Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, ja ću vas zamoliti da zauzmete svoja mjesta. Otvaram 48. sjednicu Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti, predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH, predstavnici Tužilaštva BiH, Pravobranilaštva BiH, Ustavnog suda BiH i Institucije omudsmena za ljudska prava BiH, te predstavnici medija. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsutnost su opravdali poslanici Borislav Bojić, Milica Marković, Ismeta Dervoz, Lazar Prodanović, Anto Domazet, a poslanik Saša Magazinović je najavio kašnjenje. Prema informaciji službe sjednici je u ovom trenutku prisutno 30 poslanika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Kada je riječ o izmjenama dnevnog reda sjednice želim napomenuti sljedeće. Na dnevni red su dodate: Tačka 4. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika. Tačka 17. Izjašnjavanje o inicijativi poslanika Zijada Jagodića sa 43. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.02.2013., koja glasi: „Podnosim inicijativu kojom bi se građanima Bosne i Hercegovine omogućilo da u cijelosti prate sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH putem državnog RTV emitera počev od 01.03.2013.“. Tačka 18. Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta BiH. Tačka 19. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju Zavoda za izvršenje krivičnih sankcija, pritvora i drugih mjera Bosne i Hercegovine. 2 Tačka 20. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije. S ranije dnevnog reda skinuta je tačka 6. Izvještaj o radu Vijeća ministara BiH za 2012. godinu zbog nemogućnosti da Zajednička komisija za nadzor nad radom Obavještajno-sigurnosne agencije BiH dostavi mišljenje o Izvještaju. Dopis Zajedničke komisije, u kome su navedeni razlozi nedostavljanja mišljenja, ste dobili. Ovaj dnevni red je usvojen i na užem a nakon toga i na Proširenom kolegiju i to jednoglasno od strane svih i pozicionih i opozicionih stranaka. Otvaram raspravu o dnevnom redu. Nema prijavljenih ili ima. Riječ ima poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, i da Vam bude uspješno ovo predsjedavanje s obzirom da ste danas preuzeli tu obavezu. Pozdravljam sve prisutne. U ime Kluba SNSD-a predlažem novu tačku dnevnog reda. Mi smo uvijek pokušavali ispoštovati princip da oni koji učestvuju u radu Proširenog kolegijuma ne predlažu nove tačke dnevnog reda na samoj sjednici. Ali zbog situacije u kojoj smo se našli prijedlog ove tačke dnevnog reda mi smo juče razmatrali i na Proširenom kolegijumu i ja sam juče predložio da se ona uvrsti u dnevni red i napravili smo jedan dogovor da se klubovi poslanika upoznaju sa ovim prijedlogom i da danas formalno to mi na ovoj sjednici predložimo. Znači, kao što ste, evo dobili materijal u prilogu, mi predlažemo da se formira Istražna komisija u skladu sa Poslovnikom Predstavničkog doma koja bi utvrdila eventualne nepravilnosti zloupotrebe i utvrdila stanje u Upravi za indirektno oporezivanje BiH. Kao što smo u ovom obrazloženju kazali naš motiv je, nije da, iako komisija ima sam naziv koji možda u startu odmah asocira na određene stvari u ovom momentu, i ja ću to ukatko i pročitati – Uvažavajući posljednje aktivnosti državnih organa, javne istupe i pisma visokih zvaničnika Uprave za indirektno oporezivanje, medijske natpise i javne polemike, a posebno uzimajući u obzir drastičan pad prihoda Uprave, te da u svemu tome Predstavnički dom imao mala ili nikakva saznanja predlažemo Predstavničkom domu da, u skladu sa Poslanikom, usvoji zaključak o formiranju Istražne komisije kako bi se ..., koja bi utvrdila sve ove navode. Ključni momenat u cijeloj ovoj priči je pad prihoda Uprave, a nažalost u ovoj ekonomskoj situaciji u kojoj se nalazi BiH sve oči su uprte upravo u prihode Uprave. Da su možda neka bolja vremena možda bi se sve to drukčije posmatralo. Određene nepravilnosti, nezakonitosti, kriminalne aktivnosti u drugim institucijama, lokalnim zajednicama, one jesu opšteg karaktera ali štetu isključivo trepe građani te lokalne zajednice ili pripadnici te institucije. Ali s obzirom da Uprava za indirektno oporezivanje ima takvu ustavnu i zakonsku poziciju u BiH bilo kakva zloupotreba u toj Upravi ili nerad i neodgovornost za posljedicu imaju štetu svi građani BiH. Ona 3 se odnosi na cijelu BiH i bilo kakav tamo nezakonit ..., ili nerad, ili neodgovornost ima upravo to za posljedicu.
Vrijeme predviđeno je do tri minute. Recite koji broj tačke.
Evo, ja završavam, znači predlažem da bude broj 19. ispred ovih odluka, iza ...
19. Zahvaljujem. Da li se još neko prijavljuje za diskusiju o dnevnom redu? Konstatiram da nema više prijavljenih. U odnosu na ponuđeni dnevni red imamo jedan prijedlog Kluba SNSD-a, dakle da se kao 19. tačka dnevnog reda danas uvrsti nova tačka dnevnog reda a to je – Formiranje Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotreba u stanju, u Upravi za indirektno oporezivanje BiH. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu većinu i opću i entitetsku i da je ovaj prijedlog Kluba SNSD-a prihvatio Predstavnički dom. Dakle, da se kao 19. tačka dnevnog reda uvrsti i ova tačka dnevnog reda. Konstatiram da 48. sjednica Doma ima sljedeći Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 47. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika, zakon broj: 01,02-02-1-17/13 od 11.04.2013. (odgođena rasprava na 47. sjednici Doma, održanoj 18.04.2013.); 4. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika, zakon broj: 01,02-02-1-23/13 od 20.05.2013.; 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku pred Sudom BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-8/13 od 05.02.2013. (drugo čitanje); 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provođenju Konvencije o zabrani razvoja, proizvodnje, gomilanja i upotrebe hemijskog oružja i njegovom uništavanju – 4 predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-18/13 od 15.04.2013. (prvo čitanje); 7. Godišnji izvještaj o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu, broj: 01-12- 474/13 od 08.04.2013.; 8. Specijalni izvještaj Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH a u vezi sa žalbom radnika bivše Republičke uprave carina Republike Srpske i Carinske službe Brčko Distrikta BiH iz avgusta 2010., broj: 01,02-37-417/13 od 29.03.2013.; 9. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2012. godinu, broj: 01-09-495/13 od 15.04.2013.; 10. Informacija o dopisima Tužilaštva BiH (u skladu sa zaključkom Zajedničkog kolegija obaju domova Parlamentarne skupštine BiH s 19. sjednice, održane 16.04.2013.), broj: 01,02-50-12-18-19,1/13 od 17.04.2013.; 11. Prijedlog rezolucije o osudi zločina genocida u Srebrenici – predlagači: poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić, broj: 01-02-2-419/13 od 29.03.2013.; 12. Razmatranje inicijative poslanika Denisa Bećirovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), podnosim sljedeću poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da do kraja 2013. godine pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o zabrani izazivanja i širenja nacionalne, vjerske, rasne i drugih oblika mržnje u Bosni i Hercegovini“; 13. Razmatranje inicijative poslanika Denisa Bećirovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), podnosim sljedeću poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da do kraja 2013. godine pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o dijaspori Bosne i Hercegovine“; 14. Razmatranje inicijative poslanika Šemsudina Mehmedovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: “Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), pokrećem inicijativu za vraćanje Povelje Kulina bana u Bosnu i Hercegovinu. Tražim od Vijeća ministara BiH da pokrene postupak vraćanja originalnog primjerka Povelje Kulina bana iz Sankt Petersburga u Rusiji u Bosnu i Hercegovinu“; 15. Razmatranje inicijative poslanika Mladena Ivankovića Lijanovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: “U skladu sa članom 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, pokrećem inicijativu za donošenje Rezolucije o uspostavi e-uprave”; 16. Razmatranje inicijative poslanika Salke Sokolovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, upućujem inicijativu da Parlamentarna skupština BiH obavi raspravu o zahtjevu predsjednika Gradskog vijeća Grada Mostara da Parlamentarna skupština BiH raspravi i zauzme stav u pogledu validnosti mandata gradskih vijećnika i gradonačelnika Grada Mostara“; 17. Izjašnjavanje o inicijativi poslanika Zijada Jagodića sa 43. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.02.2013., koja glasi: „Podnosim inicijativu kojom bi se građanima 5 Bosne i Hercegovine omogućilo da u cijelosti prate sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH putem državnog RTV emitera počev od 01.03.2013.“, broj: 01-50-19-277/13 od 28.02.2013. (inicijativa razmatrana na 46. sjednici Doma, održanoj 28.03.2013.); 18. Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta BiH; 19. Prijedlog zaključka o formiranju Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotreba i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje BiH – predlagači: poslanici Kluba SNSD-a, broj: 01-50-1-15-48/13 od 23.05.2013.; 20. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju Zavoda za izvršenje krivičnih sankcija, pritvora i drugih mjera Bosne i Hercegovine; 21. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije; 22. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije u vezi sa višekorisničkim programom za TEMPUS 2012. u sklopu Instrumenta pretpristupne pomoći, broj: 01,02-05-2-508/13 od 18.04.2013.); 23. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o grantu između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekat tehničke podrške za unapređivanje investicione klime i institucionalno jačanje, broj: 01,02-05-2-52/13 od 22.04.2013.; 24. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Azerbejdžan o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša, broj: 01,02-05-2-520/13 od 22.04.2013.; 25. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o transferu osuđenih lica između Bosne i Hercegovine i Republike Indije, broj: 01,02-05-2-509/13 od 18.04.2013. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 47. sjednice Predstavničkog doma Zapisnik sa 47. sjednice ste dobili. Da li ima nekih primjedbi na Zapisnik? Izvolite. Konstatiram da nema prijavljenih i zatvaram prvu tačku dnevnog reda. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda, Ad. 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore
Pa evo, moram da kažem nekoliko riječi vezano za odgovor na poslaničku inicijativu koju sam prije godinu dana podnijela, a koja je vezana za analizu stanja Ministarstva vanjskih poslova u diplomatko-konzularnoj mreži. Dakle, Ministarstvo inostranih poslova je bilo u obavezi da nam dostavi, ovo je drugi mandat kako tražim odgovore na ta pitanja, kakvo je stanje u Ministarstvu vanjskih poslova i kakvo je stanje u diplomatko-konzularnoj mreži. Evo, ja vidim da mi ni u ovom mandatu nećemo dobiti odgovor, jer sad više ne odgovaraju ministri, sad nam odgovaraju pomoćnici ministara koji nas obavještavaju da ne mogu poslati odgovor dok, jer Predsjedništvo materijal koje je na tu temu dobilo prošle godine još nije razmotrilo. Dakle, ovo je bilo vezano za zaključak SDP-a koji je vjerovatno tada znao da nećemo dobiti odgovore i da ćemo ostati, vjerovatno čekajući treći mandat, da vidimo šta se dešava u Ministarstvu inostranih poslova, a naročito šta se dešava u diplomatko-konzularnoj mreži. Veoma sam razočarana ovakvim odnosom izvršne vlasti prema Parlamentu BiH.
Riječ ima poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem i sve vas srdačno pozdravljam. Ja sam dobio odgovor na zastupničku inicijativu s kojim nisam zadovoljan, a ona se odnosi na uspostavu platnog sustava na nivou države BiH u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Dakle, nakon 4 godine rada grupe koju je formiralo Vijeće ministara, odnosno Ministarstvo, ja dobijam odgovor od Vijeća ministara – Obzirom da će BiH u skorije vrijeme moći koristiti predpristupna sredstva za poljoprivredu i ruralni razvoj, ali uz uvjet da uspostavi ipak implementacionu strukturu koja je u skladu sa zahtjevom EU i u skladu sa ustavnom strukturom u 7 BiH, potrebno je razgovore na ovom pitanju prenijeti na visoki politički nivo kako bi se pronašlo rješenje problema i dogovora oko iznalaženja modela IPARD operativne strukture u BiH. Dakle, gospodo iz Vijeća ministara, tu nema predsjedatelja, koja je to viša struktura, više tijelo od izvršnog tijela Vijeća ministara, odnosno predsjedatelj Vijeća ministara ako ne kaže tko to koči i zatraži njegovu smjenu, dakle očito je da Vijeće ministara ne želi da radi svoj dio posla i onda se postavlja upitno pitanje oko smjene predsjedatelja Vijeća ministara. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Dame i gospodo. Ja sam postavio pitanje – u kojoj fazi je izrada Zakona o pravima i dužnostima ministara i drugih rukovodećih državnih službenika državne uprave? Ja bih podsjetio da je taj prijedlog prihvatio Predstavnički dom negdje u 12-om mjesecu sa rokom od mjesec dana. Sada je faktički kraj petog mjeseca, Savjet ministara ništa nije uradio do sada. Naime, u odgovoru, ja sam totalno nezadovoljan sa odgovorom, ovo je izbjegavanje, faktički izbjegavanje izrade ovog zakona i razvodnjavanje datog odgovora, a radi se o sljedećem, gdje je Savjet ministara dužan izraditi taj zakon jer je to prihvatio Predstavnički dom Parlamentarne skupštine pod ovim nazivom. Postavljam pitanje – Otkud Savjet ministara može mijenjati zahtjev Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine? Ako se traži taj zakon to ne može mijenjati ni Ministarstvo finansija, ni Ministarstvo pravde. Ja sam, naravno, ukazivao u niz prilika na nefunkcionisanje relacije Parlamentarna skupština, odnosno Predstavnički dom, u ovom konkretnom slučaju, i Savjet ministara. Savjet ministara ne slijedi odluke ove Skupštine, i to je jedan od najvećih problema funkcionisanja sistema državne vlasti u BiH. To se pokazalo u niz prilika.
Podsjećam samo da je vrijeme za komentare do 2 minute.
Dobro. Ovaj vid je namjerno izbjegavanje izrade tog zakona. Ja bih molio ovaj Parlament da inzistira na izvršenju svojih odluka. Parlament ima itekako velika prava prema Savjetu ministara, ima i organizaciona ovlaštenja i financijska ovlaštenja i personalna ovlaštenja. Molim da ih koristi. I upravo sam to mislio da se kroz taj zakon razradi da nemamo svake godine tirade koliko je potrošio direktor ove upravne organizacije na automobile, na telefone itd., koja su njegova prava. Oni su naredbodavci, ta pitanja treba razraditi, u kojim okvirima se mogu kretati itd., a ne sada u ovoj situaciji kada faktički svaki ministar radi šta hoće, odnosno direktor upravne organizacije. Gdje mi živimo? Jel' ovo pravna država ili je ovo ... gdje svako ore kako hoće? Hvala vam. 8
Zahvaljujem. Komentar na dobiveni odgovor ima poslanik Mato Franjičević. Izvolite.
S obzirom da je riječ o tri dobijena odgovora nadam se da neću prekoračiti ovo vrijeme od 2 minute. Iz Doma naroda Federalnog Parlamenta dobio sam odgovor na pitanje o tome dokle se stiglo s usvajanjem novih obilježja Federacije BiH, grba i zastave. Podsjećam da je Ustavni sud Federacije proglasio neustavnim ova obilježja. Iz ovog odgovora fale još odgovori iz Zastupničkog doma i iz Vlade Federacije, ali oni vjerojatno ništa bitno neće promijeniti. Proizilazi da se već 4 godine, nešto više od 4 godine, ne radi ništa po ovom pitanju. Dakle, ne radi se ništa na realizaciji odluke presude Ustavnog suda Federacije BiH i nikom ništa. Iz Vijeća ministara dobio sam odgovor na pitanje koje je glasilo – Koje je međunarodne sporazume, ugovore ili konvencije do sada prihvatila BiH, te jesu li svi koji su prihvaćeni a zahtijevaju ratifikaciju i ratificirani? Pitanje sam ograničio na dokumente koji nadilaze regionalni okvir. Umjesto da se malo potrude pa da odgovore na pitanje koje je prilično jasno, bar po mom mišljenju, ja sam dobio popis svih međunarodnih ugovora koji su deponirani u Ministarstvu vanjskih poslova. Dakle, i one koji su regionalnog karaktera, bilateralne nekakve, što uopće nisam tražio, a nisam dobio odgovor na pitanje – Ima li međunarodnih ugovora koji zahtijevaju ratifikaciju a da nisu ratificirani? Pa iz ovog razloga naravno ponavljam ovo pitanje. I treća stvar, evo vrlo kratko, zadovoljan sam informacijom koju sam dobio o realizaciji projekta digitalizacije, premda naravno nisam zadovoljan realizacijom projekta digitalizacije. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Ja sam, kao što se sjećate, na jednoj od prethodnih sjednica postavio pitanje – Da li je vršena sigurnosna provjera od strane naših agencija za lice Goran Zubac koji još uvijek vrši dužnost direktora SIPA-e. Ja sam dobio odgovor da je vršena provjera, ali samo za stepen tajnosti „Tajno“, to je jedan srednji stepen tajnosti, ukoliko znamo da su tajni dokumenti stepenovani „Povjerljivo“, „Tajno“ i „Vrlo tajno“. Postavlja se jedno sasvim logično pitanje – Kako da naš direktor SIPA-e nema pristupa vrlo tajnim podacima bilo koje vrste? Prema tome, da li je on nepodoban za takvu vrstu podataka ili nije iziskivala potreba za vršenjem provjere po Zakonu o zaštiti tajnih podataka, znači od strane agencija za tu vrstu dokumenata. 9 Prema tome, ja evo, obnavljam pitanje Ministarstvu sigurnosti – Da li pozicija direktora SIPA-e ne podrazumijeva pristup vrlo tajnim podacima? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Ja sam dobio odgovor na dva poslanička pitanja, jedan je govorio kvalitetu uvoza duhanskih proizvoda sa kojim sam zadovoljan, drugi je govorio o objektima koji ne spadaju u red perspektivnih lokacija koje su u devastiranom stanju i koje bi trebalo porušiti. Nažalost stavljam kao primjedbu uopšte postavljanje naših pitanja. Kada postavimo pitanje određenoj instituciji ili bilo kom ministastvu ukoliko se ne odnosi na njih, mislim da nije korektno da se samo kaže – to se na nas ne odnosi. Valjda bi trebali da budemo nekakav tim u kome će pitanje koje se postavi ako se odnosi, delegira drugoj od institucija, kako bi se došlo do kvalitetnog odgovora. Ovdje je najvažnije da se sa sebe skine odgovornost, mislim da to nije uredu. Tako da od nas se zahtijeva da ponovo po nekoliko puta postavljamo pitanje. Mislim da u tom pravcu bi se trebalo na naša pitanja možda drugačije svi da odnose. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam dobio nekoliko odgovora od kojih mogu reći da bi želio samo da par riječi kažem za dva, odnosno tri odgovora na moja pitanja iz prethodnih sjednica, a odnose se prije svega na Graničnu policiju, Upravu indirektnog oporezivanja i jedan je vezano za oblast električne energije. Međutim, ovo što se tiče Granične policije tražio sam – koja su to mjesta na kojima se najviše krijumčare robe i široke potrošnje i visoko tarifne robe, itd., akcizne robe, međutim iz Granične policije dobio sam informaciju da je praktično, da su to lokacije na koje oni praktično nisu locirali u pravom momentu već da je to u unutrašnjosti zemlje, a da najčešće krijumčari koriste nekakve lokacije brda, bregove itd., koji njima, na neki način, nisu odmah vidljive i osjetne. Smatram da ovo je zaista ozbiljno pitanje i ovakav odgovor meni daje informaciju, odnosno zadovoljan sam odgovorom, ali nisam zadovoljan načinom utvrđivanja i otkrivanja počinilaca krijumčara roba svih vrsta. Što se tiče Uprave indirektnog oporezivanja takođe sam insistirao i tražio da mi daju – na kojim graničnim prelazima su oni utvrdili, koje su to vrijednosti akcizne robe, robe široke 10 potrošnje, šta su po tome učinili, da li je iko kažnjen, da li je neko od zaposlenika Uprave indirektnog oporezivanja praktično smijenjen, opravdano ili neopravdano, da li ima na sudu predmeta koji se vode protiv zaposlenika Uprave indirektnog oporezivanja a da oni za to nisu odgovorni? Ili odnosno da ima onih koji su odgovorni, a da praktično ...
Vrijeme za komentar je isteklo.
Znam predsjedavajući, ali molim Vas pošto imamo sjednice jedanput mjesečno ja ne mogu Vama na 9 pitanja i 10 odgovoriti, pa Vas molim da imate bar razumijevanja pola minute.
Kolega, ne odgovarate meni.
Hvala vam.
Znači poštivanje Poslovnika je demokratija, ne poštivanje je anarhokratija. Ja vjerujem da ste Vi za demokratiju. Riječ ima Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pozdravljam cijenjeno predsjedništvo, kolege poslanike i sve prisutne u sali. Ja sam dobio dva odgovora na postavljena pitanja i Ministarstvu spoljne trgovine se zahvaljujem na odgovoru, sa njim sam zadovoljan. Međutim, drugim odgovorom na pitanje koje sam postavio u vezi elektrifikacije jednog dijela Opštine Bihać koji je nekad pripadao Opštini Drvar, definitivno ne mogu biti zadovoljan jer poražavajuće je ono što piše u odgovoru. Ono što piše u odgovoru je da 20.11.2012. godine, znači tačno 17 godina nakon potpisa Dejtona je tek 12 domaćinstava, od nekih 50-ak, dobilo električnu energiju, a ostali nisu. I u odgovoru piše da Bog zna kada će dobiti. Znači, ni u 2013. godini nije planirano da dobiju ti ljudi električnu energiju. Znači oni žive tamo, počeli su se vraćati '97., znači od '97. punih 16 godina 50-ak domaćinstava u BiH živi bez struje, bukvalno na taj način odsječeni od svijeta. Nisam zadovoljan odgovorom. U odgovoru još sam dobio šta je urađeno od infrastrukturnih objekata, tako da ako izuzmemo neko čišćenje korita rijeke, samo za ovih 17 godina 40.000 maraka uloženo je u 1,2,3,4,5,7 sela na teritoriji Opštine Bihać, odnosno Drvar, ne znam više ni šta da kažem. Evo, pošto i meni ističe vrijeme, ja ću preformulisati svoje pitanje pa ću ga ponovo uputiti i malo ću ga proširiti. Hvala. 11
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja sam dobio odgovor na svoje poslaničko pitanje, ono je postavljeno Vijeću ministara, a radi se o jednom od krucijalnih problema svake države i svakog društva – maloljetnoj delikvenciji i o načinu njegovog rješavanja, preventiva i kažnjavanja. Ja sam dobio odgovor samo od ministra sigurnosti i Ministarstva sigurnosti. Zahvalan sam na tome iz dva razloga. Prvo što se udostojio, kao svako dobro i pravo ministarstvo, da svojim poslanicima odgovori na postavljeno pitanje. Ali kao Vijeću ministara nisam zadovoljan, ovo pitanje je bilo upućeno Vijeću ministara. Ovaj problem nije tako jednostavno bilo riješiti, niti će ikada biti. U svim društvima, i prije nas i poslije nas, maloljetnička delikvencija će biti uvijek prisutna. Od nas zavisi kakva će biti i u kom obimu. Način prevencije nije još uvijek riješen onako kako treba. To je trebalo da bude uključeno i jedno drugo ministarstvo sa gospodinom Sredojem Novićem na čelu, a to automatski povlači i Vijeće ministara i njegov finansijski odjel, da vidimo koliko sredstava ima za takve stvari, znate. Mi još uvijek nismo, zadovoljni smo radom naše policije, jer budimo pošteni prema sebi, u posljednjih mjeseci ne vrište naslovi novina da su maloljetnici počinili i ona najteža krivična djela. Sjetite se samo, ne samo ubistva malog Mrnjavca, spaljivanje nesretne starice i polijevanje benzinom, itd., itd., u zadnjim decenijama koje nas je mučilo i o kojima smo govorilo. Sada toga više, hvala Bogu, nema. Istina, ona je još uvijek prisutna na našim ulicama i u našim gradovima, ali je spriječena u onoj mjeri u kojoj je bila do sada. I ja sam tražio od Vijeća ministara da stvarno dobijemo izvještaj, da znamo šta je poduzeto, na koji se način rješava onaj najteži slučaj, šta se radi sa osuđenicima za najteža krivična djela među maloljetnicima i gdje se oni smještaju. Kad će biti završena ta ustanova o kojoj se toliko pričalo?
Kolega Bašiću, podsjećam samo da je vrijeme isteklo za komentar.
Dobro, hvala lijepo, ali ja mislim, svi mi volimo svoju djecu, mogu sutra i oni biti među ovima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Dragan Vrankić. Izvolite.
Hvala lijepo. 12 Ja sam postavio 3 pitanja. Jedan je – Koliki je ukupni deficit u BiH, kolike su sudske a neizvršene sudske presude i kad će se pokrenuti inicijativa za pravedniju raspodjelu prihoda na razini Federacije? Ja sam zadovoljan odgovorima zato što su onakvi kakve sam očekivao, ali to jeste da, ono što narod kaže ne zna desna šta radi lijeva. Kad je u pitanju deficit onda se jasno može vidjeti da jedino neko ko konsolidirano to izvještava, a to je Uprava za neizravno oporezivanje, njezin makroekonomski odjel, a da uopće kantoni nisu obuhvaćeni u konsolidiranju deficita koje se stvara u kantonima, što je jedna vrlo opasna stvar. S druge strane, nisam dobio nikakvu informaciju kolike su sudske a neizvršene presude niti koliko ima u postupku koji se rade. A s treće strane dobio sam odgovor – kad će se raditi pravednija raspodjela prihoda između Federacije i kantona. Ima neki prijedlog zakona, ne znam kako izgleda, ali ću samo podsjetiti na činjenicu da u Federaciji 20% svih prihoda Federacije ide na plaće i materijalne troškove i 80% ide ono sve ostalo zbog čega ljudi štrajkuju u Vladi Federaciji, dok je na razini kantona, odnosno županija 80% su plaće i materijalni troškovi, a samo 20% ostaje za one sve Ustavom prenešene obaveze koje se nalaze na kantonima. I naravno da na toj razini imamo velike deficite koji su nerješivi i ovaj koji će sutra dovesti do pozicije da će neko donositi određene zaključke koje treba možda i politički pretočiti u neke oblike, a ja mislim da to nije slučajno, da se to radi namjerno, odnosno da se svjesno propušta da se vodi konsolidirano, prati održivost svih razina vlasti u BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolege. Ja sam postavio pitanje prije nekoliko sjednica vezano za pojavu aflatoksina M1 u januaru mjesecu ove godine u mlijeku, uglavnom ljudi koji uvoze iz Hrvatske. Moj osnovni problem u pitanju je bio – zašto agencija, a to je Ured za veterinarstvo BiH i Agencija za sigurnost hrane BiH nisu brzo reagovali kada su jasno znali da su se pojavile te velike koncentracije toksina. Odgovor je apsolutno smiješan, u najmanju ruku neozbiljan. U odgovoru oni samo kao da su radili po proceduri, a vrijeme od pojave aflatoksina do obavještavanja javnosti veće je od 10 dana. To se nigdje u svijetu nije dešavalo osim u BiH i ja sam siguran poslije ovog odgovora da su određeni lobiji, strani lobiji, umiješani u sve ove aktivnosti. Hvala vam. Nemam više razloga postaviti pitanje, naše pitanje nema nikakve veze i mislim da ovakav način odgovora ne vodi ničemu. Pojava toksina ili svih toksičnih materija u hrani, lijekovima je krucijalni problem za svaku državu i ozbiljnost svake države i njenih agencija se upravo ogleda u tome kako i na koji način da diktiraju isti. Hvala. 13
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Ja sam postavila dva pitanja i oba se odnose, oba su postavljena za Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. Dobila sam odgovore koji su, takvi kakvi jesu, ali sadržaj onog što se dešava je zbilja nezadovoljavajući. Naime, BiH u okviru ključnih zakona koje treba da usvoji je i Zakon o zaštiti okoliša koji se, za koji je procedura pokrenuta još od 2002. godine, pa je nastavljena 2008. Godine. Međutim, do konačnog teksta se nije došlo jer ga mi nismo nikad još dobili u parlamentarnoj proceduri. Ja i na ovaj način apelujem da se nađu rješenja da se harmoniziraju zakonodavstva, kad je u pitanju okoliš. Zašto? Zato što 30% Akija se odnosi upravo na ovu oblast, to je najskuplja i najveća oblast. I zbog toga nam međunarodna zajednica kroz IPA projekte daje podršku. I drugo moje pitanje je bilo – šta je sa projektom upravo koji se odnosi na jačanje institucija za zaštitu životne sredine u BiH i pripremu za predpristupne fondove? Iz IPA 2008. godine finansiran je projekat koji je trebao da da način i strategiju preuzimanja Akija iz ove oblasti i koji bi naravno trebao da, sa kojim bi trebali da se usaglase svi nadležni nivoi. Međutim, u procesu je došlo do velikih opstrukcija, mislim da ovo pitanje nije samo pitanje ministarstva i pitanje sektora za okoliš, nego je pitanje i ovog Parlamenta jer su to sredstva koja mi ovdje ratificiramo koja treba da provedemo, da imamo što veći procenat iskorištenosti tih sredstava. A isto tako smatram da posebno projekti koji se finansiraju, evo i prijete nam konačno da će nas zbog neefikasnosti ...
Vrijeme isteklo.
Hvala lijepo.
S ovim smo završili sa komentarima na dobivene odgovore. Prelazimo sada na, b) Nova poslanička pitanja Prvi za riječ se prijavio poslanik Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, kolegice i kolege. 14 Ja ispred Kluba poslanika SDA u Predstavničkom domu želim podnijeti jednu inicijativu. Dakle, na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Klub poslanika SDA podnosi sljedeću poslaničku inicijativu. Predlažemo da se na prvoj narednoj sjednici Predstavničkog doma uvrsti tačka dnevnog reda koja glasi – Izjašnjenje ministra sigurnosti BiH Fahrudina Radončića o navodima i tvrdnjama koje je iznio u magazinu Večernjeg lista „Obzor“, od 18.05.2013. godine, protiv člana Predsjedništva BiH gospodina Bakira Izetvegovića iz SDA. Kratko obrazloženje: Od kada je izabran za člana Predsjedništva BiH gospodina Bakira Izetbegovića su mediji, čiji je osnivač Fahrudin Radončić, teško oklevetali više od 500 puta. Sve se to čini s ciljem političke diskreditacije gospodina Izetbegovića i osvete zbog izbornog poraza Fahrudina Radončića za člana Predsjedništva BiH na općim izborima 2010. godine. Međutim, u magazinu „Obzor“ Večernjeg lista, od 18.05.2013. godine, Fahrudin Radončić je u svojstvu ministra sigurnosti BiH naveo i ustvrdio da SDA raspolaže sa crnim stranačkim fondovima, ilegalnim, protivzakonitim, da je član Predsjedništva BiH gospodin Bakir Izetbegović povezan s bošnjačkom državnom mafijom i tajnim muslimanskim službama, da je bošnjačka mafija ubila Jozu Leotara, Nedžada Ugljanina, porodicu Sefera Halilovića i izvršila niz političkih motiviranih ubojstava, te zločina nad povratnicima u Srednju Bosnu, da su tajne muslimanske službe sudjelovale u ratnim i poratnim korupcijskim prevarama, da je Nedžad Ugljanin neposredno pred likvidaciju išao po novinskim redakcijama i tvrdio da će ga likvidirati Bakir Izetbegović, da je Ramiz Delalić Ćelo u intervjuu u „Slobodnoj Bosni“, koji je objavljen posthumno, najavio da će ga likvidirati Bakir Izetbegović. Budući da se radi o teškim klevetama izrečenim od strane ministra sigurnosti BiH, čija riječ ima i posebnu težinu ali i odgovornost za izrečeno, cijeneći da je sve to upućeno prema članu Predsjedništva BiH i jednoj od najutjecajnijih političkih stranaka u BiH, nužno je ovo pitanje raspraviti u okviru posebne tačke dnevnog reda na sjednici Predstavničkog doma. Ovakav nedopustiv i neprimjeren odnos ministra sigurnosti prema šefu države nije zabilježen niti u jednoj demokratskoj državi, a posebno državi koja pretenduje da postane članica EU i NATO-a. Ovo neminovno nanosi štetu ugledu države i kredibilitetu njenih institucija. U prilogu ove poslaničke inicijative dostavit ćemo i kopiju intervjua koji je ministar sigurnosti Fahrudin Radončić dao magazinu Večernjeg lista „Obzor“, od 18.05.2013. godine. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja evo, mislio sam zadnju inicijativu iznijeti ono što sam prethodno želio odgovoriti na neke odgovore, međutim za danas sam pripremio tri poslaničke inicijative i četiri pitanja. Probat ću ukratko samo da ih pročitam, jer imamo 3 minute ili 2 minuta, predsjedavajući. 15 Što se tiče prve inicijative upućujem upravo ovom Predstavničkom domu u cilju, imajući u vidu izuzetno složeno stanje u zemlji u svim pogledima, da se i u ljetnom periodu organizuju, odnosno zakazuju sjednice Predstavničkog doma dva puta mjesečno, obzirom na niz problema i obaveza koje su pred nama. Druga inicijativa odnosi se za, upućena je Vijeću ministara, Ured za veterinarstvo, Agencija za sigurnost hrane i Upravi indirektnog oporezivanja, a kojom iniciram oštrije pooštravanje uslova uvoza uključujući i carine i to za lijekove svih vrsta, hranu, alkohol, cigarete i tekstil. Treća inicijativa Vladi Federacije BiH, Vladi RS-a, Odjelu Brčko Distrikta da putem nadležnih komisija za vrijednosne papire, hartija od vrijednosti, kao i Agencija za privatizaciju, izvrše kontrolu svih značajnijih i sumnjivih berzanskih transakcija i privatizacijskih ugovora, te da iste pod hitno stave u fazu mirovanja i zabrane sve aktivnosti u privrednim društvima, kao i u fondovima do okončanja i pojašnjenja svih sumnji i dilema. Obrazloženje u prilogu. Poslaničko pitanje za Vijeće ministara – Šta Vijeće ministara BiH namjerava poduzeti na jačanju institucionalnog upravljanja prema rezultatima rada, te promjeni stavova u planiranju, stilu rukovođenja, razvijanju kapaciteta rukovodilaca, vođstva i delegiranja odgovornosti? Obrazloženje u prilogu. Vijeću ministara BiH – Kada možemo očekivati da Vijeće ministara BiH sve strateške i godišnje planove kao izvještaj o radu institucija počne objavljivati na internetu. Dva pitanja su još za Graničnu policiju i Upravu indirektnog oporezivanja u pogledu odgovornih za propuste koje su mi u prethodnim odgovorima naveli. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Ja imam dva kratka pitanja. Prvo je upućeno predsjedavajućem Savjeta ministara, žao mi je što nije ovdje. Moje pitanje glasi – Na koji način ćete mi omogućiti da dobijem odgovore na moja poslanička pitanja upućena Ministarstvu odbrane postavljena na 28. sjednici Predstavničkog doma od 24.05.2012. godine, i 37. od 06.12.2012. godine. Poslovnik Savjeta ministara predviđa, njegov član 76., da se u roku od 15 dana mora dati odgovor na poslaničko pitanje i dodatno 10 dana maksimalno da se produži. Pošto ja čekam na jedno pitanje godinu dana, a na drugo 6 mjeseci, mislim da je takav neprimjeren odnos prema Parlamentu, treba da se raspravi unutar Savjeta ministara i ja očekujem da će predsjedavaći to uraditi. 16 I drugo pitanje – Koliko BiH pokriva ili učestvuje u radu inicijativa radnih grupa i drugih tijela pri Savjetu Evrope? U koliko tih radnih tijela BiH ima svoje predstavnike, ko su oni, kada su imenovani, navesti imena, prezimena, institucije BiH iz kojih dolaze, ko je imenovao te predstavnike i koga oni izvještavaju o svom radu? Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
I ja imam dva kratka pitanje. Jedno je za Predsjedništvo BiH i glasi – Smatrate li da najavljeni tzv. mehanizam koordinacije derogira ustavno pravo i obavezu Predsjedništva BiH u vezi pokretanja procesa koordinacije, kako to reguliše član 3. tačka 4? U prilogu vam dostavljam odgovor Vijeća ministara o mehanizmu koordinacije. Drugo pitanje je za Ministarstvo odbrane i Pravobranilaštvo BiH. Dakle, nakon višegodišnjeg prebacivanja odgovornosti i različitih podataka dobivenih od strane Ministarstva odbrane i Pravobranilaštva, najavili ste intenzivne konsultacije o daljim koracima, odnosno postupanja sa već prikupljenom dokumentacijom radi provođenja uknjižbe. Ima li napretka? Molim podatke za svaku lokaciju u smislu spremnosti imovinsko pravne dokumentacije za knjiženje. Hvala lijepo.
Riječ ima poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. U posljednje vrijeme, inače najveći problem u BiH je zapošljavanje. Da bismo došli do zapošljavanja nije nimalo lak posao, a čini mi se da na tržištu BiH imamo toliko nekvalitetnih i loših roba da bi u veoma kratkom vremenskom periodu mogli mnogo kvalitetnije mi da proizvodimo takve proizvode. Moje pitanje se upućuje Savjetu ministara pa neka ga oni delegiraju nekim od agencija, jer agencije uvijek se ograde, to nije u našoj nadležnosti, ja tražim od Savjeta ministara – Ko vrši kontrolu kvaliteta i usklađenost sa standardima roba široke potrošnje koje se nalaze na tržištu BiH? Ovdje prije svega mislim na elektro proizvode i elektro materijale koji zbog lošeg kvaliteta često izazivaju opasnost po živote ljudi i materijalna dobra. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Dragan Vrankić. Izvolite. 17
Hvala lijepo. Moje pitanje se odnosi na Vijeće ministara – Kako će se pristupanje Republike Hrvatske EU odraziti na život građana BiH koji žive u Općini Neum i kako ublažiti eventualne negativne posljedice? I drugo pitanje – Je li Općina Neum zbog svoje specifične prometne pozicije dovoljno integrirana sa ostalim dijelom BiH? Naime, svjedoci smo da generalno govorimo o posljedicama pristupanja Republike Hrvatske EU, međutim o konkretnim prostorima ili životnim problemima uopće nema govora. S druge strane, kad vidimo Republiku Hrvatsku ona itekako brine kako da poveže svoj teritorij, kod nas kao da se to nekom drugom dešava, a s obzirom da i Neum se ponaša kao da se to nekom drugom događa, ja isto ovakvo pitanje upućujem i Općini Neum samo da čujem i tražim od njih šta je njihov stav po ovim pitanjima. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kolegice i kolege. Mene je ponukalo na sadržaj ovakvog pitanja i moja diskusija sa prošle sjednice Zastupničkog doma ovdje kad smo usvajali pojedina izvješća, prije svega izvješće Državne agencije za električnu energiju, kad sam upitao ovdje nazočnu gospodu, je li, o visini njihovih primanja. I vjerujte da veliki broj nas koji smo čuli odgovor, i nismo na kraju dobili pravu informaciju o visini primanja direktora, zamjenika direktora, pomoćnika i tako, institucija, znači čiji je osnivač Parlamentarna skupština BiH ili Vijeće ministara. Mi smo i na prošloj sjednici oko samog dnevnog reda vodili žestoku raspravu ovdje kad je bilo u pitanju Centar civilnih inicijativa, odluka je, odnosno zaključak Kolegija da li da ga usvoji Parlament da je uredu, ali evo, i danas imamo, je li, nazočni Centar civilnih inicijativa, mislim da i nije bilo potrebno da im se zabranjuje rad, jer i sami centri civilnih inicijativa a i svi mediji često puta iznose podatke o visini primanja zastupnika u Parlamentarnoj skupštini BiH, što smatram da treba. I onda analiziraju za tolika primanja da smo vrlo neučinkoviti, da na razini godine, a i to je činjenica, smo donijeli jako malo zakona za dobrobit građana BiH, države BiH, ali mi usvajamo i izvješća o radu, pa usvajamo i revizorska izvješća svih ovih institucija, kažem, a i ne znamo kolika su primanja tih ljudi koji obavljaju ili bi trebali obavljati značajne poslove za BiH. Oni su u javnosti anonimni, pa mislim da ih, bar od onih što mi usvajamo izvješće, preko 50% ne znamo ni mi osobno, zastupnici u Parlamentu, čije usvajamo izvješće, a kamoli da znamo kolika su njihova primanja. Iz tih razloga tražim od svih institucija BiH čiji je osnivač Parlamentarna skupština ili Vijeće ministara BiH da dostavi informaciju i to u tabelarnoj formi, pa bi zamolio ove iz službe 18 tokom dana ili sutra da, ja ću napraviti jednu univerzalnu tabelu za sve jer će nam oni, eventualno ako to prepustimo njima, dostaviti odgovore gdje mi opet nećemo znati, je li, kolika je ta visina njihovih primanja. Znači u tabelarnoj formi o visini primanja u prva tri mjeseca 2013. godine i to za direktore, zamjenike direktora, pomoćnike,
Vrijeme za pitanje je isteklo.
voditelja sektora ili službi itd. Pod primanjima, naravno podrazumijeva se neto plaća, topli obrok, putni troškovi, dnevnice, troškovi odvojenog života. I naravno treba naznačiti oni koji koriste službena vozila da ih koriste. A evo, kažem, ja ću u Klubu napraviti ovu tabelu pa ću sa službama koje preuzme ovo pitanje, da eventualno pošalju uz pitanja i tu tabelu. Hvala.
Zahvaljujem i podsjećam da ako je nekome malo 3 minute za postavljanje pitanja imate mogućnost a i obavezu da to sve dostavite i u pisanoj formi. Riječ ima Nermina Ćemalović. Izvolite
Gospodine predsjedavajući, dozvolite da pozdravim sve prisutne. Evo, gdje idem sa jednom inicijativom koju upućujem Kolegiju Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, a ona glasi – Inicijativom se zadužuje Vijeće ministara BiH da najkasnije u roku od 6 mjeseci pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Zakon o transplantaciji organa i donorstvu u BiH. U obrazloženju da navedem sljedeće: da više hiljada ljudi u BiH čeka na transplantaciju organa, a za njih je organ lijek i znači život i lijek. I da naglasim da samo na transplantaciju bubrega u BiH čeka preko 4.000 građana i to je oko 970 u RS-u, preko 3.000 u Federaciji i preko 100 u Brčko Distriktu. Moram da kažem na hemodijalizi, da se znači nalazi preko 4.000 ljudi, a evo pokazatelji su sljedeći: - u 2011. godini 5 transplantacija bubrega je urađeno u RS-u, 22 u Federaciji, u Brčko Distriktu se i ne radi. I moram da kažem i ovaj broj, koji je poražavajući, da je to samo zahvaljujući entuzijazmu ljekara, znači nemamo koordinacije, nemamo uvezanosti, nemamo donorske mreže, nemamo registara donora, nemamo ništa što bismo učinili da zaista poboljšamo ovu poražavajuću situaciju. Zbog izuzetno malog broja obavljenih transplantacija u BiH, a povećanog broja sa transplantacijom, jer svake godine preko 15% je povećan broj za transplantacijom, mislim da je neophodno donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. 19 Riječ ima poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Moje pitanje odnosi se prema Vijeću ministara. Ono glasi – Da li će i kada Vijeće ministara uputiti u parlamentarnu proceduru Zakon o pravima žrtava torture u BiH? Zakon o pravima žrtava torture je urađen u suradnji sa Ministarstvom za ljudska prava i izbjeglice a njegovu izradu je činila Interresorna radna grupa s predstavnicima Ministarstva za ljudska prava, Ministarstva pravde, Tužilaštva i Vlade Brčko Distrikta i predstavnika Organizacije civilnog društva, koje rade sa žrtvama torture, a on obuhvaća ključna prava žrtava. Pored toga što zakon obuhvaća ključna prava žrtava, ovaj zakon je potrebno donijeti zbog toga što njegovo nepostojanje izaziva ogromne štete na proračune entiteta, jer žrtve svoja prava traže putem suda i dobivaju odštetu. Samo da napomenem da jedan dan boravka u zatvoru je 200 KM, presudama. Podatke koje smo mi dobili od predstavnika ... zajedno govore da se radi negdje u Federaciji oko 750 miliona utužbi, a u RS-u to iznosi negdje oko čak 1,5 milijardu. A prilog tome da je do sada doneseno 2.500 prvostepenih presuda i cca 300 drugostepenih presuda, od kojeg zadnja presuda, primjer u Travniku 178.000 KM. Donošenjem ovog zakona opterećenje bi države bilo izuzetno manje, a procjena je od njih da bi čak to opterećenje bilo i do 50%. Mnogi elementi koji su predviđeni zakonom, ne bi koštali državni proračun a njegovim donošenjem prava žrtava bi bila regulirana na zadovoljavajući način. Hvala.
Riječ ima poslanik Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Evo, kao što sam i najavio u odgovoru, znači malo ću sada preformulisati i proširiti pitanje. Dakle, Ministarstvu za izbjeglice i raseljena lica pri Savjetu ministara postavljam slijedeće pitanje – Koliko u BiH ima registrovanih povratničkih domaćinstava koja su se obnovila i gdje ljudi žive a da nemaju električnu energiju? Koliko ih je u Federaciji BiH, a koliko ih je u RS-u? I kada će se završiti elektrifikacija istih? Ja imam informaciju da samo u Federaciji ima otprilike 15.000 stambenih jedinica, što ne znači da su sve naseljene kuće, ali da ih ima 15.000. I ako uzmemo neki prosjek, hajde da možda u svakoj toj kući živi po tri člana, dobićete cifru od 45.000 ljudi, znači samo u Federaciji. To vam je jedna prosječna bosanskohercegovačka opština. Iskreno se nadam da imam krivu informaciju i da to nije tačno i zbog toga tražim odgovor na ovo pitanje, jer zaista ako 45.000 ljudi još uvijek nema električnu energiju onda je to ogroman problem. Željno iščekujem ovaj odgovor i nadam se da će ova elektrifikacija, znači ovih domaćinstava doći u što skorije vrijeme, jer ipak je 2013. godina. Hvala. 20
Riječ ima poslanik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo. Ja sam prije 5-6 mjeseci postavio zastupničko pitanje Vladi Federacije koje se ticalo iznosa ukupnih dugovanja javnih poduzeća u Federaciji po osnovu mirovinsko-invalidskog osiguranja i zdravstvenog osiguranja u Federaciji. Kako očigledno Vlada Federacije ili ne zna, ili nema namjeru da mi odgovori na ovo pitanje, a odgovor na ovo pitanje pronašao sam putem medija, radi se o višemilionskim iznosima obračunatih a neuplaćenih doprinosa po osnovu mirovinsko- invalidskog i zdravstvenog osiguranja. Kako se na taj način, na najizravniji način urušavaju vrlo napregnuti fondovi mirovinsko- invalidskog osiguranja u Federaciji, kako se dovodi u pitanje zdravstvena zaštita stanovništva, sada postavljam pitanje Vladi Federacije – Tko je odobrio javnim poduzećima, koja su u većinskom državnom vlasništvu, da ne uplaćuju doprinose po osnovu, zakonom obavezne propisane doprinose, po osnovu ova dva osnova mirovinsko-invalidskog i zdravstvenog osiguranja? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Rijč ima poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja imam jedno pitanje, sa tri podpitanja, upućeno Vijeću ministara a tiče se baze podataka, odnosno da li postoji baza podataka, centralni registar uposlenih u svim institucijama BiH sa relevantnim podacima važnim za kvalitetno upravljanje ljudskim resursima? Da li se i na koji način, ukoliko postoji ta baza, stvarno i koristi u svojoj namjeni i ko upravlja i ko je nadležan za upravljanje ljudskim resursima u institucijama BiH? Moje pitanje obrazlažem, odnosno ova pitanja u istom kontekstu, obrazlažem činjenicom da smo svjedoci zapošljavanja u institucijama BiH u nekom, u skladu sa nekim kriterijima koji nisu opšte prihvaćeni kriteriji važeći u svim institucijama BiH, da smo i svjedoci ponekad i nekvalitetnih ljudi uposlenih u institucijama BiH, a da u isto vrijeme imamo i mnoštvo obrazovanijih i sposobnijih koji ne dobiju tu šansu da se zaposle u institucijama BiH. I naravno, i potrebe da se obezbjedi efikasan sistem upravljanja ljudskim resursima, koji bi odgovorio i svim zadacima koji se od njih i očekuju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. 21 Riječ ima poslanica Nermina Zaimović-Uzunović.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja ću Upravi za indirektno oporezivanje postaviti set od nekoliko pitanja. Prvo – Zašto naredba o carinjenju roba iz Glave 39. Carinske tarife nije objavljena u Službenom glasniku BiH, kako je to definirano tačkom, članom 15. Zakona o Upravi za indirektno oporezivanje? Zašto se pomenutom naredbom robe azijsko-afričkog porijekla mogu cariniti samo u Banja Luci, Mostaru, Sarajevu i Tuzli i na dva granična prelaza a ne i u drugim mjestima carinjenja, na kojima se to i do sada radilo, do tada radilo? Zašto se iz stava 2. Naredbe regularnost uvoznika može provjeravati u pojedinim carinskim ispostavama a ne u svim? Da li je vršena analiza problema koji su postojali pri uvozu navedenih roba i do kojih se zaključaka došlo i šta je opredijelilo da se donese važeća naredba? Koji su direktni efekti materijalni i organizacioni, postignuti provođenjem naredbe od januara do kraja maja? Zašto se ovo pita? Poznato je da direktor Uprave za indirektno oporezivanje ima pravo da donosi naredbe kojima detaljnije propisuje rad i postupke u carinjenju unutar jedinica Uprave za indirektno oporezivanje, odnosno carinskih ispostava. Naredbom direktora, izdatom 18.01.2013. godine, određeno je koje carinske ispostave mogu da vrše carinjenje određenih roba porijeklom iz azijskih i afričkih zemalja. Carinjenje roba se vrši uz puno poštovanje propozicija datih u naredbi iako ista nikda nije objavljena u Službenom glasniku, niti je dostupna na web stranici Uprave za indirektno oporezivanje, dostupne za neregistrirane korisnike. Ovo je izazvalo velike probleme špediterskim organizacijama koje rade u mjestima u kojima je dozvoljeno carinjenje navedenih roba, gdje su špediterske organizacije preferirane, u odnosu na one koje nisu iz mjesta gdje se provodi postupak carinjenja. Ja bih molila odgovor u pisanom obliku.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pošto imamo vremena, ujedno i čestitka za predsjedavanje, a evo i poslaničko pitanje obnavljam, koje sam postavio još u prošlom mandatu – Kada će Ministarstvo pravde pripremiti i u parlamentarnu proceduru uputiti Zakon o sajberu, odnosno internet kriminalu koji je velika opasnost za bezbjednost svih građana u BiH? 22 Ovdje ne treba navoditi posebna ni obrazloženja, ni veliku priču. Svjedoci smo, prvo tuča počinje u kafani između dva lica, pa se priključi osoblje, pa svi prisutni, pa se prenese na ulicu, pa onda u grad, pa onda širom i zna se dokle se stiže. To što će neko nakon ove moje diskusije ili nekad, neke druge ranije izjave, reći da ja imam klempave uši, da sam ja pola sijed pola nisam, da ja sam ovakav ili onakav, to mene ne dotiče, ali svi ste svjedoci i svima vama, odnosno nama, upućene su takve psovke najvulgarnije, da mi vrijeđaju pokojne roditelje a i, volim i volio bih da su svi živi, ljudi od mojih kolega i roditelji, i ne znam ni ja ko, da ne idem sada dalje. To je prosto nevjerovatno. Vi imate mnogih sajtova gdje se ne može otvoriti ni ... ko je tamo osnivač. Mi imamo Agenciju obavještajno bezbjednosnu, imamo naše institucije, imaju najsavremeniju opremu da nam omoguće onog tamo provajdera koji otvara, ne znam negdje, sajt u Novom Zelandu, a sjeti se mene i Denisa Bećirovića pa nas konfrontira. Niti sam ja rekao šta protiv Denisa Bećirovića niti on protiv mene, ali su napravili takvu gužvu kao da sam ja pripremio ne daj Bože ne znam šta protiv svog prijatelja i kolege. Dakle, sve je ovdje svakome jasno. Ovdje ja ne želim da kažem da treba uvesti cenzuru, da treba spriječiti to. Ali ako možemo donijeti kodex kako ja treba da izgledam, kako ja treba da se ponašam, gdje ja da gledam, skim da se ja rukujem, šta da govorim, šta da pazim, onda zaista i tu bi trebalo stati u kraj, jer toliko uvreda i prizemnih stvari na tim internet portalima, pogotovo za nas poslanike kada damo bilo kakvu izjavu, na stotine njih se zakači. Pa da on kaže ono što sam ja rekao, pa da on mene kritikuje, evo ja ću prihvatiti svaku kritiku, ali da idu toliko prizemno, toliko mizerno, toliko jadno, da mi sve živo psuju, pa i one djece koja još nisu i unučadi koja još nisu ni prohodala, to je zaista nevjerovatno dokle smo mi došli. A imamo mogućnost da to spriječimo. Ne na način, kažem, da sam protiv tih, ali mora se znati ko to osniva, ko to uzima pare, ko to izaziva upravo tu međunacionalnu mržnju i tu netrpeljivot koju neće pomiriti nijedan parlament, jer ovdje, svi smo svjedoci, evo javno kažem, nikada se u Parlamentu nismo posvađali, mi imamo različite stavove. Hvala lijepo.
I zadnje poslaničko pitanje u okviru ove tačke dnevnog reda ima poslanik Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Želim vam uspješan rad u vašem predsjedavajnju. Nadam se da vas neće više odjednom smijeniti u ovom periodu. Moje prvo poslaničko pitanje upućujem Vijeću ministara BiH i molim da mi se odgovori, dakle – Koliko iznose direktna strana ulaganja u našoj zemlji u 2010., '11. i '12. godini? Kakav je trend kretanja direktnih stranih ulaganja i šta su najveći problemi u ovoj oblasti i šta Vijeće ministara, entitetske vlade i vlast Brčko Distrikta čine kako bi se stanje u ovoj oblasti poboljšalo? I molim dakle, detaljniji pregled po godinama i po oblastima u koje je ulagano. 23 Drugo pitanje upućujem Vladi Federacije BiH i glasi – Kada će u Federaciji BiH doći do povećanja penzija za penzionere rada i njihovo usklađivanje sa rastom plaća, kako je to predviđeno zakonom i, dakle sa realnim rastom troškova u ovom entitetu? Treće pitanje, također upućujem Vladi Federacije BiH – Šta čini ili namjerava činiti sa osobama koje su korisnici prijevremenih penzija, po osnovu nesposobnosti za rad, dakle invalidskih penzija, a koje su korisnici dobili na osnovu medicinske dokumentacije o psihičkim smetnjama? Takve osobe danas imaju vozačke dozvole, imaju dozvole za oružje, bave se lovom, pa čak i rade u nevladinim organizacijama itd. Dakle, da li nadležne institucije planiraju reviziju ovih penzionera i da li se planira određeno ograničavanje prava tim osobama? Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Konstatiram da nema više prijavljenih u okviru druge tačke dnevnog reda. Zatvaram drugu tačku dnevnog reda. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda, Ad. 3. Zahtjev Vijeća ministara BiH za ramatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH, po hitnom postupku u skladu s članom 127. Poslovnika Vijeće minsitara BiH je 11.04.2013. u proceduru dostavilo ovaj Prijedlog zakona sa zahtjevom za razmatranje po hitnom postupku u skladu s članom 127. Poslovnika. Na 47. sjednici Doma, održanoj 18.04.2013., odgođena je rasprava o ovoj tački dnevnog reda. Otvaram raspravu, ali molbu je prije početka rasprave imao ministar finansija, koji je želio da se uvodno obrati. Pa ako se slažete da ministru i damo riječ? Izvolite. Riječ ima Nikola Špirić, ministar finansija.
Zahvaljujem predsjedavajući. Cijenjene kolege i kolegice, poslanici, uvaženi gosti. Na samom početku želim da se zahvalim svima onima koji su u vrijeme mog odsustva i oporavka brinuli se, slali poruke ohrabrenja. Hvala vam svima. Ponovo smo na istom zadatku. Žao mi je što je na prošloj sjednici ova tačka dnevnog reda uvrštena na samoj sjednici, tako da nije nikog bilo od predlagača. Danas sam tu u ime Ministarstva finansija, a tu je i direktor Agencije, generalni sekretar, ako bude bilo kakvih pitanja. Želim samo da kažem šta su osnovni ciljevi izmjene ovoga Zakona i zašto smo se opredjelili za hitnu proceduru i zato molim vašu podršku. Dakle, u cilju očuvanja stabilnosti 24 cjelokupnog finansijskog sektora, gdje i Agencija i osiguranje depozita ima značajnu ulogu, a nastojeći da ispoštujemo evropske direktive u ovoj oblasti, odlučili smo se za korekcije ovoga Zakona. A i bez toga, dakle razgovori sa Međunarodnim monetarnim fondom u pismu namjere je takođe bila naša obaveza da idemo u korekciju Zakona o osiguranju depozita. S obzirom da je, dakle, delegacija Međunarodnog monetarnog fonda ovdje u redovnom pregledu bilo bi dobro da BiH kaže da je u Predstavničkom domu ovaj Zakon i usvojen. I naravno, bilo bi korist za sve. Ja želim samo da skrenem pažnju šta je suština izmjena ovoga Zakona. I moram da kažem da, u sklopu rasprave koju smo vodili u Savjetu ministara, smo postigli puni konsenzus o tekstu izmjena Zakona ali i o proceduri da ide u hitnu proceduru. Dakle, ono što jeste suštinska izmjena jeste da osiguranje, da se uključuje osiguranje depozita pravnih lica. To je bilo i u prvom tekstu Zakona i to je u skladu sa evropskom direktivom, ali se čekalo da se razvije Agencija i da pokaže punu stabilnost u svom radu. Zatim nastavak učešća banaka i članica u kojim je uvedena privremena uprava u program osiguranja depozita, ranije to nije bilo moguće. I to bi čuvalo finansijski sistem, s obzirom na efekte globalne ekonomsko finansijske krize. I to je, dakle, jedna od bitnih izmjena. I naravno, brisanje mogućnosti učešća predstavnika banaka i udruženja banaka u radu Upravnog odbora. Mislim da je to logična i korektna izmjena jer ne bi bilo logično da neko iz udruženja banaka ili iz banaka bude član Upravnog odbora Agencije koja odlučuje, dakle, u kriznim situacijama. Druge izmjene koje nisu toliko bitne, ali su bitne za rad Agencije i njenu stabilnost, jeste uvođenje vanredne premije, uvođenje članarine koja se neće odraziti i dodatno opteretiti troškove banaka. To su suštinske izmjene. Evo, ja sam došao danas ovdje da vas zamolim za to. Sve izmjene su, dakle, u skladu sa direktivama EU ali su i naša obaveza vezano za pismo namjere sa Međunarodnim monetarnim fondom. Još jednom naglašavam da smo imali puni konsenzus u Savjetu ministara i molim vašu podršku da ovaj posao uspješno privedemo kraju. Ukoliko ima bilo kakvih dilema ili pitanja, tu sam ja, tu je i direktor Agencije, možemo odgovoriti na pitanja. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom ministru na obrazloženju Prijedloga zakona. Prvi za diskusiju od poslanika prijavio se poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Vama, dakle, predsjedavajući čestitam na ponovnom predsjedavanju ovim Domom. Zahvaljujem se prethodniku na vođenju Doma. Gospodinu Špiriću želim uspješan povratak na svakodnevne poslove i zadatke nakon nesreće koju je imao. A što se same suštine ovog Zakona tiče ja spadam među one ljude koji podržavaju donošenje zakona po hitnoj proceduri, za mene to nije problem, pogotovo onda kada se radi o hitnim potrebama. I recimo da možemo proglasiti ove izmjene izmjenama takve vrste, jer se radi o 25 ispunjavanju međunarodnih standarda, obaveza prema Međunaornom monetarnom fondu. Dakle, za mene to nije problem, ali bih zamolio ljude koji pišu ove zakone, one koji ih kontrolišu, prije nego što budu upućeni u parlamentarnu proceduru, kada se zahtijeva procedura kojom se Parlament isključuje iz bilo kakvih intervencija, da onda vode računa o tome kako pišu zakone. Ja bih zamolio samo da ministar, direktor Agencije ili ko već, jel. Neću govoriti o suštini, dakle, ministar Špirić je govorio o suštini, dakle, uključuju se pravna lica, depozit određuju upravni odbori, dakle nema više ovog maksimuma, standardi, Međunarodni monetarni fond itd. Ali recimo član 18. da se pogleda. I ima u članu 18. stav 1,2,3,4,5., pazite, doslovno piše, ja sam ovo podvukao, ja ne znam kako će sutra neko ovo primjeniti a ovo se promijeniti ne može ako bude bila ova procedura, kaže – Agencija može nametnuti, putem Komisije za prekršaje, novčanu kaznu od 1.000 do 100.000 KM banci članici ukoliko u roku koji je odredila Agencija ne dostavi plan sanacije, itd., itd. I kaže se, pazite, kako glase riječi, a dole, dole dakle, slijedeći stav je – za prekršaj iz stava 3. ovoga člana novčanom kaznom od 1.000 do10.000 maraka kazniće se direktor banke. Ovo je jedna normalna uobičajena norma, na kakvu smo mi navikli u našim zakonima. Kako će se primijeniti norma koja glasi – Agencija može nametnuti putem Komisije za prekršaje. Vjerovatno se ovdje mislilo da će za prekršaj ove vrste Komisija za prekršaje izreći novčanu kaznu od 1.000 do 100.000 KM. Sutra kada dođemo u ovu situaciju, svako onaj ko bude u prilici da brani onoga ko bude okrivljen za prekršaj imaće materijal u samom Zakonu da može da ga odbrani, jer kaže ovdje Agencija može nametnuti putem Komisije za prekršaje. Ko je sad taj ko izriče tu kaznu? Agencija ili Komisija? Dakle, ja vas molim razriješite ovu situaciju, ako možete razriješite, popravite je danas odmah ovdje. Možete vi to popraviti, mislim, Zakon je potreban. Dakle, nemamo mi ništa protiv ovoga Zakona, samo nemojte da usvajamo zakone koje ne možemo sutra primijeniti i to u, ovo je najbitniji dio Zakona. Jer vi možete propisati kule i gradove, sve lijepo napisati ali na kraju, ukoliko zabrljate sa sankcijom omogućujete svima onim na koje se ovo odnosi da imaju problem i da svi mi skupa imamo problem. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pa evo, ja hoću na početku da izrazim, prvo očekivanje da će ovo biti posljednji zakon koji ćemo dobiti u parlamentarnu proceduru na ovaj način, sa zahtjevom za hitnim postupkom. Ja uvažavam sve potrebe, ali ne možemo kriviti ni Vijeće ministara zašto je došlo do ovoga, iz razloga što je ova Parlamentarna skupština skinula s dnevnog reda razmatranje Zakona koji smo imali već u martu, aprilu mjesecu u parlamentarnoj proceduri i zbog čega se, zbog ... okolnosti pojavila i potreba za hitnim postupkom. I treba biti svjestan onda i posljedica tog hitnog postupka. 26 Tako da, evo ja kada je konkretno o ovom Zakonu riječ, uvažavajući i ono što je rekao kolega Špirić, mi ćemo naravno podržati ovaj Zakon i usklađivanje i sa potrebama koje podrazumjeva aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom a jednako tako i sa uvođenjem evropskih standarda. Ali ne mogu, iako je rasprava o hitnom postupku, a da ne kažem, u duhu i diskusije koju je kolega Džaferović ovdje istakao, elementarnu nepismenost kada je u pitanju pisanje zakona. Kolega Špiriću, na prvoj strani, u nabrajanjima u stavu 3. stoji pod 3. brisanje mogućnosti sudjelovanja predstavnika. Pa ne možemo mi brisati zakonom mogućnost da sudjeluju predstavnici banaka. Mi možemo brisati valjda članove ako mijenjamo zakon ili onemogućiti, ili zabraniti, ili na neki način. Dakle, u prvom, na prvoj strani pod stavkom 3, govorim o tim elementarnim nekim stvarima. Inače hoću da iskoristim priliku da pomenem i ono što sam rekla da ćemo mi podržati, imajući u vidu i okolnosti vezane za aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom i između ostalog i razlogom ukupne ekonomske situacije u BiH i potrebe da ovakve aranžmane npr. ne dovodimo ničim u pitanje, što hoću i da naglasim i na neki način i obavezu ovog Parlamenta da konačno otvori raspravu o ekonomskoj situaciji koja se od momenta kada smo prihvatili takvu jednu inicijativu pogoršala drastično u svim ekonomskim pokazateljima. Evo, ja se duboko nadam da nećemo čekati još pola godine ili godinu pa da još brojimo koliko imamo više nezaposlenih, manje rasta, više vanjskog duga itd., u ukupnim raspravama ove vrste. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. S obzirom da nema više prijavljenih poslanika za raspravu, uvaženi ministre, da li imate potrebu?
Ne, nemam, ok je.
Uredu. Zatvaram raspravu o trećoj tački dnevnog reda. Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda, gospodine Mehmedović, ovo je za četvrtu je li tako prijava? Dobro. Dakle, Ad. 4. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH, po hitnom postupku u skladu s članom 127. Poslovnika Vijeće ministara je 20.05.2013. godine u proceduru dostavilo ovaj Prijedlog zakona sa zahtjevom za razmatranje po hitnom postupku. 27 Otvaram raspravu. Prvi za riječ se prijavljuje poslanik, Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Evo, pred nama je još jedno u nizu zakonskih rješenja po članu 127. Poslovnika, tj. po hitnoj proceduri, gdje nam se nudi zakonsko rješenje veoma važnog sadržaja po sistemu uzmi ili ostavi. Ja razumijem da treba implementirati politički dogovor parlamentarne većine koja je izabrala i Vijeće ministara, ali ne razumijem da na ovako perfidan način se to radi po hitnoj proceduri, bez da se ostavi mogućnost nama zastupnicima da intervenišemo amandmanski i da popravimo zakonska rješenja koja su nam ponuđena. Pred nama je jedan veoma važan Zakon. U eri kada čitavo čovječanstvo se bori protiv korupcije kao pošast savremenog društva mi imamo jedno zakonsko rješenje koje zapravo otvara vrata koruptivnim aktivnostima visokopozicioniranih dužnosnika u BiH. U BiH koja je, evo kao što znate, formirala Agenciju za borbu protiv korupcije, kojoj je dala u zadatak, jel, aktivno učešće u kreiranju zakonskih rješenja da sistemski se bori protiv korupcije, mi evo na ovaj način ne dozvoljavamo, ne dozvoljavamo ni zastupnicima da intervenišu zakonska rješenja. Ja razumijem da niste mogli istovremeno jedan paket zakona koji su rezultat političkog dogovora da predložite u parlamentarnu proceduru. Ali ovako, što bi rekli na kašikicu, svakog zasjedanja, svake sjednice po jedno zakonsko rješenje, i to isključivo po hitnoj proceduri, da zapravo implementirate politički dogovor koji je sklopljen daleko od očiju javnosti, mislim da je neprincipjelno. Zbog toga predlažem i, evo pozivam i demokratsku javnost, da osudi ovakav pristup uopće u rješavanju ovako važnih pitanja, kao što je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa, jer je ovo potpuno liberalan Zakon za naše političke uvjete i uvjete u kojima se dešavaju i vodi politika u BiH. I zbog toga pozivam kolege zastupnike da ne podrže ni proceduru, ni ovako zakonsko rješenje, ukoliko ne bi bilo mogućnosti da se interveniše da se popravi ovaj Zakon. I ovu praksu nažalost je preuzelo i Vijeće ministara koje je daleko od očiju javnosti, čak se ne objavljuje na web sajtovima odluke koje donosi Vijeće ministara, između ostalih, evo na jednoj od prethodnih sjednica, koja je održana 08.05., imenovan je za predsjedatelja Ureda za razmatranje žalbi jedno novo lice, i kaže – mandat će trajati do okončanja natječajne procedure imenovanja novih članova Ureda za razmatranje žalbi od strane Parlamentarne skupštine. To znači nikad. Kočit ćemo u Parlamentarnoj skupštini a ostavili smo mogućnost, i bojim se da pomalo Vijeće minsitara preuzima jednu neprincipjelnu praksu da se, znači javnost u najmanju ruku ne obavještava o radu i donošenju odluka. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I podsjećam, dakle raspravljamo o zahtjevu Vijeća ministara za hitni postupak. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite. 28
Zahvaljujem se na upozorenju, ali ja se zaista trudim da poštujem Poslovnik. Dakle, ja ću diskutovati o zahtjevu za hitnu proceduru i reći da ćemo mi biti protiv hitne procedure iako bi možda najrađe imali scenarij da se usvoji zahtjev po hitnoj proceduri a da Zakon ne prođe i da završimo ovu priču. Ali razlozi protiv hitne procedure su isuviše ozbiljni, tako da ćemo mi biti i protiv hitne procedure. Dakle, prvo ovaj Zakon se nalazi više od četiri mjeseca u Vijeću ministara. Dakle, četiri mjeseca sebi Vijeće ministara uzima kao prostor za raspravu, dogovaranje itd., a Parlamentu BiH ne daje mogućnost procedure. Uzmi ili ostavi. U međuvremenu mi smo postavili, ako se sjećate, poslaničko pitanje – da li su za svih osam zakona, koji su predmet dogovora SDP-a i SNSD-a, da li su institucije koje provode ove zakone konsultirane prilikom izrade predloženih izmjena i dopuna. I dobili smo odgovor od Centralne izborne komisije da su za izmjene i dopune Zakona o sukobu interesa, Izbornog zakona, saznali iz medija, tako da nisu imali mogućnost da se odrede. Naravno da ne spominjem stalno insistiranje na konsultacijama. Ovaj put niko ne spominje one konsultacije itd. I, dakle sve to govori o odnosu prema ovom Parlamentu kojeg jednostavno smatraju ljudi protočnim bojlerom. Ozbiljan razlog zbog kojeg ćemo biti protiv hitne procedure jeste da ove izmjene nisu jednostavne, nego su konceptualne prirode. Dakle, dolazi do promjene institucije koja provodi Zakon bez njezinog mišljenja i bez ocjene kako ga je ona provodila do sada. Ja koliko se sjećam mi smo redovno imali ovdje izvještaje Centralne izborne komisije o provedbi zakona koje Centralna izborna komisija po zakonu provodi i nisam čuo u tim raspravama o tim izvještajima ovdje, ozbiljne primjedbe na provedbu ovog Zakona od strane Izborne komisije. Naravno, o rješenjima koji predloženi Zakon nosi, ako prođe ovaj zahtjev za hitnu proceduru, ja ću naravno govoriti. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Koliko god se čovjek trudio da, kada su ovakve tačke dnevnog reda, govori samo o proceduri, nije moguće obrazložiti zašto je čojek za ili protiv procedure koja je predložena ukoliko se ne upusti u samu suštinu, jer ukoliko bez naše intervencije ovaj Zakon prođe po principu uzmi ili ostavi onda ćemo imati rješenja o kojima ja želim da govorim. I ja sam zbog toga, prije svega, protiv ove hitne procedure, a nakon toga ukoliko Zakon bude usvojen biću naravno i protiv sadržaja samoga Zakona. Zašto je opasno usvojiti ovaj Zakon po hitnoj proceduri? Zašto ga je opasno razmatrati po hitnoj proceduri? Pa zato što ćemo tada bez mogućnosti intervencije Parlamenta dobiti rješenja 29 koja zapravo znače ukidanje sukoba interesa u BiH. Ovo nije Zakon o sukobu interesa po svom sadržaju, ovo je Zakon o ukidanju sukoba interesa. Poslije ovog Zakona nema više odredbe koja će se na ozbiljan način u Bosni na nivou institucija BiH baviti sprečavanjem sukoba interesa, a to treba da bude intencija ovog Zakona. Zašto predlagač Zakona uzima ovu nadležnost Izbornoj komisiji BiH? Ja ne vidim ni jednog razloga za to, niti vidim obrazloženja u ovom Zakonu. Mi smo formirali Izbornu komisiju između ostalog da radi i ovaj posao. Zašto se sukob interesa koji se odnosi na izabrane zvaničnike daje u ruke izabranim zvaničnicima da oni o tome odlučuju? Zašto se ukida dvostepenost u radu? Izborna komisija je prvostepeno tijelo, Sud BiH je drugostepeno tijelo. Sada bi ove odluke ove Komisije u Parlamentu, koja treba da ima 9 članova, bile konačne, a jedino bi se mogao pred Sudom BiH pokretati upravni spor, dakle to je nešto što je potpuno različito od koncepta kojeg mi imamo sada. Šta će biti? Predviđa se da se od Centralne izborne komisije uzmu zaposleni ljudi, odnosno da se zaposleni ljudi u Izbornoj komisiji koji se bave ovom problematikom zaposle sada u agenciji. Ko će onda voditi postupke kada je u pitanju sukob interesa kada je u pitanju entitet Federacija BiH i Brčko Distrikt BiH? Republika Srpska je to ranije uzela iz nadležnosti BiH. Je li to znači da će sada i Federacija imati svoju komisiju, da će Brčko Distrikt imati svoju komisiju, je li to znači da se otvara put da kantoni imaju sada svoje komisije, šta je sa općinama? Dakle, sve smo to imali na jednom mjestu. Ovo je klasičan primjer devastacije državne institucije i uzimanja ingerencija sa državnog nivoa na niži nivo u BiH. Slijedeća stvar, pazite ovdje, zašto sam rekao da ovdje nema sukoba interesa. Ukoliko se povede postupak po ovom Zakonu za sukob interesa i ukoliko zvaničnik shvati da je napravio sukob interesa, ukoliko popravi stanje Izborna komisija može, odnosno ovo tijelo koje će biti ova komisija, može da obustavi postupak, tu onda nema sukoba interesa. Kaže Izborna komisija pored, ova komisija koja treba da radi na ...
Kolega Džaferoviću, samo jedna napomena, dakle ako mi prihvatimo ovaj zahtjev za hitni postupak, mi imamo namjeru otvoriti raspravu gdje ćete moći ući u suštinu ovog Zakona.
Kolega, mojih 10 minuta, gospodine predsjedavajući, mojih 10 minuta traje još uvijek, ja sam kazao na početku, ja sam znao da ćete Vi mene upozoriti na ovo, i ja sam kazao šta je sadržaj moje diskusije. Ja ako ovo sada ne kažem, a ukoliko se dođe u poziciju da bude usvojena hitna procedura džaba mi je govoriti kasnije u diskusiji o svemu ovome, jer nema više popravke, ja mogu samo glasati protiv. Ja se borim da imam redovnu proceduru da mogu da popravljam ovo o čemu govorim i zato u okviru 10 minuta na koje imam pravo govorim o ovim stvarima.
Nije sporno 10 minuta, ja samo hoću da kažem da trenutno raspravljamo o hitnom postupku, a onda ćemo otvoriti, to nam je Poslovnik ... 30
Dakle, sve je ovo, dakle ovo je, gospodine predsjedavajući ovo je povezano sa vrstom procedure. Ja znam, dakle, jasno mi je na šta Vi mene upozoravate, Vama hvala na tome, ali mi dozvolite, mislim isuviše je važna stvar, puno je stvari koje se moraju kazati sada kada se govori o ovoj proceduri. Pazite, sljedeća stvar koja je u ovome svemu jako važna i čime sam ja, ja sam zapravo zaprepašten kad sam ovo pročitao, odluke ove komisije koja se planira o sankcijama treba da se donose većinom koja uključuje ponajmanje dva predstavnika iz svakog naroda. Pa ljudi iz Vijeća ministara je li to vi sada i inaugurirate princip etničkog odlučivanja u kaznenim postupcima, ja li to znači da ćemo i na sudove to prenijeti. Pa nemojte se igrati, znate šta znači to? Političke odluke je moguće donositi na ovaj način kako mi govorimo, ali ovo su pojedinačni akti o sankcijama, uvodi se etničko glasanje. I evo, da ja sada skratim, dakle ovu svoju diskusiju, molim vas da se ove stvari, kao i mnoge druge koje nisam stigao da kažem, ja sam napravio cijelu analizu, ja ću i kasnije govoriti, da uvažim dakle i ovo o čemu ste Vi govorili predsjedavajući, pa ćemo podjeliti ovih, neću dva put po 10 minuta, nego ću dva put po 5 minuta u okviru 10 minuta. Hvala vam lijepo.
Repliku ima prvi zamjenik predsjedavajućeg, doktor Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Želim Vam uspješno predsjedavanje, gospodinu Ljubiću zahvaljujem na dosadašnjem predsjedavanju. Kolegice i kolege. Ovi koji su diskutovali dovoljno je samo da kažete da ima nade da se u amandmanskoj fazi ovo popravi. Gospodine Džaferoviću, ako smatrate da ima nade u amandmanskoj fazi ovo da popravi, Vaša diskusija ima smisla, međutim koliko sam vidio iz Vaše diskusije Vi ne mislite to u amandmanskoj fazi popravljati i onda nema razloga da se navode bilo koji članovi. Ako kažete da ima razloga amandmanima onda ostavite i meni da razmislim da li ću da podržim hitni postupak ili da idem u amandmansku fazu. Hvala.
Za repliku se prijavio poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine Živkoviću, uz dužno poštovanje i uz svu potrebu da Vi meni replicirate i uz poštivanje Vašeg prava da kažete to što imate da kažete, ja Vas molim nemojte meni govoriti šta ću ja govoriti u okviru svoje diskusije. Ja isto takođe imam pravo da kažem ono što mislim i valjda nema potrebe da govorim da me niko u tome ne može od zastupnika ovdje spriječiti ni po Ustavu, ni po Poslovniku. Toliko, hvala vam. 31
Replika, prvi zamjenik predsjedavajućeg Milorad Živković. Izvolite.
Da budemo sasvim jasni, ovdje govorimo o poštivanju ili kršenju Poslovnika. Kršenje Poslovnika je svako izlazak iz Poslovnika o pričanju o proceduri. Ako ne želite da podržite ovaj prijedlog to je Vaš politički stav i ja ga razumijem, ali ne dopuštamo ovdje u ovoj sali da se krši Poslovnik na način na koji to Vi radite. Hvala.
Riječ ima poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pa evo, za razliku od kolege Belkića, ja ću reći da sam sklonija tome da mi prihvatimo hitni postupak i odmah odbijemo ovaj Zakon, jer koncept koji je predložen se ne može popraviti u amandmanskoj fazi. Dakle, mi možemo u amandmanskoj fazi samo promjeniti potpuno koncept, prirodu, dakle ovoga. Ja hoću samo da pomenem, mi smo imali već od završetka opštih izbora nekoliko nagovještaja i angažmana u smislu promjene Izbornog zakona, svjesni potrebe da se neka rješenja unaprijede, ali ovo rješenje je ne jedan, nego deset koraka najmanje unazad. I u toliko molim sve kolegice i kolege da dobro razmisle kad budu glasali, neovisno od političke pripadnosti. Dakle, ja hoću da pomenem, fokusirana na rješenje, dakle potpuno se udaljavamo od nekih E od evropskih standarda i angažmana na koje smo upućeni, na koje smo obavezni i koje verbalno podržavamo itd. I drugo ja, zašto i ovaj poseban apel kolegicama i kolegama. Ova rješenja mijenjaju prirodu najvišeg zakonodavnog tijela u ovoj zemlji. Parlament će se baviti sukobom interesa, parlamentarci će biti u istražnim radnjama, prikupljaće raznorazne dokaze itd., dakle, Parlament će se baviti time umjesto da se bavi zakonodavnim aktivnostima. Ja vas molim da razmislite, ako nismo zadovoljni sa načinom regulisanja sukoba interesa i provođenja postojećih zakona od strane Centralne izborne komisije dajte da to unaprijedimo, da nešto promijenimo nabolje, a ne da do nas dođu prijedlozi rješenja koji nas unazađuju, da ne govorim koliko i vremenski, a u rješenjima, u sadržini posebno. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. O zahtjevu za hitni postupak želi diskutovati i poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. 32 Da prvo kažem, ne znam kako će teći dalji tok rasprava i danas na glasanju kad je u pitanju ovaj Prijedlog zakona, međutim poznavajući Zakon o sukobu interesa, poznavajući Zakon o vrijednosnim papirima, o privrednim društvima, prije svega poučen nekakvim negativnim pojavama, odnosno događajima iz prošlosti ja, gospodine predsjedavajući i Vi ste svjedoci da su nekad neki ljudi za hiljadu maraka, za neke izuzetno male iznose zato što su bili dioničari u nekim društvima u Markovićevom sistemu ostali bez funkcija, kažnjavani, itd., od CIK-a itd. Međutim, ovdje u ovoj komisiji, ovog Zakona, dakle Komisiji za odlučivanje o sukobu interesa, ja sam analizirao u proteklih nekoliko dana sve zemlje u susjedstvu, ma ni jedna u ovom polju ne obrazlaže i ne nudi ovakva rješenja kao što su ovdje. Ja bih želio zaista da svi najobjektivnije ...
Kolega Jagodiću, izvinjavam se, ali ne govorimo sad o rješenjima, već o zahtjevu za hitni postupak.
... hoće biti danas glasanje, kako, ja isto želim da kažem samo da povedemo računa, jer u bistvu u članu 20. ...
Otvorićemo mi raspravu o rješenjima, sad govorimo o zahtjevu za hitni postupak.
Dobro.
Zahvaljujem. ... raspravu o četvrtoj tački dnevnog reda. Prelazimo na petu tačku dnevnog reda, Ad. 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku pred Sudom BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje) Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju na 43. sjednici Doma, održanoj 28.02.2013. U skladu sa zaključkom Doma nadležna Ustavnopravna komisija je održala javnu raspravu o Prijedlogu zakona 27.03.2013. te je rok za dostavu izvještaja produžen do 17.04.2013. Nadležna komisija je 17.04.2013. ponovo zatražila produženje roka za dostavu izvještaja. Na 47. Sjednici, održanoj 18.04.2013., rok za dostavu izvještaja je produžen do naredne sjednice Doma. Nadležna komisija Izvještaj je dostavila 21.05.2013. Usvojeno je 27 amandmana i poslanici Šefik Džaferović i Boško Tomić podnijeli su po jedan amandman u plenarnoj fazi. 33 Otvaram raspravu. No prije nego što dam riječ uvaženom poslaniku Džaferoviću imao sam namjeru na početku sjednice, ali u tom trenutku nije bilo uvaženog kolege Ljubića, pa koristim sad priliku da mu se zahvalim na odgovornom i uspješnom predsjedavanju Predstavničkim domom prethodnih 8 mjeseci. Riječ ima Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Dozvolite mi da svoju diskusiju podijelim u dva dijela. Dakle, u prvom dijelu ja ću govoriti kao predsjedavajući Ustavnopravne komisije, a u drugom dijelu ću govoriti kao zastupnik, poslanik u Predstavničkom domu vezano za ovaj amandman. Dakle, Zakon je sa 27 amandmana podržan većinom glasova od strane Ustavnopravne komisije, nalazi se pred Predstavničkim domom, radi se o vrlo ozbiljnom Zakonu. I ono što sam kao predsjedavajući Ustavnopravne komisije htio da kažem je da zamolim Dom za razumijevanje zbog čega smo mi, a vidi se to i iz broja amandmana koji su pristigli, dva puta tražili produženje roka kada je u pitanju ovaj Zakon. Ustavnopravna komisija je ozbiljno pristupila ovom Zakonu, otvorili smo javnu raspravu i nakon te javne rasprave organizirani su sastanci sa radnom grupom koja je, stručnom radnom grupom, ekspertskom radnom grupom koja je radila ovaj Zakon, sa svim zainteresiranim subjektima i ovi amandmani su produkt tih sastanaka nakon javne rasprave. Ono št kao pojavu želim da već počnem da naglašavam je problem javnih konsultacija u ranoj fazi izrade zakona. Ja bih zamolio Vijeće ministara da procesu konsultacija u ranoj fazi izrade tekstova zakona posvete više pažnje. Nije dovoljno stvar objaviti samo na internet stranici odgovarajućeg ministarstva, moraju se poduzimati aktivni koraci. Kada stvar dođe u parlamentarnu proceduru i kada se otvori javna rasprava onda se problem, onda se iznose poznati problemi oko kojih su bile dileme i onda odlučujemo hoćemo li postupiti onako kako je predložio predlagač ili kako se ... ponavlja u Parlamentu. Nije uredu da se u toku parlamentarne procedure otvore sva pitanja i da, recimo, saznamo od članova radne grupe da oko nekih pitanja koja su sadržana u zakonu nisu uopće bili, nisu bili uopće poznati. I ja ovo želim, dakle želim, uz sve pohvale Ministarstvu pravde za ozbiljan i odgovoran odnos prema zakonima koji dolaze iz tog Ministarstva, da ih zamolim da ovom pitanju u narednom periodu posvete više pažnje, jer javna rasprava je ukazala na ovu stvar. Što se tiče, sada je ovo dakle harmonizirano, ali ovdje postoji jedan problem i sada govorim sa, sa kojim se ja nisam cijelo vrijeme slagao, ne slažem se, jedno rješenje koje je po meni problem, sa kojim se ja nisam slagao, ne slažem se ni danas i nisam se slagao ni na u Ustavnopravnoj komisiji, međutim većina je odlučila onako kako je odlučila i vi ste dobili Izvještaj kakav ste dobili. Dakle, radi se o jednoj situaciji koja može da ima presedan, koja je povezana sa pitanjem organizacije pravosudnog sistema u BiH, a ona se odnosi na poznatu situaciju koju smo imali u praksi kada su sudije Suda BiH svi strana u postupku ili stranka u postupku, stranka u konkretnom postupku, u parničnom postupku. Postavilo se pitanje ko će tada da sudi, i ovaj Zakon, nakon presude Ustavnog suda, je iznašao rješenje da tada odluku donosi, o tome ko će biti nadležan sud, dakle vrhovni sudovi entiteta i Sud Brčko Distrikta BiH. Ja mislim da ovo nije dobro rješenje, mislim da postoje mnogo bolja i mnogo sretnija rješenja, takve su se rasprave mogle čuti i u okviru javne rasprave po ovom prijedlogu. Mislim da ovo rješenje treba brisati iz Zakona i moje 34 amandman se odnosi na brisanje ovog rješenja, zato što pred nama je reorganizacija pravosuđa u BiH, pogotovo ovog na državnom nivou, vodi se strukturirani dijalog u okviru kojeg se zagovara pored Suda BiH i Apelacioni sud BiH. U toj varijanti odluku bi morao donijeti Apelacioni sud BiH za slučaj ovakav. Šta će biti sutra kad formiramo Apelacioni sud, a usvojimo rješenje da to rade vrhovni sudovi entiteta? Dakle, ovo je, osim što je nesmotreno, ovo je i preuranjeno rješenje. I na kraju, ja sam to kazao i na Ustavnopravnoj komisiji, kad god, uvijek će se teoretski moći pojaviti ova situacija, uvijek ćete imati sud najvišeg ranga u državi koji može doći u ovu situaciju i postoje rješenja za takve situacije. Tada zakonodavac, ali samo zakonodavac, posebnom normom ako se dođe u tu situaciju kaže tom najvišem sudu – odlučiće vaša opća sjednica o tom pitanju. Jer nije logično i nije moguće da niko drugi ispod toga donosi odluke. Ovo je jedno nelogično i nenormalno rješenje i ja sam zbog toga protiv tog rješenja. Dakle, podržavam kompletan Zakon, ne podržavam samo ovo rješenje, uložio sam amandman i molim vas da prihvatite ovaj amandman da u budućnosti iskreiramo, on ne prejudicira ništa, da u budućnosti iskreiramo jedno normalno rješenje koje će biti konzistentno sistemu i organizaciji sistema sudske vlasti u BiH. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Iskreno ja nemam kompetencije da baš sa stručnog aspekta raspravljam o suštini ovog Zakona, ali sam iskazao veliki interes za ove izmjene i dopune i prisustvovao javnoj raspravi tako da sam neke stvari uspio da, što bi rekli naši ljudi, razaberem. Vrlo su važni razlozi i opravdani, dakle, za izmjene i dopune ovog Zakona. Osim tih otklanjanja nejasnoća, nedorečenosti itd., uočenim u praksi, stoji jedan ozbiljan razlog, a to je dakle Odluka Ustavnog suda koje mi sve češće ne provodimo, već smo uspjeli nabrati pet takvih. Meni je žao, nisam siguran da li je moja tvrdnja tačna što nemamo izvještaj sa javne rasprave. Dakle, iz tog izvještaja bi bilo mnogo jasnije ljudima, ona je bila vrlo kvalitetna, prisustvovali su ljudi iz radne grupe, iz ove stručne, stručnog tima koji je radio ove izmjene i dopune i vrlo su dobro pojasnili i suštine izmjena i intencije itd., i inače bila je vrlo korisna rasprava. Iz te rasprave je proizašao i ovaj zaključak da Ministarsvo pravde zajedno sa tom ekspertnom grupom, tragom javne rasprave, pripremi ove amandmane. I ja se nadam da ovih 27 amandmana jesu rezultat konsultacija Ministarstva pravde i ove ekspertne grupe, s tim što sam ja u javnoj raspravi čuo da kad je riječ o članu 6. da se ekspertna grupa nije bavila time, nego da je to inicijativa našeg Ministarstva pravde. Dakle, što se mene tiče još jedan vrlo ozbiljan razlog stoji i problem u ovoj oblasti kojeg sam čuo od ombudsmena BiH da 1/5 od ukupnih žalbi, dakle njih 637 odnosi se na rad sudova. Dakle, jedan vrlo ozbiljan problem. Sve ovo što sam rekao govori o tome da bih ja trebao apsolutno podržati ovaj Zakon i ja sam spreman naravno da ga podržim, s tim što se slažem da 35 ovaj amandman gospodina Džaferovića jeste potreban i jeste ispravan i od njegove sudbine praktično će ovisiti i naš odnos prema ovom Zakonu. Evo toliko i hvala lijepo. I žao mi je stvarno da li, da li treba obezbjediti praksu kad imamo javnu raspravu da poslanici dobiju izvještaj sa obavljene javne rasprave koji bi im zaista pomogao u razumijevanju materije. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Boško Tomić, diskusija. Izvolite.
Hvala gospodine zamjeniče predsjedavajućeg. Nažalost na Komisiji nije bilo dovoljno razumijevanja da se amandman koji sam ja u ime Kluba SNSD-a postavio, te stoga predlažem danas na Parlamentu da se o njemu takođe izjasni. Ostajemo pri ovome amandmanu koji smo i dali u obrazloženju. Ja mislim da se ovim amandmanom sigurno situacija bitno mijenja na način da se prema prebivalištu tužioca može delegirati nadležnost sa suda na druge stvarno nadležne sudove u BiH. S toga ostajemo pri ovome da se Parlament o ovom amandmanu izjasni.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na šestu tačku dnevnog reda, Ad. 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provođenju Konvencije o zabrani razvoja, proizvodnje, gomilanja i upotrebe hemijskog oružja i njegovom uništavanju – predlagač: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje) Ovaj Prijedlog zakona u proceduru je dostavljen 15.04. Kao nadležna za njegovo razmatranje određena je Zajednička komisija za odbranu i sigurnost. Ustavnopravna komisija je Mišljenje o ustavnopravnom osnovu dostavila 21.05., a nadležna Komisija Mišljenje o principima takođe 21.05.2013. godine. Otvaram raspravu. Uvažena poslanica Dušanka Majkić. Izvolite. 36
Hvala lijepo. Pa evo, hoću da kažem da Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost je razmatrala Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o implementaciji Konvencije o zabrani razvoja, proizvodnje, gomilanja i upotrebe hemijskog oružja i njegovom uništenju i vidimo da su, da je prolaznost bila, da je 7 glasova bilo za, 2 glasa protiv i 1 glas suzdržan. O čemu se ustvari radi? BiH je 2006. godine donijela Zakon o provođenju Konvencije o zabrani razvoja, proizvodnje, gomilanje i upotrebe himijskog oružja i njegovom uništenju i zbog problema koji su vezani za određene greške u pogledu označavanja grupa hemikalija, ali i neusklađenost pojedinih zakonskih odredbi sa odredbama Konvencije nužno je bilo pristupiti izmjeni ovog Zakona. To je nalog Savjeta ministara bio još 2009. godine. Zaista je neobično šta je od 2009. do danas čekao taj stav Savjeta ministara da se hitno pokrene procedura izmjena i dopuna postojećeg Zakona. Ali evo, i sad nakon 30.01.2013. godine kad je Savjet ministara usvojio Prijedlog ovog zakona četiri mjeseca je bilo potrebno da on dođe u parlamentarnu proceduru. Dakle, neke stvari su se desile za koje se ne mogu, ne može se naći objašnjenje. Šta je ključni problem ustvari kod ovog Zakona? Problem je što je Savjet ministara definisao nosioce aktivnosti izmjena ovog Zakona. Između ostalih je pomenuo sve one institucije koje imaju šta da kažu o tome, kao što je Ministarstvo vanjske trgovine koje je glavni nosilac, zatim predstavnici Ministarstva vanjskih poslova, civilnih poslova, Ministarstva bezbjednosti, odbrane, pravde, Uprava za indirektno oporezivanje i Ministarstva energetike i rudarsta Federacije i RS-a, ali i Federalnog ministarstva zdravlja i Ministarstva zdravlja i socijalne zaštite RS-a, odnosno Vlade Distrikta Brčko. Na neobjašnjiv način ovi koji su glavni učesnici bili su ispali iz tog dijela, dakle ispalo je Ministarstvo zdravlja RS-a i Federalno ministarstvo zdravlja i stav je da ta ministarstva moraju biti zastupljena. Dakle, mi smo usvojili principe ovog Zakona u nadi da će u drugom čitanju Zakon morati biti izmijenjen u dijelu koji se odnosi i na ministarstva zdravlja i da će biti uobziren. Mislim da ovim su se stekli uslovi da se u potpunosti implementira Konvencija o zabrani razvoja, proizvodnje, gomilanja i upotrebe hemijskog oružja. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić, diskusija. Izvolite.
Pa evo, ja ću nastojati da ne ponavljam ovo što je predsjednica Komisije rekla, s kojom se slažem u svemu ovom što je iznešeno. Želim samo da dodam, naravno ja ću također podržati ovaj Zakon iz prostog razloga jer se radi sa obaveznim usklađivanjem sa Konvencijom i pokušajem da ovaj Zakon bude prohodniji, da tako kažem, i primjenjiviji. Jer očigledno, dakle nakon višegodišnje neprimjene praktično ovog Zakona, evo pokušava se da se stvore uslovi da se on efikasno primjenjuje. Ono što želim ovom prilikom da kažem, evo recimo i to koordinacion tijelo kao ključno tijelo koje je trebalo da provodi, zahvaljujući onima koji odlučuju nije stavljeno u pogon. Dakle, ne može se reći da su krivi ljudi koji su pravili zakon, nego jednostavno naše 37 politikanstvo, naše, da tako kažem, naša neodgovornost prema provedbi određenih zakona dovela je do situacije da nikad nije uspostavljeno kako treba to koordinaciono tijelo koje je ključni mehanizam provedbe praktično ovog Zakona. Dakle, ja sam se najviše javio zbog dvije stvari. BiH kada potpiše, o tome je gospodin Živković u više navrata govorio, dakle mi moramo procijeniti koliko smo sposobni da prihvatamo međunarodne obaveze. Kada se jednom nešto potpiše u ozbiljnom demokratskom svijetu se podrazumijeva da se to provodi i ja mislim da naš ugled u svijetu kroz neizvršavanje, nije ovo jedini slučaj, mi poletimo, preuzmemo obavezu, ratificiramo itd., a onda to ostavimo negdje u stranu i ruši nam se ugled kao zemlje i dovodimo one ljudi koji rade na ovom u vrlo neugodnu situaciju da se brukaju po ovim skupovima, itd., itd. I druga stvar o čemu sam vrlo često govorio, i ovdje je jasno rečeno od poslanika iz RS-a da Zakon neće biti donesen dok se ne ispune određeni uslovi o kojim su govorili, al' evo, recimo, ove konsultacije, tri godine, o ovom Zakonu su konsultacije praktično trajale tri godine. Ne vjerujem ja da je to ta vrsta konsultacija o kojoj govore poslanici, saglasnosti itd., nego jednostavno aljkavost i neodgovornost onih, neki referent, neki čovjek pomoćnik u nekom ministarstvu drži po pola godine i ne odgovori, ja sam to čuo od obrađivača zakona. Dakle, zaista, zaista je ovo prilika, po mom mišljenju, da se upozori na ove dvije stvari. Dakle, ozbiljnost kad preuzmemo obavezu i kada se procedura, kada procedura uključuje više, da tako kažem, elemenata, da svaki od njih mora hitno i brzo reagirati, a ne cijeli proces zakočiti. Jer ovo je sve kasnije nas i koštalo u životu, praktičnom životu, postoje preduzeća koja su tražila dozvole itd. koji se bave hemikalijama i često se dešavalo da im se nije moglo udovoljiti jer nema ovoga, nema onoga itd. Evo, toliko, izvinite možda sam malo odužio. Hvala.
Zahvaljujem. Replika ili ispravka netačnog navoda, uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa, replika dijelom gospodinu Berizu Belkiću. Ako su ministarstva zdravlja bila potrebna da usaglase sve ovo oko Konvencije onda je zaista bilo nelogično ne staviti ih u državni koordinacioni odbor koji će se baviti tim poslovima. Dakle, postoje stvari koje ministarstvo zdravlja u oba entiteta kontroliše a vezani su za otrove koji se odnose na industriju, na medicinu, na druge oblasti i zaista nije logično da tako jednu značajnu instituciju ne stave tu. Stave Ministarstvo privrede ili ne znam koga, a ne stave ovu instituciju. To je neko koji je to olako donio ocjenu da tako ne može, mislim da mora biti usaglašeno od svih. I nije razlog usaglašavanja što je to toliko čekalo, mislim da postoje drugi razlozi zbog kojih ova dopuna, odnosno izmjena Zakona nije do sada bila, jer od 2009., od Odluke Savjeta ministara 2009. da se po hitnom postupku to pošalje na usaglašavanje, samo znači da mi nismo primijenili Zakon koji smo donijeli 2006. do dana današnjeg. 38
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
... svama slažem gospođo Majkić, ja sam samo govorio da nizašta nije potrebno tri godine, da je ne znam ti šta tri godine je. Sve se s Vama slažem, evo da je trebalo pitati ne znam bilo koga u ovoj zemlji, al' zar je trebalo 3 godine, ja samo sam o tom govorio, ne spominjući ni ministarstva, ne spominjući ni bilo kojeg učesnika konsultacija, ali 3 godine.
Zahvaljujem. Diskusija, uvažena kolegica Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, sve vas pozdravljam. Pa, ja samo hoću da kažem da je zaista i sramno što je bilo 3 godine sve ovo na čekanju, ovo je jedan vrlo važan Zakon. I ovom prilikom želim zaista da kažem da je besmisleno, što je rekla kolegica Majkić, da se ovdje ne uključe ministarstva zdravlja. Ovo su pitanja vrlo stručna i tiču se stvarno toksikologije i svih onih negativnih efekata, ne samo na ljudski organizam, nego na cjelokupne toksikološke efekte svih ovih hemijskih materija. To su tzv. opasne materije koje su opasne za ljudsku populaciju, kao i sve što se nalazi u okolini. I mislim da zaista moraju se uključiti i Ministarstvo zdravlja RS-a i Ministarstvo zdravlja federalno u ovo koordinaciono tijelo kako bi došlo do stvarnog poboljšanja. Naravno, ovo treba posmatrati, ovaj Zakon, kao jedan od zakona koji se tiče i evropskih integracija. Svaka vrsta ovakvih konvencija zaista donosi, kako bih rekla, jedan plus u smislu evropskih integracija, jer ovo su pitanja koja se tiču sviju. Samo toliko, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvažena poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja želim da repliciram uvaženom kolegi Berizu Belkiću, da je sramota što se ovaj Zakon nije donio 3 godine. Prihvatam da jeste sramota, ali ću Vas podsjetiti da od te, ove zadnje 3 godine Vaša partija je godinu i po dana sjedila u Savjetu ministara, imali ste priliku da inicirate to pitanje, ali izgleda tek kad ste vi izašli iz Savjeta ministara i kad ste zamijenjeni nekim drugim partijama i ovaj problem je riješen. Hvala. 39
Replika, uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Pa da čovjek ne vjeruje. Jel' Vi sebe čujete gospođo Pandurević kad govorite, je li se čujete stvarno? Ja zaista mislim da Vi imate probleme sami sa sobom.
Molim vas da se sa uvažavanjem međusobno odnosimo. Odnos je bio prema partiji, ne prema liku.
nije uključen mikrofon
Ja ne vidim više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na, imate Vi?
nije uključen mikrofon
Samo još da ga usvojimo i da ga počnemo primjenjivati. Ja ću da ponovo komisiju, da komisiju napomenem da je do komisije stalo i ja sam za to da to što prije uradimo. Zaključujem raspravu. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda, Ad. 7. Godišnji izvještaj o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu Institucija ombudsmena za ljudska prava BiH izvještaj je dostavila 08.04. Nadležna Zajednička komisija za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku mišljenje je dostavila 22.05. Izvještaji su usvojeni i upućeni u dalju proceduru. Otvaram raspravu. Uvažena koleginica Nermina Ćemalović. Izvolite.
Gospodine dopredsjedavajući. 40 Juče na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava raspravljali smo o ovim izvještajima i jednoglasno su oni usvojeni. Evo na što bih se ja samo osvrnula. Na ovaj Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu je evidentan, povećan broj kršenja ljudskih prava. Ono na što ću upozoriti Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice BiH a to je pozvati se, kao što je i Institucija se pozvala, na član 8. Zakona o zabrani diskriminacije BiH gdje je Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice BiH u obavezi da donese Pravilnik o načinu prikupljanja podataka o predmetima diskriminacije. On do danas nije donesen, mada, evo nadamo se da će u dogledno vrijeme biti donesen, kao i obaveza Ministarstva, istog Ministarstva, da uspostavi Centralnu bazu podataka za počinjena djela diskriminacije. Možemo ovdje čak i zaključkom to da Dom izglasa, znači da on, da samo faktički Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice poštuje Zakon o zabrani diskriminacije i da primijeni član 8. To je ono na što sam se mislila osvrnuti kao i na taj momenat o poštivanju preporuka ombudsmena prema institucijama vlasti, evo ovdje ćemo spomenuti institucije vlasti BiH, tako da mnoge proporuke ombudsmena nisu ispoštovane. Takođe bi ovdje Dom trebao da donese određeni zaključak da se uspostave parlamentarni nadzor nad izvršenjem preporuka ombudsmena. Da li u smislu tome da komisija za ljudska prava, Zajednička komisija za ljudska prava uzme to u razmatranje ili da se donese odluka da to neka druga komisija odradi. Eto, to je ono na što bih ja samo ukazala. Hvala lijepo.
Uvaženi kolega Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege, članovi Savjeta ministara. Dakle, mi smo juče imali ovaj izvještaj i uvijek sam u dilemi kad imamo izvještaj bilo koje naše institucije, a odnosi se na prethodnu godinu, koliko je svrsishodno i cjelishodno i ima li uopšte smisla govoriti o tim izvještajima, a o ovom ima. Navest ću nekoliko razloga i pohvaliti Instituciju ombudsmena. Izvještaj kompletan, sadržajan, ukazuje na sve probleme. Podržaću izlaganje, odmah da ne zaboravim kolegice Ćemalović, samo jedno neću, nemojte da Parlament donosi ikakav zaključak. Jer ako mi donesemo zaključak tek onda ništa nema. Stotinu naših zaključaka čeka na neku realizaciju i niko to ne uvažava. E sad, ne umanjujući značaj ombudsmena, naprotiv, nego ističući značaj pohvalno, dali su bezbroj preporuka, ovima i onima, uglavnom iz radnog odnosa, pravosudnog sistema, povratka izbjeglica, ugroženih ljudskih prava, ali takav je zakon i takav je sistem u BiH. Ma ko će to ispoštovati preporuku ombudsmena, hajde da ga ja vidim ko se javno i dobrovoljno javio i kaže – mi smo u dosadašnjoj proceduri narušili ljudska prava NN osobe pa nas je na to kršenje ljudskih prava upozorila Institucija ombudsmena i mi ne samo da se kajemo što smo prekršili određene zakone, odredbe, evo mi ćemo sad ispoštovati preporuku ombudsmena. Ma ko će to uraditi? Ma neće ni pogledati njihove preporuke. Neće da ispoštuju odluke najviše sudske instance Ustavnog suda, neće da poštuju odluke najvišeg zakonodavnog organa ovog Parlamenta. I maloprije sam rekao – stotinu naših zaključaka čeka na relaizaciju. Neće niko ništa. I onda dobijete ovako sveobuhvatan izvještaj ombudsmena, svaka čast, i uvijek pohvalim što je vrijednost, ali ne 41 ispoštuju se preporuke i sad su kao ovi ljudi krivi iz Institucije, a učinili ogroman napor i posao. Šta su oni krivi? Nisu ništa. Evo, vama hvala u moje ime, naravno u svoje ime govorim, što napravite ovakav izvještaj gdje se sve može vidjeti i svi problemi ove zemlje, u vašem izvještaju. I ko vam se žalio i ko nije, jer vi ste sve obradili. Ali, ponavljam ključnu stvar – ko će ispoštovati vašu preporuku? Nemojte da ovo shvatite kao, ne daj Bože, ponižavanje, pa zna se koje su vaše obaveze zakonske i šta vi možete. Pa nemate vi instituciju ni prinudu sile pa da nekog privolite, primorate da ispoštuje vašu preporuku. Evo ja vam odmah sad kažem i vi ste svjesni, pa ko je ispoštovao vašu preporuku. Čak se mnogi, što je najveća nesreća, sa poniženjem odnose prema vama i kažu – ma ko su oni, ma pusti, šta oni, kakve oni daju preporuke, jer ništa me neće koštati ako ja to ne ispoštujem što oni preporuče. Nema nikakve sankcije. To je problem sistema a ne problem vas. Zato se vraćam na ključno pitanje, vama svaka čast na izvještaju koji, ovdje se nema šta dodati i oduzeti, ovdje se sve vidi šta se radi u ovoj zemlji, bez obzira što nisu svi predmeti jer je nemoguće obuhvatiti predmete jedne mjesne zajednice a ne države kakva je ova i u kojim je problemima. Dakle, ovo cijelo vrijeme što sam gledao prema vama je moje poštovanje prema vama koji predstavljate tu Instituciju i sjedite tamo. A sad ću sam gledati ovako preda se i reći – Bože mili u kakvoj mi državi živimo kad niko preporuku, koju ja nikad ne dajem, naravno, niti je mogu dati, ali ovog Parlamenta zaključak ne ispoštuje i svi se ogluše na to. I sad ja treba ovdje da cijeli dan pričam priču kako ja nešto sam važan faktor, kako sam ja neki član zakonodavnog organa, kako ja treba da poštujem kodeks ovaj ili onaj, kako treba da vodim računa o ovom i onom. I onda dođem na kraju i kažem sam sebi, a takav sam čovjek, Bože mili što sam se ja sad javio, da vas maltretiram. Ako već sebe maltretiram to mi je uobičajeno i ništa me ne košta, ali što vas kolege ne(?) maltretiram s ovim kad svi mo svjesni da od ovog ništa nema. Nego, predlažem da prihvatimo vrlo korektan izvještaj, sveobuhvatan izvještaj i da se zapitamo, neki drugi, evo ja više neću biti političar u narednom mandatu, ali neki drugi da kažu – kakav je ovo sistem i može li on funkcionisati na bazi preporuka, i ne znam ni ja čega, koje niko ne poštuje. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo kratko. Dakle, uz podršku i izvještaju i radu Institucije par, da tako kažem, nekih mojih razmišljanja. Dobro je da imamo vrlo često specijalne ove izvještaje, kojih je bilo evo vidimo šest, jedan ćemo razmatrati evo i na današnjoj sjednici. Možda bi bilo dobro da ima još jedan izvještaj koji smo dobili od Komisije za ljudska prava koja se bavila tim izvještajem vezano za ljudska prava u zavodima za izvršenje krivičnih i ovih sankcija. Možda će to biti prilika kad budemo razmatrali onaj izvještaj naše Komisije koja prati rad tih, ostvarivanje ljudskih prava u zavodima za izvršavanje krivičnih sankcija. 42 Ključni problem koji se iz godine u godinu, barem po meni, ponavlja je, dakle ne provođenje preporuka. Šta uraditi? Ja sam razmišljao, ne bi bilo možda loše da se učini javni spisak institucija koje ne provode preporuke Institucije ombudsmena, da se javno da u medije i da se javno oglase institucije koje ne provode preporuke. Jer ja ne znam ... nije propisana sankcija, nije propisano ništa, dakle preporuka je preporuka, ali ipak je ona došla od Institucije koju je ova država osnovala. Dakle, u tom pravcu bi trebalo učiniti javnim institucije koje ne izvršavaju preporuke i igrati, da tako kažem, na savjest. Također mislim da bi bilo dobro da, kad je riječ o ovom odjelu za, koji se bavi eliminacijom svih oblika diskriminacije, obezbijediti sredstva. Prema onome što sam pročitao u ovom izvještaju stoji da ovaj odjel nije imao do sada sredstva i postavlja se pitanje imamo dio institucije koji se zove Odjel za eliminaciju svih oblika diskriminacije a nemamo marke u budžetu za njegovo djelovanje. Kako se to sad finansira i kako se to snalazilo, prebacivalo sa stavke na stavku, ja ne znam, ali bi moralo se jasno i precizno za ovakvu strukturu obezbjeđivati sredstva. I o tome treba voditi računa kada budemo raspravljali o Budžetu za 2013.(?) I ono što, po mom mišljenju, je izostalo ovdje u ovim dokumentima, odnosno u ovom Godišnjem izvještaju, možda na jednom mjestu neka vrsta zaključnih razmatranja i eventualnih preporuka prema institucijama, odnosno zahtjeva prema institucijama itd. Evo toliko, dakle još jedanput podržavamo ovaj Izvještaj.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Dakle, evo ja se pridružujem svima onima koji su diskutovali u pravcu da podržimo ovaj Izvještaj i ove izvještaje. Želim reći svoje lično iskustvo. Ja smatram da ova Institucija radi dobro svoj posao i da rade korektno svoj posao. I lično sam im se obraćao i mogu reći da imam krajnje pozitivno iskustvo u radu sa ovom Institucijom i smatram da je trebamo podržati. Ono što mi je zapalo za oko, dakle prilikom čitanja ovih izvještaja, jeste u ovome dijelu koji se odnosi na izvještaj o pojavama diskriminacije dva trenda. Dakle, jedan je trend da imamo povećanje diskriminacije u oblasti mobinga i obrazovanja, te smanjenje u oblasti diskriminacije po nacionalnoj osnovi i diskriminaciji Roma. Mislim da, kad i imamo ove izvještaje na dnevnom redu, prilikom razmatranja i diskusija o svim izvještajima treba imati neki aktivan pristup nadalje, jer to radimo da bismo popravljali oblast o kojima diskutujemo. I zato ću evo danas i predložiti zaključak da na Vijeću ministara a Institucija ombudsmena naprave preporuke i plan za smanjenje diskriminacije i u ove dvije oblasti, dakle u oblasti mobinga i obrazovanja u narednom periodu. Hvala lijepo. Još jedanput – podržavamo ove izvještaje.
Zahvaljujem. 43 Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Koliko god imali ambicije da budemo, da skrenemo pažnju na ono što je najvažnija tema kojom se bavilo ombudsmen BiH uvijek mi se čini da ima važnije od važnijeg, a na kraju sam se odlučila da se fokusiram na stvar koja se zove analiza zaprimljenih žalbi, naročito s osvrtom na žalbe koje stižu na pravosuđe. Dakle, kao što vidimo u ovoj tabeli 7. su poredane povrede po godinama zaprimanja, odnosno 2011.-2012., karakterističnih za Odjel za praćenje političkih i građanskih prava. I vidimo da je najveći broj registrovanih žalbi u odnosu na postupanje sudova – 637. Dakle, porast u odnosu na 2011. – 623. Uprava – 381 u odnosu na 400, znači smanjenje u odnosu na 2011. Vladina i ministarska imenovanja – 115 u odnosu na 119 2011. Policija 123 u 2012. u odnosu na 117. Tužilaštvo 44 u odnosu na 30 u 2011. Dakle, to je, to što je značajno ovdje naznačeno i dobro naznačeno je vezano za rad sudova jer se nastavlja trend porasta žalbe građana na rad sudova. Najčešće žalbe, kao što vidimo, su vezane za dužinu trajanja sudskog postupka i neefikasnost izvršavanja sudskih odluka. To je dobar argument da se svi zamislimo, ili još jednom da se zamislimo o kakvom se pravosuđu u BiH radi. Veoma žalim što ova tačka dnevnog reda nije išla poslije Informacije o radu Tužilaštva jer bismo mogli da napravimo digresiju i da na konkretnim primjerima analiziramo šta se dešava u pravosudnom sistemu o kome godinama govorimo. Tako da ovo nije novina ali je dobro da to i ombudsmen kaže. Dakle, država se potrudila da obezbijedi da postoji pravo na sud i na suđenje, ali nije ništa uradila da se to postigne u pravičnom roku. Zato će plaćati bezbroj kazni za sve one koji se odluče da pravo i pravdu potraže na nekom drugom mjestu, jer je u BiH nisu uspjeli naći. Nismo nikada uspjeli da napravimo kriterije šta to znači suđenje u pravičnom roku. Od onog što treba takođe istaći što, o čemu ombudsmen govori je da Institucija ombudsmena skreće pažnju da određeni broj žalbi građana na ponašanje sudija i tužilaca. Dakle, ne samo što oni ne rade svoj posao kako bi trebalo, nego se i oni ponašaju na takav način i toliko odgovorno da ih je baš briga kad ih upita ombudsmen oni pošalju tipski odgovor koji ne sadrži ništa. I ako je to primjer na koji treba da se odnose institucije pravosuđa prema Instituciji ombudsmena onda je to zaista neprimjereno ponašanje. Zamislite da čak disciplinski tužilac odgovara, razmatra te pritužbe i on kaže da nema osnova za pokretanje disciplinskog postupka protiv sudija. Daleko smo stvarno dogurali. Takođe ovaj Izvještaj sadrži mnogo elemenata o kojima bi Parlament trebao da se bavi. Čak možda na jednoj tematskoj konferenciji da analizira stanje u mnogim oblastima. Vidimo da, i znamo da je ombudsmen radio mnogo na popravljanju stanja u kazneno-popravnim zavodima, da se tamo stanje značajno mijenja, ali da postoje i dalje problemi na kojima treba raditi. Teško je da Parlament donese zaključke koji bi omogućili da se sve to uzme u obzir, ali ja zaista mislim da Zajednička komisija za ljudska prava ima pravo i obavezu da se ovim Izvještajem pozabavi na način da ga razmatra i da prati ispunjenje zaključaka, odnosno stavova koje iznosi ombudsmen. 44 Pa ja predlažem da, ovo što je gospođa Nermina maloprije rekla, da se to pretvori u formu zaključka i da to bude obaveza Zajedničke komisije za ljudska prava, jer ako ja kao predsjedavajuća Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost razmatram bezbroj izvještaja koji ne dolaze na Dom, nego je to analiza stanja u institucijama, onda zaista mislim da je to prvi i najveći zadatak Zajedničke komisije za ljudska prava. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Pa, e ovako, ja ću se nadovezati na svoje prethodnike. Hoću da kažem da je Izvještaj zaista obiman, da sadrži niz podataka koji su velo značajni za građane ove zemlje, da je, znači, sve detaljno obrađeno. Ja bih se samo malo fokusirala, upravo ovo, evo na prethodnu diskusiju gospođe Majkić kad je rečeno da mi u stvari kroz ovaj Izvještaj o radu ombudsmena možemo jako lijepo da analiziramo rad našeg pravosuđa. Evo, potkrijepit ću to jednim primjerom odavde iz ovoga Izvještaja, radi se o mobingu. Naime, mi znamo svi da je BiH zaista zemlja u tranziciji, da se u zemljama u tranziciji javlja mobing kao oblik zlostavljanja građana, da je to zaista uzelo maha. I evo vidimo da se dešava, znači, da se broj prijava u vezi mobinga, što vertikalnog što horizontalnog mobinga, znači povećao i da je ukupno 81 žalba građana bila i odnosila se na mobing. E sad, ovdje je naravno, ovaj ombudsmen je postupio u skladu sa svojim ovlaštenjima i znači sve je bilo regularno. Prijavljene su određene, ovaj, krešenje ljudskih prava, odnosno diskriminacija radnika. I evo, kao rezultat svega toga šta se desilo na kraju. Kao rezultat, kaže – prijava od ombudsmena nadležni prvostepeni sudovi su donijeli odluke kojima se kažnjavaju odgovorna fizička i pravna lica visokom novčanim kaznama. Ovo čitam, znači, samo dio da potkrijepim ono što hoću da kažem. U postupku po žalbi drugostepeni sudovi su ukinuli prvostepene presude i vratili postupak na ponovno odlučivanje zbog formalnih ali i suštinskih nedostataka. Nedovoljan senzibilitet sudije za suđenje u predmetima diskriminacija i naročito mobinga može obeshrabriti vjeru u djelotvornost pravnih lijekova koji stoje na raspolaganju ... Ovo sve govori, znači ovdje se zaista, lijepo su napisali ljudi koji su pisali Izvještaj, o čemu se radi. Znači, radi se da je ovo bila praktično jedna prazna priča, odnosno ljudi su uložili napor, znači sve su analizirali, uradili prijave itd., međutim na kraju nije bilo ništa od svih tih prijava zato što pravosudni sistem ima određenih mana i zaista nemamo nikakvog mehanizma kako natjerati da se preporuke ombudsmena na pravi način adekvatno primjenjuju. Nemamo tog mehanizma koji nam je spona, koji nam je ključ kako da to učinimo u državi. Tako da, stvarno, znači evo, htjela sam samo da dokumentujem kako je Izvještaj ombudsmena potvrdio u stvari jednu faličnost u pravosudnom sistemu BiH. 45
Za riječ se prijavio i poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja koliko god se trudio da pustim da nekada ova vrsta rasprave prođe bez mene ipak nisam mogao da odolim tome. Ja sam ustao da podržim ovaj Izvještaj, kako ovaj godišnji tako i ovaj o pojavnim oblicima diskriminacije i da kažem nešto što do sada niko nije govorio. Pazite, mislim, ja sam nekoliko puta govorio o poziciji ombudsmena u sistemu BiH, odnosu prema Parlamentu, odnosa Parlamenta, Vijeća ministara prema Instituciji ombudsmena, pravnoj prirodi te institucije, njenoj poziciji kada je samostalnost u pitanju. I dalje ja ostajem, dakle, kod toga i mislim da Institucija ombudsmena u BiH u ovom trenutku jedno od najjačih oružja koje ima u svojim rukama, ili oruđa koje ima u svojim rukama, je zapravo javnost. I ja tražim od ombudsmena, od sva tri ombudsmena u BiH, da što više i što češće o pojavnim oblicima diskriminacije i svim ostalim neurednostima, koje oni evidentiraju u okvoru svoga posla, u državi BiH, u svakom njenom dijelu, nastupaju što češće ii što češće o tome obavještavaju javnost. Mislim da je to jedno od najsnažnijih oruđa koje imaju ombudsmeni i neka se ne obeshrabre što možda ponekada nema, ili možda počesto, o čemu je bilo govora ovdje, nema adekvatne reakcije institucija koje oni prozivaju. Neka nastave sa svojim poslom. Ova Institucija je nova institucija u pravnom sistemu BiH, ona je dejtonska, nešto malo prije Dejtona, dakle u Vašingtonu je, Vašingtonskom sporazumu nastala kada je Federacija BiH u pitanju. Neka nastave raditi svoj posao. Ja sam uvjeren da će doći vrijeme da će se oni koji danas olako gledaju na zahtjeve i preporuke ombudsmena stiditi što nisu poštovali preporuke ombudsmena. Ja tako vidim razvoj BiH. Bosna i Hercegovina trendira i ide prema, trend BiH zapravo ide u tom pravcu. Ja u to duboko vjerujem bez obzira koliko ovo što ja sada govorim izgledalo nevjerovatno. Zato mislim da je dobra preporuka koja je ovdje izrečena, i mislim da je to vrlo seriozno kazano i predloženo, da naša Komisija za ljudska prava uzme svaki segment ovog Izvještaja i da ga tretira. Neka joj to bude temelj, i to će biti najbolja podrška koju Parlament u ovom trenutku, kada je suština izvještaja ombudsmena u pitanju, koju može da uradi. Dakle, pitanje po pitanje. Ovdje su sva pitanja, godišnji izvještaji, razni oblici, pojavni oblici diskriminacije. I jedna stvar koju još niko nije kazao, zbog koje sam ja zapravo odlučio se da ustanem i govorim, do sada niko nije govorio o materijalnom, tehničkom, finansijskom položaju Institucije ombudsmena. Oni su nešto napisali ovdje u svom izvještaju i oni su stidljivo to napisali u svom izvještaju. Ja mislim da su trebali mnogo hrabrije da to napišu, imajući u vidu da im se uskraćuju sredstva, ima ta jedna rečenica koja je tamo u svemu tome navedena. Ja mislim da na aktivnostima Institucije ombudsmena ne treba štedjeti. Najjeftinije je za državu kad se instituciji koja kontroliše primjenu standarda u zaštiti ljudskih prava da onoliko koliko je potrebno da ona može uspješno i efikasno raditi svoj posao. I zato apel svima onima koji kreiraju budžete, pa i nama, dakle, ovdje u Parlamentarnoj skupštini BiH kada donosimo odluku o tome, da vodimo, dakle, računa. Jer dati ombudsmenima onoliko koliko je neophodno potrebno da obave svoj posao kvalitetno je najjeftinije za ovu državu i sve nas koji živimo u ovoj državi. Hvala vam. 46
Poslanik Slavko Jovičić se prijavio da ispravi netačno naveden citat. Izvolite.
Nije baš netačno, sve ovo što je rekao gospodin Džaferović je tačno, ali replika je samo na ovaj dio. Dakle, evo gospode ombudsmena, ne mogu se tačno ja sjetiti da li je to bilo prije 4, 5 ili 6 sjednica gospodin Džaferović govori – nismo o tome govorili. Molio sam i na Komisiji i na ovom Predstavničkom domu da se ombudsmeni što više pojavljuju u javnosti. Ali ne može ombudsmen otići večera na bilo koji medij i reći – evo ja hoću da govorim kako su narušena ljudska prava, ne znam u ovom segmentu, ovom, onom, a svaku veče bi baš oni trebali biti a ne, a ja nikad. Ja uopšte ne trebam biti tamo. Ovo je replika na ono izlaganje gospodina Džaferovića kad nema, ali ćete u televiziji BH1 svaku treću noć, petu, više i ne brojim, vidjeti Tanju Topić. Ma šta je ona važna šta ona kaže. Pa, ... svakog prolaznika više ima mogućnosti da utiče na mene da promijenim mišljenje nego šta će ona reći. Šta je ona, ko je ona? Ali ona je važna, važni su drugi neki predstavnici ove, one nevladine organizacije, a ombudsmeni, o kojima govori uvaženi kolega Džaferović, neće ih ni jedan medij pozvati. A ja znam, i na Komisiji sam ih molio, i privatno smo razgovarali, to su čestiti ljudi koji će se uvijek odazvati da govore o kršenju ljudskih prava. Ali, mogu li otići u bilo koju televiziju kad ih niko ne zove, mogu li se pojaviti u medijima kad ih niko ne zove, a mene svako zove. E sad, hvala Bogu, pošto ovako nastupam protiv medija sad su digli ruke i od mene, nego jedino kad hoće da smisle neku aferu – kupovina audija, onda objave što uopšte nisam rekao. Veze nemam ni kome ono pripada, niti sam ja rekao da ću oko onoga učestvovati. Dakle, kolega Džaferoviću, slažem se potpuno sa Vama, ali nije tačno, nije tačno da mi ne pridajemo važnost na Komisiji svakoj tamo stvari kojima ukazuju oni, analiziramo sve. Ali evo, ja Vas pitam kao iskusnog parlamentarca, imate izvještaj naše Komisije, šta ćemo mi uraditi ako su oni, kad kažem oni izvinite, gospoda ombudsmeni, preporučili nešto, mi na Komisiji zaključili da su oni u pravu, kad ja 90% ovih naših direktora agencija, koji uglavnom najviše krše ljudska prava tih ljudi, uživo ne znam, nisam ih nikad vidio, a drugi mandat. Zato ću tražiti da mi se slike dostave, ne mogu otvarati sajtove pa gledati ko je tamo direktor agencije, nikad te ljudi nisam vidio. Oni krše ljudska prava, svi ti tamo i zaposleni. A biće sljedeća tačka o kojoj ću konkretno govoriti a ne na ... jer ... teško bilo stvarno ... izvještaju govoriti, trebalo bi meni samom 20 sjednica, jer je on, rekao sam maloprije, kompletan, sveobuhvatan. Kakva korist, šta ćemo uraditi? Gospodine Džaferoviću, evo ja ...
Vrijeme za repliku je isteklo, kolega Jovičiću. Zahvaljujem. Replika, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Gospodinu Džaferoviću bih htjela, vezano za njegovu diskusiju, jednu stvar reći, a to je da zadatak Institucije ombudsmena je da razmatra predmete koji se odnose na slabo funkcionisanje i povrede ljudskih prava, ali i da preduzima opšte istrage. Zašto dostavlja Parlamentu izvještaj? Zato da i mi znamo šta se dešava sa stanjem ljudskih prava. Zašto bi ombudsmen sam o tome vodio 47 računa? Zašto nije obaveza svakog poslanika koji sjedi u ovim klupama da tu informaciju ima i da o toj informaciji javno govori? Dakle Vi kažete, nastavite da istrajavate na tome, a ja kažem ombudsmenu, nastavite da istrajavate na tome, ali tražite od Parlamenta da izvršava svoju obavezu, jer obaveza je svakog parlamentarca da se bori protiv diskriminacije. Hvala.
Konstatiram da više nema prijavljenih za diskusiju. Javljaju se predstavnici Institucije ombudsmena za ljudska prava. Izvolite. Ja ću vas moliti radi stenograma da navedete ime i prezime.
Poštovane dame i gospodo, koristim priliku da vas pozdravim u svoje ime i u ime Institucije ombudsmena. Izašao sam samo zbog jedne intervencije, vezano za prijedlog zaključka gospođe Nermine Ćemalović, a vezano za Pravilnik o evidenciji podataka o diskriminaciji i za zaključak koji je predložila. U momentu pisanja ovog izvještaja, dakle u februaru mjesecu, to je bilo takvo stanje, međutim danas nije jer je u međuvremenu ministarstvo donijelo Pravilnik. Ne vidim nikoga iz ministarstva da interveniše, iz razloga korektnosti prema tom ministarstvu ja zbog toga sam izašao da kažem da je taj Pravilnik u međuvremenu donesen i da taj zaključak možda ne bi trebalo da se upućuje. To je jedno. Drugo, želio bih i koristim priliku istovremeno da u ime Institucije se zahvalim na ovim veoma korektnim i korisnim diskusijama po ovim godišnjim izvještajima, a posebno na riječima podrške i još više analizama a koje ste iznijeli u svojim diskusijama, što je zahtijevalo određeni trud da ove izvještaje pročitate i koji nemaju baš tako malo stranica. Mi ćemo sa naše strane sve zaključke ovog Parlamenta vrlo pomno razmotriti i istovremeno pokušati i da učestvujemo u njihovoj realizaciji na taj način što ćemo i predložiti ono što mislimo da bi bilo dobro da se zaključci realizuju, a posebno mislim da zaključak koji će se odnositi na preporuke ombudsmena. Dakle, prijedlozi o održavanju tematske sjednice bi bio veoma dobar i u tom pravcu ćemo predložiti i ... U okruženju i u Evropi prisutni su brojni prijedlozi da se izvještaji ombudsmena razmatraju u tematskim sjednicama parlamenata, a ne u redovnim sjednicama. Zbog toga bi naš prijedlog bio, evo da koristim priliku da kažem i to, da mi budemo možda i prvi u okruženju da za idući godišnji izvještaj organizujemo takvu tematsku sjednicu. Sljedeće što bih želio kazati, mi smo u izvještaju iskazali nekoliko pitanja, pojava i problema vezano za finansiranje ove institucije. I ne bih sad ja o tome govorio, ali bih predložio jedan zaključak, ako je moguće, a to je da stupimo u kontakte i održimo sastanak sa Komisijom za finansije ovog Doma, kao i Domom naroda, i da njima iznesemo veoma široko sve pojave i probleme koje mi imamo, pa da ta Komisija to razmotri i ovaj Parlament o tome obavijesti, vjerovatno sa nekim prijedlozima nekih mjera. Takođe dijelimo konstataciju koja je ovdje na kraju rečena, a to je da za realizaciju ostvarivanje ljudskih prava građana BiH nisu odgovorni ombudsmani već su odgovorni organi 48 vlasti, a Parlament prema Ustavu je garant ostvarivanja tih prava. Zbog toga svi zajednički moramo na tome istrajavati. Zahvaljujem na pažnji. Doviđenja.
Zahvaljujem uvaženom ombudsmenu za ljudska prava, gospodinu Ljubomiru Sandiću. I podsjećam da mi prema Poslovniku imamo mogućnost samo sazivanja redovnih sjednica, što ne znači da u narednom periodu ne možemo promijeniti i Poslovnik. Za repliku se prijavila, ako dobro vidim, poslanica Nermina Ćemalović. Izvolite.
Dobro, to bi više bilo gospodinu jedno objašnjenje i korigovanje mog zaključka, jer u izvještaju je pisalo zaista da nije donesen ovaj Pravilnik o načinu prikupljanja podataka, a evo sad su mi javili da je to krajem aprila urađeno. Tako da ću ja, ako nije problem, ići sa zaključkom, samo bih ga korigovala u ovom smislu i ići će ovako – Zadužuje se Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice BiH da uspostavi centralnu bazu podataka za počinjena djela diskriminacije, a što je propisano u članu 8. Zakona o zabrani diskriminacije BiH. Gospodine predsjedavajući, trebam li ja to sad ponovo napisati ili je dovoljno ovo?
Trebate.
Evo ja ću to ponovo napisati. Hvala.
Zahvaljujem. Konstatiram da nema više prijavljenih u okviru sedme tačke dnevnog reda. Prelazimo na osmu tačku, Ad. 8. Specijalni izvještaj Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH a u vezi sa žalbom radnika bivše Republičke uprave carina Republike Srpske i Carinske službe Brčko Distrikta BiH iz avgusta 2010. godine Zajednička komisija je dostavila svoje mišljenje 22.05.2013. godine, Izvještaj je usvojen. Dostavljen vam je svima i zaključak, nema potrebe da ga čitam. Otvaram raspravu o osmoj tački dnevnog reda. Za diskusiju se prijavio poslanik Slavko Jovičić. Izvolite. 49
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege. Pa evo, ovo je konkretan primjer o kojem se može govoriti u odnosu na onaj maloprije koji je sveobuhvatan i teško je bilo izdvojiti koje segmente. A ono što sam maloprije zaboravio, a važno je za ovo, Komisija za ljudska prava zaista posvećuje maksimalnu pažnju svim ovim pitanjima koja su iz nadležnosti ove komisije. Ono što sam zaboravio da naglasim to jeste da Komisija za ljudska prava poziva sve relevantne predstavnike institucija, jedino se ombudsmani odazivaju, dakle ne šalju predstavnika jednog, nego sve troje njih dolazi. Svakoj sjednici gotovo prisustvuju sve troje. Ima li to još jedna druga komisija da takav, rad ima? Ja mislim da nema, a prisustvujem mnogim i član sam drugih nekih komisija, nema, ili pošalju nekog spoljnog saradnika, ili ne znam koga, ali to je druga neka stvar. A evo konkretan primjer. Dakle, predsjedavajuća komisije uradi najbolje što je mogla. Pozove ove oštećene radnike koji su se žalili. Mi dobijemo izvještaj ombudsmana, dobijemo njihove preporuke. E sad dolazi najveći problem. Pošalju nam iz Uprave za indirektno oporezivanje ženu koja se razumije u pravo, a koja ne zastupa svoju instituciju na sudu. Ovo je sve stvar suda, jer njih zastupa Pravobranilaštvo BiH. Dakle, oni se tamo ne mogu pojaviti nikako, ni kao optuženi, oni nikad nisu naravno ni oštećeni, jer oni druge oštećuju. I sad pošalju nama tu gospođu koja odlično razumije, kažem, pravo i sad ona nama obrazlaže, kao da sam ja u sudnici i sudu, šta je to trebalo tamo uraditi. A kad ja postavim direktno pitanje kao na komisiji – pa gospođo jeste li Vi tamo bili ikada, kaže ne možemo mi tamo, nas drugi zastupaju. Pa koga Vi onda ovdje zastupate, šta mene maltretirate sa izvještajem a niste tamo bili. E to je taj sistem i lanac svih tih. Eh, da se vratim na konkretan slučaj ovih ljudi. Dakle, u prošlom sazivu, ne znam više da li je prva ili druga godina bila, meni su se pojedinačno obraćali ti ljudi, valjda su mislili da im ja nešto mogu pomoći. I sad ovakvu imate situaciju, pošto ne možemo mi u izvještaju komisije sve to napisati, ali evo da znate, žali se neko od ovih oštećenih radnika, na sud izađe, pouka o pravnom lijeku ne kaže da je Uprava za indirektno oporezivanje narušila njegova ljudska prava i da ga mora vratiti na posao, u drugoj se kaže da treba, u trećoj da ne treba ništa, advokate naravno ne interesuju ovi predmeti jer ovdje se najmanje zarađuje, ti oštećeni ljudi nemaju platiti, nemaju mogućnost da plate ni sudske troškove, ni podnošenje žalbe, a kamoli advokata. I sad su ovi ljudi ni na nebu ni na zemlji, oštećeni, a u pravu su, vidjeli smo iz njihovih izjava. I koliko se ja razumijem u pravo i te sudske odluke, oni otpuštani bez ikakvog razloga, a drugi po sistemu, umalo ne rekoh ključ u ruke, nego sestrića pod ruku i rođaka pod ruku i smjesti ga tamo, a ove si otpustio nećeš ništa odgovarati baš te briga. I tu dođemo do jedne rašumunijade koju, prvo se sam sebi nasmijem, a onda ne mogu od tuge da se smijem jer mi je žao tih ljudi koji se bore za svoja ljudska prava, pa onda vidim poštene preporuke ombudsmana, i ono maloprije što sam rekao, koju niko neće ispoštovati. Taman posla da će Sud BiH njihovu neku preporuku uvažiti i što su prekršena ljudska prava ovih, i tačno kršenje ljudskih prava presudom tih ljudi. Šta je ovdje jedino bilo isplativo? Bilo kada, ne u odnosu na ove ljude gdje je oštetila Uprava, šta ja znam, carinu, pa napravili jedinstvenu kasnije organizaciju jer su to bile entitetske, pa napravili, pa to bi do ujutru trebalo govoriti, ali da vas ne opterećujem, jedinstvo. Slična jedna organizacija, u kojoj sam ja, eto hvala Bogu neka sam ja izgubio spor jer su drugi stalno tamo 50 lagali, ali nisam ja bitan, donijela drugu presudu da se svima plate odštete. To je Obavještajno bezbjednosna agencija koja je otpuštala onako, što bi se reklo narodskim jezikom ..., i ti ljudi dobili presudu u svoju korist. A ovi ljudi koji su potpuno u pravu ne mogu dobiti, jer upravo je sud to napravio tu rašumunijadu. Jednima rekao pouka o pravnom lijeku, možete izjaviti žalbu, možete se vratiti na posao, drugima ništa nije rekao, trećima samo što nije napisao džaba ste žalili i nikad se nećete vratiti, ovi su vas otpustili jači su od vas, itd., itd. I šta sad da uradimo s ovim ljudima? Jer oni kažu juče, i rekli su i davno, žaliće se u Strazbur. Ma dosta mi je ljudi više Strazbura. Dosta mi je više i lokalnog suda, i kantonalnog, i entitetskog i BiH suda. Pa dajte ljudi donesite nešto u korist ovih ljudi, recite im jednom niste u pravu, otpušteni ste zato što ste napravili neki prekršaj, a oni nisu otpušteni što su napravili prekršaj, ne, nego su otpušteni što su se možda suprostavili nekom tamo direktoru, zamjeniku, pomoćniku koji je imao vlast, iskoristio tu mogućnost i pravnu neku prazninu, njih je rastjerao, primio, rekao sam maloprije koga sve i kako, rođake, sestriće, amidže, Boga više pitaj koga je tamo zaposlio. I sad ovi ljudi, evo 7 ili 8 godina čekaju svoja neka ljudska prava da im vrati poslanik Jovičić u Parlamentu. Šta mogu da uradim? Mogu da se zalažem kao što se zalažem za ove ljude. I vi ćete svi ovo podržati, ali ko će im nadoknaditi ono što ne rade 7-8 godina, ko će reći da li su uopšte u pravu ili nisu, kad još ne znamo, evo na osnovu sudskih presuda nisu, nekih, na osnovu onih drugi jesu, na osnovu juče usmenog saslušanja jesu, na osnovu podrške Komisije za ljudska prava jesu. I dali smo neki razuman eto opet rok da ovo potenciramo i da se stavi tačka na ovu priču i da ne ide ovo više, ne do Strazbura nego ni do Novog Travnika, ni do mojih Pala. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica i predsjedavajuća Zajednička komisije za ljudska prava, Aleksandsra Pandurević. Izvolite.
Hvala Vam predsjedavajući. Pa, ja bih prije svega sve kolege zamolila da podrže stav Komisije za ljudska prava i ovaj zaključak. Ja mislim da je ovdje naša obaveza i da smo ... poslednja adresa na koju su se ovi ljudi mogli obratiti. Nije ovdje riječ samo o sudbini ljudi koji, evo 8 godina su na ulici, nego je riječ o tome da li je ovo posljednja institucija koja ima snagu da kaže – da, ovdje ima vrlo ozbiljnog kriminala. Ovdje ima, vrlo ozbiljnog kriminala je bilo i kod tih konkursa, jer je stvarno zaista nepojmljivo da se u presudama tih ljudi, kad su napravljeni interni konkursi, i Sud BiH u presudama navede da su na ta radna mjesta primljeni ljudi koji ne zadovoljavaju osnovne uslove konkursa. I onda Uprava za indirektno oporezivanje godinama ništa ne radi po tom, sud očekuje da oni ponove taj konkurs, a već je van snage stavio rješenja o prestanku radnog odnosa. Upravu za indirektno oporezivanje baš briga, ne poništava konkurs, i dalje tu sjede jer su na tim radnim mjestima vjerovatno bili i kumovi, komšije, prijatelji, partijske kolege, itd. Kada se pokrene 2012. godine, zatraži izvršenje rješenja, dobiju se pravosnažne sudske presude da se uradi izvršenje rješenja, a onda sud, pazite dokle to seže, ovo pokazuje i kakav je naš pravosudni sistem, onda sud uradi reviziju, iako je revizija predviđena samo u predmetima čija je 51 vrijednost veća od 10.000 maraka a ovdje je vrijednost bila 1.000 maraka. Znači, sud je samo želio da zaštiti nečiji kriminal u Upravi za indirektno oporezivanje zato što neko nije poštovao sudske odluke i što se bavio kriminalnim koruptivnim radnjama i da ga amnestira od odgovornosti. Kako smo juče čuli od ovih radnika njih je ovih dana i Državna agencija za istragu i zaštitu pozvala u svojstvu svjedoka da daju iskaze svoje o svemu ovom. Ja ću ovdje završiti i reći ću, s obzirom da vidim da je danas prijedlog Kluba SNSD-a za uvrštavanje nove tačke dnevnog reda i da se usvoji zaključak o formiranju Istražne komisije koja će istražiti eventualne nepravilnosti i zloupotrebe i stanje u Upravi za indirektno oporezivanje, ja ću ovdje na ovaj njihov zaključak imat jednu malu dopunu kako bi se ova komisija, nadam se da će imati podršku Parlamenta, kad se formira malo pozabavila i ovim pitanjem. Hvala.
Riječ ima poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ma, upravo me ponukalo ovo što je poslanik, gospođica Pandurević, govorila. Neprihvatljive su stvari da se ljudi obrate najvećoj zakonodavnoj instituciji da mi malo ovdje prodiskutujemo, prihvatimo ovo što je ombudsmen uradio i da otprilike, ne znam koliko će to biti u javnosti i koliko će se uopšte čuti, na tome se završi, a ovih obespravljenih 46, koliko ih ima tamo, ljudi. Oni već godinama su bez posla, ne hrane svoju porodicu, ne mogu da izdržavaju svoju porodicu i dovedeni su u vrlo tešku poziciju. Da se radi o instituciji koja o svemu vodi računa, pa prema sistematizaciji radnih mjesta prima, po odgovarajućim kvalifikacijama prima te ljude na posao, ja bih rekao to je zanavljanje sa obrazovanijim, sa školovanijim ljudima, sa ljudima koji imaju iskustva, ja bi to prihvatio. Ali iz te institucije, posebno u tom periodu, što nije ni slučaj da danas tražimo formiranje Ad hocc komisije koja će ispitati njihov rad, vjerovatno kada su kroz sve ove poslove koje su radili, a o kojima se priča, ja o tome ne mogu sada da tvrdim priča se da ima određenih sumnjivih i nezakonitih radnji, onda i ovo se dovodi u sumnju da ovi ljudi su ipak na nezakonit način obespravljeni i ostali bez posla. Ja lično mislim da bi naš današnji zaključak, ne znam da li je u dovoljnoj mjeri od strane komisije rečeno da se ovdje, vidite ovdje se ne poštuju ni sudske odluke, ovdje ombudsmen za ljudska prava ukazuje i insistira na tome, međutim to izgleda ne obavezuje ljude. A vidite da se traže tamo imena onih predlagača koji u Parlamentu ne provode odluke Ustavnog suda ili nekih drugih sudova pa se to od nas, tužioci se među prvima nađu da traže imena tih ljudi i odgovornih kako bi pokrenuli postupak protiv poslanika gdje u svijetu još nigdje takav slučaj nije zabilježen. Ja zbog toga danas tražim da možda nešto energičniji zaključak bude i da se taj slučaj u sklopu možda i ove aktivnosti koja će se voditi preispita. Jer ne prihvatljivo je da nas ljudi na takav način odbijaju, da ne žele uopšte da raspravljaju s nama, da od njih dobijemo, možda jedan od zaključaka, da od njih dobijemo mišljenje zašto ti ljudi nisu ili prekvalifikovani, ili doškolovani, ili ne znam, primljeni. Ali evo, ovo što Aleksandra kaže, ne mogu da vjerujem da su na ta mjesta 52 primani ljudi koji su sa nižim kvalifikacijama ili nesposobniji u tim poslovima. Zbog toga, iznenađen sam i očekujem da možda i naš zaključak bude i jači od Vas kao predsjednice, možda da preformulišete da mi tražimo da se o tome i Uprava, ova nova koja vjerovatno nema veze sa već ranijim, obavijesti Parlament šta je planirala uraditi sa provođenjem odluka i šta je planirala uraditi sa tim ljudima kako bi se bar na određen način njihovo dostojanstvo vratilo. Hvala.
Zahvaljujem. Konstatiram da nema više prijavljenih za raspravu u okviru osme tačke dnevnog reda, kad je riječ o poslanicima. Da li neko od ombudsmena želi da govori? Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu o osmoj tački dnevnog reda. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda, Ad. 9. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2012. godinu Informacija je dostavljena 15.04.2013. godine. Nadležna Ustavnopravna komisija mišljenje o Informaciji je dostavila 21.05.2013. godine. Informacija je primljena k znanju. Otvaram raspravu o ovoj Informaciji. Za riječ se prijavila poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Ja prvo želim da mi odgovorite da li na ovoj sjednici prisustvuju predstavnik, odnosno glavni tužilac BiH. Ja, ako sam mogla prepoznati da glavni tužilac ovdje nije prisutan. Ne znam da li su prisutni zamjenici, ali smatram da ovako ozbiljan Izvještaj i naročito ovaj Izvještaj sa ovakvim rezultatima rada Tužilaštva, ne bismo smjeli razmatrati bez prisustva glavnog tužioca, tim prije što se radi o novom čovjeku koji je na čelu Tužilaštva. I svakako zbog veoma loših odnosa i zbog gotovo nikakve saradnje i komunikacije na relaciji Parlamentarna skupština – Tužilaštvo Vas molim da ovu tačku skinete sve dok glavni tužilac ne dođe da prisustvuje ovoj sjednici. Hvala.
Dakle, ja u ovom trenutku mogu obavijestiti kolege poslanike da smo mi na vrijeme uputili sve dopise, uključujući i dopis glavnom tužiocu BiH da prisustvuje današnjoj sjednici. Mi kao poslanici možemo odlučiti da radimo i bez glavnog tužioca, ali isto tako možemo staviti na glasanje i Vaš prijedlog da odgodimo raspravu i da ponovo pozovemo glavnog tužioca da se obrati 53 ovdje u Predstavničkom domu. Ako sam Vas dobro razumio, dakle da stavimo na glasanje taj prijedlog. Zahvaljujem. Riječ ima još poslanik Slavko Jovičić, prije nego što, ali gospodine Jovičiću, ako usvojimo ovaj zaključak da onda i Vi sačekate.
Ja sam upravo samo htio da podržim ovo što je kolegica Majkić rekla. A znate šta, još samo jednu stvar, mislim kao obrazloženje.
Da nećemo razvodnit i otvorit raspravu.
Ma nećemo razvodnit. Zašto bi došao glavni tužilac kad ga ne bira Parlament? Eto odma logike.
Zahvaljujem. Da ne otvaramo sad raspravu, bit će prilike. [[zajednička diskusija]] Molim vas kolege, dakle imamo prijedlog zaključka uvažene poslanice Dušanke Majkić i ja vas sada pozivam da se izjasnimo, dakle da ovu tačku dnevnog reda odgodimo za narednu sjednicu i da još jednom pozovemo glavnog tužioca da dođe ovdje. Molim vas da pristupite glasanju. Glasajte sad. Konstatiram da je Predstavnički dom prihvatio ovaj zaključak, da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da se ova tačka prolongira za raspravu, dakle na narednoj sjednici Predstavničkog doma. Mi sada prelazimo na 10. tačku dnevnog reda, Ad. 10. Informacija o dopisima Tužilaštva BiH (u skladu sa zaključkom Zajedničkog kolegija oba doma Parlamentarne skupštine BiH s 19. sjednice, održane 16.04.2013. godine)
Hvala Vam lijepo. Drago mi je da ste rekli u samom uvodu da ste poziv poslali svim institucijama pravosuđa koje bi trebale danas da prisustvuju prilikom razmatranja ovog, ja ga nazivam već, događajem, ali i poražavajuće je to što danas, evo vidim da je pravobranilac ovdje, ne vidim nikog drugog, ako, imamo predstavnike, u stvari to ste trebali reći, i drago mi je, drago mi je zaista. Dakle, neće nam biti zamjereno što ne prepoznajemo ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Tužioci znači. Znači nisu predstavnici Ustavnog suda. ____________(?) [[/nije uključen mikrofon//]]
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Po mom mišljenju praktično sve počinje, odnosno problem je u činjenici da smo mi se praktično navikli i uveli, da tako kažem, jednu vrstu prakse u neizvršavanju odluka Ustavnog suda kojih se već nakupilo 4-5. Ja sam u više navrata ovdje predlagao, razumijevajući zašto je to tako, da napravimo jednu vrstu standarda, jednu vrstu principa, kad je riječ o provedbi odluka, da se striktno i isključivo držimo sadržaja tih odluka, da ne širimo događaj. Jer se u svakom od ovih slučajeva dešavalo da bilo koja od političkih partija ili opcija itd., je odluku Ustavnog suda doživljavala kao priliku da neke stvari pokuša, i neke svoje ciljeve, odnosno neke svoje političke opcije da pokuša ugraditi uz provedbu te odluke. Dakle, ovdje ne amnestiram nikoga, manje više sve su to političke partije radile uključujući i moju. Nažalost nismo postigli dogovor. Kad je riječ o konkretnoj situaciji, iskren da budem, i mene je pomalo, ne pomalo nego iznenadio sadržaj ove prepiske i zahtjevi, itd., moguće da ja i ne razumijem kao nepravnik, da tako kažem, ne razumijem modele, način, procedure itd., ali za mene je bio prilično iznenađujući. Međutim, ja smatram, što se tiče te prepiske, samog tog sadržaja, tona itd., treba krenuti od činjenice da je ta prepiska nastala na osnovu zahtjeva prema Tužilaštvu od strane Ustavnog suda, a na osnovu rješenja Ustavnog suda o neizvršenju odluka. E sad, o samom tonu, i sadržaju, i zahtjevima itd., mislim da bi trebalo zatražiti od Visokog sudskog i tužilačkog vijeća da ono procijeni da li je izašlo se iz uobičajene procedure pribavljanja određenih podataka itd., odnosno da li su se ugrozila prava poslanika, odnosno da li to se može definirati kao jedna vrsta pritiska. Dakle, evo da zaključim, ja i dalje smatram da mi ovdje u Parlamentu moramo riješiti problem izvršenja ovih odluka i na taj način otkloniti od sebe, da tako kažem, pažnju jer smo mi proizveli niz i drugih posljedica neizvršavanjem, koje su mnogo možda i važnije i teže, neizvršavanjem odluka, počev od jedinstvenog matičnog broja, Sejdić-Finci, doduše Sejdić-Finci nije, ali evo i on je odluka jednog drugog suda, međunarodnog itd. Dakle, niz drugih posljedica koje sigurno nanose štetu građanima ove zemlje. I ova, kažem, druga stvar, da o sadržaju i tonu ove prepiske mislim da treba Visoko sudsko i tužilačko vijeće da da mišljenje da li je se izašlo iz uobičajenih procedura i da li su poslanici, odnosno Parlament BiH na ovaj način podvedeni pod neki pritisak itd. Eto toliko, hvala lijepo.
Riječ ima, drugi zamjenik predsjedavajućeg, doktor Božo Ljubić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici, predstavnici Vijeća ministara, gospođo Galić predsjednice Ustavnog suda, predstavnici Tužiteljstva. 57 Ja molim kolegice i kolege zastupnike da ne zamjere gospođi Galić što se ovako stidljivo, dakle, prezentirala jer radi se o Hrvatici, pa s obzirom na našu poziciju ovdje u državi, ustavnu, to ne treba čuditi. Ali ona je tu od početka ove točke. Dakle, mi naravno možemo samo konstatirati da odluke Ustavnog suda nisu provedene. Međutim, prije nego što bilo što samokritički kažemo na bilo koju od institucija koja je bila, da tako kažem, odgovorna u tom lancu za provođenje ovih odluka, treba se zapitati da li zapravo ovaj okvir, koji je nama nametnut kao luđačka košulja, kao što je rekao visoki predstavnik, nama omogućava da efikasno i učinkovito donosimo zakone i provodimo zakone. Jer evidencija iz rada ovoga Parlamenta pa i iz prepiske, koju je Kolegij u ime Parlamenta imao s Tužiteljstvom, jasno je iskazana odlučnost ove institucije, i ne samo ove institucije već i Vijeća ministara, da provede ove odluke. Međutim, one nisu provedene zbog nekih drugih, da tako kažem, mnogo dubljih razloga koji ovu zemlju opterećuju i u konačnici čine je nefunkcionalnom i nesposobnom da ispuni, evo i odluku Ustavnog suda i reforme koje su nam nužne, i radi nas samih i radi našega puta prema euroatlanskim integracijama. Jer zapravo, ono što sam već čini mi se jedanput rekao s ove govornice, skoro svaki drugi zakon, bilo to Zakon o jedinstvenom matičnom broju, bilo to Zakon o upravljanju privremeno oduzetom imovinom na Sudu BiH, ovdje se u BiH a i u ovom Parlamentu otvaraju ona suštinska pitanja koja u BiH nisu riješena, od Kutiljerovog plana, koje nije riješio rat ni Vašington, ni Dojton, ni sve njegove dodatne revizije. Prema tome, pitanje je koliko je okvir zapravo je sam odgovoran i koliko i ostale institucije i nas stavlja u situaciju da nismo u stanju da donesemo ono što bi željeli donijeti, jer ovdje su bili na ovom Parlamentu, i to je poznato, i prijedlozi Vijeća ministara, i prijedlozi zastupnika, i bila je rasprava, i nisu donešeni. Međutim ono što u svakom slučaju ne možemo prihvatiti, kao zastupnici, a to je ton i sadržaj korespondencije Tužiteljstva prema Parlamentarnoj skupštini BiH, dakle instituciji koja je ovlaštena da donosi i zakone i Ustav. A u svakom slučaju je neprimjereno ... vlasti, na izvršnu, sudbenu i zakonodavnu. I ja ću ponovno ovdje pročitati, i neka predstavnici Tužiteljstva dobro čuju što je napisano u jednom dopisu prema Parlamentarnoj skupštini BiH. Citat nije dug, pa ću ga inekstenzo pročitati. „S obzirom na navedeno potrebno je da dostavite informaciju o tome ko je bio u sastavu Zajedničkog kolegija oba doma Parlamentarne skupštine BiH, ko su bili ostali prisutni na toj sjednici od 14.05.2012., u kojoj funkciji ili zaduženju, dostavite zapisnik sa održane 12. sjednice, od 14.5.2012. godine, te akte kojim je Vijeće ministara zaduženo da predloži adekvatno rješenje s ciljem provođenja odluka Ustavnog suda, kako je to navedeno u rješenju Ustavnog suda od 16.01.2013., te objašnjenje šta se podrazumjeva pod izrazom, pod navodnicima, adekvatno rješenje, te svu dokumentaciju vezanu za navedeno kojom raspolažete, u zagradi, ovjerenu fotokopiju, te eventualno dalju korespodenciju sa Vijećem ministara, u vezi navedenim. Takođe je potrebno da dostavite podatak ko je činio Parlamentarnu skupštinu BiH u periodu od 08.08.2011. do 08.02.2012. godine i nakon toga, odnosno sadašnje stanje, i potrebno je da to uradite u što kraćem roku“. Šta se iz ovoga nameće? Zapravo da netko vodi istragu. Da li se ona može voditi prije skidanja imuniteta, da li zapravo u ovom Parlamentu postoji sloboda govora i političkog djelovanja? Dakle, postavlja se pitanje tko je odgovoran? Oni koji su glasovali protiv, protiv onih koji su imali drukčije mišljenje i političko stajalište od onoga predpostavljenoga koje bi dovelo, pod navodnicima, do provođenja odluke. I postavljaju se u ovom slučaju i druga brojna pitanja. Podrazumjeva li se u radu zastupnika u Parlamentu sloboda mišljenja i izjašnjavanja? Drukčije 58 mišljenje ili glasovanje protiv nekog prijedloga znači li i kaznenu odgovornost? Je li to sankcioniranje političkog djelovanja? I na kraju, radi li se ovdje o sukobu sudbene i zakonodavne vlasti? Prema tome, apsolutno mislim da ima mjesta za ovaj prijedlog, koji je iznio i kolega Beriz Belkić, da se o ovim stvarima pozabavi i Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće, a, evo ja koristim ovdje i prisustvo predsjednice Ustavnog suda, naravno ne očekujemo, ja bar ne očekujem da se ona izjasni, dakle o ovomu, da tako kažem, korespodenciji između Tužiteljstva i Suda, ali u svakom slučaju kao ovlašteni apelanti možda će se pojaviti potreba da se i prema Ustavnom sudu traži službeno stajalite o ovim stvarima. Ali u svakom slučaju ja mislim da ovaj Parlament ne može tek tako preći preko ovoga sada ..., jer je to presedan i u radu oko Parlamenta, a koliko ja znam naravno i o svjetskoj demokratskoj praksi. Hvala lijepo.
Za repliku se prijavila poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, članovi Kolegija. Ja zaista sam imala potrebu da na jedan način reagujem na početak diskusije gospodina Ljubića koji se odnosio na skromno predstavljanje, čini mi se da je tako rečeno, predsjednice Ustavnog suda u kontekstu naravno njene etničke i nacionalne pripadnosti. Ja, evo hoću da pomenem da, ko hoće da zna, zna ko je predsjednik Ustavnog suda. Drugo, predsjednika i Ustavnog suda i drugih rukovodećih ljudi u institucijama kao što je i Ustavni sud trebamo cijeniti po njegovim ili njenim sposobnostima. I evo, ja hoću da izrazim zadovoljstvo da je predsjednica Ustavnog suda i žena, to je jedno, a drugo evo hoći i da napomenem, apropo aludiranja na početku Vaše diskusije, da izrazim zadovoljstvo da je Hrvatica. Iako ja ne pričam primarno takvim rječnikom, ali evo iskoristiću rječnik kojim ste Vi govorili. Dakle, mi imamo Hrvaticu na čelu Ustavnog suda BiH, i evo dozvolite da izrazim zbog toga zadovoljstvo. Ja znam da niste imali loše namjere, ali čak šta više, predspostavljam da su zaista bili u funkciji dobrobiti, evo da ne detaljišem, ali vas molim da vodite računa o posljedicama koje te dobre namjere mogu ponekad načinom izražavanja izazvati i reakcije koje mogu izazvati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Replika, Božo Ljubić. Izvolite.
Pa, dakle ova moja jedna, dakle intervencija ticala se je zapravo jedne primjedbe kolegice Majkić, koju ja nisam shvatio uopće kao, da tako kažem, zlonamjernu primjedbu, ali dozvolite, kolegice Hadžiahmetović, da mi i o nacionalnom pitanju imamo različito stajalište. Jer Vi dolazite 59 iz multietničke stranke koja je, da tako kažem, cijepljena od tog nacionalnog. Ja ipak predstavljam nacionalnu stranku, tako da ovaj, dozvolite da imam o tim stvarima nešto drugačije mišljenje, mislim. Ali ja duboko cijenim dakle gospođu Galić, znam je puno duže nego Vi, i sigurno njezina uloga u Ustavnom sudu je, da tako kažem, značajna i uopće tu sada ne bih tretirao ni spolno, ni rodno, ni nacionalno, zapravo ona tamo svojom stručnošću zaslužuje biti na čelu te institucije. Dakle, mislim da je replika bila nepotrebna, s obzirom na ton kojim je rečeno.
Riječ ima prvi zamjenik predsjedavajućeg, doktor Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolegice i kolege poslanici, uvaženi gosti. Želim da pozdravim, ja mislim da je ovo po prvi put da je iz Ustavnog suda, evo ovaj put i predsjednica Ustavnog suda ovdje sa nama, da raspravimo ili da pokušamo da razgovaramo o temama o kojima svakodnevno ili često poslanici, da kažem, nemaju priliku da u direktnom razgovoru i sa članovima Ustavnog suda rasprave. Vi znate da smo nekoliko puta imali i dopise prema vama da je nedopustivo po našem mišljenju ili, evo po mom mišljenju, da Ustavni sud radi prema Ustavu koji nije ni preveden na službene jezike BiH, nego da se koristi elektronska verzija OHR-a, da Ustavni sud je donio određeni Pravilnik o radu koji, po mom mišljenju, i vi ste dobili i moju u vezi toga apelaciju, izlazi izvan samog Ustava ove zemlje. Da Ustavni sud ne radi ni prema bilo kakvom zakonu. Ja mislim da trebamo da donesemo Zakon o Ustavnom sudu gdje će se riješiti pitanje biranja međunarodnih sudija koji su u Ustavnom sudu, i mnogo tih drugih stvari o kojima smo htjeli sa vama da pričamo i da ovdje podjelimo naše mišljenje. Zahvaljujem se i na odgovoru koji ste mi poslali a u vezi moga pitanja – koliko ima odluka Ustavnog suda koje nisu izvršene? I evo, već na samom tom koraku sam utvrdio da dopisi koje sam dobio od Vas i dopise koje sam dobio od Tužilaštva, ja se zahvaljujem i predstavnicima Tužilaštva koji su tu, međutim, tačku dnevnog reda koju smo skinuli a prethodila je ovoj, shvatite da smo očekivali ovdje da dođe glavni tužioc, i o tome ćemo raspraviti nadam se na idućoj sjednici sa njim, ne govoreći da vi ne možete da date pravovaljane informacije, ali mislim da je red da se nakon dvije sjednice, evo i treća, tužioc nađe vremena da ovdje pred poslanicima odgovori na glavna pitanja. Imamo puno pitanja prema njemu. Znači, odgovor na moje pitanje već na prvoj tački, koju ste dostavili, se ne uklapa, znate. Vaša prva tačka je Odluka Ustavnog suda AP-129, a tužioci, odnosno Tužilaštva, a od Ustavnog suda BiH je praktično apelacija 129. I ima puno više od Tužilaštva nego što je Ustavni sud dostavio neizvršenja, ali mi ovdje danas smo otvorili tačku dnevnog reda u kome nam nije jasno prvo – šta se dešava sa odlukama Ustavnog suda kada se one ne izvršavaju? Drugo – kakva je komunikacija između ustanova, pojedinaca ili odgovornih koji ne izvršavaju te odluke i da li je uobičajena konverzacija koju smo mi u Parlamentu dobili od nadležnog ili nadležne tužiteljice koja postupa po predmetu sa Parlamentarnom skupštinom BiH? Mislim da ovdje imam i navedene brojeve tih predmeta, U-3/11 i U-4/11, da li je to uobičajena 60 konverzacija? Ja sam se raspitivao i kod Narodne skupštine, predsjednika Narodne skupštine i on mi je dostavio konverzaciju koju je on imao. Ona nije ni blizu onoga što je uradio, tužiteljica prema Parlamentarnoj skupštini BiH. Zašto je to tako i da li je to uobičajena praksa? Ja očekujem da ćete vi nama pismeno odgovoriti na zaključak koji predlažem, a to je – da Parlamentarna skupština BiH traži od Tužilaštva BiH i Visokog sudskog i tužilačkog savjeta da se pismeno odredi prema korespodenciji koju je vodio, odnosno vodila nadležni tužioc prema Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH, a u vezi ne sprovođenja Odluke Ustavnog suda u predmetima koje sam već naveo, odnosno da vi kažete da li je to praksa Tužilaštva. Ako je to praksa Tužilaštva mi ćemo da napravimo naredni korak. Ako je to čin samo jednog od tužioca, da vidimo šta će Visoki sudski i tužilački savjet povodom takvog čina tog tužioca da uradi. I moramo da se odredimo da li je to odnos institucije prema instituciji ili je to privatan odnos jednog, da navodim, isfrustriranog tužioca, pod navodnicima, prema Parlamentarnoj skupštini BiH, iz razloga, da ne navodim, što nije prošala kao ombudsmen ovdje u glasanju od Parlamenta BiH. Zašto to ne reći ovdje? Da li postoje slučajevi da ljudi vode privatni rat protiv institucije zato što nisu od ove Skupštine bili promovisani u određenu funkciju? Da li i to u ovoj državi može da se desi, da neko uzme alat i zloupotrijebi mjesto na kojem je, da bi se, i koristio privatni rat, obračunavao sa jednom institucijom. Molim vas, sada tražim od Tužilaštva da kaže – da li je to korespodencija koju vi uobičajete prema organima ili je to privatni način komunikacije jednog tužioca? A od Ustavnog suda da nam predloži – koje su to mjere koje ovaj Parlament može da učini da bi se odluke Ustavnog suda ispoštovale, a ne da se ovdje pozivaju pojedinci i ustanove da ne komentarišu odluke Ustavnog suda, ali da ih mogu slobodno da krše, jer nemaju nikakve sankcije prema tome. Hvala.
Riječ ima poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa, vezano za ovaj dio, gospodin Živković mi je pomogao tu, htio sam pitati da li odluke Ustavnog suda imaju rok trajanja? Možda nekada izađe rok trajanja ili nemaju to, evo ja ne znam. A jednu stvar koju bih htio kazati ovdje, vezano za raspravu na ovu temu, jeste da ovo su očito recidivi ili ostaci totalitarnih režima preneseni danas u našu ovu demokraciju, i mislim da trebali bi onda razmisliti vrlo dobro da se napravi, izradi jedan zakon o lustraciji. Dakle, očito je da imamo ostatke prenesene iz totalitarnih režima kada se na ovakav način postupa, po mom mišljenju, sa jednom institucijom kao što je ovaj Dom. Prema tome, možda bi dobro bilo, ponavljam, da li da mi damo u zadatak Vijeću ministara ili evo, napomena za Vijeće ministara da napravi jedan zakon o lustraciji, da bi onda sigurno ova sada pitanja, o kojima je gospodin Božo Ljubić govorio, bila vjerovatno bolje razriješena jer ljudi, ako su ljudi oni koji jesu bili u vrhu komunističke partije, udbama i kosama i KOS-u i prešli u ovaj sustav i nastavili raditi istim putem, dakle očito da dugo će još trajati ova agonija BiH i vrćenje u začaranom krugu. Toliko, zahvaljujem. 61
Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa, ja bih rekao par riječi vezano za ove odluke Suda. Ovdje je neko rekao po pitanju komentarisanja sudskih odluka. Ja bih vas molio da znate da u kontinentalnom pravu je dozvoljeno komentarisanje sudskih odluka, u anglosaksonskom pravu nije. Dakle, što se tiče nas mi smo klasično kontinentalno područje, gdje je dozvoljeno komentarisanje sudskih odluka. Ustavni sud u BiH ima jednu specifičnu ulogu. On vrši funkciju Ustavnog i Vrhovnog suda. Dakle ima dvojaku ulogu. Njegove nadležnosti su taksativno nabrojane, dakle navedene. E sad, koji je problem sa radom Ustavnog suda? Problem je što koristi anglosaksonsko pravo i kontinentalno pravo. To je problem i za nas, i to je problem sada ovdje u Skupštini. Šta je u pitanju? Čak nema odredbe u Ustavu BiH da je Ustavni sud nadležan da kontroliše zakonitost, ustavnost i zakonitost zakona BiH. No međutim, Ustavni sud je uzeo to sebi za pravo, proširio vjerojatno, nisam čitao unutrašnja pravila, tim pravilima predvidio da to radi. Postavlja se pitanje, da li je to namjerno izostavljeno da se ne da kontrola Ustavnom sudu Parlamenta(?), ali na jedan nesretan način ili je to omaškom propušteno da se stavi u Ustav BiH. Postavlja se prvo to pitanje i to je pitanje vrlo osjetljivo, da se Ustavni sud odlučio u tom smislu donositi odluke, a da nema u Ustavu osnov. I sami ste napisali to tamo. Ja sam sinoć pogledao Ustav i vidio sam da nije Ustavni sud nadležan da ocjenjuje zakonitost i ustavnost zakona BiH. Jeste, on je nadležan za sukobe unutar organa, ali ovo nije sukob unutar organa. I koja je, šta je tu sada problem? Problem je mislim ovaj zakon, što je neko rekao, da Ustavni sud nije donio zakon o postupku. Postupak je veoma važan. Jedna, materijalno pravo, postupovno, procesno pravo. Dakle, da Ustavni sud se opredjeli kao Haški tribunal, da utvrdi svoja pravila ponašanja, odnosno postupak sam, da to ne utvrdi ova Skupština. To je pravo ove Skupštine, apsolutno je to pravo. Ne može Ustavni sud da unutrašnjim pravilima uređuje privremene mjere. Zna se šta se pravilima tim može urediti. Ovo nije Haški tribunal da koristi anglosakskonsko pravo pa da sam uređuje svoja pravila. Ovo je kontinentalno pravo, ovdje je osnovni princip zakonitosti, princip legalnosti, a ne legitimnosti. Tu je suštinska razlika između anglosaksonskog prava i kontinenatalnog prava. Ne samo presedani itd., opšti akti, nego to je suština razlike. Dakle, legitimnost i zakonitost. Jer tamo je osnovni princip legitimnost, a ovdje zakonitost. Ovdje se gleda pravni akt, pisani akt, pisano pravo a ne da se utvrđuju okolnosti i na osnovu tih okolnosti da li je to cjelishodno da se donesu takvi i takvi akti. Dakle, ovdje to nije dozvoljeno. Ovo je kontinentalno pravo. Dakle ovo je, ove odluke su izraz nedovršenosti pravnog sistema u BiH, dakle postojećeg, djelovanja dvaju pravnih sistema kontinentalnog i anglosaksonskog. Naravno, može se tu osjetiti i utjecaj stranaca, odnosno stranih sudija koji su dominirali, čija mišljenja su dominirala dugo, i na Sudu BiH i na Ustavnom sudu, itd., uostalom, to znamo. Imao sam prilike jer sam sudjelovao u nekim postupcima, gdje ustvari gledajući sa stanovišta osnovnih principa kontinentalnog prava dobijete odluku sasvim drugu. Ali dobro, pustimo sada to. 62 E sad se meni postavlja pitanje. Iako može biti jedna tendencija prisuta u BiH, koje se ja lično plašim, a to je sudokratija. A nije prostor za to, nije prostor uopšte aplikativan za takve tendencije. To je bilo nekada u Americi, ali je, itd. E sad, meni se postavlja pitanje ovdje, što je veoma važno – da li je Ustavni sud nadležan? Dakle, zna se da su njegove odluke konačne i obvezujuće, dakle konačne i obvezujuće. Da li je on to svojim aktima unutarnjim predvidio da nameće obavezu donošenja opštih akata subjektima čiji akti su osporeni, odnosno čije odredbe akata su osporene ili je Sud sam sebi dozvolio da kaže, dužni ste to uskladiti do tada i tada. E, tu je katastrofalna greška. U konkretnom slučaju kada se radi o Skupštini Sud ne može nametati Skupštini, davati rok da mora uskladiti. Sud je dužan da kaže nezakonita, odnosno neustavna odredba i zdravo. Niko ne može Skupštini nametnuti da nešto donese, jer vidite kakvo može biti glasanje. Ko je uostalom Švajcarskoj mogao, je li mogao neko narediti da su četiri godine raspravljali o jednom članu zakona o državljanstvu? I tamo postoji Ustavni sud, šta se desilo? Mislim da su tu problemi. A da ne ponavljam one stvari što je rekao gospodin Ljubić, mislim da je ovo jedno, da li se trebalo suzdržati to Tužilaštvo pa malo sagledati okolnosti ili malo proširiti svoj umni potencijal u smislu sagledavanja konkretnih okolnosti, ja mislim da je trebalo malo sačekati da vidi, jer ovo su vrlo osjetljive stvari. Ne može se prema Parlamentu koji je jedini, ako je neko suveren, jedini suveren, svi su ograničeno suvereni, ali Parlament je taj koji je predstavljen od strane naroda i on je taj koji je neka kapa u demokratskim sistemima, da se pokreće takav postupak. Dakle, vi morate donijeti ... Ko će mene prisiliti da ja glasam ovako i onako? Pa to je moje osnovno temeljno, demokratsko pravo hoću li ja glasati za ili glasati protiv. I izraz nezananja naravno određenih ljudi koji se bave sa ovim problemom. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Svašta smo se mi danas ovdje naslušali. Da ja krenem od ove prve protokolarne stvari. Ja bih vas iz Kolegija zamolio da se o sjedištima na kojima će sjediti predsjednik Ustavnog suda, predsjednik Suda BiH, tužilac, povede računa i da na taj način najbolje odgovorimo na tiho javljanje predsjednice Ustavnog suda iz klupe koja nije primjerena za funkciju koju ona obavlja. Pa neka protokol onda postavi tamo odmah, kod članova Predsjedništva i predsjedavajućeg Vijeća ministara, predsjednika Ustavnog suda, predsjednika Suda BiH, državnog tužioca, u najmanju ruku tamo gdje su članovi Predsjedništva i ministri. I onda neće biti potrebe da komentiramo zašto nam se, i pravdamo to etničkim razlozima, javlja predsjednica Ustavnog suda sa neprimjerenog mjesta. To je dakle jedna stvar. Druga stvar o kojoj ja želim da govorim, ja bih vas zamolio da mi ne zamjenjujemo teze. Dakle, ovdje je ključni problem neizvršenje odluka Ustavnog suda. Pozicija Ustavnog suda je propisana Ustavom. Naš Ustavni sud ima ustavno pravo da propisuje svoje procedure i to je 63 pozicija koju smo mu dali mi, odnosno Dejtonski mirovni sporazum i to je pozicija tzv. nezavisnih ustavnih sudova. Takvih ustavnih sudova ima u svijetu i tako će to biti u BiH, jer to je sa razlogom tako napisano i tako propisano, da ja sada ne ulazim u detaljnu analizu zašto je to tako. Mi smo donijeli Krivični zakon u kojem smo kazali da su određene djelatnosti, onako kako se definira radnja izvršenja u samom krivičnom djelu, u Krivičnom zakonu BiH povodom neizvršenja presuda Ustavnog suda krivično djelo. Ja se ne mogu sad tačno, pokušao sam ovdje da uđem, ne mogu da preuzmeme Krivični zakon BiH, da uđem, da pročitam radnju izvršenja tog krivičnog djela, ali čini mi se da tamo piše da onaj ko odbija da sprovede presudu Ustavnog suda ili ne znam ja kako glasi radnja izvršenja, i još dalje i dalje, pa će se onda kazniti tako i tako. Dakle, određene radnje povodom neizvršenja presude Ustavnog suda su krivično djelo. I mi smo sada u toj fazi, jel' ima nekoliko presuda koje nismo izvršili i o njima je obavješten onaj ko treba da vodi postupak za slučaj postojanja sumnje u izvršeno krivično djelo. I to što smo mi dobili neke dopise, neka se analiziraju dopisi, neka se gleda ima li tu neprimjerenog pisma prema Parlamentu, članovima Parlamenta ili nema, odnosno jezika. Nemojte da mi svojim radnjama i svojim zaključcima utičemo i vršimo neku vrstu pritiska na ljude koji treba da rade svoj posao u okviru Tužilaštva i u okviru Suda BiH. Neka odgovara svako onaj ko je ispunio uslove iz Krivičnog zakona BiH, posebno kada je to krivično djelo u pitanju i opće, povodom ovog neizvršenja, i to treba da bude naš stav. Mi treba da implementiramo presude i to je suština. Postoje razne vrste presuda, sada kad govorimo, Ustavnog suda, one koje je moguće jednostavno implementirati i gdje je golim okom vidljivo gdje je problem i one koje su kompliciranog sadržaja i gdje nije moguće vidjeti gdje je problem ili to zahtijeva određenu analizu. Ako Ustavni sud kaže – neustavan je taj član i stavite ga van snage, onda mi treba da dobijemo prijedlog ili mi u Parlamentu donesemo zakon o izmjenama i dopunama, gdjećemo staviti samo to van snage i eto implementacije. Ali ako se uz to, narodskim jezikom kaže, u taj zakon natovari masa drugih pitanja uz to pitanje, oko kojih nema saglasnosti, pa se zbog toga ne implementira presuda, to je dakle problem onih koji vrše, ja bih kazao, dodavanje tom pitanju koje treba da riješimo nešto oko čega nema saglasnosti u BiH. I molim vas lijepo, neka Vijeće ministara radi svoj posao, neka Parlament radi svoj posao, neka Tužilaštvo radi svoj posao, neka Sud radi svoj posao, neka Ustavni sud BiH radi svoj posao. Svako zna šta mu je posao i svako nosi odgovornost za to što će uraditi ili neće uraditi. Prema tome, ja sam i prošli puta o ovome govorio, ja još uvijek nisam vidio to pismo koje je postupajuća tužiteljica uputila prema Parlamentu. Ja ne želim uopće da branim bilo koga, ali nema tužilačke odluke još uvijek, mi ne znamo zašto neko traži neki podatak, te odluke nema. Kada ta odluka dođe onda ćemo da vidimo. Ja se za svoju poziciju, a prošli put sam govorio i o svim članovima Parlamenta, za ono što kažem ovdje i za šta dignem ili ne dignem ruku ne bojim, ne zato što me štiti imunitet, a svi imamo tu vrstu zaštite, nego zbog toga što mislim da sam u pravu. Prema tome, ako je to tako onda molim vas lijepo dajte neka se uradi ... Mi imamo neimplementirane presude Ustavnog suda i umjesto da danas govorimo o tome kako ćemo riješiti Zakon o matičnom broju, izmjene i dopune Zakona i implementirati presudu, mi raspravljamo oko toga kako postupa tužilac i tražimo da nam Visoko sudsko i tužilačko vijeće ispituje tužioce. To je zamjena teza, ja to ne mogu prihvatiti bez obzira koliko se vama moja ova diskusija činila prihvatljivom ili neprihvatljivom, to je nešto što, ja sam ustao da ovdje to javno kažem. Toliko, hvala vam.
Replika, Milorad Živković. Izvolite. 64
E svašta smo se naslušali u ovih pet minuta. Znači, ništa nije drugačije urađeno nego što je urađeno u kontinuitetu i kada ste Vi bili član Kolegijuma gdje su sjedili gosti. Vaša, Vaš prijedlog i sugestija da članovi Ustavnog suda i tužioca dobiju svoje mjesto u ovoj sali je dobrodošla, ali prigovor ne stoji jer i kad ste Vi bili predsjedavajući oni su sjedili na istom mjestu. Druga stvar, da niste dobili materijale i nemate pojma o čemu se ovdje govori, o Tužilaštvu, nije istina jer ti materijali su pred Vama, ne znam zašto niste mogli da ih otvorite i da pročitate i da ovdje ne kažete da ti materijali ne postoje. Znači to je bespotrebna diskusija. I treća stvar, najvažnija, mi ovdje govorimo o pristupanju neizvršenju odluka Ustavnog suda prema institucijama. Ja pitam –šta se desilo sa neizvršavanjem odluka Ustavnog suda od 28.01.2005. godine, zaključno sa nama kao institucijom koja nije izvršila Odluku Ustavnog suda i da li Tužilaštvo BiH je prema svim, bez obzira ko je, od 2005. godine pa do danas imalo isti tretman? Ne želim da nas stavljaju u povlašteni položaj, ne želim od nas, niti se ovdje ko boji da nešto kaže, Vi to dobro znate, mi želimo samo da kažemo imamo li isti položaj kao sve institucije ili se očigledno ovdje neko prema Parlamentarnoj skupštini drugačije odnosi nego prema ostalim. Imamo pravo to znati i ovo je tačka dnevnog reda, danas nije tačka dnevnog reda ništa drugo. Matični brojevi su danas mogli gospodo od svakog poslanika da budu kao zakon predloženi, zašto to nije urađeno? O čemu pričamo ovdje? Opozicija. Kakva opozicija? I opozicija kao poslanik ima pravo da predloži i Zakon o matičnim brojevima i da opet raspravljamo ovdje. Ovdje sad raspravljamo o dopisima Tužilaštva prema Parlamentarnoj skupštini i da vidimo da li se to odnosi samo na nas na ovaj način ili na sve u ovoj zemlji. Zato dajte malo, ako želite nekog da branite izaberite argumente, nemojte da. Hvala.
Replika, poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Moram, ne mogu da ostanem ćutke na ove konstatacije gospodina Džaferovića. Naime, ovdje se ne radi, ovdje se ne radi o nehtjenju izvršenja sudskih odluka, dakle ovdje se ne radi, to je suštinsko pitanje. Ko ne želi izvršiti sudsku odluku? Ovaj Parlament ima volju da izvrši sudsku odluku, ali ne može, objektivne okolnosti su takve. Dakle, temeljni demokratski principi spriječavaju izvršenje ove odluke. Molim vas, ko će, ko je taj ko može natjerati jednog poslanika da glasa tako i tako, recite mi, i gde to piše, a da se ne kosi sa temeljnim demokratskim principima? Onda nešto nije uredu kad dobivamo ovakve odluke na izvršenje, nešto nije uredu. Da li je Ustavni sud proširio svoje ovlaštenje da nije sagledao okolnosti pa da je rekao – suspendujemo, dakle eliminišemo tu odredbu, ona prestaje da važi, pa neka Skupština to uskladi, a ne daje rokove, da Skupština to uskladi po svom nahođenju, i ne zna se kad, kad postigne politički konsenzus u tom pogledu. Dakle, to su temeljni demokratski principi i izvršenje jedne sudske odluke. Da li je sud tu išao, kažem, radi se o roku, odnosno gde traži usklađenje ili je trebao ostati samo na činjenici da kaže – član taj i taj nije u skladu sa Ustavom i ne može se više primjenjivati, već ona formula koja se koristi u tom pogledu. Dakle, to je, to su suštinske razlike. 65 Da li, ja sam spomenuo, nisam zabadava spomenuo tendencije sudokratije, da li ima ljudi koji smatraju, e ako ne možemo riješiti unutar Parlamenta na demokratski način, mi ćemo pokušati to da rješavamo putem sudova. A nemojte molim vas da se osvrnem na rad sudova, kako rade do sada, gola statistika ukazuje na katastrofalne stvari, gola statistika i nemojte da povlačimo neke stvari gde ćemo polemizirati i konfrontirati se itd., nema smisla i neću. Hvala.
Replika, poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Evo, čekao sam vrijeme za diskusiju, ali izgleda da će to potrajati. Teško je poslije profesora Kunića govoriti o ovim stvarima, ali je zato priliku dao gospodin Džaferović i moram reagovati. Vi vjerovatno znate da postoje pravni teoretičari i pravni istoričari koji u svijetu se bave isključivo banana državama i koji na tome grade svoju pravničku karijeru i to im je jedan specifikum kojim se bave i bilo bi vrlo zanimljivo da oni danas prisustvuju raspravi u Parlamentu u državi u kojoj se na neki način ide u tom pravcu i priziva se takvo uređenje kao uređenje u tim banana državama. Znamo koliko ih ima i kako su stvorene i vjerovatno bi imali šta danas da čuju. Znači, vrlo opasna je teza koju je iznio ovdje gospodin Džaferović, koju sam dobro saslušao i preveo na ćirilicu i ona glasi ovako – vi ste zmjenili teze, tužilac je upravu, vi niste izvršili odluku Ustavnog suda, vi ste počinili krivično djelo, ali ja se ne bojim za svoje glasanje i tu je stao. Ali je rekao – a vi koji ste glasali drugačije, vi razmislite šta će biti sa vama. To je opasna teza gospodina Džaferovića izrečena u ovom Parlamentu. On ne spori da tužilac ima pravo da postupa, ali kaže – ne prema meni, nega prema ovima drugima, moje glasanje je legitimno, a ovi koji su glasali drugačije neka vide šta će sa sobom. To je vrlo opasno i to je problem. Nije danas zamjena teza u priči da se ne trabaju, niti je ko, nisam čuo nikoga da je rekao da se ne trebaju izvršavati odluke Ustavnog suda, ali vrlo opasna zamjena teza gospodina Džaferovića, on govori o krivičnom djelu, koje je tačno, o neizvršenju odluka suda, ali ne spominje druga krivična djela koja se tiču zaštite digniteta ovoga Parlamenta i njegovog funkcionisanja. Znači, prema nama mogu da se vrše krivična djela prijetnjama, ucjenama, pritiscima, čim god hoćete, to nema veze, to nije krivično djelo, jeste ali on to ne spominje, ali ima ovo tamo o čemu je govorio profesor Kunić, šta je problem odnosa Parlamenta i Ustavnog suda da to ne funkcioniše tako. I onda neko ko to nije razumio naravno da je uradio tako kad ima ovakvu vrstu podrške. To je zaista neprihvatljivo, ovo ne postoji nigdje zato što nemate Zakon o Ustavnom sudu i onda imate na svim mjestima gdje se traži izmjena i da je vrijeme učinilo svoje i Dejtona i svega ostalog, ali ovdje ne, ovdje ne dirajte ništa, ovdje mora da ostane kao što je nekada davno bilo. A sudija koji je izuzeo svoje mišljenje kada se raspravljalo o presudi Sejdić-Finci je jasno napisao, i ko ono pročita vidjeće da je napisao tamo istinu o BiH, i rekao šta, zašto je to sve tako i šta treba štititi u BiH. Međutim neki ga nisu slušali i ovo je identična rasprava. I mislim da je na taj način apsolutno neprihvatljivo i to ide u vrlo, vrlo opasne vode da se ono što je naša teza stalno, da se putem sudske vlasti u BiH pokušavaju kreirati politički odnosi u BiH. To je opasno, to s demokratijom nema nikakve veze. Htio sam se javiti na početku, i time završavam, kad je kolegica Azra, 66
Vrijeme za repliku ...
završavam, kada je dala primjer, uvijek sam se zapitao čime vi iz Sarajeva, kako registrujete ove zadovoljne Hrvate i kako, il' imate neki uređaj, kako vi znate koji su zadovoljni i kako ovi odma izađu i kažu da su nezadovoljni i uvijek me zanimalo kojih je više, na kojoj strani ih je više ili ovi što ih vi nađete zadovoljne i kako ih prepoznajete, kako ih registrujete, ili da jednom prebrojite pa kažete kojih je više zadovoljnih i nezadovoljnih. Zahvaljujem.
nije uključen mikrofon
Dobro, da sad ne dobacujemo, replika Mato Franjičević. Izvolite.
Replika se odnosi na poziv gospodina Džaferovića određenim institucijama da rade svoj posao, mislim da je nabrajanje išlo od Parlamentarne skupštine, Vijeća ministara, suda, Ustavnog suda, Tužiteljstva, neka svi oni rade svoj posao. I zapravo se treba složiti da sve te institucije, i one koje nisu nabrojane, rade svoj posao, ali, a izgleda da je i ta riječ ovako nerazumljiva nekima u Tužiteljstvu BiH, na adekvatan način. Dakle, ne na bilo koji način, ne može se raditi svoj posao na način da se izlazi izvan ustavom propisanih okvira. Može se, ali onda je to neustavno djelovanje. Ne može se raditi svoj posao, i ni jedna institucija ne bi ga trebala raditi na način da se izlazi izvan zakonom propisanih okvira. Može, ali to je onda nezakonito djelovanje. I stvari treba nazvati pravim imenom. Nažalost, živimo u takvoj zemlji, kolega Ljubić je dobro rekao, problemi izviru iz neadekvatnog, sad ću ja ponovno upotrijebiti taj izraz, neadekvatnog okvira, iz neadekvatnog odgovora ili gotovo nikakvog odgovora na ključno pitanje koje je postavljeno s prvim demokratskim iskoracima u ovoj zemlji, a koje glasi – kakva BiH. Iz činjenice da nismo sami unutarnjim koncenzusom došli do odgovora na to pitanje, itd., itd. Živimo u zemlji na koncu konca u kojoj je moguće da se u ime pravne države i u ime jednog od temeljnih demokratskih principa – vladavine prava, suspendira odluka jedinog legalnog i legitimnog tijela koje treba voditi brigu o legalnosti i legitimnosti izbornog procesa, riječ je o državnom Izbornom povjerenstvu, samo zato što dnevni politički interes kaže da treba suspendirati tu odluku i time suspendirati, naravno, i pravnu državu. Očito iz toga su se izvukle određene pouke i određeni, ja se nadam još uvijek, pogrešni zaključci da je moguće onda ići kako se god kome prohtije, pa udarati i na same temelje parlamentarne demokracije na način kako je to urađeno ovim pismom,. Ipak se nadam da je riječ o, kako bih rekao, lošem, jednom lošem trenutku a ne o sustavnom pristupu. I slažem se s kolegom Berizom Belkićem da bi bilo možda najkorisnije da nas, da se o svemu ovome informira malo Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće i da nas eventualno onda informira o svojim zaključcima povodom ovog slučaja. I da ne širim priče, evo staću tu. Hvala vam. 67
Replika, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, nije ovo prvi put da slušamo predavanje gospodina Džaferovića koji na tako lak način izrekne ono što je izrekao. Ponekad mislim da bi bilo dobro da se vrati, da se izvine kolegama, da ima bar poštovanja za nas koji sjedimo godinama i slušamo koliko on ..., u stalnom pokušaju da jača ono i konstantno podržava ono što je bila bivša Republika BiH i konstantno ruši ono što je Dejtonska BiH i što je njen Aneks IV. Kada ste pozvali sviju da rade svoj posao, ja ću Vas podsjetiti da je Savjet ministara uradio svoj posao i u parlamentarnu proceduru pustio zakone koji su usklađeni sa Ustavom ove zemlje, čak mislim da je u jednom slučaju Ustavni sud, iako je to mogao sam uraditi, čini mi se da je htio da potakne Parlament da uredi tu oblast na način kako nalaže Ustav ove zemlje. Dakle, na jedan zakonit prijedlog ili na zakonite prijedloge, koji su dolazili, i Ustavom definisane prijedloge koji su dolazili iz Savjeta ministara Vaš odgovor i Vama sličnih je bio NE, da bi jedan krug ljudi predložio neustavne prijedloge i tažio da oni budu ti koji će služiti za realizaciju Vaših interesa. E, tako se nikad nećemo moći dogovoriti, jer ako Ustav BiH treba da predstavlja sveto slovo za sve nas, onda neće biti onih koji će neko drugo rješenje smatrati da je sveto slovo, a Ustav BiH će samo pokazivati kada prave manifestaciju poput Vas danas. Dakle, ja ponovo atakujem i molim Ustavni sud, nikada se ove stvari neće riješiti ako ne dobijemo pomoć u tome. Dakle, samo ukoliko neko ko može kvalitetno da učestvuje i pomogne u rješavanju ovih problema taj će se posao završiti uspješno i čak mislim da će se završiti mnogo uspješnije i mnogo brže nego što se može pretpostaviti, jer će tada biti onemogućeno da oni koji kriju šta ustvari misle, da će tada morati se držati Dejtonskog sporazuma i na osnovu njega raditi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući ja, tužan sam, dakle što na neke diskusije uopće moram da repliciram, pozicija mi je takva da moram inače najrađe ne bi, ne zaslužuju to. Nisam čuo ništa ili uglavnom nije bilo ništa što je bila rasprava kroz replike sa stavovima koje sam iznio u svojoj diskusiji. Obično bi se zaključivalo drugačije iz onoga što sam ja govorio, neke stvari dodavale koje nisam kazao ili izmišljale i onda se sa tim tezama vodila polemika. A osim toga u nekim slučajevima nedostatak argumentacije pokušavan je da se kompenzira povišenim tonom. Ja vas molim, ja sam ustao da kažem da je problem u ovoj državi, kada je ova tačka dnevnog reda u pitanju, neimplementacija presuda Ustavnog suda. Sistem je propisan, znamo sve o tome i hajde da raspravljamo o tome, to je zapravo suština. Za mene je zamjena teza ako raspravljamo o tome kako postupa postupajući tužilac, neka raspravlja onaj ko treba da raspravlja o njemu, a mi hajmo raspravljati o neimplementaciji presude. To se od nas očekuje. 68
Dobro, podsjećam da raspravljamo o Informaciji o dopisima Tužilaštva BiH i da je ova tačka jednoglasno došla na dnevni red. Replika, Drago Kalabić. Izvolite.
Pa evo, Vi ste sad, gospodine predsjedavajući, na najbolji način uputili repliku gospodinu Džaferoviću. To je tačno, nije, nisu tačka odluke Ustavnog suda, mirnim tonom da kažemo da je tačka da se ovdje ljudi osjete ugroženi, da se ovdje ljudi osjete uvrijeđeni, da je udareno na Parlament, na dostojanstvo, na pravo i slobodu odlučivanja. Ima li veće vrijednosti u ovom društvu? Ako ima, ako je to ono o čemu vam je govorio profesor Kunić, dajte da narodu to kažemo da će ovaj Parlament raditi pod prijetnjama, pod pritiscima i ucjenama i ostalo. Ima ovdje hirurga koji znaju šta znači više i niže vrijednosti, koje se to, koje su to više vrijednosti koje se štite, koje su to niže za koje se borimo ali ne na uštrb viših vrijednosti. Vi tražite od hirurga da pusti upalu maloga prsta da čovjek umre zato što mu ne dozvoljavate da odsječe mali prst, ne, dok ne dođe do kolapsa. To je suština Vaše priče i kažete da Vam niko nije ponudio argumente. O ovome se radi, ovdje je ugrožena pozicija Parlamenta i ugroženi osnovni demokratski odnosi u BiH. Valjda je to viša vrijednost od nekih drugih stvari. Niko ovdje nije rekao da neće da poštuje odluke Ustavnog suda, nego su ovdje ljudi tražeći najbolji način da to urade došli u situaciju da su neki drugi poput tog tužioca ugrozili demokratsko odlučivanje u ovom Parlamentu. I to, i od Vas smo tražili podršku za tako nešto i solidarnost, nismo došli do odluka Ustavnog suda da zajedno raspravljamo kako ih na najbolji način provesti. I takođe Vam je rečeno da ste imali priliku da svojim glasom ispoštujete odluku Ustavnog suda. Vi ste odbili i sjećam se da ste kazali da nikad to nećete učiniti, Vi ste ustali i rekli – nikad to nećete dobiti. Tad ste direktno srušili zahtjev Ustavnog suda. Ali poslanici SNSD-a dok mrdaju malim prstom će braniti i Vaše pravo da glasate tako kako ste, i to ćemo braniti ne slažući se s Vama ni u čemu, ali Vi imate pravo da glasate bez obzira šta svi sudovi u ovoj zemlji misle, jer mi mislimo da ste Vi iznad tih sudova u svom poslu. A Vi ste nama danas pokušali da prodate tezu da je u ovoj državi bog tužilac. Iako je tužilac napisao tri reda tišina, postupa, jer on radi svoj posao, da on radi svoj, Vas ne zanima kakav je to posao, Vi ste državni poslanik. To je loš posao koji radi taj tužilac, opasan posao, to smo htjeli da kažemo i da zajedno vidimo šta ćemo, da ne pravimo dramu oko toga. Međutim, Vi ste ostali pri tome i pred svima nama pozvali da on radi, da on nastavi to što je započeo. Ja sam Vas razumio da se Vi s tim slažete, al' da je do nas da, da, da nije, i nama preporuka je da dalje ne postupamo po savjesti, nego da postupamo po papirima koji dolaze, da prije pročitamo papir pa onda glasamo onako kako neko to traži. Danas traži tužilac, sutra će tražiti neka ambasada, prekosutra će tražiti neka mjesna zajednica, onda neko udruženje i svi ostali. Ima ona hercegovačka oni to znaju – boj se miša, boj se ovoga, boj se onoga i na što Vi to želite da nas svedete. Pa ako, rekao sam Vam jednom ovdje, ako želite to daj da otvorimo karte pa da se sami samoraspustimo.
Diskusija, poslanik Slavko Jovičić. Izvolite. 69
Hvala poštovani predsjedavajući. Počeću prvo i nazvaću ovaj dopis pravim imenom, potpuno svjestan bilo kakve odgovornosti, ovaj dopis Tužilaštva se treba nazvati lakrdija, neviđena lakrdija, pa ko god je u potpisu bio. A sad da se vratim onom, onoj po meni normalnoj diskusiji. Pozdravljam predsjednicu Ustavnog suda, bilo bi mi žao da prođem pored predsjednice, koju znam, da je ne pozdravim i žao mi je što sjedite gore, evo praznih stolica ovdje, evo ih praznih danima tamo tri rezervisane, a nikad ih nema. Je li to stvar poslanika Jovičića da Vas čeka pred vratima i kaže gdjećete Vi sjediti, a ja se jedva izborio za svoje mjesto. Izuzetno vas cijenim i poštujem i sve što je danas rečeno i što će biti s moje strane rečeno nema veze personalno sa Vama i sa Vašom pozicijom predsjednika Ustavnog suda. Ovdje govorimo o Ustavnom sudu kao najvišoj istanci u sistemu. Pa ću vas samo podsjetiti na tri stvari – šta je Parlament uradio uradio je, otkud nekom pravo da pita i da traži jesam li ja glasao ovako i tamo iz stenograma, listinga, jesam li ja uopšte sjedio u tom momentu ili sam morao zbog zdravstvenih problema izaći napolje, ili ne znam ni ja šta, i šta je to relevantno za Ustavni sud da bi ispoštovao odluke koje je ranije donio. A sad da Vas podsjetim, i opet nije na Vašu adresu, jer Vi nemate veze s ovim slučajem, 2005. godine, ne kao političar, ne kao poslanik, štaćemo s Ustavnim sudom, odlukama Ustavnog suda i apelacijama ovog našeg jadnog naroda, Parlament optužite, osudite, šta hoćete, izvedite nas sve na sud ako možete, šta ćemo sa jadnim narodom koji mi predstavljamo, podnesem apelaciju koju dobijem u svoju korist u kojem Ustavni sud po vašim pravilima, o kojima je profesor Kunić sve fino obrazložio i svi mi to razumijemo, obavežete da oni tamo koji su dužni u roku mjesec dana da meni kao podnosiocu i predstavniku apelanata u roku od mjesec dana odgovore. Naravno da ogluše se. Pa onda ima u vašem pravilu, po kojem vi radite, odredba jedna u kojoj ste vi dužni da u roku od godinu dana pratite izvršenje svojih odluka, pazite to je ključno – sami ne pratite. Čekam ja da prođe ta godina, pa godina i po, pa pošto poznam te procedure sastavim krivične prijave protiv tih lica koje ste vi obavezali da meni u roku od mjesec dana odgovore, a oni ne odgovore ni za godinu i po, i direktno odnesem na sud, odnosno u Tužilaštvo na sto glavnog tužioca, sa imenom i prezimenom, jer nisam bio poslanik, i tražim šta je. Pa vam u ovom Parlamentu postavim slijedom raznih događaja, ne mogu tačno reći koliko puta, ali evo, sedam, osam puta poslanička pitanja na tu odluku i apelaciju koju ste donijeli u moju korist. I dobijem od vas odgovor da vi ne znate o kojem se predmetu radi, ne lično Vas kažem, stalno ponavljam nema veze sa Vama i Vašom pozicijom predsjedavajuće, nego Ustavnog suda. Pa vam podnesem krivičnu prijavu ili ne znam ni ja šta Tužilaštvu ovom nesretnom, nesretnom Tužilaštvu, ukrao nam neko Dejtonski sporazum, ljudi moji, ukrao nam Ustav, Aneks IV nema i lično odnesem krivičnu prijavu tužiocu na sto tamo da mi potpiše. I znate šta mi oni odgovore? Normalno kao i svi – mi nismo u stanju da odgovorimo na Vaš zahtjev. A jesu u stanju da mi napišu ovdje dopis jesam li ja prisustvovao sjednici Parlamenta. Da je ovo hram sveti, a neću da pravim lakrdiju od Parlamenta, jer se izuzetno znam ponašati, sad bi se krstio lijevom, desnom rukom i ne znam šta bi radio, šta vi radite. I kao ja ne smijem protiv vas govoriti, ma dok budem živ govoriću ili s ove pozicije, s ove stolice i sve ću govoriti, jer sam sve u pravu. Odakle vam pravo da vršite pritisak na Parlament i tražite jesam li ja tada baš bio prisutan i zašta sam ja glasao. 70 Da vam odmah kažem, kad god imam vaš neki dopis iz Tužilaštva, uvijek sam protiv prije nego što ga dobijem, pa kad ga pročitam duplo sam protiv, pa kad vidim ko je u potpisu tri puta sam protiv. I onda, vi onda uzmete sve što ja ovo govorim kao ličnu moju, neki stav i animozitet prema vama. Pa meni je žao što vi predstavljate Tužilaštvo, jer vi ste najmanje tamo krivi, ali ovo nije prijetnja kao što vi meni prijetite, jer vi ne bi smijeli meni prijetiti da ja vas biram, nego vas drugi biraju, pa mi ovdje vas pošalju i sad ja kao ništa ne smijem reći protiv vas. E sve smijem, sve smijem i još ću više govoriti, ali sve argumentovano ništa napamet. Zašto niste odgovorili na nekoliko mojih krivičnih prijava koje sam lično predao tužiocu glavnom? Zašto Ustavni sud nije odgovorio svojoj odluci a ne mojoj, sedam godina, osam prošlo. I ja bih do ujutro mogao da vas pitam, meni je samo drago što ste vi danas prisutni, predsjednice suda molim Vas još jednom, zaista moram biti korektan, hvala Vam što Vas prvi put kao predsjednika Ustavnog suda, nekog sa te funkcije, vidim ovdje. Lično kao čovjek žao mi je što gore sjedite, kamo sreće da ste ovdje pa da mogu da Vas pozdravim, al' slab sam s nogama došao bih ja do Vas, ne mogu. Dakle, ne pravim lakrdiju od ovoga, govorim o sistemu funkcionisanja ove zemlje. I da ne zaboravim svog prijatelja, pravobranioca Mandića, fala i njemu što je došao i on je institucija koja zastupa ovu zemlju. Hvala svima, nema veze kojoj stranci pripada, meni svak valja ako štiti interese ove zemlje, ali niko ne valja ko će tražiti od mene za šta sam ja glasao i što sam ja glasao. Pa ljudi moji ono, neću nikog povrijediti, ali evo jedan slikovit,
Da se vratimo ... SLAVKO-
završavam, završavam, neću nikog povrijediti, čini mi se nešto znam iz prava, a bogami imam bogato iskustvo neko, a neću vas poniziti, ali ću naći jedan šlagort, ona sudinica što je potpisala ili tužilac, šta je ona, ono moja nepismena baba Janja iz komšiluka ne bi poslala da traži ona od Parlamenta da se izjasni je li Božo Ljubić predsjedavao, Denis Bećirović koji je sjedio dvije sjednice ovdje, a ja ga treću izabrao da se ope gore vrati, i sad ja ne znam kad si Denise ti sjedio sa mnom u prvom redu, kad si gore bio, kako ću njima objasniti onda. E to je sve lakrdija zvana ovaj dopis i dajte se jednom uozbiljite.
Zahvaljujem gospodinu Jovičiću. SLAVKO-
Ma nemojte mi više, nemojte me prekidati. Nemam ja prilike da njih vidim stalno, alo, oni imaju stalno prilike da meni ovo pišu, to je problem, znam ja kad ću stati.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Niko Lozančić. Izvolite. 71
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvaženi članovi Kolegija, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi gosti, evo sve vas pozdravljamo. I evo, kao i obično mi najčešće puno više pričamo o onome što nije na dnevnom redu nego ono što je na dnevnom redu. Ja sam već iskazao, imao priliku slučajno u hodniku, iskazao zadovoljstvo što sam vidio predsjednicu Ustavnog suda iako nemam pojma kojim povodom je danas pozvana na sjednicu, znači, ali je drago meni da sam ja vidio predsjednicu Ustavnog suda, jer točka dnevnog reda nema ama baš nikakve blage dodirne točke sa Ustavnim sudom. Sjediti u ovoj dvorani mislim da je posebna čast, posebno onima koji su taj mandat dobili od građana ove zemlje. I nema institucije u ovoj zemlji, nema je, nije i Ustavom propisana, ni zakonom, niti bilo kakvim pravilima koja se na takav način bira u ovolikom broju. Najdemokratskija, najlegitimnija institucija, predstavnici svih dijelova i svih građana i naroda BiH sjede ovdje u ovoj dvorani, dobili mandat na slobodnim i demokratskim izborima. Kako kaže naš Ustav – BiH počiva, je demokratska država koja počiva na slobodnim i demokratskim izborima. Ne počiva ni na kakvim pravilima, ne počiva ni na kakvim, pa da kažem ni presudama evo, ona počiva na slobodnim i demokratskim izborima. I mi danas raspravljamo o korespodenciji jedne institucije ove zemlje sa najvišim zakonodavnim tijelom u ovoj zemlji, to je točka dnevnog reda. Ta institucija čak nije pomenuta ni jednim slovom u Ustavu BiH, znači ni jednim slovom nije pomenuta, nazivom institucije. Da ne budem krivo shvaćen, ja mislim da je to vrlo važna institucija, mislim da je vrlo važna institucija i mislim da ta institucija mora biti u funkciji zaštite i ovog Ustava i ustavnog poretka u BiH i zakona u BiH i sloboda i prava, ali i zaštiti ukupnog demokratskog poretka u BiH. Ona bi trebala odgovarati nekome u ovoj zemlji, ili građanima na nekakav način, ja sam to problematizirao nekoliko puta, ne znam način na koji Tužiteljstvo BiH ispunjava svoj način odgovornosti prema građanima ove zemlje, ne odgovara ni posredno preko izabranih predstavnika građana i naroda, ne znam kako ona ispunjava svoj element odgovornosti. Činjenica je, očigledno, da postoje neki paralelni oblici odgovornosti. I ja sam frapiran bio kad sam pročitao pismo koje sam dobio u materijalima, da postoji institucija u ovoj zemlji koja se poziva na odredbe Zakona o kaznenom postupku, odredbe koje definiraju istražne radnje Tužiteljstva, da ne bude nikakvih zabuna da su to nekakve kurtoazne prepiske s Parlamentom, znači članci na koje se poziva Tužiteljstvu jest nadležnosti Tužiteljstva da provodi određene istražne radnje. I u okviru tih istražnih radnji Tužiteljstvo pita ko su članovi Kolegija tu, ne znam ni ja sad, da ja, ne želim ni u ironiji koristiti neke izraze za ovu najvažniju instituciju ove zemlje, ko su članovi Kolegija zajedničkog, ko je to sjedio kad su oni to nešto negdje na nekakvom sijelu odlučivali, ko su članovi Parlamenta, kako su se oni izjašnjavali, u okviru provođenja istražnih radnji. Da smo mi uistinu demokratska zemlja, da mi uistinu poštujemo Ustav ove zemlje, mi bi ovakve činove okarakterizirali onako kako im pripada, međutim mi ni to nećemo. Mi, evo ponovo tražimo od Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća, u kome sjede ti isti ljudi koji su sami sebe izabrali, da nam oni kažu da nisu upravu. Nemojte da to radimo od sebe, radije nemojte ništa, radije nemojte ništa. ... da mi sad njih pitamo, jer oni jedino sami sebi odgovaraju. Znači oni ne odgovaraju ni narodu, ni parlamentima, ni vladama itd. oni sami sebi odgovaraju i dovoljno im to, i nek odgovaraju. 72 Ja želim ovdje vrlo jasno i glasno reći da je način korespodencije, osobito u ovom jednom pismu, meni osobno, apsolutno neprihvatljiv, ne djelimično, apsolutno neprihvatljiv kao korespodencija sa Parlamentarnom skupštinom BiH. I ja ću u tom smislu predložiti zaključak: - Zastupnički dom smatra nedopustivim i neprihvatljivim način korespodencije Tužiteljstva BiH prema Parlamentarnoj skupštini BiH, osobito u dopisu, pa broj ovaj dopisa koji se spominje, da ga ne čitam sad, i traži od Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća da ovo pitanje razmotri i odredi se spram ponašanja postupajuće tužiteljice. Tamo postoji disciplinski tužitelj, da vidimo da li će taj, to Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće procijeniti da li ima propusta u radu postupajuće tužiteljice. Ja mislim da ima i tražim od vas podršku da donesemo ovakav zaključak. Druga stvar, ja želim da ova zemlja ima jaka tužiteljstvo, jer ima puno razloga zbog kojega treba imati jako i odgovorno i profesionalno tužiteljstvo. Želim da ima jake, profesionalne, neovisne, ali neovisne i sudove i tužiteljstvo. Meni se čini da se u ovom slučaju Tužiteljstvo koristi za nekakve političke razračune, daj Bože da nije tako, ali mi se čini da se nekakav pritisak pokušava vršiti na, neprihvatljiv pritisak na najviše zakonodavno tijelo. Volio bih da nisam upravu, plašim se da ovaj, ako je to tako, ako se to tako može ponašati bilo ko u ovoj zemlji prema najvišem zakonodavnom tijelu ove zemlje pitam – koja je sigurnost, pravna sigurnosti najobičnijih građana, evo koji nas izabraše pa poslaše ovdje da u njihovo ime donosimo i zakone, da provodimo i odluke Ustavnog suda, da mijenjamo i Ustav ovakav kakav jeste nebi li bio bolji i to jedini mandat ima ovo tijelo. Kad i ako bude na dnevnom redu rasprava o funkcioniranju, a dobro bi bilo znači, Ustavnog suda, o načinu provođenja odluka Ustavnog suda, a dobro i to bilo, vrlo rado ću se uključiti, dati svoj doprinos i volio bih, uistinu bih volio da nemamo nerealiziranih, neizvršenih odluka po presudama Ustavnog suda. Osobno cijenim da su odluke, iako kažu da se one ne komentiraju, da su, one su konačne, znači nisu promjenjive, korektne ovaj, i dobro bi bilo da uložimo napor, ali ne pod prijetnjom bilo kojeg tužitelja u ovoj zemlji, kako ćemo i na koji način doći do rješenja koja će biti zadovoljavajuća i u skladu sa ovim Ustavom. Hvala lijepo.
Replika, poslanik Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Naime, vidim da se kolega Lozančić javio zadnji i da je predložio ovaj zaključak. Do njegovog prijedloga zaključka čini mi se da je moj zaključak bio najjači. I ja nisam prepoznao u Vašem razgovoru da ovaj zaključak ne valja, nego da ga treba pojačati. Evo, ja sam za to da ovaj svoj zaključak povučem, da Vaš zaključak podržim i da bi načisto bili da li Tužilaštvo stoji iza tužioca koji korespondira sa Parlamentom BiH, da u Vaš zaključak ubacimo osim Visokog sudskog i tužilačkog savjeta i Tužilaštvo, jer i ono vjerovatno ima svoju disciplinsku grupu koja to radi. Ako neko ima još jači zaključak, evo unaprijed kažem da ću podržati i taj jači zaključak, tako 73 da ovo shvatam kao gradaciju zaključaka koje smo ovdje predložili, a ne da sam imao namjeru da predlažem zaključak koji neće imati nikakvu funkciju. Hvala.
Za diskusiju se prijavio poslanik Mladen Bosić. Izvolite kolega Bosiću.
Hvala predsjedavajući. Pa, ja bih prvo pozvao prisutne iz Tužilaštva da kažu kako oni vide ovu raspravu i kako vide ovaj slučaj koji je, evo dobio i političku konotaciju. Za razliku od doktora Kunića, ne znam Džaferovića i ostalih stručnih ljudi za pravo, ja to gledam sasvim drugim očima, kao očigledan pritisak, politički pritisak od strane Tužilaštva na Parlament BiH u sklopu opšte atmosfere linča prema političkim predstavnicima u ovom Domu. Jezik i ton, kojima je napisana taj tučilački zahtjev, korespondira sa jezikom koji slušamo na televiziji svaki dan od raznih nevladinih organizacija, raznih novinara i raznih članaka koji imaju zadatak da naprave atmosferu nepostojanja ili slabljenja institucija BiH. Sada da ja ne bih ispao onaj ko brani institucije BiH više od onih koji se za njih još više zalažu, ja ću prije svega ukazati na to da se ovdje radi o ponižavajućem statusu ovog Doma i da bi mi morali imati ipak nešto konkretno na osnovu, evo mi podržavamo sve ove zahtjeve, odnosno zaključke koje ste predložili. Predlažem da se usaglasite oko jednog zaključka, pa ako možemo svi zajedno da ga izglasamo. Kako je došlo do ovog? Pa, zloupotrebom pravosudnog sistema, u ovom slučaju Tužilaštva, u političke svrhe. Prije izvjesnog vremena mi je bio na razgovoru direktor OSCE-a u BiH i priča o Sejdić-Finci odluci i čovjek kaže – pa Sejdić, znate Sejdić je naš zaposlenik, on radi u OSCE-u. Pa rekoh – je li Sejdić bio vazda poslanik(?) i kada je podnio Sudu apelaciju? Pa kaže – jeste. Pa jasno je onda zašto je Sejdić podnio Sudu apelaciju. E tako i ovo. Ja sam ubijeđen da je neko namignuo Tužilaštvu da u ovom trenutku uradi ovaj gest, kako bi izvršio dodatni pritisak. Ako mu nije namignuo, onda je Tužilaštvo osjetilo samo da je vrijeme da se uključi u ovu opštu atmosferu linča protiv Parlamenta BiH i ostalih političara. Znači čitava ova situacija me je definitivno ubjedila da ovaj Parlament treba odmah, po hitnoj proceduri da stavi na usvajanje zakon po kome će Parlament birati tužioce BiH. Hvala.
S obzirom da nema više prijavljenih za diskusiju od strane poslanika samo nekoliko riječi. Dakle, Parlamentarna skupština BiH je ustavna kategorija i ona je bikameralna, ima dva doma koji su potpuno ravnopravni. Nijedan zakon u Parlamentarnoj skupštini BiH ne može biti usvojen ako nije usvojen u istovjetnom teksu i u jednom i u drugom domu. Zašto to govorim? Inicijativu za ovu raspravu je pokrenuo Zajednički kolegij. Na sjednici Zajedničkog kolegija bila su sva tri člana Kolegija iz Predstavničkog doma i sva tri člana Kolegija iz Doma naroda. I jednoglasno je usvojeno to na Zajedničkom kolegiju, nakon toga jednoglasno na užem i Proširenom kolegiju da se 74 nađe ova tačka, bez ijednog glasa suzdržanog u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. Mi smo u prethodnih više od sat vremena povodom ove tačke saslušali mišljenja svih poslanika u Predstavničkom domu. Poslanici su iskazali svoja demokratska razmišljanja i stavove o ovome, a sada ostavljamo mogućnost da se Predstavničkom domu obrate gosti koji su pozvani, između ostalog i zbog ove tačke dnevnog reda. Izvolite. Da li se neko, predstavnica Ustavnog suda BiH, gospođa Valerija Galić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedatelju Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, doktore Bećiroviću, poštovani dopredsjedatelji, doktore Živkoviću i doktore Ljubiću, poštovane gospođe i gospodo zastupnici, dame i gospodo. Zahvaljujem na pozivu da nazočim danas ovom visokom Domu i da vas informiram o nekim pitanjima koja se odnose na problem izvršenja odluka Ustavnog suda BiH. I današnja rasprava pojedinih uvaženih zastupnika je pokazala koliko je osjetljiv odnos između zakonodavne vlasti i Utavnog suda. Naime, naravno vi imate narodni suverenitet, mi to nemamo. Ali obzirom na ulogu koju Ustavni sud ima u svakom demokratskom sustavu da može u okviru svoje primarne nadležnosti apstraktne, konkretne i inicidentalne kontrole ustavnosti, u vršenju nadzora nad radom zakonodavne vlasti, ukloniti iz pravnog sistema, odnosno ukinuti pojedinu odredbu zakona, ukazuje na to da odnos između Ustavnog suda i zakonodavnog tijela, u konkretnom slučaju između Ustavnog suda BiH i Parlamentarne skupštine BiH, po mom mišljenju se treba zasnivati na razini funkcionalno pragmatičnoj. Ja sam, nije bilo dileme da se ja odazovem danas ovom visokom Domu i kao što sam rekla, da u okviru svoje nadležnosti ukažem na neke probleme koji se javljaju u izvršenju odluka Ustavnog suda. Činjenica je da u svakom sustavu odluke sudova, a naročito odluke ustavnih sudova, se bez ikakve dileme trebaju izvršavati kvalitetno i brzo i njihovo, one predstavljaju jedan efikasan instrument u jačanju pravnog sustava pojedine države. Doprinose individualnoj zaštiti ljudskih prava i jačanju vladavine prava. Kao što je već istaknuto od strane nekih uvaženih zastupnika, podsjetiću da, prema Ustavu BiH, odluke Ustavnog suda su konačne i obvezujuće. Njihovo neizvršenje sankcionirano je Kaznenim zakonom BiH. Iako pohvalna intencija zakonodavca da neizvršenje odluka Ustavnog suda sankcionira, ipak praksa je pokazala da se otvara pitanje da li je ovo učinkovit mehanizam. U izvršenju odluka Ustavnog suda, javljaju se dvije grupe problema. Prvo, odluke u realizaciji, odnosno izvršenju odluka Ustavnog suda, kada Ustavni sud utvrdi da je neka odredba zakona neustavna ili nekog drugog općeg akta i naloži njeno izvršenje i druga grupa problema, koja je najčešća, koja se javlja u okviru apelacijske jurisdikcije, kada Ustavni sud utvrdi povredu određenog ustavnog prava u konkretnom slučaju. Iako kvantitativne analize pokazuju da se veliki broj odluka Ustavnog suda izvršava, ipak kvantitativne analize ukazuju da neke od značajnijih odluka Ustavnog suda se ne izvršavaju. Do sada je doneseno 80 rješenja o neizvršenju odluka Ustavnog suda, zaključno sa 31.03. ove godine. Četiri se odnose na rješenja o neizvršenju na 75 Parlamentarnu skupštini BiH. Predpostavljam, podsjetit ću, da vi znate u kojim je to slučajevima Ustavni sud donio rješenje. To se odnosi na neimplementaciju, neizvršenje Odluke vezano za grad Mostar, za evo, aktualno pitanje, kojim se vi već duže vrijeme bavite, Zakon o matičnim brojevima, jedinstvenom matičnom broju, zatim Izborni zakon u dijelu koji se odnosi na usuglašavanje naziva izbornih jedinica u skladu sa Zakonom RS-a o teritorijalnoj organizaciji i Zakon o državljanstvu BiH. Rekla sam da se zaista kroz neke analize, i evo i današnja rasprave je pokazala, otvara pitanje da li je mehanizam sankcioniranja za neizvršenje kaznenih djela učinkovit mehanizam. Moram kazati da je BiH jedna od rijetkih zemalja koje su predvidjele ovaj instrument kao instrument pritiska određenih subjekata u slučaju neizvršenja odluka Ustavnog suda. Još, prema našim saznanjima i nekim uporednim pokazateljima, takav instrument imamo u Azerbejdžanu i u Slovačkoj, gdje nadležni tužitelji u okviru svoje redovne djelatnosti mogu pokrenuti, odnosno kazneni postupak za neizvršenje odluka sudova. Zaista, u nekim drugim državama i bez, državama koje imaju veću razvijenu kulturu demokratsku i gdje se ne dovodi u pitanje princip vladavine prava, odluke ustavnih sudova, iako ne postoje određeni mehanizmi, one se bez problema izvršavaju. Uvažena zastupnica Majkić je predložila jedan zaključak koji po mom mišljenju onako, Vi ste predložili ad hoc jedno tijelo. Ja mogu reći i ad hoc da bi to moglo biti prihvatljivo, ali nakon jedne svesrdne analize dosadašnjeg ovog mehanizma koji je predviđen i ipak nekog testa da li bi taj instrument u konačnici, znači eventualno da li bi trebalo donijeti neki sistemski propis ili na neki drugi način to pitanje regulirati, da li bi pokazalo neke efekte koji bi podržavali izvršenje odluka Ustavnog suda. I samo da kažem još jedno, Ustavni sud ne inicira, niti se od Ustavnog suda može očekivati neka određena indicija da on procesuira određene subjekte zbog neizvršenja odluke Ustavnog suda. Uloga Ustavnog suda se završava, s obzirom da Ustavni sud u skladu sa pravilima Ustavnog suda nadgleda izvršenje odluke Ustavnog suda, on ih ne implementira. I on u slučaju kašnjenja u izvršenju ili neadekvatnog izvršenja, Ustavni sud donosi rješenje o neizvršenju koje dostavlja nadležnom tužitelju. Dakle, naša uloga se tu završava i Ustavni sud je njegova, jer je njegova osnovna i primarna zadaća da on donosi odluke koje su u skladu sa Ustavom i da podržava Ustav. Ja bih, evo samo toliko. Ja se nadam da ćete razumjeti da na neka pitanja koja su se odnosila na eventualno ustavnu snagu, pravila Ustavnog suda, uvaženi zastupnik Živković je pokrenuo zahtjev za ocjenu ustavnosti pravila Ustavnog suda, ja bih prejudicirala i svoj stav i svoje mišljenje pravila, naravno kao ovlašteni podnositelj zahtjeva. U daljoj proceduri Ustavnog suda će se riješiti i odgovoriće se i na taj zahtjev i donijeti adekvatna odluka po tom pitanju. I sva neka druga pitanja koja su vezana za rad Ustavnog suda, za neke odluke Ustavnog suda ipak prevazilaze danas moje kompetencije u vašem obraćanju povodom teme koja je danas na dnevnom redu. Ja vam se zahvaljujem na pozornosti.
Zahvaljujem uvaženoj predsjednici Ustavnog suda, gospođi Valeriji Galić. Da li se još neko od gostiju želi obratiti? Izvolite. 76
Poštovane dame i gospodo. Ja sam zamjenik glavnog tužioca, Božo Mihajlović. S obzirom na sve što sam danas čuo u vezi sa ovim problemom, ne mogu se u ovom trenutku decidno izjasniti, dok u okviru Tužilaštva ne provjerim sve činjenice vezano za ove predmete. U svakom slučaju Tužilaštvo ima zaprimljenihm ne četiri predmeta, nego i više od 30 predmeta vezanih za neizvršavanje odluka Ustavnog suda, Suda BiH i drugih organa koji se mogu dovesti u vezu sa krivičnim djelom neizvršavanja odluke Ustavnog suda. Postupanje suda je uobičajena procedura prikupljanja svih materijalnih dokaza u cilju utvrđivanja da li se postupa u cilju izvršenja odluka Ustavnog suda. Ne znači ako Tužilaštvo traži određene informacije da je Tužilaštvo donijelo javno tužilačku odluku. Upravo prikupljanje materijala je usmjereno ka tome da Tužilaštvo može zaključiti da li su u vezi sa konkretnom odlukom ostvarena bića krivičnog djela koje je propisano Krivičnim zakonom BiH. U tom smislu, da ne bih prejudicirao stvar, Tužilaštvo BiH će u vezi sa vašim usvojenim zaključkom dati jedan cjelovit odgovor, odnosno cjelovito izjašnjenje. I ne vidim razloga i ne mislim da je bilo koji tužilac postupio pod bilo čijim uticajem. Jednostavno se radi o tome da se prikupe podaci na temelju kojih će se donijeti javnotužilačka odluka. Vidite, ako Tužilaštvo prikupi podatke iz kojih nedvojbeno proizilazi da se ide i da se provede procedura ka donošenju određenih propisa, to ne znači da je ostvareno biće krivičnog djela, dapače tek na temelju tih materijala se može donijeti odluka da se Parlament, odnosno onaj ko je dužan izvršavati odluku Ustavnog suda BiH, trudi da tu odluku i donese. Hvala.
Zahvaljujem zamjeniku glavnog tužioca. Podsjećam, da budemo do kraja precizni, na ovoj sjednici u okviru ove tačke dnevnog reda mi u ovom trenutku nismo usvojili nijedan zaključak. Dakle, obavili smo raspravu, na kraju sjednice ćemo se tek izjasniti o ponuđenim zaključcima koji su proistekli iz ove rasprave. Za riječ se javlja i glavni pravobranilac. Izvolite, gospodin Mlađen Mandić. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko. Ja sam se odazvao pozivu predsjedavajućeg, odnosno Kolegija. Pošto Pravobranilaštvo brani imovinske interese svih organa BiH a tu spada i Parlamentarna skupština, obadva njena doma, ja stvarno nemam nikakvu namjeru da dužim, da diskutujem, osim da pomognem gospodinu Džaferoviću da je ustvari biće krivičnog djela odbijanje, neizvršavanje ili bilo kakvo predstavljanje, bilo koje radnje koja sprečava izvršenje djela. I radi se o službenom licu, znači ne može biti tužen organ, samo službeno lice, pojedinac. Samo toliko. Hvala.
Zahvaljujem. 77 Konstatiram da više nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu o 10. tački dnevnog reda, i dajemo pauzu od 60 minuta. Dakle, nastavak u 15:50 sati. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici nastavljamo sa radom. Konstatiram da imamo potreban kvorum. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda, Ad. 11. Prijedlog rezolucije o osudi zločina genocida u Srebrenici, predlagači: poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić
Pa evo, upravo se u toj ulozi i javljam, bit ću prilično kratak, jer jednostavno sam uvjeren da najveći dio, odnosno sigurno svi poslanici znaju o čemu se radi i dakle vodit ću računa da ne bude viška riječi. Dakle, u samoj preambuli ovog dokumenta, odnosno ove deklaracije navedena je argumentacija za njezino donošenje, barem nešto od nje, ona je daleko šira. Mi smo uvjereni da ovaj Parlament bi usvajanjem ovakvog jednog dokumenta, na neki način, izvršio svoju obavezu, jednu vrstu duga prema žrtvama zločina genocida koji se desio u Srebrenici i njihovim porodicama. Također bismo isto to uradili prema svim žrtvamm i njihovim porodicama ratnih zločina, zločina protiv čovječnosti u cijeloj BiH, a također bismo to i uradili prema svim žrtvama na prostoru bivše SFRJ i njihovih porodicama. Mislimo da smo ovo dužni i sami sebi učiniti, i svojoj djeci, mira radi i razvoja ovog društva. Jednostavno mi mislimo da je ovo demokratska praksa, odnosno jedna vrsta civilizacijskog čina koji je uobičajen u ovakvim situacijama. Hvala lijepo. 78
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Evo, u ime Kluba zastupnika SDA u Parlamentarnoj skupštini BiH mogu da kažem sljedeće. Naime, ovo je treća ili četvrta modifikovana rezolucija koja se nalazi u parlamentarnoj proceduri i čini mi se da je krajnje vrijeme da ipak i ovaj Parlament zemlje u kojoj se to sve dešavalo ipak da pozitivno svjetlo usvajanju ovakvog jednog dokumenta, nakon američkog Senata, nakon Evropskog parlamenta, nakon Skupštine Srbije itd. Mislim da je krajnje vrijeme da Parlamentarna skupština BiH da zeleno svjetlo ovakvoj jednoj rezoluciji kojom bi se osudio genocid, ma koje vrste i ma gdje se desio. Zbog toga, evo Klub zastupnika SDA će podržati ovu rezoluciju, odnosno bit će protiv negativnog izvještaja Komisije.
nije uključen mikrofon
Riječ ima poslanik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo. Pa evo, kao što moj prethodnik reče, ovaj Prijedlog rezolucije u nešto različitim ili modificiranim tekstovima, već se nekoliko puta pojavljivao, bar u prošlom, evo i u ovom sazivu Zastupničkog doma i moj dojam je da je ovaj prijedlog koji danas imamo pred sobom, koji već evo neko vrijeme je u parlamentarnoj proceduri, je jedan dosta dobro izbalansiran prijedlog, uvažavajući sve činjenice koje su obilježile našu, da tako kažem, sumornu prošlost u proteklom vremenu. Mislim da je krajnje vrijeme da Parlamentarna skupština, pa sve što sam rekao o Parlamentarnoj skupštini u prethodnoj točci dnevnog reda dodajem i ovoj raspravi, jer mislim da to jeste takvo tijelo i da treba biti takvo tijelo, bi trebala iskazati jedan svoj civilizacijski gest spram onih građana ove zemlje koji su najviše pretrpili, iako je malo onih koji nisu baš nešto pretrpili kao žrtve proteklih ratnih događanja. Možda bi, da smo dali šansu da ova rezolucija uđe u neku vrstu parlamentarne rasprave, bilo prostora da se možda proširi sam naziv rezolucije, meni je iskreno žao kao članu Povjerenstva za ljudska prava, ... takvog naziva, što nismo našli snage i mogućnosti da propustimo, da tako kažem, u daljnju parlamentarnu proceduru, iako je bilo i određenih zamisli da se odgodi izjašnjavanje, da se otvori svojevrsno javna rasprava, da ovaj Prijedlog na poseban, na jedan način postane, da tako kažem, vlasništvo ovog Povjerenstva, jer mislim da, to sam rekao i u raspravi na samom Povjerenstvu, šta god mi odlučili danas, znači mi prošlost promijeniti ne 79 možemo, ona jeste takva kakva jest. Ali jednim pozitivnim odnosom siguran sam da možemo značajnije relaksirati sadašnjost, a pogotovo u pozitivnom smislu djelovati na budućnost svih nas, a pogotovo onih mlađih u ovoj zemlji. Ne znam kakav će danas ishod biti o ovoj rezoluciji. Evo, ja sam se opredijelio poodavno o ovom pitanju tako da nemam nikakve dileme i mislim da nije neka prevelika ni mudrost ni hrabrost ponašati se u skladu sa onim što proklamira ova rezolucija, odnosno dat joj podršku. Pa evo, i ovaj puta dajem podršku ovoj rezoluciji iako bih, opet kažem, volio da smo dali mogućnost da ona postane vlasništvo Povjerenstva pa da, evo možda i neke dilemice i sitnice, ako su one razlog da ona ne može proći, da ih otvorimo da konačno, evo i ova Parlamentarna skupština da svoje stajalište o ovom krupnom pitanju u BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poslanik Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja znam da će i ovaj put ova rezolucija biti Sizifov posao za ovaj Parlament. Svi znamo i zašto. Još uvijek u BiH nismo dostigli taj civilizacijski nivo da prihvatimo surovu istinu koju samo rat može da donese. Jedan lijep pjesnik, koga ja obožavam, rekao je – Mač je mač, a plač je plač. Svaka je bol ista. Nemojte se ljutiti, poštovane dame i gospodo, svi vi ovdje, ja najbolje među vama znam šta je i jedno i drugo. Ali nemojte misliti da je ovo moje duboko subjektivno mišljenje. Slažem se sa prethodnikom, ako je čitava Evropa pa i zemlja u okruženju, donijeli jedan ovakav civilizacijski akt i ako se sjećate jednog mog nastupa, mislim da sam jedini među vama koji je bol iz Drugog svjetskog rata takođe ponio sa sobom, rekao sam vam, dio djetinstva sam proveo u Domu za ratnu siročad, ja znam šta je bol, kao dijete, ali ja bih vas ipak molim da skupite dovoljno hrabrosti i odlučnosti da ovo prihvatimo i da skinemo taj veo crnila nad BiH, da smo još uvijek samo zaraćena plemena, a ne civilizovani narod. Što je bilo bilo je, mrtvi su mrtvi, živi su živi. Dajte da pređemo preko ovoga kao civilizovani ljudi i da idemo dalje u budućnost. To je jedini način, drugog nema, vjerujte. Kad tad ovo ćete morati učiniti, radi sebe. Zato vas molim i apelujem na vas da bar malo u ovom momentu budemo konačno i definitivno jedinstveni, samo ljudi, ništa više. Mi kao Klub, naravno da ćemo glasati za ovu rezoluciju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege. 80 Pa ništa, ponovit ću samo nekoliko stvari što sam već rekao i na Komisiji, a i kad god je ova tema, ne samo rezolucija bila, nego kad se raspravljalo o ratnim zločinima, to ću i sad samo da podsjetim kolege i da vas ne iznenadi to što je sve troje srpskih članova Komisije glasalo protiv. Dakle, govorim u svoje ime. Niko od vas gospodo i prijatelji Bošnjaci ne može se lično na mene ljutiti niti me smatrati kao čovjeka nekog koji ne razumije šta je to bilo ako ja neću podržati i neću glasati za ovu rezoluciju. Ja ne znam, nisam licitirao, nisam pravio anketu, ali 90% Srba u RS-u neće ovo podržati. Šta vam onda znači rezolucija? Ja ne znam, i nisam ja razbacivao ni kockice, ni da sa ovom temom ne petljam grah, Bože me oprosti, što bi narod rekao, ovo je najozbiljnija stvar, ali ako nekada, ja ne znam kada, u nekoj funkciji bude neko drugi umjesto Radmanovića, Izetbegovića i Komšića i kad njih sve trojica odu u Potočare i kad njih sve trojica odu u Dobrovoljačku, da nas ne čuva policija Kantona Sarajeva, i kad njih sve trojica odu tamo gdje su stradali Hrvati u Uzdolu i ne znam gdje da ne pominjem ta mjesta, onda će to biti najjača poruka za sva tri naroda i pomoći, barem kakvom takvom povjerenju ne pomirenju, pomirenje je individualni čin. A nikakva rezolucija ovdje u Parlamentu, kako god bude glasalo se, a ja ću glasati da znate protiv, i nisam nečovjek što ću glasati protiv, i ne interesuje me šta je glasao Evropski parlament i Jelko Kacin, jer ako se on bori za ljudska prava nek prvo se zalaže da se vrati 200 miliona maraka koje je odnijela Ljubljanska banka ovoj sirotinji iz BiH, pa ću ga onda ja smatrati demokratom, evo javnom kažem i poruka. Pa šta je neko drugi usvojio i da li se izvinjava neko iz Srbije, iz Hrvatske, meni niko zdravlje neće vratiti, a neće vratiti žrtve ni u Srebrenici u Potočarima, a neće vratiti ni žrtve iz '92. do '95. godine 3.267 srpskih žrtava na području Srebrenice koje niko ne pominje. Dakle nikada, ja vam govorim kao čovjek koji je prošao svu golgotu, nedao Bog nikome, ali nikada nemojte tražiti od mene, ne znam od drugih Srba, ja govorim u svoje ime, da nešto glasam. Ne zbog toga što sam nečovjek, ja shvatam svu tu patnju, tragediju, ali u BiH nikad se neće stići do jedne istine, uvijek će imati jednu istinu Bošnjaci, drugu će imati Srbi, treću će imati Hrvati, četvrtu će imati međunarodna zajednica i lobisti koji lobiraju za određene narode i nacije, petu će imat nevladin sektor koji uzima pare od stranaca i na patnji i krvi tih što su stradali se bogate, pa oni kao neku organizuju konferenciju o pomirenju naroda, ala ona nesretna Kandićka koja je proglašena za, molim vas za počasnog građanina Sarajeva. Ma ne možete s njom nikad postići povjerenje i pomirenje nego sa mnom koji će razumjeti stradanje bošnjačkog naroda, jer u ime srpskog naroda, u ime moje, u ime Boga, niko nije smio ubiti nedužnog čovjeka, bio on u Srebrenici, bio on u Mostaru, bio on u Uzdolu, bio on u mom Silosu, gdje su pobijeni ljudi, ili ne znam ni ja gdje. Dakle, nemojte me smatrati manje čovjekom, i manje Srbinom, i manje članom Parlamenta, i manje ne znam kakvim drugim razumnim bićem, ako neću glasati za ovo. A jasno je zašto neću. Još ratna prošlost iz Drugog svjetskog rata nije razjašnjena, iz Drugog svjetskog rata. Danas se pitamo ko je zabetonirao jame i istinu u nekim dijelovima tamo gdje su Srbi stradali? Ko je odveo Hrvate u Austriju tamo i pobio ih, ne znam ni ja zbog čega i kako? Ko je žrtvovao u Sremskom frontu 20.000 srpske najbolje mladosti? Ne znamo ljudi. Nemojte nas onda tjerati, barem govorim u svoje ime, ja naravno u svoje ime, ja ne znam moje kolege kako će se opredijeliti, nemojte nas tjerati i manje nas smatrati da smo vam prijatelji ako ovo ne prihvatimo. Nije ljudi vrijeme, ja vam govorim kao čovjek, mada se vama žuri, ja to znam. Ali vas pitam šta ćete dobiti i kad bi glasali, a ja neću? Hoćete li dobiti od mene neku veliku veličinu koji je 2003. godine prvi i jedini Srbin bio u Potočarima, pružio ruku, niko drugi nije htio da uzvrati. Nisam 81 tamo išao zbog CNN-a i svih mogućih kamera svjetskih, kad su me vidjeli kao da je aždaja se pojavila, imao sam najbolje namjere. Ali kada isto vidim nekog Bošnjaka, ovog kolegu koji sjede ovdje, koje izuzetno cijenim, da sa mnom ode u Dobrovoljačku i kaže ovdje su pobijeni Srbi i nedužni vojnici, onda očekujte od mene da glasam za ono što tražite. Ako kažete naš kolega Slavko Jovičić, zovite me kako hoćete, bio je 1.334 dana i zlostavljan ko životinja, koji danas ima strašne probleme, ako mi neko od vas oda priznanje, a ne tražim, niste mi vi ovo krivi, ja vas sve cijenim i poštujem, onda ću vas smatrati kao ljude koji shvataju da je vaš kolega iz Parlamenta pretrpio strašan zločin i koji bi sad dao mandat, platu i sve živo da mogu tri metra normalno da koračam, a ne da trčim. Zato nas shvatite, završit ću, kao ljude koji ništa vam neće donijeti kad bi svi glasali za ovo, a ja neću, jer sam vam rekao maloprije. Ne znam procenat, ali 90% Srba ovo neće nikad prihvatiti kakva god rezolucija da se ovdje izglasa, ali ću je prihvatiti nekada, ne znam kada, kad, neću ja tada više biti političar i više neću biti ni u jednom mandatu, ali ako moj prijatelj Denis Beirović, kome vjerujem, moj prijatelj Božo Ljubić, Slavuj, zajedno budu na tri mjesta. A u prošlom mandatu, sjećaju se moje kolege koji su bili članovi Parlamenta, molio sam uvaženog prijatelja Bakira Izetbegovića i rekao mu – hajmo Bakire ja i ti u Potočare ja sam samo član stranke nisam potpredsjednik, hajmo zajedno u Potočare, zvaćemo jednog Hrvata iće s nama, Niko Lozančić koji je veliki prijatelj. Hajmo otići tamo gdje su stradali Hrvati, hajmo otići u Silos gdje sam ja bio, hajmo u Dobrovoljačku. Neće ljudi, neće. Kako onda želite i očekujete od mene podršku za bilo kakvu rezoluciju. Izvinite što sam ovakav, ali ovo je najteža tačka o kojoj ja ne mogu da šutim i koja me boli dok budem živ. I moju djecu ovo tišti, ali ih ne učim da bilo koga mrze, jer mržnja je bolest. Ja sam jedan od rijetkih ljudi koji je u sebi pobijedio mržnju. Šta su meni krivi ovi moji prijatelji Bošnjaci? Nikad nisu ni čuli za mene ako me nisu vidjeli negdje na televiziji. Šta su oni krivi? Ništa. Ali ni njima Slavuj ne misli zlo, ne daj Bože. Sve što mislio njima meni se vratilo. Bog mi je svjedok, govorim istinu. Hvala vam lijepo.
Riječ ima poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa, moram priznati da me zaista ovaj govor gospodina Jovičića onako dirnuo, jer znam kroz šta je prošao, kako je prošao. I znam, uvaženi kolega Jovičiću, da niste jedini, da su svi oni koji su prošli kroz Silos isto tako ponašaju kao i Vi. I žao mi je što je i danas skinut izvještaj Tužilaštva, jer bi i na tu temu imali štošta reći. Žao mi je zaista iskreno i mislim da svaki čovjek koji imalo drži do sebe, do svog dostojanstva, ne može biti toliko bezosjećajan, toliko surov, da mu nije žao zbog svakog nevinog izgubljenog života. I žao mi je zbog svakog nevinog izgubljenog života. I krajnje mi je ružno poigravati se s nečijom tragedijom. Gosodin Jovičić je danas ovdje pomenuo Silos. Mnogi su ovdje vjerovatno imali i lične neke tragedije i žrtve i stradanja i štošta, ali nikada o njima ne pričaju zato što je to vrlo ružno 82 koristiti, manipulisati svojim bližnjim. Jasno je da se mi ovdje oko ove rezolucije nikad nećemo moći dogovoriti. I onaj ko je pisao znao je i kad je pisao. Znači, cilj mu nije ni bio da se ona usvoji, nego da se ovdje podignu tenzije. I to smo imali i prošle godine pred juli mjesec. Jedini rezultat koji će biti, a ja dolazim iz tog područja, jeste i znam kako tamo žive i Srbi i Bošnjaci, jeste da će Srbi i Bošnjaci koji su jutros kao komšije pili kafu, večeras kad budu gledali vijesti ujutro više neće, već će gledati jedne druge poprijeko i neće više tako piti pijenu kafu. Gospodine Belkiću, ja neću ništa pričati šta je bilo u Srebrenici, a obišla sam sve i jedno selo. Ovdje vam imam fotografiju čovjeka, radeći kao novinar novinarske priče, dok u Srebrenici nije stradao ni jedan Bošnjak, on je uhvaćen i živ ispečen, zove se Nenad Rankić, majka mu živi u Srebrenici. Zna se ko ga je ispekao, zapalio živog na vatri. Zna se i gdje je taj čovjek i ko je i snimak postoji, nikada nije odgovarao. Neću vam pričati ni šta se dešavalo iz te zaštićene zone, ali ću vam pokloniti knjigu Ibrana Mustafića „Planirani haos“, on je ...
nije uključen mikrofon
Pa evo, pokloniću, možda je trebate još jednom pročitati. Takođe ću vam reći da ovdje imam, dobila sam ih od Bošnjaka iz Srebrenice, CD-ove matičnih knjiga umrlih iz Srebrenice koje su se vodile tad u Tuzli. Tu se nalaze ljudi, imena ljudi koji su gore u Potočarima na onoj ploči njihova imena, navedeni kao žrtve genocida. A iz ovih matičnih knjiga ta imena nađete u napadu na selo Kravice, nađete u napadu na Skelane da su poginuli, stradali tu, u napadu na Skelane gdje su ubijena braća Aleksandar i Radisav Dimitrijević od 10 i 6 godina. Kad sam kao novinar radila, i to je jedna od najpotresnijih priča koju sam uradila, jesu kad su mi očevidci pogibije te dvojice braće koje je ubio snajperista dok su pokušavali pobjeći ka Bajinoj Bašti, ispričali kako je njihova majka Milica Dimitrijević nosila svog Aleksandra od 4 godine dok mu je mozak curio niz njene ruke. I ponavljam, žao mi je svakog stradalog, ali očekujem da jednog dana se kaže da je u Srebrenici i na području Srebrenici, Bratunca i ostalih opština stradalo 3.000, koliko reče Slavuj 200 i nešto Srba, da je te Srbe neko ubio. Žao mi je, ponavljam, i zbog svakog stradalog bošnjačkog života i očekujem isto da vi, ne radi nas ali radi sebe i istine, sa onih spiskova stradalih Bošnjaka u Srebrenici, razdvojite one koji su zaista nevino stradali, što je za svaku osudu, i one koji su bili zločinci i stradali ubijajući srpske civile. To uradite jer ti nevino stradali ne zaslužuju oni da se imena onih drugih nalaze pored njih. Hvala.
... [[mikrofon nije uključen]] jednu raspravu koja je ipak u okvirima naše parlamentarne prakse. Riječ, odnosno repliku ima Beriz Belkić. Izvolite. 83
Sigurno da jeste teška tema, međutim dosadašnji tok diskusije, po mom mišljenju, je korektan, svako iznosi svoje viđenje stvari. Ja sam se za repliku javio, ne da dižem tenzije niti da stvaram bilo kakvu vrstu problema ovdje, jedino da kažem dvije stvari. Apsolutno ni u snu mi nije padalo na pamet niti Azri Hadžiahmetović, niti svima nama koji smo oko ovoga i prije i sada radili da ovim činom nanosimo bilo kome bol, da neke političke poene skupljamo, jednostavno smo uvjereni da je ovo civilizacijski čin i da ga treba jednog dana napraviti. Mi ćemo vjerovatno to uraditi, ne mi možda neki drugi ljudi, i za godinu dana, itd. Što se tiče poginulih Srba apsolutno odajem počast, ako ste pažljivo pročitali ovu deklaraciju, ona u svom drugom stavu govori da se ovom deklaracijom odaje priznanje, odnosno počast, odnosno razumijevanje svim žrtvama ratnih zločina, zločina protiv čovječanstva na cijelom području BiH, dakle i tih 3.700 ljudi koji su nevini stradali, kako vi kažete. Ja imam potpuno razumijevanje i nemam problema da ne odam i počast i poštovanje, i kako god hoćete. Što se tiče Memorijalnog centra Potočari, dakle ja sam jedan duži dio svoje radne aktivnosti proveo u izgradnji Memoralijalnog centra, bio sam predsjednik Upravnog odbora. Tačno je da ima oko 90-ak ljudi koji nisu stradali u julu mjesecu u Potočarima. Tačno je, radi se, 97 mislim da je, radi se o porodici, o srodnicima itd., koji su u drugom vremenu na drugim mjestima poginuli, i mislim da se vodi jedna vrsta procesa da ti ljudi ne budu tamo, jer su principi napravljeni da samo oni koji su u julu mjesecu u Srebrenici stradali. Vrlo je teško bilo prikupiti, ljudi su se razišli po inostranstvu, mi smo mjesecima, da tako kažem, prikupljali podatke, oglase davali, provjeravali itd., i tačno je da 90 i nešto ljudi nije stradalo u okolnostima i u trenutku zbog kojih je ovaj Memoralijalni centar izgrađen. Evo, da završim, skoro sam i vrijeme potrošio, dakle ja uvažavam pristup svakog čovjeka ovoj stvari, ovo je individualna stvar, neka svako sa sobom, što kažu, porazgovara i neka se odredi. Gospodina Jovičića potpuno razumijem i apsolutno ne pada mi napamet da zloupotrijebim njegovu iskrenost. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Denis Bećirović, predsjedatelj Doma, rasprava. Izvolite.
U najkraćem želim reći da svima nam je jasno da u ovom Predstavničkom domu nema ni jednog poslanika, ni jedne političke stranke koja i prije ove sjednice nije imala stav i koja taj svoj stav na određen način neće prezentirati i povodom ove tačke dnevnog reda. 84 U vezi s tim želim reći, u ime nas iz Kluba SDP-a, da, kad je riječ o stavu SDP-a, naš stav je jasan i konzistentan i mi ćemo podržati ovakav tekst rezolucije. U prošlom sazivu Parlamentarne skupštine bio sam upravo autor i predlagač u ime Kluba SDP-a ovakve jedne rezolucije u sličnom tekstu o Srebrenici i ona nije prošla, nije dobila entitetsku većinu. Poslanici Stranke za BiH su podržali tada rezoluciju SDP-a, a dobro se sjećam u to vrijeme predsjednik Kluba SDA Bakir Izetbegović je rekao da nije dobro da trošimo tu temu ovdje na sjednicama Predstavničkog doma. To je bila, između ostalog, njegova izjava tokom rasprave o ovoj rezoluciji u prošlom mandatu. Naravno, ja ne negiram činjenicu da su poslanici i iz Kluba SDA podržali tu SDP-ovu rezoluciju u prošlom mandatu. Ja, volio bih griješim ali ne vjerujem da se nešto promijenilo u ove 4 godine. Bojim se da se nije ništa promijenilo i da će i ova rezolucija imati na kraju isti ishod. To, kakav će biti ishod ovdje na sjednici Predstavničkog doma ne može promijeniti ono što je već sada planetarno poznata činjenica. A činjenica da je i Međunarodni sud pravde, kao najviši pravni organ UN-a, presudio, da je to uradio cijeli Evropski parlament, Kongres SAD-a, pa tamo do Parlamenta Australije, uključujući i susjedne države Crnu Goru, Hrvatsku pa i Skupštinu Srbije. Kada će se stvoriti klima da ovakav ili sličan tekst bude usvojen jednog dana i u našoj zemlji? Po mom sudu kada se izgradi jedna nova klima u ovoj zemlji da pripadnici jednog naroda budu imali puno više senzibiliteta za patnje i stradanja drugih naroda. U ovom trenutku smo daleko od toga. Ja sam na početku onih prvih osam mjeseci predsjedavanja, ne znam da li sam to do sada spominjao, ali simbolično otišao na tri mjesta – u Jasenovac, poklonio se javno srpskim, jevrejskim, romskim i drugim žrtvama u Jasenovcu, bio i u Srebrenici, bio i u Vukovaru, javno se oglasio u vezi sa Kazanima, bio u Ahmićima, Križančevom selu itd. Prema tome, stav Kluba SDP- a je jasan, mi ćemo glasati na takav način, a moraćemo graditi u budućnosti neku klimu koja će nas dovesti do takvih stavova koji će biti doprinos da, ako već naši preci nisu živjeli sretno, da barem naša djeca i unučad bolje žive u budućnosti. Hvala. Riječ ima zamjenik predsjedavajućeg, Božo Ljubić. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici. Volio bih da je ova rezolucija na dnevni red došla na drugačiji način, odnosno da je došla na način koji bi dao pouzdanje da ona može biti usvojena. Međutim, očito je da mi još uvijek nismo stvoriti u BiH jednu takvu političku klimu, jedan takav odnos prema našoj recentnoj prošlosti, niti naš odnos prema sadašnjosti, da bismo mogli usvojiti ovu rezoluciju. I zato sve danas što ćemo mi iskazati u odnosu na ovu rezoluciju, i svojim raspravama i svom glasovanju, može biti samo naš osobni odnos prema ovom pitanju. I ja sa tog stajališta, dakle o ovoj točki dnevnog reda prilazim na dva načina, i ja je vidim na dva načina u stvari. Bez obzira što je kolega Belkić rekao da u motivu, dakle predlagatelja, nema elemenata stranačke ni osobne promocije, evo nek mi dozvoli da mu ne vjerujem dokraja i da smatram da toga sigurno ima i u konačnici mislim da nije nelegitimno imati i takve motive kada se predlažu neke točke dnevnog reda. 85 Sa druge strane ovoj rezoluciji možemo prići sa drugog stajališta, a to je potreba da se osudi zločin u Srebrenici koji je na međunarodnoj instituciji, za to zaduženoj, okvalificiran kao genocid i svaki drugi zločin i da se na taj način pridružimo parlamentima Evrope, Amerike, naših susjeda itd., itd., u osudi, dakle ovoga zločina i svakog zločina, bilo da jeste kvalificiran kao genocid ili nije. Ja, činjenica da ja isto tako smatram da se sa ovim zločinom poneki i ponekad i manipuliraju, da se preko ovog zločina radi jedan projekat viktimizacije jednog naroda, opet, da tako kažem, s ciljem ponekad dnevne politike ili nekih strateških ciljeva u našim odnosima u BiH, ali sve to skupa ako i jeste tako ne umanjuje zločin i ne umanjuje potrebu da se taj zločin osudi. I stoga ja sam izašao ovdje da kažem otvoreno, jasno je da, evo neki zastupnici su jasno rekli da neće podržati ovu rezoluciju ili će glasovati protiv nje, i ja ni na koji način ne smatram te ljude manje, da tako kažem, humanim, jer sam uvjeren da svi oni kao i ja osuđujemo svaki zločin pa i ovaj zločin u Srebrenici, a mislim da nema niko u ovoj sali ko sumnja da se desio zločin nad Bošnjacima tamo, ali je bilo ... nad Srbima u Srebrenici kao što ga je bilo nad Hrvatima u drugim mjestima ili Srbima itd., itd. Prema tome, ja sam samo izašao da kažem ovdje da ću ja kroz glasovanje podržati ovu rezoluciju kao svoj osobni stav, ali ni na koji način, dakle neću smatrati da su drugi, koji će drugačije glasovati, manje humani nego što sam ja. I jedino što bih ja molio predlagtelja, jedna stvar ovdje u točki 5., meni ne stoji ukoliko, evo se na neki način želi da da nekakav svoj doprinos, kaže – očekujući efikasniju suradnju istražnih i pravosudnih organa zemalja bivše Jugoslavije. Ne postoje zemlje bivše Jugoslavije, postoje samo zemlje nastalih raspadom bivše Jugoslavije. Dakle, ja bih molio da se ta stvar ispravi. Hvala lijepo.
Za repliku se prijavio poslanik Mladen Bosić. Izvolite.
Pa, ja bih želio da, možda dopunim ovo što je rekao gospodin Ljubić, osvrćući se na to da iza ovakvih rezolucija neminovnost u Parlamentu stoji namjera sticanja nekih političkih poena. I gospodin Ljubić je rekao, s čime se ja apsolutno slažem, da nije nelegitimno da se na ovakav način politički djeluje, ali bih ja dodao da je nemoralno da se na žrtvama prave politički poeni. A dozvolit ćete da je to u BiH skoro postala sportska disciplina, i da na raznim komemoracijama pola prisutnih budu zato što treba da budu viđeni zato što su političari, da bi poslali narodu neku političku poruku, a ne da bi obilježili i žalili žrtve koje su tamo sahranjene. I to se ne odnosi samo na Srebrenicu, to se odnosi na široko rasprostranjenu manipulaciju nesrećom iz prošlog rata. I sve dok je takva sitaucija, dok aktuelni političari žele tragediju, koja se dešavala tada, da iskoriste u svoje političke ciljeve, nemojte očekivati bilo kakvo učešće naše ili podršku s naše strane oko toga.
Riječ ima poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. 86 Pa evo, vjerovatno bi želja svih ovdje prisutnih bila da smo u situaciji da ne moramo o ovome raspravljati ni govoriti, ali tako je kako je. Stav Kluba SNSD-a je u više navrata ovdje iznesen i mi samo možemo priložiti diskusije, odnosno stenograme sa tih sjednica kao prilog ovoj raspravi i nemamo tu ništa posebno novo reći. I kada tome dodate diskusiju gospodina Jovičića dobit ćete neku cjelinu iz koje je lako izvući zaključak kako se i zašto glasalo. Jer, kažem, nismo spremni da to ponavljamo i ništa se naravno tu neće promijeniti. Ali jedno, uzet ću neki svoj lični stav da, bez obzira, evo što mi svi ponavljamo da se nije, ja imam osjećaj ipak da se nešto promijenilo. Možda je to jedan vrlo mali pomak da ide u nekom pravcu. Kao što ste vidjeli ovdje u diskusijama cijelo vrijeme srpskih poslanika nije fokus na Srebrenici nego je fokus na ljudskom tretmanu, istom tretmanu žrtava, pravde. Kad govorim o nekom malom pomaku, ne mogu da ne kažem da je, na neki način, za nas pomak pojavljivanje Američkog ambasadora u Gradini. Onaj ko nije bio u Gradini, na neki način i spoznao i osjetio ono što se tamo desilo, a to je ono što mi tražimo. To smo insistirali cijelo vrijeme, nije moje da tumačim, ali na neki način ja vidim pomak dolaska nekih koji su izbjegavali da tu strahotu vide, i tu strahotu da čuju, i govorili javno onako kako to žele neki centri moći, ili nekakve političke partije, ili nekakvi mediji i slično. Imam, to je mali pomak, ali evo i danas po nekakvom tonu diskusije i nekakvim najavama, u nekom pravcu vjerovatno da, ako se budu razumjeli ljudi i njihove diskusije, ako se bude razumjelo ono što je poručio gospodin Jovičić, da može to ići u nekom vremenu da ide tako, ali isto tako da se realno i trezveno govori o motivima ovakvih predlaganja i da se i te poruke uvaže i prihvate da je prošlo vrijeme da se može sa tim motivima napraviti nekakav politički pomak. I to je činjenica, i to je postalo potpuno jasno. I možda kad to budemo polako i u miru trezveno sabirali, moguće i da dođe do nekog pomaka. Zahvaljujem.
Riječ ima poslanik Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Pa evo, ja ću malo nastaviti možda ovdje gdje je moj kolega Kalabić stao. Dakle, on je govorio o činjenicama. I činjenica je sigurno da mi prošlost i mnoge stvari u prošlosti drugačije vidimo. Dakle, ona činjenica, koja je čini mi se još bolnija, je ta da mi 18 godina poslije završetka rata još uvijek nemamo dovoljan nivo političke spremnosti, hrabrosti i odgovornosti da se, stvarima koje su se desile da o njima progovorimo otvorenije, direktnije, poštenije, detaljnije itd. Ja nisam doživio ovu inicijativu kolege Belkića kao pokušaj da se politički nešto poentira. To sam juče mogao vidjeti na ovoj sjednici, Zajedničkoj sjednici za ljudska prava, kad je on kao predlagač, na inicijativu nekoga od kolega koji su diskutovali, da Komisija za ljudska prava preuzme jednu takvu inicijativu, da je preformuliš, da je postavi što šire i što generalnije da bismo o njoj mogli razgovarati na način da ona u stvari na kraju bude odražavala interese i stajalište svih nas koji živimo u ovoj zemlji. On je to objeručke prihvatio i izrazio spremnost da do kraja ostane na jednoj takvoj platformi i na jednoj takvoj inicijativi samo da bismo mi o ovome pitanju, i mi kao zemlja u kojoj se sve ovo desilo, imali određen stav. Dakle, tako da govoriti njemu da je on u stvari to radio iz nekih političkih ciljeva, ja ne mislim da je to tako. 87 Dakle ja mislim da je ovo sasvim ispravna, legitimna, da je krajnje vrijeme da se o ovome hrabrije progovori u BiH. Jel' način i jel' ovo forma o kojoj diskutujemo, to je nešto što je za mene legitimno da u toj formi otvaramo mogućnost da to i drugačije postavljamo, ali u suštini o ovoj temi i o našem odnosu prema prošlosti ja mislim da trebamo progovoriti. Dakle, razgovarati i teret prošlosti definirati kako bi mogli ići dalje, to trebamo raditi radi sebe. Ja sam juče na Zajedničkoj komisiji, diskutujući o ovoj temi, predložio između ostalog, kad sam vidio da ovo ne može dobiti podršku, ova inicijativa kolege Belkića, predložio sam da Zajednička komisija za ljudska prava organizuje tematsku sjednicu, jednu svoju tematsku sjednicu, dakle s naslovom Suočavanje s prošlošću i naš odnos prema osudi zločina u BiH. Nažalost, ni za to nismo mogli dobiti podršku. Ako neko može reći, dakle da ima neka politička neka boja u inicijativi, da mi sjednemo na bilo kom nivou, eto juče je bila diskusija na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava, i da u stvari na jednoj takvoj sjednici sa svih strana otvorimo naše poglede i da kažemo ustvari što bi nešto trebalo, koja je to dubina u koju bi se trebalo ići, šta bi trebalo posebno naglašavati, šta bi posebno trebalo isticati itd., nisam vidio ustvari ni jedan jedini razlog da bi neko mogao biti protiv toga, da mi to na takav način razgovaramo. Tako ćemo ustvari, tako možemo poslati odgovornu i ozbiljnu poruku javnosti da smo mi, evo 18 godina nakon ovoga što nam se desilo, spremni da taj balans i da tu prošlost, koja nas sve opterećuje zato što je nismo definisali na jedan pošten odnos, da smo spremni u stvari za radi naše budućnosti da na to stavimo tačku. Ja vas, evo i danas pozivam, vidite ovo je, dvojica se zamjenika predsjedavajućih smiju, ne znam koji je prvi ne znam koji je drugi, još uvijek nisam taj dio pohvato, znam da je sad gospodin Denis Bećirović predsjedavajući Predstavničkog doma, koji je od vas dvojice prvi koji je drugi to ne znam ali vidim da se obojica smijete.
Gubite vrijeme gospodine Šepiću.
Nema veze imam 6,5 minuta još uvijek, ja ću svoje vrijeme iskoristiti na jedan dobar način. Šta želim da kažem, malo da evo i vama dam posla više, ali mislim da je to, valjda ta pozicija sa sobom nosi i više posla i više odgovornosti, ja predlažem da se danas barem dogovorimo toliko, dakle da zadužimo Kolegij i predlažem čak da pozovemo da to uradi Zajednički kolegij, dakle da razmotri formu i mogućnost organizovanja diskusije o ovoj temi Suočavanje s prošlošću i odnos najvišeg zakonodavnog tijela u BiH spram osude zločina u BiH 1992.-1995. godina. Hoćete li vi to raditi na tom nivou kao vas šest ili će to ustvari, ili ćete zadužiti neko tijelo posebno ili ćete neku komisiju zadužiti, ali vas molim da poslije ove sjednice danas baš ne izađemo odavde i kažemo – bila je inicijativa i ta inicijativa nije prošla i na to stavimo tačku. I ponovo otvaramo sutra neku mogućnost da s neke druge strane se po nekom drugom parcijalnom, uvjetno rečeno, pitanju ova stvar otvara. Ja mislim da toliko možemo, toliko mi trebamo imati odgovornosti, toliko možemo učiniti da pokažemo ustvari da mi zapravo ovo što smo, evo manje više svi kroz naše diskusije govorili, dakle žao nam je svakog nevinog izgubljenog života, svakog čovjeka itd., ali hajte da to u institucionalnom smislu pokažemo i ustvari iskažemo tu svoju potpunu spremnost da smo spremni na jedan takav način da radimo svoj posao. 88 Dakle, predlažem zaključak – da Predstavnički dom, dakle zaduži ili pozove Kolegij, ili predloži Kolegiju, Zajedničkom kolegiju, da razmotri formu i mogućnsot organizovanja diskusije o temi Suočavanje s prošlošću i odnos prema osudi zločina u BiH od strane najvišeg zakonodavnog tijela u BiH. Mislim da u tom smislu mi trebamo imati neki svoj odgovor. Hvala lijepa.
Pretpostavljam da ćete ovo nam dostaviti u pisanoj formi do kraja rasprave o ovoj tački dnevnog reda. Replika, zamjenik predsjedavajućeg Božo Ljubić. Izvolite.
Prvo da se ispričam, dakle mi smo, ja i kolega Živković smo vodili jednu raspravu koja nije imala veze sa raspravom uvaženog zastupnika pa sam se nasmijao, tako da nije bilo u vezi sa raspravom. Ali, replika se odnosi dakle na Vaš prijedlog. Vidite koliko se mi razlikujemo, Vi ste predložili da Kolegij ili Zajednički kolegij predloži, sad ne mogu Vas do kraja parafrazirati, uglavnom osuda zločina '92.-'95., a šta je sa '91. Dakle, vidite koliko su, koliko su zapravo senzibilitet prema ratu, prema žrtvama u ratu i zločinima u ratu je različit da se mi razlikujemo i u godinama. Jer '91. se desio zločin u Ravnom. Dakle, to su te stvari o kojima ja govorim da u ovom momentu još uvijek nažalost, nažalost, nema ovdje u BiH političke klime da dođemo do jednog konsenzusa u odnosu prema ovoj recentnoj prošlosti, ali slažem se da na tome treba raditi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo tri prijavljene replike. Prvi je poslanik Mladen Bosić. Izvolite.
Evo, na diskusiju poslanika Šepića da kažem da se mi slažemo s tim. Znači, mi smo spremni, i vjerujem svi prisutni ovdje u Parlamentu, da se izrazi saučešće, saosjećanje i žalost za svim žrtvama prošlog rata, bez obzira da li je to od '91., ili od '41., ili od '92. Jer, ako je to rješenje problema i ako mislite da će to doprinijeti pomirenju to nije nikakav problem za nas. Ali nije to cilj ovih ovakvih prijedloga rezolucije. Sto i neka hiljada, recimo 105.000 ili, evo da ne licitiram brojevima, 110.000 ili 100.000 ljudi je poginulo u ovom ratu od '92. do '95. A vi kažete 200.000, pa kažete 300.000. Vaš lider govori o 350.000. Evo, vi govorite o 350.000 poginulih, a lider vaše stranke, osnivač vaše stranke, ja sam ga slušao na BBC govori o 350.000 žrtava. Prema tome, mi se očigledno, a i naši osnivači očigledno, se ne mogu dogovoriti oko tih stvari. Ali evo, mi podržavamo prijedlog gospodina Šepića, mi podržavamo prijedlog da se osude sve žrtve. I evo, podržaćemo prijedlog i gospodina Belkića. 89 ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Da se osude svi zločini, da, izvinjavam se, podržat ćemo i prijedlog gospodina Belkića. Nek izbaci težište samo na jednom zločinu ili umjesto toga neka napiše sve žrtve svih nacionalnosti i manjina i svi ljudi koji su stradali, evo mi ćemo danas dići ruku za to. Jel' se slažete s tim? Prema tome, ukoliko želite da uložite ovakvu rezoluciju mi rado ćemo učestvovati u njenom sastavljanju.
Replika, Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem. I evo, da se ujedno izvinjavam, znači kad raspravljamo u Kolegiju obično raspravljamo o nekim stvarima koje se ne tiču ni diskusije ni onoga što se govori u Parlamentu, ali neprimjereno je za ovom tačkom, kako za ovom stolicom tako i gdje poslanici sjede da smije o bilo čemu, jer tema je veoma ozbiljna. Ali zar ne mislite da imamo još ozbiljnijih stvari u ovoj državi od rasprave u Parlamentu i organizovanja posebne sjednice o istoriji, kako bliskoj tako i prošloj, zar ne mislite da bi trebali da zasijedamo stalno da raspravljamo o matičnom broju, da raspravimo o tome da nas izbacuju iz Savjeta Evrope, da raspravimo o Sejdić-Finci, zar ne mislite da je to tema budućnost a ne prošlost. Zar stvarno mislite da Kolegij treba da se bavi stvarima o organizovanju posebne sjednice, ne možemo da organizujemo ni ovu sjednicu, i da o tome trebamo da sada raspravljamo. Pustite, znamo da svake godine dolazi 11. juli, znamo da se ova predstava vrši zbog toga, znamo da smo u, ja se i nisam htio javiti za riječ jer poslanici nisu imali prilike o ovome da govore, vjerujte meni je ovo peti ili šesti put da o ovome govorimo i u stenogramima možete pročitati sve moje diskusije povodom ovoga. I moj doprinos ovoj današnjoj raspravi da se ne javim, ali s obzirom da je zahtjev prema Kolegiju da se organizuje i da se pravi nova sjednica koja će se baviti tim pitanjima, napravite zahtjev Kolegiju da se bavi o mnogo važnijim stvarima. Hvala.
Kolega Kalabiću ovo se ne odnosi na Vas, ali zaista bih pozvao sve da, mislim da je sasvim korektno u okviru ove rasprave da svako u ime Kluba predoči svoj stav. Ako ima nekih zaključaka da predložite stavove i da zaista ne idemo u neke velike replike. Ponavljam, nema veze, riječ ima kolega Kalabić i ovo nije prema njemu bilo usmjereno.
Ma vidite, uz puno uvažavanje i apela i pokušaja da stvari idu u određenom pravcu mi ne možemo osporiti ni zabraniti bilo kome da s vremena na vrijeme na ovaj Parlament predlaže ono što misli da treba da bude predloženo. Znači, i zato je bila i moja ideja, kad smo govorili danas da, 90 ako ima, ili sam se ja prevario, ako ima određenog pomaka u cijeloj ovoj priči onda je bilo na tragu ovoga što je bilo na Komisiji da se na taj način, nisam razumio da to treba raditi Kolegijum nego neko tijelo, da se povuče ova rezolucija, da se povuče rezolucija na tragu prijedloga gospodina Šepića, da se odredi tijelo koje će se baviti ovim u sklopu zaključka koji je on predložio. I onda ima prostora da, ne opterećujući ove važne i redovne aktivnosti kojim treba da se bavi Parlament za koje su istekli rokovi. Naša tijela imaju dovljno vremena na jedan razuman, trezven, da nam se ne bi dešavalo svakih 10 dana rezolucije jedne, može ih biti 50, da se razumijemo, mislim nije to sporno. Evo, mi smo imali danas jednu normalnu diskusiju, sutra rezolucija na rezoluciju, genocid na genocid i ostalo, i to može da traje i ništa se, ali ako je ovo rješenje, ako je ovo rješenje, ne Kolegijum, prijedlog da se rezolucija, da napravimo sad pauzu da se rezolucija povuče, da se tom tijelu koje mi dogovorimo da i da to u nekom narednom periodu na ovoj osnovi, sve cijele priče, raspravlja, pripremi suočavanje sa prošlošću i kad bude spremno da dođe pred ovaj Parlament. Tad će doći svi pripremljeni i dobit ćemo to što ćemo dobiti. Jer nećemo spriječiti, uz puno uvažavanje, i dalje da dođu prijedlozi, bez obzira šta ko o njima misli. I mi to, na taj način, ako je, ili ćemo imati ova ponavljanja i ne znam ni ja i potpuno iste pozicije, ako je, mislim da je se to juče na Komisiji moglo, ne mogu sad da ja govorim u toku rasprave, ali da se na tragu tog prijedloga moglo raspravljati i da bi to dalo pomak svima onima danas koji, malo mi nekad zasmeta kod ljudi koji će glasati a u diskusiji imaju velike primjedbe na sve ovo, ali će glasati. Ali i njima bi to olakšalo kad bi na neki način se pomoglo da i te njihove rezerve, koje imaju u diskusiji, da se na ovaj način to pripremi. I ako je ovo rješenje da napravimo pomak i da idemo u tom pravcu i da i to pitanje skinemo sa dnevnog reda. Evo ako može, dajte da to napravimo.
Replika, Senad Šepić. Izvolite.
Evo, neko je od kolega prije spomenuo, dakle imamo puno važnijeg posla nego da ustvari zadužujemo bilo koga da radi. Ako mene direktno pitate ja mislim da mi trebamo prihvatiti inicijativu kolege Belkića i staviti tačku na ovo i onda idemo raditi, kolega Živkoviću, raditi ove poslove koje Vi mislite da treba raditi. Dakle, to je najveća većina demokratskog svijeta do sada uradila. I ja mislim da i mi možemo se tim povoditi, dakle i zatvoriti tu priču. Dakle, genocid u Srebrenici, on se ne može ničim drugim uporediti. I sutra bilo kakvu raspravu kad napravimo, dakle mi nećemo moći umanjiti to što se desilo, genocid u Srebrenici, dakle ta rasprava, ona može i ona bi proizvela, dakle da genocid u Srebrenici se kao takav tretira i svi drugi ostali zločini koji su se desili u BiH. Dakle, u tom kontekstu ima smisla i u tom kontekstu bi se ta takva rasprava, ma kako je mi organizovali, dakle rezultat i cijeli ishod jedne takve rasprave bio bi na kraju opet to. Dakle, najveći genocid koji se desio u Evropi poslije Drugog svjetskog rata, ne može se to u konačnici ni sa čim drugim nivelisati, ni sa čim drugim, dakle imanjiti, ali mislim, dakle da u tom takvom kontekstu svaki drugi zločin takođe treba da bude tretiran i svaki drugi zločin treba da bude osuđen. I moja je inicijativa išla u tom pravcu i mislim da u tom kontekstu možemo, možemo dakle napraviti pozitivan pomak. 91
Replika, poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Mislim da, gospodine Šepiću, na ovako ozbiljnoj stvari ne treba da se igrate sa nama. Da ne upotrijebim neku težu riječ. To došaptavanje od šefova znači da ste revidirali, to ste mogli u hodniku da razmislite. To ste mogli u hodniku da razmislite šta ste predložili. Da, da, očito po njihovim ocjenama Vi ste preletili, ali to je Vaš problem. To je Vaš problem. E u tome i jeste, imamo 10-ak puta takvu situaciju, kada neko progovori onako ljudski kako misli da treba i onda oni koji insistiraju na starim podjelama i starim rovovima šapnu i kažu, ne, ne, pretjerao si, preletio si, vrati, ne može tako. Evo, imali ste podršku. Sad ste to revidirali, sad ste vratili sve nazad i sad smo tu gdje smo. Evo gospodin Bosić i ja bili smo spremni da to podržimo. Naravno da nismo više. Ovo je onako ona dječija prevara ona, hajde malo da se igramo pa ja se zajebo. Mislim, neće moći tako. Na nekoj drugoj stvari to možete, ali na ovoj ne. Na ovoj ne. Bio sam sa jednim poslanikom iz partije Stranke za BiH u televizorskoj emisiji i 10 minuta pred kraj emisije, znaš kaže hajde malo zaboravio sam na ovaj genocid. Daj gleda me dijaspora, kaže daj molim te malo ti kontra ja ovo da bude. Nećemo, to su nekadašnja vremena prošla. Današnja rasprava je pokazala da smo u nekom drugom vremenu. I da bi trebali da se prema tome drugačije odnosimo? I mi smo to pokazali. I u Vašoj diskusiji ja sam vidio prostor za pomak, da to na neki način, evo na jednoj stvari u kojoj smo se davno dobro zakopali u te sve, ružna je riječ reći rovove, ali nazovite kako hoćete, da na neki način, evo Vi ste to sad revidirali. Ali dobro, i to je Vaše pravo. Evo, završismo tu priču, mi odustajemo od podrške tom prijedlogu jer ga više i nema i više i ne razumijem šta ste htjeli.
Kolega Kalabić je završio s drugom replikom. Druga replika, poslanik Senad Šepić. Izvolite.
Kratko, dakle Drago, ja nisam čovjek koji funkcioniše možda po principima po kojima bi ti funkcionisao da mu neko šapne pa da onda on to tako nešto revidira. Tačno je da smo Šefik i ja nešto drugo, kako se zove, komunicirali, ali moj je prijedlog isti kao što je bio i prije. Možda sam se u dopunjenom dijelu samo malo proširio i pojasnio šta će zapravo svaka ta diskusija proizvesti. Jedino ako misliš da ste toliki genijalci pa da nakon jedne takve rasprave mi sami utvrdimo da ono što je utvrdio sud u Hagu i sve moguće demokratske zemlje svijeta potvrdile, da mi sad nađemo neki način kako ćemo u stvari to negirati ili kako ćemo to dovest u pitanje. Naravno da bi to bilo nemoguće i svaka bi, dakle, diskusija opet u konačnici značila jedan takav stav. A jedan takav stav i odnos bi, dakle, u konačnici morao onda u tom smislu obuhvatiti jedan širi kontekst u kojem bi se, osim potvrđenog genocida u Srebrenici, dakle osudili i svi drugi zločini koji su se desili u BiH. I mislim da je to i prvobitni prijedlog, a evo i sad ovaj kako se zove, kako ga ti reče, dopunjeni također. On jedan od drugog ne odstupa, dakle o istoj se stvari radi. 92
I ostale su još dvije diskusije. Riječ ima poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, dozvolite da Vas podsjetim da sam i ja jedan od predlagača ovoga jel' kao što smo se i dogovorili kolega Belkić i ja. Kolega Belkić je dao uvodno slovo, nisam smatrala da trebam i ja se na početku oglašavati, ali nemam ni namjeru da budem, da dam završnu riječ. Ali evo, dozvolite ipak da na kraju ili pri kraju se zahvalim svima vama koji ste učestvovali u ovome i koji ćete imati priliku da se prilikom glasanja očitujete o ovom prijedlogu. Svako ima svoj stav, svako će izraziti svoj sta. Hvala i svima onima koji su diskutovali danas i na način na koji su diskutovali, poučno, korisno i za nas i za ovaj saziv Parlamenta i za buduće sazive Parlamenta. Dozvolite i da pomenem da se u potpunosti slažem sa jednim dijelom diskusije kolege Bosića. I evo, dozvolite da je zaista apostrofiram – nemoralno je da se na žrtvama pravi problem, završen citat. Kolega Bosić je u diskusiji ovo istakao. Ja zaista mislim da je nemoralno da se na žrtvama pravi problem. I evo, dozvolite i da pomenem da ovo licitiranje da nešto u ovoj rezoluciji, u ovom dokumentu nije dobro, da bi moglo biti malo bolje, da ga neko treba drugi preuzeti pod svoje autorstvo, dopuniti itd., mi ništa ne sporimo, mi smo predložili ovo. Ja ne znam da li u parlamentarnoj proceduri ima drugih prijedloga. Kad bude drugih prijedloga u kontekstu današnje diskusije, a svako će opet imati priliku da se očituje o svemu tome, je li ovaj prijedlog najbolji, je li on mogao biti bolji itd., mi nemamo drugog. Evo, mi ga usavršavamo svaki put kad ga predlažemo i predlagaćemo ga i mi ili neko drugi u narednim sazivima Parlamenta sve dok jednom se ne stvori dovoljno sluha i atmosfere za nešto što se dogodilo, za jedan vrijednosni sistem, za jedno očitovanje o nečem. I ko god zabijao glavu u pijesak ne može neke stvari negirati. Može se pozivati na nečije tuđe osnivače itd., ali neke stvari su dobile svoju verifikaciju i ne trebamo mi ovdje jedni drugima dokazivati, mi smo poslanici. Dokazi su tamo gdje treba da budu. Sudovi su tamo gdje, presuđuje se tamo gdje treba da se presuđuje na način na koji se presuđuje itd. Ja moram reći da već od istih koleginica i kolega, sa kojima sjedim i u ovom sazivu Parlamenta kao i u ranijim, sam slušala i slušam kvalifikacije neke, ja neću sad govoriti o gradaciji, jel', je li sad atmosfera drugačija nego prije dvije godine, godinu, dvije, pet itd., ali kvalificirati nešto ovako da je u dnevno političke svrhe, da je u kontekstu stranačkih i drugih motiva, kako je to rečeno ovdje, da se tragedija koristi u funkciji sopstvenih političkih ciljeva i slično. Mi smo to već prošli, jer ako se slučajno poistovijetilo vrijeme kada naš prijedlog dođe u proceduru sa nekim izborima, a uvijek smo u nekim izborima, u nekim predizbornim kampanjama, ako nešto nećete onda samo tako pripišete nekome – to je u predizborne svrhe. Zaista teško, i teško provarljivo, reći u funkciji predstave pošto se 11. juli približava. Zaista teško probavljivo. Ja moram reći i da, za sve one šta je tu u pozadini ovog, šta to hoće više neko sa stalnim predlaganjem ovako nečega, i naravno uvijek da je nešto malo drugačije bilo bi možda prihvatljivije za nekoga. Budimo jasni stvarno i svi sebi to recite, ne mora zaista niko to ni javno govoriti ni iznositi u diskusiji ili gubiti vrijeme na tome – postoji li volja da se ovo jednom očituje ovaj Parlament na način na koji treba da se očituje. Ne ostoji, očito, u ovom, i u ovom sazivu, i u 2013. godini u maju mjesecu još uvijek ne postoji. Možda će postojati nekad u budućnosti, ali 93 nemojte koristiti argumente koji se koriste kao što se čuju danas u diskusiji. Ne morate uopšte diskutovati ako hoćete, očitujte se samo kad glasate. Ali nemojte prati svoju savjest na način na koji to radite. Jer, ja nikoga ne optužujem, ali teško se može probaviti ono što je danas ovdje rečeno, nešto od svega.
nije uključen mikrofon
Kolega Kalabiću, evo ja sam s pažnjom Vas slušala, ja zaista se ne referiram ni na koga.
nije uključen mikrofon
Pa eto, meni nije žao. Ali, recimo prijedlozi koji su se čuli, u ovom smislu i da se otvori diskusija itd., niko to ne spori, ali pred nama je rezolucija koja je danas na dnevnom redu, završimo ovo što se tiče rezolucije, očitujmo se na način na koji će se svako očitovati, a ne sporimo da neko drugi ima isto tako inicijativu, prijedlog da otvorimo raspravu i to smatramo čak i korisnim itd. Ali hoću da vas i podsjetim, mi smo bili predlagači i Zakona o zabrani negiranja zločina, genocida itd., gdje se apsolutno nigdje nije pominjao ni jedan konkretan slučaj. Apsolutno nigdje, ni jedan, on se odnosio na sve zločine, žrtve rata itd., pa su se i tada čuli argumenti koji se i danas čuju. Pa je tada rečeno da odredbe tog zakona, kazne, sankcije, itd., treba da uđu u Krivični zakon, pa kad smo mijenjali Krivični zakon nije moglo tada u Krivični zakon, nije bilo podrške itd. Dakle, ne postoji još uvijek volja, na ovaj način ili na neki drugi ili sličan način itd. I evo, s tim trebamo računati. Mi računamo, nama je žao, ja moram reći zaista nam je žao što još uvijek toga nema, što još nema podrške, još nije došlo to vrijeme. Hoćemo li otvoriti priču o ovome ili otvoriti priču o rezoluciju ili evo Evropskog parlamenta koji je danas usvojio Evropski parlament. Ne znam zaista, kad god hoćete, evo mi smo spremni da traspravljamo o svemu. Mi iniciramo o životnim stvarima, već dvije godine da pričamo o ekonomskoj problematici pa nemamo toga na dnevnom redu. Ali, nemojmo koristiti u svom odnosu prema ovakvim stvarima neke, nazovi argumente ili neko šta ko vidi u pozadini, šta je to pisac htio da kaže ili kakva zloća stoji iza Berizovih namjera, jesu li dobre ili loše, Berizovi i moji, jel', itd. Meni je žao, ja opet moram reći žao mi je što još nije došlo vrijeme. Došlo je vrijeme i u susjednoj Srbiji, i u Hrvatskoj, i u Crnoj Gori, došlo je vrijeme i u Zapadnoj Evropi. Došla su vremena na raznim destinacijama iz raznih razloga, ali ja hoću samo da pomenem da mi je žao što još nije došlo vrijeme upravo tamo gdje treba da dođe. Ali evo, mogu da izrazim nadu da će doći, nekad će valjda doći. U svakom slučaju, evo još jednom na kraju da vam se svima zahvalim i da kažem da su današnje diskusije bile i poučne i korisne. Hvala vam.
Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite. 94
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja ne mislim da su predlagači ovu Rezoluciju uputili s ciljem da priskrbljuju bilo kakve političke poene. Ja mislim da je to urađeno zbog civilizacijske obaveze koju ima BiH da se očituje prema predmetu koji je naveden u ovoj Rezoluciji. I ne treba podnošenje Rezolucije i današnju raspravu kvalificirati kao pokušaj pribavljanja poena bilo kakvih. Ja mislim da je istina drugačija, da je istina u tome da je sramno da BiH, država u kojoj se ovo dogodilo, još uvijek nije reagirala na način kako su to reagirale skoro sve demokratske države svijeta. Čak je i Srbija donijela Rezoluciju. Nisu smogli snage da kažu – genocid, kazali su zločin u Srebrenici, ali je pomenuta Srebrenica, kako je naravno definirao Međunarodni sud pravde u Hagu i Haški tribunal u nekoliko pojedinačnih presuda. Rezolucija koju su podnijele naše uvažene koleginice i kolege, ona sadrži sve ono o čemu je danas bilo govora ovdje. Mi ćemo, poštovane koleginice i kolege, jednog dana morati donijeti, ili doći će neko vrijeme kada će neko donijeti rezoluciju u BiH kojom će se na vjeran način opisati i odraziti stav onoga što se dogodilo u BiH, evo od '90-ih godina, od '91. do '95. godine. Dakle, to će jednog dana doći. Dakle, ključna riječ za to, ili riječi za to, su istina i pravda. Ja mislim da ova Rezolucija odražava sve ono što smo danas mogli da čujemo. Kolege su napisale u stavu 1. da Parlamentarna skupština, polazeći od postavljenih ciljeva u Ustavu BiH i želje da se ovi ciljevi ostvare, najoštrije osuđuje zločin genocida nad Bošnjacima počinjen u Srebrenici u julu '95. godine. U stavu 2. se izražava zahvalnost Evropskom parlamentu na takvoj Rezoluciji. Stav 4. govori da Parlamentarna skupština izražava prezir i gnušanje nad svim ratnim zločinima i kršenjima međunarodnog humanitarnog prava počinjenog na području BiH, očekujući od istražnih i pravosudnih organa da efikasno gone i procesuiraju odgovorne za zločine, odgovorne počinioce. Parlamentarna skupština BiH izražava prezir i gnušanje nad svim ratnim zločinima i kršenjima međunarodnog humanitarnog prava počinjenog na području bivše Jugoslavije, očekujući efikasnu saradnju istražnih i pravosudnih organa zemalja bivše Jugoslavije. I da dalje ne čitam. Dakle, sve ono što je zahtjev je ovdje istaknut. I ukoliko ima snage da to uradimo, da to uradimo, ukoliko nema snage, možemo konstatovati da još uvijek u BiH ne postoji, nažalost, spremnost da se ovo uradi. Svaka rezolucija ili bilo koja rezolucija koja bi isključivala ili na bilo koji način generalizirala genocid iz jula '95. godine u Srebrenici, utvrđen presudom Međunarodnog suda pravde u Hagu, i u nekoliko presuda Haškog tribunala, kao i presudama Suda BiH, dakle Rezlucija bez toga, bez posebnog naglašavanja toga, koja bi generalizirala stvari, za nas je neprihvatljiva. Dakle, rezolucija u kojoj će genocid biti istaknut, ali i svi nakon toga zločini, a to ova Rezolucija ovdje ima. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Mi smo dakle na 11. tački dnevnog reda. Danas imamo ukupno 25. tačaka dnevnog reda. Ja mislim da su i predlagači i diskutanti imali priliku da korektno izraze svoje stavove. I ako se slažete još da čujemo repliku gospodina Jovičića i da zaključimo raspravu. Izvolite. 95
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa svakome ću ovdje replicirati na svašta, ali ovo je tema na koju ne znam kako bih ovo nazvao, nije replika, ali evo pojašnjenje. Uvaženi kolega Džaferoviću, Vi ste odlično rekli – nekad će doći vrijeme. Ja sam u prvom dijelu diskusije, i kad god je ova tema bila, rekao nije sad, i ponavljam vam, nije sad, i ne znam ja u slijedećem sazivu Parlamenta, neću više biti postavljen, neko će drugi biti, ne znam da li će i tada biti. Ne znam, nije vrijeme. E sad, što se Vi pozivate civilizacijski, pa jesam li ja to manje civilizovan ako sam javno rekao, i ponoviću, da neću ovo podržati iz više razloga. Nije razjašnjena ratna prošlost. Druga stvar, Vi ste .../kratko prekinut snimak/... prošlosti. Nikad je niko neće imati kao ja jer sam doživio. Drugi će imati iz svog nekog ugla gdje su oni bili, treći će iz nekog drugog. I ja ne želim da s ovim politiziram. I ovo ne pripisujem nikakvom ni stranačkom lideru, ni vođi, ni političkoj stranci, ni narodu. Ali vam kao čovjek govorim, kao žrtva – nećete pridobiti nikoga kada bi Rezolucija danas bila usvojena. Samo ćemo izazvati novi raskol, nove nemire, nove nesporazume. Jer da može jedna rezolucija riješiti išta, pa davno bi, evropske su mnoge države osudile komunistički režim. Što to ovaj Parlament nikada nije osudio komunističke zločine, što nije smogao snage? A sve su te države, na koje se Vi gospodine Džaferoviću i svi ostali pozivate, iz Evropskog parlamenta osudile zločine komunista. Zašto ovaj Parlament nikada nije imao tu temu? Neće je nikada ni imati. Zato nam nemojte molim vas više o ovome i da stavimo tačku. Ja vas kao prijatelje molim, moju podršku nećete dobiti, a vjerujem ni mojih kolega, ne što sa mnom oni saosjećaju moju patnju, nego što znaju raspoloženje odakle dolaze i ko ih je birao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Konstatiram da nema više prijavljenih za raspravu u okviru ove tačke dnevnog reda. Zatvaram 11. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda, Ad. 12. Razmatranje inicijative poslanika Denisa Bećirovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH podnosim sljedeću poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da do kraja 2013. godine pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o zabrani izazivanja i širenja nacionalne, vjerske, rasne i drugih oblika mržnje u Bosni i Hercegovini“ Kolegij je kao nadležnu inicijativu uputio Utavnopravnoj komisiji. Nadležna komisija je dostavila svoje Mišljenje 21.05.2013. godine. Inicijativa je podržana i upućena u daljnju proceduru. 96 Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram 12. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda, Ad. 13. Razmatranje inicijative poslanika Denisa Bećirovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH podnosim sljedeću poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da do kraja 2013. godine pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o dijaspori Bosne i Hercegovine“
.../kratko nema snimka/... ne možemo ni vratiti i reći da smo mi protiv toga iz prostog razloga, evo izuzev toga što je to drugi najstariji slavenski dokument i zaista mu je mjesto, pisan na 97 ćirilici, mjesto pored Miroslavljevog jevanđelja. Zemlja u kojoj je iz zgrade Predsjedništva ukraden temeljni dokument na kome počiva ova zemlja, Dejtonski mirovni sporazum, kako da čuva jedan tako vrlo ozbiljan istorijski dokument. I ja odmah da kažem da potpuno razumijem Dubrovački arhiv koji je prije, čini mi se, koliko je to bilo, 4 godine, odbio i na 15 dana da jedan primjerak dostavi ovdje na izložbu. Hvala.
Riječ ima poslanik Mato Franjičević. Izvolite.
Pa, zatekla me malo ova preformulacija kao i još neke, ali mislim da je uredu, da je bolje rješenje. Ja sam u biti htio iskoristiti ovo da problematiziram općenito naš odnos prema povjesti, prema povjesnim spomenicima koji imaju za neke veće za neke manje simboličko značenje i koje odražavaju identitet ili bi mogle i trebale odražavati identitet ove zemlje. Jedan od takvih presudno važnih, presudno bitnih je i Povelja Kulina bana, naravno. E sad, pitanje koje za sve nas, i s obzirom da je kolegica govorila prije mene, na neki način varira mi tu temu koja je već otvorena. U zemlji u kojoj je evidentan loš odnos, biram riječi i koristim eufimizme, loš odnos prema povjesti i prema povjesnim spomenicima, pogotovo iz razdoblja ranosrednjovjekovne ili srednjovjekovne bosnaske države a pitanje treba li u takvu zemlju uopće uvoziti ili donositi Povelju Kulina bana. U kantonu, iz kojeg dolazi kolega Mehmedović, je jedan za taj bosanski ili bosanskohercegovački identitet, u povjesnom smislu lociran je jedan važan lokalitet koji je smješten u općini Visoko u mjestu Mile. Riječ je o krunidbenoj crkvi bosanskih kraljeva. Treba otići tamo i vidjeti u kakvom je stanju ta krunidbena crkva bosanskih kraljeva, crkva u kojoj se krunio kralj Tvrtko itd., itd., pa da se vidi kakav je taj naš odnos prema toj našoj povjesti. I u tom svjetlu onda možemo sami prosuditi kako bi, jesmo li zavrijedili uopće da zapravo tražimo to što u normalnim okolnostima svakako bi trebalo tražiti i ja usprkos tome naravno podržavam tu vrstu zahtjeva. Prije, u prošlom mandatu u Federalnom parlamentu sam postavio zastupničko pitanje, inicirao da se pokrene, odnosno da se omogući malo drugačiji pristup, upravo ovoj problematici, međutim nažalost to smo mi, nije naišlo na odjeka. Imamo, svi vidimo, evidentne slučajeve da nam značajne, vrlo značajne institucije kulture tavore, da imaju nerazjašnjen, nejasan položaj, nejasne izvore prihoda, u isto vrijeme imamo, sve valjda po onoj da bi htjeli i ovce i novce, imamo slučajeve da nam, da trošimo ogromne noce za institucije, ili ustanove, ili tijela koja ne, kojih po Ustavu ne bi trebalo biti poput recimo Ministarstva kulture na federalnoj razini. Treba samo pogledati, otvoriti Ustav pa vidjeti da je ta oblast u isključivoj i potpunoj nadležnosti županija. Ustavni sud presudio da je Ministarstvo neustavno, međutim svake godine milijuni i milijuni maraka se troše na rad neustavnog Ministarstva, umjesto da se usmjere na institucije koje zaslužuju novac a koje novac nemaju. Evo, valjda neka i ova inicijativa, usprkos činjenici da će biti vrlo daleko od realizacije, posluži ako ništa drugo ktome da promjenimo taj odnos prema toj našoj povijesti koju svi doživljavamo na ponešto drugačije načine, ali koja je dio našeg zajedničkog identiteta. Hvala. 98
Kako je krenulo mi bi i givikt pokvarili u ovom Parlamentu a ne ovu inicijativu. Kolega Kalabić ima riječ. Izvolite.
Pa evo, očekivao sam da će predsjedavajući Komisije, ali ja moram da se javim i da se pohvalim da sam ja imao ključni uticaj na preformulaciju ove inicijative, jer sam htio glasati protiv, a nisam htio glasati protiv jer sam imao situaciju, nije mi jasno kako je to prošlo na prošloj sjednici, kako se našlo. Ovo je sada pitanje i za Poslovnik i za naše pravo da predlažemo sve i svašta i da to sve i svašta mora doći i kako i šta dalje. I to je jedna ovako smiješna situacija. Da bi spasili tu smiješnu situaciju, prvobitna je bila verzija da će gospodin Šemsudin Mehmedović i Kulin ban lično se najaviti i doći po tu povelju. Znači da ne bi to bilo smiješno, da bi ovo popravili, ispravili da dođemo. Sljedeće, čija je povelja? Postavili smo dileme na Komisiji. Kada dođete kod tih ljudi koji to čuvaju reči će ko ste vi? Rekli smo da prije nego što je otišlo ovo u javnost da neko pripremi, da kaže kome to pripada, ko se može pozvati na to, na koji način. Da bi se u diskusiji od predlagača ispostavilo da to pripada Dubrovniku a da mi to tražimo, ako ovi i dadnu, treba dati Dubrovniku i opet nas tu nema u nekakvoj priči. Ja sam jučer, evo da ne budemo, što je rekao kolega Franjičević, na neki način protiv, zato što je ušlo u proceduru i nemam ništa protiv u konačnici uspjeha bilo kakve inicijative, ali ovdje je pokazana jedna neozbiljnost kada počnete da razmišljate o realizaciji, jer je prva bila verzija vraćanje, što se podrazumjeva da je to naše, da mi vraćamo nešto što je neko nelegalno otuđio, što je nekakvim ilegalnim kanalima otišlo i daj vrati to ovamo. I zato smo preformulisali da vidimo kako je to tamo, eto ako već ima interes za tu inicijativu i ostalo, mislim da je trebalo ono što mi u Poslovniku raspravljamo, o pripremama inicijativa, o pripremama ..., o pripremama svega toga, da ne dođemo u ovu situaciju. Nemam ja, mislim, problem sa predlagačem, ali mislim da i on razumije da je ova inicijativa malo nepripremljena i da smo došli u jednu neprijatnu situaciju, da će Rusi da nas napraše tamo i da kažu – po šta ste vi došli, šta vi hoćete, čije je to, šta tražite? Ne možete nešto što je nečije, ali ako i želimo, imamo pravo da želimo nešto za sebe, možemo da razgovaramo na neki način da mi želimo da to bude ovdje ali ne da u startu se osramotimo. Da kažemo naša je želja, dajte da vidimo pod kojim uslovom možemo li da platimo, da razmijenimo, da, bilo na koji način. Ali ružno je da se u komunikaciji u zvaničnim dokumentima pojavi terminologija koja ukazuje na naše elementarno nepoznavanje stvari i nekakvih elementarnih odnosa o kojima je govoreno. I na kraju krajeva, da budem iskren, mnogo toga mi fali danas da bih mogao odlučivati onako od, šta vraćamo, kome vraćamo, od koga vraćamo, ko je odnio, kako je završila i slično, da bih mogao, i na kraju ispostavilo se je da mi to i ako dobijemo da će ljudi iz Dubrovnika doći i reći to je naše. To mi onaj, a evo, uz sve ove druge asocijacije koje su išle uz ovu priču, jer mi ne tražimo neke druge stvari koje nas pripadaju i o kojima bi se trebali brinuti. Ali dobro, ne sporim dobronamjernost inicijative i zato sam učesvovao u preformulaciji i nemam ništa protiv da se ona sretno završi.
I na kraju evo ima riječ i predlagač, izvolite. Šemsudin Mehmedović. 99
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Ja se zahvaljujem kolegicama i kolegama koji su učestvovali u raspravi u povodu ove inicijative. Međutim malo me, moram biti iskren, dirnula ova diskusija uvažene kolegice Aleksandre. Evo napravićemo jednu aproksimaciju za nekih 700 godina u Parlamentu BiH raspravljaće se o povratku Dejtonskog mirovnog sporazuma koji je nestao iz Predsjedništva BiH i vjerovatno će neko postavljati pitanja – da li to uopšte pripada BiH. Dejtonski mirovni sporazum ili Dejtonski ustav pripada vjerovatno Dejtonu ili državi koja bude za 700 godina tamo, jel', na prostorima gdje je Dejton, ili, pa možda će nekom biti zanimljiv za nekih 700 godina. Prema tome ukoliko je tamo u teksu – ja ban Kulin bosanski, odnosno ban bosanski dajem to i to Dubrovčanima itd., postavlja se pitanje kako je uopće došlo do toga da su sve tri primjerka u Arhivu Dubrovnika? I slučajno je ovaj jedan primjerak nestao na nepoznat način i završio tu gdje je završio. Prema tome naš odnos prema našoj zajedničkoj istoriji ili povjesti neće promijeniti niko drugi do mi. Znači mi smo ti koji treba da iniciramo promjenu odnosa prema povjesti BiH, prema povjesti građana, ljudi, naroda koji žive na ovim prostorima. Prema tome, ja očekujem evo podršku i zbog toga sam pristao i na preformulaciju teksta inicijative. Dajte da dođemo do nekog rješenja, da vidimo gdje, kako i na koji način je to završilo tamo gdje je završilo. A normalno je da zbog burne istorije na našim prostorima desilo se to da su sva tri primjerka završila u Dubrovniku. Hvala lijepo.
Evo, čuli smo i futurološki i istoriski osvrt u vezi ove inicijative. Zatvaram raspravu o 14. tački dnevnog reda. Prelazimo na 15., ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Mišljenje? Jeste, dostavljeno je. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem. Kolegice i kolege. Ja mislim kad bi vremena na ovoj Rezoluciji potrošili kao na maloprijašnjoj sigurno bi i ona maloprije, kojom treba da se donese, sigurno lakše bi bila donešena i donešena. Naime, o čemu se radi? Dakle, radi se o tome da građani BiH mogu elektronskim putem komunicirati između sebe, između banaka, institucija. Primjer jedan hoćemo ići u Njujork ili bilo koji dio zemaljske kugle na put, dakle možemo u kući na kompjuter odrediti rutu puta, kupiti avionsku kartu, rezervirati hotel, platiti sve, dokumente odštampati staviti u džep i sve odraditi i vratiti se nazad. A nažalost u BiH kad građanin dođe pred državnu upravu, kao što sam i neki dan, u ponedeljak baš nešto sam tražio i ja u općini Široki Brijeg, CIPS da, daj CIPS, dakle daj da nisi kažnjavan i onda, dakle sve naše građane tako naša uprava maltretira, a za to nema razloga. I cilj, dakle, upravo ove Rezolucije je da se donese rezolucija u Parlamentu, jer imamo sad i situaciju neku povoljnu koja je, da je napravljen Nacrt okvira interoperabilnosti koji je uradio Ured za reformu javne uprave. Dakle, taj Nacrt nam upravo govori da institucije između sebe mogu elektronskim putem vršiti razmjenu informacija, dakle uspostavi e-uprave. Ali pošto je toliko zahtjevan i složen posao komunikacije koju mi, nažalost, u BiH nemamo, jer tu nisu potrebna tolika materijalna sredstva da to ne možemo izdržati. Dakle, potrebno je sveobuhvatno da se čak sa nivoa države, dakle napravi, uradi jedna rezolucija, da je ja kao zastupnik ne bi radio mislim da je bolje da je uradi Vijeće ministara, odnosno Ured za reformu javne uprave, jer oni već to znaju i oni to mogu uraditi praktično za dan dva, sve se zna šta treba, ali je potrebna politička volja da ovu uslugu prema građanima mi učinimo i kako bi svi bili efikasniji. Jer procjena koja kaže, gledao sam u ovome Nacrtu okvira interoperabilnosti da bi to negdje koštalo sve nivoe vlasti provedbe možda dvije-tri godine, najdulje kad bi bilo, ne bi više od 2 do 3% proračuna svih institucija dorađivanja tih stvari bilo, ali da bi učinkovitost se povećala čak do 20%, dakle koja je sasvim opravdana investicija. I zbog toga predlažem i zaključak – Da zadužimo Vijeće ministara da u roku od 30 dana izradi tekst rezolucije o e-upravi i dostavi ovdje Zastupničkom domu kako bi mi to konačno usvojili i pokrenuli tu proceduru. Zahvaljujem. 101
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Saša Bursać. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo, apsolutno ću podržati ovu inicijativu, ali vratiću se na svoje poslaničko pitanje, podržaću je onoga trenutka kada svi građani BiH imadnu struju u svojoj kući, znači električnu energiju, a ne uz moju pretpostavku kako sam počeo danas ovu sjednicu, znači da otprilike preko 40 hiljada građana samo Federacije nema ni električne energije, a Vi sad pričate o e-upravi. E- uprava je dobra i odlična stvar u svim onim zemljama gdje ljudi imaju u svojim domovima električnu energiju. U BiH, znači, ako uzmete da se u sedam sela za 17 godina u infrastrukturu uložilo 40 hiljada maraka, onda će vam biti savršeno jasno da nemaju ni puta, ni vodovoda, nemaju ništa. Znači na jednoj strani pravićemo svemirski brod koji se zove e-uprava, a na drugoj strani da ljudi ne znaju, kao što sam rekao to na nekom od prošlih zasjedanja, neće znati kad je počeo rat dok ih neko ne obavjesti ili 15, 20 dana, jer nisu u prilici danas da slušaju upravo ovo o čemu mi pričamo, jer jednostavno iz prostog razloga nemaju struje. Znači, čim se završi elektrifikacija u kompletnoj BiH ja ću podržati Vašu inicijativu. Hvala.
Da sačekate još pa onda repliku, ili?
nije uključen mikrofon
Hajte, replika uvaženi kolega Mladen Ivanković. Izvolite.
Dakle, uvažavajući ovo što je kazano, dakle ovo je prednost za one građane koji su opremljeni, a i za one koji nisu kad dođe on iz sela nekog, bilo kojeg gdje nema struje u svoju općinu upravo ga oni mantaju od jednog do drugog šaltera bez veze, a ovim bi se postiglo isto to, dakle, da sve na jednom šalteru u općini se može izvaditi. Dakle, institucija ona u kojoj on traži svoje usluge da može dobiti na jednom mjestu a da ne obilazi sve institucije, to je ključ.
Odgovor na repliku, kolega Saša Bursać. Izvolite.
Evo, samo nabrzinu odgovor na repliku. Jeste to tačno kada oni dođu u svoju opštinu, ali vjerujte da im je to manje bitno, jer kada padne snijeg, kao što je zimus pao i niko im nije očistio 102 40 dana, i mogu da umru od upale slijepog crijeva, vjerujte da im je marginalno to da li će oni završiti za pola sata ili za dva sata svoje poslove u opštini. Znači, biću solidaran prema tim ljudima, za e-upravu ću glasati onog trenutka kad svi budu imali struju. Hvala lijepo.
Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa, mislim da ima nekoliko statusnih grešaka u ovoj inicijativi. Dakle pri, apsurdno je pričati o ovome je li neko ili nije za elektronsku upravu, ali napisati da se donese rezolucija o uspostavi e-uprave. Pa valjda se o tim stvarima donose zakoni, pa se donese Zakon o elektronskom potpisu, pa zakon o, kao preduslov Zakon o Agenciji za informatičko društvo koja treba da sve to donosi i kontroliše, pa onda vrši usklađivanje sa direktivama EU za uvođenje, kako Vi kažete, e- uprave na osnovu rezolucije. Pa nemojte molim Vas, ne donosimo političku deklaraciju ili rezoluciju o jednom dokumentu koji treba da bude zakonski potkovan. Znate šta znači elektronski potpis, znate kakve su mogućnost njegove zloupotrebe, i znate na koji način se zemlje, koje imaju mnogo više iskustava od nas, bore protiv zloupotreba elektronskog potpisa. Dakle, Vaša incijativa je, ja je razumijem i poštujem, ali ovo, način na koji ste napisali ona apsolutno ne može biti sprovedena. To je pitanje, sami ste rekli jednog momenta, kažete – to je svih nivoa vlasti da je donesu, a onda sljedećeg momenta kažete – Kancelarija za reformu javne uprave treba da kontroliše kako se, dakle toliko ste suprotstavili stavova jedni drugom da ste poništili jednu dobru ideju koju ste ovdje napisali.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Veoma kratko, forma je jedno, suština drugo, možda ima promašaja u formi ove, ovog dokumenta, možda nije trebalo nazvati rezolucija itd., ali u svakom slučaju suština je vrlo važna i Klub zastupnika SDA će podržati ovu inicijativu iz razloga što elektronskom upravom se zapravo sprečava dobrim dijelom korupcija u administraciji. Znači, da ne zavisi od volje bilo kojeg načelnika, šefa službe ili administrativnog radnika da li će građani BiH ostvariti neko svoje pravo. Elektronska uprava upravo sprečava takav vid ponašanja u administraciji. Stoga Klub zastupnika SDA će podržati ovu inicijativu. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. 103 Prelazimo na 16. tačku, takođe inicijativa sada poslanika Salka Sokolovića, Ad. 16. Razmatranje inicijative poslanika Salke Sokolovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, upućujem inicijativu da Parlamentarna skupština BiH obavi raspravu o zahtjevu predsjednika Gradskog vijeća Grada Mostara da Parlamentarna skupština BiH raspravi i zauzme stav u pogledu validnosti mandata gradskih vijećnika i gradonačelnika Grada Mostara“ Nadležna Ustavnopravna komisija Mišljenje o inicijativi je dostavila 21.05. Inicijativa nije podržana, kako ste vidjeli u izvještaju, odnosno Mišljenju Komisije. Otvaram raspravu. Uvaženi kolega Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo, pošto se prvi put javljam, pozdravljam sve prisutne u sali. Znam da smo prilično umorni, ali vjerujte da je ovo jedna vrlo važna tema, i evo, volio bih ovdje s vama da podjelim razloge zbog kojih sam inicirao ovu temu, a i da zajedno sa mnom prokomentarišete zbog čega Ustavnopravna komisija nije prihvatila jednu ovakvu inicijativu. Naime, ja sam znači na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma, koji je precizan u svom tumačenju, uputio poslaničku inicijativu da Parlamentarna skupština obavi raspravu o zahtjevu predsjednika Gradskog vijeća Grada Mostara, izvinjavam se, da Parlamentarna skupština BiH raspravi i zauzme stav u pogledu validnosti mandata gradskih vijećnika i gradonačelnika Grada Mostara. Kao što vam je poznato Gradsko vijeće Grada Mostara ne radi u punom kapacitetu od 20.11.2012. godine, vjerujem da ste to svi kroz sredstva informisanja i termine upoznali, zvanično, znači, od pisma upućenog od strane visokog predstavnika svim vijećnicima u ovom Vijeću Grada Mostara. Visoki predstavnik se u svom pismu pozvao da nije primjereno da jedan zakonodavni organ sam sebi produži mandat, što je ovdje slučaj sa ... Gradskog vijeća od 02.11.2013.(?) godine, ali je isto tako uputio Gradsko vijeće da tumačenje za validnost svog mandata potraži od Parlamentarne skupštine. Znači, to je razlog zbog čega je i predsjedavajući Opštinskog vijeća uputio ka Parlamentarnoj skupštini zahtjev za ocjenu validnosti mandata, kao i sama moja inicijativa. Dalje, želim da vas podsjetim, da jedino u Gradu Mostaru nisu održani opštinski izbori ili kako je usvojena terminologija lokalni izbori, da nemamo funkcionalno Gradsko vijeće u Mostaru, i iz toga se može izvesti zaključak da jedino u Mostaru u ovom momentu građani nemaju novo Gradsko vijeće, i oni su na jedan takav način diskriminisani u odnosu na sve druge građane u Federaciji BiH, a da evo nisu krivi za to. Ja ću vas podsjetiti kako je to i počelo na način da je Centralna izborna komisija svojom odlukom od 07. maja 2012. godine odlučila da se odlože lokalni izbori u Gradu Mostaru. Nakon te odluke Centralna izborna komisija nije u zakonom 104 predviđenom roku od 30 dana raspisala novi termin za održavanje izbora, niti je poduzela bilo kakve pravne procedure kojima se osigurava rad Ustavom propisanih organa lokalne vlasti, tj. Gradskog vijeća. Znači, Centralna izborna komisija je svjesno zanemarila činjenicu i saznanje da zbog njene odluke o odlaganju izbora neće biti novog saziva Gradskog vijeća Grada Mostara. Predsjednik Gradskog vijeća je po ovlaštenju Gradskog vijeća zbog takvog stanja zatražio od Centralne izborne komisije BiH očitovanje o statusu gradskih vijećnika. Odgovor Centralne izborne komisije bila je konstatacija prepisana iz Izbornog zakona. Mi u ovom momentu u Gradu Mostaru, prije da kažem zbog čega moja inicijativa. Evo poznavajući sve ove činjenice i par novih koje ću iznijeti u daljem toku diskusije, da se obezbjedi kontinuitet vlasti u Gradu Mostaru. Faktički u ovom momentu mi u Gradu Mostaru imamo suspendovanu ili ukinutu zakonodavnu vlast, imamo samo gradonačelnika koji funkcioniše. Evo, sve nas pozivam da se vratimo u svoje lokalne zajednice, da malo izanaliziramo ovu situaciju i da vidimo kako bi naša lokalna zajednica funkcionisala ukoliko nemamo opštinskog vijeća i svu vlast imamo u rukama gradonačelnika. Mislim da ni njemu nije lako da u ovim momentima upravlja Gradom Mostarom. On je donio budžet, on ovih dana mora raditi rebalans budžeta, on će za koji mjesec usvajati izvršenje budžeta za ovu godinu, donosi odluke, dijeli pare. Mi smo u ovom periodu, znači, ispred, dole u Mostaru spremili čak i dvije krivične prijave, nismo ih uputili, razgovarali smo s gradonačelnikom, shvatili smo njegovu tešku situaciju. Mene su na Ustavnopravnoj komisiji poslanici SDP-a optužili da ja na ovakav način vršim opstrukciju izrade novog Statuta. To je zamjena teza. Ja sam rekao – ne, ja ne želim to da uradim, odnosno zahtjev predsjednika Gradskog vijeća nije usmjeren na takav način. Želim samo u ovom momentu do usvajanja novog Statuta, odnosno do održavanja novih lokalnih izbora, Ustavom i zakonom definisanu vlast u Gradu Mostaru. Mi u ovom momentu imamo pravni vakum, imamo bezvlašće, imamo anarhiju. Ja mislim da se Parlamentarna skupština slijedom njenih obaveza donošenjem Izbornog zakona treba odrediti po ovom pitanju. I još jedna stvar, u onom momentu kad je suspendovana ili možda je to blaga riječ, nije suspendovana, ukinuta pozicija Gradskog vijeća u Gradu Mostaru zadržana je pozicija načelnika. Mostar je specifikum za one koji to ne znaju, nije dole gradonačelnik neposredno biran, on je izveden iz Gradskog vijeća, znači dobio je mandat isto kao ovi poslanici koji su izgubili svoj mandat. Znači, izveden iz Vijeća, ne samo on, već i njegov savjetnik i predsjedavajući Opštinskog vijeća. Mi imamo u ovom momentu dvije mogućnosti da riješimo ovu situaciju, znači ili da tumačenjem Izbornog zakona kažemo da zbog kontinuiteta vlasti treba da se u narednom periodu i gradski vijećnici i gradonačelnik stave u punu funkciju ili da se oduzme mandat i gradonačelniku, da se traži neko drugo rješenje, da se pozove OHR na kraju krajeva da uspostavi upravu itd. Ali naj, ustavno i zakonski postaviti ovu stvar znači do novih izbora u Gradu Mostaru uspostaviti kontinuitet vlasti na način da profunkcioniše i Gradsko vijeće Grada Mostara, i da zajedno sa gradonačelnikom Grada Mostara obavlja vlast u punom kapacitetu i da građani Mostara ne budu u ovom momentu jedini diskriminisani ljudi na prostoru Federacije BiH, da nisu imali izbore i da nemaju legalno izabrane predstavnike vlasti. Ovo je stvar demokratije. Demokratija je, po meni, u Gradu Mostaru suspendovana, eliminisana iz života, sva vlast, evo ponavljam, je u rukama jednog čovjeka. I iz tih razloga evo ja tražim od poslanika da malo razmotrimo ovu situaciju, da uzmete u obzir sve ove činjenice o kojima sam govorio i da donesemo jedno pravično rješenje kroz jedan od 105 zaključaka koji ću ja predložiti između ostalog i ovaj kontinuitet vlasti aktiviranjem gradskih vijećnika i gradonačelnika Grada Mostara. Podsjetiću vas da smo jednu sličnu, da se ne vraćam u neku prošlost, aktivnost imali i ovdje u Predstavničkom domu, u Parlamentarnoj skupštini BiH kada je, jel', Ustavni sud BiH dozvolio poslanicima Doma naroda, na inicijativu tadašnjeg predsjedavajućeg gospodina Tihića, da njihovi mandati budu validni do izbora novih delegata u Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH s obrazloženjem da bi se zadržao kontinuitet vlasti u tom dijelu zakonodavnog tijela. Hvala.
Zahvaljujem. Što bi mogao da bude model i za nas ako ne sprovedemo odluku Ustavnog suda i ne izmjenimo Izborni zakona, je li tako, iduće godine. Dobro, zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Neću govoriti o suštini, pažljivo sam slušao gospodina Sokolovića, cijelo vrijeme razmišljam samo, čudi me kako su ovi u Mostaru postigli konsenzus o Srebrenici, a ne mogu postići o Mostaru, da ste više pričali o Mostaru bolje bi se dogovorili, ali eto tako je kako je.
Je li ovo povodom ove tačke dnevnog reda ili? Još uvijek nisam zaključio raspravu a, je li sljedeća tačka ili ova tačka?
nije uključen mikrofon
Pa rekoh da niste požurili se prijaviti. Uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedatelju. Pa, na startu ću odmah reći da podržavam stajalište i Mišljenje Ustavnopravnog povjerenstva kao kompetentnog i mislim da nisu mogli ni donijeti nikakvu drugu odluku, ali više radi, radi javnosti i radi cjelovite informiranosti o problemu, jel' pa evo želim da ostane zabilježeno to. Mostar odavno ima problema zato što je neko od njega napravio grad slučaja. Taj neko se zove Ured visokog predstavnika koji sad pere ruke od Mostara i sad taj vrući krompir, koji je ... napravio proslijeđuje Parlamentarnoj skupštini BiH. E malo sutra gospodine visoki predstavniče. Izvolite, zakuvali ste, riješite problem, sad vi riješite problem. Mi smo, ovo je jedno od pitanja, znači jedno od pitanja oko kojih postoji odluka Ustavnog suda, jedna od odluka Ustavnog suda koja još nije provedena, i ne vidim baš nešto puno volje, niti entuzijazma da se ona provede. Još 106 jedan razlog više da nikakvim palijativnim mjerama ne treba rješavati ovo stanje. Žao mi je, iskreno mi je žao svih građana Mostara što su im nametnuta rješenja koja ne vrijede nigdje drugo u BiH i što su dovedeni u poziciju da budu taoci ne svoje volje nego tuđih manipulacija i odluka. Znači, zalažem se i zalagaću se da građani Grada Mostara budu u istoj poziciji kao građani svih ostalih općina i gradova u BiH i tad neće biti nikakvih problema. Tad će, kao i ostali, provoditi izbore, birati izravno svog gradonačelnika, imatu svoju izvršnu vlast, lokalnu upravu i samoupravu. A pazite, ako bi smo mi ušli u zamku da za sva rješenja oko kojih nemamo trenutačno rješenja donosimo nekakve palijativne mjere, možda da danas, evo ja ad hok predložim inicijativu da, ne znam ni ja kako, riješimo pitanje jedinstvenog matičnog broja. Nek se nastave određivati matični brojevi kako je i dosad bilo, bez obzira što je Ustavni sud zabranio. Ako možemo tako, pa ... ispaštaju ljudi ni krivi ni dužni. Znači, ovaj, i slažem se s onima koji su i danas, kroz neke druge rasprave, pa evo neću je formalizirati, ali pošto ja cijenim samoinicijativnost članova našeg Kolegija, mislim da bi žurno trebalo ili posebnu sjednicu ili na prvoj sjednici narednoj točku dnevnog reda oko ovih spornih pitanja provođenja odluka Ustavnog suda, jer ona ne samo što su pitanja neprovedbe odluka Ustavnog suda, nego su i pitanja koja značajno utiču na ostvarivanje prava građana i u Mostaru, ali i u čitavoj BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala. Mada mislim da je pomalo neumjesno da se ja kao predstavnik koji dolazi iz RS-a petljam u probleme u Federaciji, ali nažalost uvučeni smo u to, uvučeni smo ovom inicijativom SDA. I moram reći da sam i ja i uvaženi kolega Prodanović na Ustavnopravnoj, i profesor Kunić, smo bili protiv ovog iz osnovnog razloga jer je ovakva inicijativa neustavna. Mi ne možemo reći da je ona podnijeta samo u skladu sa članom 8. Poslovnika valjda moramo, ja sam to i na sjednici rekla, obratiti pažnju o čemu mi uopšte, šta je tema te inicijative. Bojim se gospodo iz SDA da ste pogriješili adresu i da ste trebali da problem rješavate tamo gdje mu je mjesto, a to je sa svojim političkim partnerima u Mostaru. I umjesto da tamo pričate, umjesto da ste nam ovdje predložili izmjene i dopune Izbornog zakona, vi nam predlažete – hajde da se ništa u Mostaru ne dogovaramo nego da produžimo vlast ovako kako nama odgovara. Pa to je suština vašeg prijedloga. Pored tog, ja sam rekla, ja ih zaista molim da se vodi računa, sve kolege ovdje, šta mi predlažemo, koliko su te naše inicijative ustavne. Kolege iz SDA su na Ustavnopravnoj tvrdile da je njihove inicijative ustavna, da je to uredu u skladu sa Poslovnikom, da se samo o tom odlučuje. Ja sam na to odgovorila – uredu, a šta ćemo ako dođe inicijativa kolege Franjičevića za proglašenje trećeg entiteta ili ako ja podnesem inicijativu da ovdje priznamo Republiku Srpsku kao nezavisnu, hoće li onda i to biti u skladu sa članom 8. Poslovnika i hoće li SDA glasati za to? Oni su mi rekli da neće. Toliko o dosljednosti SDA. 107
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Salko Sokolović. Izvolite.
Ma htio sam, htio sam saslušati sve kolege, ali evo repliciraću. Ja sam Saši Magazinoviću rekao da je on stari komunista koji mijenje teze, ne znam jesi ti bila u Savezu komunista, ali mijenjaš teze. Gledaj, znači ja uopšte, Aleksandra, ako, ti znači ne pratiš ono što ja zahtijevam, ti imaš svoju fiks ideju i pričaš o njoj, znači ti govoriš o ustavnosti, je li sad ustavno stanje u Mostaru? Je li sad, evo vrati se u Banja Luku, ukinuto je Gradsko vijeće, samo gradonačelnik ima svu vlast, je li to ustavno stanje? Pa to imamo stanje u Mostaru. Ako si me pomno pratila ja želim da ovaj pravni vakum, znači pravni vakum, jesmo, Izborni zakon evo protumačićemo kako treba, znači da pravni vakum koji postoji sada u Mostaru, koji je proizveo anarhiju i bezvlašće pokrijemo aktiviranjem Gradskog vijeća, za koje još ni jedna instanca nije donijela negativnu odluku da ne postoji, osim što je visoki predstavnike rekao da oni sami sebi ne bi trebali produžiti mandat. Valjda im neko treba produžiti mandat, nije bilo izbora, neko se našao da kaže – nema izbora. Ali šta, šta do novog Statuta, šta do novih izbora, kako će funkcionisati zakonodavna vlast, da li su građani diskriminisani ili nisu? Ja mislim da je to mjesto gdje mi trebamo raspravljati i ja ne tražim, ne tražim da se ovom inicijativom odgode izbori i da ih nema. Znači, onaj ko treba pregovarati da dođe do izrade novog Statuta treba i dalje da pregovara, a mi treba da rješimo ovo pitanje. I ovo što je govorio gospodin Lozančić, uz sve uvažavanje njegove priče, znači ja ću nas samo podsjetiti jednom, barem ste vi iz RS-a ovdje uvijek aktivni kad je u pitanju zaštita Dejtona, pa i ja sam u zaštiti Dejtona, hajmo ga samo provesti u svakom aneksu. Znači, Mostar je dejtonska kategorija, visoki predstavnik je 2004. godine, samo što niko nije tad raspravljao o tome, nije smio dirati poziciju Mostara. Ali nisam htio, maloprije kad se raspravljalo o Izvještaju o radu Ustavnog suda, zakuhavati dalje, da li je, evo postavljam ja sad vama pitanje – da li je Ustavni sud imao nadležnost da reaguje na izmjenu koju je napravio visoki predstavnik 2004. godine? To je mogla samo ova Komisija za implementaciju mira, jer to nije domaći akt. Znači, napričao sam sve ono što je bitno i što bi trebali uzeti u razmatranje ako hoćemo da građanima, za koje se uvijek zaklinjemo da smo njihovi predstavnici, pomognemo. Evo sad u Mostaru, sutra možda u nekom drugom području države BiH. Hvala, izvinjavam se.
Ništa, ništa, imate vrijeme dovoljno, složićemo se mi vrlo brzo kad međunarodna zajednica bude nepristrasna. Mato Franjičević. Izvolite.
Dakle, i Federacija je dejtonska kategorija pa je svako malo neki visoki predstavnik donosio amandmane, mijenjao suštinu Federacije. Ti amandmani nikada nisu prošli potvrdu na 108 Parlamentu Federacije, ali sve funkcionira. To toliko, mislim na tu temu. A, ja shvaćam, naravno, dobre namjere kolege Sokolovića, stanje ovakvo kakvo je sada u Mostaru nije održivo. Pravo je pitanje kako iz njega izaći. Ja ne vidim drugog načina, uz predpostavku da nam je svima namjera da ostanemo u okvirima Ustava i zakona, o čemu smo pričali na nekim drugim točkama dnevnog reda, osim načina da se najrelevantniji politički subjekti, koji imaju najviše uticaja i koji djeluju u Mostaru, dogovore, efikasno dogovore i taj dogovor provedu što prije. Ovaj način, koji Vi kolega Sokoloviću predlažete, uz sve najbolje namjere, nije moguć jer nije ni ustavan ni zakonit. Nije ustavan zato što je Ustavni sud rekao to što je rekao, nije zakonit jer za produženje mandata nema nikakvog uporišta u Izbornom zakonu. O političkim dimenzijama neću trošiti riječi, nešto sam govorio na Ustavnopravnom povjerenstvu, ali i o tome bi se možda, s više ili manje prava možda i trebalo progovoriti o toj, o svim konotacijama koje se vežu, i o našoj principijelnosti, o tome da se nešto zahtijeva da bude drugačije ovdje jer mi tako odgovora i nigdje drugdje, itd., itd. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvažena kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Pa moramo zaista replicirati kolegi Sokoloviću koji je postavio pitanje nadležnosti Ustavnog suda. Tačno, mi uvijek iz RS-a mislimo da Ustavni sud vrlo često izlazi iz svojih nadležnosti, ali me čudi zašto nama postavljate to pitanje. To pitanje treba da postavljate tamo onoj dvojici svojih sudija koji su do juče bili visoki funkcioneri SDA.
Replika, uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Samo ovo, otklanjanje nesporazuma. Znači, ja apsolutno podržavam nastojanje svakog zastupnika da vodi računa i inicira rješavanje problema u svojoj izbornoj jedinici, i ja apsolutno razumijem inicijativu uvaženog zastupnika Sokolovića. Ona je nažalost na pogrešnoj adresi, to je sav problem. Znači, nismo mi prouzrokovali, nismo mi nemetnuli Statut Grada Mostara, niti smo nametnuli promjenu Ustava u Federaciji, niti smo mi donijeli odluke koje su protuustavne, to je Ustavni sud procijenio, procijenio da su protuustavne, znači. I dobro bi bilo da Ured visokog predstavnika umjesto što prebacuje lopticu nekom drugom da razriješi problem, da dovede stvari u ustavne okvire. Kako god ih je doveo u izvanustavne da ih dovede u ustavne okvire. Drugi model jeste da se u parlamentarnoj raspravi, kao i na sve druge odluke koje se tiču ... Ustavnog suda, dođe do konsenzusa, da se dođe do rješenja koja će biti na zadovoljstvo svih. Znači, nemam ja ništa protiv inicijative ali nije ona u ovom trenutku provediva ovdje.
Zahvaljujem. 109 Diskusija, uvaženi kolega Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Dakle, ovdje ovom inicijativom se traži da se zauzme stav u pogledu valjanosti mandata gradskih vijećnika i gradonačelnika. Izbornim zakonom BiH točno je propisano da Središnje izborno povjerenstvo daje i oduzima mandate, i točka. U Gradu Mostaru istekli su mandati, dakle neustavno je dole, obavlja se posao i to jasno. I istina je to, ovo što je Lozančić kazao, to je posljedica neriješenih pitanja, od nerješavanja presude Ustavnog suda, od nametanja Statuta. I dakle, ovo jeste tema o kojoj treba da se vodi računa, ali mislim ovdje u Parlamentu mi ništa više ne možemo zaključiti sem toga da jedini onaj koji oduzima, odnosno daje ili oduzima mandate je Središnje izborno povjerenstvo. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 17. tačku, Ad. 17. Izjašnjavanje o inicijativi poslanika Zijada Jagodića sa 43. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.02.2013., koja glasi: „Podnosim inicijativu kojom bi se građanima Bosne i Hercegovine omogućilo da u cijelosti prate sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH putem državnog RTV emitera počev od 01.03.2013.“ Podsjećam da je ova inicijativa razmatrana na 46. sjednici Doma, održanoj 28.03. kada je usvojen zaključak. Treba li čitati zaključak? Ne treba. BHRT je 30.04. dostavila informaciju po zaključku Doma, koji ste takođe dobili. S obzirom da je rasprava okončana trebamo samo da se izjasnimo o inicijativi. Zaključujem ovu tačku dnevnog reda. Prelazimo na 18. tačku, Ad. 18. Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta BiH
U najkraćem želim reći da će Klub SDP-a podržati ovu inicijativu i podsjetiti da je već dio delegata SDP-a na sjednici Doma naroda, 08. maja ove godine, pokrenuo i jednu inicijativu gotovo jednu inicijativu gotovo identičnu kao i ova. Zahvaljujem.
Uvaženi kolega Dragan Vrankić. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja uvažavam činjenicu i zabrinutost kada je u pitanju najglavnija ili najvažnija Uprava u BiH i koliko su svi o njoj ovisni. Ja mislim da bi možda bilo malo pametnije, mudrije, da se prije izjasnimo ili zatražimo jedan izvještaj o radu Uprave, pa da temeljem njega onda idemo u ovaj čin istražnog povjerenstva. Bojim se da ne skrenemo preveliku pozornost – istražno povjerenstvo, pa onda, i ovako imamo probleme s prihodima, i možda da na neki način još više ne doprinesemo možda nekima koji žele izbjegavati plaćanje poreza. ... vidite tamo je neki nered, hajmo mi to i dalje nastaviti tako. Možda jedna, evo sugestija, ako se može oko toga postići konsenzus da prije zatražimo izvještaj o stanju u Upravi, da dobijemo ovdje ljude Uprave, a naime mi smo iz našeg Odbora za carine i vanjsku trgovinu nešto slično već napravili prije mjesec dana, i svi smo ocijenili da je taj potez bio dobar i da je to bio dobar metod i dobar put. I možda bi bilo dobro i sada tako. Ja podržavam u konačnici i ovu inicijativu ali možda bi ovo bilo malo pametnije. Evo, hvala. 111
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala. Ma, Klub poslanida SDS-a će svakako podržati ovu inicijativu. Mislim da je dobro da od izvještaja, ako dobijemo dobićemo godišnji izvještaj, ovo što kolega Vrankić traži, i da je dobro i da se pokrene ova istraga, jer će to upravo onim koji bi nešto pokušali da love u mutnom pokazati da više ne mogu loviti u mutnom, da se nešto tu radi, da se treba krenuti u unutrašnju borbu s korupcijom u Upravi za indirektno oporezivanje. Ono što bih zamolila predlagače ovog zaključka jeste da, s obzirom danas na jednu drugu tačku koju smo ovdje imali a gdje takođe se pokazalo da ima nekih manipulacija u Upravi za indirektno oporezivanje, a to su ovi bivši radnici Republičke urpave carina, kako bi i oni bili obuhvaćeni kroz rad ove Istražne komisije, samo ovdje u članu 2. da se promijeni, znači, period pa da bude od 01. janura 2004., jer su oni tad oštećeni, do 2013. godine, ukoliko je moguće.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Samo da kažem da sam ja greškom bio protiv kod izjašnjavanja o ovoj tačci kad smo usvajali dnevni red. Ali evo, u pauzi koju smo imali na Klubu smo raspravljali, i o, što je gospodin Vrankić potencirao danas kao pitanje, ja bih sugerisao predlagaču ove danas odluke, gospodinu Kalabiću, a ukoliko dođe do formiranja ovakve komisije, ja predlažem, i naravno mi ćemo to podržati, ja predlažem da ispred Kluba SDA u tu komisiju uđe gospodin Šemsudin Mehmedović.
Riječ ima poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljujem. Nemam ja nešto posebno dodati osim onoga što sam rekao u uvodu. Možda i meni smeta naziv Istražna komisija, ali on je takav kakav je utvrđen, možda pa izaziva na neki način. Ne trebamo mi glorifikovati poziciju Parlamenta, nebojte se nismo mi nikada došli do nekih ... rezultata, pa kao sad odjednom, nisam ja tu nekakav optimista. Ali zašto nije prihvatljiva ova, iako je logična i razumljiva, inicijativa o kojoj je govorio kolega Vrankić? Zato što Uprava i do sada je izvještavala, i može da izvještava, to nije sporno, međutim mi ovdje, ako bi prošla ova inicijativa, Istražna komisija bi bila u prilici da pozove druge organe koji su vrlo značajni za funkcionisanje 112 Uprave, na koje Uprava ne može uticati. Znači, ovdje je da se shvati šta je suština cijele priče. Ima niz državnih organa koji su obavili Upravu i dešavanja oko Uprave jednim zidom ćutanja. Da vidimo, znači, ne može Uprava, ne znam, uzimam sada, ulazim u suštinu priče a ne znam hoće li biti podržano, ne može Uprava pozvati SIPA-u, ali ... možemo. Pa da kažemo, ako tamo ima istražnih radnji, ne možemo se, taman posla, miješati u te istražne radnje, ali možemo da konstatujemo da rade, ili nerade, ili ne znam ni ja slično. Govorim o motivima zašto nije prihvatljivo. Isto tako i postupci pred sudovima. Imate javne polemike zašto neki procesi vezani za Upravu, a teški su desetine miliona maraka, stoje po pet, šest godina. Znači da pitamo ide li to, neide li to, da se stvori neka pozitivna klima u smislu sređivanja ukupnog stanja i popravljanja ambijenta oko Uprave. Nije ovo upereno sada, da neko ne protumači, ne znam ni ja, na pojedinca. Ovdje bi trebalo da se taj ambijent, jer upravo i jeste proizašla zabrinutost zbog pada prihoda. Mi nikoga ne optužujemo ali je pad prihoda, on je evidentan. I kada dodate sve ovo što se dešavalo, znači, na nama je da pokušamo kroz tu da istražimo, najbolje bi bilo da, a rezultat i rad te komisije se može kreirati kroz određene upute i kroz sve ostalo. I prihvatamo, znači što se tiče mandata isto tako. Nemojte očekivati, znamo kako smo prolazili na drugim komisijama, niti ova komisija treba da se pretvori u nekakvu, ne znam ni ja, eks istražnu ..., nego jednostavno u skladu sa dosadašnjim. Ja priželjkujem rezultate kao što je bila istražna komisija, imali smo neuspješnih istražnih komisija ali smo imali i uspješnih, kao kad su u pitanju one CEM dozvole, otada je stanje uređeno, sređeno, puno je bolje nego što je bilo. I ta komisija recimo dala je, neke nisu dale, pa evo pred nama je. Mi mislimo da je ovo najbolji put i ovo nije upereno ni na kakav način da, nego jednostavno da damo mi svoj odgovor na sve ono što se dešava oko Uprave. Prihvatam, rekao sam, ovaj rok za mandat rada komisije.
.../kratko prekinuto snimanje/... Prelazimo na 20. tačku, Ad. 20. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju Zavoda za izvršenje krivičnih sankcija, pritvora i drugih mjera Bosne i Hercegovine Dom naroda je na jučerašnjoj sjednici u različitom tekstu u odnosu na Predstavnički dom usvojio ovaj Prijedlog zakona, te je odmah imenovao tri člana u Zajedničku komisiju. Mi smo takođe imenovali tri člana. Prijedlog Proširenog kolegija je da se imenuju poslanici Darko Babalj, Mirsad Đugum i Zvonko Jurišić. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu o 20. tački dnevnog reda. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda, 113 Ad. 21. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije
Pa, pošto je predlagači ovog Zakona tri poslanika iz Predstavničkog doma, dakle Lozančić, Belkić i Majkić ja bih molila da ti poslanici ostanu i za usaglašavanje teksta. Dakle, neko novi dok bi ušao sad u sadržaj šta sve pisac je htio da kaže, ne znam šta je Dom naroda promijenio, ali zaista mislim da bi trebali mi koji smo predlagači Zakona da dovedemo Zakon do kraja. ... ako Kolegij insistira na tome, ali ... [[zajednička diskusija]]
Da li se još neko javlja za raspravu u okviru ove tačke dnevnog reda? Zatvaram raspravu o 21. tački dnevnog reda. Prije nego pređemo na 22. tačku predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o tačkama 22. do 25. dnevnog reda jer se radi o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora. Stavljam ovaj prijedlog na glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da smo prihvatili ovaj prijedlog, dakle imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu. Objedinit ćemo raspravu o svim ovim sporazumima. Ad. 21. – 25. Davanje saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora Mišljenja nadležne Komisije za vanjske poslove ste dobili. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Dajemo pauzu od 30 minuta. Dakle 18:15 je sad, 18:45 glasamo. 114 ____________(?) Pola sedam.
nije uključen mikrofon
Naknadno usaglašavanje. Preuzima moje metode. Glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Senada Šepića. I taj zaključak vam je dostavljen, nema potrebe da ga čitam. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da je prijedlog zaključka poslanika Šepića dobio potrebnu opću većinu – 22 za, 9 protiv, 5 suzdržanih, ali ne i entitetsku većinu. U drugi krug može? Ipak naknadno, evo proradio i treći član Kolegija. Prelazimo sada na 8. začku dnevnog reda – Specijalni izvještaj Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH a u vezi sa žalbom radnika bivše Republičke uprave carina Republike Srpske i Carinske službe Brčko Distrikta BiH iz avgusta 2010. Glasamo o usvajanju Izvještaja s mišljenjem nadležne komisije i zaključkom sadržanim u njemu. Taj zaključak i mišljenje ste dobili tako da nema potrebe da ga čitam. 117 Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Dakle, imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu – 28 za, 0 protiv 7 suzdržanih. Konstatujem da smo usvojili Izvještaj s mišljenjem nadležne komisije i zaključkom sadržanim u njemu. Imamo takođe u okviru ove take dnevnog reda i zaključak poslanika Beriza Belkića, vezan za ovaj Izvještaj, sa prošle sjednice. Da li je potrebno da ga pročitam? Jeste. Traži se od Institucije ombudsmena specijalni izvještaj o neizvršavanju presuda Ustavnog suda BiH, Suda BiH, vrhovnih sudova entiteta i Apelacionog suda Distrikta Brčko. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da je ovaj prijedlog zaključka dobio potrebnu opću većinu, međutim nema potrebne entitetske. Hoćemo li u drugi krug odmah ili? Idemo odmah u drugi krug ako se slaže i treći član Kolegija. Drugi krug glasanja. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da je prijedlog zaključka Beriza Belkića dobio u drugom krugu potrebnu većinu, odnosno nema 2/3 protiv, tako da je prihvaćen ovaj zaključak. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2012. godinu. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Prešli smo već na ovu naredu, hajde nije nikakva, niste baš na vrijeme ali znači tražite. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
nije uključen mikrofon
Kolega Ljubić?
nije uključen mikrofon 120
Idemo odmah u drugi krug. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Dakle, u drugom krugu imamo 11 protiv iz RS-a. Inicijativa nije dobila potrebnu većinu, prema tome nije ni prihvaćena. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda – Razmatranje inicijative poslanika Denisa Bećirovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH podnosim sljedeću poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da do kraja 2013. godine pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o dijaspori Bosne i Hercegovine“. Glasamo o inicijativi. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da je inicijativa dobila opću većinu ali ne i entitetsku. Naknadno usaglašavanje. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda – Razmatranje inicijative poslanika Šemsudina Mehmedovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: “Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH pokrećem inicijativu za vraćanje Povelje Kulina bana u Bosnu i Hercegovinu. Tražim od Vijeća ministara BiH da pokrene postupak vraćanja originalnog primjerka Povelje Kulina bana iz Sankt Petersburga u Rusiji u Bosnu i Hercegovinu“. Glasamo o inicijativi. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstastiram da je inicijativa dobila opću većinu, međutim nema potrebne entitetske. Idemo u drugi krug. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram u drugom krugu da nije bilo potrebne entitetske većine iz entiteta RS, tako da nismo prihvatili ovu inicijativu. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda – Razmatranje inicijative poslanika Mladena Ivankovića Lijanovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: “U skladu sa članom 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, pokrećem inicijativu za donošenje Rezolucije o uspostavi e-uprave”. Glasamo o inicijativi, odnosno glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Mladena Ivankovića Lijanovića koji glasi: Zadužuje se Vijeće ministara BiH da u roku od 30 dana izradi tekst Rezolucije o uspostavi e-uprave i dostavi Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH na usvajanje. 121 Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da je ovaj zaključak dobio potrebnu opću većinu ali ne i entitetsku – 23 za, 9 protiv, 3 suzdržana. Hoćemo li odmah u drugi krug? Drugi krug glasanja. Molim vas da se pripremite Glasajte sad. Konstatiram da u drugom krugu glasanja ovaj zaključak nije dobio potrebnu većinu, dakle nema entitetske većine. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda – Razmatranje inicijative poslanika Salke Sokolovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, upućujem inicijativu da Parlamentarna skupština BiH obavi raspravu o zahtjevu predsjednika Gradskog vijeća Grada Mostara da Parlamentarna skupština BiH raspravi i zauzme stav u pogledu validnosti mandata gradskih vijećnika i gradonačelnika Grada Mostara“. Glasamo o inicijativi. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da ova inicijativa nije prošla – 9 za, 25 protiv, 2 suzdržana. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda – Izjašnjavanje o inicijativi poslanika Zijada Jagodića sa 43. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.02.2013., koja glasi: „Podnosim inicijativu kojom bi se građanima Bosne i Hercegovine omogućilo da u cijelosti prate sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH putem državnog RTV emitera počev od 01.03.2013.“, (inicijativa razmatrana na 46. sjednici Doma, održanoj 28.03.2013.). Glasamo o inicijativi. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. 26 za, 6 protiv, 3 suzdržana. Nemamo potrebne entitetske većine. Hoćemo li odmah u drugi krug? Naknadno usaglašavanje. Trebali smo glasati takođe o zaključku kolege Fazlića, međutim sačekat ćemo ishod ove inicijative da bi se onda izjasnili i o tome. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda – Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta BiH. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. 122 Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, da smo prihvatili ovaj prijedlog odluke – 33 za, 0 protiv, 2 suzdržana. Prelazimo sada na 19. tačku dnevnog reda – Prijedlog zaključka o formiranju Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotreba i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje BiH – predlagači: poslanici Kluba SNSD-a. Glasamo o usvajanju zaključka a onda, da vidimo, glasamo dakle ko su to članovi ove Komisije. Ukupno 7 je predloženo, je li tako? Možemo li da objedinimo glasanje i o zakljuku i o članovima? [[zajednička diskusija]] Prvo da glasamo o zaključku. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da je zaključak dobio potrebnu i opću i entitetsku većinu – 33 za, 0 protiv, 3 suzdržana. Sada prelazimo na prijedloge za 7 članova ove komisije. Izvolite.
Predlažem gospodina Dragana Vrankića.
Kolega Magazinović?
Poslovnička intervencija. Ja mislim da smo dosad radili na način da se zaključkom formira i iskaže volja za formiranje komisije a onda na idućoj sjednici da se napiše odluka gdje će klubovi da delegiraju. I tako da na idućoj sjednici donesemo tu odluku. Tako smo to dosad radili. Da sad ne bi licitirali imenima i neke stranke se bunile zato što nisu stavili svoje, da to uradimo sa odlukom na idućoj sjednici. Hvala.
Dobro. Ovo možemo tretiratikao kao stav vas predlagača. Treba li da glasamo o ovom zaključku ili je dovoljno, imamo zaključak, ovu proceduru ćemo provesti u narednom periodu. Prelazimo na 20. tačku dnevnog reda – Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju Zavoda za izvršenje krivičnih sankcija, pritvora i drugih mjera Bosne i Hercegovine. Glasamo o imenovanju poslanika Darka Babalja, Mirsada Đuguma i Zvonka Jurišića za članove ove komisije. Prijedlog je to, dakle, jednoglasan Proširenog kolegija. 123 Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu – 33 glasa za, 0 protiv, 1 suzdržan. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda – Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije. Glasamo o imenovanju poslanika Dušanke Majkić, Mirsada Mešića i Nike Lozančića za članove komisije. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu – 33 glasa za, 0 protiv, 2 suzdržana. Sada stavljam na glasanje prijedlog da se o tačkama od 22. do 25. Izjašnjavamo u paketu. Molim vas da pristupite glasanju. Glasajte sad. Konstatiram da je ovaj prijedlog dobio potrebnu i opću i entitetsku većinu – 34 za, 2 protiv, 0 suzdržanih. Sada glasamo o tačkama 22. do 25. – Davanje saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, da smo dali saglasnost za ratificiranje sporazuma i ugovora – 32 za, 0 protiv, 3 suzdržana. Zaključujem 48. sjednicu Predstavničkog doma i napominjem da je naredna sjednica planirana za 06. juni 2013. godine. Hvala. Sjednica završena u 19:10 sati. 124