Päiväjärjestyksen 2. asiana on suullinen kyselytunti. Pyydän nyt paikalla olevia ministereitä siirtymään ministeriaitioon. Pyydän niitä edustajia, jotka haluavat esittää kysymyksen paikalla olevalle ministerille, ilmoittautumaan P-painiketta painamalla ja nousemalla seisomaan.
Edustaja Meri, olkaa hyvä.
Arvoisa puhemies! Jälleen kerran se tapahtui, tällä kertaa Pariisissa. Islamisti murhasi erityisen raa’alla tavalla viattoman ihmisen keskelle katua. Kohteena oli koulun opettaja, joka oli puhunut koulussa sananvapaudesta. Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan opettaja murhattiin, koska hän esitti pilakuvia muslimien pyhästä miehestä, Muhammedista. Tapauksesta on kerrottu laajasti mediassa. Näin kuuluu tehdäkin. Mutta eräs seikka on kiinnittänyt huomioni: hallituksen riveistä ei ole kuulunut julkista teon tuomitsemista, vaikka ranskalaiset itse kokevat tämän olevan terroristi-isku Ranskan keskeisiä arvoja, kuten sananvapautta, kohtaan. Arvoisa hallitus, miksi ette ole tuominneet terroristi-iskua julkisuudessa? Oletteko turtuneet tai jopa hyväksyneet ääri-islamilaisen toiminnan osana nykymenoa? [[Vasemmalta: Ohhoh, nyt meni paksuksi!]]
Arvoisa puhemies! On aivan selvää, että hallitus tuomitsee tällaisen raa’an terroriteon mitä jyrkimmin sanoin. Olemme tietysti olleet myöskin yhteydessä Ranskan viranomaisiin ja tuemme kaikin tavoin sitä selvitystyötä, jota ranskalaisilla on tässä työssä selvittää, minkälainen mahdollinen verkosto tai useampia toimijoita tällaisen iskun takana on ollut. Tämähän on selvästi isku rauhanomaisia kansalaisia vastaan ja, kuten kysyjä sanoo, sananvapautta vastaan, niitä demokraattisia oikeusperiaatteita vastaan, joihin me kaikki uskomme. Tiedän, että yhteistyö ranskalaisten viranomaisten kanssa tämän asian selvittämisessä tulee toimimaan moitteettomasti ja hyvin. Tuomitsemme tämän teon erittäin jyrkästi.
Pyydän nyt niitä edustajia, jotka haluavat esittää lisäkysymyksiä, ilmoittautumaan painamalla V-painiketta ja nousemalla seisomaan, siis omalta paikaltaan painamalla.
Arvoisa puhemies! Hyvä, että otimme tämän asian esille. Nyt saitte julkisesti esittää pahoittelunne, nimittäin kansa ei tiennyt tätä, että olette pahoitelleet. Black Lives Matter ‑liikettä on tuettu hallituksen riveistä melko kritiikittä, vaikka liikkeen mellakat ovat monesti melkoista hulinointia, kuten tiedämme. Lisäksi olette vähintään hiljaisesti hyväksyneet Elokapinan toiminnan. Kun ajattelee tuota, ettei julkisesti oltu paheksuttu tätä valtavan raakaa terrorismimurhaa, niin tulee mieleen, että hallitus tuomitsee vain tietyn suunnan toimintaa julkisesti, sellaista, joka ei suututa ääri-islamia. Suojelupoliisi totesi al-Holin leiriltä tulleiden naisten aiheuttavan turvallisuusuhan Suomessa ja jatkavan terroristista toimintaa. Aiotteko te karkottaa Suomesta islamilaiset ääriajattelijat, kuten Ranska? Ja miten turvaatte, ettei Suomessa tällaista tapahdu ja että sananvapaus toimii?
Arvoisa puhemies! Kiitokset tärkeästä kysymyksestä. On aivan selvää, että terrorismin torjunta on kaikkien meidän yhteinen tehtävämme, ja hallitus tekee tässäkin jo paljon. Meillä on muun muassa lainsäädäntösuunnitelmissa uusi lakihanke poliisin virka-avusta Puolustusvoimille, joka tulisi torjumaan terroristitekoja. Oikeusministeriössä on valmisteilla terrorismilainsäädännön päivityksiä, jotka vastaavat paremmin muuttuvan maailman tarpeisiin. Hallitus on panostanut rahallisesti erilaisiin exit-ohjelmiin, joita toteutetaan viranomaisten ja järjestöjen yhteistyössä. Pyritään siihen, että radikalisaatiota ehkäistään kaikissa sen muodoissa ja hyvin aikaisessa vaiheessa saadaan kiinni niitä vaikeita tapauksia, ehkä, sanotaan, huolta aiheuttavia henkilöitä, kuten poliisi näistä puhuu. Eli ennaltaehkäisevällä toiminnalla, syrjäytymisen ehkäisytyöllä, kaikella tällä, panostamme siihen, että ihmisten ei tarvitsisi turvautua tällaisiin järkyttäviin toimintoihin.
Arvoisa puhemies! Islamististen iskujen takana on yleensä yksin toimivia henkilöitä, jotka ovat saaneet innoitusta sosiaalisesta mediasta tai paikallisesta moskeijasta. Keskustelu pyörii usein järjestöjen ja verkostojen, kuten Isisin, ympärillä, mutta tämä on varsinaisen ongelman välttelyä. Monet tutkimukset osoittavat, että islamistinen ajattelu on valtavirtaa monissa eurooppalaisissa muslimiyhteisöissä. Takapajuinen islam luo pohjaa niin terrorismille, kunniaväkivallalle kuin muillekin lieveilmiöille. Islamismi ei ole yksilötason mielenterveysongelma, se on väkivaltainen maailmankatsomus, joka leviää Euroopassa maahanmuuton myötä ja moskeijoissa ja koraanikouluissa tapahtuvan myrkynkylvön avulla. Haluaisin kysyä: miten hallitus aikoo puuttua näihin juurisyihin?
Arvoisa puhemies! Edustaja Halla-aho varmasti hyvin tuntee sen, että myöskin islamilaisessa maailmassa käydään erittäin vahvaa, voisi sanoa, teologista tai opillista keskustelua siitä, mikä on islamin luonne, ja on hyvin monia islamilaisia uskonoppineita, jotka tuomitsevat mitä jyrkimmin sanoin kaiken tällaisen väkivallan ja kaikki tällaiset terroriteot — näinhän on tapahtunut myöskin Ranskassa. On hyvin tärkeää huomata, että tämä keskustelu käydään myöskin tämän uskontoryhmän sisällä, ja on tärkeää tukea kaikkia niitä äänenpainoja, jotka puhuvat maltillisen ja suvaitsevaisen islamin puolesta, ja sitä maailmassa myöskin esiintyy hyvin vahvasti. On erittäin tärkeää, että tämä otetaan tässä keskustelussa huomioon.
Arvoisa puhemies! Islamismi vaikuttaa yhteiskuntiimme monella muullakin tavalla kuin katkomalla kauloja — ei vain Ranskassa vaan kaikkialla siellä, missä muslimien erityisvaatimukset leviävät ja niille annetaan periksi. Ranskan tapauksessa islamismia on myös opettajan maalittaminen ja häiriköinti sekä sananvapauden rajoittamiseen kohdistuvat vaatimukset jo ennen tätä väkivallantekoa. Ongelma ei ole tuntematon Suomessakaan. Hyvin usein saamme kuulla, että ongelmiin ei ole uskallettu puuttua, koska se saattaa loukata tai puuttujaa saatettaisiin syyttää rasistiksi tai islamofoobikoksi. Kuvaavaa oli, että eilen kun Ranskassa vietettiin muistojuhlaa murhatun opettajan kunniaksi, sisäministerimme oli huolissaan sananvastuusta, maahanmuuttoon liittyvästä vihapuheesta ja siitä, miten kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneet saisivat jäädä helpommin maahan. Kysyn ministeriltä: pitäisikö näistä ongelmista teidän mielestänne puhua kauniimmin?
Arvoisa puhemies! Hallitusohjelmassa nämä viisi puoluetta ovat yhdessä sitoutuneet siihen, että tarkastellaan sitä, että Suomeen ei pääsisi syntymään yhteiskunnan reunoille ikään kuin varjoyhteiskuntaa, jossa ihmiset elävät ilman lupia. Tällä hetkellä valmistelemme laittoman maahantulon ja maassa oleskelun vastaista toimintaohjelmaa. Hallitus on jo yhdessä hyväksynyt väkivaltaisen ekstremismin ja radikalisaation vastaisen toimenpideohjelman. Kuten mainitsin, terrorismilakeja ollaan päivittämässä. Lisäresursseja tulee poliisille taas ensi vuonna muun muassa siihen toimintaan, jossa ennaltaestetään syrjäytymistä — kuten sanoin, että kukaan ei joutuisi ulkopuoliseksi, niin että ei tarvitsisi turvautua ekstremistisiin toimintoihin. Tästä esimerkkinä on Ankkuri-toiminta, jota usein nostan. Siitä on hyviä kokemuksia erilaisten vähemmistöryhmien kanssa työskentelystä — poliisi yhteistyössä sosiaali- ja terveysviranomaisten, nuorisotoimen kanssa muun muassa tekee työtä, jotta myös luottamus viranomaisiin paranisi.
Arvoisa rouva puhemies! Kuten muistamme, Turun terroriteon tekijä oli kielteisen turvapaikkapäätöksen saanut henkilö. Sisäministeriössä todella päivitetään paraikaa laittoman maahantulon ja maassa oleskelun vastaista ohjelmaa, joka sisäministeri Ohisalon ja ministeriön maahanmuutto-osaston päällikkö Hulkkosen mukaan hakee kielteisen päätöksen saaneelle väyliä saada oleskelulupa muilla perusteilla. Kauas on siis tultu muuten keskustan jalkapannoista. Kysyisin ministeri Ohisalolta: merkitseekö teille suomalaisten turvallisuus mitään? Jos merkitsee, miksi te ette aja toimia, joilla laittomasti maassa olevat poistuvat tai poistetaan maasta sen sijaan, että annetaan lupia? — Kiitos.
Arvoisa puhemies! Tämä hallitus on panostanut turvallisuusviranomaisiin enemmän euroja kuin yksikään hallitus pitkään aikaan ennen tätä. Pidän hieman kohtuuttomana sitä, että syyllistetään siitä, että maahanmuutosta vastaava ministeri puhuu joskus maahanmuutosta. Olen sisäisen turvallisuuden ja maahanmuuton asioista vastaava ministeri. Sen takia näistä asioista aina välillä puhun, koska se on työnkuvani. Hallitusohjelmassa on tosiaan huomioitu muun muassa sellainen kirjaus, että kun tässä yhteiskunnassa on ihmisiä, jotka ovat saaneet kielteisen turvapaikkapäätöksen mutta ovat työllistyneet, ovat ehkä luoneet perhesuhteita, koulutuksessa mukana, niin eikö olisi tälle yhteiskunnalle parempi, että nämä ihmiset, [[Perussuomalaisten ryhmästä: Ei!]] jos eivät ole turvallisuusuhka — nimittäin silloin, jos ollaan syyllistytty rikoksiin, niin totta kai palautukset ovat se, mitä poliisi toimeenpanee arkityössään — voisivat jäädä Suomeen tekemään töitä eikä heitä palautettaisi. Tämä on hallituksen yhteinen kirjaus, ja sitä maahanmuutto-osastolla paraikaa valmistellaan, [[Välihuutoja perussuomalaisten ryhmästä]] ja jo tällä hetkellä näiden ihmisten on mahdollista hakea niitä muita lupia.
Arvoisa puhemies! Terrorismin torjunnassa kotoutuminen on aivan avainkysymys. Jos kotoutumisessa epäonnistutaan, se on alusta terrorismin kasvulle ja syntymiselle. Tähän liittyvä ongelma on jengiytyminen. Me näemme Ruotsissa erittäin varoittavan esimerkin. Itse olen keskustellut useaan otteeseen kollega Ulf Kristerssonin kanssa Ruotsin ilmiöstä ja siitä kovasta työstä, mitä Ruotsissa tehdään tällä hetkellä, millä tähän vaaralliseen ja kaduilla rehottavaan väkivaltaan voidaan tarttua. Kysyisin vastaavalta ministeriltä, koska tämä ilmiö on suuri riski myöskin Suomessa: oletteko te tiedostaneet tämän jengiytymiseen liittyvän ongelman, ja mihin toimenpiteisiin hallitus aikoo ryhtyä?
Arvoisa puhemies! Kiitokset kysymyksestä. Varmasti entinen sisäministeri tietää hyvin, että sisäministeriön hallinnonalalla tämä ilmiö on erittäin hyvin tunnistettu. Keskusrikospoliisin kanssa tästä usein keskustelen ja myös kollegani Ruotsin sisäministeri Mikael Dambergin kanssa viimeksi viikko sitten keskustelin tästä asiasta, ja pohjoismaiset sisäministerit vaihtavat usein myös kuulumisia, ajatuksia siitä, mitä voidaan tehdä ja oppia toisilta.
Hyvä, että keskustelette! Mitä olette tehneet?
Totta kai on aivan keskeistä, että jokainen ihminen, joka tähän yhteiskuntaan tulee, kotoutuisi mahdollisimman hyvin. Siinä on keskeisessä roolissa se, kuinka ihminen oppii kieltä, kuinka löytää koulutukseen, työhön, toisaalta ihmissuhteiden pariin, jotta löytää sen roolinsa, paikkansa tästä yhteiskunnasta. Kuten olen aikaisemminkin täällä sanonut, jengiytymisen piiriin monet ihmiset ovat menettäneet vuosia elämästään siellä maailmassa. Näiden ihmisten suvut, perheet ovat kärsineet tästä, ja tässä viranomaiset tukevat myös niitä ihmisiä, jotka haluavat irrottautua tästä erittäin vaarallisesta, haitallisesta maailmasta, ja muun muassa poliisissa [[Puhemies: Kiitoksia!]] tästä toiminnasta on erittäin hyviä kokemuksia.
Arvoisa puhemies! Suojelupoliisin arvion mukaan myöskin Suomessa terrorismin uhka on kohonnut. Nyt tarvitaan järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaohjelmaa laajemminkin. Myöskin täällä esille nostettu radikalisoitumisen ennaltaehkäisy viranomaisyhteistyöllä on erittäin tärkeä asia. Mutta haluan tarttua hallituksen tulevaan esitykseen terroristijärjestöön kuulumisen kriminalisoimiseksi. Se vaikuttaa olevan jäämässä torsoksi. Hallituksen asettama työryhmä esittää, että vain rikollisen toiminnan olennaisen tehtävän hoitaminen halutaan rangaistavaksi. Onko hallitus todella sitä mieltä, että tavanomaisen — siis sellaisen, joka ei täytä olennaisen tehtävän kriteeriä — tehtävän hoitamista terroristijärjestön hyväksi ei ole tarvetta kriminalisoida? Kokoomuksen ratkaisu olisi terroristijärjestöön kuulumisen kriminalisoiminen.
Arvoisa puhemies! Minä luulen, että me jokainen tässä salissa olemme huolissamme siitä, että jonain päivänä Suomessa tapahtuisi terroristiteko [[Perussuomalaisten ryhmästä: Tapahtui jo!]] — sen lisäksi, mitä jo on tapahtunut — ja sen takia tämä hallitus on ryhtynyt toimenpiteisiin. Edellisessä hallituksessa tehtiin jotain. Mutta silloin kun kokoomus ja perussuomalaiset olivat hallituksessa, niin nämä asiat eivät edenneet, niin kuin ne nyt tekevät. [[Oikealta: Ohhoh!]] Nyt tämä hallitus on asettanut työryhmän, joka on tehnyt myös kovasti töitä sen eteen, että me katsomme, että meillä on aukoton lainsäädäntö, mitä terrorismitekoihin tulee Suomessa. Heidän esityksensä on nyt ollut lausuntokierroksella, ja tällä hetkellä tässäkin asiassa käydään oikeusministeriössä se lausuntopalaute läpi ja tehdään se huolellisesti. Tarkoituksena on joko tehdä kokonaisuudistus, mitä terrorismilainsäädäntöön tulee, tai sitten niin, että tuodaan tänne saliin sellainen esitys, [[Puhemies koputtaa]] joka on merkittävästi parempi [[Puhemies: Aika!]] kuin se tilanne, mikä meillä tänä päivänä on.
Arvoisa herra puhemies! Kokoomus on esittänyt useita uudistuksia, joilla meidän lainsäädännössä voitaisiin vahvistaa terrorismin torjuntaa.
Viime kaudellako?
Esimerkiksi Tanskassa on sellainen järjestelmä, että jos kaksoiskansalainen syyllistyy ulkomailla terroristiseen tekoon, terroristiseen toimintaan, niin häneltä voidaan ottaa se Tanskan kansalaisuus pois, vaikka ihminen itse on siellä maailmalla. Arvoisa hallitus, miksi ette aja tällaista järjestelmää Suomeen? Toinen esimerkki. Jos oleskeluluvan saanut henkilö osallistuu maailmalla terroristiseen toimintaan, niin häntä ei voida karkottaa ilman, että hän palaa takaisin tänne Suomeen. Olemme esittäneet, että tällainen henkilö pitäisi voida karkottaa ja oleskelulupa peruuttaa ilman, että hän palaa tänne Suomeen. Arvoisa hallitus, miksi ette aja tätä uudistusta?
Arvoisa puhemies! Hallitus kyllä tekee kaikkensa nyt, että me saamme sellaisen terrorismilainsäädännön, joka kaikilta osin vastaa sitä, mitä muuallakin on. Ja oikeastaan tilanne on se, että tässä arvioinnissa, jonka nyt virkamiehet ovat tehneet, meidän lainsäädäntö ei poikkea merkittävissä määrin siitä, mitä on tilanne muissa Pohjoismaissa. [[Ben Zyskowiczin välihuuto]] Arvoisa puhemies! Tässä kaksoiskansalaisuusasiassa tällä hetkellä sellainen hanke ei ole vireillä, eikä se ollut edelliselläkään hallituksella, myöskään sen hallituksen ohjelmassa. [[Ben Zyskowiczin välihuuto]] Miksei silloin tehty, sitä voisi myös kysyä suoraan kokoomuksen silloiselta ministeriltä. Mutta tällä hetkellä meillä ei ole sellaista hanketta vireillä, mutta meillä on toinen laaja hanke, jota me tulemme esittämään tänne sitten, kun sen aika on.
Arvoisa herra puhemies! Suojelupoliisin arvion mukaan terrorismin uhka Suomessa on jonkin verran kohollaan. Suojelupoliisin sivuilla kerrottiin muutama vuosi sitten, että seurannassa on merkittävä määrä Suomessa asuvia ihmisiä. Se tieto on julkinen ja löytyy verkkosivuilta. Muistaakseni puhuttiin suuruusluokasta 400—500 henkilöä. Onko teillä, oikeusministeri tai sisäministeri, käsitystä, kuinka monta henkilöä tällä hetkellä on seurannassa, kuinka vakavista uhista on kysymys ja missä määrin tiedustelulainsäädäntö on antanut työkaluja asian seuraamiseen ja raportoimiseen valtion johdolle?
Arvoisa puhemies! Kiitokset kysymyksistä. Terrorismin torjunnastahan tietysti ensisijaisesti Suomessa vastaa poliisi — krp ja paikallispoliisit yhteistyössä tietysti suojelupoliisin kanssa — ja, kuten mainitsitte asianosaisen valiokunnan jäsenenä, tiedustelulait nimenomaan tuottavat meille uutta tietoa koko valtionhallintoon, kuinka estää ennalta tiettyjä riskejä ja uhkia, jotka tässä maailmanajassa potentiaalisesti meitä kohtaavat. Itse koen kyllä, että saan erittäin paljon ja hyvää informaatiota suojelupoliisilta harva se päivä, ja tätä tietoa käytämme totta kai siinä kokonaisuudessa, miten ylipäätään mietimme vaikka poliisin, suojelupoliisin resursseja tässä yhteiskunnassa. Näistä huolta aiheuttavista henkilöistä tosiaan sekä krp:n puolella että sitten supossa näitä tilastoja pidetään tällä hetkellä. Luvut lienevät tätä luokkaa. Se viimeisin tieto on toki poliisilla ja elää koko ajan, ja näihin ihmisiin kohdistetaan sitten erilaista tiedonkeruuta myös [[Puhemies koputtaa]] ja pyritään ennalta estämään uhkia.
Arvoisa herra puhemies! Terrorismirikosten kohdalla ongelmana on näytön saaminen, koska monissa tapauksissa niitä rikoksia on saatettu tehdä ihan toisella puolella maailmaa, ja meillä Suomessakinhan on käyty oikeudenkäyntejä, joissa ei ole sitten näyttöä löytynyt riittävästi, jotta olisi tuomioita pystytty langettamaan. Siinä mielessä kyllä tarvitsisimme edelleenkin tätä terrorismin kriminalisoinnin lainsäädännön tehostamista. Tässähän on viime vuosina otettu kyllä monia hyviä askelia, mutta kysyn nyt vielä ministeri Henrikssonilta: kun tämä kokonaisuudistus, jota odotamme, on tulossa, niin olisiko siihen mahdollista sisällyttää sellaisia laajennuksia, joita täällä nyt on toivottu, esimerkiksi tämä oleskeluluvan tai [[Puhemies: Aika!]] kansalaisuuden menetys, jos rikos on tehty muualla?
Jos nyt vastaisitte!
Arvoisa puhemies! Tässä, oliko se viime viikolla, olin täällä esittelemässä yksittäisen terroristin rahoittamisen kriminalisointia. Se esitys on nyt täällä eduskunnassa. Lakivaliokunta käy siitä varmasti keskustelua, ja niin kuin tässä aikaisemmin sanoin, meillä on työryhmä, joka on tehnyt hartiavoimin töitä ja on myös luovuttanut mietinnön, joka on ollut lausuntokierroksella. Nyt käydään se lausuntopalaute läpi ja tässä lähiaikoina tullaan ottamaan kantaa siihen, onko se seuraava askel iso kokonaisuudistus — silloin siihen menee valtavan paljon enemmän aikaa — vai onko se seuraava askel, että tuodaan tänne osittaisuudistus, jossa esimerkiksi osallistuminen terroristiseen järjestöön tulisi kriminalisoiduksi jollakin järkevällä tavalla. Tämä on se pohdinta, [[Puhemies koputtaa]] mitä nyt käydään oikeusministeriössä, [[Puhemies: Aika!]] ja tähän tulemme palaamaan.
Herra puhemies! On aivan selvä asia, että tämä koko sali tuomitsee terrorismin täysin. Ei mikään uskonto, vakaumus tai aate oikeuta tekemään väkivaltaa viattomia ihmisiä kohtaan, ja lämpimät osanottomme meiltä kaikilta sinne Ranskaan tästä aivan järkyttävästä teosta.
Vähän myöhässä!
Erityisesti radikaalia islamia, ääri-islamia, ja sen harjoittamaa terrorismia vastaan pitää voimakkaasti taistella, mutta toinen on myöskin äärioikeiston tekemä väkivalta. Meillä on ihan Norjastakin kokemuksia, Anders Behring Breivikin kamala isku, ja Saksassa äärioikeisto on tappanut jopa poliitikkoja. Myös äärioikeiston tekemään terrorismiin ja väkivaltaan pitää voimakkaasti puuttua. Herra puhemies! Kysyisin oikeusministeriltä vankiloiden turvallisuudesta: On todettu, että valitettavasti vankilat ovat vähän yllättäenkin paikkoja, joissa radikalisoidutaan ja mennään näihin eri ääriaatteiden jengeihin. Mitä sen estämiseksi Suomessa tehdään? Miten muuten vankiloiden turvallisuus saadaan pidettyä hyvänä ja parannettuakin sitä?
Arvoisa puhemies! Kiitos edustaja Kurviselle tästä tärkeästä kysymyksestä. Euroopan neuvoston CPT, kidutuksen vastainen komitea, kävi Suomessa ja on antanut alustavan raporttinsa, ja siinä raportissa tuodaan esille esimerkiksi se, että komitea on huolissaan vankiloitten turvallisuudesta, olivat käyneet esimerkiksi Turussa ja Oulussa. Olen ottanut tämän hyvin vakavasti. Tämä komitea tulee antamaan loppuraporttinsa ensi keväänä, ja hallituksella on silloin kuusi kuukautta aikaa vastata tähän. Sen me tulemme tekemään. Olen pyytänyt nyt myös, että Rikosseuraamuslaitoksen johtajan kanssa meillä on tapaaminen, jossa käydään tämä tilanne läpi. Myös Vankilavirkailijain Liiton kanssa tullaan keskustelemaan tästä tilanteesta. Hallitus lisää rahoitusta vankiloitten turvallisuuden parantamiseksi. Ongelma on nyt myös se, mistä löydetään henkilökuntaa.
Arvoisa puhemies! Totta kai yhdyn kollegoiden tuomitsemisiin liittyen tähän Ranskassa tapahtuneeseen iskuun. Kaikki ääri-ilmiöt, jotka johtavat väkivaltaan, vaikeuttavat kaikkien meidän elämää kaikissa yhteiskunnissa, ja niitä on kyettävä kitkemään kokonaan pois. Täällä on puhuttu jonkin verran islamista. Marsalkka Mannerheim kiitti suomalaisia tataareita Koraanista, jonka hän oli heiltä saanut sotien aikana, ja kiitti erityisesti siitä, että niin monet muslimit olivat kuolleet talvisodan aikana, jatkosodan aikana suomalaisen lipun alla. He kokivat olevansa vahvasti suomalaisia, halusivat puolustaa tätä maata. Tuhannet nuoret ovat nyt varusmiehinä ja ovat sen koulutuksen saaneet ja ovat syntyneet tässä maassa muslimeina ja kokevat suurta omistajuutta tästä yhteiskunnasta. Se on nyt meistä, yhteiskunnasta, kiinni, miten, niin kuin tataarit aikoinaan [[Puhemies koputtaa]] satoja vuosia, [[Puhemies: Kiitoksia!]] niin muut... Saisinko kysyä? [[Puhemies: Aika!]]
Arvoisa puhemies! Tästä edustaja al-Taeen puheenvuorosta on sikäli hyvä jatkaa, että kun puhumme ulkomaalaistaustaisten tekemistä rikoksista Suomessa, niin tärkeä lähtökohta on se, että Suomen täytyy avoimena yhteiskuntana puolustaa sitä, että me olemme turvallinen ja kansainvälinen yhteiskunta samaan aikaan. On aivan erityisesti ulkomaalaistaustaisten etu, että pieni väärintekevä vähemmistö ei leimaa suurta säntillisesti toimivaa, nuhteettomasti toimivaa enemmistöä.
Hyvin sanottu!
2019 helmikuussa, kun täällä on edellisestä hallituksesta puhuttu, teimme esityksiä — silloisen hallituksen aikana minä sisäministerinä osallistuin siihen työhön — sen eteen, että se pieni väärintekevä vähemmistö ei leimaisi enemmistöä. Muun muassa esitimme, että suojeluaseman poisto törkeään rikokseen syyllistyneeltä valmistellaan laiksi ja ulkomailla tehdystä terroriteosta oleskeluluvalla Suomessa oleva karkotetaan ilman Suomeen kutsumista. Sisäministeri Ohisalo, ovatko nämä esitykset koska valmistumassa eduskuntaan, [[Puhemies: Aika!]] vai oletteko te ne hylänneet?
Arvoisa puhemies! Kiitokset kysymyksestä. Tietysti kokoomus oli edellisessä hallituksessa puolueena, ja nyt tässä hallituksessa ovat nämä viisi puoluetta yhdessä, ja me olemme tehneet yhteisen hallitusohjelman, jossa turvallista oikeusvaltio-Suomea vahvistetaan monin eri keinoin. Kuten sanoin, tämä hallitus on panostanut enemmän turvallisuusviranomaisiin kuin kenties yksikään hallitus ennen tätä. Korjaamme korjausvelkaa monessa asiassa. Paikkaamme monia sellaisia asioita, joita tietyt puolueet eivät ehkä aikaisemmin ole saaneet hoidettua. Tämä on vakava kysymys. On totta kai niin, että kun rikoksiin syyllistytään tässä maassa, niin nämä ihmiset täytyy palauttaa. Se on myös osa tätä koko turvapaikkajärjestelmää — palautukset kuuluvat siihen. Jos et ole oikeutettu turvapaikkaan, niin sitten sinut palautetaan. Usein tämä palautus ei tietysti ole mahdollista. Kuten entiset sisäministerit tietävät, näitä palautussopimuksia ei ole aivan helppo neuvotella. Tätä työtä hallitus tekee, myös palautussopimusten edistämisessä, sekä EU-tasolla että valtioiden välisesti, [[Puhemies: Aika!]] Suomi ja kolmannet maat yhdessä.
Myönnän vielä yhden kysymyksen tämän kysymyksen alkuperäiselle esittäjälle. Edustaja Meri, olkaa hyvä.
Kiitos, arvoisa puhemies! Naurattaa hieman, kun vasemmisto huutelee tuolta edustaja Arhinmäen suulla, että ”puhukaa suomalaisista”. Eikö terrorismi koske nimenomaan suomalaisia ja heidän arkeaan? Ettekö te nyt lainkaan seuraa kansainvälistä mediaa tai muuta? Lisäksi haluan nyt tuoda esille, että perussuomalaisten eduskuntaryhmä heitettiin hallituksesta ulos vuonna 2017, kun me vaadimme tämän maahanmuuton kiristysohjelman noudattamista, niin että lopettakaa nyt puhuminen siitä,
Riitelitte keskenänne!
mitä silloin tapahtui. — Me olisimme halunneet sen täysimääräisesti [[Puhemies koputtaa]] toteuttaa, edustaja Kurvinen. Aion nyt kysyä uudelleen: aiotteko te karkottaa Suomesta nämä islamilaiset ääriajattelijat, kuten Ranska toimii? Tätä kysyin jo ensimmäisessä kysymyksessä. En saanut vastausta. Toiseksi kysyn: Minkä viestin haluatte lähettää suomalaisille opettajille? Saako koulussa puhua ääri-islamista? Saako esimerkiksi esittää pilakuvia Muhammedista? Kertokaa, miten he voivat toimia.
Arvoisa puhemies! Voin omalta osaltani opetusministerinä myöskin aloittaa. Olen opetusministerinä myöskin esittänyt surunvalitteluni suoraan Ranskan opetusministerille, jonka kanssa meillä on ollut hyvää yhteistyötä. Tämä isku, mikä siellä tehtiin, on mielestäni erityisen paheksuttava siksi, että se kohdistui opettajaan hänen koulussa tekemänsä työn takia. Oma näkemykseni on, että paras lääke radikalisaatiota vastaan on juurikin koulutus — se on tieto, se on avoin keskustelu, ja se on myöskin toisia kunnioittava puhe ja keskustelukulttuuri, ja juuri siihen kyllä Suomen opetussuunnitelman perusteet vahvasti velvoittavat, myöskin kriittiseen keskusteluun ja erilaisten ilmiöiden kriittiseen tarkasteluun.
Arvoisa puhemies! Kuten opetusministeri hyvin sanoo, tämä hallitushan on tehnyt jo tähän mennessä valtavia koulutuspanostuksia aivan kaikille asteille.
Sanoiko se niin?
Kyse on siitä, että pidetään ihmiset mukana tässä yhteiskunnassa. Oikeusvaltiossa tuomitaan ihmisiä rikoksista, ja jos ihmisellä on ulkomaalaistausta ja jos rikoksista tuomitaan, niin on tietyt käytännöt, joilla oikeusvaltiossa sitten ihmisiä karkotetaan ja palautetaan maasta pois. [[Leena Meren välihuuto]] Näin toimitaan. Ääriajattelu itsessään on vakava ilmiö, johon tämä hallitus puuttuu. Kuten sanoin, olemme jo viime vuoden puolella hyväksyneet yhdessä tämän väkivaltaisen radikalisaation ja ekstremismin vastaisen toimintaohjelman, jonka kautta tulee monia toimenpiteitä monille eri viranomaisille. Sinne ohjaamme myös hallituksena jatkuvasti lisärahoitusta.
Siirrytään eteenpäin. Seuraava kysymys, edustaja Heikki Vestman.
Arvoisa puhemies! Kokoomus haluaa, että suomalaisten arjen kustannusten nousu pysäytetään. Vaadimme remonttia, jolla sähkön siirtohinnat pistetään kuriin. Emme voi hyväksyä perheiden rahastamista monopolilla. Sähköverkkojen myynti oli valtiolta virhe mutta ei suurin syy hintojen nousuun. Sekä yksityiset että kuntien verkkoyhtiöt ovat syyllistyneet kohtuuttomiin hinnankorotuksiin ja voitonjakoon. Yle paljasti, että tämän taustalla on viranomaisen laskentamalli. Hallitus on lupaillut esitystä siirtohintojen hillitsemiseksi. Lakiesityksen luonnos ja hallituksen ulostulot ovat torsoja — ne eivät puutu ydinasiaan, kohtuuttomaan monopolituottoon. Ministeri Lintilä, tämä rahastuskone on suljettava. Miksette toteuta kokoomuksen ehdottamia lakimuutoksia?
Kokoomuksen myymät monopolit!
Niillä pistetään siirtohinnat kuriin ja leikataan monopolituottoa sadoilla miljoonilla euroilla.
Arvoisa herra puhemies! Ensinnäkin kiitän edustajaa siitä, että hän on hyvin aktiivinen tämän asian kanssa. Olette lähes jokaisessa istunnossa, kun olen täällä ollut, ottanut tämän esille, ja hyvä niin. Olen katsonut sen teidän mallinne. Siinä on paljon hyviä asioita, mutta toisaalta siinä laitetaan aika lailla koko valvontapuoli Energiavirastolla uusiksi. Jos me haluamme nopeampia muutoksia, niin tämä hallituksen lakiesitys tuo niitä huomattavasti nopeammin. Me nyt tietysti paikkaamme sitä lakia, joka silloin 2013 tehtiin.
Kenen johdolla?
Kuten mainitsitte, tämä myynti Fortumilta oli tietysti virhe. Se kokoomusvetoinen hallitus silloin tämän lain teki, ja me pyrimme nyt tekemään sellaisen esityksen, jolla me pystymme niitä korotuksia hillitsemään.
Nyt pyydän niitä edustajia, jotka haluavat esittää lisäkysymyksiä, ilmoittautumaan painamalla V-painiketta ja nousemalla seisomaan.
Arvoisa puhemies! Tosiaan kuntien verkkoyhtiöt ovat korottaneet merkittävästi hintoja yhtä lailla. Sähkön siirtohintoihin pitää nyt lailla puuttua. Ministeri Lintilä, olette virkamiestenne kanssa sanoneet, ettei verkkoyhtiöiden ryöstöhinnat sallivaa tuottomallia voisi lailla muuttaa. Tämä ei pidä paikkaansa. EU:n taakse ei voi mennä — teidän ministeriöönne on toimitettu jo keväällä tämä oikeudellinen selvitys, joka kertoo siitä, että EU-direktiivi tai perustuslaki eivät estä tähän kohtuuttomaan tuottomalliin puuttumista. On toimittava ripeästi. Ratkaisu on valmiina, ja sen sitten Energiavirasto toimeenpanee. Nykytila, sähkönsiirron ylihinnoittelu, maksaa suomalaisille yli miljoona euroa ylimääräistä joka ikinen päivä. Ministeri Lintilä, olette lykännyt tätä lakiesitystä nyt kahdesti. Mikä tässä kestää? Kysyin jo keväällä ja kysyn nyt uudestaan: Puolustatteko suomalaisia kotitalouksia vai monopolilla rahastusta? Mikä on teidän ratkaisunne?
Arvoisa puhemies! Puolustan suomalaisia kotitalouksia. Siihen, minkä takia tätä on lykätty: Edustaja muistaa erittäin hyvin sen, että meillä oli eduskunnassa sopimus siitä, että kiistanalaisia lakeja ei tuoda kevätistuntokaudella,
Entä nyt syksyllä?
syysistuntokaudella tuodaan. — Te tulette saamaan sen lain marraskuun alkupuolen aikana tähän saliin, eli huoli pois. — Se on tulossa, ja sillä tullaan selkeästi suitsimaan niitä mahdollisuuksia, joita tällä hetkellä siirtoyhtiöillä on ollut
Miten?
näitten hintojen nostamiseen.
Arvoisa puhemies! Suomalaisten arkielämän kustannuksia ei missään tapauksessa tässä tilanteessa kannattaisi nyt nostaa. Sähkön siirtohinnat koetaan veroluonteisina maksuina. Ihmiset ajattelevat, että postiluukusta vain putoaa säännöllisin väliajoin lappu, jossa todetaan, että ”hinnat nousivat näin paljon eikä teidän tarvitse tehdä mitään”. Eli arkielämässä ihminen on aika hankalassa tilanteessa, koska jokainen verkkoyhtiö on alueensa ainoa toimija alallaan, joten kuluttajalla ei ole käytännössä mahdollisuutta valita yhtiötään elikkä tehdä mitään. Monet kokevat, että menneinä vuosina rahastetut maksut ovat olleet sietämättömän kovia. Olisiko mahdollista palauttaa näitä maksuja näille asiakkaille tulevaisuudessa, ministeri Lintilä?
Arvoisa herra puhemies! Pitäisin erittäin vaikeana sitä. Nämä yhtiöt ovat osakeyhtiöitä. Siellä on itse asiassa paljon kunnallisia yhtiöitä, ja tietysti on aiheellista kysyä, onko siinä kuinka paljon piiloveroa eli sitä, että kuntalaisilla maksatetaan — se on ihan aiheellinen kysymys. Mutta, kokoomus — jonka tunnen vapaan markkinatalouden hyvänä ystävänä — mielenkiinnolla odotan, kun menette kertomaan näille yhtiöille, että heidän pitää palauttaa ne rahat. Eiköhän nyt ole kuitenkin parempi vaihtoehto se, että me teemme lainsäädännön, jolla me pystymme hillitsemään sen kustannusten tai laskujen nousun, jota sinne jokaiselle sähkönkuluttajalle tulee.
Arvoisa herra puhemies! Vaikka sähköä ei kuluisi lainkaan, siirtomaksu juoksee, eli sähkölaskun hintaan ei juurikaan voi vaikuttaa, vaikka ei sähköä kuluttaisi. Julkisuudessa on ollut monia tapauksia: Tässä on Esa Rantasen sähkölasku: Hän käytti 21 kilowattia sähköä. Sähkön hinta 1,50 euroa, siirtomaksu 94 euroa.
Herranjestas!
No, Kari Oja, hänen laskunsa on tässä alla. Hän ei käyttänyt yhtään sähköä, mutta siirtomaksua hänelle tuli 74 euroa.
Kukas ne myi?
Tuntuu se kyllä kummalliselta tavallisesta ihmisestä, että kun hänen kesämökkinsä, mummonmökkinsä tai talonsa ei käytä sähköä juuri lainkaan, niin siirtomaksut ovat tätä luokkaa. Kysyisin: voisiko ratkaisu olla, että tämän kesäasunnon tai mummonmökin voisi laittaa tietyllä tavalla pitoon, niin kuin autot laitetaan seisontaan, eli näitä siirtomaksuja maksettaisiin silloin, kun sähköä kuluu?
Arvoisa herra puhemies! Se linja sinne mökille on tietysti vedetty, ja se valmius on olemassa. Aika vaikea kokonaisuus olisi sellainen, että linja vedetään mutta ei tarvitse maksaa kuin siitä tulleet kulut. Nyt pitää oikeastaan muistaa se lähtökohta, mistä lähdettiin tähän. Muistatte hyvin — ainakin meistä vanhimmat: Oli Mauri-myrskyä ja Tapani-myrskyä. Meillä oli Suomessa 550 000 ihmistä ilman sähköä, jolloinka tuli se, että pitää tulla turvaamaan sähkö. Ja se koski ihan yhtä tavalla, oli se sitten mökki tai se vakituisena asuntona oleva paikka. Se, että ne lähdettäisiin irrottamaan — on äärettömän vaikea uskoa, että se tulisi onnistumaan, koska yhtä kaikki se perusinfra on tehty sinne. Nyt on kyse siitä, ja sen takia tätä lakia ollaan nyt tekemässä, että me saamme vedettyä tämän hinnan alas, että me saamme ihmisille ennustettavuuden heidän sähkölaskuihinsa, [[Puhemies koputtaa]] niin että ei tule enää ylisuuria korotuksia.
Tähän samaan aihekokonaisuuteen on esittänyt kysymyksen myös vasemmistoliiton ryhmä. Olkaa hyvä, edustaja Arhinmäki.
Arvoisa puhemies! Sähköverkot ovat luonnollinen monopoli. Jos niitä ei rajoiteta, se on oikeus painaa rahaa omistajalle. Kun kuuntelee nyt kokoomuksen puheenvuoroja, niin kyllä on pukki kaalimaan vartijana. Muistan nimittäin erittäin hyvin, että kun Caruna-kauppoja tehtiin, sitä junailivat kokoomuslainen pääministeri Jyrki Katainen ja työ- ja elinkeinoministeri Jan Vapaavuori, [[Vasemmalta: Oho!]] ja kun tehtiin tämä uusi valvontamalli, jota nämä ovat käyttäneet hyväksi, kokoomus oli silloinkin hallituksessa. Caruna ja Elenia ovat pääasiassa ulkomaalaisomistuksessa, ja ne ovat kaksi suurinta verkkoyritystä. Ne ottavat voitot meiltä ja vievät ne ulkomaille. Caruna on välttänyt verojen maksamista vielä voitoistakin veroparatiisijärjestelyillä. Tähän on puututtava. Sähköverkkoyhtiöt ovat korottaneet kohtuuttomasti maksuja ja keräävät kohtuuttomia voittoja. Minulla onkin kaksi kysymystä nyt, ministeri Lintilä, teille: lasketteko korotuskattoa merkittävästi ja puututteko te tähän tuottomalliin, joka on mahdollistanut [[Puhemies koputtaa]] ihmisten rahastamisen?
Kiitos tuesta!
[[Paavo Arhinmäen välihuuto]]
Arvoisa herra puhemies! Me tulemme laissa tekemään muutamia, sanotaanko, isompia siirtoja. Siellä on esimerkiksi tämä toimitusvarmuuden vaatimuksen pidentäminen kahdeksalla vuodella, eli ne investoinnit voidaan tehdä pidemmällä ajalla. Tähän liittyen ehkä vielä merkittävämpi on se, että annamme Energiavirastolle mahdollisuuden valvoa niitä investointeja, että ei yli-investoida, mikä viimeksi nousi ongelmaksi, eli yli-investoitiin ja sen varjolla nostettiin sitten hintoja. Mikä myös tulee olemaan merkittävää, on korotuskaton laskeminen. Tällä hetkellä se on se 15, ja voin sanoa, että se tulee olemaan merkittävästi alempi siinä lakiesityksessä, jonka saliin tuon.
Arvoisa puhemies! Politiikassa jälkiviisaus ja syyttely on helppo laji, mutta joskus se osuu oikeaan. Täytyy sanoa, edustaja Arhinmäki, että osuitte oikeaan. Hän palasi vuoteen 2013, kun tässä salissa käytiin lähetekeskustelu sähkömarkkinalaista. Aika moni kollega täällä silloin totesi, että tämä tulee johtamaan merkittäviin siirtohintojen korotuksiin. Olimme hieman eri mieltä kuin ministeriön virkamiehet, mutta meitä ei silloin uskottu. Toinen syy oli se, että Energiavirasto korotti suurimman sallitun tuoton määrää merkittävästi vuonna 2016, jolloin osa monopoliyhtiöistä käytti tilannetta hyväkseen — olipa investointia tai ei, he korottivat tariffejaan eli siirtohintojaan — mutta eivät suinkaan kaikki. Jos me nyt haluamme korjata tämän tilanteen, niin meidän täytyy puuttua silloin tähän sähköverkon nykykäyttöarvoon, josta tämä tuotto lasketaan. Eli oletteko, ministeri Lintilä, valmis tulemaan kokoomuksen linjoille, ainakin osittain, [[Puhemies koputtaa]] että me muutamme tätä tilannetta niin, että siirtohinnat... [[Puhemies keskeyttää puheenvuoron puheajan ylityttyä]]
Arvoisa herra puhemies! Edustaja Eestilä oli aivan oikeassa puheenvuorossaan. Sitä kritisoitiin, ja, no, tietysti voi sanoa, että silloin oli helppo olla oppositiossa tekemässä vastalauseita siihen. Mutta muistan kyllä hyvin, että muun muassa ensimmäisen kauden edustaja Sipilä kovasti kertoi siitä, kuinka tämä tulee nostamaan hintoja. Mutta nuo ratkaisut, joita äsken kerroin edustaja Arhinmäen kysymykseen, tulevat tipauttamaan näitten yritysten tuottoprosentin muutaman vuoden sisällä 4 prosentin luokkaan, eli silloin me olemme aika lailla samalla tasolla kuin Ruotsissa ollaan tällä hetkellä. Eli voi sanoa, että kyllä me yhtymäkohtia tietyllä tavalla löydämme täältä. Mutta se, mitä pidän merkittävänä, on se, että Energiavirasto on luvannut, että he avaavat oman laskentajärjestelmänsä, kun tämä laki on tuotu ja käynyt eduskunnan läpi.
Arvoisa herra puhemies! Sähköverkko on tärkeää pitää kotimaisissa käsissä ja omistuksessa. Sähkön siirtohintojen korkeudesta ja niiden nousemisesta vain osa voidaan selittää sillä, että tehdään myrskyvarmaa verkkoa. Yle tutki tätä, ja se oli vain 4 prosenttia, mikä siihen käytettiin, elikkä kaikki ei selity sillä, ja vuorokausien sähkökatkot ovat aika ikävää pidettävää tuolla haja-asutusalueilla. Siinä on paljon tekemistä vielä. Mutta sähkön siirtohinnat ovat kohtuuttomat. Onko mietitty, voiko ajatella sillä tavalla, että sähkön siirtohinta ei menisi sähkölaskussa kulutuksen hinnan yli, koska tämmöistäkin kannattaisi varmaan miettiä? Ja tämä turveasia, tämä on aika vakava paikka. Kotimainen energianlähde kielletään. Oletteko miettinyt, kuinka paljon se nostaa sähkönhintoja, [[Puhemies: Kiitoksia!]] kun turve kielletään?
Arvoisa herra puhemies! Ensinnäkin haluan korjata tuon, että ei kukaan ole turvetta kieltämässä. En minä ainakaan ole ollut yhdessäkään pöydässä, jossa turve kiellettäisiin. Sitten tuohon kysymykseen. Tämä on vähän sellainen asia, että meillä ei varmaan kellään ole oikeastaan täysin roolia tähän tilanteeseen. Jos me ajattelemme, että meillä ovat viimeisen kymmenen vuoden aikana siirtohinnat nousseet karkeasti noin 50 prosenttia, samaan aikaan meidän energiavero on 2,5-kertaistunut, eikä taida olla yhtään puoluetta tässä salissa, joka ei ole ollut mukana nostamassa energiaveroa, eli tämä on niitä valintoja, joita politiikassa joudutaan tekemään.
Tämä keskustelu laajeni nyt turpeeseen. — Edustaja Östman, olkaa hyvä.
Arvoisa puhemies! Niin, yksi hallituksen keskeisistä kiista-aiheista on ollut päätös turpeen energiakäytön puolittamisesta vuoteen 2030 mennessä. Tällä viikolla ministeri Ohisalo puhui turpeen alasajosta. Keskustan ministeri ja puheenjohtaja Saarikko torppasi todeten, ettei turpeen käyttöä olla kieltämässä. [[Vasemmalta: Ei olla!]] No, ilmastonmuutoskysymyksissä unohtuu usein iso, globaali kuva. Jos joku kuvittelee, että ajamalla alas turpeen onnistumme Suomessa leikkaamaan pois 10 prosenttia päästöistä, hän erehtyy. Turvehan korvautuu jollakin muulla, mahdollisesti tuontienergialla. Hallituspuolue keskustan kansanedustaja Hoskonen, ympäristövaliokunnan puheenjohtaja, sanoo taistelevansa turpeen puolesta: ”Turpeen alasajo on taivaanrannan maalareiden aiheuttama kotimainen murhenäytelmä.” [[Puhemies koputtaa]] Kysyn: kumpi linja voittaa, [[Puhemies: Aika!]] Hoskosen vai Ohisalon linja?
Hoskosen!
Arvoisa herra puhemies! Hallitusohjelmassa on selkeä kirjaus, että turve tullaan vähintään puolittamaan vuoteen 2030 mennessä. Mutta: nythän tästä turpeesta on tehty erittäin iso imagokysymys, ja näyttää sille, että vaikka me emme tekisi mitään toimia, me tulemme jo puolessa välissä tätä vuosikymmentä olemaan alemmissa luvuissa — tai ylemmissä, miten sen nyt haluaa sitten ilmaistakaan — kuin se hallitusohjelman kirjaus. Ja tässä on kyse siitä, että tietyllä tavalla tämä keskustelu on tehnyt turpeesta imagokysymyksen, ja tällä hetkellä sitten erilaiset niin yhtiöt kuin kunnalliset tahot, erityisesti lämpölaitokset, ovat lähteneet hakemaan muita ratkaisuja, ja tämä on ennustettavissa. Mutta missään nimessä turvetta ei kielletä, se tulee olemaan jatkossakin. Minä näen erittäin paljon turpeelle mahdollisuuksia: kaikki kasvuturpeeseen liittyvä — kyllä minä haluan talvella syödä suomalaista salaattia.
Ehkä enemmän Hoskosen linjoilla!
Minä haluan suomalaisia vihanneksia, [[Puhemies: Aika!]] ne on kaikki tehty kasvuturpeeseen.
Ja nyt, koska keskustelu on laajentunut turpeeseen, sähkömarkkinalakiin ja sähkönsiirtohintoihin, tästä kokonaisuudesta vastauspuheenvuoroja haluavat voivat käyttää puheenvuoroja. Olkaa hyvä.
Puhemies! Turpeen tuotanto työllistää Suomessa 2 800 henkilöä, ja turpeentuotannon palkkojen ja sosiaalivakuutusmaksujen arvo on melkein puoli miljardia vuodessa, kun otetaan huomioon turvetuotannon välilliset työllisyysvaikutukset. Koska kivihiilestä luovutaan eikä maakaasu ole kokonaistaloudellisesti kilpailukykyinen energialähde, turpeen energiakäytön korvaajaksi jää biomassa. Mutta kysyn hallitukselta: onko tämä kokonaistaloudellisesti kannattavaa?
Arvoisa herra puhemies! Tulen itse turvealueelta, minulla on paljon ystäviä, jotka ottavat elantonsa turvetuotannosta ja ‑teollisuudesta, mutta meillä on selkeä linjaus tässä olemassa, ja meillä on linjaus myös siitä, ettei tule ainespuuta mennä polttoon, mutta tämä on ehdottomasti se ongelma tällä hetkellä: millä me pystymme sitä estämään? Toisaalta tässä on myös yksi sellainen, jota meidän pitäisi saada... Meillä ensiharvennukset ovat jääneet ehdottomasti liian pieniksi tällä hetkellä. Meidän pitäisi saada — mutta tunnustan, se todennäköisesti nostaa hintoja. Ja mitä sanoo sitten meidän metsäteollisuus siitä, jos kantohinnat lähtevät nousemaan tätä kautta? Eli kyllä tässä on tietyllä tavalla kiikkulautakin olemassa.
Arvoisa puhemies! Meillähän on nyt suunnattomasti lisääntymässä tuulivoima, ja se tulee lisäämään myöskin nopearytmisiä tehovaihteluja enemmän kuin mihin muiden tuotantomuotojen säätökapasiteetti riittää. Kyse on tuotannon, ei verkon, ongelmista. Suomeen onkin muodostumassa niin sanotut kysyntäjoustomarkkinat. Ongelmana on, etteivät nämä kustannukset kohdistu ongelman aiheuttajille eli tuulivoimaloille vaan kantaverkkoon. Oikea maksaja olisivat tuuli- ja aurinkosähkön tuottajat, jolloin myös nämä kulut sisältyisivät kilpailutettavan energian hintaan eivätkä rasittaisi ennestäänkin korkeita siirtohintoja. Ministeri Lintilä, mihin toimiin aiotte ryhtyä, että kysyntäjoustomarkkinoiden kustannukset kohdistuisivat niille sähköverkon toimijoille, jotka tuon säätötarpeen aiheuttavat?
Arvoisa puhemies! Tietysti kantaverkko on se, josta me valtiona kannamme vastuun, ja se tullaan pitämään. Se, mitä siirtoja tapahtuu, niin nämä kokonaisuudet tulevat sitten aina investoivan yhtiön pussista. Mutta nyt pitää muistaa koko ajan yksi asia: Me puhumme vähähiilisyydestä, hiilineutraalista Suomesta ja niin edelleen. Se tarkoittaa sitä, että Suomi sähköistyy. Suomi sähköistyy, me tulemme menemään entistä enemmän sähkön ehdoilla, ja meidän täytyy tämä peruspaletti pitää kunnossa. Muuten me emme tule täyttämään niitä tavoitteita, joita meille on asetettu.
Arvoisa puhemies! On tärkeää, että täällä keskustellaan suomalaisten energiakustannuksista ja -paletista laajemminkin, ja toivoisin, että pysytään myös tosiasioissa sikäli, että esimerkiksi turpeella ei sähkön hintaan ole kyllä mitään merkitystä, se on täysin marginaalissa sähköntuotannossa. Kaukolämmön tuotannon osalta on erittäin tärkeää, että edetään muissa kuin polttamiseen liittyvissä ratkaisussa. Itse asiassa Energiateollisuus itse ennustaa, että jo 15 vuoden päästä puolet lämmöntuotannosta on siirtynyt kaukolämpöön, hukkalämpöön ja niin edelleen. Mutta mitä tulee sähkön siirtoverkkoihin, niin siinä jos jossain Suomessa tarvittaisiin sosialismia sikäli,
Hyvä!
[[Naurua]] että luonnolliset monopolit eivät ole markkinataloutta, ja on syytä meidän kaikkien täällä todeta, että olisi parempi, että ne olisivat yhteiskunnan omistuksessa. Paluuta siihen ei kuitenkaan taida kellään olla: ei niillä kuntapäättäjillä, jotka ovat Kurvisen ja muiden puolella olleet niitä yksityistämässä, eikä isojen yhtiöiden osalta. Tässä Lintilä viittasi siihen, että ei nyt ehdi tehdä kaikkia niitä muutoksia, joita edustaja Vestman on hyvin lakialoitteessa ehdottanut. Eikö nyt voitaisi yhdessä tässä salissa, muutenkin kuin täällä kyselytunnilla kysellen, [[Puhemies: Aika!]] tehdä yhdessä sellainen laki, joka kerralla tekee sen luonnollisen monopolin... [[Puhemies keskeyttää puheenvuoron puheajan ylityttyä]]
Arvoisa herra puhemies! Niin kuin ryhmän puheenjohtaja Mykkänen hyvin tietää, eduskunta säätää lait. Minä tuon esityksen tähän taloon, ja se tulee olemaan hallituksen esitys. Se menee sen jälkeen valiokunnan käsittelyyn. Jos siinä nähdään tarpeita muutoksiin, jotka ovat perusteltuja, niin olen niihin valmis,
Jes!
mutta tällä hetkellä en ole havainnut vielä siinä kokoomuksen esityksessä mitään sellaisia asioita, jotka olisivat tähän hallituksen esitykseen niin merkittäviä muutoksia, että niitä tulisi jo tässä vaiheessa huomioida.
Ärade talman! Kun turvetta ja kivihiiltä vähennetään, niin ei pidä ajatella, että ne korvautuisivat muulla kuin kotimaisella polttoaineella. Nyt kun teollisuuden vero siirretään EU:n minimiin, niin se avaa jo paljon uusia mahdollisuuksia. Kun datakeskuksia rakennetaan ja ne kytketään kaukolämpöverkkoon, niin sillä lämmitetään satojentuhansien asukkaiden koteja. Kirkkonummella ollaan suunnittelemassa datakeskusta, josta lämpöä tulee kymmenientuhansien omakotitaloasukkaiden koteihin. Nämä muutokset vaativat vielä joitakin lakimuutoksia näitten lämpöpumppujen osalta, datakeskuksen osalta. Pitäisi myöskin pohtia sitä, voisiko myöskin sähkövastuksia siirtää tähän alempaan veroluokkaan, jotta saataisiin maksimaalinen joustavuus tähän järjestelmään. Millä aikataululla nämä lakimuutokset tulevat tänne eduskuntaan?
Arvoisa puhemies! Näissä nimenomaisissa kysymyksissä joudumme vielä jumppaamaan direktiivien kanssa, sillä asiaa säätelevä direktiivi ei tunne näitä lämpöpumppuja, mutta valtiovarainministeriössä tavoite on, että ensi vuoden aikana tähän voitaisiin palata. Tarve on ilmeinen: meidän kannattaa ilman muuta pyrkiä eri tavoin rohkaisemaan ja kannustamaan ratkaisuja, joissa kaikkinainen sellainen hukkalämpö, josta tässä on myös kyse, saataisiin käyttöön ja saataisiin myös nämä, onko se nyt, 5:tä megawattituntia pienemmät datakeskukset mukaan tähän hyödyntämiseen.
Arvoisa puhemies! Täällä kokoomus sanoo, ettei arjen kustannuksia pidä nostaa, mutta esitti vaihtoehtobudjetissaan lämmityspolttoaineiden verojen korottamista 150 miljoonalla eurolla.
Kaksinaamaista!
Samoin te esititte vaaliohjelmassa kuluttajan sähköveron korottamista 100 miljoonalla eurolla — siis kokoomus. Tänään jo mainitun Ylen selvityksen mukaan siirtohintojen korotukset johtuvat pitkälti lainsäädännöstä ja Energiaviraston laatimasta valvontamallista. Minä pidän arviointivirheenä, että Energiavirasto ei nähnyt valvontamallin johtavan yhtiöiden sallitun liikevaihdon nousuun jopa 38 prosentilla. Kuluttajat, jotka ovat jo pitkään vaatineet perusteita korkeille siirtohinnoille, ovat syystäkin pettyneitä. Ministeri Lintilä, Energiavirastolta tarvitaan nyt selventävä lausunto selvityksestä ja siitä, miten tilanteeseen tullaan puuttumaan. Me tarvitsemme vastuullisuutta myös verkkoyhtiöiltä. Milloin me saamme tämän selvityksen?
Arvoisa herra puhemies! Tuossa lakiesityksessä yksi keskeisiä osioita on se, että me tulemme oikeastaan keräämään Energiavirastolle enemmän työkaluja valvontaan ja hintoihin vaikuttamiseen. Ja kuten sanoin, Energiavirastosta ovat luvanneet, että he avaavat oman laskentamallinsa siinä vaiheessa, kun tämä laki on tullut eduskunnasta — eli siinä vaiheessa on heillä reagoinnin paikka. Heillähän tarkastelujakso on pitkä, se on 4 vuoden tarkastelujakso, eli siinä vaiheessa me tulemme näkemään sitten Energiaviraston muutoksen tähän kokonaisuuteen.
Ja vielä alkuperäisen kysymyksen esittäjä, edustaja Vestman, olkaa hyvä.
Arvoisa puhemies! Haluan kiittää edustaja Arhinmäkeä siitä tuesta, jonka ilmaisitte tälle kokoomuksen esitykselle monopolituottojen leikkaamiseksi. Se on ainoa keino pistää siirtohinnat kuriin. On meidän yhteinen velvollisuutemme löytää ne tehokkaat keinot, joilla vihdoin korjataan pieleen mennyt sähkön siirtohintojen valvonta. Me olemme kokoomuksessa esittäneet konkreettiset keinot, jotka leikkaisivat verkkoyhtiöiden tuottoja sadoilla miljoonilla euroilla. Tätä esitystämme tukevat asiantuntijaprofessorit. Olemme tehneet esityksemme auttaaksemme tiukilla olevia suomalaisia ja tarjonneet sen hallituksen käyttöön. Me olemme valmiita tukemaan hallitusta, jos se tuo vastaavan esityksen eduskuntaan. Kosmeettiset muutokset lakiin eivät nyt tässä tilanteessa enää riitä. Hyvä hallitus, meillä on keinot, onko teillä tahtoa? Voisiko sähkön siirtohintojen perusteellinen korjaus olla todella asia, joka yhteisesti täällä eduskunnassa laitetaan kuntoon?
Arvoisa herra puhemies! Tässä nyt väkisin edustaja tuo kuvaa, että tässä olisi valtavan iso ero kokoomuksen esityksen ja tämän tulevan hallituksen esityksen välillä. Ei se niin dramaattinen tule olemaan. Edustaja sanoi, että te olette esittäneet konkreettisia keinoja. Yleensä hallituksen esitys on aika konkreettinen keino. Ja, kuten sanoin, ne toimet, joita siinä tulee olemaan, tulevat tekemään sen, että seuraavien vuosien aikana näitten yritysten tuottoprosentti tulee olemaan noin 4 prosentin luokkaa, ja sillä on konkreettinen vaikutus.
Siirrytään seuraavaan kysymykseen. — Edustaja Harkimo, olkaa hyvä.
Arvon puhemies! Pandemian aikana yritysten investoinnit ovat vähentyneet Suomessa ja sen mukaan myös uusien työpaikkojen synnyt. Tulevaisuudessa kuitenkin tarvitsemme näitä investointeja ja työpaikkoja. Pääministeri, olette puheillanne luoneet vastakkainasettelua yrittäjien välillä. Tämän takia yrittäjät miettivät, uskaltaako Suomeen investoida. Puhuin viime viikolla erään suuryrityksen hallituksen jäsenen kanssa, ja tämän takia he harkitsevat, uskaltaako Suomeen investoida vai pitääkö mennä Keski-Eurooppaan. Mitä meinaatte, pääministeri, tehdä, että luottamus palautuu yrityksiin?
Arvoisa puhemies! Olen aivan samaa mieltä siitä, että Suomi tarvitsee investointeja ja me tarvitsemme Suomeen uusia toimintoja, ovat ne sitten teollisia toimintoja tai muita toimintoja. Itse asiassa juuri eilen olemme pitäneet yhdessä yrityselämän edustajien ja elinkeinoelämän edustajien kanssa laajan foorumin siitä, millä tavalla tätä EU:n elpymisvälinettä ja niitä mahdollisuuksia, joita se Suomeen tuo, voitaisiin käyttää, jotta vauhditettaisiin investointeja tähän maahan. Paikalla olivat minun lisäkseni valtiovarainministeri Vanhanen, ministeri Saarikko, ministeri Lintilä ja ministeri Skinnari, ja haemme nyt yhdessä elinkeinoelämän ja yritysten kanssa juuri senkaltaisia kohteita ja suuntia, joilla voimme uudistaa suomalaista elinkeinorakennetta ja tuoda tähän maahan uusia investointeja.
Vielä ehdimme yhden vastauspuheenvuoron tähän ottaa. — Edustaja Harkimo, olkaa hyvä.
Arvoisa puhemies! Kuitenkin yrityksillä on epävarmuutta tänä päivänä, ja teidän puheenne ja vastakkainasettelu luovat sitä lisää. Toivoisin, että pääministeri antaisi lausuman, jossa nämä vastakkainasettelut poistetaan, jotta yritysten luottamus säilyy.
Arvoisa puhemies! Uskoisin, että me kaikki täällä salissa yhteisesti ymmärrämme sen, että se asia, joka eniten tuo tällä hetkellä epävarmuutta, on ilman muuta globaali pandemia, tämä koronatilanne, jonka keskellä me olemme. Tämä aiheuttaa erittäin suurta epävarmuutta yrityksille, perheille, ihmisille, työntekijöille, meille kaikille. Tämä tilanne on erittäin hankala, ja tämän tilanteen keskellä olemme pyrkineet tekemään kaikkemme, jotta suomalaiset yritykset selviäisivät, pärjäisivät ja voisivat työllistää tulevaisuudessakin. Olemme tukeneet yrityksiä erittäin mittavasti, jotta yhdessä selviämme tästä kriisistä yli. Olen myös peräänkuuluttanut yhteiskuntavastuuta ja vastuullisuutta aivan kaikilta yhteiskunnan toimijoilta. Me tarvitsemme kohtuutta ja vastuuta tässä ajassa. Me selviämme kriisistä vain yhdessä.
Lähetekeskustelua varten esitellään päiväjärjestyksen 6. asia. Asia lähetetään perustuslakivaliokuntaan, jolle muut erikoisvaliokunnat voivat antaa lausunnon viimeistään 1.3.2021.
Arvoisa herra puhemies! Arvoisat kansanedustajat! Minulla on ilo ja kunnia esitellä teille eduskunnan oikeusasiamiehen toimintakertomus vuodelta 2019. Tämä on siinä mielessä juhlakertomus, että kertomusvuosi oli oikeusasiamiesinstituution 100. toimintavuosi. Perinteiseen tapaan kertomuksen alussa on oikeusasiamiehen ja apulaisoikeusasiamiesten puheenvuorot kunkin itse valitsemastaan aiheesta. Omassa puheenvuorossani tarkastelen 100-vuotiaan oikeusasiamiesinstituution kehitystä: Miten muodollis-juridisesta laillisuusvalvojasta kehittyi perusoikeuskeskeinen viranomaistoiminnan ohjaaja? Minkälaisia odotuksia eduskunnalla ja kansanedustajilla on ollut oikeusasiamiehen toimintaan? Miten oikeusasiamies on näkynyt mediassa näiden 100 vuoden aikana? Instituution 100-vuotisjuhlassa tänä vuonna julkistetussa juhlakirjassa oikeustieteen tohtori Markus V. Kari, oikeustieteen tohtori Jukka Lindstedt ja oikeustoimittaja Susanna Reinboth vastaavat näihin kysymyksiin ja asettavat oikeusasiamiehen toiminnan kunkin ajan yhteiskunnalliseen, poliittiseen ja journalistiseen kontekstiin. Oikeusasiamiesinstituutio oli vähällä jäädä perustamatta. Vuonna 1918 eduskunnalle annetussa hallituksen esityksessä monarkkiseksi hallitusmuodoksi oli oikeusasiamiestä koskeva säännöstö, mutta se puuttui vuoden 1919 valtiopäivillä annetusta esityksestä tasavaltaiseksi hallitusmuodoksi. Eduskunnan perustuslakivaliokunta kuitenkin lisäsi hallitusmuodon ehdotukseen oikeusasiamiestä koskevan säännöstön, jonka eduskunta hyväksyi. Oikeusasiamiehen toiminnan alkuajat olivat vaikeita. Alkuaikoina esitettiin useita vaatimuksia oikeusasiamiesinstituution lakkauttamiseksi. Näitä vaatimuksia esittivät ensimmäinen oikeusasiamies itse, useat kansanedustajat, useat lehdet, oikeuskansleri, ja lopulta sitä ehdotettiin hallituksen esityksessä vuonna 1932. Onneksemme perustuslakivaliokunta ei hyväksynyt ehdotusta ja eduskunta hylkäsi hallituksen esityksen. Mistä nämä vaikeudet johtuivat? Perimmäinen syy oli se, että Suomessa oli jo oikeusasiamiesinstituutiota perustettaessa toinen ylin laillisuusvalvoja, valtioneuvoston oikeuskansleri, jonka toiminta oli jo tuolloin vanhaa ja vakiintunutta. Tämän vuoksi alkuaikoina kanteluita ja työsarkaa ei yksinkertaisesti tahtonut riittää oikeusasiamiehelle. Vuosien kuluessa oikeusasiamiesinstituutio on kuitenkin vakiinnuttanut paikkansa. Tämä ilmenee jo asiamääristä. Kun vuonna 1920 oikeusasiamies sai 39 kantelua, kertomusvuonna niitä saapui ennätykselliset 6 267, mikä on noin kolminkertainen määrä verrattuna oikeuskanslerille saapuneisiin kanteluihin. Tämä on merkillepantavaa, kun muistetaan nuo alkuaikojen vaikeudet ja niiden syy. En tässä puheenvuorossani mene lähemmin toiminnan sisällölliseen kehittymiseen eri ajanjaksoina. Juhlakirjan artikkeleissa sitä on käsitelty perusteellisesti. Nostan esille vain yhden piirteen. Oikeusasiamiehen käsittelemät kantelu- ja muut asiat painottuivat toiminnan alkuvuosista lähtien hyvin voimakkaasti vankeihin ja tuomioistuimiin. Vielä 1970-luvulla valtaosa asioista koski joko vankeja tai tuomioistuimia. Vankiasiat olivat toiminnan alkuvuosina sikäli merkittäviä ja poliittisesti arkaluonteisia, että Suomihan oli ensin sisällissodan jäljiltä ja sitten maailmansotien aikaan poliittisten vankien maa. Vankiasiat painottuivat oikeusasiamiehen työssä entisestään sen vuoksi, että vuonna 1933 voimaan tulleella lailla oikeuskanslerin ja oikeusasiamiehen tehtävien jaosta vankiasiat osoitettiin ensisijaisesti oikeusasiamiehen käsiteltäväksi. Jälkikäteen arvioituna näyttää siltä, että juuri toiminnan painottuminen vankiasioihin on luonut pohjaa oikeusasiamiesinstituution myöhemmälle kehitykselle. Oikeusasiamiehen toimintahan on sittemmin painottunut juuri kaikkien laitoksissa olevien ihmisten ja kaikkien haavoittuvassa asemassa olevien ihmisten oikeuksien ja kohtelun valvontaan. Tämä kehitys on huipentunut YK:n yleissopimuksiin perustuviin oikeusasiamiehen erityistehtäviin. Niistä toisessa on kysymys kaikkien sellaisten paikkojen valvonnasta, joissa voidaan pitää vapautensa menettäneitä henkilöitä. Näitä henkilöitä voivat olla paitsi vangit myös esimerkiksi lapset, vanhukset, vammaiset henkilöt ja psykiatriset potilaat. Toisena YK:n yleissopimukseen perustuvana tehtävänä oikeusasiamiehellä on vammaisten henkilöiden kaikkien oikeuksien valvonta ja edistäminen yhdessä Ihmisoikeuskeskuksen kanssa. Ihmisoikeuskeskuksen perustaminen juuri Oikeusasiamiehen kanslian yhteyteen ilmentää osaltaan tätä kehitystä. Näköpiirissä olevista uudistuksista tärkein on oikeusasiamiehen ja oikeuskanslerin työnjaon kehittäminen. Toteutuessaan se vahvistaisi edelleen oikeusasiamiehen roolia erityisesti haavoittuvassa asemassa olevien ihmisten oikeuksien ja kohtelun valvojana ja edistäjänä. Uudistus myös vahvistaisi oikeuskanslerin roolia nykyisissä ja eräissä uusissa erityistehtävissä. Hallituksen lainsäädäntösuunnitelman mukaan tästä työnjaosta on lähiaikoina tulossa hallituksen esitys eduskunnalle. Tulevaisuudessa oikeusasiamiesinstituutioon voi kohdistua myös uhkia. Esimerkiksi yksilön oikeusasemaan läheisesti vaikuttavia tehtäviä voi jäädä oikeusasiamiehen toimivallan ulkopuolelle tai saatetaan toteuttaa uudistuksia tai ryhtyä toimiin, jotka vaarantavat oikeusasiamiehen riippumattomuutta. Tällaisia uhkia voi ilmaantua sekä Euroopan unionin taholta että kansalliselta taholta. Joitakin esimerkkejä tällaisista uhista on olemassa sekä meiltä että muualta. Ja kun asiamäärät jatkuvasti kasvavat, on myös huolehdittava oikeusasiamiehen voimavarojen riittävyydestä. Oikeusasiamies hoitaa ylimmältä valtioelimeltä eli eduskunnalta saamaansa luottamustehtävää. Instituution syntymiseen, eloon jäämiseen ja kehittymiseen on tarvittu eduskunnan ja sen perustuslakivaliokunnan tukea, luottamusta ja kaukonäköisyyttä. Pitkälti kanteluiden tutkintaan perustuva instituutio tarvitsee myös kansalaisten luottamuksen, muuten kanteluita ei tehdä. Ja kun oikeusasiamiehen kannanotot eivät ole oikeudellisesti sitovia, ratkaisujen vaikuttavuus edellyttää lopulta myös viranomaisten luottamusta oikeusasiamiehen toimintaan. Kiitän kaikkia oikeusasiamiesinstituutiota tukeneita henkilöitä ja tahoja siitä työstä, jolla 100 vuoden aikana on rakennettu se luottamus, johon instituutio voi tänä päivänä nojautua. Apulaisoikeusasiamies Maija Sakslin tarkastelee puheenvuorossaan oikeusasiamiesinstituution kansainvälistymistä. Oikeusasiamies on 100 vuoden aikana kasvanut vahvaksi instituutioksi, joka rakentaa käsitystämme laillisuudesta, luo edellytyksiä toimivalle demokratialle ja vahvalle oikeusvaltiolle sekä edistää perusoikeuksien ja ihmisoikeuksien toteutumista. Toisaalta oikeusasiamiesinstituutio tarvitsee myös itse tuekseen vahvaa oikeusvaltiota. Suomen valtiosääntöisen järjestelmän erityispiirteisiin kuuluu oikeusasiamiehen vahva asema, jota perustuslakikulttuuri tukee. Eduskunta ja kansanedustajat ovat perinteisesti kunnioittaneet oikeusasiamiesinstituution koskemattomuutta ja riippumattomuutta. Vuonna 2019 oikeusasiamiehen kertomus lähetettiin ensimmäistä kertaa perustuslakivaliokunnan lisäksi myös muihin erikoisvaliokuntiin mahdollisen lausunnon antamista varten. Tämä menettely luo mahdollisuuden syventää vuorovaikutusta ja välitöntä keskustelua eduskunnan ja oikeusasiamiehen välillä. Siten se edistää eduskunnan osallistumista Suomen perus- ja ihmisoikeustilanteen arviointiin. Tämä on myönteistä sekä perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisen että eduskunnan oikeusasiamiehelle osoittaman institutionaalisen tuen kannalta. Perustuslakivaliokunta onkin todennut, että oikeusasiamies on eduskunnan toimielin, jonka valtiosääntöisenä tehtävä on eduskunnan puolesta valvoa kaikkea julkista hallintoa. Valiokunnan mukaan se, että ylimpien laillisuusvalvojien virkatointen lainmukaisuuden tutkiminen ja toiminnan valvonta on perustuslaissa säädetty eduskunnan ja sen perustuslakivaliokunnan tehtäväksi, korostaa ylimpien laillisuusvalvojien toiminnan riippumattomuutta erityisesti suhteessa valvottaviin viranomaisiin. Maailmassa on tällä hetkellä yli 140 oikeusasiamiesinstituutiota. Moniin niistä on viime vuosina kohdistunut uhkia ja hyökkäyksiä. Kansallisten instituutioiden turvaksi on syntynyt useita kansainvälisiä suoja- ja valvontamekanismeja. Näitä ovat muun muassa YK:n yleiskokouksen vuonna 1993 hyväksymät Pariisin periaatteet ja useat myöhemmät päätöslauselmat, Euroopan neuvoston Venetsian toimikunnan vuonna 2019 hyväksymät oikeusasiamiesinstituutioiden perustamista ja toimintaa ohjaavat 25 periaatetta ja Euroopan neuvoston ministerikomitean 2019 hyväksymä suositus. Joihinkin näistä kansainvälisistä periaatteista ja suosituksista liittyy myös erilaisia seurantamekanismeja. Seurannan kärkenä ei ole vain ihmisoikeuksien toteutuminen vaan erityisesti kansallisen oikeusasiamiesinstituution itsenäinen ja riippumaton asema, riittävä rahoitus ja tehokkuus ihmisoikeuksien edistämisessä ja suojelussa. Merkittävin ja kehittynein seurantarakenne sisältyy YK:n Pariisin periaatteiden toimeenpanoon. Oikeusasiamiestä on arvioitu jo kahdesti YK:n Pariisin periaatteiden perusteella Suomen kansallisen ihmisoikeusinstituution osana. Euroopan neuvoston ministerikomitean suositukseen sisältyy sen periaatteiden toimeenpanon tarkastelu viiden vuoden kuluttua. Lisäksi Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutettu seuraa oikeusasiamiesten riippumattomuutta ja taloudellisten voimavarojen riittävyyttä. Oikeusasiamiehen toiminnan sisältöön ja toimintaedellytyksiin on aiemminkin kohdistunut säännöllistä kansainvälistä arviointia. Erityisesti lapsen oikeuksien sopimuksen, vammaisten henkilöiden oikeuksien sopimuksen sekä kidutuksen vastaisen sopimuksen valvonnan yhteydessä kiinnitetään huomiota myös kansallisen valvonnan tehokkuuteen ja riippumattomuuteen. Eduskunnan oikeusasiamiehen toimintaan kohdistuu tulevaisuudessa entistä enemmän kansainvälistä arviointia. Arviointi kohdistuu yhtäältä oikeusasiamiehen institutionaalisiin toimintaedellytyksiin ja toisaalta oikeusasiamiehen harjoittaman ihmisoikeuksien valvonnan sisältöön ja tehokkuuteen. Jo nyt on nähtävissä, että tiivistyvä kansainvälinen vuorovaikutus on muuttanut sekä oikeusasiamiehen toimintaa että oikeusasiamiestä instituutiona, ja se vaikuttaa myös siihen, että suomalainen oikeusvaltio uudistuu, pysyy vahvana ja turvaa perusoikeudet jokaiselle. Apulaisoikeusasiamies Pasi Pölönen käsittelee puheenvuorossaan lapsen oikeuksia perusopetuksessa ja sitä, miten hyvä hallinto turvaa perus‑ ja ihmisoikeuksia myös perusopetuksessa. Laillisuusvalvojien ratkaisuilla on korostunut merkitys tällä laajalla alueella, johon ei kohdistu mitään säännöllistä ulkopuolisten tahojen valvontaa. Valvontaa toteuttavat vain aluehallintovirastot sekä ylimmät laillisuusvalvojat kanteluiden käsittelyiden kautta. Pölönen muistuttaa, että toiminnan taustalähtökohtina ovat perus‑ ja ihmisoikeudet ja erityisesti lapsen oikeudet. Perus‑ ja ihmisoikeudet kuuluvat myös lapsille itselleen. Lapsia tulee kohdella yksilöinä. Lasten osallisuus ja heidän kuulemisensa tulisikin aina varmistaa soveltuvalla tavalla myös ja erityisesti, kun lapsia koskevia päätöksiä tehdään kouluissa. Oikeusasiamiehen ja Ihmisoikeuskeskuksen keskinäinen yhteistyö on ollut erityisen konkreettista opetussektorilla. Ihmisoikeuskeskuksen aktiivisen työn johdosta myös Oikeusasiamiehen kanslia on ollut mukana hankkeessa, jonka nimi on ”Perus‑ ja ihmisoikeudet opetustoimessa”. Hankkeessa oikeusasiamiehen laillisuusvalvontaratkaisujen linjauksia on käytetty opetusmateriaalina opetustoimen johdon koulutuspäivillä. Oikeusasiamiehen kanslia on mukana myös Helsingin yliopiston kasvatustieteellisen tiedekunnan hankkeessa, jossa kehitettiin opetustoimen käyttöön sähköinen oppimateriaali, jossa on esimerkkejä perus‑ ja ihmisoikeuksien kannalta haastavista käytännön tilanteista, pohdintatehtäviä ja oikeusasiamiehen kannanottoja, [[Puhemies koputtaa]] joihin on yhdistetty selventäviä ohjeita opettajille. Oikeusasiamiehen laillisuusvalvonnassa käsiteltävät asiat koskevat tyypillisesti puutteita hallinnollisessa menettelyssä, oikeutta yhdenvertaiseen koulutukseen, erityisen tuen päätöksiä, uskonnollisia elementtejä koulussa ja kysymyksiä turvallisesta opiskeluympäristöstä. Myös oppilaiden kurinpitomenettelyn ja sitä koskevan päätöksenteon suhteen esiintyy ajoittain vaikeuksia. Kertomusvuonna korostui teema perusopetuksen maksuttomuudesta. Tähän liittyen apulaisoikeusasiamies Pölönen viittaa puheenvuorossaan oppilashuollon resursointiin ja siihen, että oppilashuollon palveluiden yhdenvertaisessa saatavuudessa on ongelmia. Arvoisa herra puhemies! Näiden puheenvuorojen jälkeen kertomuksessa on katsaus oikeusasiamiesinstituution toimintaan vuonna 2019. Kertomusvuonna saimme lähes 6 300 kantelua. Tämä on kaikkien aikojen suurin lukumäärä ja lähes 700 kantelua enemmän kuin edellisenä vuonna. Todettakoon, että tänä vuonna on jälleen tulossa ennätysmäärä kanteluita, mahdollisesti jopa 1 000 enemmän kuin viime vuonna. Tämä johtuu pääosin, mutta ei kokonaan, koronaviruksesta. Kanteluiden suuresta määrästä huolimatta pystyimme kertomusvuonna ratkaisemaan kanteluita niin, että vuodenvaihteessa vireillä ei ollut yhtään yli vuotta vanhaa kantelua. Tämä tavoite saavutettiin jo seitsemännen kerran peräkkäin. On kuitenkin todettava, että kanslian henkilöstö on työskennellyt jaksamisensa äärirajoilla. Omia aloitteita otettiin lähes 100 ja ratkaistiin yli 60. Kaikista kanteluista ja omista aloitteista 920 eli noin 15 prosenttia johti oikeusasiamiehen toimenpiteisiin. Tämä toimenpideprosentti on kansainvälisessä vertailussa hyvin korkea. Tarkastuksia tehtiin kertomusvuonna 110 kohteeseen, ja niistä lähes puolet oli ennalta ilmoittamattomia eli niin sanottuja yllätystarkastuksia. [[Puhemies: Arvoisa oikeusasiamies, teille varattu aika on nyt aika pitkään ylittynyt.]] — Selvä. Arvoisa herra puhemies! Tässä oli esittelypuheenvuoroni. [[Naurua]] Toivon, että tämä kertomus antaa eduskunnalle mahdollisuuden arvioida lainsäädännön ja julkisen hallinnon tilaa sekä perus‑ ja ihmisoikeuksien toteutumista. — Kiitos.
Kiitoksia, oikeusasiamies Jääskeläinen. — Avaan keskustelun, ja sitten Mäkisalo-Ropponen, olkaa hyvä.
Arvoisa puhemies! Onnea 100‑vuotiaalle oikeusasiamiesinstituutiolle. Oikeusasiamies on tehnyt aina tärkeää työtä, eikä sen toiminnan merkitys ole vähentynyt lainkaan. Minulla on ollut tapana lukea tämä oikeusasiamiehen kertomus perusteellisesti, ja niin aion tehdä tälläkin kertaa, mutta nyt olen vasta selaillut kertomusta. Huomasin jo selaillessani, että täältä löytyy erittäin tärkeitä havaintoja esimerkiksi vammaisten ja ikäihmisten oikeuksien toteutumisesta, ja näistä ajattelin nyt pari asiaa tässä lähetekeskustelussa sanoa. Suomi on ratifioinut YK:n vammaisten henkilöiden oikeuksista tehdyn yleissopimuksen. Syrjintäkielto, esteettömyys ja saavutettavuus ovat sopimuksen keskeisiä periaatteita. Valitettava tosiasia Suomessa edelleen on kuitenkin se, etteivät vammaiset ole yhdenvertaisessa asemassa muiden kanssa, ja tämä näkyy monella elämänalueella. Olen iloinen, että oikeusasiamiehen kertomuksessa on nyt selkeästi todettu vammaisyleissopimuksen laaja-alainen määrittely. Itse törmään nimittäin jatkuvasti siihen, miten kapea-alaisesti vammaisuus yleensä määritellään. Sopimus määrittelee vammaisiksi henkilöiksi ne, joilla on sellainen pitkäaikainen ruumiillinen, henkinen, älyllinen tai aisteihin liittyvä vamma, joka vuorovaikutuksessa erilaisten esteiden kanssa voi estää heidän täysimääräisen ja tehokkaan osallistumisensa yhteiskuntaan yhdenvertaisesti muiden kanssa. Esimerkiksi muistisairaat ja psykiatriset potilaat kuuluvat tämän sopimuksen soveltamisalaan. Olen erittäin tyytyväinen, että oikeusasiamies on nyt selkeästi todennut tämän, sillä hyvin usein kuulen jopa sosiaalitoimessa nämä kaksi ryhmää rajattavan vammaispalvelujen ulkopuolelle. Nyt valmisteilla olevassa vammaispalvelulaissa on tärkeää alusta alkaen huolehtia, ettei laki jätä mitään vammaisryhmää palvelujen ulkopuolelle, sillä käsittääkseni se olisi vammaisyleissopimuksen vastaista. Myös vanhusten oloissa ja kohtelussa tulevat tässäkin kertomuksessa vuodesta toiseen toistuvat ongelmat esille. On käsittämätöntä, että edelleenkin vanhustenhoidossa tulee ravinnon, hygienian, vaippojen vaihdon, kuntoutuksen ja ulkoilun puutteita, siis puutteita perustarpeiden toteuttamisessa. Puutteita on havaittu myös lääkärikäyntien tiheydessä, lääkehoidossa ja hammashoidossa, perusasioita nekin. Sivistyneessä yhteiskunnassa tulisi olla nollatoleranssi epäinhimilliselle kohtelulle. Oikeusasiamiehen mukaan puutteet johtuvat usein henkilökunnan riittämättömästä määrästä tai johtamisen puutteesta. Itse lisäisin tähän vielä ammattitaito- ja osaamispuutteet. Liian usein kuvitellaan, että esimerkiksi muistisairaita voi hoitaa kuka tahansa, mutta esimerkiksi muistisairaan haasteellisen käyttäytymisen taustalla olevan syyn tunnistaminen vaatii paljon ammattitaitoa ja osaamista. Aggressiivisuuden tai levottomuuden takana voi olla pelkoa, kipua, akuutti tulehdussairaus tai vaikkapa hoitajan epäasiallinen käyttäytyminen. Liian usein tätä näkyvää oiretta hoidetaan rauhoittavilla lääkkeillä tai muiden rajoitustoimenpiteiden käytöllä. Näillä toimenpiteillä saatetaan tehdä muistisairaasta henkilöstä turhan takia vuodepotilas. Toivoisin todella, että yhä enemmän kiinnitettäisiin huomiota hoitajien ammattitaitoon. Ammattitaidon puutteesta johtuvat usein myös itsemääräämisoikeuden laiminlyönnit. Kolmantena asiana nostan esille huomion kotihoidon palvelujen riittämättömyydestä. Kotihoidon asiakkaat kokevat usein pelkoa ja turvattomuutta. He eivät pääse ulos, eikä heille järjestetä asiointipalveluja. Heillä ei ole mahdollisuutta käydä kaupassa tai harrastaa itselleen tärkeitä asioita. Monet ikäihmiset ovat kuin vankeina omissa kodeissaan. Tälläkin hetkellä Suomessa on tuhansia ikäihmisiä, joiden olisi turvallisempaa ja inhimillisempää asua esimerkiksi hoivakodeissa kuin olla 23 tuntia vuorokaudessa yksin omassa kodissaan hoitajien käydessä kenties kolme tai neljä kertaa päivässä 15 minuuttia kerrallaan kurkistuskäynnillä. Tämähän ei ole hoitajien vika vaan tiukkaan normitetun työvuorosuunnitelman aiheuttama ongelma. Jos olet 5 minuuttia kauemmin jossain paikassa, sinun on otettava 5 minuuttia pois jostain muualta. Aikataulut on niin tiukasti suunniteltu, että saan viestiä kotihoidon työntekijöiltä, että he joutuvat jopa syömään eväänsä matkalla seuraavaan paikkaan. Iltapäivällä tulee tosi kiire eikä ennätä enää huomioida asiakkaiden tarpeita. Kotihoidossa on koko ajan paheneva työntekijäpula juuri siitä syystä, että työolosuhteet ovat epäinhimillisiä ja hoitajat joutuvat tekemään työtään vastoin ammattieettisiä periaatteitaan. Ennemmin tai myöhemmin moni hoitaja sanoo, ettei halua tehdä työtä tällä tavalla. Arvoisa puhemies! Tässä vain muutama huomio kertomuksesta sen pikaisen selaamisen perusteella, mutta aion jälleen kerran tutustua tähän laaja-alaiseen kirjaan perusteellisesti. Ja kiitos vielä kerran, että se on nyt täällä meillä käsittelyssä.
Arvoisa herra puhemies! Kiitos oikeusasiamiehen 100-vuotisjuhlatoimintakertomuksesta, joka antaa meille paljon eväitä lainsäädäntötyöhön. Oikeusasiamiehen kanslian keskeisiä arvoja ovat oikeudenmukaisuus, vastuullisuus ja ihmisläheisyys. Nostan yhden teeman koulutusjärjestelmäämme liittyen: opiskelija- ja oppilashuollon. Opetustoimen kenttä on laaja ja monipuolinen. Sen toiminnalla on merkittäviä yksilökohtaisia ja yhteisöllisiä vaikutuksia pitkälle tulevaisuuteen. Oppiminen, koulunkäynnin tuki ja oppilashuolto muodostavat koulussa kiinteän kokonaisuuden. Perusopetuslaki rakentuu kolmiportaisen tuen mallille, josta vasta ylimmällä portaalla eli erityisen tuen samoin kuin tulkitsemis- ja avustajapalveluiden kohdalla tulee lain mukaan tehdä valituskelpoinen hallintopäätös. Hallitusohjelmassa on kirjaus kolmiportaisen tuen toimivuuden tarkastelusta. Se on tarpeen. Oppilashuollossa on kyse lapselle kuuluvasta subjektiivisesta oikeudesta, mutta sen lähemmät toteuttamistavat jäävät opetuksen järjestäjän harkintavaltaan. Opetuksen järjestäjillä onkin vaihtelevia käytäntöjä, miten he organisoivat oppilashuollon, eikä oppilashuollon henkilöstömäärästä ole säädetty sitovasti. Kiitos hallitukselle siitä, että nyt valmistellaan tällaista sitovuutta. Oppilashuollon palvelut eivät ole saavutettavissa yhdenvertaisesti koko maassa. Tämänkin epäkohdan tämä toimintakertomus tuo esille. Koulupsykologilla on vastuullaan keskimäärin melkein 1 000 oppilasta. Yhteisölliseen oppilashuoltoon, jonka tulisi lain mukaan olla ensisijainen oppilashuollon toimintamuoto, kohdentuu vain 20 prosenttia koulupsykologien työajasta. Siksi oppilashuollon organisoinnissa ja resursoinnissa tulee vuosittain eteen puutteita. Toimintakertomuksen mukaan koulupsykologien rekrytointi on haastavaa ja vaikeaa koko valtakunnassa. Myös koulukuraattorien työmäärä nähdään liian suureksi. Erityisen tiukoilla ammattilaisten aika näyttää olevan yhteisöllisessä oppilashuollossa. Arvoisa puhemies! Kyse on oppilaan oikeudesta, lapsen edusta. Tukijärjestelmien puutteilla on kauaskantoisia, inhimillisiä ja yhteiskunnallisia vaikutuksia. Koulukokemukset, niin hyvät kuin huonot, kulkevat monella mukana koko loppuelämän. Peruskouluikä ja sen jälkeinen nivelvaihe ovat syrjäytymisen ja sen kehittymisen kannalta kriittisiä. Kun luin näitä oikeusasiamiehen kertomuksen huomioita, iloitsen siitä, että juuri näille aloille ollaan saamassa lisää opiskelupaikkoja korkeakoulutukseen, ja esimerkiksi Oulun yliopisto sai psykologikoulutuksen, mikä auttaa pohjoista Suomea, ja Kajaanin ammattikorkeakoulu sai sosionomikoulutuksen, eli sitä kautta saadaan kuraattoreita lisää tuonne alueelle. Uudet aloituspaikat tuleekin suunnata aloille, joilla on selkeä osaajapula. Arvoisa puhemies! Onnittelen 100-vuotiasta oikeusasiamiehen toimistoa, joka on kasvanut rumasta ankanpoikasesta uljaaksi joutseneksi, niin kuin täällä kertomuksessa kuvaavasti sanottiin.
Arvoisa herra puhemies! Nyt käsittelemme eduskunnan oikeusasiamiehen kertomusta, ja se koskee lähinnä viime vuotta, 2019. Eduskunnan oikeusasiamies on todella tärkeä asia, se, että se on olemassa. Ihmiset ottavat yhteyttä sinne, kun mikään muu ei enää auta: on koettu, että on kohdeltu huonosti, on tullut epäoikeudenmukaisia päätöksiä. Ennen kaikkea se riippumattomuus on äärettömän tärkeä asia. Juuri äsken kuulimme, että kanteluita oli viime vuonna jopa 6 300, ja se on todella paljon — siis todella paljon on niitä kanteluita. On muun muassa ollut nähtävissä, että kotihoidossa kodinhoitajilla on todella kiire, aivan liian kiire. Se, että eduskunnan oikeusasiamies pystyy toimimaan, edellyttää tietysti, että toimintaan annetaan rahaa ja voimavaroja. Ja eduskunnan tulee siitä huolehtia, että niitä voimavaroja ja rahoja riittää. Eduskunnan oikeusasiamies on ollut tärkeä aikaisemmin — niin kuin kuulimme historiasta, että on ollut aikaisemmin tärkeä — ja se on nyt tärkeä, mutta kyllä se on tärkeä tulevaisuudessakin. Ehdottomasti tähän tulee kiinnittää enemmänkin vielä huomiota, että voimavaroja ja rahaa sinne laitetaan. On kyllä onni, että meillä on eduskunnan oikeusasiamies.
Arvoisa puhemies! Jälleen kerran tässä on erinomainen kertomus ja paketti tiukkaa asiaa, hyvin mielenkiintoista asiaa. Mutta tätä ei voi kokonaan valitettavasti tässä referoida, joten keskityn yhteen asiaan eli kehitysvammaisten asumiseen. Tässä kertomuksessa todetaan erinomaisen hyvin näitten tarkastuskäyntien osalta, että ”oikeusasiamies on kiinnittänyt sekä yksityisen että julkisen palveluntuottajan vakavaa huomiota siihen, että henkilökuntaa tulee olla riittävästi”. Tämä on kyllä sellainen asia, joka todella on ongelma maassamme ja jota ei valitettavasti ole saatu kuntoon, ja itse asiassa tuntuu välillä, että ollaan menossa huonompaan suuntaan tämän osalta. Ihan omakohtaisen esimerkin mainitakseni: kun omalle lapselleni etsittiin asumisyksikköä, niin oli siis tällainen paikka, jossa on kolme erillistä solua, jotka eivät ole missään yhteydessä toisiinsa, ja yöksi oli yksi henkilö tällaiseen paikkaan, jossa on siis hyvin vaikeasti vammaisia, jotka eivät pysty itse itseään auttamaan. Tämä kuvastaa sitä tilannetta, jossa ollaan, eli sitä, että niitä resursseja ei ole riittävästi. Tällaisella tavalla ei voida kyllä turvata turvallista, hyvää asumista niille ihmisille, jotka ovat täysin toisen varassa. Pidän erittäin tärkeänä, että näitä valvotaan ja tähän asiaan kiinnitetään huomiota, jotta mekin täällä eduskunnassa ja kunnissa osaisimme sitten myöskin ottaa tämän asian päätöksenteossa huomioon. Suomihan on ratifioinut tämän YK:n vammaisoikeuksien sopimuksen vuonna 2016, mutta se sopimus sinänsä ei vielä tee parempaa, vaan sen täytyy nimenomaan näkyä siellä päätöksenteossa, näkyä lainsäädännössä, näkyä resursseissa. Siellä on muun muassa se kohta, että vammaisella on oikeus päättää, missä ja kenen kanssa hän asuu, mutta käytännössä sehän ei toteudu tälläkään hetkellä. Kunnat antavat sen paikan, josta voi arvioida, haluaako sinne mennä, mutta asiakas itse ei voi valita, että ”haluaisin asua tuolla tai haluaisin asua näin”, ja se on iso pointti. Sitten: En tiedä, ehtiikö oikeusasiamies tätä kommentoida, mutta en löytänyt tästä kertomuksesta tällä kertaa kehitysvammaisten hoidonrajausasioita, -kanteluita enkä ongelmia sen osalta. Tietysti se on hyvä asia, jos ne ovat poistuneet, mutta haluaisin tietysti, että tähänkin jatkossakin kiinnitetään huomiota. Se on erittäin ajankohtainen asia myöskin tämän koronapandemian takia. Jos oikeusasiamies ehtii vastata, niin voitteko vastata, muistatteko, onko tämä asia nyt jollakin tavalla korjaantunut, vaikka lainsäädännöllisiä muutoksia edelleenkään tässä asiassa ei ole sinne asiakaslakiin tehty? — Kiitos.
Ärade talman, arvoisa puhemies! Minäkin haluan onnitella oikeusasiamiestä hyvästä työstä ja tietenkin hänen kaikkia edeltäjiään ja hänen tiimiään hyvästä ja tärkeästä työstä, ja tietenkin meidän tehtävämme on katsoa, että hänelle turvataan sekä riittävät voimavarat että mahdollisuudet toimia riippumattomasti ilman uhkailuja tai maalittamista tai myöskin silloin, kun hän kritisoi esimerkiksi meitä kansanedustajia tai eduskuntaa tai hallitusta tai päätöksiä. Tässä on tosi tärkeästi jo puhuttu minun mielestäni erittäin hyviä puheenvuoroja edustajakollegoideni taholta, ja pystyn varmasti yhtymään kaikkiin erittäin hyvin. Kannan suurta huolta siitä — ja minun mielestäni on erittäin tärkeää — että täällä nostetaan myöskin sellaisia kysymyksiä, jotka liittyvät suoraan voimavaroihin, tietäen, että ne aiheuttavat meille aina erityisiä ongelmia, mutta ne ovat kuitenkin aivan keskeisiä, kun ajatellaan erityisesti haavoittuvassa asemassa tai heikossa asemassa olevien ihmisten perustarpeiden turvaamista, tai sitten esimerkiksi lasten kohdalla, kun on kysymys tästä oppilashuollosta ja siitä, miten apulaisoikeusasiamies Pölönen nostaa esille, että on yksi koulupsykologi jokaista 985:tä oppilasta kohden ja että 20 prosenttia itse asiassa tekee vain tällaista yleistä oppilasterveyttä, mikä ei ehkä ihan vastaa tarkoitusta. Haluaisin nostaa esille myöskin nämä haasteet ja ongelmat, ja minun mielestäni on erittäin keskeistä, että nyt tässä kirjassa nostetaan esille esimerkkejä: täällä on tietenkin laajasti eri asioita, ja on varmaan vaikea arvioida näitä jotenkin hierarkkisesti, mutta mielestäni on arvokasta, että oikeusasiamies nostaa kymmenen keskeistä perus- ja ihmisoikeusongelmaa esille.
Arvoisa herra puhemies! Hyvä oikeusasiamies ja hyvät edustajakollegat ja muut istunnossa paikalla olevat ja tätä seuraavat! Haluan onnitella 100-vuotiasta oikeusasiamiestä — tai oikeusasiamiehen toimistoa. Oikeusasiamies on niin nuorekas, että hän ei vielä näitä onnitteluja yksin ota, vaan myös hänen edeltäjänsä. Pitkä upea toiminta on takana ja suuri työtaakka ollut tänä vuonna. Siitä täytyy erityisesti myös kiittää oikeusasiamiehen toimistoa. Olemme saaneet julkisuudestakin kuulla, miten koko toimisto tekee erittäin pitkää työpäivää. Oikeusasiamiehellehän on tulvinut sadantena juhlavuonna ennätysmäärä uusia kanteluita. Katsoin tuossa tilannetta: taisi olla elokuuhun mennessä yli 700 kantelua yksin näistä poikkeusoloista. Ja nyt, arvoisa puhemies, poikkeuksellisesti, vaikka käsittelyssä on vuoden 2019 oikeusasiamiehen kertomus, halusin käyttää puheenvuoron liittyen myös osittain tähän vuoteen. Perustelen sitä oman puheenvuoroni jatkossa. Näistä yli 700 kantelusta aika monet koskevat esimerkiksi etäkoulua, koulutusta noin 200, terveydenhoitoa noin 80, sosiaalihuoltoa noin sata ja ylimpiä valtion elimiä noin 70, muun muassa Sanna Marinin hallituksen tiedottamista. Mutta se, miksi halusin jo kesken tämän toimintavuoden nostaa tähän keskusteluun — ja itse asiassa sosiaali- ja terveysministeri Pekonen myös kävi salissa, ja hetki sitten täällä oli paikalla myös terveysministeri Kiuru — sen huoleni, että aika moneen näistä kanteluista voidaan vastata vuoden viiveellä tai sen kanteluvuoden aikana, on, että itse asiassa nyt meillä on sellaisia tilanteita koronan aikana, että nämä toimet eivät voi odottaa. Siksi olisin odottanut, että ministeritkin olisivat voineet olla ehkä tätä keskustelua kuuntelemassa. Otan esimerkin, kuinka yli 80-vuotias rouva ei saanut osallistua oman aviopuolisonsa hautajaisiin. Tästä hänen tyttärensä oli tehnyt kantelun. Maija Sakslin antoi tästä ratkaisun, ja ratkaisu oli: oli toimittu väärin. Mutta minkäs teet, hautajaiset olivat menneet, kerta elämässä ‑tilaisuus, ei päässyt oman elämänkumppaninsa hautajaisiin. Maija Sakslin kirjoitti: ”Hautajaisissa läheisten tuki, yhdessä sureminen ja muisteleminen sekä kiitollisuuden, surun ja kaipauksen jakaminen on keskeistä. Mahdollisuus osallistua hautajaisiin on merkityksellistä perhe-elämän suojan kannalta. Siten velvollisuus edistää perus- ja ihmisoikeuksien toteutumista edellyttää, että jokaisen mahdollisuutta osallistua hautajaisiin edistetään.” Myös vanhuksia on pidetty koronakriisin aikana erillään. Se on ollut monessa tilanteessa tietysti terveyden näkökulmasta varmasti välttämätöntä, mutta on esimerkiksi aviopari, joka ei saanut tavata kuukausiin toisiaan, ja näitä esimerkkejä on lukuisia. Sain itse huolestuneen yhteydenoton, missä omainen suri sitä, että hän ei ole voinut puolisoaan tavata. Puoliso oli jo vakavasti muistisairas, ja hän pelkäsi sitä, että tämän eristyksen jälkeen ei enää puoliso häntä tunnista ehkä koskaan. Se oli tälle puolisolle raju paikka. Näistä vierailukielloista on myös oikeusasiamiehelle kanneltu, esimerkiksi STM:n virheellisestä ohjeistuksesta, jossa vierailut oli kielletty tai niitä rajoitettu lainvastaisesti. Oma kysymykseni oikeusasiamiehelle nyt tässä keskustelussa kuuluukin: Mikä olisi se keino, että me voisimme välttää tämäntyyppiset tilanteet, joihin teidän ratkaisunne tulevat valitettavasti liian myöhään? Ymmärrän, että teidän järjestelmänne näin toimii, mutta mikä olisi se keino, että meillä ei tulisi edes tällaisissa poikkeusoloissa tilanteita, että ihminen ei ole päässyt oman puolisonsa hautajaisiin tai tapaamisia joudutaan rajoittamaan näin rajusti? Emmekö me löydä tässä yhteiskunnassa keinoa, millä me voisimme taata jokaiselle mahdollisuuden tapaamishuoneiden tai muiden kautta tavata myös läheisiä tämän pitkittyvän koronakriisin aikana? — Kiitos, puhemies.
Arvoisa puhemies! Tämä on valtavan laaja kokonaisuus, josta voisi nostaa esiin monta kulmaa, ja täällä edustajat ovat käyttäneet jo erittäin hyviä puheenvuoroja, joihin voi yhtyä, mutta itse nostan nyt esiin vain yhden kannanoton koulujen uskonnollisista juhlista. Viime vuonna marraskuussa apulaisoikeusasiamies Pasi Pölösen linjaus nosti aika lailla keskustelua ja kohua, ja jälleen tämä koulujen joulujuhla-aika on meillä kohta edessä, tosin hyvin erilaisena tämän koronaepidemian vuoksi. Tämä viime vuoden tapaus oli sellainen, jossa Kouvolassa koulu aikoi pitää joulujuhlan kirkossa ja apulaisoikeusasiamies antoi linjauksen, jonka mukaan koulun joulujuhlan järjestäminen kirkossa loukkaa oppilaiden uskonnonvapautta ja yhdenvertaisuutta, ja taustalla oli Uskonnottomat Suomessa ry:n tekemä kantelu. Todellakin on ymmärrettävää se, että huolehditaan siitä, että jokaisella on uskonnonvapauden mukainen oikeus myös kieltäytyä uskonnollisista juhlista, ja näiden juhlien, joita järjestetään, täytyy olla sellaisia, joihin kaikki voisivat osallistua, mutta tässä yhteydessä erityisesti huomiota herätti se, että oikeusasiamies katsoi, että kirkkotila itsessään olisi ongelmallinen tällaisen koulun yhteisen juhlan järjestämiseen, joka ei välttämättä olisi uskonnollinen juhla, vaan yhteinen juhla, johon kaikki voisivat osallistua. Itse toivon sitä — ja monet muutkin edustajat ottivat kantaa — että kirkon kulttuurihistorialliset tilat, kirkkotilat, voisivat olla yhteisessä käytössä silloinkin, kun ei ole kysymys jumalanpalveluksista tai uskonnollisista juhlista, vaan vaikkapa ylioppilasjuhlien järjestämisestä tai sitten näistä joulujuhlista. Tämähän johti viime vuonna siihen, että monissa kunnissa sitten jopa peruttiin näitä joulujuhlia, jotka olivat siinä kunnan ainoassa suuressa tilassa, jossa pystyi juhlan järjestämään, ja erityisesti nyt korona-aikana tarvitaan väljiä tiloja. Monilla paikkakunnilla kirkko on käytännössä se väljin tila — jossa myös turvavälejä pystytään pitämään — erilaisiin juhlatilaisuuksiin, olipa sitten konserteista tai muista juhlista kysymys. Toivonkin, että oikeusasiamies nyt selventäisi nimenomaan tätä kirkkotilojen käytön mahdollisuutta myös muuhun kuin puhtaasti uskonnolliseen toimintaan. Uskon, että sille linjaukselle olisi tarvetta jo nyt tänäkin vuonna.
Arvoisa puhemies! Aivan ensiksi haluan toivottaa lämpimät onnittelut oikeusasiamiehelle ja hänen työryhmälleen ja kanslialle — kiitos työstänne. Sata vuotta on pitkä aika, ja siinä on tehty hyvää työtä. Itse näen, että kun tuolla oli se vertaus, että rumasta ankanpoikasesta on tullut joutsen, niin voi sanoa, että sillä joutsenella on sekä juuret että siivet, ja juuret tulevat nimenomaan sieltä ihmisoikeuksista ja oikeudenmukaisuudesta ja lainmukaisuudesta, ja ne siivet ovat sitä, mitä te olette harjoittaneet tässä viime vuosina, että olette olleet ajan hermolla ja ottaneet niitä uusia tuulia ja tarttuneet sellaisiin asioihin, mitkä nyt erityisesti vaativat toimenpiteitä. Tässä on monia muitakin asioita, joihin nyt voisi puuttua, mutta haluan kahteen erityisesti kiinnittää huomiota. Vammaisten oikeuksien valvonta — eli näiden vammaissopimusten ja näiden implementointien jälkeen oli aivan loistavaa, että Oikeusasiamiehen kanslia otti hoitaakseen nimenomaan sen, miten tämä YK:n vammaissopimusten implementointi ja valvonta kaiken kaikkiaan Suomessa hoituu, ja kun se sitten lopultakin saatiin implementoitua Suomeen ja lainsäädäntö kuntoon, niin totta kai sitä pitää sitten valvoa. Täällä edustaja Rantanen käytti erinomaisen hyvän puheenvuoron siitä, että nimenomaan tämä sektori jos joku tarvitsee sitä valvontaa. Nyt kun me olemme laajentamassa oppivelvollisuutta, niin siellä on unohdettu vammaiset aivan täysin. On aivan loistavaa, että esimerkiksi eduskunnan apulaisoikeusasiamies Pölönen kiinnitti lausunnossaan huomiota siihen, että vammaiset on unohdettu, vammaisia ei ole huomioitu tässä oppivelvollisuuden pidentämisessä. Tähän me palaamme, mutta tämä on yksi esimerkki siitä, että Oikeusasiamiehen kanslia on ajan hermolla ja näkee, mitä tässä yhteiskunnassa tapahtuu. No, sitten on vanhuspalvelujen valvonta. Olen aivan suunnattoman ylpeä siitä, että viime vuonna saatiin nostettua tälle vuodelle rahoitusta lisää — ja viime vuodelle myöskin saatiin nostettua rahoitusta lisää — nimenomaan ikäihmisten palvelujen valvontaan. Muistatte sen, kun oli aikamoinen retuutti silloin 2015, kun tapahtui hyvin monenlaista vanhuspalveluissa, ja varmasti se oli aika lailla jäävuoren huippu, mutta me saimme nimenomaan resursseja siihen, että Eduskunnan oikeusasiamiehen kanslia lähti tekemään valvontakäyntejä, myös yllättäviä, ennakolta kertomatta. Ja nehän ovat täydellisiä siihen, että saadaan yllätettyä ja käytyä katsomassa, mitä siellä oikein tapahtuu. Te olette tavallisen ihmisen auttaja, ja siihen teille onnea myös jatkossa. Toivon, että myös sitten, kun mietitään tätä vanhusasiamiestä, se sijoitetaan nimenomaan sinne Oikeusasiamiehen kansliaan, koska siellä on myös toimivalta. Me emme tarvitse ainoastaan niitä, jotka nostavat näitä epäkohtia, vaan myöskin [[Puhemies koputtaa]] niitä, jotka tarttuvat niihin. — Kiitos.
Arvoisa puhemies! Innostuin vielä tässä edustaja Heinosen puheenvuorosta ja otin puheenvuoron lähinnä nyt tämän vuoden asioihin liittyen. Nimittäin tämän koronakriisin aikana vammaiset ovat unohtuneet myös tässä hiukan: silloin kun nämä riskiryhmät määriteltiin keväällä, niin sieltä jäivät todella pois nämä vaikeavammaiset, jotka ovat siis pyörätuolissa, eivät pysty liikkumaan ja joilla usein on jo lähtökohtaisesti keuhkoissa ongelmia. Näinpä ollen se aiheutti tietysti ongelmia palveluiden osalta: jos he eivät ole riskiryhmää, niin silloin he eivät saa tietenkään niitä palveluita, mitä välttämättä tarvitsisivat, koska he eivät siellä ole. Tältä osin se on aiheuttanut erityisesti lapsiansa hoitaville vanhemmille aika paljon ongelmia, koska he ovat joutuneet punnitsemaan sitä, lähettävätkö he lapsensa kouluun, tai sitten on jäätävä itse töistä pois hoitamaan. Ja voitte nyt kuvitella, että sitten kun siinä ei voida käyttää myöskään minkäännäköisiä palveluja siten, että vanhemmat voisivat levätä, niin nämä perheet ovat olleet kyllä todella kovilla, ja siinä mielessä valvonnan osalta on varmaan hyvä huomioida korona-aikana tämä asia. Sitten en malta olla käyttämättä pientä puhetta tähän vanhusten asumisen järjestelmään liittyen. On erinomaisen hyvä asia, että meillä oikeusasiamies näitä valvoo. Nythän paljon on menty siihen omavalvontasysteemiin, mutta minä en ole aivan varma, toimiiko tämä omavalvonta sitten silloin, kun siinä yhdistetään myöskin liiketaloudelliset tavoitteet. Ja nyt ainakin ihan viime viikkoina on lehdissä ollut kirjoituksia siitä, että kun näiden yksiköiden vierailuiden uudelleenaukeamisen jälkeen omaiset ovat näissä paikoissa käyneet, niin on ilmeistä huomauttamista kyllä vanhusten olosuhteissa ollut. Kyllähän tämä järjestelmä on sellainen, että lähtökohtaisesti sitä pitäisi ehkä miettiä, onko meillä nyt tällä hetkellä vanhuksille optimaalinen järjestelmä: että kotihoito ja päivystys on se pääsääntö, ja sitten aika huonossa kunnossa vasta päästään minkään asumispalvelun piiriin. Jos vertaan sitä omaan nuoruuteni, niin silloin oli koti, sitten olivat tämmöiset vanhustentalot, joissa oli keskitetysti hoitoa saatavilla alueella, sitten olivat vanhainkodit, ja sitten viimeisenä tulivat terveyskeskusten vuodeosastot. Ei sekään ehkä optimaalinen ollut, mutta oli se vähän porrastetumpi kuin tällä hetkellä. — Kiitos.
Arvoisa herra puhemies! Korona on eristänyt meitä toisista ihmisistä, moni on kärsinyt yksinäisyydestä. Tarvitsemme toisiamme, kaipaamme merkityksellisiä kokoontumisia ja tilaisuuksia. Nyt tarvitaan entistä suurempia tiloja, jotta ihmiset voivat kokoontua. Harvaan asutulla seudulla riittävän väljä kokoontumistila voi olla kirkko. Apulaisoikeusasiamies on tehnyt viime vuonna, oikeudellisia tulkintametodeja käyttäen, koulujen syyslukukauden päättäjäisjuhlaa eli joulujuhlaa koskevan oikeudellisen ratkaisun. Ratkaisuun liittyvä koulu oli järjestänyt joulujuhlan sisällöllisesti uskonnollisena tilaisuutena ja siten vastoin opetussuunnitelman perusteita ja perustuslakivaliokunnan hyväksymää linjaa. Päätöksessä sivuttiin myös päättäjäisjuhlan järjestämispaikkaa. Apulaisoikeusasiamies piti lähtökohtaisesti ongelmallisena koulun päättäjäisjuhlan järjestämistä evankelis-luterilaisen kirkon kirkkosalissa. Ratkaisu herätti laajaa yhteiskunnallista keskustelua, jossa asiasta puhuttiin myös aivan asian vierestä. Keskustelu suuntautui aloille ja alueille, joista apulaisoikeusasiamiehen ratkaisussa ei ollut kysymys. Päätös ei koskenut koulun järjestämiä vapaaehtoisia joulukirkkokäyntejä, joille on järjestetty myös tunnustukseton vaihtoehto. Esimerkiksi kotikunnassani Reisjärvellä kaikki koulut kokoontuvat vuosittain joulukirkkoon, jonka rinnalla tarjotaan vaihtoehtoista ohjelmaa Opetushallituksen ohjeen mukaisesti. Moni kirkkoon kuulumaton haluaa vapaaehtoisesti liittyä yhteiseen jouluperinteeseen. Joulukirkko koetaan osaksi vuodenkiertoa ja suomalaista kulttuuriperinnettä. Tulevien sukupolvien tulee tuntea maamme juuret ja historia. Niihin kuuluu olennaisesti myös kristinuskon läsnäolo ja vaikutus. Arvopohjaa, kieltä, ajanlaskua, nimistöä ja taidetta ei voi eikä tarvitse puhdistaa kristinuskon jättämistä jäljistä. Ne ovat yhteistä perintöä ja näkyvät ympärillämme samalla, kun uusia uskontoja, katsomuksia ja perinteitä tulee entisten rinnalle. Apulaisoikeusasiamiehen ratkaisussa ei ollut kysymys jumalanpalveluksesta. Siinä oli kysymys yleisesti järjestettävästä opetuksesta, joka on järjestettävä oppilaalle uskonnollisesti ja katsomuksellisesti sitoutumattomana. Apulaisoikeusasiamies näki ratkaisussaan koulun opetus- ja kasvatustoiminnan kannalta ongelmallisena, että paikkana oli jumalanpalveluksiin tarkoitettu kirkollinen rakennus. Tähän voi toki sanoa, että jumalanpalveluksia voidaan järjestää monenlaisissa paikoissa ja rakennuksissa. Kirkot palvelevat paitsi seurakuntien jumalanpalvelustiloina myös kokoontumispaikkoina erilaisissa tilanteissa. Ne ovat osa suomalaista kulttuuriomaisuutta ja kansallismaisemaa. Niitä vaalitaan monenlaista yhteistä käyttöä varten. Niissä pidetään konsertteja, vietetään juhlatilaisuuksia ja järjestetään kansalaiskeskusteluja. Toivon, että näin voisi olla jatkossakin. Arvoisa puhemies! En ymmärrä sitä, että tila sinänsä olisi ongelmallinen koulun joulujuhlalle, sisältöhän sen ratkaisee. Kirkko ei voi lähtökohtaisesti olla väärä paikka koulun juhlalle. Tila ja sen symbolit eivät leimaa tilassa toteutettuja tilaisuuksia uskonnollisilla merkityksillä. Uskonnot ovat luonnollinen ja näkyvä osa suomalaista kulttuuria ja yhteisöllistä elämänmenoa, jonka merkitys on kirkastunut koronan eristyksen aikana. Uskonnonvapaus on luovuttamaton arvo ja keskeinen ihmisoikeus. Jokaisella on vapaus harjoittaa uskontoa ja olla harjoittamatta sitä. Uskontojen ja katsomusten yhteiselolle on näin hyvät edellytykset. Arvoisa puhemies! Toivon, että perustuslakivaliokunta voisi punnita vielä tätä asiaa. Tätä punnintaa ovat toivoneet myös kirkkomme piispat.
Arvoisa puhemies! Haluan myöskin lämpimästi onnitella oikeusasiamiestä ja myöskin koko toimistoa 100-vuotisesta upeasta ja tärkeästä taipaleesta. Täällä on pidetty erittäin hyviä ja tärkeitä puheenvuoroja, joista voisi monenkin nostaa esille, niin vammaisnäkökulmaa kuin vanhusnäkökulmaa ja niin edelleen, mutta haluan lyhyesti, intoutuneena edustaja Kinnusen erinomaisesta puheenvuorosta, myöskin muutaman sanan sanoa tästä kirkkotilaproblematiikasta. Olen itse toiminut alakoulussa yli 20 vuoden ajan, joista viimeiset kymmenen vuotta rehtorina, ja voin sanoa, että siinä kahdenkymmenen vuoden aikana on joka vuosi joulujuhla pidetty — toisinaan koulun juhlasalissa, mutta myöskin aika useana vuonna kirkkotilassa. Siihen kirkkotilaan on syy ollut useimmiten juuri se, että se on väljä, upea ja arvokas tila, johon mahtuvat isovanhemmat, mummat, paapat ja laajempi suku viettämään tätä upeaa joulun hetkeä. En millään, arvoisa puhemies, kykene taipumaan siihen, että tila itsessään täyttäisi uskonnollisen tilaisuuden elementit. Se ei mitenkään tahdo ikään kuin kaiken järjenkäytön ja inhimillisyyden elementteihin soveltua. Itse ymmärrän sisällön, silloin kun joulujuhlan tavallaan uskonnollinen sanoma tuodaan voimakkaasti esille, että sillä on merkitystä, mutta itse rakennus — vaikkakin tunnistan, että totta kai kirkkoihin kuuluu symbolisia elementtejä — ei olisi kuitenkaan sellainen, jossa tällaista lasten joulujuhlaa ei voisi viettää. Tämä on valitettavasti tarkoittanut koulumaailmassa epätietoisuutta ja epävarmuutta siitä, saako joulujuhlia ylipäätään pitää, saammeko me säilyttää niitä kansallisia traditioita, joita myöskin kristinusko välittää, saako esittää jouluevankeliumia, saako laulaa Enkeli taivaan ‑laulua. Tämä on valitettavasti tarkoittanut sitä, että tällainen valtakunnallinen sekaannus tästä arvokkaasta, pitkäaikaisesta suomalaisesta traditiosta on häipymässä, tai ainakin siinä on voimakkaita epävarmuustekijöitä sen suhteen, [[Puhemies koputtaa]] saako näin tehdä vaiko ei. Eli kannan huolta [[Puhemies koputtaa]] perinteiden puolesta, että häivytämmekö me ne pois.
Arvoisa rouva puhemies! Haluan myöskin osaltani onnitella, mutta myöskin toivottaa voimia. Yleensä tällaiset kysymykset, jotka liittyvät esimerkiksi uskontoon tai koulumaailmaan, ovat sellaisia, mitkä herättävät kansalaisissa hyvin vahvoja tunteita ja tuntemuksia, ja tässä on pidetty ansiokkaita puheenvuoroja juuri tästä kirkko- tai seurakuntatilojen käyttämisestä juhlissa. Meillä kuitenkin on myös sekin tilanne huomioitava, että meillä käsittääkseni seurakunnissa ihmisiä käy entistä vähemmän kirkoissa ja se massa, mikä meillä kiinteistöjä siellä on, pitäisi hyödyntää paremmin. Ei tietysti ole oikeusasiamiehen tehtävä miettiä sitä, miten sitä hyödynnetään, mutta niitä linjauksia tarvitaan selvennykseksi, koska moni kunta ja kaupunki sitten tulkitsee näitä ratkaisuja omalla tavallaan. Ja niin kuin tässä edustaja Räsänen totesi, tilaisuuksiakin sitten peruttiin yhtäkkiä. Me tarvitsemme selvyyttä näihin linjauksiin, ja niiden pitää olla yksiselitteisiä. Varmasti Opetushallitus niitä osaltaan myöskin pyrkii tekemään, mutta on kovin ikävä nähdä, että tulee vastaan tilanteita, joissa kulttuuri ja historia unohdetaan ja mennään pienen vähemmistön ehdoilla ja enemmistö joutuu siirtymään monessa kohtaa. Se on erittäin ikävää, mutta ymmärrän, että näissä tulkinnoissa yritetään olla mahdollisimman tarkkana. Haluaisin edustaja Heinoselle kommentoida, mutta hän ehti jo lähtemään, kun hän pohti täällä ääneen sitä, että millä voitaisiin jo etukäteen ennen näitä kanteluita pystyä puuttumaan näihin asioihin: koko ideahan perustuu näihin kanteluihin ja toisaalta myös omasta aloitteesta tehtäviin selvityksiin ja tutkimuksiin. Eli kyllä erittäin tärkeää työtä toimistonne tekee, ja toivotan kaikkea menestystä siihen työhön.
Arvoisa puhemies! En malta olla kommentoimatta tähän kirkossa pidettävien juhlien keskusteluun. Me olemme Suomessa, joka on ollut aina kristillinen maa. Minun nähdäkseni varsin isolle osalle suomalaisista uskonnolla sinänsä ei oikeastaan ole kovin suurtakaan roolia elämässä, mutta he käyvät kyllä kirkoissa tai seurakunnan tiloissa juhlissa, kun ovat tottuneet käymään siellä, enkä ainakaan itse henkilökohtaisesti koe, enkä tunne ketään, joka kokisi, että se olisi ollut jollakin lailla painostavaa tai loukkaavaa. On hyvä muistaa, että maamme arvot ja suomalaisuus aika pitkälti perustuvat lopulta kuitenkin kristilliselle arvopohjalle, jota meidän ei tule kyllä missään tilanteessa luovuttaa eikä perääntyä siitä. Ja sitten haluan kyllä tähän keskusteluun nostaa sen, että tavallaan ei voi myöskään poimia rusinoita pullasta, koska nyt tilanne on se, että meillä on valtava määrä ylimääräisiä vapaapäiviä, jotka perustuvat nimenomaan kristilliseen arvopohjaan. Pääsiäiset, joulut — pitäisikö niistäkin luopua, jos kerran jotakuta loukkaa, että ne tulevatkin lopulta kristillisestä arvopohjasta? Minusta on tavattoman hyvä kuulla, että tässäkin salissa puolustetaan suomalaisuutta ja meidän kulttuuriperintöämme, joka hyvin pitkälti tälle pohjalle perustuu, oli sitten kirkon aktiivinen jäsen tai ei. — Kiitos.
Arvoisa rouva puhemies! Täällä on käytetty erittäin hyviä puheenvuoroja nyt kirkkotilojen käytöstä ja joulujuhlista, ja pitäisin erittäin arvokkaana sitä, jos oikeusasiamies voisi vielä täsmentää tämän viimevuotisen linjauksen perusteluja. Muistutan siitä, että kun uskonnonvapauslakia käsiteltiin, niin perustuslakivaliokunta linjasi silloin, ettei valiokunnan tarkoituksena ole ollut muuttaa käytäntöjä erilaisten koulun perinteeseen kuuluvien tilaisuuksien, kuten lukukauden päättäjäisten, osalta. Todellakin se on täysin ymmärrettävää, että kaikille tarkoitettu yhteinen joulujuhla on uskonnonvapauslain mukainen ja että siihen kaikki voivat osallistua. Toki ovat sitten vielä erikseen nämä joulukirkkotilaisuudet, siis jumalanpalvelustilaisuudet, joista sitten voivat kieltäytyä ne, jotka ovat uskonnottomia tai edustavat toista uskontoa. Mutta nimenomaisesti tämä kirkkotilan käyttö kaikille tarkoitetussa joulujuhlassa tai koulun päättäjäisjuhlassa minun ymmärtääkseni on kuulunut hyvin monella paikkakunnalla siihen koulun perinteeseen, nimenomaan näissä lukukauden päättäjäistilaisuuksissa. Silloin kansanedustajan näkökulmasta näyttäytyvät jollain tavalla ristiriitaisilta tämä perustuslakivaliokunnan kannanotto ja sitten toisaalta tämä apulaisoikeusasiamiehen linjaus. Ajattelen, että jatkoa ajatellen olisi kyllä hyvä, että tähän saataisiin selkeyttä. Tietysti se on myös eduskunnan asia ja eduskunnan perustuslakivaliokunnan asia tähän puuttua, mutta ehkäpä oikeusasiamies voi myös tätä kommentoida.
Ja tähän kohtaan annan oikeusasiamiehelle 3 minuutin puheenvuoron.
Arvoisa rouva puhemies! Kiitän näistä puheenvuoroista ja täällä käydystä keskustelusta. Täällä oli muutama puheenvuoro, joihin sisältyi kysymyksiä tai toivomuksia oikeusasiamiehen suuntaan. Täällä edustaja Rantanen tiedusteli, onko meillä ollut tapauksia kehitysvammaisten henkilöiden hoidon rajauksista. Nyt tältä korona-ajalta muistan ainoastaan yhden tapauksen, jossa meidän arvioitavanamme oli se, oliko tämmöinen DNR-päätös, siis ei elvytetä -päätös, tehty asianmukaisesti. Me sitä selvitimme, mutta siinä tapauksessa kyllä lopputulos oli, että ei ollut perusteita aloittaa tutkintaa. Eli kyllä siinä selvästi pystyttiin osoittamaan se, että sen päätöksen perusteena ei ollut se henkilön kehitysvammaisuus. Sitten edustaja Räsänen nosti esiin koulujen joulujuhlien järjestämisen kirkossa ja viittasi tähän apulaisoikeusasiamies Pasi Pölösen ratkaisuun. Nyt minulla ei ole mahdollisuutta apulaisoikeusasiamiehen ratkaisuja arvioida, mutta kun kirkkotilojen käytöstä oli puhetta, niin siihen liittyen apulaisoikeusasiamies Pölönen on tänä vuonna antanut kyllä hyvin laajan ja perusteellisen päätöksen, jossa ainakin osittain on kosketeltu juuri tätä kirkkotilojen käyttöä. Se oli hyvin laaja, pitkä päätös, jossa oli kaikki Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kannanotot ja muut oikeuslähteet varsin tarkasti perattu. Nyt minä en ihan tarkasti muista, mitä kaikkia kysymyksiä siinä oli käsitelty, mutta muistamani mukaan tätä kirkkotilojen käyttöä siinä ainakin sivuttiin. Sitten täällä edustaja Heinonen tiedusteli, olisiko joitain keinoja välttää näitä ikäviä tilanteita, joita vanhusten hoivayksiköissä on nyt korona-aikana tapahtunut. No, niin kuin edustaja Heinonen itsekin arveli, oikeusasiamiehellä ei oikein sellaisia keinoja ole, eli oikeusasiamies ei juurikaan voi toimia palokuntatyyppisesti. Meidän kantelumenettelymme on kirjallinen, ja ennen kuin voidaan arvostelua esittää, niin täytyy kuulla sitä kohdetta. Tietysti jos tarkastusten yhteydessä tämmöisiä kysymyksiä havaitaan ja tulee esiin, niissä on mahdollisuus sitten tämmöiseen nopeampaankin puuttumiseen. Arvoisa rouva puhemies! Luulen, että tässä olivat ne kysymykset, joita minulle esitettiin. — Kiitos.
Lähetekeskustelua varten esitellään päiväjärjestyksen 7. asia. Puhemiesneuvosto ehdottaa, että asia lähetetään sosiaali- ja terveysvaliokuntaan. Lähetekeskusteluun varataan enintään 30 minuuttia. Asian käsittelyssä noudatetaan aikataulutettujen asioiden osalta sovittuja menettelytapoja.
Arvoisa puhemies! Tässä esityksessä on kyse niin kutsutun kotihoitokokeilun väliaikaisesti voimassa olevien säädösten voimassaolon jatkamisesta siihen asti, kunnes sote-uudistus tulee voimaan. Kansanterveyslakiin lisättiin määräaikaisesti voimassa olevat kotihoitokokeilua koskevat pykälät vuoden 2005 alusta lähtien. Säädökset ovat tällä hetkellä voimassa tämän vuoden loppuun asti. Väliaikaisten säädösten voimassaoloa on jatkettu jo useaan kertaan. Nykyisin säädöksistä merkityksellisiä ovat asiakas- ja potilastietojen käsittelyä koskevat säädökset. Kotihoitoa koskevat säädökset on tarpeen saattaa osaksi pysyvää lainsäädäntöä ja laajentaa koskemaan kaikkia kuntia. Tämä on tarkoitus toteuttaa osana sote-uudistusta ja siihen liittyviä sosiaali- ja terveydenhuollon erillislakien uudistuksia, jotka ovat tulossa tämän varsinaisen pääkokonaisuuden jälkeen. Sosiaali- ja terveydenhuollon henkilöstörekistereitä koskevat kysymykset tullaan ratkaisemaan pysyvässä lainsäädännössä sosiaali- ja terveydenhuollon tiedonhallinnan lainsäädännön kokonaisuudistuksella, jonka on tarkoitus tulla voimaan samanaikaisesti sote-uudistuksen kanssa. Tässä vaiheessa ehdotetaan säädösten voimassaolon jatkamista vuoden 2022 loppuun asti. Arvoisa puhemies! Säädösten voimassaolon jatkaminen mahdollistaisi sen, ettei nykyisiä hyvin toimivia kotihoitojärjestelmiä tarvitsisi purkaa puutteellisen lainsäädännön vuoksi. Kunnille ei tästä laista syntyisi kustannuksia eikä myöskään uusia velvoitteita. Ainoastaan mahdollistettaisiin nykytilan säilyminen sote-uudistuksen voimaantuloon asti.
Arvoisa rouva puhemies! Tämä kokeilulaki on siis säädetty jo vuonna 2004. Se on ollut vuodesta 2005 voimassa, ja täytyy sanoa, että kun tämä nyt sitten on vuoteen 2022 voimassa, niin on kokeilu ainakin riittävän pitkä. Kysyisinkin vielä ministeriltä, millaisia kokemuksia tästä kokeilusta tällä hetkellä on. Tämähän on aika monessa kunnassa ollut käytössä, ja niin kuin ministeri totesi, tarkoitus olisi, että tästä saataisiin sitten pysyvä järjestely, jos ja kun tämä sote-uudistus saadaan voimaan. Tässä vaiheessa tietenkin toivoa sopii, ettei tarvitse enää sitten jatkaa tätä kokeilua, jolloin päästäisiin yli 20 vuoden kokeilulakiin, vaan saataisiin vihdoin pysyvä lainsäädäntö.
Ministeri Kiuru, minuutti.
Arvoisa puhemies! Kotihoidolla siis tarkoitetaan sosiaalihuollon, kotipalvelun ja terveydenhuollon kotisairaanhoidon yhdistämistä yhdeksi toiminnaksi. Koska sosiaalihuollon asiakasasiakirjoihin sovelletaan sosiaalihuollon asiakasrekistereitä koskevia säädöksiä ja terveydenhuollon potilasasiakirjoihin sovelletaan potilasrekistereitä koskevia säädöksiä ja koska nämä rekisterit ovat siis vielä erillisiä, on ollut tarpeen säätää kotihoidossa toimivalle sosiaalihuollon ja terveydenhuollon henkilöstölle oikeus yhdistää näitä tietoja ja käyttää niitä — sehän tässä on ollut nyt se pihvi. Kokeiluun otettiin siis vuonna 2005 noin 30 kuntaa, ja sen jälkeen ollaan tehty päätöksiä vuosina 2019—2020 seuraavien kuntien ja kuntayhtymien hyväksymisestä kokeiluun. Niitä ovat siis Vantaan kaupunki, Kerava, Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymä, ja nämä kokemukset ovat olleet hyviä, eikä nykyistä kotihoitojärjestelmää, tätä kokeilua, haluta purkaa. Tämä ei koske siis isoa porukkaa, mutta on antanut [[Puhemies koputtaa]] mahdollisuuksia järjestää kotihoitoa vähän toisella tavalla.
Lähetekeskustelua varten esitellään päiväjärjestyksen 8. asia. Puhemiesneuvosto ehdottaa, että asia lähetetään sosiaali- ja terveysvaliokuntaan. Lähetekeskusteluun varataan enintään 30 minuuttia. Asian käsittelyssä noudatetaan aikataulutettujen asioiden osalta sovittuja menettelytapoja.
Arvoisa puhemies! Tässä esityksessä ehdotetaan muutettavaksi sairausvakuutuksen matkakorvauksia koskevaa sääntelyä. Esityksessä ehdotetaan ensinnäkin, että Kansaneläkelaitos korvaisi tämän vuoden jälkeenkin sairauden hoitoon liittyviä Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön YTHS:n toimipisteisiin tehtyjä matkoja. Muutosehdotus liittyy jo aiemmin eduskunnassa hyväksyttyyn lainmuutokseen, jonka mukaan Kansaneläkelaitoksen YTHS:lle maksamista korvauksista säädetään 1.1.2021 lukien korkeakouluopiskelijoiden opiskeluterveydenhuollosta annetussa laissa. Nyt käsillä olevan matkakorvauksia koskevan ehdotuksen tavoitteena on turvata korkeakouluopiskelijoiden pääsy YTHS:n palveluihin. Toiseksi esityksessä ehdotetaan palvelusetelillä järjestettyyn hoitoon tehtyjen matkojen matkakustannusten korvaamista tosiasiallisen hoitopaikan sijasta lähimpään hoitopaikkaan. Lähimmällä hoitopaikalla tarkoitettaisiin paikkaa, jossa vakuutettu voi saada terveydentilansa vaarantumatta sairausvakuutuslaissa tarkoitettua tarpeellista tutkimusta ja hoitoa. Esityksen tavoitteena on palauttaa palvelusetelillä järjestettyyn hoitoon tehtyjen matkojen korvaamiskäytäntö sellaiseksi kuin se oli viime vuoden lopussa muutoksenhakuasteessa tehtyyn laintulkintamuutokseen saakka. Lisäksi esityksessä ehdotetaan jatkettavaksi sairausvakuutuksesta korvattavan taksinkäytön enimmäishintaa koskevaa väliaikaista sääntelyä vuoden 2024 loppuun asti. Väliaikaiset säännökset mahdollistaisivat sen, että valtioneuvoston asetuksella säädettäisiin niin sanottujen Kela-taksien enimmäishinnoista. Säännösten jatkamisella olisi mahdollisesti hintojen nousua hillitsevä vaikutus Kansaneläkelaitoksen tulevissa taksimatkoja koskevissa hankinnoissa. Enimmäishinta toimisi Kansaneläkelaitoksen kilpailutusten ylärajana. Sanna Marinin hallituksen hallitusohjelmassa on kirjaus monikanavarahoituksen purkamisen valmistelun aloittamisesta. Tämän valmistelun yhteydessä on tarkoitus käsitellä nykyisin sairausvakuutuksesta korvattavien matkojen tuleva järjestämis- ja rahoittamistapa, millä perusteella nykyisen määräaikaisen enimmäishintasääntelyn jatkamisen tarve voidaan edelleen arvioida määräaikaiseksi.
Arvoisa rouva puhemies! Kun ministeri puheenvuorossaan nosti esiin tämän monikanavarahoituksen purkamisen, niin kysyisin nyt ihan sitä, onko odotettavissa, että vielä tällä vaalikaudella saadaan ihan tosiasiallisesti eduskunnan käsittelyyn sellainen esitys, jolla tätä monikanavarahoitusta voidaan purkaa, jos ajatellaan nyt vaikkapa myös näitä erilaisia maksukattoja. Tässä esityksessähän puhutaan nyt terveydenhuollon matkakorvauksista, ja kyllähän pitkäaikainen tavoite on ollut se, että pystyttäisiin nämä erilaiset maksukatot yhdistämään, mikä toisi sitten helpotusta monelle, joille tulee erilaisia terveydenhuollon kustannuksia. Tässä yhteydessä haluan kyllä antaa kiitoksen siitä, että ministeri on täällä melko tyhjälle salille esittelemässä tätä esitystä — siitä arvostukseni.
Ministeri Pekonen, 1 minuutti.
Arvoisa puhemies! Edustaja Räsänen kysyi monikanavarahoituksen purkamisesta ja sen mahdollisesta etenemisestä tällä vaalikaudella. Tarkoitus todella on, että monikanavarahoitusta tarkastellaan tämän vaalikauden aikana, ja meillä on nyt sosiaali- ja terveysministeriössä käynnistynyt työ ikään kuin kokoamaan monikanavarahoituksen aiempia selvityksiä. Tiedämme, että asiaa on selvitetty paljon ja selvitetty useammalla eri vaalikaudella, ja nyt käymme STM:ssä virkatyönä läpi nämä aiemmat selvitykset ja palaamme varmasti ensi kevään aikana tähän monikanavarahoitukseen. Mutta tässä tietysti pitää jo huomioida sosiaali- ja terveysuudistus ja sen eteneminen, jotta sitten on myöskin turvattuna rahoituspohja näille palveluille tulevaisuudessa, ennen kuin purkamista ryhdytään tekemään.
Lähetekeskustelua varten esitellään päiväjärjestyksen 9. asia. Puhemiesneuvosto ehdottaa, että asia lähetetään sosiaali- ja terveysvaliokuntaan. Lähetekeskusteluun varataan enintään 30 minuuttia. Asian käsittelyssä noudatetaan aikataulutettujen asioiden osalta sovittuja menettelytapoja.
Arvoisa rouva puhemies! Tällä hallituksen esityksellä ehdotetaan tehtäväksi eräitä korjauksia, joita uuden, vuoden 2016 alusta voimaan tulleen maatalousyrittäjän työtapaturma- ja ammattitautilain toimeenpanossa on havaittu. Nykylainsäädäntö johtaa näissä tällä hetkellä epätarkoituksenmukaiseen lopputulokseen. Ensinnä, puheena olevan lain mukainen ansionmenetyskorvaus pakollisen vakuutuksen ollessa kyseessä jaettaisiin jatkossa maatalousyrittäjän ja hänelle sairausajan palkkaa maksaneen työnantajan kesken tilanteessa, jossa maatalousyrittäjä on korvatun vahinkotapahtuman johdosta työkyvytön sekä yrittäjätyöhönsä että sen rinnalla tekemäänsä työsuhdetyöhön. Ehdotetun muutoksen seurauksena ei enää voisi käydä niin kuin tällä hetkellä, että maatalousyrittäjä ei saa yrittäjätoiminnan osalta lainkaan korvausta, kun siitä ei jää mitään maksettavaa työnantajalle maksettavan sairausajan palkan jälkeen. Toinen keskeinen muutos koskee maatalousyrittäjälle takautuvasti myönnettävää työeläkelakien mukaista työkyvyttömyyseläkettä ja sen vaikutusta jo korvattuun työtapaturmaan tai ammattitautiin. Jatkossa takautuva työkyvyttömyyseläke ja sen myötä tehdyt tarkistukset maatalousyrittäjien MYEL-vakuutukseen ja sen mukaiseen työtuloon eivät vaikuttaisi takautuvasti jo korvatun vahingon ansionmenetyskorvaukseen. Tällä hetkellä sääntely johtaa jo annettujen päätösten oikaisuun ja takaisinperintään. Molemmat muutokset koskevat myös apurahansaajia, mutta heitä on vakuutettuina niin vähän, että käytännössä vaikutukset kohdistuvat ennen muuta maatalousyrittäjiin. Valtio osallistuu vakuutusturvan kustannuksiin, mutta esityksen mukaisilla muutoksilla ei ole arvioitu olevan juurikaan valtiontaloudellisia vaikutuksia. Lait ehdotetaan tuleviksi voimaan 1.1.2021. Vakuutuslainsäädännössä vakiintuneen pääsäännön mukaan muutokset koskisivat vahinkoja, jotka ovat sattuneet lain voimassa ollessa.
Lähetekeskustelua varten esitellään päiväjärjestyksen 10. asia. Puhemiesneuvosto ehdottaa, että asia lähetetään hallintovaliokuntaan. Lähetekeskusteluun varataan enintään 30 minuuttia. Asian käsittelyssä noudatetaan aikataulutettujen asioiden osalta sovittuja menettelytapoja.
Arvoisa puhemies! Kysymyksessä olevassa hallituksen esityksessä poliisilain 5 lukuun ehdotetaan lisättäväksi viiteen lainkohtaan maininta suojelupoliisin päällystöön kuuluvasta poliisimiehestä. Taustalla on 1. kesäkuuta 2019 voimaan tullut siviilitiedustelua koskeva lainsäädäntökokonaisuus, missä yhteydessä suojelupoliisin esitutkintatoimivaltuudet ja pakkokeinovaltuudet poistettiin. Suojelupoliisilla kuitenkin säilyivät rikoksen estämistä ja paljastamista koskevat toimivaltuudet, joihin liittyvät poliisilain 5 luvun salaiset tiedonhankintakeinot. Tällöin poliisilain 5 lukuun lisättiin järjestelmällisesti termi ”suojelupoliisin päällystöön kuuluva poliisimies” useisiin pykäliin ”pidättämiseen oikeutetun poliisimiehen” rinnalle. Lisäys jäi kuitenkin tekemättä viidessä lainkohdassa. Suojelupoliisissa ei ole ollut pidättämiseen oikeutettuja poliisimiehiä sen jälkeen, kun siviilitiedustelulainsäädäntö tuli voimaan kesäkuussa 19. Arvoisa puhemies! Totean, että poliisille ei esitetä uusia toimivaltuuksia. Lakiehdotuksella turvattaisiin olemassa olevien, poliisin toimivaltuuksiin liittyvien menettelyjen käytettävyyttä ja siten virkatehtävien suorittamista. Suojelupoliisi ei voi tehdä itsenäisesti lakiesityksessä tarkoitettuja toimenpiteitä, toisin kuin poliisiyksiköt, joissa on pidättämiseen oikeutettuja poliisimiehiä. Esimerkkinä voin mainita keskusrikospoliisin. Kolmen muutettavaksi ehdotetun lainkohdan osalta totean, että suojelupoliisin päällystöön kuuluvalle virkamiehelle mahdollistettaisiin tuomioistuimelta päätöksen tai luvan vaatiminen lainkohdissa kysymyksessä olevien keinojen käyttämiseen. Säännökset liittyvät tekniseen kuunteluun, tekniseen tarkkailuun käytettävän laitteen, menetelmän tai ohjelmiston asentamiseen sekä salaisen tiedonhankinnan käytöstä kohteelle ilmoittamisesta poikkeamiseen. Voidaan myös todeta, että tekniseen tarkkailuun, jota myös tekninen kuuntelu on, ja asentamistoimivaltuuteen liittyvillä menettelyillä on merkitystä yksityisyydensuojan kannalta. Päätösvalta on kuitenkin tuomioistuimella, joka itsenäisesti harkitsee asian, eikä suojelupoliisille esitetä ratkaisutoimivaltaa. Tuomioistuimen ratkaisutoimivalta on perustuslain 10 §:n sääntelyn kannalta oikeussuojajärjestelmän osa. Tämä on tärkeää, koska tekninen kuuntelu kohdistuisi rikoksen johdosta vapautensa menettäneeseen henkilöön ja laitteiden ja ohjelmistojen asentaminen kohdistuisi asuntoon. Ilmoitusvelvollisuudesta poikkeamisella turvattaisiin käynnissä olevaa tiedonhankintaa, varmistettaisiin valtion turvallisuutta tai suojattaisiin henkeä ja terveyttä. Viimeksi mainittujen intressien turvaaminen suojelupoliisin toimesta on ongelma, koska salaisen tiedonhankintakeinon käytöstä tulee ilmoittaa tiedonhankinnan kohteelle säännöksessä määritettynä ajankohtana eikä päällystöön kuuluva poliisimies voi tällä hetkellä vaatia tuomioistuimelta poikkeamista ilmoitusvelvollisuuteen. Lakiesityksen tallenteiden ja asiakirjojen tarkastamisvelvollisuudella voidaan arvioida olevan merkitystä kohteen oikeussuojan kannalta. Tarkastamisvelvollisuus liittyy salaisen tiedonhankintakeinon lainmukaiseen käyttöön ja kuuntelu‑ sekä katselukiellon noudattamiseen. Lakiesitys mahdollistaisi myös suojelupoliisin päällystöön kuuluvan poliisimiehen saamaan teleyritykseltä teknisen seurannan toimeenpanoa varten tarpeelliset tiedot. Arvoisa puhemies! Hyvät kansanedustajat, vakavien rikosten estämisellä ja paljastamisella suojataan perus‑ ja ihmisoikeuksia. Näiden oikeuksien suojaa voidaan tarkastella myös vakavien rikosten torjuntaan liittyviä tehokkuusvaatimuksia varten. Salaisen tiedonhankinnan käytön yleisistä ja erityisistä edellytyksistä säädetään poliisilain 5 luvussa. Keinoja voidaan käyttää muun muassa terrorismiin tai vakoiluun liittyvien rikosten paljastamiseen. Poliisilain uudistuksia on aikaisemmin käsitelty perustuslakivaliokunnassa, viimeksi siviilitiedustelulainsäädännön käsittelyn yhteydessä. Lakiesityksen mukaiset menettelyt ja niihin liittyvät toimivaltuudet ovat käytössä muissa poliisiyksiköissä jo tällä hetkellä. Poliisille ei esitetä uusia toimivaltuuksia vaan mahdollistettaisiin suojelupoliisin päällystöön kuuluvalle poliisimiehelle tosiasialliset mahdollisuudet suoriutua tehtävistään. Toimenpiteiden suorittajalta vaaditaan tiettyä virka-asemaa, siis päällystöön kuulumista. Katson, että muutosehdotukset ovat sopusoinnussa myös perusoikeussääntelyn kanssa.
Lähetekeskustelua varten esitellään päiväjärjestyksen 11. asia. Puhemiesneuvosto ehdottaa, että asia lähetetään ulkoasiainvaliokuntaan.
Arvoisa rouva puhemies! Esittelen Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön eli Etyjin Suomen valtuuskunnan toimintakertomuksen. Viime vuonna, kun covid-19 ei vielä haitannut Etyjin parlamentaarisen yleiskokouksen toimintaa, pidettiin kaikki kokoukset ja vaalitarkkailut normaalin käytännön mukaisesti. Varsinainen täysistunto pidetään yleensä heinäkuussa, ja tämän lisäksi on talvi-istunto helmikuussa ja syysistunto lokakuussa. Tänä vuonna yleiskokouksen istuntoa ei järjestetty — vielä helmikuussa järjestettiin talvi-istunto Wienissä, mutta sen jälkeen kaikki kokoukset on pidetty virtuaalisesti. Tämä on aiheuttanut jonkinasteisia vaikeuksia toiminnan järjestämisessä eikä vähiten erilaisten valintojen ja sääntöjen näkökulmasta. Tilalla on ollut mittava määrä erilaisia webinaareja samoista aiheista, joista täysistunnon yhteydessäkin keskustellaan. Arvoisa puhemies! Palaan nyt kuitenkin viime vuoteen ja voin lopussa valaista tämän vuoden tilannetta ja käydä läpi lyhyesti vaalitarkkailua käytännön näkökulmasta Valko-Venäjällä ja Uzbekistanissa. Yleiskokouksen tehtävähän on keskustella ja ottaa kantaa Etyjin alueella esiintyviin kiistoihin ja jäsenvelvoitteiden noudattamiseen jäsenmaissa. Kertomusvuonna vuoden päätapahtuma eli yleiskokouksen pääistunto järjestettiin Luxemburgissa. Puheenjohtajamaana toimi Slovakia, jonka ulkoministeri Lajčák oli hyvin aktiivinen ja jonka näkemykset käytännössä vastasivat myös yleiskokouksen näkemyksiä. Vielä helmikuussa 2019 yleiskokouksen istuntoon osallistui edellisellä vaalikaudella valittu valtuuskunta. Nykyinen valtuuskunta valittiin viime vuoden eduskuntavaalien jälkeen. Edellisistä eduskuntavaaleista voin mainita sen verran, että Etyjin osana toimiva ODIHR, eli demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto, ei suositellut vaalitarkkailijoiden lähettämistä Suomeen. ODIHRin asiantuntijat Badalyan ja Misev kuitenkin tapasivat oikeusministeriön, korkeimman hallinto-oikeuden, valtiontalouden tarkastusviraston sekä puolueiden, median ja kansalaisjärjestöjen edustajia. Samassa kuussa valtuuskunta tapasi myös tasavallan presidentti Sauli Niinistön. Armenian pääministeri Pašinjan ja Azerbaidžanin presidentti Alijev tapasivat maaliskuussa 19 ensimmäistä kertaa. Sittemminhän tilanne on eskaloitunut sotatoimiksi. Etyjissä on Minsk-ryhmä, jonka puheenjohtajina Ranska, Yhdysvallat ja Venäjä toimivat ja ovat pitkään yrittäneet saada sopua aikaan. Uusien tietojen valossa näyttää, että Etyj muodostuu jatkossakin pääfoorumiksi tässä kyseisessä konfliktissa. Aiemmin tammikuussa valtuuskunnan silloinen puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja osallistuivat Pohjoismaiden ja Baltian maiden Etyj-valtuuskuntien yhteistapaamiseen. Tämän Varsovassa pidetyn kokouksen tarkoituksena oli uudistaa vaalitarkkailua koskevat säännöt. Suomi kiinnitti sääntöuudistuksessa huomiota kohtaan, jonka mukaan vaalitarkkailuun osallistuvan henkilön tulisi allekirjoittaa sitoumus pidättäytyä kommentoimasta vaaleja käyvän maan tilannetta 6 kuukautta ennen vaaleja. Jokainen ymmärrämme, että ulkopolitiikassa mukana olevat ja vaaleilla valitut kansanedustajat kokivat tilanteen hyvin kiusalliseksi ja osiltaan aika mahdottomaksi. Vaatimuksen katsottiin loukkaavan edustajien sanan- ja ilmaisunvapautta. Pohjoismaat ja Baltian maat ovat yhteisesti ajaneet tämän kyseisen kohdan poistamista. Yleiskokouksessa on useita epävirallisia maantieteellisiä ryhmittymiä, joissa keskustellaan henkilövaaleista ja mahdollisesti yhteisestä linjasta eri kysymyksissä. Suomi siis kuuluu Pohjoismaiden ja Baltian maiden ryhmään, joka vuonna 2019 kokoontui kolme kertaa. Mutta mennään heinäkuun pääistuntoon, jonka aiheena oli kansanedustuslaitoksen rooli kestävän kehityksen ja turvallisuuden edistämisessä. Istunnon keskusteluissa toistuivat tutut vastakkainasettelut ja kannanotot liittyen Ukrainan kriisiin, Abhasian ja Etelä-Ossetian tilanteeseen sekä Vuoristo-Karabahiin ja sitä ympäröiviin alueisiin. Loppuasiakirja hyväksyttiin Venäjän ja Turkin kuitenkin vastustaessa asiakirjaa. Venäjä on toistuvasti vastustanut lähes kaikkia Ukraina-konfliktia koskevia kirjauksia. Myös pysyvä komitea joutui äänestämään lisäaiheiden jatkokäsittelyssä, jossa Venäjän valtuuskunnan puheenjohtaja Tolstoin aloitteesta järjestettiin äänestys Ukrainan ja Georgian valtuuskuntien tekemien ehdotusten hautaamisesta. Ukrainan lisäaiheessa käsiteltiin Venäjän militarisaatiota Krimin ja Sevastopolin miehitetyillä alueilla sekä Mustanmeren alueella ja Asovanmerellä. Aihe meni kuitenkin jatkoon, sillä Venäjä ja Tadžikistan jäivät tässä äänestyksessä ilman tukea. Pysyvässä komiteassa Suomen ääntä käyttää valtuuskunnan puheenjohtaja. Venäjä hävisi myös äänestyksen Georgia-lisäaiheesta, joka koski turvallisuus- ja ihmisoikeustilannetta Abhasiassa ja Etelä-Ossetian niin kutsutulla Tskhinvalin alueella. Yleiskokouksessa oli erikoinen tilanne, kun Venäjä myöhemmin vaati uutta nimenhuutoa yrittäessään kaataa varsinaisen päätösasiakirjan. Puheenjohtajana toiminut Tsereteli ei kuitenkaan sitä sallinut. Venäjän vaatimus liittyi siihen, että keskustelun kestäessä osa jäsenistä oli jo ehtinyt lähteä kokouspaikalta. Venäjä yritti useaan otteeseen vedota siihen, ettei yleiskokous ollut päätösvaltainen. Sääntöjen mukaan päätöksenteko edellyttää, että puolet yleiskokouksesta osallistuu siihen, ja Venäjän edustajien mielestä tämä ei sitten täyttynyt. Sihteeristö oli kuitenkin eri mieltä, ja tästä seurasi melkoinen kahakka ja lopulta ulosmarssi. Venäjä ilmoitti, ettei voi pitää Luxemburgin julistusta virallisena, eikä asiaan saatu täyttä selvyyttä. Elokuussa Tsereteli nimitti edustaja Kauman kansalaisjärjestösuhteiden erityisedustajaksi sekä yleiskokouksen terrorismin vastaisen työryhmän jäseneksi. Edustaja Kanerva jatkoi presidenttikautensa jälkeen edelleen emeritusroolissa, koska istuva puheenjohtaja Tsereteli voitti vaaleissa saksalaisen vastaehdokkaansa Doris Barnettin, ja tämä sitten tarkoitti, että Kanerva jatkoi toisen kauden toimien samalla puheenjohtajiston ex officio ‑jäsenenä. Haluan vielä erikseen mainita yleiskokouksen syyskokouksen. Vuonna 2019 syysistunto järjestettiin ensimmäistä kertaa yleiskokouksen demokratiakumppanimaassa Marokossa. Teemakonferenssin aihe liittyi Pohjois-Afrikan turvallisuustilanteeseen ja tarjosi tilaisuuden nostaa esille Marokon ja lähialueen muiden maiden konfliktit sekä alueen eri yhteistyömuodot. On tärkeää muistaa, että Etyjillä on myös Välimeri-ulottuvuus ja parlamentaarikkoja Pohjois-Afrikasta ja Lähi-idästä osallistuu joihinkin käymiimme keskusteluihin ja neuvotteluihin. Marokon lisäksi näihin kuuluvat esimerkiksi Israel ja Algeria. Mainitsen myös yleiskokouksen menettelytapasääntöjen päivittämisen, jonka tarkoitus on saada aikaan strategisempi ja johdonmukaisempi lähestymistapa. Tarvitaan selkeämpiä sääntöjä tiukkoja tilanteita, kuten äänestyksiä, varten. Tätä pohdintaa löytyy tarkastuskertomuksesta lisää. Päällisin puolin voidaan todeta, että täällä Helsingissä perustettu Etyj etenee jatkuvasti ammattimaisempaan suuntaan erityisesti vaalitarkkailussa mutta myös luotettavana osapuolena erilaisissa konfliktiratkaisuissa. Keskusteluja on käyty istuntojen yhteydessä järjestettävistä oheistapahtumista sekä alueellisista yhteistyöverkostoista. Näillä ei ole muodollista asemaa yleiskokouksessa, mutta niiden lukumäärä on jatkuvasti kasvanut, ja näistä on muodostunut hyvä tapa vähemmän muodollisesti nostaa esille sellaisia kysymyksiä ja konflikteja, jotka eivät välttämättä ole kestoaiheita, kuten vaikka tämä Ukrainan tilanne, mutta sitten on myös tällaisia toisinajattelijoiden ja ihmisoikeusaktivistien kohteluun liittyviä, kuten Magnitskin ja Boris Nemtsovin tapaukset. Näihin liittyen voidaan todeta, että monet näistä tapauksista ovat esillä myös kansainvälisillä foorumeilla. Kuitenkin Kiinan mahdollinen rooli erilaisten kumppanimaidensa epävirallisten Silkkitie-ryhmien muodossa on huolestuttanut yleiskokousta ja pysyvää komiteaa ja on johtamassa toimenpiteisiin, joiden johdosta yleiskokous voisi toimintaa virallistamalla puuttua epäselväksi kokemaansa toimintaan. Arvoisa puhemies! Ulkoasiainvaliokunta kuuli syyskuussa puheenjohtajaa ja kansainvälisten asiain neuvosta, ja valiokunta katsoi mietinnössään, että Etyjin parlamentaarisen yleiskokouksen ja Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen toiminnassa on selkeä sisällöllinen kosketuspinta. Ulkoasiainvaliokunta piti myönteisenä pyrkimyksiä tiivistää yhteistyötä ja vuoropuhelua Suomen valtuuskuntien kesken tämän kosketuspinnan hyödyntämiseksi ja toiminnan sekä kannanottojen johdonmukaisuuden varmistamiseksi. Yleiskokouksen toinen tärkeä ja operatiivinen tehtävä on harjoittaa vaalitarkkailua. Kiinnostus vaalitarkkailua kohtaan on lisääntynyt. Varsinainen vaalitarkkailu on jatkunut myös korona-aikana, ja uudet säännöt on otettu käyttöön. Uudistamistyöllä on haluttu varmistaa vaalitarkkailun sujuvuus, luotettavuus ja puolueettomuus ja samalla sitouttaa edustajat entistä vahvemmin niihin tarkkailuoperaatioihin, joihin he osallistuvat. Viime vuonna yleiskokous lähetti valtuuskuntia kuuteen maahan. Ukraina ei hyväksynyt Venäjän asettamia vaalitarkkailijoilta vedoten lainsäädäntöönsä: he luokittelivat Venäjän hyökkääjävaltioksi. Suomi kuitenkin osallistui myös Ukrainassa, Kanerva Kiovassa ja allekirjoittanut Odessassa. Arvoisa puhemies! Tällä hetkellä valmistaudutaan lähtemään tarkkailemaan parlamenttivaaleja Georgiassa [[Puhemies koputtaa]] ja useita vaaleja Yhdysvalloissa. Suomen valtuuskunnan jäsen, edustaja Kauma itse asiassa toimii yleiskokouksen valtuuskunnan vetäjänä. Myös edustaja Hopsu lähtee Georgiaan. Georgian vaalien tulos on siinä mielessä mielenkiintoinen, että ehdolla on yleiskokouksen tämänhetkinen presidentti eli puheenjohtaja George Tsereteli. [[Puhemies koputtaa]] Jos hän ei menesty vaaleissa, yleiskokouksen johtoon valitaan uusi presidentti. Maassa on myös meneillään mittava lainsäädäntöuudistus, joka on muuttanut osan vaalipiireistä noudattamaan suhteellista vaalitapaa. Arvoisa puhemies! Käyn vielä lyhyesti läpi Yhdysvaltoja, nimittäin Yhdysvaltojen vaalien mielenkiinto on tietenkin aivan omaa luokkaansa. Suomi osallistuu niihin tällä kertaa pienellä valtuuskunnalla, tarkkailemme kahdessa eri osavaltiossa. Olemme käyneet taustatietoja läpi jo pidemmän aikaa, sillä osavaltiokohtaisesti maassa vallitsee täysin erilaisia lainsäädäntöjä, käytäntöjä, sääntöjä ja vastuukysymyksiä suhteessa liittovaltion ja paikallisviranomaisten keskinäiseen toimintaan. Olemme kuitenkin valmistautuneet hyvin, mikä on ensisijaisen tärkeää tässä epävarmassa epidemiatilanteessa. — Kiitoksia.