… [[Govornik nije uključen.]]
Uključite mikrofon.
Dakle uvaženi zastupnice i zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, s konačnim prijedlogom zakona kojim se predlaže. U važećem Zakonu o mirovinskom osiguranju u pravni poredak Republike Hrvatske preuzeta je i primjenjuje se Direktiva Vijeća 97/81 o Okvirnom sporazumu o radu sa skraćenim radnim vremenom. Prema navedenoj direktivi rad sa skraćenim radnim vremenom za stjecanje određenih prava iz socijalnog osiguranja izjednačen je s radom s punim radnim vremenom pa je u Zakonu o mirovinskom osiguranju bilo potrebno jasnije urediti to pitanje, odnosno potrebno je izričitom odredbom definirati način izjednačavanja rada s nepunim radnim vremenom s radom s punim radnim vremenom za stjecanje prava iz mirovinskog osiguranja. Stoga se predloženim dopunama odredbom članka 1. Zakona o mirovinskom osiguranju otklanja mogućnost različitog tumačenja u provedbi i osigurava jednog pristup pravima iz mirovinskog osiguranja osiguranicima koji rade s nepunim radnim vremenom kao što je to prema važećim odredbama omogućeno osiguranicima koji rade s punim radnim vremenom. Zakonom o životnom partnerstvu osoba istog spola koji je stupio na snagu 5. kolovoza 2014. godine životna zajednica osoba istog spola u ostvarivanju prava iz mirovinskog osiguranja izjednačena je s bračnom odnosno izvanbračnom zajednicom muškarca i žene. Ovim prijedlogom zakona izvršit će se usklađivanje sa Zakonom o životnom partnerstvu osoba istog spola, odnosno omogućiti ostvarivanje prava na obiteljsku mirovinu osiguranim članovima obitelji, osobito koje su sklopile životno partnerstvo pred nadležnim tijelom, kao i članovima obitelji osoba koje nisu sklopile partnerstvo, a njihova životna zajednica se može izjednačiti sa izvanbračnom zajednicom. Također, pravo na produženo osiguranje osigurat će se i životnom partneru osiguranika koji je sklopio životno partnerstvo s osobom istog spola pod uvjetima propisanim za bračnog druga. Važećim Zakonom o mirovinskom osiguranju propisano je da se dospjela novčana primanja koja nisu isplaćena do smrti korisnika mogu nasljeđivati, a novčana primanja nakon smrti korisnika koji nema nasljednika pripadaju Republici Hrvatskoj, odnosno državnom proračunu. Odredbom članka 6. Zakona o nasljeđivanju propisano je da nakon smrti osobe koja nema nasljednika njegova ostavina pripada gradu ili općini te da grad ili općina u tom slučaju imaju status nasljednika. Budući da je Zakon o nasljeđivanju temeljem Zakona kojim se uređuje pitanje nasljeđivanja potrebno je jasnijim izričajem otkloniti dvojbu u primjeni tog zakona i Zakonom o mirovinskom osiguranju. Ovim se prijedlogom zakona propisuje da se dosadašnji korisnici prijevremene starosne mirovine zbog dugogodišnjeg osiguranja prevode na starosnu mirovinu za dugogodišnjeg osiguranika radi jedinstvenog praćenja broja tih osiguranika. Važeća odredba Zakona o mirovinskom osiguranju propisuje da pravo na prijevremenu starosnu mirovinu zbog dugogodišnjeg osiguranja može ostvariti osiguranik kada navrši 60 godina života i 41 godinu staža osiguranja, a mirovina se određuje bez umanjenja. Za osiguranike koji prvi put stječu tu mirovinu nakon navršene 60. godine života i imaju 41 godinu staža osiguranja propisana je tzv. bonifikacija na način da se mirovina povećava za 0,15% po mjesecu za svaki mjesec nakon navršenih godina života osiguranja propisanih za stjecanja prava na tu mirovinu, a najviše za 5 godina što može iznositi najviše 9%. Ta mirovina je uvedena jer je u određenim zanimanjima nakon dugog rada i nakon 60 godina života nemoguće uspješno obavljati poslove svog zanimanja, a ocijenjeno je da je i propisani staž osiguranja odnosno dugogodišnje osiguranje dovoljno dugo razdoblje u kojem je osiguranik ulagao u mirovinsko osiguranje da bi mogao i prije dobne granice propisane za starosnu mirovinu 65 godina ostvariti to pravo. Osnovna mirovina određuje se osiguranicima koji su osim u mirovinskom osiguranju na temelju generacijske solidarnosti osigurani u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju individualne kapitalizirane štednje ako u obaveznom mirovinskom osiguranju generacijske solidarnosti stječu pravo na starosnu ili prijevremenu starosnu mirovinu prema posebnom propisu. Mirovina se određuje kao da su bili osigurani samo u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju generacijske solidarnosti. Uređeno je i određivanje prava na invalidsku mirovinu osiguranika, člana mirovinskog fonda mlađeg od 55 godina i osiguranog kraće od 10 godina u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju individualne kapitalizirane štednje za slučaj potpunog gubitka radne sposobnosti kao i ostvarivanje prava na obiteljsku mirovinu, člana obitelji, umrlog osiguranika mlađeg od 55 godina života i osiguranog kraće od 10 godina u obveznom mirovinskom osiguranju individualne kapitalizirane štednje. Navedeni osiguranici stječu pravo na starosnu, prijevremenu starosnu mirovinu, odnosno invalidsku mirovinu zbog potpunog gubitka radne sposobnosti kao da su bili osigurani samo u obveznom mirovinskom osiguranju generacijske solidarnosti. A ukupna kapitalizirana svota doprinosa s osobnog računa osiguranika u trenutku umirovljenja prema središnjem registru osiguranika prenese se u državni proračun. Također je uređeno određivanje osnovne mirovine članu obitelji osiguranika koji stječe obiteljsku mirovinu ako su sredstva od osobnog računa osiguranika prije ostvarivanja prava na obiteljsku mirovinu naslijeđena. Zakonom o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima koji je bio na snazi do 20. veljače 2014. godine bilo je propisano da se prava iz mirovinskog osiguranja uređena posebnim propisima pod povoljnijim uvjetima ostvaruju isključivo iz obveznog mirovinskog osiguranja generacijske solidarnosti. A ukupna kapitalizirana sredstva sa osobnog računa tih članova Mirovinskog fonda središnji registar osiguranika prenosi u državni proračun u trenutku umirovljenja, te se mirovina osiguranika određuje kao da je bila osiguran samo u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju generacijske solidarnosti. U međuvremenu donesen je novi zakon u obveznim mirovinskim fondovima koji je stupio na snagu 20. veljače 2014. godine i uredio način ostvarivanja prava za osiguranike koji pravo na mirovinu ostvaruju posebnim propisima koji uređuje prava iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba ili mu se mirovina određuje prema tom propisu na način da ukoliko roku od 30 dana od dana stupanja na snagu tog zakona da ne izabere da želi ostati u drugom stupu sredstva s njegovog osobnog računa prenose se putem središnjeg registra osiguranika u državni proračun, a pravo na mirovinu osiguranik stječe kao da je bio osiguran samo u obveznom mirovinskom osiguranju generacijske solidarnosti s tim da se mirovina ostvaruje prema posebnom propisu koji uređuje prava tih korisnika. Ovim se zakonom usklađuju odredbe Zakona o mirovinskom osiguranju s odredbama Zakona o obveznim mirovinskim fondovima u dijelu koji se odnosi na prijenos sredstava s osobnog računa člana obveznih mirovinskih fondova prigodom ostvarivanja prava na mirovinu. Zakonom o obveznim mirovinskim fondovima uređeno je samo ostvarivanje prava člana fonda na mirovinu iz obveznog mirovinskog osiguranja individualne kapitalizirane štednje po ispunjenju uvjeta dobi za stjecanje starosne mirovine prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, te za slučaj nastanka potpunog gubitka radne sposobnosti s pravom na invalidsku mirovinu prema Zakonu o mirovinskom osiguranju i ostvarenje prava na obiteljsku mirovinu ako član fonda umre prije ostvarivanja prava na mirovinu prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, a nije uređen i slučaj kada se pravo na invalidsku mirovinu i obiteljsku mirovinu priznaje prema posebnom propisu pod povoljnijim uvjetima od uvjeta propisanih Zakonom o mirovinskom osiguranju. Usklađivanjem Zakona o mirovinskom osiguranju sa Zakonom o obveznim mirovinskim fondovima osiguranicima kojima se mirovina određuje pod povoljnijim uvjetima, a koji su osigurani u drugom mirovinskom stupu omogućit će se određivanje invalidske mirovine zbog opće nesposobnosti za rad, odnosno zbog potpunog gubitka radne sposobnosti prema odredbama Zakona o mirovinskom osiguranju tako što će im se mirovina odrediti kao da su bili osigurani samo u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju generacijske solidarnosti. Članovima obitelji tih osiguranika čija sredstva sa osobnog računa nisu naslijeđena omogućit će se određivanje obiteljske mirovine kao da je osiguranik bio osiguran samo u prvom mirovinskom stupu. Korisniku invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad i korisniku invalidske mirovine zbog djelomičnog gubitka radne sposobnosti ako ostvari invalidsku mirovinu zbog potpunog gubitka radne sposobnosti, starosnu ili prijevremenu starosnu mirovinu nova mirovina određuje se na temelju mirovinskog staža i ostvarenih vrijednosnih bodova do dana stjecanja prava na invalidsku mirovinu zbog potpunog gubitka radne sposobnosti. Pravo na starosnu ili prijevremenu starosnu mirovinu budući da je za korisnike starosne i prijevremene starosne mirovine koji su bili obvezno osigurani u mirovinskom osiguranju nakon ostvarivanja prava na mirovinu propisanu da im i nova mirovina može odrediti samo ako su nakon stjecanja prava ostvarili najmanje jednu godinu mirovinskog staža. U stjecanju prava na novo određivanje mirovine potrebno je sve korisnike izjednačiti te se u ovom prijedlogu omogućuje ostvarivanje prava na potpuni gubitak radne sposobnosti bez dosadašnjih uvjeta ostvarenja mirovinskog staža, odnosno statusa osiguranika korisnika invalidske mirovine zbog djelomičnog gubitka radne sposobnosti. Utvrđuju se i rokovi za dostavljanje prijava za vođenje matične evidencije. Propisano je da obveznici dostavljaju podatke, odnosno prijave o početku poslovanja, prestanku poslovanja ili promjenama u poslovanju obveznika doprinosa u roku od 24 sata od početka ili prestanka poslovanja od nastale promjene u poslovanju obveznika doprinosa. Ovim se prijedlogom zakona predlaže dodatno preciziranje odredbi o dostavi podataka za vođenje matične evidencije na način da se omogućuje obvezniku odnosno pravnoj osobi da zavodu dostavi podatke o početku, prestanku ili promjenama u poslovanju obveznih doprinosa u roku od 24 sata od početka ili prestanka obavljanja poslova, odnosno od nastanka promjene u poslovanju. Samostalni obveznici doprinosa obvezni su zavodu dostaviti podatke o početku i prestanku osiguranja u roku od 24 sata od pravomoćnosti rješenja u upisu u odgovarajući registar, npr. Obrtni registar, Registar nositelja ili članova OPG-a. Za osobe u radnom odnosu i s radnim odnosom izjednačene ili slične osnove osiguranja obveznik je dužan zavodu dostaviti prijavu o početku osiguranja najranije 8 dana prije početka rada, a najkasnije prije samog početka rada kod poslodavca, a prijavu o prestanku osiguranja u roku od 24 sata od prestanka rada kod poslodavaca. Međutim, ako osiguranik ne započne raditi kod poslodavca na dan početka osiguranja koji je dogovoren i uglavljen u odgovarajućem ugovoru obveznik je tu činjenicu dužan odjaviti zavodu istog dana. Time će se osigurati bolja kontrola poslodavaca, zaštita radnika i njihovih prava i učinkovitiji rad inspektora rada u suzbijanju sive ekonomije i rada na crno. Kod postupaka za ostvarivanje prava na invalidsku mirovinu propisano je da postupak za ocjenu radne sposobnosti pokreće doktor medicine primarne zdravstvene zaštite kada ocijeni da se kod osiguranika zdravstveno stanje stabiliziralo a da daljnje liječenje i medicinska rehabilitacija neće dovesti do ponovnog uspostavljanja radne sposobnosti te da je kao posljedica tog nastanka smanjenje radne sposobnosti. Vještačenje o činjenici smanjenja radne sposobnosti odnosno potpunog gubitka radne sposobnosti člana obitelji osiguranika te tjelesnog oštećenja u prvom i drugom stupnju obavljaju ovlašteni vještaci, odnosno viši vještaci Zavoda za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom. Odredbom članka 126. Zakona o mirovinskom osiguranju propisuje se obveza određivanja kontrolnog pregleda u roku od 3 godine čija je svrha provjera zdravstvene i radne sposobnosti osiguranika. Podliježu im korisnici invalidske mirovine i naknade zbog tjelesnog oštećenja. Svi nalazi i mišljenja ovlaštenog vještaka i višeg vještaka na temelju kojih se stječe pravo podliježu obveznoj reviziji koja se provodi u ministarstvu nadležnom za mirovinski sustav. Iznimka od navedenih pravila su osiguranici kod kojih su potpuni gubitak radne sposobnosti utvrđen na temelju medicinske dokumentacije dostavljene od inozemnog nositelja mirovinskog osiguranja, a inozemni nositelj nije utvrdio i obvezu kontrolnog pregleda. Može se odrediti da navedeni korisnik ne podliježe kontrolnom pregledu. Također, propisana je mogućnost da ministarstvo nadležno za mirovinski sustav u postupku nadzora i kontrole može obavljati kontrolni pregled po službenoj dužnosti za prava utvrđena na temelju smanjenja radne sposobnosti ili djelomičnog ili potpunog gubitka radne sposobnosti, tjelesnog oštećenja ili potpunog gubitka radne sposobnosti člana obitelji tijekom korištenja tih prava, a o tome donosi nalaz i mišljenje. Ovim se zakonom uređuje postupanje po nalazima i mišljenjima donesenih u postupku nadzora i kontrole. Odredbom članka 127. Zakona o mirovinskom osiguranju ovlaštena je Vlada RH da uredbom detaljno propiše način i postupak medicinskog vještačenja u mirovinskom osiguranju. U međuvremenu je donesen Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom kojim je osnovan Zavod za vještačenje a koji počevši od 1. siječnja 2015. godine između ostalog obavlja i poslove vještačenja za potrebe mirovinskog osiguranja u prvom i drugom stupu. Poslove će obavljati jedinstveno tijelo vještačenja osnovno Zakonom o jedinstvenom tijelu vještačenja kao organizacijske jedinice Zavoda za vještačenje. Jedinstveno tijelo vještačenja vještačit će i u postupcima ostvarivanja prava iz područja socijalne skrbi, rodiljnih i roditeljskih prava, obrazovanja, profesionalne rehabilitacije i zapošljavanju osoba s invaliditetom, zaštite ratnih i civilnih žrtava rata te drugim područjima u kojima se ostvaruju određena prava na temelju vještačenja, odnosno na temelju nalaza i mišljenja tijela vještačenja. Poslovi revizije nalaza i mišljenja Zavoda za vještačenje obavljat će se nadalje u ministarstvu nadležnom za mirovinski sustav budući da zavod od 1. siječnja 2015. godine nije nadležan za poslove vještačenja za potrebe mirovinskog osiguranja potrebno je uskladiti Zakon o mirovinskom osiguranju s spomenutim zakonima. Također se predlaže da se propiše pravni temelj kojim će se urediti načini i postupak obavljanja revizije nalaza i mišljenja o radnoj sposobnosti koje donosi Zavod za vještačenje. Postupak vještačenja u mirovinskom osiguranju usklađuje se s Zakonom o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom i Zakonom o jedinstvenom tijelu vještačenja na način da se nadležnost za vještačenje radne sposobnosti i tjelesnog oštećenja prenosi na Zavod za vještačenje. Uređuje se postupak nadzora i kontrole za prava utvrđena na temelju smanjene radne sposobnosti, djelomičnog i potpunog gubitka radne sposobnosti i tjelesnog oštećenja. Od 1. siječnja 2015. godine mirovine priznate ili određene prema posebnom propisu se razdvajaju na dio određen, ostvaren prema posebnom propisu i na dio određen prema članku 80. stavku 3. ovog zakona. Polazeći od aktualnih zbivanja te uzimajući u obzir problematiku razmatranoj na 23. sjednici Odbora za ratne veterane Hrvatskog sabora rok za razdvajanje mirovina pomiče se za 6 mjeseci čime je u potpunosti uvažen prijedlog sadržan u točci 1. zaključka navedene sjednice odbora. Ovim prijedlogom zakona Hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima obitelji odgađa se za 6 mjeseci razdvajanje mirovina. Naime, radi se o izuzetno osjetljivoj kategoriji umirovljenika koji su mirovine ostvarili u specifičnim okolnostima. Spomenuto razdvajanje nema financijske učinke na visinu braniteljske mirovine tj. time se braniteljske mirovine ne smanjuju odnosno razdvajanja mirovina u srpnju bit će jednaka svoti isplaćene mirovine u lipnju 2015. godine. Nadalje, prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o mirovinskom osiguranju uređuje se i pitanje dokazne snage i isprave koje zavod izdaje za garanciju svoje nadležnosti, a koje su snimljene na mikrofilm, nastale digitalizacijom ili su reprodukcije mikrofilmskih kopija ili su digitalne kopije isprava. Dinamika izjednačavanja polaznog faktora koji umanjuje prijevremenu starosnu mirovinu u razdoblju od 2026. do 2029. godine nije bio usklađen sa dinamikom propisanom za razdoblje od 2014. do 2025. godine te se predloženim zakonima i to ispravlja. Također u provedbi Zakona o mirovinskom osiguranju uočena je i potreba jasnijeg određivanja pojedinih pitanja vezani uz datum stjecanja ili gubitka prava, primjenu propisa i drugog te je stoga potrebno provesti odgovarajuće izmjene i dopune Zakona o mirovinskom osiguranju. Budući da je u vezi svega navedenog Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 1. Zakona o ovlastima Vlade Republike Hrvatske da uredbom uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabor u prosincu 2014. godine donijela uredbu o izmjenama navedenog zakona. Ovim prijedlogom zakona predlaže se prestanak važenja postojeće uredbe. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Imamo nekoliko replika. Prva replika i poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra, samo ću se osvrnuti na jedan dio vašeg obrazloženja ovog zakona, on se odnosi na onaj dio vezan na istospolne bračne zajednice. Čini mi se da je u tom djelu ovaj zakon nastavak izigravanja volje građana RH iskazan na referendumu. Nisam siguran, pa vas molim za dodatno obrazloženje kako će se zakonom eventualno spriječiti moguće zloupotrebe jer bi moglo doći do fiktivnog sklapanja partnerstva radi korištenja prava, a na to se je upozoravalo i kad je raspravljano o Zakonu o životnom partnerstvu odnosno Zakonu o istospolnim brakovima. I čini mi se također da mi ovakvim pristupom ustvari potičemo za hrvatske građane društveno ne prihvatljivo ponašanje, da potičemo možda konzumaciju Zakona istospolnom braku jer mi se čini da baš taj zakon nije urodio nekim velikim plodom, da se baš nije veliki broj građana uključio u to i da nije baš veliki broj građana konzumirao taj zakon. Da li sada ovim zakonom u ovom djelu želimo potaknuti još građana da koriste pravo za sklapanje istospolnih brakova? Evo mene stvarno zanima ovaj dio što je, kako će se eventualno spriječiti moguće manipulacije fiktivnog sklapanja istospolnih brakova zbog prava koja im zakon omogućuje?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra.
Uvaženi zastupniče, ovaj Visoki dom je donio zakon o kojem vi govorite. Dakle ovim Prijedlogom zakona o mirovinskom osiguranju izjednačavamo uvjete a korištenje i zlouporabe zapravo nisu izuzetak samo u ovom dijelu. Ako je nekakva zlouporaba onda je moguća i ostalim zajednicama. A ako imamo samo jednu zajednicu moramo uskladiti zakon sa time. Dakle, ukoliko imamo i jednu zajednicu tog tipa moramo je usklađivati sa zakonom. Prema tome, mi smo samo zapravo prenijeli odredbe direktive i ugradili je u naš zakon.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Gospodine, uvaženi gospodine Štubelj, naime, ja ću se nastaviti na ovo pitanje, potpuno je jasno da u ocjeni sredstava potrebnih za provođenje ovoga zakona piše da se širi krug osiguranika koji imaju pravo na obiteljsku imovinu, upravo a temeljem životnog partnerstva osoba istog spola. Dakle evo, to ste vi definirali potpuno jasno ovdje i to izrekli u samom materijalu. Ali nisam to htio pitati, mene zanima nešto drugo a ja se nadam da ću dobiti odgovor koji s obzirom da ste vi bili stručno i vrlo opširno obrazložili sve osim što ste vrlo brzo prešli preko jedne teme koju ste rekli u početku. Kaže ovako, dakle: "Rad sa skraćenim radnim vremenom za stjecanje određenih prava iz socijalnog osiguranja…", dakle prvo što je to socijalno osiguranje, ne znam, ima zdravstveno, ima mirovinsko, ne znam ima li još, životno osiguranje ali socijalno ne znam, više se ne radi taj termin, "…izjednačen je s radom s punim radnim vremenom pa je u Zakonu u obveznom mirovinskom potrebno jasnije urediti to pitanje." Što to znači, dakle skraćeno radno vrijeme ili kako ovdje piše nepuno radno vrijeme, kako i na koji način mislite izjednačiti sa onima koji rade puno radno vrijeme a posebno riječ socijalno osiguranje, mislim koje, tako ne stoji, čini mi se ovdje. Dajte mi pojasnite kako to, naime, postoji skraćeno radno vrijeme kako se to prije zvalo po četiri sata gdje netko dobrovoljno radi po 4, ne želi raditi 8 sati, radi po 4 sata. A postoji ono koje proistječe iz npr. netko tko ima, žena koja ima 3 djece pa ima pravo na to, to je meni potpuno jasno. Ali ovaj dio kada netko radi dobrovoljno samo 4 sata, kakva su njegova prava iz mirovinskog, i kako se izjednačava on sa onim koji rade po 8 sati?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Božidar Štubelj.
Pa evo uvaženi zastupniče, socijalno osiguranje je preneseno iz direktive jer smo na početku naglasili da prenosimo odredbe iz te direktive. Što se tiče nepunog radnog vremena, vi znate da smo mi svojevremeno uveli i vaučere za rad u poljoprivredni, da smo uveli sezonske poslove, da smo omogućili umirovljenicima rad do pola radnog vremena, dakle to je sve obuhvaćeno doprinosima za mirovinsko osiguranje. A kako će se, dakle unositi, raditi će se preračun. Jer svaki sat rada ima svoju veličinu doprinosa, on utječe u ukupnom satu, u fondu sati za cijelo radno vrijeme i nakon jedne godine rada svatko tko je koristio nepotpuno radno vrijeme ima pravo na preračun svoje mirovine.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine zamjeniče, spomenuli ste odluku i zaključke Odbora za ratne veterane Hrvatskoga sabora kojim je odgođena primjena određenih članaka Zakona o razdvajanju mirovina stečenih po posebnim propisima. Naime, taj zaključak Odbora za ratne veterane uz prisustvo predsjednika Hrvatskoga sabora koji je sudjelovao u raspravi donesena je jednoglasno i ona u svojoj prvoj točci glasi ovako: "Predlaže se odgoda primjene Zakona o mirovinskom osiguranju na 6 mjeseci.". Znači odgoda primjene Zakona o mirovinskom osiguranju i ovaj zaključak Odbora za ratne veterane koji je donesen jednoglasno nije ispoštovan. Zašto? Zato što su samo određeni članci zakona odgođeni za 6 mjeseci a u ovim zaključcima je jasno definirano da se cijeli zakon odgađa. Hrvatski branitelji koji su otišli po, kao u invalidsku mirovinu kao djelatne vojne osobe, hrvatski branitelji koji su otišli po kao djelatne vojne osobe dobivaju rješenja po tom novom zakonu kojima je vrijednosni bod umanjen sa 1 na 0,65 doveo je rješenja koja jesu u istoj svoti isplaćenih mirovina. No međutim ova usklađenja koja će uslijediti u kasnijem slijedu sigurno će doprinijeti da će imati manje mirovine kao što se može isčitati iz ovih pristiglih rješenja. Još jednu stvar želim naglasiti s obzirom da nije izmijenjen i dopunjen Zakon o pravima hrvatskih branitelja koje spram ovoga Zakona o mirovinskom osiguranju lex specialis ne znam zašto apsolutno se bi primjenjivao Zakon o mirovinskom osiguranju iznad Zakona o posebnim propisima.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Božidar Štubelj.
Poštovani zastupniče, naime odlukom odbora je prolongirana primjena članka 80. jer je i takav zahtjev bio ali je i još jedna odredba donesena, odnosno jedan zaključak je još donesen a to je da će i predstavnici odbora i Vlade i ministarstva dakle formirati komisiju koja će raditi na svim ovim pitanjima. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, dakle na taj način će se riješiti pitanje u cijelosti. A što se tiče rješenja koja dolaze, naime Zakonom o mirovinskom osiguranju je definirano da se razdvajaju sve mirovine po posebnom propisu dakle, na opći i posebni dio. U toj kategoriji je osim branitelja puno drugih poslova koji su definirani mirovinama u posebnom propisu i naravno da u tom dijelu su i rješenja došla, ali nijedan branitelj, dakle korisnik koji koristi mirovinu po osnovu braniteljskog staža nije dobio takvo rješenje i upravo se čeka ova odredba koja je definirana sada u ovim izmjenama. Što se tiče umanjenja mirovine jasno je rečeno da će mirovina i za branitelje ostati u istom iznosu kao što je to dosad.
Hvala lijepa. Iscrpili smo replike i odgovore na repliku. Da li izvjestitelji radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub nezavisnih zastupnika Linić-Vukšić-Hodžić i poštovani zastupnik Slavko Linić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Nema se puno što reći o samom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Jednostavno rješenja koja su predložena ovim zakonom idu u korist budućih umirovljenika i zato smatram da treba prihvatiti predložena rješenja. Prema tome, slažemo se zaista da svak' onaj tko radi kraće radno vrijeme jednostavno preračunom ima ista prava kao i onaj tko radi puno radno vrijeme, ali naravno adekvatno onom radnom vremenu koje je protekao. Zašto? Pa zato jer plaća mirovinski doprinos, zato što je i on taj koji iz svog rada i primanja izdvaja za mirovinu. Tako da je itekako važno da smo tu uskladili se sa europskom direktivom. Kad govorimo o životnom partnerstvu također smatramo da je potrebno uskladiti ovaj zakon iz razloga što smo to riješili zakonom u Republici Hrvatskoj, životno partnerstvo istospolnih zajednica i to je razlog da smatram da trebamo riješiti i nasljeđivanje, a samim tim moramo riješiti i pitanje mirovine porodične po tom osnovu. Tako da se slažemo i sa tim dijelom. Također smatramo da je kvalitetnije rješenje da se svi oni koji su navršili 60. godina odlaze u mirovinu, a imaju 41 godinu staža, smatraju umirovljenici sa punim mirovinskim stažem, znači kao da su odradili 65 godina i da imaju potpuno iste mirovine kao i oni koji su išli u punu starosnu mirovinu. Mislim da je potrebno uskladiti jednostavno odnose između Zakona o mirovinskom osiguranju, mirovinskim fondovima i to svaki puta kada ocjenjujemo da je za umirovljenika prihvatljivije s obzirom na to da je zbog invaliditeta ili prijevremenog umirovljenja bio prisiljen jednostavno se umiroviti ranije i iz tog razloga za njega će daleko povoljnije biti ono davanje i primanje iz generacijske solidarnosti negoli kombinacija generacijske i drugog mirovinskog stupa. Tako da sva rješenja, dapače tu očekujemo još neka rješenja u daljnjim usklađenjima jer je potrebno zaista građanima koji ne mogu izdržati puni mirovinski staž da imaju generacijsku solidarnost jer je sigurno povoljnija negoli kombinacija sa mirovinskim stupom i naravno obvezu da sve to povratimo iz fondova s obzirom da su ipak tamo uplaćivana određena sredstva. Vidimo da je jako puno rješenja vezano za vještačenja nesposobnosti za rad, invaliditeta, pa je itekako dobro da smo to regulirali. Mislim da su postupci ti koji olakšavaju sada kompletno procedure i koje na neki način će manje opteretiti naše građane. Ali što možemo zaključiti iz ovog zakona? Iz ovog zakona možemo zaključiti da će nam izdaci za mirovine porasti, ne samo zbog povećanih korisnika kad govorimo istospolne zajednice nego i zbog toga što štitimo građane u ulasku u mirovinu i dajemo im povoljnije uvjete nego je to bilo do sada. I tada se vratimo na ono osnovno pitanje koje eto u četvrtoj godini mandata koalicijska Vlada nije dotaknula. Nije dotaknula. Najveći deficiti u Republici Hrvatskoj kad govorimo o proračunu su mirovine. Deficiti po mirovinskom sustavu su m iznad 17 milijardi kuna iz godine u godinu. Prema tome, sa svim ovim novim izdacima koji će nas pratiti, ne možda u narednoj ali narednim godinama, mi ćemo povećavati naš deficit. Ako još imamo i nesreću pa malo krene jača inflacija i nekakav gospodarski rast pa počnemo usklađivat mirovine, tada možemo očekivat i 18 i 19 milijardi deficita u mirovinskom sustavu. Pitamo se je li moguće da cijeli mandat mi govorimo o deficitu, načinu kako suzbijati deficit, a najvećeg uzročnika nismo dotaknuli. Pa evidentno da to može biti samo rast stopa osiguranja, ništa drugo nego stopa osiguranja. Ali svaki rast stope osiguranja ugrozit će gospodarstvo, konkurentnost gospodarstva. Znači trebalo bi smanjiti zdravstveni doprinos, a zdravstveni doprinos financirati iz poreza na imovinu. I u biti sa rada seliti opterećenje na bogatstvo koje nije u funkciji, jer kad govorimo o porezu na nekretninama onda mi uvijek govorimo o opterećenju imovine koja nije u funkciji. Znači rješenja postoje, rješenja su čak i o odlukama Vlade napisana. Jer znate, plan konvergencije govori o tome, ali ga Vlada ne provodi i veli neće se provoditi. Prema tome, mi smo svjesni da najveći deficit u proračunu Republike ne rješavamo. I to je ono što je zabrinjavajuće. Dobro i pohvalno da korisnicima, građanima omogućimo jednostavniji sustav i sustav koji će ih štititi, koji će zaista u mirovini imati nešto više. Ali ne razmišljamo kako ćemo osigurati sredstva za mirovine koje su itekako neophodne. To je jedan od problema koji 4 godine nismo dotakli. Vratimo se drugom problemu, a drugi problem se zove drugi mirovinski stup. Sve analize čak kod uvođenja tog sustava su jasno rekli da 5% doprinosa iz plaća je nedovoljan za drugi mirovinski stup, nedovoljan. Sve analize svjetskih institucija koje se bave ovim sustavom upozoravaju RH, Vladu, nas u Saboru da je 5% neodrživ sustav drugog mirovinskog stupa. Što to znači? To znači da svi oni koji će zaista biti korisnici, ne generacijske solidarnosti nego drugog mirovinskog stupa po osnovu štednje imat će manje mirovine nego ovi koji imaju generacijsku solidarnost i tada nema logike da imamo drugi mirovinski stup, zaista nemamo jer će jednostavno pored njegove vlastite štednje koja bi trebala biti okosnica mirovine potrebna bit nova generacijska koja se neće govorit o novoj, nego socijalnoj mirovini, pa će socijalne mirovine bit veće nego one koju će ljudi zaraditi svojim izdvajanjem. Prema tome, znani problemi, poznati su problemi. Ali nadležno ministarstvo ne predlaže rješenja, Vlada ne predlaže rješenja. I tada u biti se pitamo kako možemo u biti doći do rješenja jednog od najvećih deficita državnog proračuna. I onda se nemojmo čudit da rješenja imamo u velikom PDV-u što namjera poreza nije financiranje mirovina, nije. I onda možete samo jedan zaključak donijeti. Koalicijska Vlada lijevog centra porezima opterećuje građane. Svi porezi su nam iz osnova plaća i iz osnova potrošnje, a osnov potrošnje je opet građani Hrvatske većina su radnici ili umirovljenici. Na takav način možemo reći da Hrvatska nije dovoljno socijalna i da na najvažnijem pitanju mirovinskom sustavu nije pokazala dovoljno osjetljivosti. Evo toliko za zaključak, a zakon treba podržati jer je u korist građana.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Poštovani zastupnik Branko Vukšić prva.
Uvaženi kolega Liniću, kad ste, kad je riječ o mirovinama često se spominje činjenica o nedostatku 17 milijardi kuna godišnje koje treba izdvojiti za mirovine. Međutim, ne jedan puta, ne 10 puta, stotinu puta smo ovdje govorili o mirovinama po posebnim propisima koje bi trebale. To je 182000 ljudi koje bi trebalo izdvojiti iz mirovinskog. I trebalo bi izdvojiti sve one mirovine ili onaj dio mirovina koji nije uplaćivan u mirovinski fond i došli bi manje do zablude, zapravo ovo je jedna obmana, obmana koliko nedostaje novca znači u Mirovinskom fondu. I druga stvar koja je vrlo važna to je prevažna stvar, a to je da ljudi koji imaju 40 godina, 41 godinu radnog staža odlaze u mirovinu pod nejednakim uvjetima, dobivaju te mirovine za istu uplaćenu vrijednost, iste godine staža su prevelike razlike. Sve ovisi o tome tko je koje godine išao u mirovinu. To je zapravo jedna takva nepravda prema ljudima koji su čitav život radili i koji imaju po nekoliko stotina kuna ili čak u tisućama kuna se izražava razlika u mirovini. To su oni stari umirovljenici, novi umirovljenici što često kolege iz HSU-a govore o tim nepravdama. Znači, mi ovdje govorimo o tim nepravdama, ali nikad te nepravde ne ispravljamo ili rijetko kad ispravljamo. Znači, izdvojiti sve ono što je po posebnim propisima iz Mirovinskog fonda.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Slažem se sa svojim kolegom da to učinimo, ali mislim da ovaj zakon koji sada donosimo nam daje pravu pretpostavku. Zašto? Jer ćemo imati podjelu mirovine da vidimo ono što smo ostvarili po osnovu rada, a ono što smo ostvarili po nekakvim posebnim propisima. I sad ćemo imati pravi iznos koji bi bio iskrivljen, jer znate saborski zastupnik dobiva mirovinu. Pa nije on svu mirovinu zaradio sjedeći u Sabor nešto je u svom radnom vijeku. I zato ja smatram da nakon ovoga zaista neće biti problem Mirovinskom zavodu izdvojiti i razdvojiti te mirovine. I to će bit ja vjerujem u par milijardi kuna ako bude. Ali ne trebate se opterećivat. Proračun financira mirovine 17 i pol milijardi. Znači, mi ionako iz proračuna dajemo u Mirovinski fond. I zato nema nikakve želje da se Mirovinski fond posebno vodi. Znate, isto će vam se dogoditi i sa Zdravstvenim fondom. Mi smo ga izdvojili, vrlo brzo će biti deficiti toliko evidentni da će novi ministar vjerojatno tražiti povrat u proračun jer najsigurnije je u proračunu, onda ne morate voditi brigu jer jednostavno preveliki su rashodi, a nedovoljni prihodi na milijun i 340 tisuća zaposlenih. To nije dovoljan broj da bi i jedan i drugi fond opstali van državnog proračuna.
Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Linić vi ste se dotaknuli tu nekih stvari koje nažalost u ovom Saboru se vrlo rijetko raspravljaju. Međutim, ove ključne odredbe ovoga zakona upravo tangiraju drugi stup mirovinskoga. Jer većina ovih ljudi, ovdje se spominje 2014., zapravo 2024. i 2027., tada će doći do prvog velikog vala onih koji će praktički imati veći dio svog radnog staža uplaćivan u drugi stup mirovinskog i tada će nastati da tako kažem jedan socijalni kaos. Jer je evidentno da 5% neće zadovoljavati. Druga stvar, kad se donosi ovakav zakon on mora imati dugoročne fiskalne procjene. Donositi ovakav zakon bez dugoročnih fiskalnih procjena i govorit da će … [[Govornik se ne razumije.]] 50 tisuća kuna u 2016. je gospodine zamjeniče naprosto smiješno. Ne što se tiče vas osobno, nemojte to osobno shvatiti, ali naprosto se mora računati s tim. Jer ako vi nekome omogućite, a s pravom omogućavate da sa 60 godina i 41 godinu staža ide u mirovinu on si praktički 5, 6 ili 7 godina ovisno kolika će granica biti za odlazak u mirovinu produžava korištenje drugog stupa mirovinskog. A taj drugi stup mirovinskog je projiciran ipak na određen broj godina. Dakle, posljedice ovog zakona fiskalno su dugoročno vrlo teške financijski, a posljedice ovog zakona na primanje budućih umirovljenika su socijalno vrlo opasne. I zato mi ovdje guramo neke stvari kao tehničke promjene protiv kojih čovjek naprosto ne može biti. Ali, osnovni problem mirovinskog sustava svih ovih godina što procjene fiskalnog učinka se nisu radile na 20 ili 30 godina. Pa sjetite se samo one priče 6% plus 100 kuna, to je u jednoj godini koštalo 100 milijuna kuna. Međutim danas nakon nekoliko godina to košta preko milijardu kuna.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Slažem se s kolegom Šukerom da gledajući dugo godina ovo su vrlo teška opterećenja za državni proračun. Zašto? Pa zato što sam uvjeren da će socijalna mirovina koja će pratiti drugi mirovinski stup biti u visini današnje generacijske solidarnosti. I to znači da u biti nama efekti koje bi trebao donijeti drugi mirovinski stup, a drugi mirovinski stup bi trebao smanjiti iznos za generacijsku, mi to nećemo imati jer ćemo jednostavno radi socijalnog kaosa imati obvezu Vlade i ovog Parlamenta da razmišlja o socijalnoj mirovini koja neće biti socijalna mirovina nego će biti stvarna mirovina po osnovu generacijske solidarnosti gdje će jednostavno se morati ići na visinu negdje kao da ste radili 60 godina, 40 godina radnog staža i da ćete tu morati osiguravati tako visoku socijalnu mirovinu. To je nažalost samo znak da smo ušli u sustav kojeg nismo dograđivali i da efekte koje je trebao taj drugi mirovinski stup osigurati mi jednostavno nećemo imati. A da ne govorimo što će se sa fondovima događati kad počnu redovite isplate i sve ono što je, njihova likvidnost će značajno opasti i sve ono što smo htjeli postići da fond služi za financijsko tržište i jačanje financijskog tržišta u RH mi toga nažalost nećemo imati. Pa u biti se pitam da li neka od Vlada mora razmišljati što sa drugim mirovinskim stupom?
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Je, ovo je vrlo važna tema jer kada je u pitanju mirovinsko osiguranje onda moramo se osvrnuti da je u pitanju jedna trećina građana RH jer to su ljudi koji ovise o primanjima iz mirovinskog sustava. Kad je u pitanju sam zakon onda moram naglasiti da pojedine odredbe, one idu u cilju poboljšanja zakona, u cilju rješavanja određenih nedoumica i poboljšanja i u svakom slučaju ništa nije sporno u samom zakonu kad govorimo i o skraćivanju radnog vremena, kad govorimo i o životnom partnerstvu, kad govorimo i o nasljeđivanju i novčanim primanjima. Nije problem ni dosadašnja odredba koja stoji kada kaže se mijenja naziv u prijevremenu mirovinu u starosnu mirovinu za dugotrajni rad, ali ovdje ću zastati i osvrnut ću se na 10 000 umirovljenika koji su ogorčeni, koji su u trenutku stupanja na snagu ovog zakona imali preko 60 godina i preko 41 godinu staža i oni su trajno oštećeni, trajno im je umanjena mirovina. Zakonodavac u to vrijeme nije vodio računa o tih 10 000 građana ili umirovljenika koji teško preživljavaju jer zakon se počeo primjenjivati samo na one koji su otišli u mirovinu poslije 1.01.2014. godine. Mnogo tih umirovljenika se obraćalo meni osobno, s puno njih sam razgovarao, puno ih se požalilo na način da su diskriminirani, nisu tražili da njihova prava se retroaktivno vraćaju i da im se isplaćuju nekakvi zaostaci, traže samo da se izjednače sa pravima sadašnjih umirovljenika jer smatraju da uplatama doprinosa dugogodišnjim, a nekih ima i 46 godina koji su uplaćivali, su trajno oštećeni a njihov doprinos u mirovinski sustav je puno veći od onih koji su otišli čak u redovnu mirovinu i nisu penalizirani i nije im umanjena mirovina. Zato sam i podnio amandman ne na način da se retroaktivno tim umirovljenicima isplaćuju nekakvim zaostaci nego njihova prava da se izjednače sa pravima ovih 5,5 tisuća umirovljenika koji su od 1.1.2014. godine otišlo u mirovinu i nisu više penalizirani, da im se na neki način obešteti taj njihov doprinos koji su godinama uplaćivali a u trenutku odlaženja u mirovinu su izgubili. Ja vjerujem da će predlagač zakona imati to na umu, jer ljudi su ogorčeni, ljudi govore da nisu ravnopravni u našem društvu, pogotovo nisu ravnopravni sa ostalim umirovljenicima, pozivaju se i kažu da će pokretati i ustavni spor na način da se poništi takva odredba jer smatraju da su diskriminirani i vjerujem da će se to uzeti u obzir i vrednovati njihov doprinos i izjednačiti sa sadašnjim umirovljenicima jer to je i prilika promjenom naziva tih umirovljenika da se i ispravi ta nepravda. Ovdje su prethodnici govorili, a i predlagač zakona o tome je u jednom djelu i naznačio da vezano za problem osiguranja sredstava u prvom stupu mirovinskog osiguranja je i problem u proračunu. Znademo da negdje oko 36 milijardi ode sredstava za isplatu mirovina godišnje. I ovdje je bilo govora i o tome da dio umirovljenika je otišao po posebnim propisima u mirovinu i sad kad uzmemo taj iznos po posebnim propisima to je negdje oko 8 milijardi i 200 milijuna kuna, jasno da i oni su dali određeni doprinos sa uplaćivanjem doprinosa. Druga stvar što je njihov odlazak u mirovinu drugačije vrednovan i jasno da tu treba stvarno kvalitetan izračun da vidimo koliko je to što nedostaje sredstava u provom mirovinskom stupu ili tom obaveznom mirovinskom sustavu. Ovdje su neki rekli da trebalo bi stopu mijenjati, kolega Liniću mislim da je to naznačio, povećati neki govore da bi trebalo i u drugom stupu povećati doprinose izdvajanja. Ja moram reći da je problem mirovinskog sustava i prvi i drugi stup, da nikad nismo kvalitetno izanalizirali koje posljedice nosi prvi i drugi stup. Mi danas ne znamo ako je neko otišao u mirovinu i ima mirovinu iz drugog stupa kolika mu je mirovina. Znademo da neki kojima je obračunavano da je to bilo po nekoliko kuna čak. Što će to nositi buduće umirovljenike to ni ne znamo, ali znademo da je taj sustav uveden 2002. godine, znademo da su tada doneseni propisi da obavezni u drugi mirovinski stup idu oni koji nemaju 40 godina, a od 40 godina do 50 godina mogli su birati. Danas smo negdje na pola puta toga, jer je 13 godina prošlo, još mora proći 12 godina da dođe ta generacija na koju će se stvarno odnositi taj drugi mirovinski stup. Što će se u tih 12 godina desiti to nitko ne zna. Ali koji mi danas imamo problem? Mi danas imamo problem jel što više odlazi radnika u mirovinu to je manje onih koji uplaćuju 20% u prvi mirovinski stup, a kada smo donosili ili nismo mi, nego je donesen 2002. godine onda je jednu četvrtinu doprinosa prebacilo se u drugi mirovinski stup i tada je kazano je to će biti bajno, biti će dobro a danas kukamo sa time da nam fali novaca u prvom mirovinskom stupu da moramo to u proračunu nadoknađivati iz nekih drugih sredstava. Niko tada nije mislio što će se desiti i nije računao nego govorilo se tada aha bit će sve lijep, bit će veće zapošljavanje, a eto poslije toga nakon 6 godina krenuli smo u određenu krizu, u određenu recesiju i od tada imamo sve manje zaposlenih, a čim je sve manje zaposlenih onda znači da su i manje uplate u pojedine mirovinske fondove. I ovdje moram naznačiti i jedan podatak koji sam pratio, a on se tiče negdje u zadnjih 3 godine da je broj umirovljenika u zadnjih 3 godine porastao za 8 800 umirovljenika, a broj onih koji uplaćuju doprinose da se on smanjio za 67,5 tisuća. I jasno da takav sustav ne može jednostavno opstati i mi onda jedino možemo predlagati povećanje stope ili eventualno neke druge mehanizme ići u daljnji deficit kada je u pitanju ovaj proračun, pokrivati manjak tih sredstava. A pitanje zapošljavanja, pitanje većeg broja zaposlenih to eto do sada nismo riješili i praktično najveći dio tereta je na grbači umirovljenika, radnika i velikim dijelom građana, podnošenje ove, ukupne ove krize. I šta smo mi danas došli? Mi smo danas došli da imamo jednog umirovljenika na 1,13 zaposlenih. I ovakvim tempom ako dalje idemo vrlo brzo ćemo doći da ćemo imati jednog umirovljenika i jednog zaposlenog a tada jasno da niti jedan sustav to neće moći podnijeti. Gdje, u kojim djelatnostima najviše došlo do pada zapošljavanja? Poljoprivreda i šumarstvo 12 tisuća radnih mjesta je nestalo, prerađivačka industrija 17 tisuća, građevinarstvo 10 tisuća, trgovina 14 tisuća i ostalih isto negdje oko 14 tisuća što je ukupno 67 tisuća onih koji uplaćuju. Mi imamo sa jedne strane da premijer kaže da je nezaposlenost pitanje nacionalne sigurnost, s druge strane prepucavamo se prema podacima da li su stvarni podaci Državnog zavoda za statistiku ili Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. I tu se razlikujemo od nekakvih podataka od 90 tisuća pa do 60 tisuća o tom broju. A puno činjenica ne uzimamo u obzir da imamo i negdje oko 22 tisuće poljoprivrednika koji uplaćuju poljoprivredno osiguranje ali koje je duplo manje od ovog osiguranja jer ono iznosi 10% a ne 20% kada uzmemo zajedno prvi i drugi stup. Jasno da sa druge strane imamo sve veće siromaštvo, sve većeg broja ljudi u siromaštvu a sa druge strane podaci nam govore eto naraslo je 221 multimilijunaš koji imaju svaki po 210 milijuna kuna. Imamo znači sve više nezaposlenih, imamo sve više onih koji žive u siromaštvu a sa druge strane imamo sve više onih bogatih koji su itekako u ovim kriznim trenucima uspjeli se obogatiti, steći ogromno bogatstvo i negdje po tim podacima stoji da negdje oko dvije trećine vrijednosti njihove imovine je ukupni bruto društveni proizvod u Republici Hrvatskoj. Ovakvim načinom a po nekim procjenama koje govore da i u narednom periodu broj tih multimilijunaša će rasti. Što to znači? Znači da nismo dovoljno kvalitetno izanalizirali, da nismo kada je pitanje mirovinski sustav kvalitetno ga postavili i o njemu razgovarali na način i u onoj drugoj varijanti ne samo kada predlagač predlaže nešto i govori samo o onom boljem koje bi se trebalo desiti u nekakvom narednom periodu u budućnosti a uopće ne računa o onoj lošijoj situaciji i onoj goroj situaciji koja može izazvati određene probleme a da ne kažem i kaos. Jasno da umirovljenici kojih ima negdje oko 550 tisuća, koji žive od mirovine do 2000 kuna a negdje oko 90 tisuća ih ima i do 500 primanja, teško danas preživljavaju, oni su ti koji su blokirani, oni su ti koji ne mogu podmirivati svoje obaveze. Neki dan sam razgovarao sa jednom gospođom kojoj je muž imao OPG, ona je otišla u mirovinu, nisu uplaćivani doprinosi za mirovinsko osiguranje, kamate su sa 15 tisuća kuna narasle na još 14 tisuća kuna, to je ukupni dug 29 tisuća kuna a ona ima mirovinu 1100 kuna. Suprug joj je umro u međuvremenu i od svoje mirovine 1100 kuna jednu trećinu mora daljnjih 6, 7 godina plaćati taj dug kojoj joj je porezna uprava sa ovrhom dala. I pitanje sustava ovoga ako ozbiljno o njemu i pod hitno ne počne se na ozbiljniji način razgovarati, bojim se da neće biti šanse za buduće umirovljenike.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče imamo 5 replika. Prva replika i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Tušak, u početku svoje rasprave i tako ste ju započeli i rekli da ništa nije sporno u ovom zakonu. Iznenadila sam se i digla sam repliku a do kraja ste ipak pokazali da je u stvarnosti najspornije u ovom zakonu 4 godine ove Vlade koja zaista je učinila sve u cilju zatvaranja radnih mjesta a ne da se otvore, koja nije imala rješenje i rješenje problema sustava a posebno u pogledu osiguranja mirovina i adekvatnih mirovina za mlade radnike. Mladi su dugotrajno nezaposleni, rade na crno. U Hrvatskoj trenutno radi milijun i 300 tisuća ljudi pa se taj broj u stvarnosti izjednačio, gotovo izjednačio sa brojem umirovljenika. I zaista je sporno, sporno je kako da li će ti mladi umirovljenici biti u svojoj budućnosti siromašni stari ljudi kao što su današnji umirovljenici koji jedva kraj sa krajem sastavljaju. Evo to je sporno. Zaista pokazali ste kroz svoju raspravu sporno vladanje ove Vlade.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala. Pa kolegice Sumrak, kada je u pitanju mirovinski sustav ja ne bih izdvojio samo ovu Vladu, ja bih izdvojio i prijašnje Vlade jer ovaj sustav smo donesli 2002. godine, poslije toga su bile i neke druge Vlade. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, 2000., ali drugi stup se počeo primjenjivati 2002. godine. … [[Upadica se ne razumije.]] Znači da ne može se tu amnestirati nikoga. O tome ozbiljno nije razgovarano i mi jesmo sada u takvoj situaciji. 2008. smo ušli u krizu i vaša Vlada već se tada susretala sa određenim problemima. Kad su u pitanju mladi, je, danas imamo opciju o kojoj se govori, je, idemo zapošljavati mlade, dajmo poticajna sredstva za zapošljavanje tih mladih, ne davat sredstva nego oslobađanje poslodavaca određenih sredstava što je dobro i ja to podržavam u svakom slučaju. Ali što imamo u praksi? Kad je donašan taj zakon upravo o tome smo upozoravali i to se danas dešava da se zapošljavaju ti mladi jer je jeftinije poslodavcu, a otpuštaju stari, stari koji više neće moći do radnog mjesta doći i to je katastrofa. Posljedice donošenja pojedinih zakona ne analiziraju se nego tek u njihovoj primjeni onda nas lupe po glavi, onda ih idemo mijenjati po hitnom postupku, onda idemo uvoditi određene kontrole, ali eto to je to, zato se ovdje i nalazimo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Željko Šemper, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Tušak, ja bih se osvrnuo na dvije stvari iz vaše rasprave. Prije svega rekli ste da se ne zna kolika je mirovina iz drugog stupa. S tim se ne mogu složiti jer točno se zna, iz Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje dobije se mirovina iz sustava generacijske solidarnosti, a rješenjem Raiffeisen mirovinskog društva koje to jedino isključivo vodi dobije se rješenje o toj mirovini iz drugog stupa. Jedino što se tu možemo složiti to je problem isplativosti koja se tiče biti član drugog stupa i štediti u njemu jer svi podaci pokazuju da je on za veliku većinu zaposlenih u Hrvatskoj danas neisplativ. Zbog čega? Zbog toa što je negdje oko 70-80% zaposlenih ima plaću ispod hrvatskog prosjeka. Svima njima ta mirovina iz drugog stupa neće se isplatiti, posebno stoga što zasad još uvijek nismo popravili Zakon o dodatku od 4 do 27% gdje su oni uskraćeni od njega i to je najveća razlika i najveća nepravda koja pravi razliku između prvog i drugog stupa. Drugo o čemu ste rekli to su, bili ste za to da se povećaju stope za prvi i drugi stup. Pa i naši ekonomisti govore da postoje tri stvari, da treba veća zaposlenost, da treba ili smanjit mirovine ili povećat doprinose. Zaposlenost je takva kakva je, čekat ćemo još malo duže, smanjenje mirovina ne dolazi u obzir jer su one 2,5 puta veće od prosječne plaće. Jedino povećanje doprinosa dolazi u obzir, a tu moram reći da naših 20% u odnosu da europske države članice i srednje Europe imaju prosjek 27%. Pa pitam kako mi onda ne možemo bit konkurentni sa 20%, ako su oni sa 27% konkurentni.
Hvala lijepa kolega. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala. Kolega Šemper, da, možda sam krivo rekao vezano za izračun. Nije problem ovaj izračun, ali tu bi se potkrala možda greška. Koliko je umirovljenika koji primaju iz drugog stupa, to bih volio znat, koliko njih je pa onda bi mogli o tome razgovarati. Ovo što ste vi rekli ja se slažem sa vama, ali tu je jedan drugi problem, da li u ovakvoj zemlji gdje su porezi i doprinosi jako veliko opterećenje, gdje gospodarstvenici jednostavno ne mogu opstati je trenutak da bi mogli povećati doprinose za mirovinsko osiguranje. Oni možda jesu nužni, ali to bi bio daljnji novi udar koji bi itekako opteretio poslodavce koji jedva zbog ostalih poreza i doprinosa i da ne kažem davanja jedva preživljavaju. Zato mislim da tu postoji jedno rješenje o kojem se govori, a to je pitanje da li ovakav drugi mirovinski stup nama treba, tko će od njega imati korist i što će se desiti ako ovako ostane prvi mirovinski stup koji više neće se moći isplaćivati na ovakav način. To je pitanje o kojem itekako treba razgovarati jer možda neki koji misle po onim obračunima kakvi prinosi im jesu i uplate u drugom mirovinskom stupu da je to nešto jako puno novaca, ali onog trenutka kad počnu isplate mirovina onda će vidjeti da to nisu toliko veliki novci.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Tušak, vi ste se dotakli jedne najvažnije stvari, a to je preraspodjela bogatstva, kad ste govorili koliko je multimilijunaša u posljednje vrijeme nastalo u Hrvatskoj. Pazite, sve ovo ostalo je trla baba lan, ovo je jedino važno pitanje. 99% ljudi se tuče oko mrvica, a ono što je najveće ono drži 1% ljudi na svijetu. Ista slika je u Hrvatskoj, još vjerojatno mnogo gora. Bivši ministar Škegro koji je jedna od neoliberalnih napasti od ministara, je rekao: "Nemojte misliti da će vam mirovina biti dovoljna da se prehranite, štedite." Tako biti bezobrazan, reći ljudi od 2500 kuna da štede. Koje je to licemjerje pa štedite. Kako? Da bi on s Questus fondovima i raznim fondovima mogao čim više haračiti. To je to. Koliko nam se uzme, govorim više ne nama saborskim zastupnicima, mi predobro živimo u odnosu na ostale građane. To je pitanje. Ovo ostalo je jednostavno svađa oko jedne kosti koju glođemo. Multimilijunaši preraspodjela bogatstva koja vjerojatno će to pomnim iščitavanjem gospodin Milanović Piketija doći, dokučiti kako se to može preraspodijeliti. Jer oni koji drže bogatstvo će vjerojatno siromašnima sami dati. Ne, to ćemo morati uzeti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala. Pa je, kolega Vukšić malo je, ne malo, nego čudno ali to je naša stvarnost da u krizama imamo sve više siromašnih, sve više bijednih ljudi, sve više onih koji kopaju po kontejnerima, a sa druge strane sve više multimilijunaša. Što je to? Znači to nešto ne valja. Netko nekome onda uzima ako je pitanje ukupnog kolača kojeg treba se dijeliti. Znademo kolač postoji takav. Netko uzme puno veće kriške na račun onih koji imaju sve manje. Tko to proizvodi? Pa to mi proizvodimo sa našim zakonima, to mi proizvodimo sa dodvoravanjima nekima i zato što nas ne zanima sudbina većine građana. A mislim da mi ovdje moramo itekako razgovarati o sudbini većine građana pogotovo kada se radi o milijun i 200 tisuća umirovljenika jer to je jedna trećina ove zemlje koji jedva preživljavaju i jedva žive od mirovine do mirovine.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Nadica Jelaš, replika.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Kolega Tušak, rekli ste u svojoj raspravi da kad je kroz mirovinsku reformu uvođen drugi stup mirovinskog osiguranja da je on zapravo dobro zamišljen. Međutim, da se sada eto nakon petnaestak godina kako ste sami rekli otprilike smo na pola puta izračunavaju mirovine iz drugog mirovinskog stupa ispada da one iznose u nekim slučajevima svega nekoliko kuna, zapravo jednom riječju da su te mirovine ovoga trenutka neisplative. Dakle, istina je da kad se u mirovinskoj reformi zamišljao i promišljao taj drugi stup, da se onda promišljao da izdvajanja budu veća od 5%. Dakle, startalo se sa 5%, pa se zamišljalo da to bude povećano, dakle taj postotak na 7 i u konačnici na 10%. Dakle, da se taj postotak doista jest povećavao, a eto na žalost nije se. Za 12 godina kada će prva generacija doći u situaciju da joj se isplaćuje mirovina iz drugog stupa zapravo bi dobivala jednu solidnu mirovinu. Ovako na žalost ne.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala. Pa i je kolegice Jelaš, je projekcije su bile kada je uvođen drugi mirovinski stup nešto sasvim drugo. Ali ja kažem kada se projekcije rade onda se mora računati i o onom što bi se u drugom slučaju negativnije moglo desiti ne samo ono najbolje. A kada je u pitanju mirovinski stup drugi i izdvajanje u taj drugi mirovinski stup, samo kada bi izračunali od trenutka njegovog uvođenja, pa do trenutka koliko je država iz njega temeljem obveznica platila kamate i koliko je država dala kome ona daje. Ona daje umirovljenicima u drugom stupu. Ali sa druge strane, novci koji joj fale se zadužuje pod kamatama, duplo plaća. E to je stvar o kojoj nismo matematički izračunali da li gubimo, da li dobivamo. A šta će biti sutra teško je reći. Projekciju treba početi danas raditi i u najboljoj varijanti, ali i u onoj najlošijoj varijanti.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega Tušak, u svojoj raspravi navodite primjer čovjeka odnosno i njegove žene i navodite kako je on imao mali OPG i da nije plaćao doprinose i koliko su kamate izašle na te doprinose. Vidite, neuplata doprinosa od '97. godine smatra se umijećem, a ne nečim što je osiromašilo na dugi rok i što dan danas imamo probleme i sa mirovinskim i sa zdravstvenim. Jer je 1990. i ja se čak i ne čudim vašem razmišljanju, jer to je nekakvo generalno razmišljanje isto kao i voziti u prometu, skriviti prometnu, to je nešto uobičajeno, nešto normalno što se dogodi svakome. Dogodi se svakome i samo je onaj kriv tko ne pazi, isto tako tko ne poštuje propise. Ali 1997. godine tzv. kaznenom mini reformom ukinuto je kazneno djelo ne samo neisplate plaća, nego neisplata doprinosa. Mi smo imali velikih problema da to uvedemo kao kazneno djelo. Nekada do '97. godine iako od devedesetih godina zbog i ratne situacije i općeg nereda u Hrvatskoj ti doprinosi su se prestali redovito uplaćivati. Dakle, što hoću reći? Koliko je to društveno opasno ponašanje i koliko nema opravdanja za neisplatu doprinosa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala. Ja se slažem da je neodgovorno ponašanje nekome ako su dozvolili dulje vremena, ali je pitanje možda bilo da li u tom trenutku ta obitelj je mogla preživjeti, da li im je OPG stvarao dovoljno sredstava da prežive i da plate sve svoje obveze. Možda nije, ali je trebalo tražiti određeno rješenje. I zato i postoje zakoni da se u datom momentu mijenjaju. Ali sada kada se ta osoba našla u takvoj situaciji da ne može podmirivati svoje obveze onda joj država uzima jednu trećinu te mirovine. A ista ta osoba za sva svoja davanja, za svu svoju potrošnju da joj ne uzme država tu jednu trećinu 25% samo na osnovu PDV-a bi plaćala poreze i doprinose jer mora kupiti i hranu, mora platiti račune. Ali ne, mi smo je doveli u jednu situaciju da je blokirana, da mora možda oprostiti, da mora ići po kontejnerima. A možda smo mogli na ovakav način opet uz kvalitetnu projekciju vidjeti da li smo trebali njih sa tolikim kamatama opteretiti ili su morali možda samo obavezu platiti glavnice. To je pitanje ove države koja treba itekako biti mudra kada su u pitanju osjetljivi građani sa malim primanjima i omogućiti im da prežive. To je opet jedan problem koji eto nismo riješili ali eto tu ženu smo doveli u takvu situaciju da danas ne može jednostavno preživjeti.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Liste nezavisnih zastupnika i poštovani zastupnici Ivan Grubišić i Damir Kajin. Prvo, poštovani zastupnik Ivan Grubišić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministra po običaju dvojica nezavisnih zastupnika kluba podijelit će ovu raspravu. U prvom dijelu govorit ću ja načelno o nekim stvarima, a u drugom dijelu govorit će gospodin Damir Kajin. Da Hrvatska ima mnogo problema i na svim područjima ne bi trebalo dokazivati, a izjave koje čujemo i sa najviših mjesta ne ohrabruju nego zabrinjavaju hrvatsku javnost. Naprosto kao da smo ukopani u rovove i ne vidi se izlaska iz tunela, ne vidi se svjetlo na kraju toga tunela, ili ne vidim ga ja osobno. Kad se rješavaju ovako gorući problemi kao što je pitanje mirovina onda smatram da je potrebno uspostaviti prave kriterije prema kojima bi se mjerilo i rješavalo ove probleme. Jedno od tih mjerila i stavova bila bi jednakost svih građana RH pred zakonom. Ako to pravilo zanemarimo i ne vodimo o njemu računa onda će nam se raslojavanje u društvu događati skoro spontano i da je to nemoguće izgleda spriječiti. Kad su teška vremena onda mora doći do izražaja solidarnost među grupom. To je pratilo čovječanstvo od davnih početaka kada su vođe plemena odlučivale tko će preživjeti radi nedostatka hrane do današnjih vremena velikih socijalnih razlika u raznim kategorijama stanovništva pa kad se radi i o mirovinskom osiguranju i o plaćama, mirovinama s kojima se teško i preživljava. Ali, to je zadnja faza života, preživljavanje, a onda će doći ona druga faza otpornost i borba za to preživljavanje. Smatram da pred zakonom, što je jedna od maksima Francuske revolucije, mora biti jednakost svih građana pred zakonom pa kad se radi i o mirovinskom osiguranju ili mirovinama koje smo uplaćivali, a koje ne dobivamo. Rastu s jedne strane osiromašeni građani, a s druge strane množe se oni čiji prihodi idu na milijune kuna. Tu bi trebalo poraditi na tome da te razlike budu što manje i da se uvede sistem oporezivanja onih koji više imaju da daju više u zajedničku blagajnu. Drugo, treba uspostaviti financijsku disciplinu koje u Hrvatskoj izgleda mi nema nego nateže svatko na svoju stranu i opravdava svoje zakone kao opće važeće zakone. U ovom dijelu kratko ću se osvrnuti na svoju situaciju, mogu tu biti subjektivan, to je normalno kad se radi o vlastitoj osobi, ali sam u načelu i kad se rješavaju problemi opći da treba sačuvati tu jednakost pred zakonom i da u vremenima krize ne bi smjelo biti privilegiranih skupina, pojedinaca ili ustanova. Ja sam kao dugogodišnji, 50 godina svećenik, davao godišnje doprinose za socijalno i zdravstveno osiguranje. Sad kad sam 2011. ispunio uvjete za mirovinu odlučio sam ići u mirovinu, posvetiti se jednom društvenom radu ali ne kroz političku stranku i opredijeljenost nego kroz građansku inicijativu. I zaslužio sam sankcije koje i danas traju da ne smijem se baviti politikom, a stari Grci su definirali čovjeka kao homo politicus, animal politicus, dakle čovjek je u biti političko biće i ako se ne baviš politikom i općim stvarima društva, onda je pitanje što je zapravo čovjek? Svakako umirovljen jesam službeno ali mirovinu do danas ni jedne lipe nisam primio. Tu Crkva uračunava saborsku plaću koju ja dijelim i ostaje mi 5000, ali to je moja stvar, ali Crkva je privilegirana u odnosu ili neke druge zajednice su privilegirana na račun osiromašenja samoga puka. Prošlih dana je Papa Franjo rekao da je novac izmet Sotone ali taj izmet izgleda da se kod nas jako cijeni i da se Papu baš ne sluša u onome što Papa kaže. Ja sam za poštivanje toga autoriteta bez obzira što neka svoja mišljenja ima i za se ih držim, ne osnivam nikakvu stranku nego građansku inicijativu i smatram da svi mi koji se bavimo općim problemima društva u naravni trebamo biti humani ljudi, humanisti Hrvatske koji će se zalagati za opće dobro a onda svoje interese stavljati također u rješavanje ali u kontekstu rješavanja općeg dobra. Hvala lijepo. Nastavit će Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice možda je novac izmet Sotone, ne proturječim Papi ali ga je Vatikanska banka puna. Međutim, da se evo ovako nekako dotaknem ovih multimilijunaša o kojima su gotovo svi prije mene govorili. U Hrvatskoj bogatijih od 30 milijuna dolara ili 167 milijuna kuna ima 220 osoba. Bilo ih je 3% više nego 2012. Prije 10 godina znači bogatijih od 30 milijuna dolara bilo je RH 128. Znači broj tih multimilijunaša u Hrvatskoj se povećao za 72% od 2012. godine. Da broj hrvatskih građana težih od 30 milijuna dolara raste vidimo jer su ti postoci i daleko, znači taj rast je daleko brži nego u svijetu. Po broju multimilijunaša premašujemo znači i Sloveniju. Znači ako netko ima taj netko će imati još i više u ovoj zemlji, a ako netko nema u ovoj zemlji neće imati ništa ili će završiti u Kanadi, Australiji, Americi ili šta ja znam Njemačkoj. Koga se ovdje oporezuje, koga se normalno guli? Guli se male a velike ako je moguće u pravilu im se pomaže. Da, sustav je u RH što smo čuli u najmanju ruku prenapregnut. Krajem siječnja ove godine osoba bez posla nezaposlenih u Hrvatskoj bilo je 329 751, broj nezaposlenih, ono što je interesantno, ono što je frapantno je manji u odnosu na siječanj prošle godine za 54 625 osoba. I onda si čovjek postavlja pitanje gdje su ti ljudi? A s druge strane i broj radnih mjesta je u ovoj zemlji eto neusporedivo manji. Jasno odgovor može biti samo jedan, ti ljudi su završili u inozemstvu. Smatra se da je prošle godine broj onih koji su napustili RH blizu 50 tisuća. Prvi puta je broj zaposlenih na granici od 1,3 milijuna stanovnika. Od krize je Hrvatska izgubila 200 tisuća radnih mjesta, odnos umirovljenika i zaposlenika je danas 1 naspram 1,07 ili na 100 umirovljenika radi 101 radnik. Početkom 2008. to je bilo 1 naprema 1,34, sada je 1 naprema 1,07. Ministar socijalne skrbi se nada da će 2015. porasti broj radnih mjesta, ali pad industrijske proizvodnje početkom ove godine blagi rad BDP-a koncem prošle, ove godine bojim se da će nas demantirati. 44,8% nezaposlenih su mladi do 25 godina, a broj nezaposlenih je veći za 2 puta nego 1989. godine. Radno mjesto je danas tombola ili bolje rečeno lutrija. Sve pada osim broja zaposlenih u lokalnoj samoupravi, jednom riječju u nadgradnji. 22 tisuće ljudi od krize na ovamo ima više zaposlenih, 200 tisuća s druge strane u realnom sektoru je manje zaposlenih. Potpore su ključ zadržavanja radnih mjesta i jednog sustava su normalno potpore. Ako je od krize izgubljeno 200 tisuća radnih mjesta zašto se onda čuditi broju blokiranih 322 500 ljudi, 700 tisuća ljudi prima plaću ispod 2500 kuna. Jasno da je najveći deficit ono o čemu su svi govorili ovaj u Mirovinskom fondu, odmah iza njega u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje i zato je jasno da treba korigirati tu stopu za mirovinsko osiguranje. Ali opet ne udariti, kako što neki predlažu na imovinu jer gro ljudi u ovoj zemlji koji su štedjeli u imovinu preko noći bi bilo uništeno, osim ako prvu i drugu nekretninu i ubuduće ne budemo tretirali kao, ili bolje rečeno taj porez tretirali i izjednačili sa sadašnjom komunalnom naknadom. Gro ljudi u ovoj zemlji nasljeđuje imanja, dolaze u stare godine oni to ne mogu više obrađivati, ono što treba oporezivati jesu možda ovi multimilijunaši ne možda nego sigurno i oni koji su ne znam dolazili do državnih nekretnina, kupovali iste za 1 do 2 kuna, pa kasnije to urbanizacijom preprodaju za 30, 50, 100, 200 i više eura. To treba ma ne oporezivati, to treba za početak oduzeti. Seljaku treba omogućiti sve, špekulantu uzeti sve. Seljaku dati krv, ovima drugima ne pustiti krv, to bi bilo, kako bih rekao krvnički, krvoločki, morbidno, ali naprosto to neka se onda oporezuje. Barem kada bi ti obrađivali onda čovjek bi šutio ali ovako jasno ni to n radi. Ja se bojim da se drugi mirovinski stup pretvara u jednu veliku obmanu, što ćemo sa fondovima sutra, neće proći dugo i mi ćemo drugi mirovinski stup morati vratiti u proračun. Tek za 12 godina čuli smo mirovine će se u cijelosti isplaćivati onima iz drugog stupa ali rekoh, sve će to prije toga završiti u prvom stupu. Samo jedan podatak da kažem kako prilike u ovoj zemlji stoje za 8 radnih mjesta ovdje u Saboru nedavno se javilo 1150 zainteresiranih na jedno radno mjesto konkuriralo 144 osobe. I opet ću reći, u najgoroj situaciji su obrtnici. Nedavno je u tisku izašlo jedno pismo, ja ću ga pročitati, reagiranje, kaže ovako otprilike kada je riječ o mirovinama isto, ovo se moje pismo ne odnosi samo na mene nego nažalost na sve građane sličnih sudbina u Hrvatskoj. Ja sam radila 40 godina, otišla sam u prijevremenu starosnu mirovinu koja iznosi 2200 kuna. U međuvremenu mi je umro suprug a život ide dalje. Pitam se kako. Prvi mi je problem mala mirovina na režije i sve to a onda kažu legalizacije kuće u kojoj živim. U međuvremenu si je našla povremeni posao, sklopila ugovor o djelu na rad od 4 sata na dan. Bila sam sva sretna jer sam mislila da ću lakše moći podnositi sve nagomilane troškove kada stiže inspekcija rada i poslodavcu zabranjuje da radim. Pitam se hoće li netko donijeti jasan zakon za nas koji još nismo natjerani u dužničko ropstvo a brane nam raditi. Ne treba kazati da je i radnik koji je zaposlio takvu umirovljenicu platio kaznu. Kako to u buduće tretirati?
Ingrid Antičević-Marinović replika na izlaganje Ivana Grubišića.
Kažete don Ivane, gospodine Grubišiću kako ste umirovljeni onda kada ste odlučili se baviti javnim poslovima, baviti politikom. Evo dozvolite mi moje jedno kratko razmišljanje jer je sve dobronamjerne ljude to vrlo iznenadilo u Hrvatskoj kada su se vaša dotadašnja subraća vas odrekli jer ste najavili bavljenje politikom. Pa bih ja to na neki način svela na ovo. Možda je to, ne znam da li ćete se složiti ali dozvolite ovo moje razmišljanje, možda ste umirovljeni od njihove strane, iako dan danas kažete i niste dobili mirovinu koju zaslužujete zato što ste postali im ozbiljna politička konkurencija a pogotovo s politikom koja bi doista i koja doista više otkriva nego skriva lice crkve. Hvala.
Ivan Grubišić, odgovor na repliku.
Smatrao sam kada odem u mirovinu da se mogu baviti i službeno kao sociolog društvenim pitanjima. Međutim, ta moja interpretacija i mišljenje je dovedeno u pitanje za suspenzijom od nekih čina svećeničkog reda i marginalizacijom u potpunosti pred narodom i pred kolegama svećenicima. Ja smatram da ako sam mirovinu plaćao redovito, kako je bilo propisano da imam pravo na tu mirovinu bez obzira na stavove crkve i četiri zakona koja su potpisana sa Vatikanom gdje je crkva tumači da ona ima pravo svojim članovima propisivati uvjete bez obzira na državne zakone ali je onda pitanje koliko crkva prihvaća samostalnost države i njene zakone, koliko ozbiljno do njih drži. Ja ću spomenuti jedan događaj, jedno izneseno mišljenje velikog ruskog pisca Berdjajeva kada je 1922. došao u Pariz a iza njega je ostala Oktobarska revolucija a onda su ga pitali a što se nova dogodilo u Rusiji, on je odgovorio vratili su nas u srednji vijek. Ja se bojim da smo mi nekim potezima vratili Hrvatsku u srednji vijek gdje su neke institucije privilegirane i od 11.-og stoljeća od Pape Inocenta III i Grgura VII uspostavili takav sustav gdje je nezabludivost vrhovnog svećenika na prvom mjestu a onda iza nje slijedi nezabludivost i biskupa i svih onih koji obnašaju određene dužnosti. Ja ne želim jer sam djelovao u komunističkom sustavu skoro cijeli svoj svećenički vijek do '90.-ih, živjeli smo s narodom i za narod i nisam osjećao toliku izoliranost kao što je osjećam danas u navodnoj demokratskoj Hrvatskoj. To je jedan od problema.
Hvala lijepa. Sada imamo repliku Željka Sabe na izlaganje Ivana Grubišića.
Poštovani zastupniče, vrlo često slušamo, ne samo od vas u vašem izlaganju nego od brojnih drugih političara koji imaju priliku da se obraćaju javnosti. Ja bih to nazvao žalom za nekim prošlim vremenima koja su možda bila pravednija za narod. '91. godine kada smo se osamostalili i u Domovinskom ratu, ma nismo baš znali kako će nam biti uređena Hrvatska država osim da smo željeli samo samostalnost. Pa je onda nakon socijalizma došao kapitalizam, da mnogi nisu ni znali što će nam to donijeti. Ja bih rekao i slobodno to kažem da je sigurno socijalistički režim na neki određen način uređenje bilo pravednije u odnosu na kapitalizam, a posebno koji imamo možda u mnogim državama pa i u Hrvatskoj koji na neki određen način nije kontroliran, a posebno nakon pljačke ja bih rekao privatizacije koju smo imali u Hrvatskoj državi da omogućimo stvaranje takvog jednog kapitalizma u našoj Hrvatskoj. Ali ipak imamo tu uređenje i da li je dobro da mi govorimo ono što možda onima kojima je danas teško, da im podilazimo i da stvaramo jednu antipoduzetničku klimu, da spominjanjem 200 ili 400 nekih bogatih stvorimo neku klimu u Hrvatskoj državi da tih 200 ili 400 bogatih jednostavno promijene neku državu gdje će uložit svoj kapital i gdje će bit neka drugačija klima. Što bi bilo, a znamo da mnogi sportaši čak štoviše, polaze i prijavljuju se u neke druge države i plaćaju porez u nekim drugim država jer im je to povoljnije i sve po zakonu. Što bi bilo danas kada bi tih 200, 400 otišli iz Hrvatske države ako mi ne budemo bili pravedni prema svima.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Ivan Grubišić.
Ja se ne stidim priznati da sam kao dječak bio prosjak, da sam molio šaku brašna od onih koji su dali u mjesnu mlinicu, ali to mi daje jedan osjećaj solidarnosti s onima koji su danas bilo na kontejnerima ili odlagališta starih boca. S njima surađujem i s njima sam solidaran. Jasno da sam za samostalnu Hrvatsku, međunarodno priznatu jer moja obitelj je dala 7 žrtava za Hrvatsku. Ne znam tko može nabrojiti, možda pokojna Kata Šoljić sa 4 sina, ali moja obitelj je dala 7 žrtava. Prema tome, jesam za slobodnu ali moram priznati i to su pokazatelji da u onom bivšem sustavu nije bilo ovoliko nezaposlenih, bila je razlika između privilegiranih i onih obične raje ali ne ovako koja je bola oči. Dakle nije bilo nezaposlenih, nije bila ovolika razlika u mirovinama i nije bilo beskućnika jer su dobivali kredite, otplaćivali ih, zbrinjavali mlade i ne treba sve što je bilo sotonizirali, a sve što mi radimo … a doveli smo Hrvatsku u tunel bez izlaska. To se bojim i zato vam hvala što ste omogućili svojom replikom da ovo kažem pred ovim visokim domom. Hvala.
Sada imamo replike na izlaganje kolege Kajina. Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi kolega Kajin, na samom početku ste dali jednu opasku što se tiče Vatikanske banke da je ona puna. Samo bih ja podsjetio one koji slušaju to da se Vatikanskom bankom bavi, Vatikanskom bankom '70.-ih godina Kum 3 i tamo se u njemu može puno toga saznati o Vatikanskoj banci, o tome na koji način je crkva došla do novaca. Govorili ste o multimilijunašima. Pa sad je jedna replika koja mene čudi kad socijaldemokrati govore o antipoduzetničkoj klimi ili kad se govori o tome što bi danas trebalo biti. Pa ovdje se stalno u Saboru protura teza da kapitalisti hrane ili poduzetnici hrane radnike. Malo ste zamijenili tezu, pa valjda radnici hrane Todorića, a ne Todorić radnike. Od čega je on tog profita, kako je došlo do profita? Pa to su zamjene teza. Samo što se ne klanjate kapitalistima, ljubim rukice. Pa mi smo danas u robovlasničkom društvu, s tim što je ono robovlasničko društvo prije 200 i više godina bilo poštenije jer su rekli vi ste naši robovi, a danas se mi klanjamo bankama koje otpuštaju kao dio duga onog što su opljačkali već. Sve je zamjena teza. I socijaldemokratska Vlada to ovako kaže evo vidite kako su banke dobre, one onaj dio što su vas opljačkale će vam vratiti dio. Čekajte, tko koga hrani? Pa radnik nije onaj rob da se treba zahvaljivati onima kojima. To ste vi gospodine Kajin govorili o tim multimilijunašima i da su kupovali rekli ste za kunu, nisu ni kunu dali, ništa nisu dali. Uzeli su od banke kredit, otplaćivali od dobite firmi i ono što nisu vratili zbog toga su banke propale i tad su porezni obveznici sanirali banke. To je čista jedna velika pljačka na čemu je nastalo ovo društvo.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Ja doista ne znam kome je gospodin Vukšić replicirao, da li je replicirao meni ili klubu SDP-a. Koliko vidim i gospodin Vukšić je u klubu sa Slavkom Linićem isto koji je izašao iz socijaldemokrata. Ali se slažem sa gospodinom Grubišićem, nije bilo nezavisne Hrvatske do '90. godine, ali je u onoj državi kakva god da je bila, ali je ona država kakva god da je bila bila socijalnija i pravičnija od ove države. Normalno da smo svi željeli da dođe do promjena, ali isto tako nismo očekivali da će doći baš do takvog bankrota moralnih vrijednosti u Republici Hrvatskoj.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, vi ste nešto govorili pred kraj vašeg izlaganja pa sam i ja u zadnji čas digao tablicu za repliku, o tzv. a potiho se govori, tzv. gospodarskoj lustraciji. Državna revizija još u prošlom stoljeću je ustvrdila, još dok ju je vodila Šima Krasić da je 90% firmi u devedesetima, dakle privatizirano na krivi način, da kažem kriminalno. Međutim, po tom izvješću Državne revizije nitko ništa nije poduzeo. Kada bismo i vi kako ste rekli sami i razmislili o tome da ne da ljude trpamo u zatvor, nego da ono što su se okoristili sada u teškoj situaciji dio tog svoga i bogatstva i dobiti i kapitala prenesu, dakle onima koji su, dakle državi. Narod je država koji su to zapravo gradili desetljećima, da ne kažem stoljećima bilo bi barem malog pomaka u smislu i ovog Mirovinskog fonda i mirovinskog osiguranja. Dakle, jedna gospodarska lustracija koja je bitnija ne zbog zatvora, ne zbog kazni u smislu zatvorskih kazni, negoli zbog toga da se odvoji dio sredstava iz njihove dobiti i onoga što su zaradili kriminalnom privatizacijom, a u korist države. To bi bilo dobro i pozdravljam tu vašu raspravu. Hvala lijepo.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Da, uvijek si postavljam pitanje kako je moguće u RH, znači u tih 25 godina doći do imovine vrijedne 30 milijuna dolara. To je rekoh ekvivalent od 167 milijuna kuna. Pretpostavljam da nitko radom u RH na jedan pošten način ne može doći do tog novca. Ono što je isto tako interesantno, prije 10 godina ovih multimilijunaša težih od 30 milijuna dolara u RH bilo je 128. U 10 godina ta brojka je narasla ili porasla za 72% i danas premašuje njih 220 sa tendencijom rasta. Što taj broj više raste običnih, malih ljudi, malim ljudima biti će sve teže i situacija među njima krajnje, krajnje neizvjesna. Mislim da bi doista neke institucije u ovoj zemlji kada bi radile trebale preispitati kako su ti pojedinci došli do onih inicijalnih milijun eura nakon čega više ništa im u životu nije bio problem.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Đuro Popijač.
Gospođo potpredsjednice, zamjeniče, kolegice i kolege. Evo danas pred sobom imamo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, a koji je praktično već u primjeni gotovo 3 mjeseca. Raspravljamo o zakonu u kojeg su pretočeni svi članci i samo članci iz Uredbe Vlade RH od 19.12. i koji su u primjeni od 1.1.2015. godine. Vlada RH donijela je, dakle 19.12.2014. uredbu koja sadrži izmjene Zakona o mirovinskom osiguranju od 49 članaka. Teško bi se, naime u povijesti rada Hrvatskog sabora pronašao ovakav slučaj zaobilaženja Parlamenta kada Vlada mijenja zakon u 25% točaka uredbom i to 5 dana nakon završetka zasjedanja Hrvatskog sabora, a da se nisu i ostvarili uvjeti. Dakle, uredbom se mijenja nešto i tada kada su zaista nekakve izvanredne okolnosti. 25% zakona su oni promijenili uredbom 19.12. pet dana nakon završetka rada Hrvatskog sabora. Siguran sam da u tih 5 dana, odnosno 3 radna dana administracija nije mogla pripremiti promjene i izmjene zakona od 49 članaka. Naravno da je taj zakon pripreman i puno ranije, a zanimljivo je i obzirom na to da ovaj zakon sadrži samo ono što sadrži uredba zašto je trebalo 2 i pol mjeseca, 2 mjeseca nakon početka rada Sabora čekati da ove izmjene zakona dođu u ovaj Hrvatski sabor. Pitanje je dakle zašto je zapravo Vlada željela izbjeći raspravu o ovim izmjenama u prosincu prošle godine, pa i danas raspravljati o zakonskim rješenjima koja su dva i pol mjeseca u primjeni i to s ovolikom količinom promjena ne znam kakvog ima i previše smisla osim evo što će slijediti jedno tehničko dizanje ruku i potvrda zapravo te uredbe od 49 članaka koja se dogodila 19.12. Pored toga, vrijedi podsjetiti da se Zakon o mirovinskom osiguranju, dakle tada uredbom mijenjao niti godinu dana od početka važenja 1.1. godine i to u 25% članaka. Ali već smo na žalost tri godine svjedoci ovakve metode rada pokušaja i promašaja, eksperimentiranja što sve skupa dovodi do narušavanja pravne sigurnosti, pogoršanja uvjeta poslovanja investicijske klime, a što je najgore ovo nije iznimka nego pravilo rada ove Vlade. Nije se dogodilo u mandatu ove Vlade da se donese neki zakon, a da ga se već u istoj godini ne mijenja i to često i više puta, a sve to s katastrofalnim posljedicama po gospodarstvo i po cijelo društvo. Na primjer, porezni zakoni u tri godine 40-tak puta, predstečajni zakoni 5, 6, koliko puta su se mijenjali i u toku nekoliko mjeseci. Zakoni vezani za tržište rada, mirovinski sustav desetak puta, pa je ono što je vezano za poticanje investicija sve su to samo neki primjeri eksperimentiranja koji za svoju posljedicu imaju činjenicu da smo postali najlošija ekonomija u EU. Uz sve to ova Vlada pokušava nas uvjeriti da su to veliki reformski potezi, a o kakvim se reformama radi to je jasno rekla i nedavno Europska komisija sa svojim upozorenjem da Vlada konačno mora u roku od 2 mjeseca predočiti konkretan plan reformi jer slijede penalizacije i sankcije, a vjerojatno i ono što će se najgore dogoditi onemogućavanje pristupa sredstvima iz EU europskim fondovima. Ova Vlada i ministar resorni koji evo nažalost danas nije tu uvjeravaju nas da isplata mirovina nije dovedena u pitanje i da mirovinski sustav nije ugrožen. To je naravno točno, do kad god se možemo zaduživati, do kad god možemo raditi poreznu presiju i poreznim prihodima krpati manjak u mirovinskom fondu. Do tada isplata mirovina naravno nije ugrožena pa kakvih takvih, ali je sustav ugrožen. I pravo je pitanje do kada se može tako. U 12. mjesecu 2011. godine broj osiguranika je bio milijun i 496 tisuća i broj korisnika milijun i 212 tisuća. Omjer je bio 1 na prema 1,23, 1 umirovljenik na 1,23 zaposlena. 2. mjesec 2015. godine broj osiguranika milijun i 387 tisuća, broj korisnika mirovina milijun i 223 tisuće, omjer 1 na prema 1,13. U tri godine imamo 100 tisuća manje osiguranika i 10 tisuća više umirovljenika. 10% se pogoršao omjer osiguranika i umirovljenika. Ako se ovakav trend nastavi mirovine će u sve većim iznosima biti isplaćivane iz poreznih prihoda i dok se do kraja ne uništi gospodarstvo i dok ne umre i zadnji porezni obveznik. To je sasvim izvjesni scenarij koji će biti direktna posljedica katastrofalne ekonomske politike ove Vlade. No na sreću i tome se uskoro bliži kraj. Na taj nas scenarij upozorava ne samo domaća javnost, poduzetnici, sindikati, ekonomisti već i Europska komisija koja u svom osvrtu o stanju hrvatskog mirovinskog sustava upozorava da će udio mirovina u odnosu na bruto plaću pasti na 22% iznosa prosječne bruto plaće, sada je on 31%, uz upozorenje i nama jako dobro poznatu činjenicu da Vlada ništa ne čini kako bi stvorila uvjete da se ovaj smjer preokrene. Što se tiče samog zakona, pored nekih tehničkih izmjena, valja spomenuti i neke značajne novine zbog kojih se nije smjelo ići uredbom Vlade. Pa se između ostalog tako radi usklađenje sa Zakonom o životnom partnerstvu. Da podsjetimo, i to je danas već rečeno, taj zakon je stupio lani 5.08. na snagu, mi više od pola godine nakon toga usklađujemo Zakon o mirovinskom osiguranju s tim što smo naravno to, odnosno Vlada je to učinila pred tri mjeseca uredbom. I ovdje u skladu opet i prepisano iz tog Zakona o životnom partnerstvu a vrijedi to spomenuti još jednom govori se o pravu na osiguranje članova obitelji koji su sklopili životno partnerstvo i kaže se da su članovi obitelji životni partner, dijete nad kojim ostvaruje se partnerska skrb, dijete preminulog životnog partnera da ne čitam sve i ono za što bih volio da mi netko pojasni jer ne mogu si dokučiti što bi i tko bi to u praksi bio životni partner roditelja osiguranika kojeg je osiguranik uzdržavao u skladu s odredbama ovog zakona i propisa o životnom partnerstvu osoba istog spola. Možda je ovdje netko mnogo pametniji, ja vjerujem da ima takvih, od mene da mi može objasniti što je to životni partner roditelja osiguranika koji ovim zakonom postaje obitelj. Činjenica je da mi nismo, to je prepisano naravno iz Zakona o životnom partnerstvu, činjenica da mi u hrvatskom pravnom sustavu nemamo definiranu obitelj, ja sam to pokušao pronaći, nego svaki zakon za sebe definira pojam obitelji i tko je dio obitelji. Pa tako evo sad i ovaj zakon, odnosno onaj Zakon o životnom partnerstvu, o tome govori. Dakle, što je to gospodine, vas direktno pitam, danas obitelj u Hrvatskoj? Ali evo, i to je vjerojatno i rasprava u širem kontekstu, a ne samo vezano za prava iz mirovinskog sustava. A zaista bih volio znati tko je to životni partner roditelja osiguranika. Nešto na što želim posebno upozoriti je pitanje funkcioniranja uspostavljenog modela vještačenja, a odnosi se na mirovinski sustav. Naime, sve što se tiče vještačenja i za mirovinsko osiguranje i zdravstveno osiguranje, socijalno osiguranje, predškolski i školski obrazovni odbor pri Ministarstvu branitelja, profesionalna rehabilitacija, zapošljavanje osoba s invaliditetom, zaštita ratnih i civilnih žrtava rata, sve, sve, sve je to preneseno od 1. siječnja 2015. u Zavod za vještačenje. Prema informacijama, potpuni kolaps sustava! 12 900 predmeta 8. veljače u zavodu, 17% ih je riješeno. Napominjem dakle da je uredbom to već prebačeno i to bi trebalo već funkcionirati i u pogledu mirovinskog sustava, a u kontekstu ovih činjenica potpunog kaosa i neorganiziranosti pitanje je kako će se i u ovom segmentu ovi poslovi vještačenja uopće i u kojem vremenu obavljati. Postoje potpuno jasni podaci da se krše Zakon o upravnom postupku i da se termini i rokovi koji su tu definirani krše i prebacuju preko godine dana. Jedna i već danas spominjana velika promjena je i razdvajanje mirovina koja podsjetimo funkcionira od 1.01.2015. godine. I uredbom je ovdje i rečeno, a sada se to prenosi i u zakon da to za branitelje ne vrijedi do 6. mjeseca. Želim ovdje skrenuti samo pozornost kako se ovdje definira i opisuje branitelj. Kaže, ključne promjene odnose se na odgodu primjene kategorije hrvatski branitelj iz Domovinskog rata koji ovdje predlagatelj definira kao izuzetno osjetljivu kategoriju umirovljenika koji su mirovinu ostvarili u specifičnim okolnostima. Zaista sve je više i više kreativnih opisa i definicija stanja, statusa i položaja Hrvatskih branitelja osim pokušaja Hrvatske vlade da konačno i definitivno smogne hrabrosti i snage od samog predsjednika pa i dalje i da riješi problem Hrvatskih branitelja i njihovih zahtjeva koje evo već slušamo više od 3 mjeseca od kad traje prosvjed. Govori se da ovo razdvajanje neće imati financijske učinke na vidinu braniteljske mirovine, ali iz formulacija članaka u ovom zakonu nije jasno kako će se osigurati da se visina braniteljske mirovine neće smanjivati. Ja to nisam uspio pronaći neka mi neko kaže gdje to piše. Isto tako generalno zaista je pitanje a nemam pravog odgovora koji je u suštini pravi smisao i efekt samog tog čina razdvajanja mirovina ili izdavanja rješenja po mirovinama jer sve se to što se sada radi radilo i ranije i zna se koliko su iznosi mirovina ostvarenih radom a koliko su tzv. po posebnim propisima jer što se tiče financijskog dijela mi i danas preko 50%, odnosno nešto manje od 50% novca potrebnih za isplatu svih mirovina osiguravamo iz državnog proračuna i već je netko to rekao ranije nikakvih bitnijih promjena tu ne može biti pa razdvajali to koliko god puta činili. Mi ćemo iza mirovine, naravno dok se ne promjeni gospodarska situacija, dok se bitno ne popravi zaposlenost u Hrvatskoj sve više i više za sve kategorije umirovljenika zahvaćati u porezne prihode i u prihode i u državni proračun da bi se mirovine uopće isplaćivale. Iz svih ovih razloga nisam siguran da smo u stanju podržati ovaj zakon, premda kažem stvar je jednostavna, tri mjeseca su sve ove odredbe već u primjeni i vjerojatno slijedi samo tehničko dizanje ruku kao i uvijek dosada kada Vlada nešto predlaže. Hvala lijepa.
Sad ćemo preći na replike. Ivan Šuker.
Kolega Popijač, s pravom ste rekli da ovo dokument koji je već praktički 3 mjeseca u primjeni, mi danas raspravljamo o njemu. Međutim, s obzirom da mi u Hrvatskoj više niti znamo koliko imamo zaposlenih, koliko imamo nezaposlenih, jedan podatak je Zavoda za statistiku, jedan je podatak Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Međutim, kad govorimo o tome koliko danas zaposlenih otpada na jednog umirovljenika ili umirovljenika na broj zaposlenih onda mislim da stalno griješimo u nečemu a to je da 290 tisuća zaposlenih, 250 tisuća na državnoj razini i negdje oko 40 tisuća kod jedinica lokalne regionalne samouprave koje ukupno koštaju proračune države i proračune jedinica lokalne regionalne samouprave negdje oko 36 milijardi kuna i kad njih i izuzmemo iz toga, jer praktički iz istog iznosa plaćaju se i mirovine, onda mi u principu imamo da 0,8 u realnom sektoru pokriva jednog umirovljenika. I to je ono što je zabrinjavajuće, i to je ono o čemu bi mi danas trebali raspravljati kad govorimo o ovom zakonu. Jer sve ove odredbe s obzirom da nema procjene fiskalnog učinka nas vode u to da je upitna isplata mirovina iz državnog proračuna u nekakvim slijedećim godinama. No, vrlo interesantno je da kad donosimo određene zakone i kad po tim određenim zakonima dajemo određena prava iz mirovinskog osiguranja onda tu niko ne priča ništa o tome, nego svi su za to jer to su određene mjere koje imaju populistički karakter iako za one kojima se daje to pravo nema nikakve veze sa populizmom. Međutim, kažem vrlo interesantno da sad kao i kod Hrvatskih branitelja neko želi iskoristi Zavod za mirovinsko osiguranje kako bi prikazao da su Hrvatski branitelji teret Hrvatske države, možda za neke i jesu ali za nas sigurno nisu.
Hvala. Đuro Popijač odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Šuker, to je naravno jedna vrlo jasna i precizna slika što ste rekli što je zapravo danas i gospodarska i situacija u javnim financijama. I treba reći i ponoviti dakle svi izdaci koje državni proračun, naravno danas trpi ili tko sve dobiva razno razna primanja iz državnog proračuna, ogoljuje činjenicu da u državni proračun i sve manje ljudi uplaćuje iz izvorne proizvodnje, iz realnog sektora a danas smo čuli jednu ofenzivu nove ljevice ili kako se već zove, nezavisne ljevice koji bi i taj vjerojatno dio hrvatskog društva koji pokušava u tim okolnostima nešto stvarati vjerojatno najradije ne imao u Hrvatskoj da budem najblaži. No, međutim ništa od toga se ne može i neće popraviti dok se ta situacija ne pokrene. Dakle, vaš podatak od 0,8% onih koji realno stvaraju i uplaćuju … [[Upadica se ne čuje.]] molim? Ne 0,8 omjer dakle koji stvaraju a ne konzumiraju sredstva iz državnog proračuna je upravo o tome što govorim do kada to može trajati. Dakle, to je neodrživo i to je pri samom ponoru i pri samoj točki pucanja i raspadanja. Ukoliko se to ubrzo ne promjeni niti mirovine naravno, niti i svi oni koji konzumiraju i primaju na kraju plaću iz državnog proračuna ne mogu biti sigurni do kada će te plaće i mirovine zaista sjedati na njihove račune.
Željko Šemper replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Popijač, vi ste govorili o vrlo nepovoljnom omjeru 1 prema 1,13 o broj osiguranika i broj umirovljenika. Naravno da je to katastrofalan podatak međutim, ja sam si dao truda malo pa sam krenuo, bez obzira što se ne smijem vraćati u prošlost ali dobro je vidjeti kada se šta dogodilo. Kriza je počela 2008. Imali smo milijun i 604 tisuće osiguranika. To je otprilike oko 200 tisuća više nego danas. Znači danas imamo oko 200 tisuća. Za vrijeme vaše Vlade nestalo je 136 tisuća. U zadnje godine ove koalicije 70 tisuća. Ali najgore je, najveća katastrofa dogodila se '90.-ta, '99.-ta. Nestalo je 562 tisuća radnih mjesta. Dobili smo 362 tisuće novih umirovljenika, 200 tisuća je otišlo na burzu. '90.-te je omjer bio 3:1., '99. 1,38:1. To su činjenice i to je dobro da naša Hrvatska javnost čuje da se katastrofa nije dogodila samo u prve tr3 godine ove Vlade niti u 3, 4 godine vaše prethodne Vlade nego moramo znati kada se prava, prava katastrofa i za hrvatske umirovljenike i za čitav zaposlenički korpus to dogodilo. Hvala lijepa.
Đuro Popijač, odgovor na repliku.
Slažem se s vama da se prava i najveća katastrofa za Hrvatsku dogodila '91., '92. i nekoliko godina iza toga ali naravno vi niste mislili na to, ja sam sasvim siguran u to. Prava katastrofa se dogodila jednim strašnim razaranjem, uništavanjem koje je dolazilo sa istoka, agresijom i razrušavanjem i između ostaloga najdragocjenijih gospodarskih centara u Hrvatskoj od istoka do 50 km odavde južno u Karlovcu, da ne kažemo Sisak, Zadar, Petrinja i da ne nabrajam to jest katastrofa. Koliko je industrijskog potencijala uništeno u toj katastrofi, koliko stotina tisuća radnih mjesta ako vi tako kažete. Ali zar mislite da i sama socijalistička privreda po sebi nije bila katastrofa? Gdje je ona u slobodnom svijetu preživjela? Danas smo čuli jednu veliku kuknjavu za tim vremenima sa vaše strane, čitavog ovog korpusa. Gdje je ta socijalistička ekonomija koju danas veličate preživjela? Koliko je ona uspjela u novim okolnostima radnih mjesta i tamo gdje nije bilo rata zadržati? Ja ne kažem da nisu naši ljudi i tada znali raditi, stvarati ali je bilo neuspješno. Kada su se promijenile svjetske okolnosti '90.-tih godina, kada su se srušili blokovi, kada je nestao taj fenomenalni vaš socijalizam tada se naravno … [[Govornik se ne razumije.]] i čitava ta utopija od takve ekonomije i takvog gospodarstva. Kada govorite, naravno onda uzmite u obzir sve činjenice i sve okolnosti koje naravno vi ne želite čuti ali to je istina i to su činjenice.
Ovo je bolje ne komentirati ovakve rasprave jer one ničemu ne vode. Tomislav Žagar replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Popijač, dakle ono što se možemo složiti da je mirovinski sustav jedan sustav koji doista u ovim vremenima proživljava teškoće. S jedne strane imamo socijalnu državu uz pomoću koje želimo ljudima dati prava koja imaju na temelju zakona bilo prijašnjeg, bilo ovih novih koje donosimo. S druge strane imamo gospodarstvo koje mora isfinancirati ta prava i tu jednostavno dolazi do kolizije neminovno. Naravno moramo uzeti u obzir i otpore promjenama svakog sustava tako i mirovinskog sustava jer mi sa sustava tekuće raspodjele zapravo želimo prijeći postupno na sustav kapitalizacije što nužno onda uvjetuje manju zaštitu onih najslabijih. Međutim, kada govorimo o trendovima ja ću u skladu sa prijašnjom replikom pokušati otići još malo i dalje ali ne zato da bi kukali, da bi govorili o tome nego zato samo da pokažemo da ovi trendovi nisu novi, da oni u svijetu postoje jako dugo. Neke napredne, razvijene zemlje imaju sličnih problema međutim na vrijeme su ih počeli rješavati. Pa tako evo na našim prostorima 1950. bilo je omjer 9:1, gotovo 9:1 zaposlenih u odnosu na umirovljenike. Od '55. tamo do '70. nagli pad pa do '90. onda je relativno stabilno bilo od '70. do '90. 2,83:1. Onda imamo '95. nagli pad na 1:45, 2001. 1,36:1 i praktički taj se omjer održava i negdje i one krizne godine 2008. i pada na današnjih 1,13. Dakle to nije trend koji je izazvan neradom ove ili one Vlade, jednostavno trend zbog niza okolnosti. Evo 2003. je falilo u mirovinskom sustavu 6 milijardi, danas fali 19 milijardi. I to je trend. Dakle to su ozbiljni problemi s kojima se moramo boriti i ne treba ih paušalno izvlačiti iz konteksta a vi ste izazvali dva datuma ste to htjeli prikazati kada da se u zadnjih nekoliko godina dogodilo sve zlo u mirovinskom sustavu. Hvala.
Vi ste se javili za odgovor? … [[Upadica se ne čuje.]] Đuro Popijač odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega sve možemo mi naravno raspraviti od povijesti od kada hoćete, važno je što će biti u budućnosti, prvenstveno. Činjenica je da ste vi dobili izbore na osnovu nekih tvrdnji, obećanja, programa i eksplicitnih činjenica koje ste iznosili pred narod da će to biti drugačije i da ćete nešto promijeniti ali promijenili ste na gore. Da ste barem uspjeli zadržati 1 naprama 23, danas vidimo da bi to bio veliki uspjeh ali 100 tisuća osiguranika je manje. Ne možemo više očigledno o zaposlenosti i nezaposlenosti govoriti jer sve brojke se kada ne pašu pokušavaju dezavuirati, reći da nisu istinite, da ne znam bilo što. Dakle, činjenica je da je 100 tisuća ljudi otišlo unazad nekoliko godina iz Hrvatske, zato je i manja ona registrirana nezaposlenost od realne ali je činjenica da nam sve više aktivnih ljudi iz aktivne populacije ljudi rade. Vi ste rekli da će preokrenuti negativne trendove za koje je evo kao što kažete HDZ u nekom vremenu bio … ali ste došli na vlast sa nekim očekivanjima, sa nekim obećanjima ali vidimo da se sve naravno duboko promijenilo i to na puno gore. Hvala.
Hrvoje Nekić, replika.
Da, kolega Popijač rekli ste na sreću ova vlast neće još dugo. Ja vas pitam na sreću građana ili na vašu osobnu sreću ili vas kao člana HDZ-a. Ja sam siguran da građani jako dobro znaju koliko su sretni bili za vrijeme vaše vlasti, međutim sreća je relativan pojam i o tom bi se dalo razgovarati. Ono što bih vam htio skrenuti pažnju i zamoliti je da zaista mislim da nema smisla da se građane plaši s time kako će biti upitna isplata mirovina jer zaista smatram da to nije korektno. A što se tiče ovog socijalizma kojeg spominjete, evo ja bih vas molio da mene kao mladog člana jednog SDP-a i osobu koja nije imala priliku živjeti u tom socijalizmu, da me možda i sada jednom prilikom pa možda i uz kavu podučite što je to socijalizam bio. Hvala.
Đuro Popijač, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo. Simpatično je ovo. Ja mislim da ne trebate mene pitati, pitajte vaše roditelje. '80.-ih godina, prva, druga, treća, redovi za prašak, ulje, par-nepar, bonovi, pelene po koje sam išao u Mađarsku, mislim to je, nemojmo to uopće otvarati jer slažem se s vama gospođo potpredsjednice to zaista nema smisla jer ne vodi nikuda. A što ljudi i narod misli o rezultatima vaše Vlade, koliko je bilo 5:0, 4:0 u zadnjih nekoliko izbora. I zato sam rekao, nisam rekao da, evo točno ću ponoviti, da na sreću tome dolazi kraj, a vi ste to protumačili na sreću evo dolazi kraj ove Vlade pa to je zaista tako. Na sreću zaustavit će se ovi trendovi koji su evo kakvi jesu u zadnjih 3 godine vaše vladavine i sasvim sam siguran da će narod izabrati ono za što misli da će to zaustaviti i to preokrenuti u pozitivnom smjeru.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, u svojoj ste raspravi zaista doveli u pitanje u stvarnosti na koji način percipiraju građani nas saborske zastupnike i zbog čega je to tako. Pa zbog ove Vlade dobro ste rekli mi raspravljamo sada o zakonu za koji su donesene uredbe neke, a mi danas kao o nečemu važnom raspravljamo. Pa to je to uvažavanje Sabora od strane Vlade, a i znamo premijera Milanovića koji ovdje sa najvećim gnušanjem dolazi u ovaj Visoki dom. Drugo vaše pitanje je bilo što je to obitelj. Pa eto mislila sam da li da vam o tome govorim, znam da znate i sami i obitelj je zaista nama uvijek bila temelj društva. A što se desilo sa tom obitelji sada? Relativizirana je, ponižena i osiromašena. Kroz sve to i ovaj zakon nažalost joj neće moći pomoći dok se takvoj obitelji ne vrati dignitet. I tko čini obitelj? Za mene obitelj čini muškarac i žena koji su u braku, ako Bog da i djeca koja će biti u tom braku ili oni bliži krvni srodnici. Za mene je to obitelj. I vidite, ono što bi trebalo učinit toj obitelji to je zaustaviti negativni demografski trendovi. Mladi više ne osnivaju svoje obitelji, ne žene se, ne žive zajedno jer ne mogu kupit stan, a uopće ne razmišljaju o tome da će jednog dana zajedno sa svojom ženom doživjeti ili sa svojim mužem mirovinu kao što su to nekada razmišljali i kao što je to i bit će ubuduće u radu nove Vlade koja će sigurna sam zamijeniti ovu Vladu.
Nakon 4 godine uvijek netko zamijeni Vladu. Đuro, hoćete odgovarat? Nada Murganić, replika.
Pa evo kolega Popijač ja neću o prošlosti, ja želim zaista u dvije-tri rečenice potencirati neke dijelove vaše rasprave. Prvo činjenicu da zaista mi kao zakonodavno tijelo imamo vrlo malo prilika na pravi način raspravljati o nekim zakonskim prijedlozima jer evo jučer je u jednoj raspravi bilo rečeno da je od 700 i još nešto zakona koji su doneseni za vrijeme ovog saziva preko 500 je bilo doneseno po hitnom postupku. A i sada u zadnje vrijeme imamo dosta zakona čije su odredbe već u primjeni i gdje na neki način samo ono što je bilo riješeno od strane Vlade uredbom zakonom na neki način verificiramo. Međutim, to je dobro barem utoliko što imamo onda prilike i kroz takve šture zakone od nekoliko članaka ipak progovoriti o nekim temama koje ne možemo u raspravama kad se donose neki zakoni. Ako imamo raspravu po zakonu onda se od strane vladajućih i naših kolega saborskih zastupnika iz vladajuće koalicije kao slijepi držimo onih prijedloga koje je donijela Vlada pa ću ja još jedanput i svaki puta ponoviti da Zakon o jedinstvenom tijelu vještačenja a i danas je predmet u ovom našem zakonu nije bio dobar zakon, da zakon nije u primjeni, da jedinstveno tijelo vještačenja ne radi. Vi ste spomenuli preko 17000 predmeta koji će stajati ili stoje, ali ako to gledamo kroz sudbine da nepokretna osoba mora čekati mjesece, ali možda i godinu i više da dobi doplatak za njegu i pomoć koji je 500 kuna, da pomoć do zaposlenja osobi sa nekim oblikom invaliditeta koja iznosi 350 kn se čeka zbog ovakovog odnosa prema osobama koje treba vještačiti, da majka koja ima dijete treba čekati porodiljski [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] po godinu dana itd. itd.
Hvala kolegice. Đuro Popijač, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Bio sam dvije godine u hrvatskoj Vladi u jednom vrlo bih rekao intenzivnom periodu kada smo završavali pregovore sa EU i gdje je bila zaista vrlo intenzivna potreba za stalnim donošenjem i zakonskih propisa i uredbi i svega, ali se ne sjećam da smo možda samo nekoliko i to nekoliko članaka u vremenu kada Sabor nije zasjedao imali potrebu da to donesemo. I bila je, naravno i eksplicitna ne zabrana, nego intencija da se takove stvari ne rade, a sjećam se i rasprava sa ove strane kada se je ponekad i dogodilo da se tako nešto napravi to su bile salve što se kaže napada da hrvatska Vlada zaobilazi Sabor. A sad je to prvo pravilo, drugo nemam nekakve adekvatne ni riječi da ne uvrijedim nikoga promijeniti nešto u 25% članaka, 49 članaka napraviti uredbom 3 dana nakon zasjedanja rada Sabora to je zaista i uvreda za ovaj Visoki dom, nema nikakve sumnje. Imam direktnih što se tiče, nisam imao vremena sve reći tada, dakle samog ovog kaosa i potpune pomutnje nesposobnošću organiziranja kada se nešto ukida i kada se pokušava nešto stvoriti novo, a to je taj Zavod za vještačenje dolazi do ozbiljnih problema u ostvarivanju prava i ovdje se evo jednoj takvoj pritužbi posebno navode uskrata prava zdravstveno najosjetljivijem dijelu stanovništva. Recimo djeci s posebnim potrebama i osoba s trajno oštećenim zdravstvenim stanjem. To je prestrašno. Znamo li mi zapravo pravo stanje, prave brojke i što se događa i ne bi li trebalo imati i priliku da se o takvim problemima i ovdje objektivno i iskreno [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] progovori i da se ukaže na to da se hitno stvari moraju promijeniti. Ništa ne čujemo o takvim stvarima. Hvala.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Popijač, dobro ste ustvrdili kako je nekim novim rječnikom opisana braniteljska populacija u ovim izmjenama i dopunama zakona koji dolaze po hitnom postupku nakon tri mjeseca, nakon 3 mjeseca kada je uredba već napravila svoje i kada se definira da će se mirovine ostvarene po posebnim propisima usklađivati po sadašnjem koeficijentu, da neće biti promjene same svote mirovina. Dok se u stvarnosti kaže da će jedinstveno tijelo vještačenja u narednom periodu tri godine izvršiti reviziju svih invalida, te usklađivanje mirovina po sadašnjim vrijednostima koje su u biti u koeficijentima smanjene. I jasno se dolazi do zaključaka da je ovdje u zakonu zapravo skriveno namjera kako će u idućem periodu doći do stvarnoga smanjenja. No, misleći da mogu s ovim zakonom derogirati, Zakonom o pravima hrvatskih branitelja, e to ne mogu i ne može se dogoditi jer Zakon o hrvatskim braniteljima je lex speciallis, te ima u sebi ugrađene mehanizme koji nisu do sada izmijenjeni. I sve ovo što se čini, čini se derogacija Zakona o pravima hrvatskih braniteljima ovim Zakonom o mirovinskom osiguranju. Posebne specifične okolnosti u kojima su stečene mirovine, ne znam šta bi to trebalo biti. Pa treba napisati, da Domovinski rat je specifična okolnost i to su invalidi Domovinskog rata, obitelji poginulih, zatočenih, nestalih, roditelji i djeca poginulih branitelja. Pa tako treba pisati u ovom zakonu ako već se želi o njima razgovarati [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] I nije ispoštovana ona, zaključak koji govori o tome kako treba odgoditi ovaj zakon.
Hvala. Đuro Popijač, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa to je isto ključno pitanje kako se da kažem netko i usudi da u biti nešto što je dogovoreno, gdje je bio i predsjednik Sabora prisutan i gdje su svi zajedno jednoglasno donijeli neku odluku i zaključak da se nešto sasvim drugo donese na stolu prvo u vidu uredbe, a onda i ovog zakonskog rješenja. Zakonsko rješenje je sad gotova stvar jer je uredba naravno u tri mjeseca već na snazi, ali evidentno je da postoje skrivene namjere i da se u nekakvim ovim, nekim ovim zakonskim formulacijama, eskapažama naravno pokušava nešto odraditi i postaviti gotovo stanje i nakon toga stvar je završena. Očigledno da su ljudi to prepoznali i očigledno svaki dan se sve više potvrđuje da nisu bez razloga tamo i da nije zapravo ključno sve ono što se čitavu javnost sad pokušava uvjeravati od strane Vlade, ne znam nekoliko ovakvih i onakvih banalnih zahtjeva, nego se radi o kontinuiranoj i stvarnoj namjeri da se toj kategoriji korisnika mirovina nešto u budućnosti zaista uskrati i u najmanju ruku pogorša postojeći status. Hvala.
Ivan Grubišić, replika.
Javio sam se za repliku ponajprije da pohvalim činjenično stanje koje je iznio gospodin kolega Popijač, a to je da su mnoga radna mjesta nestala za vrijeme Domovinskog rata. Da je poremećena privreda na cijelom području bivše države i da smo mi to osjetili možda i na najteži način. No, zato se nisam javio za repliku nego kad ste u drugom dijelu i pri kraju svoga izlaganja založili se, što je vaše potpuno pravo, da apelirate na donošenje posebnog Ustavnog zakona o hrvatskim braniteljima. Što se mene osobno tiče ja sam za prvu kategoriju hrvatskih branitelja koji su ostali bez dijelova svoga tijela za Domovinu da im se sve što je moguće u Hrvatskoj državi učini i da im se dade. Ali, nisam da pred zakonom poništimo da smo svi jednaki pred zakonom i ja moram priznati ako budem na glasanju o tom zakonu da ću biti protiv. Pred zakonom svi moramo biti jednaki, a kategorijama 100% invalida sve dati što država može. Vi ste i u raspravi naglasili jednu stvar koja je jako važna, mi možemo donijeti zakon kao i u "U ime obitelji" o istospolnim heterogenim brakovima ali se u stvarnosti ništa nije promijenilo. Tako je isto pitanje hoće li Hrvatska doći u situaciju da neće moći isplaćivati ono što je obećala i Ustavom se vezala, a onda je pitanje tko će za to biti odgovoran? Hoće li narod plaćati ono što ne može dati, a što je obećano Ustavnim zakonom? Evo toliko samo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Đuro Popijač.
Hvala lijepo. Ja sam sasvim siguran da branitelji u svojim zahtjevima ne izražavaju želju da budu jednakiji među jednakima. Mislim da ne bi to tako trebalo niti shvaćati, gledati niti poimati. A da imaju razloga zbog čega su zabrinuti nisu samo materijalne prirode, nisu samo tzv. recimo "beneficije" prava ili što drugo govorite o tome nego jedna istinska potreba i da se o Domovinskom ratu i o njihovom statusu na pravi način društvo konačno i jednom zauvijek opredijeli. Jer osjećaju da se to duboko mijenja. Naravno to su i oni sami i ne znam koliko puta dosada izrekli, ne radi se o par stotina kuna, ne radi se o beneficijama, pravima koja im i pripadaju na kraju krajeva, Hrvatska država je to već davno priznala, nego osjećaju jednu potrebu i jednu obvezu da se o mnogim drugim stvarima progovori i da se i sam Domovinski rat, a ne samo i njihov status jednom zasvagda definira na pravi način i da bude on kao što i je stup i temelj ove države. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Vanja Posavac.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Naime, ovim zakonom definira se odredba kojom je preuzeta Direktiva Vijeća iz 1997. godine o okvirnom sporazumu o radu sa skraćenim radnim vremenom čime se otklanja mogućnost različitog tumačenja u provedbi i osigurava jednak pristup pravima iz mirovinskog osiguranja osiguranicima koji rade s nepunim radnim vremenom kao što je to prema važećim odredbama omogućeno osiguranicima koji rade s punim radnim vremenom. Prema navedenoj direktivi rad sa skraćenim radnim vremenom za stjecanje određenih prava iz socijalnog osiguranja izjednačen je s radom s punim radnim vremenom pa je u Zakonu o mirovinskom osiguranju potrebno jasnije urediti to pitanje tj. mora se izričitom odredbom definirati način izjednačavanja rada s nepunim radnim vremenom s radom s punim radnim vremenom za stjecanje prava iz mirovinskog osiguranja. Također, ovim izmjenama i dopunama izvršit će se usklađivanje sa Zakonom o životnom partnerstvu osoba istog spola, odnosno omogućit će se ostvarivanje prava na obiteljsku mirovinu osiguranim članovima obitelji osoba koje su sklopile životno partnerstvo pred nadležnim tijelom kao i članovima obitelji osoba koje nisu sklopile partnerstvo ali njihova životna zajednica se može izjednačiti s izvanbračnom. Također, pravo na produženo osiguranje osigurat će se i životnom partneru osiguranika koji je sklopio životno partnerstvo s osobom istog spola pod uvjetima propisanima za bračnog druga. Osiguranici, kao što već imamo u zakonu, osiguranici koji navrše 60 godina života i 41 godinu staža osiguranja imaju pravo na starosnu mirovinu za dugogodišnjeg osiguranika a dosadašnji korisnici prijevremene starosne mirovine zbog dugogodišnjeg osiguranja prevode se na starosnu mirovinu za dugogodišnjeg osiguranika radi jedinstvenog praćenja broja tih korisnika. Također, korisnicima invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad i korisnicima invalidske mirovine zbog djelomičnog gubitka radne sposobnosti omogućuje se stjecanje prava na invalidsku mirovinu zbog potpunog gubitka radne sposobnosti neovisno o stjecanju statusa osiguranika nakon ostvarivanja prava na mirovinu. Postupak vještačenja u mirovinskom osiguranju također usklađuje se sa Zakonom o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom i Zakonom o jedinstvenom tijelu vještačenja na način da se nadležnost za vještačenje radne sposobnosti i tjelesnog oštećenja prenosi na Zavod za vještačenja, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom. Uređuje se naime postupak nadzora i kontrole za prava utvrđena na temelju smanjene radne sposobnosti, djelomičnog i potpunog gubitka radne sposobnosti i tjelesnog oštećenja. Također dakle Hrvatskim braniteljima iz Domovinskoga rata i članovima njihovih obitelji odgađa se razdvajanje mirovina i to na 30. lipanj 2015. godine i spomenuto razdvajanje nema financijske učinke na visinu braniteljske mirovine tj. time se braniteljske mirovine ne smanjuju. Dakle, razdvojena mirovina u srpnju bit će jednaka svoti isplaćene mirovine u lipnju 2015. godine. Naime razdvojeni dijelovi mirovine zbrojeni daju ukupnu svotu mirovine koja je istovjetna svoti mirovine prije razdvajanja. Zbog svega navedenog klub SDP-a podržat će donošenje zakona i to po hitnom postupku jer smatramo da uistinu postoje opravdani razlozi za to. Naime, predloženim zakonom izvršava se usklađivanje odredbi Zakona o mirovinskom osiguranju sa Zakonom o jedinstvenom tijelu vještačenja budući da postupak vještačenja u području mirovinskog osiguranja od 1. siječnja 2015. godine obavlja jedinstveno tijelo vještačenja pri Zavodu za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom. Hvala.
U ime kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Kolegice i kolege, pozdravljam zamjenika ministra rada i mirovinskog sustava. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju je jedan od temeljnih zakona koji treba da na neki način manifestira socijalnu osjetljivost i socijalnu brigu u našem sistemu i da to pretoči u odredbe koje treba u životu da sažive. Ovaj zakon je prilično u nomotehničkom smislu po našoj ocjeni prilično komplicirano pisan i kad ga izanaliziramo vidimo da trebaš biti gotovo pravi stručnjak koji se bavi baš tom problematikom da ga protumačiš u najvećem djelu odredaba. Prema tome, oni ljudi kojima je ovo namijenjeno nemaju baš najbolju poruku da se mogu snaći u svim ovim silnim formulama, terminima, izračunavanjima iz članka ovoga u članak onaj i tako dalje bez nekakve konkretne definicije. Ali dobro, valjda to tako mora biti. Ovdje su se otvorila pitanja koja su suštinska. Dakle, mi možemo donositi izmjene zakona i možemo imati ovakva ili onakva rješenja koja su često uvjetovana nekakvim kratkoročnim ekonomskim stanjima i politikama. Po nama je temeljna stvar ovakvog jednog ko će omogućiti da se ove odredbe žive dugoročno, odnosno jesmo li stvorili pretpostavke da osiguramo sredstava u državi, u proračunu, u fondovima da se ova socijalna komponenta i razvija. Govorili smo ovdje o nekakvim, o stanju u gospodarstvu, u jednoj Njemačkoj radi 42 milijuna radnika i nije problem onda imati jaku socijalnu komponentnu mirovinsku, zdravstvenu itd. Kolega Šemper je to jako dobro rekao i nismo znali te podatke, oni su bliže tome da 1 naprema 1,13 je kod nas odnos, nekad je bio 3 prema 1 je odnos između radno aktivnog stanovništva i umirovljenika i to je suština ove teme. A ove zakonske odredbe su modeliranje onog što bi željeli da bude nekakva vrsta te socijalne komponente. Ja se mogu složiti da nije valjalo, ali možda kao dijete zanatlija ima nekakvog osnova da uspoređujem pa kažem i onaj socijalizam baš nije bio naklonjen zanatlijama, međutim moram konstatirati na kraju priče ako se sad nešto i devastiralo, uništilo ne bi se moglo uništavati ako se ne bi imalo šta uništavati. Prema tome, je logika stvari onaj sistem kakav je je stvorio je nešto, stvorio je nekakvu masu, neku esenciju proizvodnje industrijske itd. koja danas ne postoji. I to je za mene jedina logika bez ikakvih ideoloških bojanja itd. bez opterećenja nekakvoga konstatiram, a i nekakvim raspravama prije nekog vremena su rekli kod mene u Osijeku koliko tih pogona danas je mrak, koliko je devastirano, koliko su to rujne a koliko je toga bilo unazad 100 godina itd. Možemo to i konstatirati da je to i rezultat rata slažem se ali isto tako objektivno ajmo konstatirati da jedna Njemačka koja je bila razorena do temelja za 20 godina se potpuno digla iz pepela, postala najjača industrijska sila u Europi. Prema tome, to su relacije o kojima bi se moglo govoriti ali ja sad o tome neću govoriti. Mislim definitivno mi u klubu mislimo da je ovo početak, ovim pričama dakle, o ovim temama koje imaju socijalni karakter a to su jak mirovinski sustav i jak zdravstveni sustav je nešto što se našlo prvo na udaru koncepcije neoliberalnog kapitalizma i rezultat te koncepcije ćemo imati tek prilike u nekim vremenima da analiziramo. Bojim se da to neće biti pozitivna analiza uspoređujući situacije kako se to danas desilo u nekim zemljama trećeg svijeta poput Latinske Amerike itd. gdje je taj neoliberalni kapitalizam poharao sve ove komponente socijalnoga društva. Sam zakon, izmjene zakona mislim da su rezultat nekakve prakse i podržavamo ministarstvo u nastojanjima da se osnovni zakonski model usavrši. Ovdje je već bilo rečeno od čega se zahvaćalo, da sada ne ponavljam, ali to je model prijevremene starosne mirovine, osnovna mirovina, bodovanje invalidnosti, rokovi koji su vjerojatno prilagođeni nekakvim realnim životnim situacijama, vještačenje koje se pokazalo da ga treba korigirati i mislim da je po ovom modelu vještačenje dobro korigirano, da naravno ostaje ovdje ukazan problem probijanja rokova i kod vještačenja i kod donošenja tih upravnih akata vezano za utvrđivanje invalidnosti, to je nešto što je bolest našeg upravnog sustava kao i pravosudnog o čemu smo razgovarali i na tome naravno treba raditi. Vidimo da je dosta pažnje posvećeno i kategoriji istospolnih brakova, odnosno istospolnih zajednica koje su sada dobile i materijalne pretpostavke ovim zakonom da ravnopravno sudjeluju u mirovinskom osiguranju i mirovinskim fondovima. I mislimo da je to dobro ukoliko idemo, ukoliko smo išli tim putem kod izjednačavanja istospolnih brakova onda je logično da slijedom toga se uredi i ta mirovinska komponenta tih članova. I vidimo da smo to sve fino uradili. Međutim, ja sada na kraju, kažem, mi ćemo prihvatiti ove izmjene zakona ali moram otvoriti jednu temu koju svi izbjegavamo da pričamo, koja je postala u zadnje vrijeme aktualna u odnosima između dviju država, to smo jučer i u dnevnoj politici dakle dobili kao poruku nakon dolaska ministra vanjskih poslova Republike Srbije. Dakle radi se o između ostalih otvorenih pitanja, radi se i o obeštećenju kategorije umirovljenika hrvatskih građana koji u periodu do '97. godine koji su zbog ratnih okolnosti i drugih okolnosti bili zakinuti za isplatu mirovina. Ja ovdje moram reći da se ovdje radi prije svega ne o političkom pitanju nego o jednom vlasničko pravnom pitanju. Mirovine su svuda u svijetu neotuđivo pravo. U ovom slučaju one su još i određena vrsta socijalne kategorije jer se radi o socijalno vrlo osjetljivim i ugroženim kategorijama stanovnika. I ono što je najvažnije, kada se govori o ovim mirovinama govori se o hrvatskim državljanima koji su tu mirovinu stekli prije '91. godine, dakle koji su cijeli svoj radni vijek uplaćivali u fondove novce i koji su svojim radom i doprinosima, tadašnjim doprinosima alimentirali svoju mirovinu koja im je poslije '91. zakinuta. Zakinuta je naravno zbog ratnih djelovanja, zakinuta je zbog otežanog povratka, zakinuta je zbog činjenice da mnogi ljudi, da je obustavljen platni promet, poštanski promet na određenim područjima Republike Hrvatski koje su bile zahvaćeni ratom i da ti ljudi dakle uslijed te više sile, uslijed te više sile ili vis major kako je to u pravnoj stečevini međunarodnog prava nisu mogli odgovarati za takve okolnosti. Mi ovdje imamo danas činjenicu da dvije države o tome razgovaraju, to je Republika Srbija kao što sam rekao koja ima svoje političke razloge i ona inzistira da mi kao jedna od strana u tim pregovorima utvrdimo osobe koje su, dakle utvrdimo broj, utvrdimo osobe koje nisu primale mirovinu da se izračuna koji je to iznos, da se jednostavno napravi osnovni parametar kada se govori o tim korisnicima. Naravno mi kao druga strana u tome Republika Hrvatska ima svoje razloge, ona se poziva, dakle svoje razloge da se ne ide u obeštećenje tih ljudi pozivajući se uglavnom na upravne kategorije, na propis o mirovinskom osiguranju, na praksu iz '98. godine gdje se nisu mogli isplaćivati dugovi 3 godine unazad i kasnijim propisima se to svelo na godinu dana na činjenicu da su ljudi sami skrivili što nisu mogli podići svoju mirovinu itd., itd.. Dakle mi želimo se koristiti određenim formalno pravnim razlozima, zaprekama da tim ljudima ne omogućimo da steknu ono što ih pripada. Konačno ćemo ipak doći u situaciju da će zemlje bilateralnim odnosima tu stvar urediti jer će morati jer ih na to i sarajevska konvencija obavezuje i neke druge međunarodne kategorije i imati ćemo činjenicu da će Republika Srbija istaći negdje oko 12 hiljada takvih zahtjeva za hrvatske građane koji su još uvijek tamo. Međutim, ostaje pitanje hrvatskih građana, državljana Republike Hrvatske koji žive ovdje i čije zahtjeve nitko ne štiti u tom slučaju koji isto nisu dobivali mirovinu u tom periodu. Takvih je negdje po našem saznanju oko 18 hiljada. Dakle ja znam da je to jedna tema koja je vruća, koja je neugodna za razgovor, koja košta ali mi nemamo pravo te ljude zakinuti u tim svojim elementarnim, temeljnim pravima jer ponavljam mirovina je svuda u svijetu u svim vremenima neotuđivo vlasništvo, ti ljudi su nju stekli prije rata i alimentirali su svojim dugogodišnjim radom isplatu te mirovine. I da na kraju zaključim, ono što je najbitnije, aktualna Vlada je u svom programu 2011., 2015. u poziciji mirovinski sustav jasno rekla da će uzeti u obzir problem onih građana koji iako su redovno uplaćivali u mirovinske fondove nisu dobivali mirovine određeni vremenski period te u dogovoru s oštećenima razmotriti način obeštećenja. Znači to je, rješenje slučajeva ovih ljudi o kojima sam pričao je bio dio plana, odnosno programa aktualne Vlade prije 4 godine. 4 godine je prošlo, nemamo nikakvih pomaka, ljudi umiru, vjerojatno ti korisnici polovina ih više nisu ni živi pitanje je više koji je to iznos zahtjeva ali je činjenica da mi sve ove godine nismo apsolutno ništa uradili kako bi bar razgovarali i počeli razgovarati o toj stvari. Člankom 37. se zahvaća u članak 155. ovog zakona gdje se moglo na neki način da je postojala dobra volja bar urediti početak rješavanja ovoga jer je ovdje proračun se obavezuje na isplatu određenih iznosa u drugim slučajevima koji su određeni zakonom. Prema tome, mi smo mogli ovdje pripremiti i zakonsku pretpostavku da se otpočne sa isplatom odnosno sa obeštećenjem ovih ljudi. Hvala puno.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega Horvat, na samom početku ste ustanovili i ja mislim da je tome tako i da to treba uvijek spomenuti, da vidimo uopće kako naprijed i kako unaprijediti sustav. Kažete za vrijeme rata rat nas je dočekao sa 3 zaposlena na 1 umirovljenika, danas 1,13:1. Kažete umirovljeniku i kažete da je to uvijek suština ove teme i tome je doista bilo tako. Dok su branitelji oslobađali Hrvatsku ondašnja vlast si je smatrala za dužnost da ima oslobađati radna mjesta kako bi svojim odabranicima moglo ono što je nekada bilo društveno gotovo besplatno dati, na privatizaciju, na način koji do dana današnjeg iako smo uveli kazneno djelo nezastarijevanja takvih zločina nismo raščistili tu čitavu situaciju. Međutim evo današnji izdanak tadašnje vlasti, govorio je gospodin Popijač govoreći u ime kluba, on to negira odnosn kaže da to nije bitno ili sve u svemu bi se dalo zaključiti kako je to bilo tako davno da se eto nije ni dogodilo po njemu. Međutim nažalost, posljedice koje osjećamo i kroz ovaj sustav su evidentne i to je uz rat i ratna stradanja dodatno traumatiziralo Hrvatsku.
Mile Horvat, odgovor na repliku.
Uvažena kolegice Ingrid Antičević, slažem se sa vašom ocjenom toga stanja, međutim ja se ne vraćam tako daleko u prošlost nego jednostavno konstatiram da bi ovaj sustav kao mirovinski sustav kakav smo ovdje zakonom propisali, mora apsolutno imati svoju perspektivu u ekonomskim kategorijama. Dakle ukoliko odnos između aktivnih i umirovljenika bude bio progresivan, nema šanse da ovo što smo ovdje sebi zapisali, zadali kao model se provede u životu. Znamo da postoje silni stečajevi i sve veći broj stečajeva, svi ti ljudi u stečajevima odlaze kuda, odlaze na biro za zapošljavanje opet na teret države. Vidimo da je jednostavnije stimulirati ljude za odlazak u mirovinu nego restrukturirati javne sisteme, pojačati proizvodnju i ti ljudi opet odlaze na teret države, opet odlaze na teret proračuna. Prema tome, to su neke stvari koje baš mi ne ulijevaju optimizam da ćemo mi sutra imati jaku ekonomsku i stabilnu ekonomsku osnovu za provođenje mirovinske politike, a iza toga vjerojatno će doći u pitanje i zdravstvena politika i obrazovna politika, dakle svi ti elementi socijalne države će biti ugroženi jer jednostavno nema tko da napuni proračun. Kratko i jasno rečeno, u kući ne možete biti sretni i zadovoljni ukoliko se ne radi i ukoliko nitko ne radi.
Dragutin Lesar, replika.
Kolega Horvat, vi ste u svojoj raspravi spomenuli napad neoliberalnog kapitalizma na ovom konkretnom slučaju mirovinski sustav. Kad netko kaže neoliberalni odmah mu daju ideološku vrijednost pa ću ja umjesto neoliberalnog kapitalizma reći da se radi o brutalnom, da neki liberali ne bi bili uvrijeđeni zbog toga. Međutim, ne radi se samo o napadu na mirovinski sustav, javni mirovinski sustav. Mi smo izloženi svakodnevnim napadima i na javni obrazovni sustav, javni zdravstveni sustav i uvijek je cilj iza toga zapravo uništenje tog javnog dobra, javnog osiguranja, javne skrbi, javnog mirovinskog sustava i otvoriti tržište za privatni kapital. Mi smo uveli drugi stup mirovinskog osiguranja i ako ste primijetili Sabor nikada nije obavio raspravu o efektima drugog mirovinskog stupa, stanju u obvezatnog drugom stupu osiguranja, niti pa možete na jednom mjestu naći podatke recimo u prinosima tih fondova drugog stupa mirovinskog osiguranja. Dakle ovom generacijskom solidarnosti se često bavimo, a tih 5% sredstava, sad već negdje oko 60 milijardi prolazi ispod radara svih rasprava zakonodavne vlasti. Ali nisu samo stečajevi razlogom ugrožavanja javnog mirovinskog sustava. Rad bez zasnivanja radnog odnosa, oslobađanje od plaćanja doprinosa za mirovinsko osiguranje što je poput zaraze jednu i drugu Vladu unatrag nekoliko godina uhvatilo. Doprinosi i plaćanje doprinosa na minimalne plaće koje se tolerira u sve većem broju slučajeva uopće nikom ne zanima i ne velimo koliko milijardi kuna na mjesečnom nivou gubimo samo zbog ta tri aspekta. To je usklađivanje s europskim direktivama. Svako usklađivanje s europskim direktivama vam znači par sto milijuna kuna manje u mirovinskom sustavu.
Hvala lijepa. Mile Horvat, odgovor na repliku.
Zahvaljujem se. Kolega Lesar, u svakom slučaju mogu potpisati ovo što ste vi rekli. Vrlo dobra analiza, čak šira nego što sam je ja dao. Mogu to podvesti, ja bih to podveo pod jedan nazivnik, dakle dok god ne vratimo industriju na nivo kakav smo imali i dok god radnici ne počnu ići autobusima na posao i dok god ta proizvodnja ne počne biti osnovna stvar u društvu, a ne konzumerizam odnosno trgovine, megamarketi itd., dotle ćemo imati rupu u financiranju mirovinskog sustava. Naravno da će se to reflektirali na obrazovni, na zdravstveni i na sve ostalo što čini, ponavljam opet, socijalnu kategoriju jedne države. Neoliberalni kapitalizam je očito će ovdje proći, a negdje je već prošao. Da podsjetim samo trendovi u razvijenim državama jeste da se malo ograđuju od tog neoliberalnog kapitalizma u današnje vrijeme i da ipak vraćaju kontrolu države na nekakvim osnovnim resursima, na javnim sistemima, nad socijalnom politikom, nad zdravstvenom politikom. To rade ozbiljne države. Dakle, nisu prepustile sve divljem tržištu privatnog neoliberalnoga kapitalizma. To je sad dominantno u zemljama Latinske Amerike. Vidimo šta se dešava. Kulturne zemlje, odnosno bogate zemlje koje imaju određenu strategiju svog razvoja se polako otklanjaju od toga svjetskoga trenda.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Horvat, vi znate da je od '91. do '96. gotovo trećina Republike Hrvatske bila okupirana i nije bila pod jurisdikcijom RH. To se tada zvalo tzv. SAO krajina, istočna, zapadna Slavonija i ne znam ni ja kakve sve SAO-i. Prema tome, ovo što vi tvrdite i što tražite u ime ljudi, kažete da ih ima 12000. Dakle, ljudi koji potražuju mirovine za razdoblje '91., '96. ne kažem da nisu ljudska prava koja su naslijeđena iz bivše države. No, kada gledate situaciju tko je bio agresor na Hrvatsku, tko je proizveo rat, tko je doveo do ovoga onda vas pitam a vi ste stalnih, da kažem zahtjeva i prohtjeva iz vaše stranke te za obnovu, te za povratak stanova i to, uređenih stanova itd. I sve to plaćaju građani RH. I još uz to pozivate i političku volju ili pak odluke Republike Srbije kao nekakav adut u tome svemu, u razgovorima. Pa koliko je Republika Srbija pomogla povratak građana u Republiku Hrvatsku, koliko je ona dala za našu obnovu, za obnovu srpskih da kažem kuća u Republici Hrvatskoj, za razminiranje mina koje su oni postavili, Srbija postavila. Za ljude koji su stradali u genocidu, za 13 djece njihovim roditeljima naknade štete. To je nemjerljivo da se razumijemo koji su poginuli u Slavonskom Brodu od napada srbo četničke vojske, koji 8000 civila je poginulo u Hrvatskoj upravo u Domovinskom ratu. Pa hajmo gledati te naknade. Nema ni jedne potraživanja Hrvatske prema Srbiji. Zanimljivo! A vi ovdje stalno postavljate nekakve uvjete i non stop proizvodite nove materijalne, dakle davanja RH koja u ovakvoj situaciji kakva je i koja time iscrpljuje RH. Ja ne znam do kad će to više trajati. Evo.
Mile Horvat, odgovor na repliku.
Kolega Grubišiću, ja sam očekivao da će ovakav karakter vaše replike biti i ne zamjeram ništa. Dakle, ja ću pokušati argumentima odgovoriti na par stvari koje ste vi upozorili. Ja tvrdim da su mirovine neotuđivo pravo u svim međunarodnim kriterijima, neotuđivo pravo čovjeka koji ga je zaradio. I govorio sam da se ovdje radi o kategoriji hrvatskih građana koji su do '91. bili u mirovini, dakle rat ih je zatekao sa mirovinom. I oni su kroz svoj radni vijek u onom sistemu četrdesetak godina alimentirali izdvajanjem, alimentirali svoju mirovinu za starost. I taj dio, dakle ja govorim o tom dijelu. Dakle, netko je uzeo taj njihov dio mirovine. Netko je te novce u tom periodu uzeo, nije njima dao nego je usmjerio negdje dalje. Dakle, ja o tom pričam. I osim toga, osim toga da sam ja u pravu vjerojatno ili bar djelomično u pravu ili mi je namjera u redu govori i činjenica da je aktualna vlast rekao sam u svom programu rekla da će tu stvar riješiti. Dakle, prema tome vjerojatno postoji nekakav osnov čim je to tako i obećano. I treća stvar, govorite šta je Srbija, ne bih tu nju miješao. Ja bih rekao međunarodni faktor, međunarodne organizacije su i Srbiji i Bosni i Hrvatskoj dodijelili značajna sredstva izražena u milijunima eura da se riješi, zatvori taj put povratka i svega toga. Pitanje je da li smo mi to iskoristili i zašto mi kao država nismo ta sredstva iskoristili na način kao što nam je to europska, odnosno svjetska zajednica ponudila. Sarajevska konferencija imala je svoj budžet, imala je svoja sredstva. Prema tome, da li smo mi to iskoristili? Pa mislim to je pitanje. E nismo mi u Vladi, ja mislim ne bih na tu stvar odgovarao na takav način.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolega Željko Šemper.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani zamjeniče, kolegice i kolege. Iako ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o mirovinskom osiguranju ima oznaku E kao europski, malo toga se odnosi na odredbe koje se usklađuju sa Direktivom Vijeća. Jedna od tih je da se rad sa skraćenim radnim vremenom za stjecanje određenih prava iz socijalnog osiguranja izjednačava sa radom s punim radnim vremenu, pa je u Zakonu o mirovinskom osiguranju potrebno preciznije urediti to pitanje što znači da se definira način izjednačavanja te dvije mogućnosti za stjecanje prava iz mirovinskog osiguranja. I do sad je rad sa skraćenim radnim vremenom po raznim osnovama kao što su rad nakon isteka rodiljnog dopusta, rad zbog pojačane brige i njege djeteta bio izjednačen u pogledu uvjeta za ostvarivanje prava prema Zakonu o mirovinskom osiguranju sa radom sa punim radnim vremenom. Od 1. siječnja 2015. godine Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje više ne obavlja poslove vještačenja u prvom i drugom stupnju za potrebe ostvarivanja prava iz mirovinskog osiguranja. Zakonom o jedinstvenom tijelu vještačenja propisano je ustrojavanje jedinstvenog tijela vještačenja koje je sastavni dio Zavoda za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom. To jedinstveno tijelo trebalo bi vještačiti o svim postupcima u kojima se ostvaruju određena prava, odnosno na temelju nalaza i mišljenja tijela vještačenja. Zbog toga je potrebno uskladiti Zakon o mirovinskom osiguranju sa spomenutim zakonom. Nadamo se da će ovo jedinstveno tijelo vještačenja utjecati i na broj invalidskih mirovina jer početkom krize 2008. i 2009. godine u invalidsku mirovinu išlo je po 13 tisuća umirovljenika. U posljednje tri godine, a i nakon otkrivanja afere "Rubalo" zadnje tri godine u prosjeku u invalidsku mirovinu ide 3,5 tisuće. Ovim izmjenama zakona izvršit će se i usklađivanje sa Zakonom o životnom partnerstvu osoba istog spola kojim će se omogućiti ostvarivanje prava na obiteljsku mirovinu osiguranim članovima obitelji osoba koje su sklopile životno partnerstvo pred nadležnim tijelom kao i članovima obitelji osoba koje nisu sklopile partnerstvo a njihova životna zajednica se može izjednačiti sa izvanbračnom zajednicom. Od 1. siječnja Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje provodi postupak razdvajanja mirovina po posebnim propisima na dio koji je određen prema općima propisima, odnosno Zakon o mirovinskom osiguranju i na dio koji je određen prema posebnim odnosno povoljnijim propisima. Prema ranijem dogovoru u Hrvatskom saboru razdvajanje mirovina hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata odgađa se do 30. lipnja 2015. godine. Tako će se usklađivanje mirovina prema aktualnoj vrijednosti mirovine kojeg prema podacima Državnog zavoda za statistiku u prvom polugodištu ove godine neće biti svaki od tih dijelova mirovina usklađivati na poseban način prema člancima 88., 89. i 94. Zakona o mirovinskom osiguranju. Za ovaj postupak razdvajanja osobno sam smatrao i u vrijeme rasprava da bi bio bolji individualni pristup, posebno za svakog umirovljenika, od ovog posebnog zbirnog faktora pretvorbe prema vrstama mirovine. Moja rasprava najviše će biti usmjerena na članak 35. kojim se određuje pravo na starosnu mirovinu za dugogodišnjeg osiguranika kada navrši 60 godina i 41 godinu staža. To je značajna odredba koja je omogućila radnicima koji su rano ušli u svijet rada, u 17. ili 18. godini, a u svojoj 60. godini imaju respektabilan staž, 41 i više godina staža, i ne mogu više uspješno obavljati poslove svoga zanimanja, da budu umirovljeni bez penalizacije. Dosad je to bila prijevremena starosna mirovina, ali ocjena je da je ovakvo dugogodišnje osiguranje dovoljan razlog da se zove starosna mirovina zbog dugogodišnjeg osiguranja. Kakvi su efekti, vidimo već u primjeni u 2014. godini. Umirovljeno je oko 5000 umirovljenika s prosječnom mirovinom od 3500 kuna što je udio oko 61% prosječne plaće uz prosječan staž od 42 godine i 10 mjeseci i u prosječnoj dobi od 62,5 godine života. Za te korisnike propisana je i bonifikacija od 0,15% za svaki mjesec nakon 60. godine života kao neka ravnoteža korisnicima starosne mirovine koji su ostvarili bonifikaciju za staž nakon 65. do 70. godine kao što su primjerice sveučilišni profesori, liječnici, odvjetnici. Ova odredba predstavlja i dodatnu motivaciju za duži ostanak na radnom mjestu jer je u Hrvatskoj s 31.12.2014. godine staž sa 40 i više godina ostvarilo samo 13,57%. Za mene je sporno tumačenje stavka 2. članka 35. koji propisuje da radnik sa 41 i više godina staža ako ode u mirovinu na svoj 65. rođendan bude umirovljen u redovnu starosnu mirovinu prema članku 33. a ne prema članku 35. Ova odredba i inače je teško prošla, iako se radi o vrlo malom broju umirovljenika, jer poznat je stav europskih i svjetskih institucija, Svjetske banke, MMF-a što slušamo i čitamo svakodnevno, kako su prilikom odlaska u mirovinu važnije godine života od godina staža jer s njihove strane gledišta jedino je važno da si što stariji i da što manje godina koristiš mirovinu. Ja mogu reći da sam vrlo zadovoljan ovom odredbom o godišnjem osiguranju i stažu od 41 i više godina staža jer ipak uspjeli smo vratiti značaj dužem stažu i što više nagraditi takav staž. Osobno mi je žao što takvu odredbu nismo donijeli i ranije jer često, svakodnevno u klub HSU-a primamo primjedbe od onih koji su s istim uvjetima staža i dobi umirovljeni prije 3, 4 ili 5 godina. A na njih se, zbog retroaktivnosti, ne može primijeniti ova odredba. Nažalost, kod nas se zakoni prečesto mijenjaju, a svaki zakon ima svoj početak i kraj primjene pa to ima i negativnih posljedica. Klub HSU-a podržat će ove izmjene. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvaženi zamjeniče ministra. Danas, odnosno uvijek kada je bilo kakav Zakon o mirovinskom osiguranju i mirovinskim fondovima u pitanju uvijek se razvije raznovrsna i živahna rasprava. Pa je i danas bilo riječi o tome kako je teklo stanje s Mirovinskim fondom od '90-ih ili stanje sa brojem umirovljenika i brojem zaposlenika od 1990. pa nadalje. Pritom su izrečene dakle da kažem pomalo optužujuće izjave lijeve i desne strane tko je kriv za stanje koje je danas, a to je odnos 1,13 zaposlenika prema 1 umirovljeniku kakvo je sad trenutno stanje. Da kažem i to da je u 5 slavonskih županija, dakle 5 županija koje čine četvrtu i petu izbornu jedinicu trenutno u popisu umirovljenika ima 7 tisuća više umirovljenika nego li zaposlenih. To znači da je trend u Slavoniji i Baranji već došao do toga da je broj umirovljenika veći nego broj zaposlenika. Što je tome krivica? Povećan broj umirovljenika nije točno, jer je otprilike isto kao i prosječno u drugim sredinama. Nego je tu u pitanju smanjen broj zaposlenih. Pa je Slavonija i Baranja, Srijem u situaciji u kojoj je kao što i znamo i svi, da kažem jednostavno jedna siva ili crna zona RH koja je eto već dosegnula taj standard i kriterij da je broj umirovljenika veći nego li broj zaposlenih. I ne samo to, vi znate dobro da prosječna mirovina u 5 slavonskih županija, dakle u Slavoniji, Srijemu i Baranji niža nego li prosječna mirovina u drugim krajevima RH. Zašto? Pa zato što imamo one poljoprivredne tzv. nacionalne mirovine koje iznose 500 do 700 kuna, koje ima dobar dio ljudi u Slavoniji i Baranji koje naravno spuštaju prosječnu mirovinu na iznos koji je niži, puno niži nego li u ostatku RH. To moram istači jer je za Slavoniju i Baranju vrlo značajno. Kada govorimo o tome da država iz proračuna financira ili dodaje 17,5 milijardi kuna na onih 19 koliko se doprinosom za mirovinsko ubere onda moram reći da je upravo tih 17,5 milijardi kuna upravo deficit proračuna RH. Kada toga ne bi bilo hrvatski proračun bi bio što kažu na 0. Koliko se uprihodi toliko se i potroši. Međutim, one 3 milijarde koje idu zdravstvenom osiguranju i ovih 17,5 milijardi mirovinskom dakle čine zapravo taj deficit. Zašto nastaje taj deficit i zašto država izdvaja 17,5 milijardi kuna za mirovinsko? Dva su parametra, jedan je broj zaposlenih, drugi je broj umirovljenika. Porastom broj zaposlenih rastu i doprinosi za mirovinsko. Time automatski otpada dotiranje države mirovinskom osiguranju. Što to znači? Jedini cilj je zapravo zaposliti što više ljudi. To je i bio cilj Kukuriku koalicije prije 3 godine, jer jedino tako broj umirovljenika je otprilike standardan, ajde sad znamo ima određeni broj smrtnih slučajeva pa onda broj novih, ali kako reče sam ministar 1 milijun i 200 je nekakva standardna brojka za koju se ne očekuje neki nagli porast ili nagla promjena. Tu i tamo može tisuća više, tisuća manje biti ali to je ta brojka. Međutim, broj zaposlenih bi se mogao povećati, i u slučaju da se poveća na 1 milijun i 700 tisuća ljudi, sad ih je 1 milijun i 400 zaposlenih otprilike tako nekako, rezultati su različiti u anketi Državnog zavoda za statistiku i Ministarstva rada. Dakle, kada bi povećali na 1 milijuna i 700 tisuća ljudi zaposlenih mi bi smo Mirovinski fond i mirovinsko osiguranje doveli u jedan dobar red, pa time bi i balans državnog proračuna, odnosno deficit bi bio znatno, znatno smanjen. Eto to su i vrlo jednostavna i laka računica koju je i gospodin Linić istakao u provom govoru u raspravi povodom ovoga danas. Kažu da je 90% privatizacije od 1990. do 2000. bilo kriminalno, 90%. To je, nisam rekao ja, nego je to državna revizorica Šima Krasić rekla ovdje za ovom govornicom Hrvatskoga sabora kada je govorila o državnoj reviziji. Je li Vlada pokojnog Račana Ivice obećala da će izvršiti reviziju te revizije i da će doći do da kažem sankcija prema onima koji su kriminalno privatizirali? Je, u predizborno vrijeme, međutim u one četiri godine nije se ništa napravilo "Ujeo vuk magare." Tako i produžilo se dalje nakon ove 8 godina HDZ-ove vlade, ali tako je i danas nakon ove Vlade, 3,5 godine Kukuriku koalicije. I dok to ne ispravimo ili barem tako da one koji su kriminalno privatizirali regularno dio novca vrate RH, državi Hrvatskoj to neće biti sreće. Ja ne mogu reći da se to zove lustracija ali na neki način bi to trebalo učiniti. I ima načina kako se to može učiniti. Imate i primjera u drugim državama kako se to, država koje su također bile u socijalizmu do 91. pa su prešle na ovaj kapitalistički sustav, nazovi tako iako je on neoliberalan kod nas kako reče Lesar, dakle da se može i ima načina kako. A mi razmišljamo o nekakvim porezima na nekretnine i ne znam ni ja kakvim sve porezima, a imao mogućnosti i šanse da malo sagledamo dobit i da ne kažem suficit i sve ono što se ostvarilo iz te kriminalne privatizacije pa da na neki način jednom neću reći represivnom metodom se to izračuna i stavi fino u poreznu obvezu. Time bi se ti, oni koji su se obogatili na taj način pomogli ili vratili dio novca hrvatskoj državi i hrvatskom narodu. Znamo i to, ovdje se gospodin Horvat žalio na dio populacije koja je bila živjela u SAO Krajini da nije obeštećena mirovinama od 91. o 96. iako tada RH nije imala jurisdikciju nad Krajinom tzv. ona je bila navodno samostalna država, pa nek im Krajina isplati te mirovine koje su bile, na koje one imaju pravo, čak ima i Vlada Krajine u Beogradu, i dan danas postoji, prema tome nek se oni pobrinu za isplatu tih mirovina kad su tako, kad to potražuju. Nemam ništa protiv, neka ih obeštete. Ali moram reći i ovdje su gospoda iz Hrvatske stranke umirovljenika da su i hrvatski umirovljenici koji su živjeli u ostatku, dakle one dvije trećine Hrvatske koji nisu bili okupirani također bili oštećeni i da je zapravo u neku ruku rat koji je bio nametnut od strane Srbije i Crne Gore financiran upravo iz mirovinskih fondova. Kasnije se stranka umirovljenika nagodila sa državom pa je dio vraćen izravno a dio u ratama, to je već jedan sustav koji je proveden u Republici Hrvatskoj. Iako kada se gleda nije potpuno namireno sve ono što je zapravo umirovljenicima u to vrijeme oduzeto. Hoćete li i vi tražiti sada nekakvo ne znam ni ja što? Prema tome, dakle u toj povijesti mirovinskog sustava ima puno stvari koje smo danas raspravili. On što je mrkvica u ovom zakonskom prijedlogu, nije mrkva nego mrkvica je to da se priznaje radni staž u punom trajanju, to je 40 godina ili 41 godina. To je izvrsno i to je ono što je priznanje svakom radniku, svakom onom tko radi a dobro je da uopće doživiš, da uopće budeš na radnom mjestu 41 godinu i to je veliki uspjeh bez obzira na broj godina. Ali postavljam pitanje gospodine zamjeniče kako jedan liječnik koji završi medicinu u 25 godini može ostvariti 40 godina radnog staža u svojoj 60.-oj godini? Ne može, ne može, jer on sa 40 godina staža ima 65 godina. Ili ne samo liječnik, ja govorim o svojoj struci ali imate inženjere, imate i druge struke koji su fakultetski obrazovani oni ne mogu ostvariti nikakvo pogotovo ako je malo slabiji student pa završi u 27, 28 on ne može do 60 godine nikako a pa čak ni do 65 ostvariti 40 godina dakle puni radni staž. Prema tome, ovaj dio dakle ljudi imam sestru koja se zaposlila u 19 godini, sada ima 60 godina, ima 42 godine radnog staža, radi kao medicinska sestra. Ima sestara koje imaju 65 godina, radi u bolnici i ima 46 godina radnog staža jer je još se prije moglo zaposliti sa 16 godina u ono vrijeme, dakle kao njegovatelj pa kasnije je položila za sestru medicinsku i danas radi već 46 godina i više radnog staža. Prema tome volio bih i svi bismo mi ja mislim voljeli kada bi bio puno veći postotak od 13,57 koliko reče kolega Šemper da ima umirovljenika koji imaju 40 godina, dakle puni radni staž, bilo bi puno bolje, ali eto takva je situacija da je sada 13,57. U početku sam vam intervenirao replikom na ovo skraćeno radno vrijeme, za stjecanje određenih prava iz socijalnog, to iz Direktive socijalnog osiguranja, izjednačene sa radom s punim radnim vremenom. Zapravo to nije ništa novoga. Kako ste vi meni objasnili obračunati će se vrijeme provedeno, dakle oni koji rade povremeno ili privremeno spadaju također u tu kategoriju i da će se obračunati to vrijeme davanja u mirovinski fond i da, pa to je tako i sada koliko ja znam ja ne znam što se tu novog događa. Evo možda ćete mi vi moći objasniti. Prema tome ne vidim razloga da se, evo to se navodi kao nešto novo ali kažem vidim. Možda ovdje je možda moglo biti navedeno da tu spada i ta ne samo skraćeno radno vrijeme nego privremeni i povremeni rad koji nije skraćeno radno vrijeme. Nekada je kažem bilo skraćeno radno vrijeme ili kako se skraćeno radno vrijeme ili kako se skraćeno govorilo SRV po 4 sata dnevno, je li tako je i bilo i čak ocjena invalidskih komisija je bila druga kategorija po 4 sata dnevno radi. Prva je bila lakše radno mjesto, druga je bila skraćeno radno vrijeme po 4 sata i treće je bila mirovina. Eto tako su bile kategorije na invalidskoj komisiji koja sada nije više tako ne zove se, nego se zove jedinstveno tijelo vještačenja po Zavodu za vještačenje koje počinje raditi 1. siječnja ove godine i koje je do sada evo nakupilo kako netko ovdje reče preko 12, skoro 13 tisuća zahtjeva za vještačenjem. Dakle to jedinstveno tijelo. I mislim da će vrlo teško se početi odmatati to klupko vještačenja ako je zaista taj podatak točan a to je da za prva dva mjeseca ove godine imamo skoro 13 tisuća zahtjeva za vještačenjem. Znam da tu spada sve drugo, ne samo mirovinsko nego sva druga prava koja se ostvaruju preko te nekada zvane komisije odnosno jedinstvenog tijela vještačenja ali zaista brojka od 13 tisuća je zaista impozantna. Također naknada za staž koji je preko 41 godine a mjesečno iznosi 0,15% je jedna od mjera koja također doprinosi ajde da kažem i socijalne i svake druge osjetljivosti prema radnicima koji rade toliko godina. Znamo i za izjavu premijera koja je bila izrečena prije nekih 3, 4 mjeseca da on ne vjeruje sam da će ovaj sustav solidarnosti dočekati i njega kada ode u mirovinu, tako je otprilike rekao. To nepovjerenje prema samom sebi i prema mirovinskom sustavu zateklo me utoliko što nitko se iz mirovinskog sustava pa ni sam ministar nije na to osvrnuo ili ne smije ili je to točno što on govori, dakle premijer što govori i dakle onda je upitno i pitanje mirovine naše djece, naših unuka pa i nas samih evo već da ne kažem tako iako sam ja već zapravo 63 godine i pred mirovinu definitivno. Nisam za otpis ali za mirovinu jesam. Dakle što je to gospodin Milanović rekao, premijer hrvatske Vlade? Prije otprilike 4 mjeseca je izjavio da su mirovinski fondovi takvi kakvi jesu i da po načelu solidarnosti on sam može teško očekivati isplatu mirovine. Upravo tako je rekao u intervjuu sa, mislim da je bio gospodin Bago kada je davao intervju. To je ostalo vrlo nezapaženo u medijima, valjda su i mediji oktroirani pa onda prenose ono što hoće a ono što neće to prešute. Ali ja sam se tada pomalo i zabrinuo i pomalo počeo razmišljati o tome što to gospodin premijer govori o mirovinskim fondovima i mirovinskom osiguranju.
Hvala lijepa kolega. Morate njega pitati.
Pitat ćemo ga. Zbog toga klub HDSSB-a bit će, samo da kažem, najvjerojatnije suzdržan u vezi ovoga.
Ante Babić, replika.
… [[Govornik naknadno uključen.]] potpredsjednice. Kolega Grubšić, postavljali ste pitanje i govorili ste, zapravo davali rješenja kako bi se ovaj problem mogao riješiti, onda ste rekli povećanjem zaposlenosti, no zaboravili ste reći da je donošenje ovoga zakona zapravo prethodilo jednoj uredbi Vlade Republike Hrvatske koja je promijenila gotovo 49 članaka da bi danas po hitnom postupku donijela konačan prijedlog ovoga zakona. S druge strane, povećanje zaposlenosti se može dogoditi povećanjem investicija, ali Vlada kontinuirano radi jednu pravnu i poreznu nestabilnost i zapravo izostaje to povećanje investicija u Republici Hrvatskoj. I stručnjaci i ekonomisti su rekli da je ovo Vlada jedna od najgorih u posljednjih 40-ak godina, ali je interesantno da se održala na vlasti. Na početku ove Vlade omjer je bio 1:1,23 zaposlenih, sada je to 1:1,13 zaposlenih. 100 000 je osiguranika manje, a 10 000 je umirovljenika više. Zaboravili ste možda na dvije stvari u svome govoru što sam i očekivao, a to je demografska slika Republike Hrvatske koja ozbiljno prijeti rastu mirovinskih troškova i prijeti potpunom kolapsu mirovinskog sustava. Reći ću vam, od 2001. do 2011. godine Hrvatska je izgubila 152 000 osoba što je zapravo jednako gubicima u 7 domovinskih ratova. I ona druga stvar, to je odlazak mladih i visoko obrazovanih ljudi u inozemstvo iz Republike Hrvatske. Ako pogledate krajem siječnja ove godine bez posla, nezaposlenih u Hrvatskoj bilo je 329 751 što je u odnosu na siječanj prošle godine manje za 54 625 osoba. Postavlja se pitanje gdje su ti ljudi. Nažalost, u inozemstvu.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Babić, očito za ovu Vladu ima prekobrojnih, bio je neki film koji se zvao prekobrojna, dakle ima prekobrojnih u ovoj državi i ova Vlada već sada, a pogledajte malo tiskovine, pogledajte malo medije. O čemu oni govore, da ćemo uskoro dobiti na radna mjesta, na poslove u Hrvatskoj nekakve ljude iz Azije, Afrike ili pak zemalja kako voli reći gospođa ministarka vanjskih poslova iz regije JI Europe. Dakle olako se dopustilo da se Hrvatska demografski slama, slama, slama, da bi sada možda bili na granici od 4 milijuna stanovnika. Po popisu je bilo 4 milijuna 290. Teško da može se, ja nemam egzaktne podatke, ali da bismo teško imali možda i 4 milijuna stanovnika danas, i 4 milijuna. Ali kada eventualno i dođe do nekakvog oporavka i nekakve naznake izlaska iz tunela, dakle na kraju tunela smo nekakve recesije, što će se dogoditi? Nećemo imati više koga ni zaposliti jer su mladi, školovani ljudi otišli iz Hrvatske, a cilj je dovesti neke druge ovdje i to je problem, pomalo i tajni plan.
Slavko Linić, replika.
Replicirao bih kratko svom kolegi s obzirom da je izjavio da je nekada SDP najavio reviziju pretvorbe i ništa nakon toga. Pa nije baš tako. Revizija pretvorbe je i odrađena to je bio ogromni posao našeg ureda za reviziju koji je sve prijave po bilo kakvim sumnjama i nezakonitostima obradio tako da je ogroman broj i odrađen. I dapače dobili smo u Hrvatskom saboru i okončano izvješće o revizijama i u tom okončanom izvješću jedna od najtragičnijih stavki je bilo izgubljenih 400 000 radnih mjesta sa jasnim naznakama nezakonitostima, da li u procjeni zemlje, da li u ovome, da li, znači ne bi ulazio. Posao je bio nakon toga Državnog odvjetništva da pokrene postupke i tu možemo reći da smo razočarani jer nije procesuirano dovoljni broj svih nepravilnosti koje su u reviziji potvrđene. Dozvolite, to nije problem politike, to nije problem Hrvatskog sabora, to je ipak problem struke koja je morala taj dio i odraditi. Zato ja smatram da je što se tiče pretvorbe revizija odrađena, tu smo raspravili, utvrdili nepravilnosti i to po svakoj tvrtci i svakom imenu i bio je posao jednostavno tijela progona da odrade svoj dio posla. Mi možemo bit krivi da u raspravama o izvješćima Državnog odvjetništva nismo dovoljno inzistirali na provedbi upravo onoga što građani Hrvatske ….
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Kolega Linić, ja sam upravo i rekao da je Državna revizija, gospođa Šima Krasić, gledao sam taj prijenos, tada nisam bio saborski zastupnik, gledao sam taj prijenos na televiziji i nisam mogao vjerovat svojim ušima da je 90% privatiziranih tvrtki na kriminalan i nezakonit način. Kome treba politika narediti i odrediti da vodi sankcijski postupak, dakle postupak sankcija prema tome, pa to građane ne interesira. Oni nemaju dojam da to nije učinila politika. Vi kažete kriv je DORH, ma nema tu kriv je DORH, krivi smo i mi, krivi ste i vi, dakle u Vladi Ivice Račana vi ste izbore tada dobili na tome, na proklamaciji da ćete sankcionirati kriminalnu privatizaciju i svi su nadali se tome i očekivali. I ništa. I to je dan danas tako. Imate vi DORH koji je bio i pod 8 godina, dakle za vrijeme HDZ-a i danas imate DORH i nitko se ne češe po tome jer se boje. Šta je u pitanju strah, tajkuna, koga. Pa narodu je dosta. Pa ljudi, doći će do toga, jučer su me pitali hoće li doći do oružanog sukoba? Sve je moguće, jer ako neće država, ako neće politika, ako neće DORH, pa narod će uzeti stvar u svoje ruke.
Željko Šemper, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega vi ste u svojoj raspravi govorili o pražnjenju mirovina na početku devedesetih godina u vrijeme agresije, pa poznato je da su, dakle i umirovljenici u to vrijeme pomagali obranu i stvaranje naše države jer su tih godina što bi kazao Mamić mirovinski fondovi bili puni kao brod. Ne samo da su pomagali obranu naše domovine nego su i do '90-te godine stvarali sva materijalna dobra, gradili domove i škole, bolnice. Ali od '93. do '98. godine zbog nezakonitog usklađivanja mirovina pretrpili su određenu štetu. Kasnije smo u suradnji i jedne i druge Vlade izborili da se to obeštećenje umirovljenicima vrati u razdoblju od 2006. do 2013. godina u iznosu od 10 milijardi. Međutim, kao posljedica toga od '99. godine oštećeni su teško novi umirovljenici. Zbog čega? Njima je početna, aktualna vrijednost mirovine izračunata na razini mirovina 31.12.'98. a u to vrijeme isplaćivao se dodatak, a taj dodatak nije ušao u izračun početne aktualne vrijednosti mirovine. Danas zbog toga 708000 umirovljenika ima u prosjeku manje 446 kuna mirovine što samo u ovoj godini iznosi 3,7 milijardi. I to bi bilo to. Hvala.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Šemper, ne uplatite li vi i jednu ratu pristojbe televiziji ili pak dvije pa vam dođe opomena, pa kasnije druga opomena sa računanjem zakonskih zateznih kamata od 17%, a vidite vi ste rekli da je taj dug nastao u periodu ili u vremenskom razdoblju od '93. do '96. a isplaćen je 2006. do 2010. godine. Dakle, 10 godina. Što mislite koliko bi milijardi kuna, dakle u tom sporazumu sa Vladama RH i lijevom i desnom trebalo biti isplaćeno. Bilo je isplaćeno 10 milijardi kuna da ste ono na što imate uvijek pravo na zakonske zatezne kamate od 10 godina. Koliko bi to bilo onda novaca? Ne. Vi ste se lijepo i uredno sporazumjeli džentlmenski i fer i dogovorili za ovu isplatu što je da kažem o.k. Ali ne bojte se, za bilo koju drugu dug koji bi vama ili nama bez obzira bio zaposlen ili umirovljenik ostvario prema bilo kome Hanžeković bi vam sasvim sigurno ribnuo 17% zakonskih zateznih kamata za mjesec dana neplaćanja. A što se tiče nove prijevare, ja možda nisam dovoljno upućen, ali ako to nije onih sto kuna što je gospodin Račan dijelio još od 2000. umirovljenicima mjesečno što nije ušlo u mirovinski osnov, pa ste tim dijelom jasno i zakinuti. A možda će doći do novih pregovora sa Vladom kada budu bolji dani.
Igor Češek, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Grubišić, vi ste prilikom svoje rasprave i govorili o uvozu radne snage iz regiona, ispričavam se regije. To je meni tako mrska riječ, jer nikad ne znam na šta se to regija odnosi, da li se ona odnosi na Srbiju, Crnu Goru ili možda na Italiju, Sloveniju, Austriju, Mađarsku. Dakle, iz nerazvijenih dijelova regije će se uvoziti radna snaga, pa možemo i konstatirati da se može uvoziti i radna snaga iz trećeg svijeta u treći svijet, jer prema ovim katastrofalnim podacima koje možemo iščitati, a vi ste ih u svojoj raspravi napomenuli stvarno bojim se da pripadamo u zemlje trećeg svijeta po razvijenosti, a dotakli ste se i teme odnosa zaposlenih i umirovljenika na području Slavonije i Baranje odnosno na pet slavonsko-baranjskih županija di su podaci uistinu katastrofalni. Znamo da na jednog umirovljenika ide 0,96 radnika. Nešto je stanje bolje u Osječko-baranjskoj županiji dok u ove ostale četiri je uistinu katastrofalno. Šta vam se dogodilo? Nakon tog nesretnog rata i naših okupiranih područja došlo je do propadanja velikih tvrtki, drvnih industrija i svega ostaloga. I sad kako napokon pokrenuti našu tu Slavoniju? Mladi ljudi odlaze. Razgovaram sa čovjekom od 30 godina, završio je srednju školu, dakle sa 18 godina je postao radno sposoban i završio svoje obrazovanje. On do 30 godina života je jedva uspio prikupiti 2 godine radnog staža. Kada će on uspjet sebi napuniti 40 godina radnog staža da zasluži mirovinu? Pa nikad, nikad. A vi znate da, zajedno se i sa mnom zalažete da se bar i kroz te zakone o poljoprivrednom zemljištu i mladim ljudima dozvoli odnosno omogući da mogu doći do posjeda državnog poljoprivrednog zemljišta kako bi upravo oni bili pokretač razvoja te naše Slavonije i Baranje, a onda se nadam da će i odnos zaposlenih i umirovljenika biti apsolutno drugačiji od ovoga. Hvala.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo kolega Češek. Podsjetili ste me na jedan podatak koji je objavilo Ministarstvo regionalnog razvoja. U toj tablici nerazvijenosti općina, dakle prema onom vrhu gdje je naš otok Vir i još neki riječka općina čini mi se Kastav ili tako nešto na top listi tih općina nalazi se i općina Čaglin na 72 mjestu odozdol. Znate li ovdje kolege saborski zastupnici kolika je stopa nezaposlenosti u općini Čaglin? 92,4%. Stopa nezaposlenosti koja je u Hrvatskoj oko 20, između 20 i 25% u općini Čaglin iznosi prema podacima Ministarstva regionalnog, ne prema mojim podacima, Ministarstva regionalnog razvoja, 92,4%. Eto. I sad mi govorimo o Slavoniji, drvna industrija je uništena, također privatizacijom. Poljoprivreda nije smatrana strateškom granom, ona je tako by the way, usput neka grana gdje se malo ljudi daduckaju po polju itd., a mi ćemo uvoziti sve što se poljoprivrede tiče i svih prehrambenih proizvoda. Time je poljoprivreda stavljena potpuno u drugi plan pa je turizam u bruto društvenom proizvodu zauzeo puno jače mjesto na višoj razini nego poljoprivreda od koje imamo 7%, a turizam 11%. Nikada to nije bilo ni u jednoj državi EU niti je i dan danas u zemljama EU nego je poljoprivreda i Odbor za poljoprivredu EU nosi 40% novaca. A kod nas? I kako ćemo mi naprijed? Slušao sam gospođu ministricu Pusić kada je prije 4 godine govorila o perspektivama Hrvatske i rekla da već u onom trenutku prije 4 godine treba 6,5 tisuća stranih radnika u Hrvatskoj. Sve je jasno.
Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa da sam znao da ćete kolegi Češeku o poljoprivredi malo govoriti ja bih možda na tu temu se javio, ali budući ste to rekli mene je potaklo na repliku ono gdje ste govorili o jedinstvenom tijelu vještačenja. I mislim da to stvarno zavređuje jednu veću pozornost. To tijelo vještačenja koje je najavljivano kao jedno svemoguće tijelo iako je struka bila malo suzdržana po tom pitanju jer su rekli da svega 6%, 7% se može lista ona primijeniti u tom dijelu. To je poznato. Ali ova brojka od 13 tisuća to je uistinu zabrinjavajuće. I sad mi moramo uistinu postaviti pitanje tko će to odčepiti? Evo sad smo prije kratkog vremena mijenjali onu listu tjelesnih oštećenja, bila je ona uredba jel' tako koja je tu metodologiju propisivala i sad je ova lista usvojena. U redu. Ajde neka to pomogne, ja se slažem, i neka ubrza. Ali nije ni mijenjan ni Zakon o hrvatskim braniteljima koji isto tako regulira određene stvari. A treća stvar, ja ću reći da se radi još jedna šteta, a znate koja? Pa sad smo govorili dolje na Danu bubrega smo govorili o liječnicima. I sad zamislite koliki su to ljudi po bolovanjima, koliko to vremena … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? I sad liječnici naravno oni imaju onu stopu svoju 3,5% koju ne smiju prekoračiti. Ako on prekorači onda ga kažnjava, shvaćate? To je jedna priča zamršena, ja bih rekao, i koja zahtijeva žurnost u ovom smislu da se ovih 13 tisuća rješava čim prije ili na … [[Govornik se ne razumije.]] ili bilo kako drugačije. To su te stvari koje uistinu glede ovog jedinstvenog tijela vještačenja zahtijevaju žurnost i brzinu rješavanja odmah. Evo, to je bit priče. Hvala lijepo.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Poštovani kolega i po struci i svuda ja ne znam na 3,5% na što ste vi govorili? Jel na stopu bolovanja? E nekada je bila malo veća stopa bolovanja ali to je bila ona trula država jel'. Dakle, ja sam radio u medicini rada pa znam kako je. Ali kad je bila recimo tekstilna industrija u pitanju onda je bila i veća jer ima stvari koje nisu baš nezdrave a ponekad 3000 radnica imate stvari koje morate dati bolovanje ako ima netko … [[Govornik se ne razumije.]] ili ne znam ni ja što. Ali o tom možemo stručno razgovarati. No, kada se govori o jedinstvenom tijelu vještačenja onda se valjda mislilo da će se time postići jedinstveni kriteriji, valjda je to bio cilj zapravo stvaranja. Da ne bude različit kriterij ne znam u Dubrovniku i negdje u Vinkovcima ili u Varaždinu jel', dakle da bude jedinstveni kriterij. Ali imamo mi sada i sudačku praksu gdje kažu da trebaju biti jedinstveni kriteriji suda u cijeloj Hrvatskoj pa imate onaj Centar za ujednačavanje sudske prakse koji se osnovao. Pa moglo se tim putem možda i u povjerenstvima za ocjenu tjelesnih oštećenja ili invalidnosti također nešto napraviti. Teško je reći ali evo predmeti se gomilaju, stopa od 3,5% vas kači u plaći jer je ona određena po liječniku jel', ali kako će se to riješiti, hoće se odčepiti, začepiti ja ne znam, vi ste rekli da se odčepi ali vidjet ćemo.
Kolega Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra. Pa ovaj zakon je pun zapravo nejasnoća i skrivenih stvari koje teško se mogu objasniti. Kaže se u ovom zakonu da će korisniku invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad i korisniku invalidske mirovine zbog djelomičnog gubitka radne sposobnosti ako ostvari invalidsku mirovinu zbog potpunog gubitka radne sposobnosti starosnu ili prijevremenu starosnu mirovinu nova mirovina određuje se na temelju mirovinskog staža i ostvarenih vrijednosnih bodova do dana stjecanja prava na invalidsku mirovinu zbog potpunog gubitka radne sposobnosti pravo na starosnu ili prijevremenu starosnu mirovinu. Budući da je za korisnike starosne i prijevremene starosne mirovine koji su bili obavezno osigurani u mirovinskom osiguranju nakon ostvarivanja prava na mirovinu propisano da im se nova mirovina može odrediti samo ako su nakon stjecanja prava ostvarili najmanje jednu godinu mirovinskog staža. U stjecanju prava na novo određivanje mirovine potrebno je sve korisnike izjednačiti. Ja bih volio kad bi se ovaj pasus koji je naveden na strani 4. mogao jasno pojasniti što je pjesnik htio reći? Na koga će se sve to odnositi? U daljnjem slijedu imamo da je odredbom članka 126. Zakona o mirovinskom osiguranju propisane su obaveze odrađivanja kontrolnog pregleda u roku od 3 godine čija je svrha provjera zdravstvene i radne sposobnosti osiguranika. Podliježu mu svi korisnici invalidske mirovine i naknade zbog tjelesnog oštećenja. Svi nalazi i mišljenja ovlaštenog vještaka i višeg vještaka na temelju kojih se stječe pravo podliježu obaveznoj reviziji koja se provodi u ministarstvu nadležnom za mirovinski sustav. Tri godine da se svi korisnici invalidske mirovine ili naknade zbog tjelesnog oštećenja mogu revidirati po tijelu vještačenja jedinstvenoj listi vještačenja koja nije ni funkcionalna ni upotrebljiva, po svim stručnjacima koji su to analizirali, provjeravali i u probnom vještačenju isprobali i jasno su dali i bez obzira na sve to naprasno, bahato i većinom u Hrvatskom saboru donesen je Zakon o jedinstvenom tijelu vještačenja. Dok s druge strane derogiranje Zakona o pravima Hrvatskih branitelja u kojima ostaje i daje postupa stjecanja invalidnosti kao i oštećenja organizma nije izmijenjen. I ne možete Zakonom o mirovinskom osiguranju derogirati Zakon o pravima Hrvatskih branitelja. Ja sto puta ponavljam, tisuće tužbi, tisuće žalbi, tisuće upravnih postupaka i sudskih postupaka opet će biti aktualno u narednom periodu. A još ono što je najintrigantnije da je odredbama članka 127. Zakona o mirovinskom osiguranju ovlaštena je Vlada Republike Hrvatske da uredbom detaljno propiše način i postupak medicinskog vještačenja u mirovinskom osiguranju. U međuvremenu je donesen Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanja osoba s invaliditetom itd. I što to govori, da je Vlada omogućila da se za sve kategorije za koje će se vršiti vještačenje a ta prava će biti iz područja socijalne skrbi, rodiljnih i roditeljskih potpora, obrazovanja, profesionalne rehabilitacije i zapošljavanja osoba sa invaliditetom, zaštite ratnih i civilnih žrtava rata te drugih područja u kojima se ostvaruju određena prava na temelju vještačenja, odnosno na temelju nalaza i mišljenja tijela vještačenja, jedinstvenog tijela vještačenja kao i jedinstvene liste oštećenja organizma koje će detaljno opisati i urediti uredbom Vlada Republike Hrvatske. Zamislite si što će se dogoditi sve ove kategorije u jednom vještačenom tijelu, jedno tijelo koje će za sve te kategorije biti, a tri godine je rok da se svi izvještače i da se donesu rješenja. Mislim to je da ti pamet stane, a s obzirom da Hrvatski ratni vojni invalidi, roditelji poginulih i svi drugi koriste prava iz posebnog zakona koji je lex specialis i ovaj zakon se ne bi trebao i ne bi smio primjenjivati na njih. Vi i dalje nastavljate sa načinom kako ne valja. Jednako tako kao što niste ispoštovali ni zaključke Odbora za ratne veterane u kojem su svi branitelji, ratni veterani su u Odboru za branitelje na čelu sa predsjednikom Hrvatskog sabora koga ste također izigrali donijeli jednoglasnu odluku da se predlaže odgoda primjene Zakona o mirovinskom osiguranju za 6 mjeseci, dok komisija koja je formirana od strane zastupnika i braniteljske populacije ne izvrši uvid u ta načelna rješenja koja već sada stižu kako bi se došlo do pravih saznanja što će u budućnosti nakon tih 6 mjeseci Hrvatski branitelji, populacija invalida, stradalnika Domovinskog rata zapravo dobiti iz ovoga zakona koji predlažete o mirovinskom osiguranju i koji derogira Zakon o pravima Hrvatskih branitelja, koji dosada nije izmijenjen u ni jednom članku kako bi mogli koristiti ovaj Zakon o mirovinskom osiguranju. Znači, prijedlog predsjednika Hrvatskog sabora na tom istom odboru bio je slijedeći, da kao pravnik i stručnjak slažem se da sva prava koja pripadaju Hrvatskim braniteljima budu sastavljena u jednom jedinstvenom Zakonu o pravima Hrvatskih branitelja, da iz njega proizlaze i prava, da iz njega proizlaze i komisije, da iz njega proizlazi i rješenja o visini mirovina kao i korištenju svih ostalih prava toplica, pomagala, liječenja i svega ostalog. Komisija do sada od strane ministarstva nije pozvana ni jedanputa iako je odbor jasno definirao imena koja čine komisiju. Ni jedanputa ni Zavod za mirovinsko osiguranje niti njegov ravnatelj nije se drznuo pozvati kako bi zajednički prekontrolirali rješenja koja će biti upućena nakon 1. listopada. Znači ponovo se događa da se opće ne vodi briga niti se želi stvarno prikazati što će se dogoditi u budućnosti sa Hrvatskim braniteljima, kakav će njihov status biti, kakva će biti njihova primanja. S obzirom da su sada, vidljivo je da će revizija, da će u tri godine se napraviti usklađenja, da se predviđaju usklađenja koja će biti da onaj dio koji je po općim propisima taj se može usklađivati sa rastom, a onaj dio koji je po posebnim propisima taj će ovisiti o rastu BDP-a, taj će sigurno biti ili smanjivan ili povećavan tj. za jedan dio je vrijednosni bod napravljen tako da je manji nego što je bio u prijašnjem vremenu i sigurno ako se dogodi usklađenje nakon 1. lipnja, kao što je to predviđeno, kada počinje važiti ovaj zakon koji je odgođen u ovim člancima samo, iako nije u cijelosti odgođen kako što je to bilo zaključeno i dostavljeno Vladi Republike Hrvatske kao i ministarstvu, i obećano da će biti tako učinjeno sigurno će umanjiti primanja Hrvatskih branitelja. I to je ono što se nije smjelo dogoditi, nije se smjelo dogoditi da ove nepoznanice koje se žele zapravo napraviti ovim zakonom jasno govore smjer kojim se ide i kako bi se zapravo naštetilo Hrvatskim braniteljima a ne kako bi im ostala ova prava koja su dosada imali. Ja bi samo želio još naglasiti da ove opisne slike koje su navedene kao što je to već prije i rečeno da se radi o izuzetno osjetljivoj kategoriji umirovljenika koji su mirovinu ostvarili u specifičnim okolnostima stoga se polazeći od aktualnih zbivanja te uzimajući u obzir problematiku razmatranu na 23. sjednici Odbora za ratne veterane Hrvatskog sabora itd.. Mislim zamislite si ovu formulaciju, izuzetno osjetljiva kategorija umirovljenika u specifičnim okolnostima stoga se polazeći od aktualne situacije nešto donosi ili se nešto prihvaća kako bi se odgodilo a poslije toga se napravilo ono što je glavni cilj a to je zapravo da se ovu populaciju pomalo izjednačava sa svima drugima da se jedinstvenim tijelom vještačenja želi učiniti ono što je naumljeno i da se jedinstvenom listom oštećenja organizma jasno kaže e nećete više imati prava koja ste imali do sada.
Hvala lijepa. Nastaviti ćemo u 15 sati replikama.
Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Prvo ćemo čuti replike na izlaganje poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Uvažena Gordana Sobol, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakić, ja bih ovako rekla da ste vi ustvari svoju raspravu odradili tako da ste ustvari ostavili dojam ja bih ipak rekla jednog vrlo namjernog pokušaja da ukažete na to kako ustvari očito ne razumijete problematiku o kojoj ove izmjene Zakona o mirovinskom osiguranju govore, odnosno na što se ustvari odnose. Sve izmjene i dopune o kojima se danas ovdje raspravlja u okviru ovih izmjena i dopuna Zakona o mirovinskom osiguranju odnose se na usklađivanju, što sa europskim direktivama a što sa zakonima koje smo u međuvremenu od donošenja ovog zakona mi usvojili nakon rasprave u ovom saboru. Pa je onda tu i usklađivanje sa Zakonom o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom, usklađivanje sa Zakonom o jedinstvenom tijelu vještačenja, Zakonom o životnom partnerstvu, Zakonom o nasljeđivanju, Zakonom o mirovinskim fondovima i dijelom sa Zakonom o pravima branitelja, odnosno sa Uredbom Vlade koja je donesena i kojom je poštivan dogovor i zaključak koji ste vi donijeli zajedno sa braniteljima, predstavnicima branitelja i prosvjednika u Savskoj na Odboru za ratne veterane, a to je onaj dio iz Zakona o mirovinskom osiguranju da se na populaciju branitelja ne odnosi se do kraja 6.mjeseca dio koji govori o mirovinama branitelja. U međuvremenu je ako se ne varam i maknut iz javne rasprave jedan prijedlog zakona o pravima branitelja i dogovoreno je da će povjerenstvo, radna skupina itd. radit na pripremi novog zakona. O tome kako će taj novi zakon izgledati, što će on sve u sebi obuhvatiti ostavimo i raspravi onome što ćemo mi ovdje raspravljati na plenarnoj sjednici. Možda ćemo nakon toga morati neke zakone koje sada imamo usklađivati sa tim novim Zakonom o pravima branitelja.
Zahvaljujem. Na repliku odgovara uvaženi Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa moje sumnje su jasno obrazložene u tekstu ovih objašnjenja zakona, pogotovo na stranici 5 gdje sam vam jasno pročitao zaštite ratnih i civilnih žrtava uz sve ove kategorije koje ste vi naveli. U daljnjem slijedu kada bi to bilo točno da ovaj zakon stvarno nije preteča nečemu što će se odraziti negativno na hrvatske branitelje, provedena bi bila i javna rasprava sa zainteresiranom javnošću, ne bi se išlo u ovakav hitni postupak koji zasigurno izražava sumnju da se neće dogoditi ono o čemu sam ja govorio. Svaki od tih dijelova će se uskladiti prema odgovarajućoj aktualnoj vrijednosti mirovine. Da nisu ova rješenja koja su za djelatne vojne osobe, ali i za invalide već diljem Hrvatske odaslana, bez obzira što se dogodio zaključak jednoglasno što se teško događa, ali dogodio se jednoglasni zaključak odbora i tu je izigran zaključak odbora s obzirom da se reklo striktno da se odgađa cijeli zakon u primjeni na 6 mjeseci. Odgodili ste samo dva članka i u tome je problem. … /Buka u dvorani./… Cijeli zakon da, da ste pročitali zaključak vidjeli bi da se cijeli zakon odgađa, da se zaključak predlaže se odgađanje zakona na 6 mjeseci. To je zaključak Odbora za ratne veterane koji je donesen jednoglasno i to je netko izigrao i zbog toga postoji relevantna sumnja da su i svi ovi članci koji dvosmisleno govore o tome kakve će bit mirovine opravdani. Opravdana sumnja postoji.
Druga replika Tomislav Ivić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Slažem se kolega Đakiću sa vama kada ste govorili o tome da nije bilo uopće ni potrebe o razdvajanju mirovina hrvatskih branitelja na onaj dio koji je stečen po Zakonu o pravima hrvatskih branitelja i na onaj dio koji je na osnovu mirovinskog staža odnosno u Zakonu o mirovinskom osiguranju i da to razdvajanje mirovina nije rađeno zbog transparentnosti, jer i do sada je bilo jasno vidljivo i u HZMO-u su imali uvijek te podatke koliko u ukupnom iznosu mirovina se odnosi na mirovine hrvatskih branitelja. I ništa tu nije bilo sporno nego to razdvajanje je napravljeno iz jednostavnog razloga, da bi se i ovaj put zakinulo hrvatske branitelje odnosno da bi se napravile uštede za državni proračun jer usklađivanja mirovina po Zakonu o mirovinskom osiguranju, dakle onaj dio koji se odnosi na godine radnog staža neće biti sve dok rast BDP-a ne bude veći od 2% i dok deficit državnog proračuna ne bude manji od 3%. Dakle branitelji će u tom slučaju izgleda poprilično počekati kada će doći na red usklađivanje mirovina, onaj dio koji se odnosi na Zakon o mirovinskom osiguranju. Dakle ne treba stvari prikrivati, … treba jasno i glasno reći zašto se rade izmjene nego reći da se to radi zbog transparentnosti to jednostavno nije točno i nije to suština te izmjene nego je suština da se uštedi 100-tinjak, 200, 300, ne znam koliko milijuna kuna i to opet na grbači hrvatskih branitelja što naravno nitko iz ove populacije ne može podržati. Hvala.
Odgovor na repliku, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Da, točno je da nikakvih pravih razloga niti se razdvajanje mirovina odnosi na usklađenja s europskim normativima i zakonima. Činjenica je da u tom grmu leži zec, da razdvajanje mirovina se želi oni koji su imali određeni staž definirati koliko će imati po tom stažu, a koliko će po posebnim propisima. Ali naglašavam donosimo zakon koji je u suprotnosti sa Zakonom o pravima hrvatskih branitelja. Dok se pišu rješenja već gdje su umanjene mirovine za 0,35 procenata od onoga što bi trebale biti u prijašnjim rješenjima, dok se pišu rješenja u kojima se ne obračunava staž koji je bio zarađen jer se otišlo u neku mirovinu po šest, … [[Govornik se ne razumije.]] sa otpremninom, bez otpremnine djelatnih vojnih osoba, invalida iz Hrvatske vojske i takvih kategorija jasno se želi izmanipulirati ponovo i derogirati Zakon o pravima hrvatskih branitelja kao i zaključci koje je sam svjedočio i predlagao predsjednik Hrvatskog sabora. Zaključak pod jedan koji je odbor donio, predlaže se odgoda primjene Zakona o mirovinskom osiguranju za šest mjeseci. Jasno i glasno piše. Evo pogledajte zaključak koji je originalno potpisan, jednoglasno donesen. Formirana je radna skupina za izradu novoga zakona i to je činjenica i on je već blizu svojega kraja. No međutim, formirana je i radna skupina i saborskih zastupnika i braniteljske populacije koja je trebala iskontrolirati izračune tih razdvojenih rješenja da li će bit na štetu hrvatskih branitelja ili neće. Do dana današnjega, tri mjeseca je prošlo nitko ih nije sazvao, nitko ih nije pozvao ni u ministarstvo ni u Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje kako bi im se prikazala jasna slika toga.
Posljednja replika Željko Šemper. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Đakić vi ste govorili o jedinstvenom tijelu vještačenja pa sam se ja htio malo referirati na to. Vi ste kao stavili pod znak pitanja taj ustroj toga tijela. Međutim, znamo kako je to bilo rađeno u proteklim godinama da su vještaci u područnim službama radili taj posao, a svima nama je možda i poznato kakva je situacija što se tiče umirovljenja i broja invalidskih mirovina, broja korisnika. Prema Zakonu o mirovinskom osiguranju danas imamo oko 230 tisuća korisnika invalidskih mirovina, a prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja još imamo 58. Znači, ukupno imamo 287000 korisnika invalidskih mirovina i to je otprilike da svaki četvrti umirovljenik je korisnik invalidske mirovine i po tome smo europski rekorderi. Sjećamo se kako je to bilo čak i u staroj bivšoj državi, da su postojali liječnici koji su i nudili i poznata je bila tarifa da invalidska mirovina stoji 5000 maraka. Sjećamo se do nedavno imali smo aferu doktora Rubale. I mi mislimo da bi ovakvo jedinstveno tijelo vještačenja koje će imati ujednačene kriterije da bi trebalo umanjiti taj broj da ne bi bilo više nikakvih tzv. lažnih umirovljenika. Jer na početku krize to je bilo značajan udio takovih jer u 2008., 2009. u mirovinu invalidsku otišlo po 13000 i to je bilo stvarno jedan, jedan europski vrh da bi se nakon otkrivanja ovih afera to smanjilo u posljednjih tri, četiri godine na nekih 3, 4000 korisnika invalidskih mirovina. Hvala.
Odgovor na repliku, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega da, ja bih se i složio sa vama. Kao što sam u raspravi rekao da za sve kategorije invalidskih mirovina čak možda i može biti jedinstveno tijelo vještačenja kao i jedinstvena lista oštećenja organizma. No, hrvatski ratni vojni invalidi, stradalnici Domovinskog rata su posebna kategorija u Republici Hrvatskoj, tretiraju se od svih zastupnika kao što smo mogli čuti u našim raspravama kao temelji stvaranja Hrvatske države sa posebnim povredama i ozljedama, eksplozivnim ranama koje se po ničemu ne mogu poistovjetiti sa ranama stečenim u civilstvu ili oštećenjima organizma, … [[Govornik se ne razumije.]] civilstvu. I predlagali smo pa i amandmanima da ta kategorija ostane kao što je predsjednik Hrvatskog sabora gospodin Leko predložio da sva prava o hrvatskim braniteljima proizlaze iz jednog zakona, da sva rješenja proizlaze iz jednog Ministarstva o pravima hrvatskih branitelja i da se ne rastače Zakon o pravima hrvatskih branitelja na niz ministarstava, ureda kako bi se oštetilo njihovu kategoriju. Stoga i sada slažem se sa vama možda može. Stručni timovi su ustanovili da se jedinstveno tijelo vještačenja može tek u punom omjeru primijeniti na 7% populacije. I to nije dobro. Neće biti dobrih rješenja, bit će propusta, tužbi, žalbi i svih onih problema koji su bili i u prijašnjem vremenu.
Sada ćemo čuti završne riječi poštovanog Božidara Štubelja, zamjenika ministra rada i mirovinskog sustava. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Prije svega hvala vam na raspravi kojom ste doprinijeli raščišćavanju pojedinih stvari u ovom zakonu, a nadam se da će i u primjeni biti mogućnosti i zapravo provjere svega onoga što je ovdje složeno. No osjećam potrebu da se osvrnem na nekoliko stvari koje su ovdje spominjane. Prvo, čuli smo da mirovinski sustav nije stabilan, da prijeti opasnost od nemogućnosti isplate mirovina itd. Naprosto to nije točno. Mirovinski sustav je stabilan, mirovine se isplaćuju redovno i one će se isplaćivati redovno a mi svakim danom se trudimo, zalažemo da taj sustav ostane dugotrajno stabilan. Napravili smo izračune do 60. godine i tvrdimo da on može postojati. Naravno, mirovine i doprinosi za njih mogu biti veći u slučajevima povećanja broja zaposlenih i njihovih plaća i tu se slažem s vama. Drugi dio na koji se moram osvrnuti je da su mirovine trošak. Ne može biti trošak pravo koje je nastalo radom uplaćivanjem doprinosa. Za nikoga to ne može biti trošak jer ti ljudi su odradili svoj radni vijek, stvorili su nove vrijednosti i izvršili su uplate u mirovinski sustav. A moramo se sjetiti da je Zavod za mirovinsko osiguranje, dakle to su sredstva koja su uložena u taj zavod. Više riječi je bilo vezano za Zavod za medicinska vještačenja. Ja bih samo napomenuo, dakle Zavod za medicinska vještačenja i rehabilitaciju invalida, on obavlja poslove profesionalne rehabilitacije invalida, u području socijalne skrbi, rodiljnih i roditeljskih prava, potrebe obrazovanja, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom i zaštita ratnih i civilnih žrtava rata. Naravno da bi se ta vještačenja mogla odrađivati potrebno je bilo donijeti uredbu o metodologijama vještačenja. Meni je žao što smo u ovom Visokom domu slušali puno toga da nije u redu za branitelje itd. Ali moram napomenuti da su tom uredbom uređene dvije liste. Jedna lista je kojom se vrši vještačenje dakle invalida stradalnika Domovinskog rata s obzirom na oštećenja nastala ratnim djelovanjima. To je jedna lista. Druga lista je za sva ostala vještačenja. I ne mogu nikako prihvatiti da je to atak na stradalnike Domovinskog rata, da je to atak na branitelje. Nadalje, bilo je dosta riječi oko broja predmeta koji su se našli u zavodu. Ja sam nabrojao sve, dakle sva vještačenja koja taj zavod obavlja i moram naglasiti da je toliki broj zahtjeva preuzet od svih tijela koja su dosad radila vještačenje i da naravno moramo tom zavodu s obzirom da je počeo raditi od 1. siječnja ove godine prije nego dajemo određene ocjene dati nekakvo vrijeme. Ja mislim da sva tijela imaju sto dana pa pustimo i tom zavodu sto dana pa onda ocjenjujmo njihov rad i ocjenjujmo da li se postigao određeni napredak ili nije, tim više jer nam je želja da se ujednače kriteriji, da se po jednakim kriterijima ocjenjuju sve invalidnosti po ovim skupinama unutar RH, a ne da područni ured jedne županije ili ne znam drugog tijela vještači na svoj način. Što se tiče Odbora za ratne veterane, odbor je imao sjednicu, dakle Odbor za ratne veterane imao je svoju sjednicu 23. siječnja. I to je dogovoren nositelj prijedloga da bude odbor. Ja moram naglasiti da mi je sad žao što zapravo se očekuje od ministarstava da pokrenu inicijativu za izradu. Odbor je taj koji je sazvao tijela, Ministarstvo rada i mirovinskog sustava je imenovalo svoje predstavnike da rade u tom odboru i da pripreme prijedloge koji će se onda razmatrati i donositi u ovom Domu. Evo, toliko. Hvala vam još jednom na doprinosu u raspravi i nadam se da ćete donijeti dobar zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike, prvo poštovani Zlatko Tušak. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa zamjeniče ministra ja se sa vama slažem kada ste rekli da mirovine nisu trošak. Ja sam onda uvjeren da vezano za amandman koji sam podnio a radi se o 10 300 umirovljenika koji su otišli u mirovinu prije 1.01.2014. godine a imali su navršenih 60 godina života i preko 41 godinu staža ali im je tada penalizirana i umanjena mirovina da ćete sukladno tom amandmanu izjednačiti te umirovljenike sa pravima umirovljenika koji su otišli u mirovinu poslije 1.01.2014. godine jer oni to umanjenje nemaju. I ti umirovljenici kada su radili oni su itekako dali veliki doprinos uplatama svojeg doprinosa za Mirovinski fond generacijske solidarnosti i imaju apsolutno pravo da budu u istoj poziciji kao i umirovljenici koji su otišli 1.01.2014. godine u mirovinu i da im se izjednače ta njihova prava jer oni su stvarno nepravedno oštećeni zato što su otišli ranije u mirovinu.
Na repliku odgovara zamjenik Božidar Štubelj, izvolite.
Poštovani zastupniče, da, vi ste u pravu što se tiče uplate itd., ali mislim da smo i svi skupa u pravu kada govorimo o određenoj granici i retroaktivnoj primjeni. Kada bi išli tim putem vjerojatno bi morali se vratiti onda u one povoljnije uvjete koji su vladali prije '89. godine kada je vrijedio stari zakon. Dakle, nemoguće je ići unatrag. Uvijek postoji granica kod koje mora otpočeti nešto novo. Tako je i u ovom slučaju. Ja se slažem s vama da ima takvih slučajeva, upoznati smo s njima, primamo takve prigovore ali nažalost ne možemo retroaktivno ići u primjenu.
Druga replika, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine zamjeniče ministra ovo što ste danas spomenuli da je uredba o metodologijama vještačenja sa dvije liste, jedna za ratne stradalnike, a druga za sve ostale ja bih to mogao usporediti sa onim filmom iz '81. godine James Bonda "Samo za tvoje oči". Jer to nitko nije ni vidio ni čuo. Mislim da stvarno se ne trebamo lagati, budimo ljudi. Da je to vidljivo, da je to analizirano ja bih rekao svaka čast, ok, bravo, ja sam normalan čovjek koji želim priznati i dobre i loše strane, ali bojazan u primjeni jedinstvenog tijela vještačenja koje sam izražavao i prije kada je radna skupina provjeravala mogućnosti i sami ste vidjeli da je ocijenila da je to nemoguće, i zato ako ste napravili tu listu svaka čast. Ja priznajem, ali ja je nisam vidio. Metodologije nisam vidio da postoje dvije liste, ako jesu svaka čast. Što se tiče zaključaka ja nisam taj kao predsjednik odbora, ni sam Odbor za ratne veterane da može uputiti radnu skupinu koja je osnovana tj. povjerenstvo za analizu novih rješenja o mirovinama. U njoj su predstavnici, dva predstavnika iz saborskog odbora, predstavnici braniteljske populacije i sa vašima, netko ih mora sazvati u ministarstvo ili u zavod i doći i pokazati im kako je lista za sto postotnoga izračun nakon razdvajanja, a kako je za sedamdeset postotnoga, kako je za osamdeset postotnoga? I kada oni to vide, zaključe i kada usporede sa ovim zakonom i kažu bravo, ok, neće se dogoditi ništa ja ću to poštivati i vjerovat ću onda i njima i vama.
Odgovor na repliku zamjenik Božidar Štubelj.
Uvaženi zastupniče, evo mislim da smo ipak približili naša stajališta oko toga. Prvo moram vam reći da je uredba objavljena, dakle uredbu je donijela Vlada, ona je objavljena i javno je dostupna svima, može se pogledati i vidjeti da su tamo specificirane sve bolesti, sva oštećenja koja su uzrokovana ratnim djelovanjima. Što se tiče odbora, pa evo ja sam rekao da je Ministarstvo rada i mirovinskog sustava predložilo svoje kandidate, ali kome dostaviti taj dopis, tko će predsjedati time? Dakle, odbor je bio taj koji je inicirao cijeli taj dio i očekujemo od njega da sazove, da inicira a onda će sve službe dati svoj doprinos. Što se tiče izračuna o ovom izdvajanju, ono je napravljeno. Jasno ga pokazuju ostali posebnim propisima u kojima je iskazan način na koji se izračunava. Ja vas uvjeravam mirovina nije umanjena, ona na lipu je jednaka i to smo vidjeli kod vojnih osoba, kod policije, kod pomoraca, kod ne znam svih ostalih zanimanja ima ih 100 i nešto koja se bave, odnosno koja idu u mirovinu po posebnim propisima. I tamo je jasno vidljivo koliki je udio po općem dijelu, koliki je udio po posebnom dijelu. I to je vidljivo, dakle taj izračun imamo i uvijek ga svatko može dobiti za svoje ime i prezime. Jer velim, taj posao je obavljen, svi korisnici mirovina po posebnom propisu su izvađeni, osim što se za branitelje zaustavila procedura razdvajanja dok ne riješimo ovo sa odborom, zaključkom odbora koji je rekao da se taj dio još uvijek, da se jednom još razmotri i da se onda pokaže.
Zahvaljujem. Zahvaljujem zamjeniku ministra i suradnici, svima koji su sudjelovali u raspravi. Zaključujem ovu točku dnevnog reda.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 804. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Molim zamjenika ministra rada i mirovinskog sustava poštovanog Božidara Štubelj da se očituje o amandmanu zastupnika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman [[Upadica predsjednik: Obrazloženje.]] Zakonom o mirovinskom osiguranju nije propisano prevođenje ranije priznatih prava pa tako niti prevođenje prijevremenih starosnih mirovina u starosne mirovine. Provjerene starosne mirovine priznate prema ranijem Zakonu o mirovinskom osiguranju jednako i prema važećem Zakonu o mirovinskom osiguranju ostaju trajno umanjenje. Prijevremena starosna mirovina zbog dugogodišnjeg osiguranja, odnosno starosna mirovina za dugogodišnje osiguranike je novi institut o Zakonu o mirovinskom osiguranju i predviđen je za osiguranike sa dugogodišnjim mirovinskim stažem koji imaju 41 godinu mirovinskog staža i 60 godina života kao oblik vrednovanja dugogodišnjeg rada i uplata doprinosa.
Poštovani zastupnik Zlatko Tušak, podnositelj amandmana.
Hvala predsjedniče. Zamjeniče ministra, stvarno sam razočaran i žalostan ne prihvaćanjem ovog amandmana. Ne želite napraviti i ispraviti nepravdu koja je umirovljenicima napravljena koji su imali dugogodišnje uplate u prvi mirovinski stup, a njihove mirovine su umanjene iz naslova jer su otišli u prijevremenu mirovinu. Ima umirovljenika koji su ostvarili punu starosnu mirovinu, a da su imali manje mirovinskog staža i njima nije umanjivana mirovina. Zato molim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim glasujte o amandmanu poštovanog zastupnika Zlatka Tušak kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman poštovanog zastupnika Zlatka Tušak. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za, 8 suzdržanih i 18 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Prelazimo na iduću točku to je: - Končani prijedlog Zakona o potvrđivanju međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.800. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Nema potrebe. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Prvo po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovana Đurđica Sumrak.
Uvažene kolegice i kolege.
Gospođo kolegice Sumrak samo jedan trenutak molim vas. Poštovane zastupnice i zastupnici čast nam je na galeriji Hrvatskog sabora pozdraviti izaslanstvo Korejsko-Hrvatske međuparlamentarne skupine prijateljstva u Nacionalnoj skupštine Republike Koreje, a koja boravi u radnoj posjeti RH, pozdravljamo. [[Pljesak]] Zahvaljujem. Izvolite nastavit kolegice.
Hvala vam lijepo. Pred nama je prijedlog Zakona o potvrđivanju međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006. godine sa konačnim prijedlogom zakona. Iskreno kad smo dobili ovaj prijedlog zakona ja sam si pomislila Bože pa iz 2006. i zbog čega i tropsko drvo. Međutim, malo dok sam ušla u problem svega toga shvatila sam da zaista je dobro što smo dobili ovaj prijedlog zakona jer smo ravnopravno naravno članica EU i mi smo vezano uz to nešto moramo, nego jednostavno i želimo tu potvrditi međunarodni sporazum o tropskom drvetu. No, prije nego što bih počela govoriti o tropskom drvetu, općenito i o tropskim šumama nekako osjećam odgovornost a mislim da svi ovdje danas znamo važnost šuma koje su ne samo pluća jedne zemlje, pluća nacije zbog koje imamo i čistu i pitku vodu u našoj Hrvatskoj, zbog koje mi 2030. godine ćemo prema nekim procjenama imati, biti zemlja sa najčišćim zrakom. Nedavno smo u Saboru imali obilježavanje na tematskoj sjednici 250 godina organiziranog šumarstva i zaista je bilo i ponosno i lijepo slušati izlaganja, slušati izlaganja i prodekana i kolegica i kolega inženjera šumarstva i dekana Šumarskog fakulteta. 78% šuma su u državnom vlasništvu a 22% šuma su u privatnom vlasništvu. Šumovitost Republike Hrvatske se može podijeliti na 42% su šume kopnene a 2% su rasadnici. Ukupno ima 47% šuma i plus kada se uzima područje koje obuhvaća i poljoprivredu imamo 80%. Ono što je najbitnije za naše šume da se one održavaju na, dakle to je način potrajnosti da se u zadnjih 100 godina površine naših šuma nisu padale a nisu padale ni drvne zalihe. Bitna karakteristika naših šuma je i prirodnost, imamo 95% prirodnih šuma a 102 šumske zajednice. Još jedna od bitnih karakteristika je kvaliteta, nadaleko poznata hrvatska, slavonska prašuma, u njoj imamo i bukve i jelove šume u Lici i u Gorskom kotaru. Veliki su potencijali naših šuma, možemo zahvaliti zaista struci koja se je brižno odnosila prema našim šumama i 2002. godine dobili smo FSC certifikat pa je više od 2 milijuna hektara u stvaranosti ima potvrdu održivog gospodarenja koje je prepoznato i u cijelom svijetu. I ono, još nešto što bih htjela reći da 2011. godine na inicijativu Hrvatske proglašen je i Svjetski dan šuma. A sada nešto kolegice i kolege o tropskim šumama. Evo, ne znam kolega Grubišić on onako voli te malo pitalice, recimo dok uživate u krafnama, da li vi kolega Grubišić uopće razmišljate koliko se mora iskrčiti tropskih drveta u šumi a sve zbog toga da bi se posadila palma od koje se pravi palmino ulje a u palminom ulju kao što znamo koristi se u fritezama i tu se te slasne krafne peku. Ovo je možda malo šaljivo, izgleda, ali možemo ići i korak dalje, ono što najviše je zabrinjavajuće vezano uz tropske ili kišne šume jest to a prvenstveno bih htjela reći gdje se one prostiru, prostiru se u tropskim područjima južne i srednje Amerike, Afrike, južne Azije i Australije s obje strane ekvatora a iznimka su područja Anda u južnoj Americi i pasatno monsunsko područje istočne Afrike. Procijenjeno je da su 1950. godine npr. tropske kišne šume pokrivale negdje oko 18 milijuna kvadratnih kilometara. Dakle negdje oko 14% površine zemlje. 1980. godine je 50% tih šuma uništeno ljudskim djelovanjem. A proces uništavanja je nastavljen i još i danas traje. Prema nekim istraživanjima kažu da područje kišnih šuma veličine nogometnog igrališta nestaje svake sekunde a više od 50 biljnih i životinjskih vrsta izumre svakog dana. Uništavanje tako velikih površina tropskih kišnih šuma za posljedicu ima i rezultira ozbiljnim ekološkim problemima, gubitkom prirodnih staništa za brojne biljne i životinjske vrste što dovodi do njihova izumiranja. Znanstvenici procjenjuju da svakodnevno nestane 137 biljnih i životinjskih šuma. Krčenjem i paljenjem šuma u atmosferu se oslobađa ugljik u obliku CO2 što utječe na globalno zatopljenje i pridonosi efektu staklenika. I sada, ako se taj trend nastavi znanstvenici kažu da 2030. godine tropske bi šume mogle u potpunosti izumrijeti kao i velik broj biljnih i životinjskih vrsta. Taj podatak me je u stvarnosti i potaknuo na ovo da vam govorim prije svega o našim šumama u Hrvatskoj i o tome kako su one dobro očuvane i kako ih i dalje treba jako dobro čuvati. Ali problem je u ovim tropskim šumama u stvarnosti što se one krče zbog namještaja, što se krče zbog zarade, recimo drvne koncesije u Amazoni i prodaju se za manje od 1 dolar po hektaru, bila je neki dan baš jedna emisija o tome. A kompanije koje obaraju stabla prodaju to isto za nekoliko tisuća dolara po hektaru. Što se tiče poljoprivrede, a evo tu sada možemo u stvarnosti nabrojati što se tiče Brazila ali i drugih područja a to je da se šume krče a sade se evo palmine, znači palme za palmino ulje ili u Brazilu radi se poljoprivredno zemljište. E sada, ne bi bio tu nikakav problem kada bi se sve to skupa radilo na jedan održiv način. Da li je već kasno o tome znanstvenici imaju dvojaka mišljenja, misle da još uvijek ako bi se počelo gospodariti tropskim šumama na način, evo ja mogu reći, na način kao što se to radi u Hrvatskoj da bi se još uvijek jedan veliki dio mogao spasiti. Pred nama je ovaj zakon i mi ćemo ga usvojiti, dakle HDZ će biti za, nema razloga da ne jer ukupno 67 država i članica i Europske unije su u stvarnosti za taj sporazum. Sporazum je međunarodni ugovor koji je dijelio se u nadležnosti Europske unije, a dijelom je u nadležnosti država članica. Republika Hrvatska naravno je članica Europske unije i ona nije do sada bila stranka tog sporazuma pa niti članica organizacije pa slijedom toga i nije imala pravo sudjelovanja u raspravama i odlučivanju. Ovim zakonom se potvrđuje sporazum, a kako bi njegove odredbe postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske sporazum se nasljeđuje u Međunarodni sporazum o tropskom drvu iz 1994. godine. Ja sam se malo raspitala preko Hrvatske gospodarske komore, dobila sam neke podatke vezane za uvoz u stvarnosti te tropske građe i ono što je zanimljivo mi i uvozimo tropsku građu i to što se tiče izrade parketa, namještaja, stolica, nekih različitih predmeta, ali i s druge strane jedan dio tih predmeta i izvozimo. Pa evo ja neću dužiti, ima još vremena, mi ćemo to podržati i zaista mislim da se trebamo svi zabrinuti za budućnost jer ako su naše Hrvatske šume pluća kod nas u Hrvatskoj, a onda su šume Amazone i kišne šume pluća na Zemljinoj kugli. Hvala.
Imamo tri replike na tropske šume. Prvo potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa ja sam se nadao da će predstavnica Vlade zapravo ipak nešto reći jer bih prvenstveno njoj uputio to pitanje. Kako to nije slučaj uputit ću pitanje više retoričkog tipa kolegici Sumrak. Dakle moram priznati da mi je apsolutno nejasno zbog čega mi danas 2015. godine imamo pod hitnim, kao hitni postupak potvrđivanje Međunarodnog sporazuma koji je napravljen 2006. godine, dakle 9 godina nakon tog sporazuma mi kao hitno moramo to raspraviti. U situaciji u kojoj nam se gospodarstvo raspada, u situaciji u kojoj su repovi pred pučkim kuhinjama, u situaciji u kojoj nam deseci tisuća mladih odlaze iz Hrvatske, mi smo si odabrali odnosno Vlada je nama predložila, a naravno većina izglasala da pod hitno se mora raspraviti i usvojiti međunarodni sporazum star 9 godina. Silno bi me zanimalo koji je razlog hitnosti postupka, posebice kad pogledamo da smo u ove zadnje tri godine između gotovo 3/4 zakona i dokumenata, općenito dokumenata, donosili po hitnom postupku. Ovo je vjerojatno vrhunac bizarnosti. Hvala lijepo.
Sumnjam da će vam kolegica Sumrak moći odgovoriti na pitanje o hitnosti postupka, ali dajem joj riječ.
A pogledajte, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora možda bih ja i mogla odgovoriti o hitnosti postupka, međutim zahvaljujem vam akademiče Reiner na ovoj vašoj replici. Zahvaljujem vam stoga jer ja sam u početku zaista i to sam rekla što se tiče tropskog drveta mislila pa sve ovo što ste naveli puno je hitnije za rješavanje. Ne možemo očekivat od ove Vlade da ona shvati neke druge hitnosti i rješavanje pa zato mislim da možemo ovo u stvarnosti glasati za jer je Vijeće usvojilo Strateški akcijski plan organizacije koji obuhvaća razdoblje od 2013. do 2018. godine i obuhvaća početne aktivnosti organizacije u skladu s Međunarodnim sporazumom o tropskom drvetu. Pa obzirom da smo članica Europske unije tada ćemo i mi kao ravnopravna članica u stvarnosti sudjelovati u raspravama, a ja bih isto željela da puno hitnije stvari dođu i da budu hitne, ali da budu i riješene hitno. Eto hvala.
Sad ćemo čuti repliku Bore Grubišića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Sumrak, dirljiva je vaša briga za pluća naše države, kao i za pluća cijeloga svijeta, a to su šume, prije svega tropske u porječju rijeke Amazone itd. Evo ja nisam ni znao da se krafne peku na palminomu ulju. Inače nema ni štete od mojih krafni jer mi uvijek u Slavoniji pečemo na svinjskoj masti. Prema tome, nema uopće štete ni za kakva drva, ni tropska ni ne tropska. Eto hvala vam lijepo.
Odgovor na repliku, Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega, ja sam to samo zbog toga što ste pričali da vas baš ne upozorim da mi smetate pa sam vas zato zbog krafni prozvala. Inače, te se krafne najčešće tako spravljaju u Americi. Mi upravo ne trošimo toliko tog palminog ulja jer smo siromašni. I dobro ste vi to sve primijetili, pa mi i ne možemo to kupiti, a i svinjsku mast više se koristi baš ako ćemo kod krafni. Ali što se tiče brige za zdravlje ljudi i što se svega ostalog tiče, ja mislim da smo svi mi ovdje zabrinuti ako ne i za svoje sada, ali onda je to zdravlje budućnosti naših mladih kojima želimo ostaviti još uvijek da mogu disati, da mogu piti vodu, što mi u Hrvatskoj imamo sreću i pijemo čistu pitku vodu iz pipe, a to nikada ne iskoristimo recimo u turizmu. Jer vi kad dođete negdje izvan Hrvatske vrlo rijetko se pije voda iz pipe u nekom hotelu nego se kupuju bočice, a kod nas još uvijek svaki turist u svojoj sobi može popiti vodu, a zašto, upravo zbog ovog načina brige oko šuma u Hrvatskoj.
Treća i posljednja replika, poštovana Nada Murganić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice Sumrak, evo ja ću se kratko javiti u ovoj replici čisto da ipak podržim vašu raspravu i način na koji ste ipak prezentirali činilo nam se nekakav eto tako polu šaljivi ton. I poneki puta dok smo slušali činilo nam se da baš i niste se onako pridržavali zadane teme. Ja mislim suprotno. Naime, dobro je da ste ovu raspravu iskoristili da se prisjetimo i našeg ogromnog nacionalnog bogatstva. To su naše šume. U kontekstu tropskih šuma gdje je međunarodna organizacija odlučila da ipak evo i ovim sporazumom zaštite eksploataciju tog drveća i u tom kontekstu trebamo i mi razmišljati i o našem bogatstvu, naročito o tome gdje je ta granica kada zbog industrijskog razvoja, zbog gospodarstva uništavamo možda pretjerano ono što je dugotrajno od neprocjenjive važnosti. Evo toliko.
Na repliku odgovara Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice da, možda ja jesam malo to na drugačiji način raspravu počela voditi, ali zaista vi ste to dobro primijetili. Ozbiljno je to. A što se tiče naših Hrvatskih šuma jako moramo biti svi ponosni, jer mi smo u EU unijeli veliko bogatstvo šuma, unijeli smo oko 260 autohtonih drvnih vrsta, unijeli smo 95% šuma koje su prirodnog podrijetla. Oko milijun hektara šuma je na kršu, a te su šume tek itekako važne. Gospodari se šumsko-gospodarskim planovima, ma interes je velik. Ali ono što bi mene zadovoljavalo da je i ovaj mandat Vlade donio novi Zakon o šumi, a da je donio također još jedan okvir zakonski, a taj zakonski okvir trebao se je odnositi na drvnu industriju. Jer na žalost kod nas se najviše sijeku, siječe se šuma i mi izvozimo drvo, a finalne proizvode unosimo, pa taj zakonski okvir je trebao biti takav. Ali HDZ je evo još malo, pa mi imamo i pripremljen takav zakon i zakonski okvir u kojem će se posebno poticati finalizacija šumskog drveta tako da se kod nas recimo izrađuju čačkalice, a ne da mi izvozimo drvo, a onda čačkalice uvozimo u Hrvatsku.
Čačkalica na tropsko drvo, HDSSB Boro Grubišić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra. Eto lijepo vas je opet vidjeti sa nama u popodnevnim satima. Ja sam malo prije dobio pouku i poduku o vrsti tropskog drveća koje je kolegica Sumrak u svom prvom izlaganju nije rekla, pa evo da uopće znamo što je to tropsko drvo. Govorimo o tropskom drveću, ne znamo ni koje su vrste tropskog drveća počevši od kaže gospodin Mlakar paulonije, pa onda baobaba, bambusa, ebanovine, cedrovine, tikovine, sekvoje i ne znam još kojih vrsta drva ima na ovome. Eukaliptusa, reče gospodin Mandić. Hvala lijepo na pomoći. E sad, mi potvrđujemo zakon i međunarodni sporazum, Zakon o međunarodnom sporazumu o tropskom drvu iz 2006. godine po hitnom postupku da ne bi drva nestala sve ove vrste. I dok se mi sjetimo 2006. da to treba potvrditi do 2015. 9 godina eto šume Amazone u porječju rijeke Amazone se krče nemilice, iako je Brazil kao država koja ima najveću površinu rijeke, porječja rijeke Amazone potpisnik također ovog istog sporazuma. Kako vidimo po popisu država koje su, čak štoviše Brazil ima i najviše predstavnika u Vijeću, 157 od 1000, Vijeće 1000. A nakon toga gledajući ovu tablicu koja govori o Latinskoj Americi i Karibima. Dakle, Indonezija ima 236 i Malezija 105 predstavnika. Zaista zemlje koje raspolažu velikim površinama tropskih šuma. Bio sam i na Baliju i nisam jeo krafne od palminog ulja. Bio sam tamo i nisam kupio ni nikakav suvenir od drveća, tako da sam pazio po preporuci gospođe Sumrak i svih ostalih da ja ne bih potrošio tropske šume kako bismo lakše i bolje disali i u Republici Hrvatskoj. Što se tiče samog sadržaja ovoga zakonskog prijedloga kojim i Hrvatska pristaje uz ovih 27 članica EU potpisati, iako EU svašta potpisuje i propisuje. Ne mislim se pri tome rugati, ja sam bio u Parlamentu kada je izglasavan i zakon o poboljšanju uvjeta rada u Bangladešu. Na primjer, Europski parlament glasa o poboljšanju uvjeta rada radnika u Bangladešu [[Upadica Stazić: Hajmo mi na tropsko drvo.]] Pa i Bangladeš je u tropskom području gospodine Stazić. Dakle, to je jedna država koja ima ogromne površine šuma i sto milijuna stanovnika u tropskom području. Dakle, ovim sporazumom piše da Hrvatska neće imati nikakvih financijskih šteta ni efekata na usvajanje ovog zakona iako u poglavljima i ciljevima ovoga zakonskog prijedloga piše da postoji Međunarodna organizacija za tropsko drvo sa sjedištem u Yokohami u Japanu. Nadalje, postoji vijeće također. Nadalje postoje konferencije, održavaju se potrošača i proizvođača tropskog drveta. Dakle, oni čine jednu cjelinu od tih 1000 članova u samoj organizaciji. Prema tome, ako postoje sastanci jednom godišnje minimalno, to se vijeće može sastati na zahtjev potrošača ili pak na zahtjev proizvođača. Evo vidite sad kako dobro govorim o tropskim šumama. Na stranici 19., to sam zabilježio, postoji čak i račun i fond u koji države potpisnice uplaćuju određena sredstva i ovo je ustvari jedan donatorski sporazum pa se pitam ako je to jedan donatorski sporazum kojim RH pristaje biti članicom, a piše da ne treba nikakva sredstva za provođenje ovoga zakona, je li to baš tako? Možda će nam gospođa zamjenica to moći reći, odgovoriti, ili ćemo možda za ovu godinu nismo predvidjeli sredstva ali kad budemo ratificirali, kad Hrvatski sabor ratificira ovaj sporazum onda ćemo možda nagodinu 2016. predvidjeti i dio koji ćemo morati izdvojiti i za ovaj sporazum. Eto, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Za repliku se javila poštovana Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo kolega Grubišić da ne bi baš rekli zaista da se ja samo deklarativno brinem, kad ste spomenuli Bali rekli ste da tamo niste ništa ni kupovali niti pekli na palminom ulju, zanima me onda kakav je vaš stav u stvarnosti o papiru i da li trošite i koristite reciklirani papir ili vam je to potpuno svejedno? A što se tiče toga da smo mi potpisnica tog sporazuma odnosno EU o poboljšanju rada u Bangladešu, da, ja bih to isto potpisala. I recimo kad idete u kupovinu jako je važno postalo kad pogledate gdje je što rađeno pa kad se sjetite svih tih emisija pravih dokumentarnih u kojim uvjetima ti ljudi rade, kolika je njima plaća i onda to dolazi i kod nas isto tako na naše tržište, mi to kupujemo. Pa osim toga što bi nas trebalo biti briga da se i kod njih poboljšaju uvjeti rada trebala bi nas biti briga da mi kupujemo naše hrvatske proizvode.
Evo sad ćemo svi doći u priliku da čujemo informaciju o tome da li kolega Grubišić koristi reciklirani ili nereciklirani papir.
Pa vjerujte mi da i ne vidim kakav papir koristim, tako da, ni na jednom papiru ne piše je li reciklirani ili nije. Ne znam. … [[Upadica se ne razumije.]] Pitajte Hrvatski sabor, Hrvatsku vladu kakav papir koriste, jel'. Što se tiče Bangladeša i odluka EU, svaka ta odluka o poboljšanju radnih uvjeta u Bangladešu košta EU. Tako da nije to glasanje samo zato da se nešto glasa o Bangladešu nego što to treba i novčano pripomoći jel'. A i Hrvatska je članica EU i participirat će u takvim stvarima ubuduće jel'. Hvala lijepo.
U ime kluba HNS-a o ovom međunarodnom sporazumu govorit će poštovani Marijan Škvarić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Sabora, poštovana zamjenice ministra. Pa evo kad govorimo o Zakonu o potvrđivanju Međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006. s konačnim prijedlogom zakona meni je sad malo problem jer evo nakon rasprave uvaženih kolega moram paziti što govorim jer znali vi ili ne ja sam jedini zastupnik kojem ipak je meni ovo struka kao Šumarski fakultet – Drvna tehnologija. Ali evo u tom dijelu ipak kao struka moram reći da osim naznake koje se tiču ocjene stanja i cilja koji se donošenjem ovog zakona želi postići ipak bih malo nadopunio sve prethodne kolege na način da vidimo a zašto uopće moramo zaštititi tropske šume i tropsko drvo. Prije svega, da, to je i prije svega resurs tropskih zemalja, a naravno i kada vidimo na kojem području se rasprostire da to itekako moramo voditi računa o tome da su to zemlje koje su prije svega siromašnije, odnosno manje gospodarski razvijene ali resurs je također veliki. Pa samo još jedanput malo ipak dio točnog podatka da su tropske šume i tropsko drvo ono gdje obuhvaća prostor Azije i Pacifika, Afrike i Latinske Amerike i Kariba tj. od Ekvatora 23,5 stupnja sjeverne i južne geografske širine. I taj dio sortimenata obuhvaća trupce, piljevnu građu, listove furnira i šperploče. A zašto u biti trebamo taj dio sporazuma i aktivnosti provoditi? Jer isto bih zaista još jedanput naglasio da su glavni i najvažniji razlog zašto treba očuvati tropske šume nalazi se u tome da prije svega je osnov očuvanja života na zemlji jer one apsorbiraju ugljični dioksid i stvaraju kisik kojeg udišemo nego uz to još i reguliraju temperaturu i proizvode važne nutricijente kao što su dušik i fosfor te isto štite i vodotok što doprinosi čistoj vodi. Kad govorimo o tom zakonu i prije svega ciljevi koje on omogućava, a to je primicanje dobrog upravljanja i jačanja održivog gospodarenja šumom, povećanja doprinosa tropskih šuma u nacionalnim i lokalnim gospodarstvima, poboljšavanje očuvanja … [[Govornik se ne razumije.]] korištenja biološke raznolikosti, … [[Govornik se ne razumije.]] , poboljšavanje kvalitete i dostupnosti informacije i razvoj ljudskih resursa u provedbi ovog zakona. Onda tu možemo primijetiti da zajedno je objedinjeno ne samo kao ekologija nego to je također bitan gospodarski segment. A znamo i mi da je jako teško usuglasiti ekologiju i gospodarstvo. Jer svi mi želimo na neki način čistu prirodu, okoliš, a da nam i gospodarstvo bude razvijeno a to je jako teško postići. Tako da ovim sporazumom, ovakvim zakonskim odrednicama koje jesu i uz suradnju i Hrvatske kada pristupi toj organizaciji onda će ono što je isto rečeno i naša iskustva, a prije svega razvijanje ovakvog potencijala kao što je šumarstvo a koje Hrvatska ima, može iskoristiti i u razmjeni prije svega evo i preko naših studenata, također znanosti, a naravno i gospodarstva. I također je i naše gospodarstvo vezano uz izvoz, a i uvoz drveta sa tog područja. Evo, s tim ciljem, porukom klub HNS-a će podržati prijedlog ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu jednu repliku, uvažena Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega ja mislim da nije točno da je jako teško uskladiti zaštitu okoliša i gospodarstvo, čak štoviše iskustva današnjih razvijenih zemalja pokazuju upravo na realizaciji projekata održivog razvoja, dakle oni koji imaju inkorporiranu komponentu zaštite okoliša upravo diže gospodarstvo i dolazi do rasta BDP-a. Čak štoviše neki eksperti govore da do takvih projekata nije došlo zato da bi se štitila zaštita okoliša nego upravo kako bi se pokrenuo jedan novi i drugačiji gospodarski investicijski ciklus tako da mislim da trebamo voditi računa o tome šta se u ovom trenutku događa u svijetu, u kojem pravcu se razvija svijet, da polako se događa tranzicija na zeleno gospodarstvo, da će vjerojatno kroz desetak godina početi tranzicija i na cirkularnu ekonomiju, odnosno na kružnu ekonomiju. Pa evo ga, ja apeliram na kolege u Saboru da ipak u svojim raspravama ne govore o tome da je zaštita okoliša ustvari neprijateljski raspoložena prema gospodarstvu jer to doista nije točno.
Odgovor na repliku poštovani Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Pa uvažena kolegice to govorim iz iskustva, ne samo na svjetskoj razini gdje imamo možda kontra primjedbu na neki način gdje se zaista za razvoj gospodarstva su se nažalost napravili veliki zahvati u prirodi odnosno narušila ekologija. Ali imamo primjer u Hrvatskoj, pa mi velike kapitalne projekte u Hrvatskoj nismo ni jednog jedinog iskoristili samo zato što još danas imamo strahovite rasprave prije svega ekološke naravi, da li nešto treba ili ne treba. Ne znam da li ste baš bili tu prisutni kada je jedan kolega rekao kada je prije bio ministar da je jedan veliki projekt propao samo zbog toga što su se ekološke udruge žalile što u tom jednom prostoru ako se naprave ta gospodarska aktivnost da će narušiti popodnevni odmor rakova koji žive u tom potoku. Pa sad je zaista pitanje da li je nešto moguće ili nije moguće. S druge strane imao sad i velike otpore na razini ovog područja eksploatacije ugljikovodika na području Jadrana gdje s jedne strane mi to sve osporavamo, a istovremeno sa strane Italije imamo preko dvadesetak bušotina nafte, nekoliko stotina bušotina plina. To je tamo normalno, desetak tisuća tankera koji prolaze tim područjem, to je normalno, a kod nas takve stvari ne bi trebale biti normalne. Pa ispada da zaista je najbolje imati dosta soli, čistu travu pa onda ćemo pasti travu a za ostalo nas nije briga. Hvala lijepa.
Molim malo mira. Završne minute ove rasprave pripadaju zamjenici ministra poljoprivrede gospođi Snježani Španjol. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani saborski zastupnici. Evo ja bih željela odgovoriti na ovdje neka postavljena pitanja, dakle zašto hitni postupak, ja bih samo još jedanput pojasnila dakle da je jedna od članica međunarodne organizacije za tropsko drvo i EU i da država članica, dakle RH te aktivnosti mora koordinirati sa Europskom komisijom. I iz tog razloga međunarodni ugovor iz 2006. godine je evo došao po hitnom postupku jer su aktivnosti uslijedile od strane Europske komisije prema Ministarstvu vanjskih i europskih poslova. I na kraju po uobičajenoj proceduri završile evo kao prijedlog konačnog zakona. Vezano za tešku situaciju ovdje je neko spominjao i to da se raspravlja o tropskom drvetu, ja mislim da smo mi ukazali na to što nismo dali uvodnu riječ, dakle radi se uobičajenom postupku potvrđivanja međunarodnog sporazuma gdje je RH sudjelovala u sastancima od 2006. godine i gdje je kao što je ovdje rečeno i stručnjaci iz područja šumarstva, fakulteti i drugi instituti su bili uključeni, nema evo da tako kažem ispričavam se, potrebe za detaljnijom elaboracijom. Vezano za izjavu da se sjeći šuma, ispričavam se ali nisam uspjela zapisati, a finalne proizvode uvozimo, ja bi samo pročitala podatke vezane za drvnu industriju koji se mogu dakle pronaći u Državnom zavodu za statistiku. Dakle, analiza vanjsko-trgovinske robne razmjene proizvoda od drva i namještaja ukazuje na povećanje izvoza za 7,3% u 2013. u odnosu na 2012. godinu, a u prvih 9 mjeseci 2014. godine izvoz drvnih proizvoda i namještaja iznosio je 984 milijuna dolara što je 22,46% više u odnosu na 2013. godinu. I upravo u 2013. i 2014. godini je napravljen taj iskorak u izvozu finalnih proizvoda, dakle namještaja i u jednom zaokretu vezano za drvnu industriju. Vezano, neko je postavio pitanje u vezi donacija i da je to donatorski sporazum, dakle ovaj sporazum omogućuje RH da sudjeluje u međunarodnim projektima. I u RH ima nešto malo tropskog drva, ima nešto palmi, ima nešto eukaliptusa na pojedinim otocima ali omogućuje našim institutima i fakultetima da se bave istraživanjem. Evo prije svega i na području kultura kratkih ophodnji vezano za proizvodnju bio mase, ali dakle možemo sudjelovati sad u međunarodnim projektima, nismo donatori nego je doniranje dobrovoljno. Dakle, najveći donatori su Amerika, Skandinavske zemlje Švicarska i za članstvo, zato smo to naveli u toj organizaciji međunarodnoj nije potrebno uplatiti članarinu za razliku od ostalih nekim međunarodnih organizacija gdje RH plaća velike članarine. Ovdje se članarina ne plaća. Nadam se da sam odgovorila na sva pitanja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imao prijavljene dvije replike. Prvo potpredsjednik doma Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvažena zamjenice, gospođo zamjenice ministra vaš pokušaj odgovora bojim se da nije bio to. Jer kao prvo Hrvatska je gotovo dvije godine članica EU. Drugo, Europska unija uopće nikome ne diktira da neki zakon ili neki ugovor usvoji po hitnom ili ne hitnom postupku. Prema tome, to nema apsolutno nikakve veze. Dakle mi smo mirno mogli to napraviti prije pola godine, prije godinu dana a mogli smo i sada to napraviti normalno u dva čitanja bez nekakvih, vjerojatno ne bismo potrošili ni puno više vremena ni išta. Mene je zasmetao to kao simptom, kao simptom da u jednoj stvari koja je sasvim sigurno u ovom času za Republiku Hrvatsku od potpuno efemerne važnosti se forsira hitni postupak kao i uostalom ogromnom broju zakona zadnjih godina a da su se oni mogli donijeti u normalnoj proceduri, da se ništa ne bi strašno dogodilo bez toga a da sasvim sigurno ima neusporedivo važnih i prioritetnijih problema u Hrvatskoj koji se itekako, možda bi morali po hitnom postupku donijeti ali se o njima uopće i ne raspravlja pa ni u ovom Visokom domu. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku zamjenica Snježana Španjol.
Pa ja ću ponoviti uvaženi zastupniče, dakle aktivnost je pokrenula Europska komisija a ne Europska unija, dakle vezano za poslove oko izrade nove Šumarske strategije ili Forest strategy na razini Europske unije. Dakle preko Ministarstva vanjskih poslova i preko Ministarstva vanjskih i europskih poslova. O hitnom postupku, dakle radi se, ne vidimo potrebe da se ide u dva čitanja nešto što je međunarodni sporazum koji se zapravo razgovarao i pregovarao 2006. godine. Vezano za žurnost, dakle mi smo zajedno sa Odborom za poljoprivredu što se tiče sektora poljoprivrede dogovorili i ispravili dakle niti jedan zakon koji je išao u ovoj godini nije išao po hitnom postupku u odnosu na sektor poljoprivrede. Dakle ni Zakon o poljoprivredi, ni Zakon o poljoprivrednom zemljištu, ni Zakon o komasaciji ni Zakon o Agronomskoj komori. Hvala lijepa.
Druga replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena zamjenice htjela sam samo vas podsjetiti kada ste govorili o tome da upravo sada 2014. godine je bio najveći izvoz namještaja i to na neki način pripisujete kao zaslugu ove Vlade. Ja bih vas htjela podsjetiti, ne znam da li se vi toga uopće sjećate kako je počela akcija "Drvo je prvo" i sa kojim ciljem je bila ta akcija "Drvo je prvo" i koje godine je počela ta akcija "Drvo je prvo". Upravo je takva akcija "Drvo je prvo" bila početak i put prema tome da se finalizacija posjećenog drveta u Hrvatskoj pretvara u namještaj i u predmete za uporabu. Pa je na taj način nastala i onaj Sajam ambijenta ako se sjećate. I naravno ništa se ne može učiniti za jednu godinu pa tako i meni je drago da je porastao izvoz finalnog proizvoda, da je porastao izvoz ali na neki način ono što meni uvijek nekako malo zasmeta kod vas jest da se nikad ne sjetite što prethodi nečemu. To je dobro isto reći, jer ta akcija "Drvo je prvo" je odlična akcija i traje još uvijek.
Na repliku odgovara zamjenica Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice ja bih samo htjela reći da sam ja odgovorila na pitanje koje je glasilo vezano za sječu šuma a da finalne proizvode uvozimo. I ja sam samo pročitala statističke podatke i nisam govorila ništa drugo nego to da je u prvih 9 mjeseci 2014. godine izvoz drvnih proizvoda i namještaja porastao 22,46%. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem zamjenici ministra, zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 800. Rasprava o tekstu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 106 glasova za, 1 suzdržanim, ništa protiv donesen Zakon o potvrđivanju međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006. godine u tekstu kako ga je predložila Vlada.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj i Izmjenama i dopunama Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za financiranje Projekta obnove infrastrukture luke Split, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 803; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da, poštovani zamjenik ministra pomorstva, prometa i infrastrukture Zdenko Antešić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Projekt obnove infrastrukture Luke Split, odnosno Projekt izgradnje vanjskih vezova na lukobranu u gradskoj Luci Split podrazumijeva proširenje i obnovu dvaju putničkih vezova na vanjskoj strani lukobrana u bazenu gradska luka radi prihvata međunarodnog linijskog prometa kao i većih brodova na kružnim putovanjima. Osnovni ugovor o zajmu i osnovni ugovor o jamstvu sklopljeni su 17. prosinca 2012. godine. Dana 19. travnja 2013. godine Hrvatski sabor donio je Zakon o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i EBRD-a za financiranje projekta obnove infrastrukture Luke Split na temelju čega su stvoreni svi preduvjeti za konzumiranje ovoga zajma. Izmjene i dopune ugovora o jamstvu i izmjene i dopune ugovora o zajmu zatražene su iz razloga što sredstva nisu dovoljna lučkoj upravi Split za cjelokupnu implementaciju projekta. Budući da projekt bez povećanja iznosa odobrenog zajma ne može biti implementiran u cijelosti te da se do sada uložena sredstva ne mogu amortizirati niti se projekt obnove infrastrukture Split može staviti u funkciju lučka uprava Split zatražila je od EBRD-a u odnosu na prvotno odobreni iznos od 18,8 milijuna eura, dodatni iznos sredstava od 5,6 milijuna eura za potrebu implementacije projekte obnove infrastrukture luke Split. U postupku nabave za izvođača radova ponudu je dostavio samo jedan ponuđač i to zajedničko društvo Pongrad inženjering i Viadukt iako su u postupku prekvalifikacije tri ponuditelja zadovoljila tražene uvjete. Ponuđena cijena radova sukladno troškovniku iz prethodnog projekta iznosi 23 milijuna 347 tisuća 366,98 eura bez PDV-a što premašuje ugovoreni iznos kredita predviđen za građevinske radove uključujući i 10% nepredviđenih izdataka sa 5 milijuna 535 tisuća 366,98 eura bez PDV-a. S tim u vezi 10.12.2013. zatražena je analiza ponude od strane izrađivača projekta Instituta i to instituti IGH Zagreb, Poslovni centar Split sa partnerima. Iz analize dostavljene 19.12.2013. godine projektni tim daje mišljenje da se ponuđena cijena može smatrati prihvatljivom. Važno je napomenuti da je postupak ishođenja kredita započet od strane Lučke uprave Split još 7.4.2011. godine i to na temelju idejnog projekta temeljem kojega je ishođena lokacijska dozvola 2. listopada 2012. godine. Nakon potpisivanja ugovora o zajmu i ishođenja lokacijske dozvole, a u tijeku izrade glavnog projekta od strane revidenata glavnog projekta zahtijevana je primjena eurokoda. To je skup međusobno usklađenih tehničkih pravila za projektiranje građevina i radova u EU čija je primjena u Hrvatskoj bila moguća od 30.4.2013., a postala je obvezujuća ulaskom u Europsku uniju, to je 30.6.2013. godine. Projekt vanjskih vezova prvi je projekt ovakve vrste u Hrvatskoj koji je u potpunosti projektiran prema eurokodu. Temeljem glavnog izvedenog projekta procjena troškova izgradnje ove građevine iznosila je 19 milijuna 772 tisuće 267,76 eura bez PDV-a. Razlika između procijenjene vrijednosti u idejnom projektu i glavnom projektu proizlazi u osnovi zbog primjene eurokoda normi koje se odnose na sigurnost građevine u slučaju potresa u zoni u kojoj se predmetni objekt gradi. Primjenom navedenih normi projektom je predviđeno dodatno stabiliziranje tla, kao i ojačavanje same konstrukcije građevine. U skladu sa odlukom Vlade Republike Hrvatske o pokretanju postupka za sklapanje ugovora o izmjenama i dopunama ugovora o jamstvu od 27. ožujka 2014. i odlukom Vlade Republike Hrvatske o davanju suglasnosti za sklapanje Ugovora o izmjenama i dopunama Ugovora o zajmu od 10. srpnja 2014. predstavnici nadležnih tijela Republike Hrvatske i predstavnici EBRD-a vodili su 22. srpnja 2014. godine pregovore o tehničkim pitanjima vezanim za izmjene i dopune Ugovora o jamstvu i izmjene i dopune Ugovora o zajmu. Slijedom zahtjeva Lučke uprave Split, a po donošenju ove odluke te vođenim pregovorima usuglašene su izmjene i dopune prvotno potpisanih ugovora o jamstvu i ugovora o zajmu. Usuglašeni su stavovi o uvjetima za stupanje na snagu ovoga Ugovora o izmjenama i dopunama Ugovora o jamstvu i Ugovora o izmjenama i dopunama Ugovora o zajmu, uvjeti povlačenja zajma, posljednjem datumu raspoloživosti i drugim pitanjima vezanim uz izmjenu dokumentacije koju je zatražila hrvatska strana. Povodom toga dogovoreni su uvjeti zajma, dakle zajmodavac je EBRD, zajmoprimac Lučka uprava Split, jamac Republika Hrvatska, iznos ostalog zajma 18 milijuna i 800 tisuća eura, dodatni iznos zajma 5 milijuna i 600 tisuća eura. Dakle ukupni iznos zajma iznosi 24 milijuna i 400 tisuća eura, rok otplate 15 godina s počekom od 4 godine, kamata euribor plus 1%. Predmetni Ugovor o izmjenama i dopunama Ugovora o jamstvu i Ugovor o izmjenama i dopunama Ugovora o zajmu potpisan je 17. listopada 2014. godine. Temeljem članka 18. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora obveza potvrđivanja međunarodnih ugovora je na Saboru Republike Hrvatske. Povodom toga Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture je izradilo Prijedlog nacrta zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i EBRD-a o izmjenama i dopunama Ugovora o jamstvu te je 7. studenoga 2014. godine upućen na mišljenje nadležnim tijelima od kojih se dobilo potrebna pozitivna mišljenja. Prijedlogom zakona potvrđuje se dakle međunarodni ugovor između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj o izmjenama i dopunama Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i EBRD-a za financiranje projekta obnove infrastrukture luke Split. Utvrđuje se da će u okviru projekta obnove infrastrukture Split Lučka uprava Split sredstvima državnog proračuna Republike Hrvatske vlastitim sredstvima i zajmom EBRD-a ukupno u iznosu od 24,4 milijuna eura financirati izgradnju vanjskih vezova na lukobranu u Gradskoj luci Split. Republika Hrvatska se kao jamac obvezuje temeljem Ugovora o jamstvu redovito i u potpunosti izvršavati sve financijske obaveze koje proizlaze u svezi s provedbom ugovora o zajmu ukoliko to lučka uprava ne bude u mogućnosti. Izvršavanje ugovora o jamstvu osim mogućih obveza zahtijeva i osiguranje dodatnih financijskih sredstava. Tako će se u državnom proračunu Republike Hrvatske na projektu obnove infrastrukture Split uz već planirana sredstva za troškove PDV-a u razdoblju 2013.-2015. godine, a u 2016. godini za troškove PDV-a osigurati iznos od 6 milijuna kuna. A u razdoblju od '17.-'28. godine u državnom proračunu na projektu obnove infrastrukture Split osigurat će se sredstva za otplatu 70% glavnice anuiteta, ukupno zaduženje od 24 milijuna i 400 tisuća kuna. Dakle, ugovor o izvođenju radova potpisan je 13. svibnja 2014. godine. Radovi su započeti 12. lipnja 2014., izvođač radova je zajedničko društvo … [[Govornik se ne razumije.]] inženjering viadukt Split. Rok ukupnog, dakle komplet završetka kompletnih radova je 31. ožujak 2017. godine, a prvi vez bi trebao biti završen već do kraja ove godine. Hvala lijepa.
Imamo jednu repliku Tomislav Klarić.
Uvaženi pomoćniče ministra, možete obrazložiti malo ovo sve što ste rekli, a vezano za povećanje cijene. Budući da je već samom izradom idejnog projekta na osnovu kojeg se krenulo u ovo kreditiranje prema samome projektantu napravljeno u kalkulaciji cijene 10% nepredviđenih radova. Nakon ovog što ste dogodili zbog čega sad tražite suglasnost za dalje zaduživanje za tih 5 milijuna i 600 tisuća kuna u njihovoj analizi oni su rekli da je 9% više od tog iznosa opravdano prema njihovim kalkulacijama, a tu su se onda pozvali i na nekakvu računsku pogrešku unutar računa. Dakle, tu dolazimo na 19%. Koji je pravi iznos u ovom trenutku da možemo vjerodostojno donijeti takvu odluku i zadužit se i dati jamstvo za sam projekt koji je napravljen bez ikakve fisibility studije izvodljivosti i pravdanja kompletne analize svih tih troškova koje bi trebali proizvesti iz ovoga projekta.
Odgovor zamjenik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa. Hvala lijepa gospodine zastupniče. Dakle, u ovom iznosu od 24 ukupno 24,4 milijuna kuna je unutra, dakle već je unutra i predviđenih tih do 10%. Dakle, 10% eventualnih radova koje, planiranih radova tako da. Međutim gledajte, da pokušamo to vrlo pojednostaviti. Osnovni, dakle postupak dobivanja kredita pokrenut je na temelju idejnog projekta 7.4.2011. godine, dakle na temelju idejnog projekta. Na temelju idejnog projekta dođe se do građevne dozvole i kreće se u izradu izvedbenog projekta za dobivanje građevne dozvole. Tek nakon toga, nakon raspisivanja, pokreće se postupak raspisivanje natječaja za izvođača i dobiva se stvarna cijena radova. Dakle, stvarna cijena radova je onoliko koliko se dobije na temelju javnog natječaja. Rekli smo da smo, imali smo najprije iskaz interesa tri relevantne tvrtke, poslije stvarna ponuda je bila od zajedničke tvrtke Pongrad i Viadukt. I na kraju evo to je cifra zapravo s kojom se operira, koja je usaglašena naravno sa predstavnicima banaka, sa predstavnicima IGH i došlo se do ovih podataka o kojima sada govorimo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I u ime Kluba nezavisnih zastupnika Linića, Vukšića i Hodžića govorit će poštovani Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege. Jedan uobičajeni prijedlog zakona o kojem skoro da ne bi trebalo ni voditi raspravu da sam predlagač nije unio niz nedoumica i dapače u samom obrazloženju teško da ga oni koji se razumiju u investiciju mogu prihvatiti. Jer ono što pitam u ime kluba kako ste mogli raspisati natječaj na bazi idejnog projekta? Niste raspisali. Ali ako niste raspisali kako ste raspisali natječaj ako niste zatvorili financijsku konstrukciju? Kojim pravom ste, znači načinili idejni projekat koji je bio na 24 milijarde, milijuna i onda ste išli raspisivati natječaj, a bili ste pokriveni sa 5 milijuna manje. Prema tome, pokušajte shvatiti natječaj niste mogli raspisati na bazi idejnog projekta i procjene 18,8 milijuna eura, niste mogli napisati natječaj. Znači, ako ste raspisali natječaj morali ste imati gotov izvedeni projekt. Izvedeni projekt velite da se razlikovao i on je morao značiti 24 milijuna eura pretpostavljam kako piše ovdje. Imali ste tri ponude. I što je najveći problem. Javio se samo jedan, javio se sa 24 milijuna i vi zaključujete ugovor. I to je problem kod ovog projekta. Ja bih rekao da je to neodgovorno ponašanje Lučke uprave Split koje podržava Ministarstvo pomorstva. Ne znam zašto, jer nemoguće je da ste išli raspisivati natječaj a da niste znali koja je prava vrijednost. Nemate pravo to! Znači, nije se, jer barem u podacima vi nama ne spominjete koja je vrijednost izvedenog projekta. Koja je vrijednost? Očito da nije 18, ali niste mogli zaključiti ugovor u svibnju mjesecu 2014. s obzirom da niste bili ni osigurali sredstva, niste ih bili osigurali nego ste tek po svemu tome krenuli u pregovaranje za povećavanje kredita za 5,6. Prema tome, bojim se da niste ni poštivali sve zakonske odrednice koje ste dužni poštivati. Ne možete raspisati natječaj ako nije pokrivena financijska situacija i da ne vidi se izvori od kuda će se platiti, a s druge strane vrlo je rizično kad ste dobili samo jednu ponudu jer nemate o čemu raspravljati. Tada je ultimativno jednostavno određeno koja je to cijena po projektu koju ćete jednostavno prihvatiti. Ostaje pitanje zašto niste raspisali novi natječaj? Ne, imate jedno i onda samo nakon toga idete samo raditi reviziju ponude. To je drugi propust ljudi iz Lučke uprave Split. Ocjenjujem da se trebalo ići u novi natječaj i da se jednostavno trebalo spustiti cijenu i ono što ja očekujem da do kraja rasprave saznamo koja je cijena po izvedenom projektu, da znamo da li je i greška kod projektanata. Jer pretpostavljam da izvedeni projekt je imao sasvim drukčiju vrijednost a ne 18 milijuna i 800. Znači u vrlo kratkom roku previše grešaka od strane Lučke uprave Split. Zaključen ugovor sa bankom u 12. mjesecu 2012., u pretpostavljam 2013. se završilo i izvedene projekte, krenulo u natječaj, natječaj završen i potpisan ugovor sa izvođačem u svibnju 2014., na 24,4 milijuna eura ili 5,6 milijuna više nego što je to bilo financijskom konstrukcijom predviđeno. I to je razlog zašto sada dodatno osiguravamo sredstva i jamstva za ugovor. Ogromni propusti Lučke uprave Split koje ne znam da li bi mogli baš tako lako prihvatiti. Ne bi mogli prihvatiti. I bacaju sumnje na odgovorni rad i poštivanje propisa od strane Lučke uprave Split. A podržavam Ministarstvo pomorstva. I naravno ostavljam da svatko u sebi stvori zaključak zašto smo dovedeni u ovakvu situaciju, ali ostaje ono pitanje upravljanja imovinom RH. Vaš zaključak u narednih 17 godina osigurat ćemo 70% novaca iz državnog proračuna, iz državnog proračuna! E sad ja vas pitam, ulažemo u infrastrukturu koja treba donositi novac. Nije to samo Splitska luka, slično je i sa Riječkom lukom. Ne želim ja uopće tu reći da je to specifičnost Splitske luke. Što to znači? Građani Hrvatske grade lučku infrastrukturu za koga? Jer ako mi ne zarađujemo novce sa tom infrastrukturom, ne zarađujemo, mi nemamo jednostavno opravdanja ulagati u ovako nešto ako građanin iz svog poreza mora nešto financirati da bi netko jeftino nešto pružao usluge. Znači, uopće nemamo fizibilnost ovog projekta. Nas zaista zanima. U redu, možemo prihvatiti da su kreditiranja 17 godina, a da možda opravdanost investicije je u 40 godina, ali nas to zanima da li je 40 godina. Pa da vidimo kako ćemo premoštavati do zarade. Ali je neprihvatljivo da poreznici financiraju gospodarske subjekte. I onda ćemo polako doći do osnovnih problema, da imamo preniske naknade za korištenje pomorskog dobra, za korištenje … i infrastrukture u javnim lukama. Ali mi nigdje nismo otvorili ove rasprave. Mi jednostavno neprekidno bježimo od rasprava što je to fizibilnost projekta, kad je povratak novaca po tom projektu, da li se isplati ulagati u taj projekt, koji su ekonomski učinci ovakvog ulaganja. I samo kalemimo obveze za državni proračun, samo jednostavno opterećujemo građane Hrvatske jer sve će oni to platiti svojim poreznim davanjima. I to pokazuje da nismo jednostavno postali odgovorni u upravljanju imovinom RH. To je imovina RH koja bi morala pokazivati koliko je fizibilno ulaganje, kako brzo će se sredstva vratiti i kako će građani Hrvatske kao porezni obveznici i oni koji trebaju određena socijalna davanja imati koristi ako ulažemo u gospodarske objekte. Jer to su prije svega gospodarski objekti. Prema tome, mislim da ne služi na čast da ste nam ovdje predložili da će 70% tih novaca biti osigurano iz poreznih prihoda i isfinancirano iz proračuna a svega 30% da će se u biti ostvariti gospodarskim aktivnostima. Očito da to nije u redu jer kad bi onda to možda preračunavali onda bi to ispalo da nam treba negdje preko 50 do 60 godina korištenja tog objekta, preko 60 godina, da bi onda možda došli do povrata sredstava. Preko 60 godina! Što smatram da je previše iako je to lučka infrastruktura. Teško je ne biti za financijska ulaganja, ali je teško i podržavati propuste Lučke uprave Split koja je bila potpuno neodgovorna kod ovakvog vođenja projekta.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Prvo, Tomislav Klarić. Izvolite.
Kolega Linić mi imamo ovdje 5 milijuna i 600 tisuća razloga upravo da na ovaj način razgovaramo kako ste vi sad govorili. 2011. Vlada pokreće na osnovu idejnih rješenja, kraj 2012. Vlada opet o tome raspravlja i daje podršku. U međuvremenu IGH radi projektnu dokumentaciju. 2013. raspisujemo natječaj, ugovaramo radove i imamo daleko veću cijenu nego što je bila predviđena tenderom odnosno troškovnikom ne po idejnom projektu. Jer ovdje i IGH sam sebe demantira u onom dijelu koji ste vi naveli za reviziju. Jučer sam na odboru upravo ja pokrenuo to pitanje, evo tu je i gospodin Luka Denona, kad smo o tome raspravljali. Zatražili smo od vas dividendu odnosno reviziju projekta. Dobili smo to danas. znate tko je radio reviziju projekta, projektant. Gdje to ima? Projektant, onaj koji je izradio reviziju projekta, ali na odboru nam je pravdano da je ti dodatni radovi, da su prvenstveno navedeni zbog europskih standarda 8 stupnjeva po Richteru u slučaju potresa. Mislim da smo svi ovdje zato da se luka u Splitu napravi, niko nije za to da radovi stanu, ali neko na ovo mora snositi odgovornost. Imao čovjeka u pritvoru zbog nekakvog putnog naloga odnosno službenog automobila koji je vozio neku osobu na nekakvu operaciju. Ovdje razgovaramo o 5 milijuna i 600 tisuća eura sredstava naših građana i ovo nije sumnja da ne vjerujemo da je netko nešto napravio, ali da se ove stvari dovedu na čistac. Zašto ne uzet nekog neovisnog revidenda koji nije sudjelovao u projektu, nek on napravi analizu cijena, tim više što je ovdje bio samo jedan ponuditelj, pa se ne mogu cijene uspoređivati. Imamo masu tu stvari i iskustva iz prošlosti o kojima trebamo razgovarati, i o sredstvima koje dan danas građani ove države plaćaju za nekakve takve projekte koji su odrađivani na našim prostorima.
Odgovor na repliku Slavko Linić. Izvolite.
Mislim da je neprihvatljivo da u obrazloženjima stoji da je na bazi idejnog projekta išlo se u natječaj. Nije se išlo, odlično, ali budite svjesni natječaj u 2013. godini, ako je natječaj raspisan u 2013. koja je vrijednost izvedenog projekta? To nam niste napisali, koja je vrijednost? Prema tome, ako je vrijednost bila 24 milijuna izvedbenog projekta, tog trenutka ste već tada trebali pokrenuti zahtjev za dodatno financirane, ne po provedenom postupku natječaja, po odabiru i po već zaključenom ugovoru. Vi ste zaključili ugovor u svibnju 2014. i nakon toga se kreće u kolovozu u raspravu o povećanju kredita. To su problemi koji su neprihvatljivi ako ćemo govoriti o ozbiljnom poslu, a ja smatram da taj posao odrađivala Lučka uprava Split i nosi punu odgovornost za taj dio. Znači ako je zaista izvedbeni projekt već pokazivao razliku od 5 milijuna, pa zašto se u 2013. godini prije natječaja, prije natječaja nije išlo u svu ovu proceduru da bi natječaj bio financijski zatvoren. A ne da to radimo nakon što je došla samo jedna ponuda i nakon što je po toj ponudi umjesto da se poništi natječaj jer je to loša ponuda, nego se išlo samo u reviziju ponude. To su jednostavno razlozi zašto sumnjamo u kvalitetan rad Lučke uprave Split.
Druga replika poštovani Srđan Gjurković.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, svi znamo ili ne znamo možda da je Lučka uprava Split većinu svojih sredstava dosada i bez države ulagala u ono što je ključno a to je da osigurava linijski promet najviše Jadrolinije i koncesionara do srednjodalmatinskih otoka za razliku ne znam od Rijeke, Ploča, Gaženice gdje je država stala tako reći 100% i sasvim je potrebito i jasno da sada u ovome trenutku RH drugoj luci u Hrvatskoj i za kruzere, i među prvih deset na Mediteranu po prometu, dakle 4,5 milijuna putnika, 651 tisuća vozila prođe kroz Splitsku luku, 200 putnika dođe iz kruzera, negdje oko 277 kruzera je ove godine ugovoreno. Znači ono osnovno što je posao lučka uprave a to je osigurati linijskom prometu ona je osigurala i ona mora osigurati i radi prihoda koji je izniman. Negdje 50% prihoda lučke uprave dolazi iz kruzera, treba osigurati sa ovim vanjskih vezovima. Glavni problem ove investicije šta su oni 2010. i 2011. pripremajući EBRD ugovarali, pregovarali i dogovarali na način da su dogovarali sa idejnim projektom a onda smo mi očito stečenim pregovorima i dogovorima da ne izgubimo EBRD potpisali ugovor. Normalno je da se nakon potpisivanja, nakon natječaja i sa idejnim rješenjima ide tražiti sredstva ali smo da ne zaustavimo sve to skupa očito morali uči u ovu proceduru, nikad se sa idejnim projektom ne ide ugovarati, to je svima jasno, posebno na ovako služenim projektima kao što su luke. Prema tome, ovo je dobar projekt. Procedure su u startu bile krive a ne od ove lučke uprave a ova lučka uprava sada pokušava uhvatiti vrijeme, završiti posao u biti od zajedničkog interesa.
Vrijeme. Na repliku odgovara poštovani Slavko Linić.
Poštovani kolega nitko ne osporava ulaganje u Splitsku luku i to nema dvojbe. Ali je puna odgovornost lučke uprave za neprofesionalno, nekvalitetno i nezakonito određeni posao pa što god vi o tome mislili. Klimanjem glava potvrđuje se u natječaj 2013. godine se išlo po izvedbenom projektu. Prema tome, izvedbeni je morao pokazivati razliku od idejnog projekta, istog trenutka je trebalo ići na osiguravanje sredstava EBRD-a. Kako ćete mi objasniti da je netko išao u 2011. osigurati 18 milijuna a kad je vidio da mu izvedbenih 5 milijuna skuplji nije išao završiti nego je išao natječaj, zaključit pa tek onda prema EBRD-u. Pa ne možete mi reći da je to kvalitetna procedura. To je procedura koja je nezakonita, neprihvatljiva i koja u upućuje na masu sumnji. Zašto smo čekali od trenutka kad smo vidjeli da izvedbeni projekt ne pokazuje da je ista vrijednost kao i idejni projekt. Prema tome, znalo se 2013., valjda su bili isti ljudi, nismo ih valjda promijenili u lučkoj upravi, valjda postoje ti ljudi, prema tome probajte shvatiti gdje je osnovni problem o kojemu mi govorimo. A cijelu sumnju baca što je samo jedna ponuda, to baca cijelu sumnju i to je razlog zašto se bojimo u svojom ovom cirkusu koji se neprekidno događa da će opet bit pitanje i korupcije i ne znam što drugo. Proceduru nisu poštivane. Idejni projekt ako je bio različiti trebao se odmah pristupiti rješenju tko će dati razliku. Možda je bilo mišljenje da će biti državni proračun ali tu nemamo obrazloženja da su krive procjene da će biti državni proračun pa sada nema novaca pa idemo dodatno u zahtjev prema kreditu. Ne imamo obrnuto.
U ime kluba SDP-a govoriti će poštovani zastupnik Marin Jurjević, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo ja sam iz Splita pa me na neki način ovo sve skupa i direktno dira. Moram kazati da ne sumnjam u zakonitost radnji i uostalom nisam ja taj niti smo mi ti koji bi o tome trebali voditi računa. Možemo voditi kao saborski zastupnici ali postoje oni koji su za to kvalificirani i ukoliko ima nezakonitosti onda oni bi trebali reagirati. Što se tiče investicija u infrastrukturu gradske Luke Split prvo bih spomenuo samo dakle da po meni se premalo valorizira u Hrvatskoj to da je Hrvatska mediteranska zemlja, Split je mediteranski grad, Split je grad na dvije luke, na jednoj luci, ovdje se radi o gradskoj luci koja je južna da tako kažem luka. Imamo još i sjevernu luku. Split je Srđane ne među 10 nego Split je treća luka po prijevozu putnika na mediteranu. Cijela Hrvatska se lani prevezla kroz Split po broju putnika. 4,5 milijuna putnika je prošlo kroz splitsku luku. Toliko ima građana Hrvatske i to u najboljem slučaju. 700 tisuća vozila. To je luka koja je prva po prijevozu putnika u Hrvatskoj iza Genova i Pireja treća. Ako se ulaže u infrastrukturu splitske luke ja apriori sam za to i kao Splićanin ali i kao građanin Hrvatske koji smatra da se iz centra slabo vidi šta je na njegovoj tzv. periferiji iako po meni taj periferija nikada nije u prostoru nego u glavi. Ali je činjenica dakle da se mi ponekad osjećamo i zakinuti pa zato možda i sada branim a klub SDP-a će prihvatiti prijedlog ovoga zakona, branim tu našu poziciju u kojoj nas neki žele satjerati u periferne dijelove Hrvatske a to nismo nego smo evo bogami i centralni dijelovi Mediterana možda. I volio bih da se to u Hrvatskoj shvati. Što se tiče ovoga kada su počeli pregovori, kada je sva ta priča počela, ona je počela za vrijeme bivše vlasti, to je činjenica i ja ne mislim da je to negativno, počelo je dakle u nekim vremenima i prije ovog vremena. Uvijek postoje neka vremena koja prethode postojećim aktualnim vremenima. Dakle činjenica je da idejni projekt nikada nije onakav kao što je na kraju izvedbeni ili glavni projekt. Činjenica je da je u Hrvatskoj puno puta tijekom gradnje da tako kažem nečega dolazilo do izmjena. Sada bar imamo situaciju da prije nego što se gradi se govori o ovoj izmjeni koja je nužna očito. Pa ja mislim da je svakome bilo jasno da će morati doći do ovakve vrste intervencije. Ali vidite postupak javne nabave bar onoliko koliko sam ja upoznat je ocijenjen bezprijekornim a izveden je pod dakle kriterijima Europske banke za obnovu i razvoj. Zbog toga bih ja radije govorio dakle o ovoj situaciji gdje smo mi spremni u Hrvatskoj ulagati, nisam za to da se radi bilo šta nezakonito, nisam za to, možda vam neće ovo trebati, nikakve ovakve intervencije, možda će naša estrada ustati protiv ovog projekta jer će dolaziti u splitsku luku ako se to realizira na tim vezovima, brodovi na jednom vezu od 270 metara, na drugom od 320 metara, to su vanjski vezovi, sada ne mogu dolaziti, sada ne mogu dolaziti. Možda će netko kazati puno je čišće more kada ne dolaze takvi brodovi. Ali Split je grad u kojemu turizam raste najvećom brzinom u Hrvatskoj. Ako gledate procentualno, ako gledate u odnosu na ono kako je bilo nekada najvećom brzinom. Mogao bih reći munjevito. Ja sam jedan od onih koji ne misli da je to toliko pozitivno koliko neki misle pa su i protiv, ova istraživanja imamo li plina ili nafta itd., jer se plašimo za naše plavo more. Pa i meni je more drago, možda draže od onih koji pjevaju o njemu ali mi je drago i Hrvatska, drago mi je da budemo razvijeni, drago mi je, bilo bi mi drago da se ne plašim za svoju unuku hoće li živjeti u razvijenoj bogatoj zemlji ili nerazvijenoj zemlji u kojoj će biti plavo more. A zašto more ne bi bilo plavo a da budemo razvijeni? Mislim da danas to u svijetu postoji pa zašto ne bi i kod nas postojalo. Ali ne mislim dakle ni da je turizam ono šta je osnova svega, ja mislim da nerazvijene zemlje igraju samo na kartu turizma, na kartu uslužnih djelatnosti, Lumbrelina, lipih plaća, šta je znam koktela, i ne znam ja dalmatinske pisme. Ja uvažavam tu potrebu i zato i jesam za ovo da se ovo izgradi, itekako je to važno za Split, itekako je važno ali sam isto tako da se razvijaju i suvremene tehnologije a imamo Splitsko sveučilište koje je najvažnija točka razvoja Splita, imamo proizvodnju znanja koji je najsofisticiraniji proizvod pa tako i pomorskih i brodograditeljskih znanja i iskustava. U okviru svega toga gledam i splitsku luku. Prihvaćajući ovaj prijedlog zakona mislim da prihvaćam ideju razvoja Dalmacije Splita i Hrvatske. Ja mislim da je to interes svih nas, a ukoliko postoje sumnje da je bilo šta protuzakonito molim lijepo, bar smo u Hrvatskoj navikli da se svakodnevno bavimo tim temama, ali ja nisam ovdje zaista da presuđujem od toga. Dakle podržavajući ovaj projekt, ja završavam s time da ga podržava i klub SDP-a i da ćemo glasati za prijedlog ovog zakona. Ništa kontra Splita.
Prelazimo na replike. Prvo Tomislav Klarić, izvolite.
Kolega Jurjeviću, ništa kontra Splita, slažemo se s vama. Projekt treba napravit, treba odradit. Ali rekli ste riječ ako postoji nešto, izgleda da mi u kope, a vi u špade. Masu puta ste i vi ovdje uperili prste u nekakvog lokalnog šerifa i spominjali tko je šta. E sad što bi se dogodilo bilo kome od lokalnih šerifa kako ih se voli zvati da raspišu natječaj. Na ponudi dobiju veći iznos sredstava nego što imaju u proračunu osiguranu za tu investiciju. I da sklopi ugovor i da započne radove bez da je osigurao sredstva u proračunu znate gdje bi završio. Mi upozoravamo upravo na to, evo i kolega Linić u svojoj raspravi i ja kroz ovo što sam govorio, netko je ovdje na osnovu nepotpune dokumentacije, izgleda kako nam se tumači, na osnovu nezavršenog projekta raspisao natječaj, ugovorio puno veći iznos nego što ima osiguran, krenuo u radove i sad traži pokriće samog sebe u odluci ovoga Sabora i odobravanju povećanja sredstava za tih 5 milijuna i 600 tisuća eura. Nitko ovdje nije protiv izgradnje te luke, nitko ovdje ne govori da to nije dobro, da to ne znači razvoj Splita i Hrvatske, ali način na koji je to odrađeno, sama procedura od 2011., 2012., 2013., 2014. i sad smo u 2015., kad su radovi već prošli i poodmakli, kad su u … dokumentaciji već predviđeni neplanirani radovi u iznosu od 10%, kad nam reviziju projekta radi isti izrađivač koji ga je radio i kad su radovi ugovoreni za toliko milijuna eura više nego što su imali osigurana sredstva odlukom ovoga Sabora i odlukom Lučke uprave Split.
Na repliku odgovara Marin Jurjević.
Svak' ima pravo na sumnju i ja čak cijenim što vi ili kolega Linić ili će nam netko treći, nije uopće bitno, sumnjati. … [[Upadica se ne razumije.]] To je čak jedna filozofska kategorija koja je ponekad plodonosna jer tjera ljude na razmišljanje što je uvijek dobrodošlo kod čovjeka. I vi imate pravo na to, ali isto tako ja imam pravo i da razmišljam možda nešto malo na drugačiji način. Iskustva koja mi govore u Splitu kad se gradila redimo ACI marina, pa ja vam ne mogu toliko zorno predočit koliko je ljudi bilo protiv toga. Danas je to jedna vrlo, vrlo korisna stvar, ne samo za Split nego i za Hrvatsku. Kad su se mnoge stvari radile bili su različiti otpori. Ja mogu kazati da vi to iz najdubljih, najpoštenijih i najpatriotskijih pozicija eto sumnjate da ne bi ne daj Bože neka kuna bila tu protuzakonito …. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma ne piše to kolega, to vi čitate da tako piše. Po meni ja to interpretiram drugačije i dozvolite i takvo razmišljanje. Ja kažem, dobro je da vi razmišljate, ali nije loše da i ja razmišljam. Ja jesam za ovaj prijedlog i moj klub će podržati prijedlog ovog zakona jer mislimo da je on koristan i da se ne radi o onome što bi mi u Splitu rekli marčapi nego nečim što je dobro.
Druga replika, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Jurjević, ja razumijem vašu želju da opravdate nešto što se opravdat ne može, međutim zanimljiv je vaš dvostruki aršin kad je u pitanju neki drugi naručitelj i kad je u pitanju naručitelj iza koga stoji Vlada Republike Hrvatske. Ja čak ovdje u tolikoj mjeri niti ne krivim Državnu upravu Split jer sam siguran poznavajući funkcioniranje jedne državne agencije kao što je Državna uprava Split da je to napravljeno bez suglasnosti Vlade. Ja sam uvjeren da je ravnatelj Lučke uprave Split prije nego što je potpisao ugovor u kojemu je utvrdio da mu nedostaje preko 30% sredstava prema Zakonu o javnoj nabavi nije smio potpisati taj ugovor da nije pitao resorno ministarstvo, odnosno Vladu. On je pitao Vladu i on je na taj način, ne znam da li mu je to Vlada pismeno ili usmeno odobrila, ali mu je Vlada za ovu proceduru i potpisivanje ugovora rekla možeš potpisat, a mi ćemo onda ići kasnije, dok ti počneš sa radovima mi ćemo doći u Sabor i to ćemo sa saborskim, sa ovim zakonom kojim usvajamo ovaj ugovor to ćemo pokriti. Ali to ne možete branite, razumijete, to je jednostavno nebranjivo i u tom dijelu je kolega Klarić apsolutno u pravu. A što se tiče vašeg navoda kako će vjerojatno estradni umjetnici biti protiv ovih vezova na koje će dolazit kruzeri, mislim da iskorištavanje nafte i postavljanje platformi na … km od Splita ili od Dubrovnika ili od bilo koje luke u koju uplovljavaju kruzeri u svakom slučaju nije u skladu s tom djelatnošću. I prema tome, neće trebati biti estradni umjetnici protiv tih kruzera nego će protiv tih kruzera biti platforme koje vaša Vlada planira postaviti nekoliko km od Splita ili od Dubrovnika.
Odgovor na repliku, Marin Jurjević.
Kolega Bačić, prvo nisam rekao da će oni biti protiv nego da bi netko mogao biti protiv. Ja mislim da će oni organizirat manifestaciju za, ja mislim za. Inače vi znate da postoji 180 bušotina u ovom trenutku u Jadranu, da je Jadran jedno zatvoreno more ka kada, to vam je isto ka da kažete da nećete gradit nuklearku kraj Krškoga da nas ne bi zagadilo eventualno. Mislim, u Bruxellesu postoje dvije usred grada, vi to dobro znate kad dođete u Bruxelles, još ih za Božić okite pa nako lipo svitle. A svi su im autoputovi osvijetljeni noću pa je to tako, eto oni imaju, mi nemamo, mi smo zdravi, oni nisu. Očekujem da se ukine fen, fen vam jako zrači. Ali gledajte dakle danas je, ja jesam, nemojte mislit da nisam za ekologiju, nemojte mislit da sam protiv mora. Dapače, moga bi sebe zvat morskim čovikom. Ali zaista, ako postoji 180 platformi to dosta govori šta se može desiti ako se desi … [[Govornik se ne razumije.]] bar vi to znate od milju ovamo, milju tamo. Ne radi se o tome. Dakle, Jadran je more koje nije veliko i takvo je kakvo je, jedno od najlipših na svitu u svakom slučaju. Ali vidite, što se tiče ovoga ja zaista dakle nemam nikakvog razloga da branim nešto što bi bilo protuzakonito i ja se unaprijed od toga ograđujem. Ali isto tako mogu kazati da nisam za to da se sprječavaju inicijative naročito koje su počele u nekim drugim vremenima i da ćemo uvijek lakše naći razlog da se nešto zaustavi nego da se pokrene i završi. Pa bar smo u Hrvatskoj navikli na to da smo puno retorike, da treba nešto napraviti, pa smo najveći majstori da zaustavimo bilo šta kad se pokrene.
Ante Sanader, replika.
Hvala potpredsjednice. Pozdravljam vas i zamjenika ministra sa suradnikom. Evo kolega Jurjević, ja mislim da dijelim ponos ono svih Splićana na ovo vaše izlaganje kako ste lipo ovdje branili boje i interese Splita i sigurno da smo svi s vama ponosni na taj dio vašeg istupa. Ali mislim da ovaj drugi dio niste, baš ste proslavili šta bi rekli i u Splitu jer kad vi kažete pa evo mi saborski zastupnici ne bi trebali znati za to, niti nije to naš posal ako je to nešto nije u redu posebno kad vi znate da je u lučku upravu su došli novi kadrovi baš koji su trebali voditi ove investicije, vaše kolege koje vi jako dobro znate pa bi bilo logično da ste malo s njima popričali i vidjeli kako se ovo moglo dogoditi. Evo i vaš kolega bivši je tu jasno rekao o čemu se radi i da ne možete vi baš ostat slijepi pored tih svih događanja koja su nastali u ovom projektu. A za ovaj projekat sigurno da su svi, nema nikoga, ne vjerujem ni ovom Saboru koji je protiv ovog projekta. A mislim da imate tu odgovornost bar porazgovarat sa ljudima dole vašim kolegama pa vidit šta se dogodilo.
Marin Jurjević, odgovor na repliku.
Kolega Sanader, ja znam da u Splitu, da u Hrvatskoj postoje različite službe, ali ne znam koja je vas obavijestila da ja nisam priča sa tim ljudima. Mislim ko vam kaže, kontaktiram normalno. Kontaktiram i sa vama, kako ne bih sa njima. Kontaktiram normalna stvar, jedino što se ne slažemo u procjeni, ocjeni. Kažem još jedanput nije mi ni u peti. Dapače, smatram da sve što je protuzakonito treba bit procesuirano. Jedino sam htio kazati da mi nismo tijelo. Treba upozoravati na bilo šta, pa evo i ovdje su sad izrečene neke sumnje pa će se vidjet šta je i kako je, ali nismo mi ti koji radimo tu vrstu istrage, a vaše je da upozorite ako mislite. I to ste napravili, a ja sam vam kazao svoje mišljenje i mišljenje moga kluba i stojim iza toga dalje. Ništa drugo, mislim ništa dramatično. A mislim da je za Split to dobro. Eto.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ante Sanader.
Hvala potpredsjednice, evo uvaženi zamjeniče ministra sa suradnikom. Sve vas pozdravljam. I sigurno mislim da smo svi ovdje dijelili zadovoljstvo kad se 17.4. dala podrška 2013. prvom ovom zakonu za osnovni, temeljni ugovor i kao jedan kontinuitet projekta koji je bio i u prošloj Vladi i koji se nastavio i u ovoj Vladi i koji je jasno podržao jedan dobar projekat jer je jasno koliko je važno za Split. Evo o tome je govorio kolega Jurjević, pa ne bi trebalo ponavljati koliko je važno za Split ovaj projekat, ova dogradnja luke i koliko to otvara prostor za daljnji rast prometa kako ovih kružnih putovanja tako i međunarodni prijevoz i koliko je to Splitu, treba donijeti Splitu i cijeloj županiji novu injekciju gospodarsku za poticaj i razvoj ukupnog gospodarstva, a posebno ovog turističkog i ugostiteljskog koji se veže direktno na dobrobit od izgradnje ove luke i koliko je splitska luka važna na Mediteranu ako je to druga luka na Mediteranu sa 4, nešto više od 4 milijuna putnika, onda je sigurno bilo jasno i tada koliko je važan ovaj projekat i koliko znam iz ovdje, da je jednoglasno podržan ovaj projekat i ova financijska sredstva. Sigurno da je ovo što se dogodilo poslije otvorilo mnoga pitanja i da je uobičajeno u graditeljstvu da kad se neki projekat radi, kad neka firma dobije projekat ona već razmišlja o dodatnim radovima i to je nekakva praksa uobičajena u graditeljstvu, a sigurno vrlo je važno kako se postavi investitor i kako on to napravi. Ali evo i jučer kroz naš Odbor za pomorstvo, promet i veze smo postavili gospodinu ovdje pomoćniku ministra pitanja vezana za ovaj projekat, jer je bilo ovih nejasnoća vezano za ovaj dodatak ugovoru ili ovaj aneks od 5 i nešto milijuna eura koji se vežu i koji su neophodni za projekat. Pitanja su već uglavnom postavljena, ali jedno od pitanja koje bi svakako bilo vrlo važno je jesmo li morali baš ići na ovaj način, jesmo li možda mogli nekakvim sredstvima europskih fondova zatvorit ovaj ostatak financijskih sredstava. Jer ako je ugovor već potpisan i ako je to praktično počela realizacija, onda mislimo da tada 2014. kad se postalo svjesno toga da je projekat i da su sredstva odnosno izlicitirana veća od potrebnih, onda možda bi bilo dobro da odgovori ovdje zamjenik ministra ili ne znam netko kako se nije razmišljalo o nekim drugim izvorima jer je ovo ipak najgori put da odmah idemo u nove kredite iako su oni povoljni EBRD-ovi krediti. Ali bez obzira nismo čuli odgovor je li postojala neka druga mogućnost financiranja za ovaj projekt, a da se ne ide u dodatno zaduživanje. Sigurno da dijelimo ovdje zabrinutost ili interes cijele ove procedure kako se to na temelju idejnog projekta moglo ići u sklapanje ugovora, ali svi smo dijelili zadovoljstvo ne znam kad je 2012. evo ovdje potpisan ugovor i kad se obznanila vijest evo ministar Linić tada ministar financija je potpisao taj ugovor. Ali nije mi jasno kako tada nije bilo postavljeno pitanje ove fisibility studije? Znači, da je i ministarstvo tada malo nesmotreno ušlo u ovaj potpis ugovora sa EBRD-om. Dobro, uvijek je lakše biti general poslije bitke ali moglo se i tada postaviti pitanje što je sa fisibility studijom, je li to sve što se potpisuje pokriveno sa financijskim sredstvima i temeljem čega je išlo se baš na taj iznos sredstava. Znači, očito je da uz Lučku upravu Split ni Ministarstvo financija ili resorno ministarstvo nisu kvalitetno kontrolirali taj projekt. Jer ako su bili spremni ući, potpisati samo na temelju idejnog rješenja znači ne može se prebacivati odgovornost direktna samo ni na Lučku upravu Split. Ako je Lučka uprava Split nešto i pogriješila znači postojali su drugi koji su to trebali vidjeti, primijetiti i postaviti to pitanje a ne ići u potpisivanje ugovora sa EBRD-om na taj iznos, a znajući ili misleći da je to sve dobro pripremljeno. Evo iz mojih prethodnika ovdje koji su govorili i danas jasno se vidi da tu ima dosta pitanja, dosta nelogičnih pitanja. Mi smo i jučer postavili pitanje na Odboru za pomorstvo, promet i veze i vidimo nismo dobili kvalitetne odgovore i vidimo da nemamo kvalitetno odgovarajući odgovor na sva ona pitanja koja smo postavili. Tako da bi bilo najlogičnije ovaj projekt, odnosno ovaj zakon ne prihvatiti. Ali kako bi time bio kažnjen Split, odnosno Split i cijela županija onda nisam ni osobno pobornik toga jer nema razloga da se kažnjava jedan dio naše lijepe države, a posebno u ovom slučaju jedna ozbiljna investicija i da se sad pozove ovdje da se ne glasa za ovaj projekt. Ali mislim da se stvari trebaju raščistiti i da se mora jasno pred ovaj Sabor donijeti i razjasniti sva ova pitanja koja su danas ostala nerazjašnjena ovdje, a vidimo da su mnoga ostala neodgovorena. Očekujem da će zamjenik ministra ili njegov pomoćnik to do kraja ove rasprave i razjasniti jer ako ne onda ostaje jedan ovdje gorak okus da ove stvari nisu dobro provedene. Koliko čak i po zakonu, to je vrlo upitno. I sad se pozivati, evo jedan detalj, na ove EU norme, to nije normalno. Jer koji su to projektanti koji su projektirali 2013., a nisu znali za te EU norme koje treba poštivati i da je to sad razlog za povećanje ove investicije. Tako da ovdje praktično ništa ne drži vodu. Ali, kažem zbog viših interesa koji jasno bi bilo zaustavljanje gradnje ove luke ne bi bilo logično da mi ovo ne podržimo. Ali očekujemo da se ovdje stvari razbistre.
Tomislav Žagar, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Sanader evo i zbog nas ovdje i zbog javnosti samo nekoliko stvari koje mi se čini bitne naglasiti. Vi ste rekli da u ovome svemu ništa ne drži vodu ali evo pokušajmo ovako. Nije ovo jedini slučaj, mi smo 2013. u prosincu donijeli ovdje Zakon o gradnji. Ovo je veliki projekt pa se tu takvi propusti jako vide, međutim ima takvih propusta u praksi. Sjećate se i rasprave o Zakonu o gradnji gdje smo rekli da bi investitor trebao sve dokumente pribaviti projektantu ili projektant u fazi projektiranja kako ne bi došlo do ovoga. Dakle, procijenjeno je na temelju idejnog projekta vrijednost 18 milijuna i 800 tisuća eura. Na temelju glavnog projekta i izvedbenog projekta je ta vrijednost za nekih milijun eura viša. Ne za 5 milijuna nego za milijun eura više, 19 milijuna i 772 tisuće i 267. Ono što moramo uzeti u obzir da su projektanti, a to i piše u njihovom obrazloženju, oni procjenjuju troškove na takvom zahtjevnom objektu kao što je luka i u tom obrazloženju piše teško je predvidjeti sve moguće poremećaje koji će se dogoditi za vrijeme gradnje. I zbog toga, oni su u ponudi dali cijenu koja, ja se slažem s vama ona znatno odstupa sad za 5 milijuna, a to budući da je to velik projekt ne trpi cjepkanje. Ne možete vi amortizirati neke radove koji su izvedeni. Zbog toga se krenulo u to najbezbolnije rješenje da se taj projekt na kraju ugovori i da se krene ka kraju jer sve drugo bi odugovlačilo predugo. Ja sam jedan od ovih koji ne sumnja da tu postoji nešto nezakonito, prije bih rekao da je greška projektanta. Ali sad opet da li projektant može u tako zahtjevnom projektu predvidjeti sve? A s vama se slažem, eventualno ovaj dio, govorim o eurokodu, to je projektant morao uvrstiti u projekt jer to jednostavno ne trpi ispriku.
Ante Sanader, odgovor na repliku.
Hvala. Pa gledajte malo ste počeli nezgodno, rekli ste ovakve stvari se događaju svakodnevno. Ispada da mi, vi znate za 15 tisuća kuna da neke ljude pritvore ili za 1 vožnju službenim vozilom da imamo ljudi zatvoru. Tako da to nije zgodan odgovor baš da su ovakve stvari normalne i da se ovakve stvari događaju. Ja se nadam da se ne događaju često. Ja znam da je u graditeljstvu uvijek dodatni radovi i uvijek se teži nekim dodatnim radovima i onaj izvođač to je njegov glavni cilj, ali to ne može opravdati ovakav način. Ovdje su evidentni propusti ali ni ja nisam doveo u pitanje nastavak radova jer luku treba završiti, ali jasno je da trebaju biti čisti papiri odnosno da se moraju dati ovdje i pred ovaj Sabor materijali jasni i odgovori na sva ova pitanja koja su danas postavljena ovdje. Jer ako ne bude odgovora na ova pitanja ostat će jedna gorčina i jedan veliki upitnik na sve ovo skupa i zašto je to tako.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Sanader spomenuli ste mogućnost financiranja iz drugih izvora. E, ovo se raspisivalo 2013., negdje 2012. 2013. Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo prometa su donijeli operativni program od 2014. do 2020. godine. I pišu oni u njemu u 2014. do 2020. za prometne projekte na raspolaganju će biti 1300 milijardi eura od čega 400 milijuna eura iz Europskog fonda za regionalni razvoj i nešto više od 900 milijuna eura iz Kohezijskog fonda. Osim ovih 1300 milijardi eura RH ima mogućnost financiranja prometnih projekta itd. itd. Ovdje ne govorimo o tome da nećemo podržati kad smo već dovedeni u ovakvu situaciju u kojoj se našla sama realizacija projekta, ali neko za ovako nešto mora odgovarati. Projektant kad projektira nama se na terenu ne dogodi još nikad da na naručeni projekt projektant sam zbog sebe uvijek u tenderu jedinične cijene radi u iznosima od 10 čak do 15 i 20% mogućnost nekakvih nepredviđenih radova. Ovdje govorimo naprosto samo o jednoj činjenici, o jednoj činjenici da je bez obzira na idejni projekt, na glavni projekt, na izvedbeni projekt da je neko napravio tender, da je na osnovu tog tendera raspisan javni natječaj, da je na osnovu tog raspisanog javnog natječaja dobivena ponuda daleko veća od osiguranih sredstava i da je neko na takvu ponudu sklopio ugovor i godinu dana nakon početka realizacije projekta, godinu dana nakon početka realizacije projekta kad se zna da fali 5 milijuna i 600 tisuća eura bez još što će se događati, ovo što je netko tu spomenuo vezano za stabilitet i za sve one dodatne radove koji su mogući na tom terenu. Dakle ni u ovom trenutku da li je pitanje da li uopće znamo koliko će na kraju koštati ta investicija? I netko je napravio nešto što nije smio napraviti.
Hvala. Ante Sanader odgovor na repliku.
Hvala. Pa evo kolega, vi ste potvrdili ovo o čemu samo govorio. Jasno ako je 2012. potpisan ugovor, prvi ugovor sa EBRD-om onda jasno da je, danas je 2015., radovi se još nisu razmahali, tek su počeli radovi to je skoro 3 godine, nešto manje. U tri godine već u startu je trebalo predviđati neka druga sredstva a ne sredstva kredita. Najlakše je sigurno financirati neki projekt kreditom jer tu je najjednostavnije bez velikih muka. Daleko je teže povući sredstva europskih fondova, ali s obzirom da su nam na raspolaganju takvi ogromni fondovi EU i da smo praktično znali, i da smo već bili u EU onda bi bilo logično da smo planirali i ta sredstva a posebno kad smo znali da idemo na povećanje, odnosno kad su trebala ovih novih 5 milijuna da je onda bilo logično da se pokuša i nekim drugim izvorima a ne dodatkom ugovora i novim kreditom.
U ime kluba zastupnika HNS-a kolegica Nada Turina-Đurić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Hrvatska narodna stranka će podržati ovaj prijedlog zakona iz prostog razloga što smatramo da ovako važan projekt za Split, za inače slaba ulaganja ili nedovoljna ulaganja u RH u pomorsku infrastrukturu bi bilo više nego grijeh u ovom trenutku zaustaviti. Ono što se otvorilo kao pitanje i što naravno potpuno opravdano i mi kao HNS ne želimo ovdje sporiti o tome da je u tijeku ovog projekta došlo ustvari do određenih propusta, ali mislim da su svi ti propusti koji su napravljeni možda bi se tako to moglo ovdje okarakterizirati, napravljeni u dobroj namjeri. Znači i oni koji su projekt pokrenuli, oni koji su projekt doveli do idejne faze, pa nakon toga oni koji su prema idejnom projektu krenuli u natječaj, oni koji su htjeli da taj projekt čim prije zaživi i bude gotov su možda napravili neke greške u koracima. I ja bi se tu u jednom dijelu složila sa kolegama koji ovdje reagiraju iz oporbe, ali isto tako mislim da su svi ti koraci koji su do sad učinjeni i ovo na kraju što se dogodilo a to je da postoji razlika u cijeni odnosno da postoji razlika između onoga što smo imali po idejnom projektu i sad ovom projektu koji je izvedbeni odnosno ovaj projekt kojeg treba ugovoriti da bi se posao završio do kraja su mjerljivi. Prema tome, ako je neko namjerno u svim tim fazama, odnosno prema troškovnicima i prema projektu napravio namjernu grešku mislim da u ovoj državi postoje one institucije, oni instituti koji mogu u tome svemu skupa reći svoju riječ. Pa ako mislimo i sumnjamo u to da je tako nešto učinjeno onda te institucije treba pozvati da provjere da li je to učinjeno kako treba. A mi kao političko tijelo, a ja ovdje govorio u ime političke stranke, mogu reći slijedeće ono što sam rekla na početku, da projekt podržavamo, da je ovo jedan od rijetkih velikih i svrsishodnih ulaganja u pomorsku infrastrukturu, da je Lučka uprava Split prema onim informacijama koje imamo dosada bila možda na repu ili na začelju podrške, državne podrške i financiranja od strane države, i jamstava od strane države za razliku od nekih drugih gdje nismo bili tako kritični kad smo davali jamstva i ne provjeravamo i nismo provjeravali da li se to radilo kako se trebalo raditi. Smatram da mi kao političko tijelo ovaj projekt trebamo podržati, a ako se u okviru ovog projekta radilo nešto što je nezakonito, za što nemao dovoljno argumenata odnosno da oni koji su taj projekt realizirali da li su to lučke uprave ili su to određena tijela ministarstva da ona imamo institucije koje se s tim mogu pozabaviti i koje eventualno mogu sankcionirati one koji su taj projekt radili krivo i naopako. Svi mi koji smo se bavili i bavili se projektima od lokalne do državne razine znamo da uvijek krećemo u sve projekte kroz idejni projekt, ili smo dosada kretali iako sad novi zakoni nam govore to da moramo ustvari donositi glavne projekte odnosno izvedbene projekte što mislim da je dobro, jer upravo ovih grešaka, ovakvih grešaka razlika između idejnih projekata i procjena koje donose idejni projekti i glavnih projekata, izvedbenih projekata su relativno često kolege stvarno dovođeni u ovakvu situaciju. Znači krene se sa idejnim projektom u najboljoj namjeri pa teško je reći iz kojeg razloga projektanti da ne kažem investitori idu sa procjenama koje nisu u realnoj vrijednosti a onda se tokom razrade projekta dođe do realnih vrijednosti i realnih troškovnika koji pokažu da projekti su u suštini skuplji. Naravno i uz sve nepredviđene radove koji se dogode a pogotovo na ovakvim projektima. Ulaganja u lučku infrastrukturu i ono što nas čeka, što čeka investitora kod ulaganja u lučku infrastrukturu je nešto što je vrlo teško predvidljivo. Mi smo jučer na Odboru za pomorstvo, promet i infrastrukturu tražili da nam se detaljnije podnese izvješće o ovom projektu odnosno da se ovu razliku od 5,6 milijuna eura koja nije mala na neki način, ne na neki način nego da nam se podastru i sadržajni a i kvantitativni elementi ovoga projekta koji ga čine većim za 5,6 milijuna eura. I ja se nadam, mi smo dali rok, mi smo danas dobili jedan dio toga svega ali mislim da, ne znam da li su svi kolege zadovoljni, ja osobno mislim da nemamo baš kvalitetne podatke koji bi nam evo ovdje kao zastupnicima osim ove političke odluke o kojoj sam govorila, dali isto tako i ove druge argumente da ono što se kaže dignemo ruku bez ikakve sumnje da je u stvarnosti došlo do ovakve razlike. Međutim, kažem u ime Hrvatske narodne stranke mogu reći jer mi ovdje govorimo kao politika, Hrvatska narodna stranka će ovaj projekt podržati, podržati će ovaj Zakon jer smatramo da ovakav projekt bi bilo daleko nepametnije zaustaviti nego podržati i pustiti ga u daljnju realizaciju. Hvala lijepa.
Tomislav Klarić, replika.
Kolegice Turina-Đurić, ja pretpostavljam da ste se krivo izrazili kada ste rekli da se obično projekti i pokreću na osnovu idejnog projekta a tek kasnije u fazi da se vide svi problemi, tako sam vas ja shvatio kada ste rekli. Ja sumnjam da je ikad itko na osnovu idejnog projekta bez glavnog projekta i potvrde glavnog projekta izrađenog tendera krenuo u raspisivanje natječaja izbor izvođača radova i bez osiguranih sredstava potpisao ugovor i krenuo u radove. Ako je to netko napravio tako onda je prekršio zakon. I to govorim. Ja osobno nisam protiv toga da se odobri, da se nastave radovi, neka se projekt završi, ali dopustite da izrazim i svoju sumnju da je to me baš tako moralo biti. Tim više što se ne radi o jednoj godini od trenutka izrade idejnog projekta već ovdje smo praktički već 4 godine u tom projektu. Od idejnog projekta za kojeg je trebalo vremena da se napravi 2011. pa do 2013. kada su raspisani radovi. Dakle u trenutku raspisivanja natječaja morao je postojati glavni projekt koji je govorio o tome. Ukoliko nije postojao glavni projekt onda je trebalo napraviti dopunu projekta. Radovi su krenuli sa ugovorenim iznosom kojeg investitor u tom trenutku nema ne na osnovu nekakvog idejnog projekta pa ćemo onda poslije vidjeti što će se dogoditi. I sumnjam da itko na osnovu idejnog projekta, naročito u gradovima i općinama gdje su pod kapom svih mogućih revizija, radi na taj način da na osnovu idejnog projekta raspisuje natječaj bez tendera ugovara radove a poslije ćemo vidjeti što se bude tijekom izvodnje radova događalo.
Nada Turina-Đurić, odgovor na repliku.
Pa da kolega Klarić, vi jeste u pravu, vi ste principijelni kada hoćete govoriti o tome da sve treba biti transparentno, maksimalno i kako bi trebalo biti po zakonu. Međutim, vi znate da, mi smo i političko tijelo i ja sam u tom smislu diskutirala. Znači često ste u situaciji da donosite političke odluke prije svega i da želite realizirati određene projekte u nekakvom vremenskom periodu koji vam daje ili mandat ili ne znam nekakva procjena vaše strategije da ćete određeni projekt završiti. I moguće je, očito da je bilo moguće temeljem idejnog projekta ugovoriti jer inače EBRD … … [[Upadica se ne čuje.]] Ali je sada, znači cijela priča završena. Kolega Šuker, vi ste branili toliko neobranjivih stvari koje su se događale u ovoj državi, nećemo uopće spominjati vaša ulaganja i nećemo ih uopće ovdje nabrajati i jamstva koja je ova država dala za vaša ulaganja da bi se … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas, svi ovdje vrlo dobro znamo o kojim ulaganjima se radi… … [[Upadica se ne čuje.]] Nije sramotno jer vi dobacujete iz klupa uvijek kada god vam se nešto ne sviđa, onda dobacujete iz klupe. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam nervozna, vi ste nervozni jer mi upadate u riječ uvijek kada vam ne odgovara ono što kažem sa ove govornice, uvijek. Ono što sam htjela reći, znači ući ćemo u ovaj projekat i ulazimo u ovaj projekat sa svjesnom odlukom da želimo napraviti veliki projekat za Split. Ako je postojalo unutar ovog projekta grešaka koje spadaju pod bilo kakvu kaznenu ili ostalu odgovornost zna se koje institucije u ovoj državi bi to trebale odraditi i to sam rekla. Hvala lijepo.
Kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Ovdje je već dosta toga rečeno. Dakle ne želim da itko pomisli da niti ja osobno niti bilo tko ovdje u ovoj sabornici ima što protiv ovog projekta u smislu da se on u konačnici realizira da bude na dobrobit i građana Splita, Dalmacije i čitave Republike Hrvatske. Ovdje upozoravamo na nešto što nas je opeklo mnogo puta svih u ovoj državi. Pa evo spomenuti ću primjer da ne govorimo samo o Splitsko-dalmatinskoj županiji i lučkoj upravi Split. Ono što se događalo na području Primorsko-goranske županije kada se zasrljalo u nešto na ovaj način, kada se uzimao kredit od 30 milijuna dolara na koji smo do nedavno otplaćivali kamate i tih 30 milijuna dolara još godinama ćemo otplaćivati za nešto što stoji i rđa i nije u funkciji jer je procjena bila potpuno kriva. Ovdje sad imamo konkretno lučka dizalica kod mene dolje u gradu Bakru. 30 milijuna dolara, ne samo ona nego i neka ostala postrojenja su isfinancirana kreditom koji se plaća iz državnog proračuna ove naše lijepe domovine. Za što? Što smo sve mogli napravit sa 30 milijuna dolara? Ovdje govorimo o 5 milijuna i 600 tisuća eura, govorimo o jednom projektantu koji je napravio da bi ovo pokrio što danas donosimo sa svojom analizom, bez da smo angažirali nekog vanjskog revidenta da otklonimo svaku sumnju. Možda je ovo najčistiji i najpošteniji posao u Republici Hrvatskoj, ali način na koji se to odradilo nije gospodine Antešić. Vi se možete smijat i češat po glavi, ali nije. I vi ste to sami napisali u ovome što smo danas dobili nakon jučerašnjeg sastanka na Odboru za promet. I zato ja na ovaj način raspravljam jer netko to na taj način nije smio napraviti. Meni je bilo suđeno jer sam popravljao cestu bez građevinske dozvole za koju nije bila potrebna građevinska dozvola. Oslobođen sam na kraju, ali ovo nije popravak ceste, ovo nije voženje nekakvog bolesnika da bi se pomoglo na operaciju ili ne znam šta službenim autom. Netko je tu, ne znam koja saborska zastupnica optužena da je sa službenim autom došla do Sabora i takve stvari. Ovdje se radi o 5 milijuna i 600 tisuća kuna koje je netko ugovorio bez našega znanja. Mi smo to tek saznali nedavno. Radovi su u realizaciji i netko je nešto napravio što nije smio napraviti i sad pokriće se traži ovdje u ovome Saboru. Svi smo rekli da želimo radit transparentno, da želimo otklonit svaku sumnju u bezakonje, da maksimalno će se pazit na svaku kunu poreznih obveznika. Da li smo ih pazili u ovome projektu i da li je loše. Iz ove rasprave proizlazi da nakon što ćemo dignut ruku za ovo i radovi se moraju nastaviti jer su od interesa, ali se postavlja pitanje da li se može napravit revizija svega toga, tko, što i kako. Da l' se može napravit revizija projekta od neovisnog revizora, možda nekog izvana, da se utvrdi svaka lipa ili svaki euro za koji će ovi zastupnici ovdje dignut ruku jer to nije kredit koji će teretit samo ovu Vladu, to je nešto što će se otplaćivat godinama narednim. I da li se moglo tu uštedit, da ne govorim da se na natječaj javio samo jedan izvođač, jedan jedini izvođač. S kim smo mogli uspoređivat cijenu? Zakon o javnoj nabavi je jasan. I možete mislit da je sve najpoštenije, ja mislim da je najpoštenije. Vi možete mislit da je najtransparentnije, možda je najtransparentnije, možda to stvarno toliko košta. Ali sve ovo i način na koji je došlo do toga izražavamo sumnju, opravdanu sumnju jer nitko na osnovu idejnog projekta ne sastavlja tender. Nitko na osnovu idejnog projekta ne donosi odluku i nitko nakon provedenog natječaja, nakon što zna koliko će nešto koštat, nakon što zna koliko će nešto koštat, a po provedenom natječaju se znalo u euro koliko će to koštat, ne potpisuje ugovor a da prethodno nije za to osigurao sredstva. Mi sad sredstva, 2014. je potpisan ugovor, 2013. raspisan natječaj, potpisan ugovor, krenuli su radovi. Radovi su u tijeku i mi sada donosimo ovu odluku da osiguramo ta sredstva koja su ugovorena, kojih nema. Da ne govorim ovo šta je tu puno nas spominjala i 2011., 2012. znalo se da idemo u Europsku uniju. Svi plačemo i svi govorimo više plaćamo članarine nego što izvlačimo sredstava iz …. Ovo je jedan konkretan projekt. Imamo tu prema operativnom programu od 2014.-2020. koji sam maloprije čitao vam ovdje, podatke koliko milijardi, tisuće milijardi bi trebalo … jer ovo je jedan takav projekt, ne bitan samo za Split, za Dalmaciju, već za čitavu Hrvatsku, ali ne na ovaj način. Usporedimo to sa bilo kojim gradom i općinom u kojoj se ovdje puno puta ukazuje prstom, o kojima mediji pišu. Evo neki dan u 24 sata koji gradonačelnik, načelnik koliko plaću ima i što ima od auta, kuća ili oranica, kojemu se svaka kuna gleda, kojega se privodi i zatvara, ne zbog 5 milijuna i 600 tisuća eura o kojima sad ovdje raspravljamo, ne zbog 100 tisuća kuna nego zbog 5, 10, 15 tisuća kuna i donošenje nekakve odluke koja nema financijske štednje. Ali netko se proziva za to i upire se prstom u takve ljude. Valjda smo sazreli u ovoj situaciji da se to ne bi smjelo radit na ovaj način na koji se radi, tim više što smo na Odboru za promet kad smo raspravljali o ovome zakonu i ovoj raspravi dobili 5-6 rečenica od zamjenika ministra koji nam je rekao da je to iz razloga što se prilikom već pokretanja projekta došlo do europskih standarda gdje u projektu mora bit propisano 8 Richtera temeljenje, seizmičkih aktivnosti za temeljenje. To nismo znali 2011. kad se radio idejni projekt, nismo znali ni 2012., ni 2013, ni 2014. Možda smo trebali sad propisat da će bura biti 200 pa će biti temeljenje drugačije. I što nakon ovoga sad kad smo govorili, kad su radovi u tijeku. Dođe još do dodatnih radova jer po ovoj reviziji, po ovom objašnjenju, ovo nije revizija, ovo što ste nam dostavili a mi smo tražili reviziju jučer na odboru jer ste rekli da je revizija napravljena i da ćete nam dostaviti. Ovo nije revizija, ovo je očitovanje projektanta na razliku u cijeni. Onoga tko je radio projekt, onog tko je sastavljao tender, tko je u ovome svom dopisu napisao da je ukalkulirao 10% dodatnih …, tko je ovdje napisao… … [[Upadica se ne razumije.]] To je ugovor, ovo je odgovor projektanta na vaš upit, ovo nije revizija projekta. … /Upadica se ne razumije. Znate vi koliko je pet milijuna i 600 tisuća eura u današnje vrijeme krize za neku tvrtku? A ovo ide direktno iz džepova građana, iz proračuna države. Uvažavajući činjenicu da projekt treba završiti, ali netko u ministarstvu ili u Lučkoj upravi za ovo mora odgovarati. I predlažem da se prilikom donošenja ovog zakona i zaduživanja novog za taj iznos da se angažira neovisna tvrtka koja će napraviti analizu tendera, kompletne projektne dokumentacije i stvarnih troškova. Želimo da znamo kad već dižemo ruku za nešto da li je taj novac stvarno utrošen za ono što je morao biti utrošen. Evo, hvala.
Tomislav Žagar, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Klarić evo nekoliko činjenica jako je bitno u ovoj cijeloj priči. Dakle, na temelju idejnog projekta ishođena je lokacijska dozvola i tad su vršeni pregovori o kreditu. I ishođen je kredit, na temelju idejnog projekta. Ne, ugovor o izvođačima. Nakon toga vjerojatno je upravi trebalo nešto novca i za same projekte, pretpostavljam. Nakon toga izrađen je glavni projekt i izvedbeni projekt. Na temelju toga se raspisuje natječaj i dolazi ponuda koja je za 5 milijuna i 600 tisuća eura veća nego što je to bilo u idejnom rješenju. U tom trenutku investitor poziva projektanta i pita ga što se događa? Projektant svojim nalazom analize dostavljene 19.12.2013. daje mišljenje da se ponuđene cijene može smatrati prihvatljivima jer odstupa svega 9% od procjene cijena projektnog tima. Tu je uračunat i onaj milijun razlike između idejnog i izvedbenog projekta u odnosu na ovo što govorite 8 po Richteru. I nakon toga se sklapa ugovor s izvođačima u 4. mjesecu, a ne kako ste vi rekli prije nego što imamo glavni projekt i izvedbeni projekt. Evo to su samo činjenice kako je to sve teklo. Ali naravno opet kažem postoje pogreške u proceduri, ali ne na način kako ste vi prezentirali. Hvala.
Tomislav Klarić, odgovor na repliku.
Kolega samo jedan odgovor na pitanje, da li se mogu ugovoriti radovi u iznosu od 10 kuna ako nemate 10 kuna? Pa ćete tijekom ugovaranja rada, ako nemate osiguranih 10 kuna pa ćete tijekom ugovaranja nastavka radova na ovaj način a prošlo je već skoro dvije godine otkad je procedura krenula i u ovom očitovanju ako ste čitali pišu oni što su ukalkulirali u tender. Ukalkulirali su cijenu jedinične cijene. Uz te jedinične cijene digli su 10% za moguće nepredviđene radove. Stavili su 800 tisuća eura plus 100 za nadzor i onda su prilikom analize svih tih cijena utvrdili da je ovaj koji je dobio na natječaju ovo što vi spominjete 9%, dakle u osnovnu cijenu koju je netko naveo ukalkulirao još +10% da bude siguran. A onda je nesiguran, izračunajte koji postotak je sad na ukupan iznos koji je bio planiran u tenderu tih ugovorenih 20. I gdje su sad još dodatni radovi na to koji će se dogoditi? Čime ćemo to osigurati kad u ovom trenutku ne znamo? Nemamo reviziju projekta, imamo samo mišljenje projektanta na ponudu i na dostavljene cijene, ne reviziju. A rečeno nam je da imamo reviziju.
Slavko Linić, replika.
… [[Govornik naknadno uključen.]] vjerojatno ću glasati za predloženi zakon, da netko ne misli da smo protiv ulaganja, ali danas jasno tvrdim da postoji ogromna odgovornost za nepravilnosti i nezakonitosti Lučke uprave podržane od nadležnog ministarstva. A sad ću biti vrlo jasan, natječaj je završen u 2013., revizija istog projektanta je završena u 12. mjesecu, ugovori potpisani u svibnju, 5. mjesecu 2014. Razlika od revizora koji je potvrdio da može biti ta cijena je preko 5 mjeseci. Objasnite mi zašto Lučka uprava nije trenutno krenula u financiranje nego je krenula kada? Kad je potpisan ugovor, početi radovi i zamislite koliko je trajalo pregovaranje od ovih 5,6 milijuna? Započeti pregovori 10.07.2014., prvo izvješće Vlada usvaja 9.10., a potpisuje 17.10. Draga moja gospodo tri mjeseca ako dobro računam. Znači u 3 mjeseca se to dogovorilo. Objasnite mi zašto od 12. mjeseca 2013. do zaključenja ugovora u 5. mjesecu nije to provedeno? To je trebala provesti Lučka uprava. Za to je odgovorno ministarstvo koje je to trebalo pratiti. Ne, ne poštuje se Zakon o javnoj nabavi, potpisuje se ugovor bez zaključenog financiranja, bez pokrivanja i ide se naknadno. To su propusti i nezakonitosti Lučke uprave. I to nema veze sa Splitom i projektima u Splitu. I hvala Bogu da ćemo ga odraditi. Ali netko je odgovoran za ovo što se događa. Neću govoriti o sumnjama da projektant, jer nismo čuli koja je njegova cijena za izvedeni projekt, ja ga još dan danas ne znam, niste mi ga ni napisali. Prema tome projektant je nemoguće da vrši reviziju i da veli da je onda sve u redu.
Tomislav Klarić, odgovor na repliku.
Uz argumentaciju svega ovoga što ste rekli i kad pratimo slijed svih događanja temeljem glavnog i izvedbenog projekta izrađenih od strane Instituta IGH Zagreb sa partnerima Kozina projekti, … [[Govornik se ne razumije.]] itd., procjena troškova izgradnje predmetnih građevina iznosila je 19 milijuna 772 tisuće i 267,76 eura bez PDV-a. Važno je napomenuti da su pregovori u pogledu kredita za predmetni projekt rađeni na temelju idejnog projekta temeljem kojih je lokacijska dozvola dana 2. listopada 2012. 2011. je nešto krenulo, 2012. već smo imali procjenu i idejni projekt, ali ovo je bitno da su oni imali glavni i izvedbeni projekt prije raspisivanja natječaja koji je govorio da će to biti 19 milijuna, 727 a ne ovih 23, ne znam koliko, koliko je dobiveno na natječaju. Upravo ono kako ste rekli. Radi otklanjanja sumnje da ne želimo da se ovaj projekt realizira podržat ćemo, ali mislim da se mi svi ovdje moramo ograditi u pogledu tog iznosa, da imamo točne pokazatelje, da napravi se revizija kompletnog postupka i svega onoga što se nalazi u dokumentaciji i svih radova koji su izvedeni, da otklonimo svaku sumnju zna se. Jer mi dižemo ruke, zadužujemo državu za nešto što će se otplaćivati godinama i ne baš u premalom iznosu. 5 milijuna i 600 tisuća eura se može napraviti podosta toga u Republici Hrvatskoj.
Kolega Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima. Pa vrlo interesantno je slušati ovu raspravu. To je možda najveće zlo Hrvatske što kad netko radi, kad ja radim onda je dobro, a kad drugi radi onda je to neću koristiti riječi. Žao mi je što nema kolegice Turine i zato neću odgovoriti na ovaj njen dio. Međutim, mi imamo neke zakone koje smo mi prije svega saborski zastupnici usvojili ovdje u Visokom domu i vrlo često se iščuđavamo kad u nalazu Državne revizije vidimo da je tamo nekakav načelnik nekakve male općine koji nije niti ekipiran, niti ništa raspisao nekakav natječaj, da nije imao osigurana sredstva itd. A mi ovdje danas cijelo vrijeme želimo prikazati ono što je bjelodano Vlada napisala sama. Dakle, Vlada je u ovom dokumentu napisala da je pogriješila. To je Vlada napisala, to nije izmišljotina saborskih zastupnika. Ako počnete čitati ovdje od 1 do zadnje stranice onda ćete vidjeti da se tu dogodilo nešto što se naprosto nije smjelo dogoditi. I nesporno je ovdje da svi mi u ovom Visokom domu smo svjesni da određeni infrastrukturni projekti se moraju napraviti u Hrvatskoj i da određeni infrastrukturni projekti naprosto moraju dobiti taj support financiranje iz državnog proračuna jer njihov gospodarski efekat za ukupno gospodarstvo Hrvatske je daleko važniji od onoga koliko ona sama djelatnost koju ne obavljaju mora biti. Pa se onda možemo vratiti i povući priču sa monetizacijom autocesta, potpuno identična priča kao i kod ove luke. Znalo se da se autoceste rade kao bazne infrastrukturni projekat u RH, nikad one nisu rađene po principu da će se vraćati same. Na kraju krajeva, vi dobro znate počete su u vrijeme pokojnog predsjednika Tuđmana, pa je bio zamah za vrijeme koalicijske Vlade i HDZ-ova Vlada je završila taj projekat. Ali vrlo interesantno kažem kako se danas ovdje žele braniti neke stvari. Međutim, u nikad lošija vremena i nikad niži kreditni rejting Hrvatska se nikada nije povoljnije zaduživala. Gledajte kolegice i kolege, veli trošak kapitala Euribor plus 1%. Šestomjesečni Euribor vam je u ovom trenutku negdje 0,1%. A zašto ovo govorim? Pa govorim zato što se i Hrvatske autoceste i autocesta Zagreb – Rijeka zaduživale kod istih investicijskih kuća, dakle EIB-a, EBRD-a na potpuno identičan način. Euribor plus toliko i toliko posto. Ali vrlo interesantno, tada je to bila katastrofa, tada je to bilo skupo. Pa što će biti recimo kada Euribor za tri ili četiri godine skoči na 6%, onda će bit kamatna stopa umjesto 1,1 bit će 7%. Ali gledajte, to su sve činjenice i ja ovo ne govorim zbog toga da bih rekao da je nešto negativno ili ovakav način, nego naprosto govorim da stvari uvijek treba nazivati istim imenom, a ne ovisno tko ih je radio. I ovaj materijal možda koji je sjajno pokazao kako veliki borci za pravicu su za nas branili nešto što je neobranjivo. Jer ovo što piše ovdje je neobranjivo. To naprosto nitko tko pozna način, tehniku, dakle kako počinje pregovor sa Europskom bankom za obnovu i razvoj oko kredita za nekakav projekat. Pa počnete ga u principu kad vam se praktički rodi ideja, ali konkretizacija pregovora i svega skupa se zna kako završava. Međutim, ono što je ključno, onaj koji je raspisao natječaj morao je imati projektantsku vrijednost tog objekta. I ako mu je natječaj, ponuda na natječaju bila iznad onoga što je bilo osiguranih sredstava taj natječaj nije validan. Ne može se, naprosto se mora poništiti. Ali ne. Mi ovdje želimo reći da je to dobro, dapače od nekih kolega zastupnika smo čuli ovdje danas da smo mi protiv projekata ovoga u Splitu, a vrlo je interesantno da je taj projekat počet za vrijeme HDZ-ove Vlade. Prema tome, onda nam ne možete prigovoriti da smo protiv tog projekta, jer mi smo inicijatori tog projekta. Ovo se kasnije tehnički, loše tehnički odrađivalo kasnije. Prema tome i jedna i druga politička opcija su očigledno svjesni da to u Splitu treba napraviti i da ti veliki brodovi od 320 metara imaju gdje pristati. Dakle, to je nešto što nije sporno i to je što sam jutros rekao i na Odboru za financije. Međutim, sporno je da saborski zastupnici moraju glasati za ovakav dokumenat koji je definitivno protuzakonit samo zbog toga jer nam netko kaže projekt se neće završiti. Što to znači? Da nekoga treba zgaziti na cesti, jer ako ga ne zgaziš na cesti nećeš stići na vrijeme negdje drugdje jer moraš stati ispred zebre i pustit ga da prođe. Mislim, banaliziram ali je to tako. Jer pogledajte što piše ovdje u obrazloženju. U obrazloženju upravo piše to. I ono što je kolega Linić rekao, ako ste vi ispregovarali osnovni iznos za cijenu pa nema institucionalne banke koja će vas razvlačiti u sljedećim pregovorima. Oni naprosto ste trebali uzeti onaj dio koji su oni obrazloženje, jer oni su prema svom bordu morali napisati zašto povećavaju za ovaj projekat iznos od 5 milijuna i 600 tisuća dolara. Oni su morali napisati nekakav razlog. I mene baš zanima što su oni napisali kao obrazloženje i kako su obrazložili da su cijele pregovore praktički zgotovili za tri mjeseca. Zašto se to nije napravilo od 12 do 2 ili 3 mjeseca? Ne nije. A sad krenimo malo dalje. Mi se ovdje volimo prepucavati oko deficita i svi su stručnjaci za deficit. Nema onoga tko ovdje nije stručnjak isto kao što je nogometni selektor. Svi sve znaju, ali gledajte kolegice i kolege ja nisam siguran da ove cifre koje su ovdje napisane da su sadržane u proračunu 2015. i da su napravljene u projekcijama 2016. Ja to baš nisam siguran jer u obrazloženju proračuna ministarstva nisam vidio uopće ovu priču sa Lukom Split. Ali gledajte ovdje je napisano nešto vrlo interesantno, veli u 2016. za troškove poreza na dodanu vrijednost osigurat će se iznos od 6 milijuna kuna, a prije toga u rečenici kažete osigurat će se 70% troškova. Pa nema trošak veze sa porezom na dodanu vrijednost. Vi kad raspišete natječaj uzimate ukupnu cifru i vi osiguravate 70% koliko projekat košta. Od kud vi znate da 70% će baš biti sredstva za porez na dodanu vrijednost, od kud vi to znate? Ali vi ste to napisali, a to je samo dokaz koliko se šeprtljavo pristupa cijelom poslu i koliko lijeva ne zna što treba, koliko lijeva ne zna što radi desna. I onda ste napisali ovo što ste napisali. I naravno tjerate sve nas da dignemo ruku za to. I to je ono što je naprosto neprihvatljivo. I moram se osvrnuti na ono što je kolegica Đurić rekla neka nađe ovakav sličan materijal a imate na desetine, stotine kredita sa Svjetskom bankom, Europskom investicijskom bankom, EBRD-om. Ako nađete ovakav sličan materijal koji je ovoliko šlampavo napravljen svaka čast. A prošli su kroz ovaj Sabor sve političke nomenklature. I kad pogledate ovdje … [[Govornik se ne razumije.]] kao što ovdje na početku piše koliko je kredita spojeno. Ovakav loš, ovakav katastrofalan materijal još nikad nije napisan. Pa da ste ga vi drugačije obrazložili pa ne bi ovakva rasprava bila danas kakav je ovdje, tehnička točka dnevnog reda. I ne bi se opće raspravljalo na ovakav način, ali vi si samo pogledajte kako ste kronološki obrazložili nešto i onda je logična stvar da se događa ovo što se je. Ali kažem, javio sam se za raspravu isključivo iz jednog razloga slušajući kako kolege koji često znaju napadati vrlo vehementno brane nešto što je neobranjivo. Dakle projekat Splitske Luke nije sporan, ali način na koji se sve to skupa je sprovelo nije neobranjivo, a isto tako to onda automatski povlači pitanje kom je bilo u interesu da zavlači neke stvari, kom je bilo u interesu da se dva ponuđača povuku u trenucima kad u Hrvatskoj građevinskih sektor graca od ne posla, grca, doslovno iskoristiti riječi, ta riječ se obično koristi da neko grca kad ima previše, ali ovako on ga nema, naprosto ne može podmiriti svoje obveze i sad se javi samo jedna firma. Da je ovdje stajalo da po nekim referencama to mogu raditi jedno dva poduzeća ako je to istina onda tu rečenicu treba staviti ovdje. Ali u trenutku kad sve građevinske tvrtke koje su na koljenu dakle tvrdite da je samo došla jedna ponuda za posao negdje godinu, godini i po dana, zaraditi 24 milijuna kuna bruto nije baš mali iznos u ovom trenutku za građevinske tvrtke. Dakle, kao što su rekli i moje kolege iz kluba projekat koji je na kraju krajeva i moja stranka je i Vlada predložila i počela raditi, nećemo biti protiv njega, ali mislim da će biti dobro da si neki kolege pročitaju zapisnike današnje rasprave i pogledaju što su govorili prije. Nije baš sve što ne valja rezervirano za jednu političku stranku.
Hvala. Branko Bačić replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker, mislim ne trebamo se pravdati da zbog toga što problematiziramo i kritiziramo postupak dovodimo u pitanje opravdanost dogradnje Splitske trajektne luke, Splitske gradske luke to je jasno neupitno i neovisno o svemu ovome o čemu govorimo mi ćemo i u klubu ovaj projekt podržati. Dakle, to nije sporno. No sporno je ono što vi govorit i zanimljivo je taj dvostruki aršin koji se ovdje u sabornici postavlja kada su projekti rade jedno, a onda drugo utrku kad se radi drugi. Da je ovo bilo rađeno u naše vrijeme na ovakav način danas bi se ovdje raspravljamo o formiranju istražnog povjerenstva, saborskog istražnog povjerenstva da se utvrde sve okolnosti kako je do ovoga došlo. A ja samo podsjećam da je sa Europskom bankom za obnovu i razvoj do danas do ovog projekta čini mi se oko 23 projekta kojim su financirani javni radovi, dakle potpisani, 23 projekta i u djelu prometa, i brodogradnje, i okoliša itd. itd. gdje se ovakav slučaj nije dogodio. Dakle, da je ovo prvi projekt koji je financirana na ovakav način iz Europske banke za obnovu i razvoj pa bi onda mogli reći da nismo imali znanja, nismo imali iskustva pa vam se on dogodio. Ali kažem ovo je 23 projekt kojega jedno bilo koje ministarstvo i državna institucija potpisuje sa Europskom bankom za obnovu i razvoj i ovo je prvi puta da se ovakav slučaj dogodio koji je neprihvatljiv, tim više što Zakon o javnoj nabavi ovakvu mogućnost zabranjuje prijeći, ona je nemoguća. Prema tome, nije se to dogodilo nešto što je improvizacija, što nije predviđeno bilo europskom direktivom, bilo Zakonom o javnoj nabavi nego se on dogodio. Svjesno je prekršen zakon i sada se dolazi u Hrvatski sabor ne bi li mi kao zastupnici Hrvatskog sabora pokrili ovu nezakonitost i o tome je cjelokupni problem ovoga projekta i ove odluke koju mi donosimo u Hrvatskome saboru.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Kolega Bačiću, ako se ne varam obično ovakve zakone brane predstavnici Ministarstva financija i vrlo interesantno da Vlada za ovaj zakon nije poslala predstavnike, dapače nije naznačila da tu budu predstavnici Ministarstva financija, dakle institucije koja vodi pregovore i sve, a ostali sudionici i korisnici kredita samo sudjeluju u pregovorima u određenim segmentima. Međutim, ovakve zakone uvijek brani Ministarstvo financija. I ja sam siguran da je ovakav uradak izašao iz ministarstva, zapravo da ovakav uradak iz Ministarstva financija nikada ne bi izašao jer ljudi koji u odjelu za suradnju sa međunarodnim financijskim institucijama rade ovaj posao nikada ovakvo nešto ne bi napisao. Dakle, očigledno je da je tu došlo do spora da ovakav uradak Ministarstvo financija nije htjelo potpisati pa je onda to prihvatilo resorno ministarstvo koje od trenutka završetka pregovora i svega je trebalo, koliko, 5 ili 6 mjeseci da potpišu ugovor. No i sami ste rekli, nažalost u ovom Saboru u retorici očigledno neke nepodopštine su samo rezervirane za jednu političku opciju a druge su izuzetno bitne. Biti će vrlo interesantno vidjeti koliko je ovakvih stvari potpisano daleko od Hrvatskog sabora. Pa na kraju krajeva kada pogledate i broj bezuvjetnih mišljenja u ministarstvima on umjesto da se povećava on je za 2013. pao. A logična stvar ako se dovodi, ako se pojača fiskalna disciplina, ako se zakonodavstvo napravi onda logična stvar da proračunski korisnici su bolji i kvalitetniji u trošenju financijskih sredstava. I onda bi bilo logično da ne samo Ministarstvo financija i još jedno ili dva ministarstva imaju bezuvjetno mišljenje nego da to bude i preko 50% proračunskih korisnika. Ali kada … [[Govornik se ne razumije.]] ovaj dokument onda sigurno da resorno ministarstvo ne može dobiti bezuvjetno mišljenje ni za 2014. ni za 2015.
Tomislav Klarić, replika.
Gospodine Šuker rekli ste da je ovo obrazloženje napisano šlampavo. Ovo uopće nije obrazloženje, ovo kako smo dobili, ovo je materijal koji može ravno ići na državno odvjetništvo. Hipotetski što se može dogoditi gradonačelniku Zagreba ili bilo kojeg grada ili općine koji bi na ovaj način krenuo u realizaciju nekog projekta koji bi na osnovu neosiguranih sredstava, na osnovu nepotpune dokumentacije ili bilo kakvih problema sa dokumentacijom dobio na natječaj jednog izvođača radova većeg u milijunskim iznosima od iznosa koje ima osigurane u proračunu.? I kada bi sazvao 2 godine nakon što krene u realizaciju projekta svoje gradsko vijeće, općinsko vijeće ili skupštinu da mu da suglasnost da zaduži grad ili općinu, što bi mu se dogodilo, gdje bi bio? Je li ovo obrazloženje? Da li ovo treba obrazlagati? Pa ovo su činjenice, ljudi božji, raspisao se natječaj na nečemu što nije bilo dobro. Ugovorili su se radovi na iznos koji nije osiguran. Nakon početka radova, ugovaranja radova kreće se prema ovom Saboru da donese i digne ruku da se zaduži za iznos sredstava koji fale sa 5 milijuna i 600 tisuća kuna. Što bi se dogodilo gradonačelniku Zagreba, Rijeke, bilo koje općine ili grada kada bi na ovakav način krenuo u realizaciju projekta? Da li je ovo obrazloženje? A na kraju krajeva tko bi ga trebao obrazlagati? Ja ne vidim ovdje niti jedne riječi koju je napisalo Ministarstvo financija, što o ovome misli, možda bi dobro bilo da se netko stvarno sa ovim pozabavi ne umanjujući važnost projekta, dakako podržavajući ga u cijelosti. Ali ovako se ne radi [[Upadica Zgrebec: Ivan Šuker, odgovor na repliku. Hvala lijepa. Kolega vrijeme.]] A mi smo sada prisiljeni, dovedeni u situaciju da dignemo ruku za nešto što smatramo da nije dobro.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Klarić ja sam zato na početku svoje rasprave rekao da postoji Zakon o javnoj nabavi. I kada bi pokušali Zakon o javnoj nabavi primijeniti na ovo onda bi bilo sjedni negativno za predlagatelja ovakvog teksta jer to je nešto što naprosto ne može proći. Međutim, još veća bedastoća je cilj kojim se zakon želi postići. Gledajte mi potpisujemo praktički aneks kreditu, zapravo ugovoru o kreditu koji smo već potpisali. A pogledajte što vam ovdje piše, ovdje se spominje iznos osobnog zajma, spominje se iznos ovoga, dakle u ovom dokumentu mi govorimo samo o 5 milijuna i 600 tisuća eura i ovdje u ovom obrazloženju se nema šta spominjati ovo jer ovaj ugovor koji je potpisan je potpisan po svojim referencama. Ako su iste reference stoji, međutim sada kada ćemo već cjepidlačiti postavlja se pitanje od kada teče ovih 15 godina da li od trenutka potpisivanja prvog ugovora ili od trenutka kada ovaj Visoki dom usvoji ovih dodatnih 5 milijuna i 600. Zato kažem, ne valja brkati pojmove jer ovdje u dodatnom materijalu se praktički nigdje ne spominje ovih 18 milijuna i 800 nego se isključivo govori o 5 milijuna i 600 tisuća eura. I prema tome u kompletnom obrazloženju treba stajati isključivo to. Ali ponavljam, očigledno je nekome dozvoljeno sve, međutim, vrč ide na vodu dok se ne razbije a kada se razbije onda se vide svakakvi hranidbeni lanci.
Kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine zamjeniče, gospodine pomoćniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Svakako da ćemo podržati izgradnju i dogradnju trajektne gradske luke Split jer je taj projekt se već započeo razvijati prije 12 godina no s obzirom na probleme koji su se javljali u rješavanju imovinsko-pravnih odnosa a s obzirom na stečaj Dalmacija vina s jedne strane i s druge strane Jadran ribolova nije bilo moguće definirati pomorsko dobro i to se odugovlačilo iz godine u godinu. Mi smo sa predpristupnom Pomorskom strategijom 2005. godine definirati ljetne vezove kako smo ih tada kolokvijalno nazivali koje je jedan od … [[Govornik se ne razumije.]] projekata u hrvatskom pomorstvu i čija realizacija je trebala doprinijeti kvaliteti pružanja usluge u trajektnoj Luci Split koja je kao što smo već i čuli 3. ili 4. luka na Mediteranu, svejedno je, ali u svakom slučaju preko 4,5 milijuna putnika je respektabilan broj koji ne može opsluživati postojeća lučka infrastruktura. No, nije to bio jedini projekt koji kasni i u kojemu osim ove šlampavosti, netransparentnosti, nezakonitosti Vlade Republike Hrvatske na određeni način odvlači u desno ako to tako mogu reći sve projekte u hrvatskom pomorstvu. Ja tvrdim da je 600 milijuna eura koliko je uključeno i koliko se realizira kroz 6 državnih luka u Republici Hrvatskoj trebalo imati odgovarajuću realizaciju, kvalitetan odgovor u raspisivanju natječaja za korištenje te lučke infrastrukture kroz ishođenje i utvrđivanje koncesionara za lučku suprastrukturu. Nažalost, niti jedna od državnih luka, bilo da se radi o luci Rijeka, o luci Zadar, o luci Šibenik, luci Split, luci Ploče ili luci Dubrovnik, dakle niti jedna od tih 6 luka od državnog značaja za koju postoji potpisani ugovori sa međunarodnim institucijama, bilo da je to slučaj sa EBRD-om kao što je ovaj projekt ili sa Svjetskom bankom kao što je projekt Ploča i projekt Rijeke ili kao što je projekt Gaženice sa njemačkom bankom, dakle svi ti projekti kasne s jedne strane, a s druge strane Vlada nije reagirala kako treba. Ono što je Vlada morala napravit gospodine zamjeniče i na što vas mi kao saborski zastupnici, a nadasve Odbor za pomorstvo već godinama pokušava potaknuti, to je niste napravili Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama koji bi imao kvalitetan odgovor na ova ogromna ulaganja u lučku infrastrukturu. 600 milijuna eura koliko se ulaže u Rijeku … projekt, u luku Gaženica, u izgradnju … u Šibeniku, u realizaciju ljetnih vezova u splitskoj luci, projekt integracije trgovine i transporta u Pločama i izgradnju putničke luke u Dubrovniku nije našao kvalitetan odgovor o odabiru koncesionara. Ja držim da je već sada Lučka uprava Split, a prije svega trebali ste vi to potaknuti, trebala ići u utvrđivanje budućeg koncesionara jer izgradnju infrastrukture u luku Split nismo dovršili luku Split. Ljetni vezovi traže ogromne investicije i na lučkoj suprastrukturi. Mi nismo u ovom trenutku, barem ja ne znam, ako se varam tu me možete demantirati, ali mi nismo išli u realizaciju koncesionara koji bi gradio lučku suprastrukturu u luci Split bez koje ovakvi vezovi i ovakva investicija gotovo ostaje neću reći mrtvo slovo na papiru, ali nije do kraja realizirana. Mi kasnimo sa lukom Rijekom, mi ne znamo što ćemo sa koncesionarom na zagrebačkoj obali, mi njega nemamo natječaj je raspisan, nije se nitko javio ali nemamo, barem ja nemam saznanja što je sa zagrebačkom obalom. Investicija od 200 milijuna eura u luku Rijeka, vi to jako dobro znate, bez izgradnje nizinske, dolinske, kako god hoćemo nazvati željezničke pruge od Rijeke do Botova nema svrha. Gdje je taj projekt, kasni. Mi smo postali članica Europske unije i još uvijek taj projekt nismo kandidirali niti smo u poziciji da ga možemo kandidirati. Što želim, želim reći da se ogromni novci ulažu u lučku infrastrukturu i to prvenstveno zaduživanjem države. Jedan od tih projekata su vanjski vezovi luke Split, danas ćemo se zadužit još dodatnih 5 milijuna i 600. To je kap u moru ovih 600 milijuna eura, ali to ne vraća hrvatskom gospodarstvu gotovo apsolutno ništa dok ne utvrdimo koncesionare koji će te luke staviti u funkciju. A kad je luka stavljena u funkciju onda 1 euro u tu luku državi i svim djelatnostima koje su naslonjene na izvornu lučku djelatnost znači 20 puta veći iznos. Dakle luka Rijeka zbog neizgradnje zagrebačke obale, zbog nerealizacije dolinske pruge, gotovo je luka koja je samo oslonjena samo na kontinentski terminal Brajdica i ništa više. To je u ovom trenutku ako je 180 000 kontejnera i to je sve što smo mi postigli lukom Rijeka. Uložili smo u nabavku Samsungovih dizalica preko 40 milijuna eura, digli smo tu brajdicu na jednu visoku razinu ali to za hrvatsko gospodarstvo, za interes Republike Hrvatske gotovo ne znači ništa ako se ne uredi temeljna investicija, to je zagrebačka obala i ako se ne uredi željeznička pruga do Rijeke. Tamo smo bacili ogromne novce, u Rijeci smo se zadužili za petinu sredstava koliko nam je trebalo za izgradnju svih hrvatskih autocesta i to nitko ne spominje, a ta luka ukoliko ne bude dovršena s ovim projektima o kojima sam vam govorio nema smisla. Tamo smo potrošili ogromne novce, a još ne znamo niti budućeg koncesionara na zagrebačkoj obali. Slična je situacija i sa Gaženicom, slična je situacija sa Gaženicom. To je isto privremeno rješenje za izgradnju upravne zgrade u Gaženici, omalovažava taj projekt. Nema ništa od ribarske luke, nema ništa od … luke, nema ništa od brodova na kružnim putovanjima. Gaženica neće moći vratiti državnom proračunu ono što se očekivalo od Gaženice da je ona izgrađena sukladno onom projektu kojim je izvorno zamišljena. Tako vam je situacija i sa ovim projektom u Splitu. Mi ovdje danas govorimo o 5 milijuna i 600 tisuća eura koliko je potrebno da bismo dovršili taj projekt, ali kad ga dovršimo on je tek na početku i ne vidim zašto Vlada ne donosi Zakon o pomorskom dobru, zašto ne pojednostavni proceduru koncesioniranja na pomorskom dobru. Mi smo vam iz kluba HDZ-a bili ponudili rješenje, vi ste ga odbacili. Imate na to pravo, ja vam to ne poričem, ali ste trebali novim vašim zakonom definirati i pojednostaviti proces koncesioniranja i gospodarskog korištenja pomorskog dobra u hrvatskim lukama. Mi ćemo praktično uložiti ogromne novce u nešto što će biti praktično bez ikakvog utjecaja na hrvatsko gospodarstvo, da ne govorim na hrvatski … sustav i na hrvatski prometni sustav. Zato vas pozivam čim prije taj zakon napravite, koncesionirajte i Gaženicu, koncesionirajte i zagrebačku obalu, uredite splitsku luku, to je jedini način da potaknemo hrvatski lučki sustav, a kroz njega hrvatsko gospodarstvo. Malo sam prije spomenuo da za 1 euro, dolar ili kunu koji se okrene u hrvatskom lučkom sustavu gospodarstvo Hrvatske ima 20 kuna koristi od 1 kune koja se uprihodi u lučkom sustavu. I ja ću završiti također kao i moji prethodnici iz kluba, dakle mi ovaj projekt doživljavamo kao nešto što smo i mi započeli, u što sam ja i osobno vezan i sudjelovao sam u izradi idejnog rješenja u rješavanju na stotine sastanaka sa državnim odvjetništvom kako bismo riješili pitanje stečaja Dalmacija vina i na taj način omogućili izgradnju ljetnih vezova kroz rješavanje imovinsko-pravnih odnosa na pomorskom dobru. I neobično mi je stalo da se konačno iz same luke izdvoji taj promet na međunarodnim linijama za Italiju u prvom redu i za brodove na kružnom putovanju, ali je projekt onog trenutka kad je napravljen idejni projekt šlampavo loše, loše vođen, nedopustivo je loše vođen. Mislim dovodi se u pitanje kredibilitet i zaposlenika same Lučke uprave. Mi danas ovdje govorimo o krivici ravnatelja i članova uprave Lučke uprave, ali oni nisu, poznavajući način funkcioniranja ministarstva jer sam tamo bio godinama, oni nisu mogli ići u ovaj projekt jer se projekt vraća iz pozicije državnog proračuna jer je Lučka uprava kao agencija ima svoju poziciju na pozicijama Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture. Ne bi se oni bili išli u ovaj projekt da im vi niste rekli idite, jer ćemo mi vraćati te novec kroz pozicije državnog proračuna. Prema tome, koliko god je Lučka uprava snosi svoj dio odgovornosti vi kao resorno ministarstvo, ministar se ne može oteti odgovornosti da je prvenstveno on najodgovornija osoba koja nije smjela ovakav projekt realizirati ili ga ne na ovaj način. Onog trenutka kad se utvrdilo da vrijednost investicije u splitskoj luci značajno, 30% prelazi planirani iznos [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] trebale projekt zaustaviti …
Imate još replike pa ćete nastaviti. Ivan Šuker, replika.
Kolega Bačiću, dakle ono što je ovdje danas prisutno kod svih koji su raspravili da je nesporno ulaganje u lučku infrastrukturu i daj bože da smo više uspjeli napraviti u luci Rijeka. I luka Zadar je možda najbolji primjer ove danas rasprave kad se želi naprosto obraniti nešto što je neobranjivo, a tamo se želi srušiti nešto što je već praktički napravljeno. I zbog nekakvih silnih želja da se dokaže da je nešto loše i katastrofa zato što je tamo došao nekakav stariji trajekt koji će možda više niti neće voziti ali ga je bilo bitno dopelat tamo da se dokaže da je netko tamo nešto loše napravio. Ali nitko ne gleda koji su potencijali te luke i na kraju krajeva koja sredstva će imati i prihode Hrvatske autoceste ako sve te luke profunkcioniraju. Pa idemo gledati sve te infrastrukturne projekte kao jedan zaokruženi gospodarski krvožilni sustav Republike Hrvatske i onda vjerojatno nećemo govoriti niti o monetizacijama, niti o ovim, niti o onim, nego naprosto odabrati prave menadžere, a ne političke kadrove. Jer ovdje isto ovi ljudi koji sad su u luci Split su rezultat političkog obračuna unutar SDP-a. Prema tome, nije to ništa novoga. I dakle, tako zaokruženi infrastrukturni projekti koji naprosto oplemenjuju geopolitički položaj RH neće biti više teret, nego će biti praktički korist državnog proračuna. No, ovakvi kakvi jesu ali ono što sam govorio i u nekoliko replika i u svojoj raspravi na žalost danas se ovdje želi obraniti nešto što je neobranjivo šlamperaj, neznanje i nerad prije svega ministarstva jer oni su ti koji su diktirali sve, a ovi u lučkoj upravi su samo tehnički provodili neke stvari. Mislim da se zna kak' to ide. Ne?
Branko Bačić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker, pa vi jako dobro znate da svi projekti u lučkom sustavu izuzev pregovaranja za ovaj kredit koji se odnosi na izgradnju ljetnih vezova u luci Split su išli preko vas i vašeg ministarstva osobno i vi ste, odnosno vas osobno vi ste te projekte uglavnom sve i potpisali kada se odnosi na financiranje sa sredstvima međunarodnim financijskim institucijama. Vi ste primijetili nešto što nije do danas spomenuto, a vrlo je interesantno vidite. Vlada je zaustavila projekt Gaženicu, odnosno nije realiziran u puno planiranom projektu, jer navodno nedostaje sredstava, a ovdje u Splitu nastavljamo sa projektom iako sredstava fali. Dakle, tamo smo imali sredstva ugovorena pa smo zaustavili projekt i reducirali ga. Ovdje sredstava nemamo, idemo projektom jer nedostaje sredstava. To ne govorim iz razloga što mi je žao što se ovo radi u Splitu, nego mi je žao što se nije dovršilo i u Zadru. Jer držim, kolegice možete mi replicirati pa ću vam vrlo rado odgovoriti, ali meni je žao što se ne realizira i Gaženica i Split u cijelosti. Dakle, nije meni žao što ovo radimo u splitu. Dapače i da još nedostaje sredstava u Splitu digao bih ruku da se taj projekt dovrši, nego nemojmo imati dvostruki aršin. Nije niti Gaženica, niti Rijeka … [[Govornik se ne razumije.]] projekt niti pločanska luka nisu to politički projekti niti HDZ-a niti SDP-a. To su projekti bez kojih nema gospodarskog razvoja Hrvatske, bez jakih luka od Dubrovnika do Rijeke, pa i Pule mi ne možemo potaknuti gospodarstva iz … [[Gvornik se ne razumije.]] i nikada mi nije žao niti jedne lipe koja se uloži u lučki sustav. Jer su studije pokazale, to sam već dva puta danas rekao, da jedan dolar koji odradi Lučka uprava kroz Stivadora, kroz lučko poduzeće koje pruža tu uslugu 20 EUR-a, kuna ili dolara, dakle 1:20 obogati cjelokupni sustav agente, špeditere, željeznicu, cestu, brodare itd. itd. Tako da nemojmo žaliti za kunu uloženu u Gaženici, niti za kunu uloženu …
Hvala. Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Drago mi je kolega da ste spomenuli luku Gaženica u Zadru i gdje postavljate pitanje gdje su bačeni novci. To o tome nitko ne govori. Nemojmo se praviti Tošo kako bi rekao vaš bivši predsjednik stranke. Luku Gaženica 2003. započela je Račanova vlada i kao što sam stalno govorila da će je završiti Milanovićeva Vlada što će biti i učinjeno do koji dan. Naime, što ste radili 11 godina, odnosno punih 8 godina što se tiče luke Gaženice? Prenapravljali projekt, pa onda od zgrade megalomanski projekt radili bez osiguranih sredstava. Što ste dalje radili? Zamislili ste upravnu zgradu kao kulu babilonsku i sada govorite da mi zaustavljamo projekt. Dakle, Luka Gaženica je dovršena, bit će dovršena, a vi što ste napravili sa, ne osobno vi, ali molim vas napravili ste u preprojektiranju koje je doslovno koliko koštalo tako da trajekt rampe napravljen takav da je moralo biti preprojektirano, prenapravljeno jer nisu mogli pristajati trajekti. Tako su išli vaši projekti. Bio je ovdje spomenut i projekt veliki naš nacionalni projekt gradnje autocesta i to na tome svak i zavidi. I to je Tuđman započeo, ali na tome je bilo stalo. Račanova Vlada započela je, ali transparentno, u tri godine to je bio projekt 3x3, u tri godine sa točno određenim sredstvima bila je izgrađena autocesta Zagreb-Split. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, Zagreb-Split. Što? Još samo nije bio tunel i onaj jedan odvojak. O čemu vi pričate? A naravno tri puta jeftinije. To su ti projekti. Prema tome, izvorno zamišljen projekt je bio poremećen, preprojektiralo se, trebalo je puno skuplje graditi jer [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]]
Branko Bačić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana kolegice Ingrid Antičević-Marinović ako vam je do toga baš stalo nek su svi projekti započeli u Račanovo vrijeme, mene neće smetati. Ja jako dobro znam kad je započela Gaženica, kako smo je realizirali, na koji je način išla ali to uopće nije bitno. Meni ne smeta tko je nju započeo nego bih ja želio da ona se dovrši. To je meni želja da se ona dovrši. Nije to megalomanska zgrada, to je zgrada koja je rađena za tri luke koje su tamo trebale biti. Tri luke, Gaženica nije jedna luka, Gaženica su tri luke. Gaženica je ribarska luka, Gaženica je luka za brodove za koje smo već tada ugovarali sa Turskom državom oko mogućnosti uspostave te linije i za brodove za koje danas planiramo izgradnju Luke u Splitu, a to su brodovi na kružnom putovanju, da bi Zadar kao luka mogao biti jedna od luka u hrvatskom pomorskom sustavu. I na taj način je ona građena i zamišljena i za nju su sredstva, vi to jako dobro znate, osigurana kroz 2 kredita u ukupnom iznosu od 220 milijuna eura. Ali to nije ni bitno tko je započeo tu luku. Ne znam zašto vam je to tako toliko stalo da to bude vrijeme 2002. Ja znam da je evo kolega Linić započeo Rijeku 2002. To je projekt koji je započeo 2002. i jedini projekt kojega smo u lučkom sustavu naslijedili, ispričavam se, naslijedili smo i tek idejno rješenje za Luku Dubrovnik. Ali za Gaženicu, za Split, za Ploče toga u tom trenutku nije bilo. Ne treba oko toga stvarati nikakav problem. To jednostavno su činjenice koje se lako dadu provjeriti. Nije mi svrha umanjivati ulogu Račanove Vlade niti mi je cilj uvećavati ulogu Vlade u kojoj sam ja bio nego ja samo govorim istinu, a to je da ako nam nedostaju novci za Splitsku luku. Izgradimo je ako treba još osigurajmo sredstva ali nemojte zaustavljati sredstva koja su osigurana i nemojte zaustavljati
Hvala lijepa. Slavko Linić, replika.
Vrlo kratko, preveliki projekti u lučku infrastrukturu i beskorisni koji puta. Ja ću spomenuti upravnu zgradu na riječkom lukobranu. Jedan posto ima funkciju, a to je prostor za prodaju karata Jadrolinije. 99% su vam kafići, restorani, fitnes klubovi i iznajmljivanje bicikla. To su gradili građani Hrvatske da bi bilo na katu u Rijeci. To bi bila i zgrada u Gaženici. Prema tome pokušajmo shvatiti, mi kroz ulaganja u lučku infrastrukturu nekorisno trošimo novce. A zašto? Ne radimo fisibility studije jer nas ni ne zanimaju, jer napišemo ovako kao u zakonu da ćemo 70% anuiteta vratiti na teret poreznih obveznika kroz državni proračun i što nam onda treba fisibility? Zašto da se mi mučimo kako ćemo zaraditi s onim što smo potrošili građanima Rijeke. To je problem da nemamo odgovornosti ni ministarstva ni lučkih uprava nego trošimo kao pijani mornari jer ionako uzimamo građanima Hrvatske. Nažalost, to nam se dešava i u lučkoj infrastrukturi što se ne bi smjelo dogoditi jer koristimo novce građana. I još nešto kad smo kod toga, kao što smo vidjeli iz nalaza projektant objašnjava da je 9% njegov projekt po idejnom različit od onog po izvedenom. Ali, ne objašnjava kako prihvaća 15% veću cijenu izvođača nego što je njegov projekt. 15% u istoj godini! Pa izvinite pitam se da li će ministar progoniti tog projektanta koji smatra da može pogriješiti 15% u svega 3 mjeseca razlike. To su problemi o kojima se mi moramo zapitati jer to su novci građana.
Branko Bačić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Linić kada bi se vodio logikom gospođe Ingrid Antičević-Marinović onda bih vama sad spočitnuo da je terminal na Riječkom lukobranu dio Račanove Vlade. A to meni ne pada na pamet. Ja mislim da je taj terminal, on u ovom trenutku ne opravdava svoju izgrađenost ali ja tvrdim da sa dovršetkom zagrebačke obale, sa koncesioniranjem zagrebačke obale, sa dovođenjem Luke Rijeka na poziciju koju je Luka Rijeka imala prije Domovinskog rata da bi taj terminal koji je u ovom trenutku prazan, slažem se i bio sam u njemu puno puta, on ne opravdava svoju izgrađenost, on je rađen prema projektu u kojemu ste vi sudjelovali. I ja ga, kao što sam ga branio i tada ja ga branim i danas. Ali o čemu se radi? Da, točno je, luke ako nemaju svoju povezanost sa zaleđem nemaju smisla. I puno manji onda objekti u tom lučkom sustavu nemaju smisla kada nema prometa. Ako se ne doradi, ne dovrši sve ono što je zacrtano za izgradnju luke onda će nam i male zgrade u tim lukama biti velike. Isti vam je slučaj sa autocestom od Zagreba do Ploča u ovom trenutku. Ako ta autocesta završi u Pločama i mi Dubrovnik i nastavak prema Crnoj Gori, Albaniji i Grčkoj nastavimo ne iz Ploča nego zaustavimo iz … [[Govornik se ne razumije.]] , odnosno iz Mostara nama će autocesta do Ploča biti poluprazna i nikad nećemo opravdati ulaganja u nju. Zato kada bi ta cesta bila dio nastavka Jadransko-jonskog koridora imala bi svrhu. Da nije X. koridor spojen sa Beogradom i dalje prema jugoistočnoj Europi i on bi bio prazan. Kad biste vi tu cestu zaustavili u Slavonskom Brodu ne bi ni tamo bilo prometa. Onog trenutka kada se može njome doći do Turske onda je ta autocesta puna i nama je X. koridor opravdan od Zagreba pa do Beograda. Ali zaustavite vi taj koridor u Slavonskom Brodu i bit će prazan.
Hvala lijepa. O cestama ćemo drugi put kolega. … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona ćemo glasati naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između RH i Europske banke za obnovu i razvoj o izmjenama i dopunama ugovora o jamstvu između RH. Hoćete stanku? Dobro. Da ponovim. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između RH i Europske banke za obnovu i razvoj o izmjenama i dopunama ugovora o jamstvu između RH i Europske banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta obnove i infrastrukture Luke Split, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 803. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 112 glasova za donesen zakon P.Z. br. 803.
Prelazimo na: - Izvješće o radu za 2013. godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka. Podnositelj izvješća je Agencija za zaštitu osobnih podataka temeljem članka 31. Zakona o zaštiti osobnih podataka. Materijal ste primili u pretince. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će izvješće obrazložiti ravnatelj agencije gospodin Anto Rajkovača.
Poštovana potpredsjednice, poštovana gospodo zastupnice i zastupnici. Dozvolite mi da vam na temelju članka 31. Zakona o zaštiti osobnih podataka kao ravnatelj Agencije za zaštitu osobnih podataka podnesem izvješće o radu agencije za 2013. godinu. Imam pomalo nezahvalnu ulogu i podnosim izvješće za 2013. a na čelu agencije sam od travnja 2014. Tekst izvješća za 2013. godinu kao što ste imali priliku vidjeti sastavljen je od desetak manjih poglavlja i u biti predstavlja sažeti prikaz rada i djelovanja agencije kroz najznačajnije aktivnosti na planu provedbe zakonskih obveza usmjerenih na zaštitu osobnih podataka u RH uključujući i nadzor nad obradom osobnih podataka. Temelj zakonskog okvira o djelovanju agencije sadržani su ustavnim određenjima kao i mnoštvu zakonskih i podzakonskih akata te internim pravilima o radu koji u osnovi pobliže reguliraju cjelovit sustav zaštite osobnih podataka. Mnogobrojne aktivnosti na planu međunarodne suradnje agencije kao što su one koje su najviše povezane s pridruživanjem i članstvom u EU među kojima možemo pobrojati izrada niza očitovanja i mišljenja, sudjelovanje na mnogobrojnim seminarima, radionicama, sastancima, sjednicama, u različitim domaćim i međunarodnim tijelima, studijske i druge radne posjete agencijama i institucijama u EU, izrada i mnoštvo odgovora na upitnike inozemnih tijela i institucija iz raznih tematskih područja povezanih sa zaštitom privatnosti i zaštitom osobnih podataka, dovršetak postojećih i provedba novih međunarodnih projekata. Predstavljale su tijekom te godine značajan dio aktivnosti agencije i značajan segment u njenom radu. Može se uvodno konstatirati da su na tom planu postignuti primjereni rezultati što u brojkama znači i iznosi preko 80% više tzv. neupravnih predmeta iz ove oblasti u odnosu na prethodnu 2012. godinu. Također agencija na domaćem planu nastavila je razvijati i unaprjeđivati dobro i kvalitetnu suradnju sa tijelima i institucijama i pravnim osobama državnog i javnog sektora osobito putem davanja svojih mišljenja i stajališta u odnosu na aktualan pitanja povezanih sa zaštitom osobnih podataka i privatnosti širokog spektra problema, te kroz zajedničke radne sastanke s ministarstvima, agencijama, zavodima, uredima i drugim direktno sudjelujući u kreiranju zakonskih i praktičnih rješenja iz njihove nadležnosti, a opet povezanih i s djelokrugom rada agencije na zaštiti i nadzoru nad obradom osobnih podataka. Daljnje je razvijanje i unaprjeđivanje institucionalne suradnje agencije sa spomenutim tijelima i institucijama svakako spada u prvi red prioriteta u radu agencije u tekućem i budućem razdoblju. Nekoliko najznačajnijih aktivnosti u pogledu osvješćivanja i senzibiliziranja javnosti o postojanju i djelovanju agencije učinjeno je kroz primjenu različitih komunikacijskih alata među kojima su jačanje uloge agencije kroz razne priredbe od kojih su neke održane i u ovom visokom domu. Aktivnosti zatim koje se odnose na djecu i mlade posebno vunelabilna skupina o kojoj agencija vodi posebno računa osobito u pogledu zaštite privatnosti na internetu. Zatim kroz suradnju s predstavnicima medija putem mnogobrojnih novinarskih upita, televizijskih radio postaja, portala itd. Značajan segment također agencija u pogledu osvješćivanja i senzibiliziranja javnosti agencija je provodila kroz niz edukacija raznih tijela institucija, sve u oblasti zakonite primjene odredbi koje se tiču zaštite osobnih podataka i sprječavanja narušavanja privatnosti. Također kroz konferencije i radionice a bilo ih je poprilično velik broj nastojalo se upoznati širu javnost o postojanju i djelovanju agencije, ono su uglavnom bile povezane sa tematskim, sa onim temama koje su se ticale trenutnih aktualnosti i tematski su bile povezane sa novim pojavnim praktički pojavnim oblicima koji su se javljali u pogledu narušavanja privatnosti odnosno u pogledu zaštite osobnih podataka. Stožerni dio rada i djelovanja agencije predstavlja postupanje po zahtjevima za zaštitu prava i pritužaba građana i trećih osoba. Dakle, predstavlja kroz dva stupca, jedan se odnosi na upravne postupke po zahtjevima za zaštitu prava podnesenih od strane građana i trećih osoba i tu je evidentno porastao broj takvih zahtjeva što upućuje na činjenicu da su građani sve osvješteniji, sve senzibilniji u odnosu na tu aktualnu, danas vrlo aktualnu temu. U provedenim postupcima vidi se iz aktualnih pokazatelja, doneseno je 135 upravnih akata a to je važno naglasiti da od toga 110 rješenja je 25 zaključaka. Tu brojka sama po sebi ne govori ništa ali kasnije kada je usporedimo sa jednim drugim pokazateljem vidjeti ćete njeno značenje. To znači da se broj zahtjeva, odnosno porast broja donesenih upravnih akata po zahtjevima porastao za preko 100% u odnosu na prethodnu godinu. Upravni postupci po službenoj dužnosti su također drugi stupac djelatnosti u pogledu zaštite prava. I s time u vezi doneseno je 48 rješenja koji su vođeni, znači postupaka koji su vođeni po službenoj dužnosti. Sve ukupno dakle tijekom godine donesena su 183 upravna akta, znači rješenja i zaključaka što predstavlja nepopularno rečeno ali preko 190% povećanje u odnosu na prethodnu godinu. Također enorman rast u oblasti neupravnih postupaka odnosno upita građana pravnih osoba javno pravnih tijela, ukupno ih je bilo 528 i u tom smislu agencija je u svakoj toj situaciji donosila pravna mišljenja vezana uz obradu osobnih podataka o pojedinim situacijama koje su vrlo šarolike, vrlo različite i na dnevnoj bazi se događaju nove stvari. Možda vrlo važan dio su upravni sporovi. Znači ako izrečem konstataciju da protiv rješenja agencije žalba nije dopuštena po zakonu ali je moguće pokrenuti upravni spor tužbom pred nadležnim upravnim sudom, to mogu uputiti građani ili tijela eventualno nezadovoljna rješenjem koje donosi agencija. Dakle od ukupnog broja rješenja 183 protiv rješenja agencije pokrenuto je 8 upravnih sporova pred nadležnim upravnim sudovima. Upravni sudovi su potvrdili rješenja u 6 slučajeva, rješenja agencije u dva slučajeva. U dva slučaja predmeti su vraćeni na ponovni postupak. Provjerio sam ni danas ta dva predmeta nisu završena pred upravnim sudom. Presude upravnih sudova u kojima su potvrđena rješenja agencije odnosile su se na obradu osobnih podataka videonadzornim sustavom, dosta aktualna situacija, obradu osobnih identifikacijskih brojeva od strane javno pravnih tijela u svrhu naplate troškova parkiranja i slično, obradu osobnih podataka u prekomjernom opsegu u svrhu sklapanja ugovora o potrošačkom kreditu. Zatim obrada osobnih podataka u svrhu marketinga, također vrlo interesantna situacija kada je u pitanju taj marketing, javnu objavu osobnih podataka dužnika na oglasnoj ploči stambene zgrade također zastupljeno kao pojava, javno objavljivanje osobnih podataka o nepravomoćnim sudskim presudama. I sudovi dakle ajmo to nazvati protivno zakonu ponekad rade takvu obradu, odnosno objavu osobnih podataka. U predmetima u kojima su donesene presude upravnih sudova kojima su tužbeni zahtjevi uvaženi i poništena rješenja agencije, dva dakle, odnosi se na obradu osobnih podataka o radnom stažu, dakle u oblasti radnog prava, u natječajnom postupku kao i na obradu osobnih podataka, radilo se o osobnoj fotografiji od strane privatnih detektiva na privatnom posjedu. Naravno s time u vezi agencija čini sve pravno dopustive radnje da dodatno argumentira prvotno donesena rješenja kako bi konačan pravolijek bio u smislu pozitivnog ishoda za agenciju. U dva slučajeva je agencija podnijela i optužne prijedloge, odnosno inicirala prekršajne postupke. U četiri predmeta je ustupila na nadležno postupanje policiji i državnom odvjetništvu jer se radilo o sumnji u moguće počinjenje kaznenog djela nedozvoljene uporabe osobnih podataka iz članka 146. Kaznenog zakona za što agencija nije nadležna. Također u svrhu sprječavanja zlouporabe osobnih podataka agencija je djelovala na način da je izdavala preporuke za unapređenje zaštite osobnih podataka mjerodavnim tijelima u RH i na taj način nastavila dodatno skrenuti pozornost na problem zlouporabe osobnih podataka u ovom području. Što se tiče samog nadzora kao jednog od središnjih aktivnosti agencije također je došlo do značajnog porasta nadzornih aktivnosti osobito u pogledu izravnih nadzora u odnosu na prethodnu godinu. Znači ukupno su tijekom 2013. provedene 322 nadzorne aktivnosti a iz tablica u izvješću sasvim jasno se vidi da su znatno rasli izravni nadzori. Povezano je to i sa objektivnom činjenicom je tijekom 2013. u travnju mjesecu jednom mini reorganizacijom formiran poseban odjel za nadzor i središnji registar što je prije, u vremenu prije bilo u sastavu jednog zajedničkog odjela koji se bavio i pitanjima zaštite a kroz zaštitu i mjerama nadzora. Što se tiče neizravnih nadzora, znači to su nadzori provedeni sukladno člancima 14., 16., i 18. Zakona o zaštiti osobnih podataka a tiču se provjera ispunjenja obveza uspostave evidencija o zbirkama, osobnih podataka i njihove dostave u središnji registar Agencija za zaštitu osobnih podataka te na izvršenje obveza imenovanja službenika za zaštitu osobnih podataka i obavještavanja agencije o tome. Tu je provedeno ukupno 94 neizravnih takvih aktivnosti. Što se tiče samog središnjeg registra i registra službenika za zaštitu osobnih podataka također je evidentno, a brojke su u izvješću prikazane pa ih ne bi osobito ponavljao, radi se o povećanju praktički aktivnosti i parametara u svim datim pozicijama redom, gotovo kod nekih i višestruko. Istaknuo bih da što se tiče financijskih sredstava za rad agencije koji se naravno osiguravaju u državnom proračunu i svake godine se naravno planira i kontrolira realizacija, bitno je istaći za 2013. godinu da je prikazana realizacija u iznosu od preko 10 milijuna kuna što je iznosi 99,25% realizacije ukupnog plana. Naime, u toj godini su pribrojana sredstva u iznosu preko 4,5 milijuna kuna koja se tiču konačnog plaćanja IPA projekta koji je trajao tri godine prije toga tako da matematički izgleda da se radi o iznosu od 10 milijuna stvarnih proračuna agencije se kreće na godišnjoj razini oko 5 milijuna i 505 i 600 kuna. IPA projekta 2007 komponenta pod nazivom Jačanje kapaciteta agencije je nakon okončanja u 2013. znači obavljena su i završna plaćanja. Dakle može se završno konstatirati da su što se tiče samog rada agencije svi pokazatelji u stanovitom porastu od kojih neki i u značajno velikom porastu. Preliminarno, mada nije tema ovog izvješća, rast svih pokazatelja vidljiv je i u 2014. godini, znači što se tiče samih aktivnosti iako je manje ljudi zbog činjenice odlaska iz agencije dijela zaposlenika koji se odnosi na pravo na pristup informacijama, 4-5 osoba uključivo i povjerenika koji je profunkcionirao kao nova institucija i redefiniranjem poslova unutar rasporeda poslova po odjelima u agenciji tako da činjenica rasta svih aktivnosti je pomalo u suprotnosti sa kapacitetima. Nastojimo i nastojat ćemo se kadrovski nešto više osnažiti zbog činjenica i mnogobrojnih preporuka međunarodnih evaluacijskih tijela glede obveza koje nas očekuju vezano uz ulazak u šengensko okruženje. Samom tom činjenicom očekivanja su da će značaj agencije kao jedinog neovisnog tijela u Hrvatskoj koje izravno znači se bavi pitanjima nadzora nad zaštitom osobnih podataka, značaj agencije će sigurno u tom smislu rasti, dobrim dijelom i zbog činjenice ulaska u tu šengensku porodicu. To bi bilo ono što sam mislio istaknuti kao vrlo sažeto u ovom izvješću i htio bih vam se ispričati zbog zvuka glasa, pod visokom sam temperaturom, praktički sam …. Ja vam se ispričavam doista. Hvala lijepo.
Nismo ni mi puno bolji ovdje. Nada Murganić, replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Poštovani ravnatelju, evo kada ste bolesni meni je žao da sam se javila sa replikom ali evo imam potrebu malo i prokomentirati. Naime, Republika Hrvatska je na zaštiti osobnih podataka u tom nekakvom ajmo reći formalnom smislu, smislu donošenja i zakona i pravilnika zaista napredovala, međutim u vrijeme interneta, fejsa i svega ostalog imamo sve više osjećaj da nas je zaista nemoguće zaštititi i našu privatnost, a i naše osobne podatke. Imamo i dobar zakon, agencija vidimo ipak napreduje u radu jer pratimo ta izvješća. Imamo i središnji ured odnosno središnji registar gdje se prijavljuju voditelji zbirki svoje vođenje osobnih podataka, ali kako se zaštititi od toga da ja dobivam recimo čestitke rođendana od frizerskih salona u kojima nisam nikada bila. Susjeda koja je mlada rodila odmah drugi dan je bila zasipana sa nekoliko ponuda od proizvođača dječjih pelena, odnosno drugih proizvoda. Imamo dojam da samo se zna da mi koji smo se prijavili u središnji registar za nas se zna da baratamo sa osobnim podacima, a kako se zaštititi od ovih koji su ilegalni.
Odgovor na repliku, gospodin Anto Rajkovača.
Zahvaljujem na pitanju gospođo zastupnice. Ovo kako ste prezentirali, dakle ovu realnu situaciju na žalost morat ću vas razočarati. Agencija nema potpunu ovlast nad ovakvim situacijama. Više bi to išlo na adresu HAKOM-a odnosno Hrvatske agencije za mrežne komunikacije osim ako se ne radi o personaliziranim, dakle porukama određenih, predstavnika određenih voditelja zbirki ili nekoga tko radi obradu osobnih podataka u ime voditelja. Naravno neću ništa novog reći. Slijedi zahtjev za zaštitu i provedba postupka i u tom smislu donošenje odgovarajućeg pravnog akta Agencije u vidu rješenja ili preporuka ili nekog drugog odgovarajućeg pravnog akta. U svakom slučaju te situacije, situacije primanja bezbroj poruka sa neimenovanih adresa, sms-om itd. doista spadaju u nadležnost HAKOM-a.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Pa gospodine Rajkovača, ja moram reći da ste vi duže govorili o Izvješću ove Agencije za zaštitu osobnih podataka nego premijer Milanović kad je govorio o donošenju proračuna za 2015. godinu, barem po minutaži. Pohvalno s obzirom da ste bolesni, ali ja vas moram upitati nekoliko stvari, zapravo napraviti jednu konstataciju i jedno pitanje. Na jedan upit jednog našeg kolege koliko zapravo agencija postoji u RH mali broj ljudi je znao to odgovoriti, onda smo dobili da ih ima 40 i da one zapošljavaju negdje oko 6390 osoba. Jedna od tih agencija je Agencija za zaštitu osobnih podataka koja zapošljava 30 osoba. E sad, ako pogledamo područje zaštite podataka u RH uređen je brojnim zakonskim i podzakonskim aktima od Ustava RH, članka 37., Konvencije same i samog Zakona o zaštiti podataka. U 2013. godini vi ste imali 212 zahtjeva. Ako to podijelite sa 30 osoba to vam je 7 zapravo po djelatniku za cijelu godinu. Zatim 110 rješenja to vam je 3,6 po djelatniku za cijelu godinu. 25 zaključaka to vam je 0,8 po djelatniku da dalje ne pominjem, s tim da se ovdje ističe da se navodi da je broj zaposlenika agencije na kraju 2013. godine umanjen ne znam koliko. I još nešto zanimljivo je vezano u izvješću ove agencije. Navodi se kako se trudi zapravo pružiti zaštitu osobnih podataka na internetu kada te podatke protuzakonito provodi recimo Google ili Youtube ili određene strane zapravo domene i servisi kojima agencija ne može narediti uklanjanje. Ističe se da i u tim slučajevima u svrhu pružanja pomoći stranka, agencija postupala na način da je istraživala tko je vlasnik određene domene što je zapravo nemoguće postići. I ukoliko imam vremena, a nemam više. Evo hvala. Samo toliko.
Anto Rajkovača, odgovor na repliku.
Zahvaljujem na pitanju gospodina zastupnika Babića. U stvari, evo moj komentar na konstataciju ja se slažem u odnosu na broj zahtjeva za zaštitu. On je jednostavno činjenica, on je toliki i ne možemo ga učiniti većim. Većim ćemo ga učiniti svim ovim drugim aktivnostima i povećanom senzibilizacijom ljudi, jer mnogi ljudi vjerujte uopće nisu svjesni gdje sve ostavljaju svoje osobne podatke, u kojim situacijama, a onda kada se dogodi nekakva realno dnevno realna situacija i čovjek se osjeti otkud sad moj podatak u osiguravajućem društvu kod kojeg nemam registrirano auto. Kako sad? Znači došlo je do nekakve proboja zaštite. Opet velim to možemo i moramo utvrđivati posebnim ad hoc nadzorima u datoj situaciji. Radimo i sustavne, dakle sektorske nadzore tzv. kroz različita područja. Između ostaloga i što utvrđujemo. Utvrđujemo zakonitost u postupanju, utvrđujemo procedure, utvrđujemo niz nekakvih realnih situacija, hodograma itd. A po posebnom zahtjevu, znači provodimo poseban ispitni postupak sukladno Zakonu o općem upravnom postupku i koristimo mjere nadzora ukoliko je to tehnički i iz drugih razloga a najčešće je. U pogledu broja, rezultata itd. mogu samo reći da sam osobno od prvog dana kada sam došao u agenciju nastojim promovirati i nastojim pokrenuti mehanizme da takvih situacija imamo više riješenih. Spomenuo sam znači, ovisi to i o senzibilnosti javnosti, građana i broju podnesenih zahtjeva. Ima tisuće upita na koje se, ali nemaju formu…
Hvala. Dvije minute imate za odgovor, a prošlo je vrijeme [[Upadica: Ja se ispričavam.]] Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba DC-a, Novog vala, Narodne stranke – reformista kolegica Vesna Škare-Ožbolt nije prisutna pa gubi pravo rasprave. U ime kluba HDZ-a kolegica Martina Banić.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ravnatelju agencije, kolegice i kolege. Agencija za zaštitu osobnih podataka ima dvije vrlo značajne uloge. Jedna je zaštita osobnih podataka, a druga je pravo na pristup informacijama. Ono što je već rečeno više puta u Hrvatskom saboru jest da iz samog naziva agencije nije jasno da se agencija bavi i brigom o zaštiti prava na pristup informacijama. Puno jasnije bi bilo da je već u samom nazivu agencije naglašeno koja je njezina uloga ili zadaća. To je posebice bitno ako znamo da je nužno osvijestiti građane na njihova prava, jer se sve češće upravo događaju malverzacije sa osobnim pravima. Komunikacijska revolucija, svakodnevne krađe identiteta, virtualni život, samo su neka od pitanja koja se otvaraju i zovu agenciju da se više okrene javnosti. No, krenimo s Izvješćem o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2013. godinu. Prije svega, želim istaknuti da smo u ožujku 2015. godine i raspravljamo o Izvješću iz 2013. godine, umjesto o Izvješću iz 2014. Iskreno se nadam da će se to u budućnosti promijeniti i da ćemo prepoznati važnost ove teme i ne raspravljati uvijek sa zaostatkom sa izvješćem. U 2013. godini agencija je imala aktivnosti vezane uz EU u sklopu pojedinih očitovanja, sudjelovanja na sastancima EU koordinacije, uspostave suradnje s drugim tijelima za zaštitu osobnih podataka na europskoj razini kao i ispunjavanje drugih obaveza vezanih uz članstvo u EU. Također, u sklopu Programa za cjeloživotno učenje Leonardo da Vinci odobren je projekt jačanja svijesti o zaštiti osobnih podataka te projekt mobilnosti za profesionalce u strukovnom obrazovanju i osposobljavanju. Nadalje, agencija je surađivala s tijelima državne i javne vlasti u vidu donošenja propisa i zakona te davanja mišljenja. Na taj način jačala je svoju savjetodavnu i nadzornu ulogu. U izvješću je naglašeno da su poduzete dodatne aktivnosti kako bi se agencija još više otvorila javnosti. To je svakako pohvalno. Međutim, mišljenja smo da unatoč tome hrvatska javnost nije dovoljno upoznata s tim područjima i potreba je nastaviti aktivnosti u tom smjeru. Građani moraju biti educirani o zaštiti osobnih podataka, odnosno potrebno im je dati informaciju kome se obratiti za zaštitu svojih osobnih podataka i koji su postupci i mehanizmi dostupni za njihovu zaštitu. Jednako vrijedi kad govorimo i o pravu na pristup informacijama. Vezano uz spomenute aktivnosti koje je provodila agencija u svrhu približavanja javnosti najveći broj tih aktivnosti bio je vezan uz obilježavanje 28. siječnja, Europskog dana zaštite osobnih podataka. Novost je i da od 2013. imamo ambasadore privatnosti koji su kako stoji u izvješću izabrani jer su unatoč svojoj popularnosti zadržali diskreciju nad svojim privatnim životom. No, vjerujem da u ovoj sabornici vrlo mali broj nas je prepoznao te ambasadore i njihov angažman u zaštiti osobnih podataka, a dalo bi se raspravljati i o tome kako su ambasadori privatnosti čuvali svoju diskreciju o svom privatnom životu. Agencija je povodom obilježavanja Europskog dana zaštite osobnih podataka emitirala i prvi promo spot na javnoj televiziji, tiskani su promo materijali koji su ukazivali i educirali o važnosti osobnih podataka na internetu i društvenim mrežama, a posebno su bili namijenjeni djeci, mladima, roditeljima i odgajateljima. U tom kontekstu posebno želim istaknuti dvije aktivnosti. Prva je radionica za učenike u Osnovnoj školi "Jabukovac" o zaštiti privatnosti na internetu. Moram reći da je Osnovna škola "Jabukovac" jedna od rijetkih koja ustvari ima ikakve aktivnosti u tom području. A druga aktivnost je nagradni natječaj "Moja fejs priča". Dakako, hvalevrijedna je i multimedijska izložba u sklopu koje su objavljeni i digitalni obrazovni materijali u obliku priručnika za djecu, roditelje i učitelje i mnoge druge korisne sadržaje. Edukacija djece i roditelja, učitelja vrlo je bitna. Jasno je da se ne očekuje samo doprinos od agencije već i društva u cjelini. Ubrzani razvoj tehnologije unosi mnoge promjene. Nove mogućnosti koje nam donose pojedine aplikacije mijenjaju se doslovno iz dana u dan, mijenjaju se iz sata u sat. Pametni telefoni također otvaraju razne opcije. Upravo zato toliko podcrtavam važnost svih edukativnih aktivnosti u svrhu osvješćivanja javnosti o važnosti osobnih podataka i privatnosti te dodatne edukativne aktivnosti često mogu biti presudne posebno kad znamo da informatika u hrvatskim osnovnim školama je samo izborni predmet i to tek u višim razredima. Rijetke su škole koje je ponude kao izvannastavnu aktivnost u prvim godinama školovanja. Ili kad znamo da Hrvatska trenutačno nema Nacionalnu strategiju za sigurnost djece na internetu. A postojeći kurikulum ne propisuje čak niti minimum znanja o odgovornom i sigurnom korištenju interneta, računala i mobilnih tehnologija. Upravo su društvene mreže često puta … za uzimanje ili krađu tuđih podataka i fotografija, a djeca i mladi su najugroženiji. Međutim, osobni podaci djece i maloljetnika često nisu zaštićeni ni u medijima. Pune su novine i portali podataka o zanemarivanju i zlostavljanju djece. Iako smo na djecu i mlade najosjetljiviji nisu samo oni žrtve, svi mi vrlo često smo u opasnosti. U svakodnevnom životu ljudi često nasjedaju i daju svoje osobne podatke, a pritom nisu svjesni opasnosti kojoj su izložili sebe a potom i cijelu svoju obitelj. Stoga bih htjela podsjetiti na istraživanje koje je proveo CARNET sa suradnicima o sigurnosnim rizicima društvenih mreža. Između ostalog u tom istraživanju se upozorava na činjenicu da se otkrivanjem osobnih podataka korisnici svjesno odriču dijela vlastite privatnosti. U istraživanju se upozorava i na opasnosti koje prijete korisnicima društvenih mreža i napominje se da je nužno obratiti pažnju na otkrivanje velike količine osobnih ili povjerljivih informacija. Korištenjem društvenih mreža svaki se korisnik zapravo svjesno odriče dijela svoje privatnosti, stoga je važno kvalitetno ocijeniti da li bi ga neki podaci mogli ugroziti na bilo koji način te shodno tome ne objavljivati pojedine informacije o sebi na nekoj od društvenih mreža. To je preporuka istraživanja. Objavljivanje fotografija, što je vrlo česta pojava na društvenim mrežama, često puta ima nesagledive posljedice. Vrlo često se u tom problemu nađu maloljetne osobe. Nedugo smo imali priliku čitati o učeniku 8. razreda jedne osnovne škole koji je objavio na internetu gole slike svoje bivše djevojke. Ili svi se sjećamo slučaja iz Vinkovaca, iz Lobora i mnogih drugih. Pitam sebe, ali i nas, da li bi gotovo svakodnevno čitali o takvim događajima kad bi svi bili educiraniji o važnosti zaštite osobnih podataka? Dakle, preporuka je opreza svima, najviše mladima odnosno roditeljima da poduče djecu da ne kontaktiraju s nepoznatim ljudima, da ne dijele svoje privatne sadržaje sa cijelom online zajednicom. I da zapamte, kad jednom nešto objave na internetu to ostaje vječno zabilježeno. Na kraju od aktivnosti koje se u izvješću navode u svrhu osvješćivanja javnosti su i mrežne stranice agencije. Stranice su istaknute kao jedna od opcija za informiranje građana i ostalih ciljnih skupina. Međutim, mišljenja smo da bi stranice agencije trebale na neki način biti aktivnije i prepoznatljivije. One su ustvari pune informacija samo u siječnju kada se obilježava Dan zaštite osobnih podataka, a kroz ostali dio godine te aktivnosti su vrlo slabe. Još samo kratko, dodat ću nekoliko brojčanih podataka, u 2013. povećan je ukupan broj nadzornih aktivnosti to smo i čuli kroz izravne i neizravne nadzore s time da je broj izravnih nadzora porastao za više od 250%. Bilježi se i porast riješenih predmeta koji se odnose na zaštitu prava, kad to usporedimo sa 2012. riječ je o porastu od oko 13%. Porast se bilježi i u broju donesenih upravnih akata, povećanje broja zaprimljenih upita za davanje upravnih mišljenja itd. Ovi podaci govore o tome da je agencija u ovom izvještajnom razdoblju napravila pomake u djelovanju, ali to je potrebno i nužno, a s druge strane često puta nije dovoljno posebno kad znamo da prava o kojima danas govorimo često su nedovoljno zaštićena, ugrožena su a mnogi građani koji se suoče s takvim problemima ne znaju gdje i kako reagirati. Svi smo na neki način postali ovisnici o svim mogućim online uslugama koje nam olakšavaju pristup informacijama, mogućnost obavljanja novčanih transakcija, kupnje, prodaje, ugovaranje poslova, sastanaka, zabave i druženja. Zato sa ove rasprave trebamo poslati poruku da je potrebno više opreza, najviše mladima ali i njihovim roditeljima, učiteljima, djedovima i bakama da je važno brinuti o osobnim podacima ne samo o svojem nego i o tuđim. Jedino tako ćemo moći utjecati na svijest društva u cjelini da spoznamo da je naše pravo pravo na zaštitu podataka, a da se edukacijom možemo zaštiti od potencijalne krađe podataka, te da virtualni život ima prednosti ukoliko znamo koja su naša prava. Samo na taj način izbjeći ćemo naslove u medijima poput "Splićanka žrtva mladića, uništio mi je život, nudio mi je preko fejsa za 100 kuna", "Strava u zadarskoj školi, fotografijama gole osmašice zasuli Internet, roditelji i žrtva u šoku.", ili kada su kćeri dvanaestogodišnjakinji otvorili profil na fajsu nisu ni pomišljali da će se ovako nešto dogoditi. Kolegice i kolege nažalost puno je ovakvih i sličnih naslova koji iz dana u dan pune novinske stupce i portale. Stoga na agenciji je da se oglasi oko ovakvih slučajeva i da pojača aktivnosti u tom smjeru.
Nada Murganić replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Evo ja ću sada kolegice Banić izreći možda nešto što evo neće se možda dobro protumačiti, ali meni, ja moram zaista izraziti zahvalu vam za ovu raspravu iz razloga što je bila poučna i zbog toga što je na neki način oživotvorila i upotpunila ovo izvješće i vjerujem da će se i ravnatelj agencije složiti sa mojim mišljenjem. Posebno u ovoj raspravi ste istakli problematiku koja je vezana za mlade, zaštitu mladih od bilo kakovih neznanja, a iz toga onda izlaze i problemi i zloupotrebe vezane za njihove društvene mreže da sada ne nabrajam na sve one koje jesu. Mora biti sve što je vezano za zaštitu podataka, sve te informacije više prisutne u javnosti agencija bez obzira da li je to u nadležnosti ili nije, ali mora se sve više potruditi oko toga da educira šire stanovništvo. Vi jeste voditelje zbirki i kroz zakone, kroz pravilnike na neki način i disciplinirali i stvorili im obaveze ali stanovništvo o tome svemu skupa malo zna kako se zaštiti i kako na koncu konca pravilno postupati. I za kraj ću reći ono što je kolegica Banić naglasila to su ambasadori privatnosti. Ne bi htjela da me itko krivo shvati, niti da netko iz agencije misli da dijelim lekcije, ali osobe iz javnog života koje su u svijetu estrade i mode nisu baš dobar primjer zaštite privatnosti njih jer o njima se voli pisati, o njima se voli čitati i oni na taj način svjesno ili nesvjesno daju u tom smislu negativna primjer u smislu zaštite privatnosti na mlade osobe.
Martina Banić odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolegice Murganić, hvala vam što ste se nadopunili na moju raspravu. Prije svega moram reći da sam ja uvijek za edukaciju i mislim da se edukacijom puno toga može riješiti ne samo da edukacijom možemo pomoći djeci i mladima, već i roditeljima i djedovima i bakama i svima. Ja možda jesam u svojoj raspravi najviše govorila o djeci i mladima ali evo htjela bi reći da nisu samo oni koji su ugroženi mogućom krađom podataka, identiteta ili bilo čega već svi naši ustvari sugrađani. Evo prije par dana sam pročitala na jednom portalu, možda mnogima od nas ne bi to uopće palo na pamet, ali primjerice imamo liste srama koje se nalaze na zgradama u kojima ljudi žive gdje se ustvari objave njihovi podaci zato što oni duguju primjerice za pričuvu. To je također ustvari se ne smije raditi, to je isto na neki način manipulacija sa tuđim podacima. Što se tiče ambasadora privatnosti tu se potpuno slažem s vama, zato sam i to spomenula, jer mislim da ambasadori privatnosti barem oni koji su bili izabrani u 2013. godini apsolutno žive na tome da svoj život na pladnju daju javnosti, oni to isključivo i jedino i to rade, to je njihov život. Prema tome, ja ne vidim na koji način bi oni mogli sudjelovati u pomoći nekome da zaštiti svoje podatke kad njihova zarada je upravo na tome da mi vidimo kad su se drugi ili treći put oženili, ili udali, i kad su dobili dijete ili nisu, i kakve cipele nose.
Ante Babić replika.
Hvala lijepa potpredsjednice. Poštovana kolegice Banić, dvije su stvari zapravo koje želim reći zbog kako ste vi rekli malverzacije sa osobnim podacima, a dobro da ih i čuje gospodin Rajkovača. Naime, europski propisi i presude suda EU štite pravo na privatnost građana unije, pa recimo putnik koji primjerice iz Hrvatske ide u Veliku Britaniju može se naći u situaciji da se njegovi privatni podaci automatski šalju vlastima. Velika Britanija je jedna od 15 zemalja koje imaju takve nacionalne propise. I druga stvar, je presuda suda EU vezana za videonadzor javnog prostora bez suglasnosti koji krši direktivi o zaštiti osobnih podataka. Mislim da je to dobro i vama naglasiti jer snimka nadzornih kamera je zapravo osobni podatak jer omogućuje identificiranje osobe. Međutim, direktiva dopušta obradu samo onih podataka za koje je osoba dala suglasnost no to pravilo ne vrijedi ako je snimka nadzorne kamere isključivo osobna ili kućna. Sud kaže da se video nadzor zapravo javnog prostora ne može smatrati isključivo osobnom ili kućnom aktivnošću. Hvala.
Martina Banić, odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Babiću, evo vi ste iznijeli još neke druge primjere na koji način se ustvari manipulira podacima, mislim da je dobro da ste to rekli. I mislim da je dobro da ustvari iznesemo što više podataka ali to ide u stvari u prilog tome što ja kažem da bi građane trebalo osvijestiti da postoji uopće agencija, da se mogu negdje upitati na koji način, šta se smije raditi a što se ne smije raditi sa njihovim podacima. I upravo zato apeliram evo i na ravnatelja agencije kojeg konačno imamo, doduše vi pričate o izvješću koje nije vaše nego tu čekamo izvješće za 2014. godinu ali nadam se da će se uistinu agencija više otvoriti javnosti i da bi javnost uopće shvatila koliko su bitni njihovi podaci i gdje ih oni sve i na koji način dijele.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Banić, zaista je šteta što ovu vašu raspravu i onu poruku koju ste iščitali iz svoje rasprave, ta poruka neće doprijeti najvjerojatnije do ovih mladih ljudi ali i do djece i do njihovih roditelja ali i do starijih jer važnost kao što ste i sami naglasili u svojoj raspravi je na neki način da se ti osobni podaci zaista ne nude na pladnju. Ja bih samo rekla još nešto, sve ovi facebook, twitteri, nažalost velika pošast je i među političarima i onda se mi političari čudimo zašto različite stvari izlaze. Ali mi na twitterima čitamo da netko kuha sarmu, oblači čarape, da kiše, kašlje, odlazi na put pa se vraća, šta je dobio, kome je šta rekao, tko je njemu rekao i onda kada dođe do nekakvih zločestih situacija onda se čude i onda su zaprepašteni. I zato ta edukacija je bitna, jer ako netko primjer mora biti toj djeci i mladima onda su to prvenstveno njihovi roditelji, nastavnici i ne mogu biti profesori na fejsu sa svojim učenicima i biti jedan od 5 tisuća prijatelja na fejsu i s njima raspravljati o nekim temama koje uopće, djeca ne znam osnovne škole ili srednje škole nisu niti primjeren da svojim profesorom bude na taj način, osim, osim ako se ne radi naravno isključivo o predmetu i predmetnoj nastavi koju provodi učitelj ili profesor. S druge strane mi imamo ovdje i te osobne podatke koje novinari istražuju sami od sebe i objavljuju ih u medijima i mi tu nemamo pomoći. A nema pomoći zbog toga jer i ne znamo kome da se točno obratimo. Evo rekao je i sam ravnatelj kada je kolegica ga upozorila na neke marketinške agencije da nije agencija nadležna.
Hvala lijepa. Martina Banić, odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice Sumrak, pa krenut ću od onog s čime ste vi krenuli a to su političari na društvenim mrežama. Ja mislim da ustvari to čak nije vrijedno niti spomena. Političari društvene mreže na neki način koriste samo da bi se promovirali a kasnije se čude zato što im sarma evo kao što ste rekli recimo nije dobro ispala ili te čarape koje su obukli nisu bile dobre. Međutim, ja sam kroz svoju i raspravu prije svega htjela apelirati i na roditelje zato što su roditelji ti čija je briga o djeci prije svega uz naravno odgajatelje i u dječjim vrtićima i u osnovnim pa i srednjim školama, kasnije i na fakultetu. Ono što ste dobro primijetili a to je da i sami učitelji ustvari u školama podliježu tim društvenim mrežama i onda osnivaju grupe primjerice na facebooku u kojima okupe djecu iz 4. razreda. A djeca iz 4. razreda ustvari uopće ne bi mogla imati otvoren profil na facebooku jer su mlađe od 13 godina. To je ono zbog čega je potrebna edukacija. Znači moramo krenuti od vrha, od roditelja, od odgajatelja, od učitelja i nastavnika u školama pa sve do djece ako ih želimo zaštitit jer to je apsolutno jedini način. Jer kada ja gledam na facebook da jedan otac objavi fotografiju svog novorođenog djeteta na facebooku evo meni je doslovno, doslovno nije dobro. I on na taj način ustvari sam daje evo to svoje tek rođeno dijete cjelokupnoj javnosti i ustvari daje takvu fotografiju kojoj apsolutno nije mjesto niti na jednoj društvenoj mreži a niti u medijima niti bilo gdje drugdje i može se uvijek zloupotrijebiti i to je ustvari osobni problem. Dok ne osvijestimo jedni druge neće biti bojim se pomaka.
U ime Kluba zastupnika SDP-a, kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, gospodo ravnatelji, kolegice i kolege. Pa evo dosta se, posebno kolegica Banić koja je govorila prije mene, dosta je raspravljala o društvenim mrežama, međutim društvene mreže nisu jedini način na koji se zlouporabe osobni podaci i moramo imati na umu da stvari koje se na društvene mreže stavljaju zapravo mi stavljamo svojim osobnim izborom. Da li smo svjesni toga što radimo pri tome ili ne to je već drugo pitanje. No, večeras raspravljamo o izvješću jedne od agencija koje djeluju u Republici Hrvatskoj. No ono što posebno izdvaja ovu agenciju od drugih jest da se ona brine o zaštiti osobnih podataka, problematici koja se dotiče u jednom trenutku svih građana ove zemlje ali i bitnih ljudskih prava koja su zajamčena i Ustavom Republike Hrvatske. Agencija na temelju Zakona o zaštititi osobnih podataka nadzire provođenje zaštite osobnih podataka, ukazuje na uočene zlouporabe, prikupljanja istih, rješavanja, zahtjeva za utvrđivanje povreda prava, vodi središnji registar evidencije zbirki osobnih podataka, daje prijedloge i preporuke za unapređenje zaštite osobnih podataka i druge koje predviđa zakon. Gospodin ravnatelj nam je nešto više o tome rekao tijekom njegovog izlaganja. Između ostalog pojedine obaveze i zahtjevi za postupanjem agencije proizlaze iz međunarodnih sporazuma koje je Republika Hrvatska potpisala s međunarodnim organizacijama ili pojedinim zemljama. Npr. Eurojust, Europol, Interpol i drugi. Govoreći općenito o izvješću koje je pred nama i razmatrajući rad Agencije za zaštitu osobnih podataka u 2013. godini, a uzimajući u obzir preporuke koje je Hrvatski sabor donio raspravljajući o izvješću za prošlu godinu, razvidno je da je agencija ostvarila bitan napredak u svom radu. Drago mi je vidjeti da su mnoge preporuke zapravo koje su izrečene ovdje na neki način i uvažene što se vidi iz samog izvješća i što ćemo vjerujem vidjeti i na izvješću za sljedeću godinu, a to je prije svega činjenica da se agencija potrudila i otvorila medijima i javnosti. To je jedan dugotrajan proces, to nije lagano napraviti, o tome smo razgovarali kada smo razgovarali o izvješćima naših pravobraniteljica od pučke do specijaliziranih pravobraniteljica. Jednostavno medijima neke vijesti nisu atraktivne. Agencija za zaštitu osobnih podataka možda je jedna od tih i to je nažalost stvar njihove uređivačke politike. No bez obzira na to, agencija je kroz sudjelovanje u radio i TV emisijama djelovala u svrhu stvaranja prepoznatljivosti agencije. Također je provodila i seminare, edukacije za ciljanu javnost, dakle kao i prošlih godina. Spomenute edukacije imale su za svrhu jačanje svijesti o potrebi zaštite privatnosti prava na pristup informacijama. Upravo su ove slične aktivnosti agencije utjecale, barem ja tako vjerujem, na povećan broj zahtjeva za zaštitu prava i povećan broj upita slijedom kršenja privatnosti. Dakle informirati javnost o njihovim pravima, informirati o postojanju agencije odnosno o instituciji koja skrbi za poštivanje njihovih prava i preduvjet da se te poluge uopće i koriste. Provođenjem dakle sektorskih nadzora kako sam govorio i prilikom prošlog izvješća postižu se bolji rezultati u provođenju mjera zaštite osobnih podataka s obzirom da su usmjereni na ciljane skupine voditelja zbirki osobnih podataka i držim da je nužno i povećati broj izravnih nadzora i po službenoj dužnosti budući da agencija ima ovlasti postupanja na zahtjev ispitanika, zahtjev treće strane ili po službenoj dužnosti. Vidi se dakle iz podataka odnosno brojeva koje je ravnatelj iznio da se to upravo i dešava. Dakle samo nekoliko brojeva za vašu informaciju. Što se tiče zahtjeva za postupanjem zbog kršenja zaštite osobnih podataka u 2012. podneseno je 187 zahtjeva, u 2013. godini 212, dakle značajno više. Traženje mišljenja dakle 2012. imali smo 442, u 2013. godini 528 što je nešto manje od 20% više, dakle vidimo i tu napredak. Nadzorne aktivnosti, 2012. provedene su 322, 2013. godine 334. A ono što je meni posebno bitno zbog onoga što sam istakao ranije, izravni nadzor u 2012. godini 68 takvih, u 2013. godini 240 dakle +250% više. Jedan problem koji postoji u sferi zaštite podataka je zapravo i klasificiranje dokumenata od strane tijela javne uprave oznakom tajnosti te se time nepotrebno skrivaju podaci i stvara se dojam manipulacije netransparentnosti. Mnoge lokalne sredine su nažalost sklone tajnom proglasiti od projekta za gradnju sportske dvorane do ugovora o čišćenju snijega. U tom segmentu zakon mora biti jasniji i omogućiti građanima da do tražene informacije dođu, a uostalom građani direktno mogu sankcionirati one gradske, općinske odnosno državne uprave koje to ne rade dobro. Iz svega navedenog zaključujem da je agencija ostvarila značajne pomake na svim područjima rad i upravo zato klub SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru će podržati ovo izvješće. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati sutra. Hvala lijepa i vama.
Izvješće o radu za 2013. godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka. Rasprava o izvješću je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o radu za 2013. godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka. Molim glasujte o prijedlogu zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 113 glasova za donesen predloženi zaključak.
A sada ćemo još raspraviti - Konačno izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim za popis stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine Podnositelj izvješća je Državni zavod za statistiku temeljem članka 44. Zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj. Materijal ste primili. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će izvješće obrazložiti ravnatelj Državnog zavoda za statistiku gospodin Marko Krištof. Izvolite.
Hvala poštovana potpredsjednice. Poštovani zastupnici i zastupnice. Čast mi je predstaviti Konačno izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim za popis stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine. Popis stanovništva, kućanstava i stanova je najveće i najznačajnije statističko istraživanje kojem je cilj prikupljanje osnovnih podataka o broju, teritorijalnom rasporedu te sastavu stanovništva prema njegovim demografskim, ekonomskim, obrazovnim, migracijskim i ostalim obilježjima. Osim podatka o stanovništvu popisom se prikupljaju podaci o kućanstvima i stanovima te njihovim obilježjima. Detaljni i pouzdani podaci o broju, distribuciji i sastavu stanovništva te kućanstvima i stanova neophodni su za izgradnju okvira ostalih statističkih istraživanja, a što znači da bez popisa stanovništva ne bismo mogli provoditi pouzdana statistička istraživanja temeljem kojih na reprezentativnom uzorku precizno utvrđujemo različite pokazatelje i pratimo njihove promjene. Popis dakle omogućuje praćenje radne aktivnosti stanovništva, dohotka, osobne potrošnje, siromaštva, potrošnje energije, upotrebe informacijskih komunikacijskih tehnologija te zdravlja stanovništva, a popisni podaci se koriste i kao ulazne varijable u gotovo svim ostalim statističkim istraživanjima te služe kao podloga za izradu projekata financiranih iz fondova EU za izradu različitih strategija, ali također i poboljšavaju preciznost istraživanja tržišta, ali i stavova i preferencija stanovništva. Popis stanovništva je osim obuhvatom najsloženije statističko istraživanje koje zahtijeva velika financijska sredstva te uvelike nadmašuje okvir redovitih statističkih istraživanja. Zbog toga se popisi stanovništva sukladno preporukama Statističke komisije provode svakih 10 godina. Važno je naglasiti da popis stanovništva stanova i kućanstva u RH je u potpunosti usklađen sa međunarodnim statističkim standardima i naravno da je proveden sukladno i uredbama EU. Vjerojatno najzahtjevniji dio popisa bila je uspostava organizacijske strukture radi pripreme organizacije i provedbe popisa osnovano je 21 županijsko popisno povjerenstvo, 123 ispostave za provedbu popisa, te 699 popisnih centara. Cjelokupnu organizacijsku strukturu činilo je 17558 osoba koje su izravno sudjelovale u popisivanju na terenu. Popisivanje je provedeno u razdoblju od prvog do 28. travnja 2011. prema stanju na dan 31. ožujka u 24 sata što se smatra kritičnim trenutkom popisa. Proteklo je bez većih problema, a ukupno je prikupljeno 6 milijuna 713254 osnovna popisna obrasca. Nakon popisivanja popisni materijali su dopremljeni u objekt u sklopu bivše vojarne dr. Ante Starčević u Jastrebarskom, a popisni materijal je usklađen sukladno svim arhivskim propisima i na policama koje su bile ukupne dužine 2,7 km u skladištu veličine 500 m2. U skladu sa preporukama Konferencije europskih statističara popisni materijal obrađen je u uobičajenim postupcima statističke obrade podataka u kojima je kombinacija digitalnog snimanja, inteligentnog prepoznavanja znakova, ispravljanja i automatskog šifriranja ocijenjena kao troškovno najučinkovitija i upravo je iz tog razloga odabrana. Obrada je bila pravljena u trajanju od 10 mjeseci. Za faze pripreme popisne građe planiralo se zaposliti 400 zaposlenika na razdoblje od 6 mjeseci. Nakon prvih 6 mjeseci promijenjeno je produženje rada za 200 najboljih zaposlenika. Za ostale faze obrade u trajanju 4 mjeseca. Iako je Zavod za statistiku u svibnju te ponovno u srpnju 2011. Vladi RH uputio prijedlog odluke o davanju suglasnosti za prijem državnih službenika na određeno vrijeme unatoč činjenici da su sredstva za takvu odluku bila osigurana u državnom proračunu za 2011. godinu Vlada navedenu odluku nije donijela. Iz navedenih razloga obrade u punom obimu praktično je započela tek godinu dana kasnije, odnosno sredinom 2011. godine kada je donesena Odluka o davanju suglasnosti za obavljanje pripremnih poslova unosa podataka putem mjere javnih radova kada je u svibnju 2013. godine angažirano 400 osoba na određeno vrijeme, a zatim u siječnju 2013., dakle isprika. Ono prije je bilo 2012. dodatnih 100 osoba na razdoblje od 4 mjeseca. Njihovim zapošljavanjem ostvarene su sve pretpostavke za dovršenje pojedinih faza obrade kako bi se popisni podaci mogli obrađivati prema cjelinama, te odmah nakon njihovog završetka konačne rezultate staviti na raspolaganje javnosti. Unatoč kasnom početku obrade važno je napomenuti da je Državni zavod za statistiku konačne rezultate popisa stanovništva, kućanstva i stanova objavio u skladu sa rokovima UN-a i EUROSTAT-a, te da za zakašnjeli početak obrade ni na koji način nije utjecala na međunarodne obaveze RH. Prvi rezultati popisa objavljeni su dva mjeseca nakon završetka prikupljanja podataka, dok značajan dio je objavljen krajem 2012. godine, a u drugoj polovici 2013. godine su objavljeni preostali podaci, dok su zadnji i posljednji podaci kada smo zapravo javnosti objavili da je popis završen objavljen je 8.11.2013. godine. Meni je strašno žao što tu vijest nitko nije od medija prenio. Svi navedeni podaci dostupni su naravno na internetskim stranicama Zavoda, a kao zanimljivost bih istaknuo da konačna baza popisa iz kojeg se pripremaju izlazne tablice ima preko milijardu i 305 milijuna podataka. A također treba istaknuti da je više od 1500 korisnika u posljednje dvije godine tražilo izradu preko 4500 posebnih tablica. Nakon završetka obrade tijekom siječnja i veljače 2014. godine popisni materijali su uništeni sukladno propisanoj proceduri. Ono što eventualno treba naglasiti prije završnog dijela, a zapravo odnosi se više na metodologiju popisa s obzirom da smo u javnosti često čuli da postoje određene razlike u administrativnom broju stanovnika i onom utvrđenom popisu stanovništva, da se na popis stanovništva primjenjuje tzv. koncept uobičajenog mjesta stanovanja pri kojem je razdoblje od jedne godine, odnosno dulje i namjera prisutnosti ili odsutnosti od najmanje jedne godine osnovni kriterij za uključivanje ili isključivanje osoba iz ukupnog stanovništva zemlje. Uslijed navedenog popis nije usporediv sa ostalim administrativnim evidencijama, a što je također jasno navedeno i u članku 37. Zakona o popisu. I na kraju, za financiranje popisa 2011. godine predviđeno je 174 milijuna i 917 tisuća kuna, dok je utrošeno ukupno 117 milijuna 074 tisuće 419 kuna i 42 lipe. Dakle, utrošeno je čak 57,8 milijuna kuna manje ili trećinu nego što je bilo inicijalno predviđeno. Od toga troškovi Zavoda za statistiku iznose 103 milijuna i 600 tisuća kuna, a troškovi Državne geodetske uprave iznose 13 milijuna i 400 tisuća kuna. Glavni razlog zbog kojih je utrošeno manje sredstava je produženo vrijeme popisivanja u odnosu na 2001. godinu kada je propisivanje trajalo 2 tjedna, a sada je trajalo 4 tjedna pa je zbog toga naravno trebao manji broj osoba, angažiranje osoba za obradu putem mjere javni rad, te odustajanje od promidžbene kampanje koja se planirala provesti u sredstvima javnog informiranja. Ova posljednja odluka vjerojatno nije bila najmudrija jer vjerujem da je drugačije donijeta da bismo imali manje zapravo problema u komunikaciji konačnih popisnih rezultata. Ono što na kraju možda kratko još treba istaknuti jest da se ja nadam da je ovo posljednji propis koji je proveden tradicionalnom metodom, no nažalost ne i posljednji popis klasični popis stanovništva u RH jer administrativne evidencije trenutno nisu dovoljno kvalitetne da bi se iz njih proveo tzv. administrativni ili registarski popis. Dakle, idući popis planiramo definitivno provesti putem modernijih metoda prikupljanja podataka i nadamo se da ćemo tom prilikom iskoristiti zapravo šansu da stvorimo dovoljno kvalitetne administrativne evidencije te da 2031. godine neće više biti potrebno provoditi klasičan popis stanovništva. Evo, molim Sabor da usvoji ovo izvješće i zahvaljujem se.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik odbora uzeti riječ? Ne želi. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a kolegica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala poštovana potpredsjednice, poštovani ravnatelju Državnog zavoda za statistiku gospodine Marko Krištof sa suradnicom gospodičnom Ivanom Lasan, kolegice i kolege. Ovo konačno Izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim za popis stanovništva, kućanstava i stanova u RH 2011. će klub HDZ-a podržati. Već smo dovoljno čuli da je ovo najveće statističko istraživanje, što je cilj, pa ja se ne bih ponavljala. Ovo je popis koji je neophodan za izgradnju statističkih istraživanja te je potreban pri planiranju i provođenju gospodarskih i socijalnih razvojnih politika. Popis se provodi svakih 10 godina i popisuje 3 jedinice, stanovništvo, kućanstvo i stanove. I kao što uvijek upozoravamo kad su teme statistički izvještaji, planovi i programi tako i danas treba reći statistika pa tako ni ovaj popis nisu sami sebi svrha. Ovim popisom smo tako utvrdili da je 2011. u RH bilo 4 milijuna 284 tisuće i 889 stanovnika, koliko je bilo muškaraca, žena, koliki je udio stanovništva od 65 i više godina. Pa smo tako saznali koliko ima Hrvata u RH, koliki je udio katolika, koliko nas se izjasnilo da nam je materinji jezik hrvatski, koliko je u RH stanovnika bez hrvatskog državljanstva, koliko živi u bračnoj zajednici, koliko je obitelji bez djece itd. Saznali smo i koliko našeg stanovništva ima visoko obrazovanje a koliko samo osnovno. Iako su podaci sa stanjem u našoj zemlji na dan 31. ožujka 2011. u 24 sata, iako su se otada brojke znatno promijenile, iako se pretpostavlja da je samo posljednjih godina RH napustilo gotovo 30 tisuća mladih, preko 800 liječnika, još uvijek nisu poduzete mjere za provođenje gospodarskog i socijalnog razvoja što je svrha provođenja ovog popisa. Još uvijek obrazujemo mlade za Zavod za zapošljavanje ili za put preko granice. Još uvijek nismo donijeli ni Strategiju razvoja RH sa kojom se trebaju uskladiti županijska strategija, a tada i one nižeg reda, naših gradova i općina koje su osnova za povlačenje sredstava iz europskih fondova. Tu su navedene metodologije, popisni obrasci, organizacijska struktura, popisivanje na terenu. Izvješteni smo da je bilo potrebno obaviti i prethodno popisivanje, napraviti kontrolni popis i tehničku dokumentaciju te na kraju obraditi popisne podatke. Obrada je bila planirana u trajanju od 10 mjeseci, međutim ona nije provedena planiranom dinamikom. A nadalje piše da su za financiranje pripreme organizacije i provedbu popisa u obradi i objedinjavanje rezultata popisa bila osigurana sredstva državnog proračuna u iznosu od 174 milijuna. U odnosu na planirana sredstva Državni zavod ostvario je uštedu, tako da je za pripremu, organizaciju i provedbu popisa 2011. utrošeno manje sredstava nego za popis 2001. Ukupni troškovi popisa 2001. iznosili su 135,5 milijuna kuna dok su troškovi 2011. iznosili 117 milijuna kuna, što je 18,5 milijuna kuna manje nego što je utrošeno 2001. ili 57 milijuna manje od planiranih. Nadalje stoji da su najveće uštede imali na troškovima djelatnika koji su radili na poslovima obrade podataka. Značajno su smanjeni troškovi djelatnika jer su odlukom o davanju suglasnosti za obavljanje pripremnih poslova unosa podataka ovog popisa zaposleni djelatnici putem mjere javni radovi. Daljnje uštede se odnose na troškove najma prostora za obradu podataka. Uštede su ostvarene i nižim troškovima opremanja objekata namještajem, troškovima računalne i komunikacijske opreme te troškovima za računalne programe. Značajne uštede ostvarene su kod troškova promidžbe i informiranja. Sve uštede uvijek su za pohvalu, rad Državnog zavoda za statistiku je za pohvalu. Međutim, kako obrada propisanih podataka nije provedena planiranom dinamikom jer je zapošljavanje djelatnika potrebnih za obradu podataka izostao iako su osigurana sredstva razlog je da ipak malo zastanemo. Premijer Milanović je upravo u ovom Visokom domu izjavio broj nezaposlenih je naš najveći i najvažniji problem. Povećanje broja zaposlenih cilj je kojemu izravno ili neizravno teže sve mjere i sve akcije koje poduzimamo. To je ključ srednjeg društva rekao je premijer. Svi naši nezaposleni, a sada ih ima 326 258, svakodnevno na svoje upite dobivaju odgovore ili nema posla, ili nema sredstava za novo zapošljavanje. Za popis stanovništva, kućanstava i stanova bilo je posla, za ovaj popis bila su osigurana i sredstva u državnom proračunu, a i ovaj puta je izostalo zapošljavanje makar i privremeno. Sigurno da takvu odluku i takvu uštedu ne bi podržali naši nezaposleni a ni oni koji imaju svoje najbliže i najdraže na popisu Zavoda za zapošljavanje. Nadalje stoji, zapošljavanje djelatnika putem mjera javni radovi stvoreni su preduvjeti za dovršetak obrade i objavu konačnih podataka tijekom 2012. i 2013. Korištenje djelatnika prema mjeri javni radovi osim što su pomoć nezaposlenima, pomoć i lokalnim zajednicama, udrugama civilnih društava i drugim subjektima. Ovaj mjera je prvenstveno namijenjena za projekte iz područja socijalne skrbi, edukacije, zaštite i očuvanja okoliša, te održavanja i komunalnih radova. Koristeći ih za popis stanovništava ova područja su ostala zakinuta. I na kraju, klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati konačno Izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim za popis stanovništva, kućanstava i stanova u RH 2011. uz preporuku da se više ne dobivaju uštede na nezaposlenima, te projektima iz područja socijalne politike. Kako se što prije trebaju donijeti mjere za gospodarski, socijalni razvoj temeljen na ovom popisu kako ne bi popis 2021. pokazao da imamo još manje stanovnika jer su se iselili, još više nezaposlenih jer ih školujemo za Zavod za zapošljavanje i još manje obitelji. Hvala.
Kolegice Juričev-Martinčev kritika je krivo adresirana Milanoviću jer je to 2011. godina, neka druga Vlada je bila. … [[Upadica se ne čuje.]] Martina Banić replika.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolegice Juričev-Martinčev, prije svega bi htjela reći da nakon što je konačno bio objavljen popis stanovništva onda smo prvo u medijima mogli čitati o nekakvim zanimljivostima kojima su bile vezane uz to pa je tako bilo da su se neki naši građani izjasnili da su Marsovci, neki drugi da su građani svijeta. Znači prvo je išlo to a onda kasnije su ustvari došli oni bitniji podaci i one bitne informacije o kojima ste i vi danas govorili. Mislim da je ono što nas treba sve najviše zabrinuti a što smo vidjeli u popisu stanovništva jest da su hrvatsku stanovnici sve stariji, da ih ima sve manje. Mislim da to treba jako dobro podcrtati jel upravo to je pokazatelj loše demografske situacije u Hrvatskoj, to je situacija u kojoj svakodnevno čitamo, ali i često puta ništa ne radimo po tom pitanju i vrlo malo i ovdje raspravljamo o tome. Mislim da to pitanje demografsko jest i glavno i političko i gospodarsko pitanje u RH, a pitanje starenja stanovništva, pa pitanje napuštanja mladih koje ste vi isto tako spomenuli otvaraju mnoga druga pitanja a to su pitanja na koja očito niti Vlada, a niti ministarstva nemaju nikakav odgovor.
Branka Juričev-Martinčev, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolegice Banić, kao što ste rekli udio stanovništva od 0 do 14 godina je iznosio svega 15%, a onih od 65 na više 17,7%. Uvjerena sam da je to bilo 2011., da je sada još lošija slika. Što se tiče javnih radova, evo sad ću odgovoriti i potpredsjednici, stoji zapošljavanjem djelatnika putem javnih radova stvoreni su preduvjeti za dovršetak obrade i objave konačnih podataka tijekom 2012. i 2013. godine znamo koja je Vlada bila. Hvala.
Ali 2011. nije dato odobrenje. Ada Damjanac replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Kolegice Juričev-Martinčev, ovako čisto radi točnije informacije popisivači stanovništva upravo su bili osobe sa zavoda i nezaposlene osobe. A kad već spominjete nezapošljavanje donosno nezaposlenost pa evo danas ste dobili eto na klupe i odgovor, pa samo da vas podsjetim da je tijekom 2014. godine u mjere aktivne politike zapošljavanja bilo uključeno ukupno 37 212 mladih. Prema tome, ne možete stalno govoriti o tome da se ne vodi briga o zapošljavanju, pogotovo zapošljavanju mladih ljudi. Hvala lijepa.
Branka Juričev-Martinčev, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Vodi se briga i ova mjera javni radovi je za svaku pohvalu, ali kao što sam rekla ona je namijenjena za razvoj i projekte u području socijalne skrbi, edukacije, zaštite i očuvanja okoliša a ne za popis stanovnika. Ovim smo mogli od ovih 57 milijuna preostalih zasigurno brojni nezaposleni su mogli naći barem privremeno radno mjesto.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Melita Mulić.
Zahvaljujem se uvažena potpredsjednice, poštovani ravnatelju Državnog zavoda za statistiku, kolegice i kolege. Klub SDP-a će podržati ovo izvješće. Već je ravnatelj uvodno istaknuo a i kolegica Juričev-Martinčev da se radi zapravo o najvećim statističkom istraživanju koji provodi Državni zavod za statistiku. Ono što je govorila kolegica Juričev-Martinčev pa onda je imala polemiku sa potpredsjednicom Hrvatskog sabora, ja bi se isto željela osvrnuti u ime kluba SDP-a vezano za to, a to se prvenstveno odnosi na dinamiku obrade rezultata. Naime, popisi provedeni 2011. godine, mi smo sada u 2015. godini. U samom izvješću koji će kluba HDZ-a podržati i kao što će i ovaj klub SDP-a podržati lijepo se navodi da je obrada podataka u punom opsegu praktično započela tek sredinom 2012. godine nakon što je Vlada Republike Hrvatske na sjednici održanoj 19. travnja, dakle to je Vlada Zorana Milanovića donijela odluku, odnosno dala suglasnost da se angažira 400 osoba na određeno vrijeme putem mjere javni radovi jer u 2011. godini Vlada Jadranke Kosor tu odluku nije donijela iako su postojala predviđena sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske. Osim što je Vlada Zorana Milanovića dakle donijela odluku o zapošljavanju prvih 400 ljudi još u 2013. dakle nakon što je zaposleno ovih da budem precizna 396 još je angažirano dodatnih 100 osoba na razdoblje od 4 mjeseca. Dakle iako smo čekali jako dugo za obradu podataka moram izraziti zadovoljstvo što je isto tako napomenuto da kada su u pitanju međunarodni podaci i ispunjavanje rokova da ipak nismo kasnili. Koliko je to bio obiman posao govori u prilog tome da je na popisu stanovništva i obrade podataka bilo angažirano 17,5 tisuća ljudi a u usporedbi sa popisom koji je proveden 10 godina ranije tada je bilo angažirano 25 tisuća ljudi. Dakle bilo je angažirano manje ljudi i učinkovitije i racionalnije su raspoređena sredstva iz državnog proračuna jer je skoro jedna trećina predviđenih sredstava manje utrošena. Kada su u pitanju sami rezultati popisa stanovništva iako popis stanovništva u Republici Hrvatskoj kao u nekim drugim susjednim zemljama poput Bosne i Hercegovine ili Republike Makedonije nije političko pitanje vrlo često se podaci koje dobijemo popisom stanovništva jako politiziraju. Pa jedna od tih je recimo su dakle demografske brojke i ovo izvješće je jednako tako jako znakovito kada mi govorimo o tome kako smo mi stara nacija. Mi zaista spadamo u jednu od najstarijih europskih nacija, ako smo stari u prosjeku 41,7 godina ali ako isto tako vidite da smo mi prešli kritične vrijednosti za indeks starenja i koeficijent starosti u popisu stanovništva 1971. godine onda zapravo vidite da ne samo da je nedostatan jedan mandat jedne Vlade nego zapravo da je prošlo više od 40 godina kako se određeni trendovi u hrvatskom društvu nisu promijenili. Zapravo jednako tako popis stanovništva jako zorno svjedoči i koliko se različito živi u pojedinim dijelovima Republike Hrvatske i kakva je kvaliteta života dakle od razine pismenosti do broja kvadrata pa do pristupa internetu i kakve su razlike pa naravno i u starosti stanovništva primjerice od Ličko-senjske županije pa do grada Zagreba. Ja ću još samo izraziti nadu, dakle u ime kluba SDP-a da ove podatke nećemo politizirati i da i ubuduće i u nekim drugim raspravama, i da će nam poslužiti i ovo i svakoj sljedećoj Vladi za donošenje adekvatnih politika kako demografskih tako i onih regionalnog razvoja. Hvala vam.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Pa kolegice Mulić, želio sam se nadovezati samo na ovaj zadnji dio vaše rasprave a morao sam zapravo zbog izostanka senzibiliteta, zbog demografske slike Republike Hrvatske, Vlade Republike Hrvatske vjerujem i u mlade političare SDP-a da će o ovome pitanju ozbiljno, ozbiljno razmisliti i pokrenuti određene akcije. Prosječna starost u Republici Hrvatskoj je 47 godina. Ne bih govorio dosta podataka, od 1991. do 2011. godine izgubili smo 152 tisuće stanovnika što je više nego gubitak u 7 domovinskih ratova a u tom periodu do 2011. godine Republika Hrvatska je izgubila gotovo pola milijuna stanovnika. Mislim da je to alarmantno stanje i da bismo svi o tome zapravo trebali voditi jako puno računa i donijeti određene mjere i programe kako bi se taj trend zaustavilo pa je to evo u prilog ovoj vašoj raspravi. Hvala.
Melita Mulić, odgovor na repliku.
Hvala kolega Babić, teško se ne složiti s vama, jedna samo mala ispravka, 41,7 godina smo stari ali u Republici Hrvatskoj, mislim to je trend koji zabrinjava i mene na ljevici kao i vas na desnici. Imamo skoro 25% samački kućanstava. Dakle nekad smo imali podatke, ja ih iz ovoga nisam iščitala da mi imamo 1,38 cijelo, djeteta. Dakle osim trendova iseljavanja, iako zapravo i tu možemo govoriti o strukturi mi osim što smo sve stariji iako se doduše rađa više muške djece činjenica jeste da sve češće živimo u samačkim kućanstvima i da imamo sve manji broj djece. Mislim nismo jedina europska nacija koja se susreće s tim problemom. Čitav europski kontinent je sve stariji i vrlo brzo će doći vrijeme zapravo da ćemo morati razmišljati ne samo o povećanju radnih dozvola za strance, za imigrante nego dakle doslovce i za povećanje broja azila i svega ostalog. Jer jako teško zapravo osim određenih mjera vi možete natjerati da to tako kažem hrvatske građanke i građane da imaju veći natalitet. Hvala.
Marko Krištof, završno, izvolite.
Ja ću se potruditi samo dvije zapravo minute. Ono što prvo zahvalio svima na konstruktivnoj raspravi, stvarno smo smatram odradili veliki posao i tu treba pohvaliti sve djelatnike zavoda. Ono što moram jedino ispraviti je dakle podaci iz zadnjeg popisa stanovništva nisu metodološki usporedivi sa prethodnim popisima stanovništva upravo iz razloga jer se ranije nije primjenjivala ta definicija uobičajenog mjesta stanovanja. Dakle u prethodnim popisima stanovništvima su u ukupno stanovništvo zapravo uključene i one osobe koje su na ovaj ili onaj način ekonomski bile vezane uz Republiku Hrvatsku. Dakle na primjeru jednom plastično, ukoliko je recimo otac glava obitelji radila u Njemačkoj, a njegova obitelj je bila u Hrvatskoj, on je ranije bio evidentiran kao stanovnik Hrvatske, a sada nije. To je temeljna razlika, tako da evo molim samo da za migracije koristite službene podatke iz migracija Državnog zavoda za statistiku. Evo još jednom hvala svima na raspravi.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasat sutra. Sutra ćemo nastaviti u 9,30 sa Izvješćem o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droge u Republici Hrvatskoj za 2013. godinu i u 12 sati ćemo glasat o raspravljenim točkama. Hvala lijepa. Laku noć.
Konačno izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim za popis stanovništva i kućanstava i stanova u RH u 2011. godini. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Konačno izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim za popis stanovništva, kućanstava i stanova u RH 2011. godine. Molim glasujte o zaključku. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 110 glasova za i jednim glasom suzdržanih, ništa protiv prihvaćen predloženi zaključak. Poštovana zastupnica Glavak, Sunčana Glavak.