Gospođe i gospodo zastupnici, otvaram 11. sjednicu Hrvatskog sabora i sve vas srdačno pozdravljam kao i naše goste na galeriji Udruga mladih Isus je put iz Splita koji prate dio zasjedanja Hrvatskog sabora. Posebno pozdravljam predsjednika Vlade gospodina dr. Ivu Sanadera, potpredsjednicu, potpredsjednike i nazočne članove Vlade REpublike Hrvatske. Zapisnik 10. sjednice Hrvatskoga sabora primili ste poštom, ima li primjedbi na zapisnik? Nema. Utvrđujem da smo usvojili zapisnik 10. sjednice. Gospođe i gospodo zastupnici, prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda sjednice. Uz poziv za sjednicu primili ste i prijedlog dnevnog reda, na sjednici vam je podjeljen konačni prijeldog dnevnog reda. U Končani prijedlog Dnevnog reda uvrstio sam 4 nove točke. I to Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta zaštita od onečišćenja voda u priobalnom području s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 187; Drugo. Prijedlog zakona o zaštiti o spašavanju s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 186; Treće. Prijeldog zakona o izmjenamai dopunama zakona o slatkovodnom ribarstvu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 188; I četvrto. Prijedlog za osnivanje istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenica u svezi sa postupanjem s registraturnim i arhivskim gradivom transkriptima iz Ureda predsjednika. Predlagatelji destina zastupnika. Članak 205. Poslovnika određuje dase najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. U konačnom prijedlogou Dnevnog reda pod točkama od 4. do 6 od 8 do 11, od 14 do 16 i od 30 do 34 navedeni su zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku. To su, 1. Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola protiv nezakonite proiozvodnje i trgovanja vatrenim oružjem njegovim dijelvoima i komponentama te streljivom, kojim se dopunjuje konvencija Ujedinjenih naroda protiv transnacionanoga organiziranog kriminaliteta s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 181. Drugo. Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Čile o prevenciji i kontrolu zlouporabe i nedopuštene trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvoi drugo čitanje P.Z. br. 182. Treće. Prijedlog zakona o potvrđivanju konvencije obilježavanja plastičnih eksploziva, u cilju otkrivanja, s konačnim prijedlogom zakona hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 183. Četvrto. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o šumama, s konačnim prijedlogom zakona, Hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 176. Peto. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništsva, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak prvoi drugo čitanje P.Z. br. 179. Šesto. Prijedlog zakona o osiguranju depozita s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 184. Sedmo. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o zakupu poslovnog prostora s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P. Z. br. 177. Osmo. Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i međunarodne banke za obnovu i razvoj za financirjanje projekta zaštita od onečišćenja voda u priobalnom području s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 187. Deveto. PRijedlog zakona o zaštiti spašavanju s konačnim prijedlogom zakona hitni postupak prvo i drugo čitanje P.Z. br. 186. Deseto. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o slatkovodnom ribarstvu s konačnom prijedlogom zakona, hitni postupak, Prvo i drugo čitanje P.Z. br. 188. Jedanaesto. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o sigurnosti prometa za cestama, s konačnim prijedlogom zakona, Predlagatelj zastupnik Željko Pavlic, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 165. Dvanaesto. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o sigurnosti premeta na cestama s konačnim prijedlogom zakona, Predlagatelj klub zastupnika HSS-a hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 163. Trinaesto. Prijedlog zakona o izmjeni zakona o tekekomunikacijama s konačnim prijedlogom zakona, Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 166. Četrnaesto. Prijedlog zakona o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu, s konačnim prijedlogom zakona, Predlagatelj KLub zastupnika HSS-a, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 169. Petnaesto. Prijedlog zakona o izmjeni zakona o zdravstvenoj zaštiti, s konačnim prijedlogom zakona, Predlagatelj Klub zastupnika LIBRE, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 173. Napominjem da zakon naveden u konačnom prijedlogu dnevnog reda pod točkom 10. nosi oznaku P.Z.E. pa sukladno članku 161. Poslovnika ne bi trebali glasovati o primjeni hitnoga postupka. Međutim Odbor za zakonodavstvo predložio je prvo čitanje a ne primjenu hitnoga postupka, a s time se je sugasio ministar financija gospodin Ivan Šuker. Tako da taj prijedlog zakna pod točkom 10. o depozitu se predlaže dakle ne hitni postupak, konačno, nego redoviti postupak. Ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnoga postupka kod donošenja ostalih predloženih zakona za donošenje po hitnom postupku? Predsjednik Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik, potpredsjednik Luka Bebić izvolite.
Gospodine predsjedniče, Klub HDZ-a predlaže da se točke 30., 31., 32., 33., 34. odnosno Prijedlog zakona broj 165, 163, 166, 169 i 173 upute u redovitu proceduru. Po našoj ocjeni nisu ispunjeni svi potrebni uvjeti da bi ovih pet prijedloga išlo u hitni postupak. Hvala lijepo.
Dakle, vaš je prigovor na uvrštenje po hitnom postupku na u konačnom prijedlogu dnevnog reda točke 28...
Ne, nego 30., 31., 32., 33. i 34. 32.,33., 30., 31., 32., 33. 34.
U Konačnom prijedlogu dnevnog reda. U konačnom prijedlogu dnevnog reda.
Mislim da je u konačnom prijedlogu upravo točka 30., 31., 32., 33. i 34.
Tako je. 30., 31., 32., 33. i 34. Dobro. Sada idemo redom. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju protokola protiv nezakonite proizvodnje i trgovanja vatrenim oružjem, njegovim dijelovima i komponentama, te streljivom kojim se dopunjuje Konvencija Ujedinjenih naroda protiv transnacionalnog organiziranog kriminaliteta? Molim, uključite identifikacijske ključiće, radi identifikacije. Molim glasovanje. ... [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Što, ima problema? Koji zastupnik ima problema? ... [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Malo sa ključićem, dakle 2 zastupnika, pokušajte ponovno. ... [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Što je, to ne funkcionira kod vas? ... [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Predsjednik KLuba HDZ-a, gospodin Luka Bebić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, došlo je do tehničke izgleda nekih problema. Ja predlažem da oko glasovanja za usvajanje dnevnog reda provedemo glasovanje dizanjem ruku u ime KLuba HDZ-a. ... [[Svi govore u glas, ne razumije se.]]
Dame i gospodo zastupnici. Jedan jedini ključić ne funkcionira. Ja ne mogu izdvojiti glasovanje, izdvojiti glasovanje za jednog zastupnika na neki posebni način, a prema odredbi članka 238a. na zahtjev predstavnika Kluba zastupnika provest će se glasovanje dizanjem ruke i meni ne preostaje drugo ništa nego da kod utvrđivanja dnevnoga reda na zahtjev predstanvika jednoga kluba glasujemo dizanjem ruke. Molim zastupnike, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ovoga Protokola? Tko je za? Tko je protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 118 glasova za ovaj prijedlog Zakona utvrđen Tko je protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 118 glasova za ovaj prijedlog zakona utvrđen u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vlade Republike Čile o prevenciji i kontroli zlouporabe i nedopuštene trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima? Tko je za? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 122 glasa za i ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Konvencije o obilježavanju plastičnih eksploziva u cilju otkrivanja? Tko je za? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 123 glasa za i ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je sa 79 glasova za i 44 protiv ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništva? Tko je za? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je sa 93 glasova za i 30 protiv i ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama o zakupu poslovnog prostora? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je sa 82 glasa za i 41 protiv i ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje kredita zaštite od onečišćenja voda u priobalnom području? Tko je za? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 124 glasa za uvršten u dnevni red po hitnom postupku ovaj konačni prijedlog zakona. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o zaštiti i spašavanju? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je sa 78 glasova za i 48 protiv i ovaj konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slatkovodnom ribarstvu? Tko je za? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je sa 75 glasova za i 51 protiv i ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Sada imamo set zakona gdje je prigovor na uvrštavanje u dnevni red po hitnom postupku stavio Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Prvi je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama koji je predložio zastupnik Željko Pavlic. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona? Protiv? Hvala. Utvrđujem da je za primjenu hitnog postupka 55, protiv 71, dakle ovaj prijedlog zakona ide u redovitu proceduru u prvom čitanju. Drugo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, koji je predložio Klub zastupnika HSS-a? Tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala. Tko je protiv? Utvrđujem da je 55 glasova za primjenu, 71 protiv primjene hitnog postupka, stoga i ovaj prijedlog zakona ide u prvo čitanje, u redovitu proceduru. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni Zakona o telekomunikacijama koji je predložio Klub zastupnika SDP-a. Tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala. Tko je protiv? Utvrđujem da je za primjenu 57 hitnog postupka, protiv 70. I ovaj Prijedlog zakona o telekomunikacijama ide u prvo čitanje i nalazi se u dnevnom redu u prvom čitanju. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu koji je predložio Klub zastupnika HSS-a? Hvala. Tko je protiv? Utvrđujem da je za primjenu 58, protiv 69, dakle i ovaj prijedlog zakona ide u redovitu proceduru u prvom čitanju. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni Zakona o zdravstvenoj zaštiti koji je predložio Klub zastupnika LIBRE. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Utvrđujem da je za primjenu hitnog postupka 54, protiv 73, dakle i ovaj prijedlog zakona ide u redovitu proceduru u prvom čitanju. Gospođe i gospodo zastupnici, pisanih prigovora na dnevni red koji sam predložio uz poziv za sjednicu nije bilo, te se taj dnevni red sukladno članku 203. stavak 4. Poslovnika smatra usvojenim. Gospođe i gospodo zastupnici, dnevni red je utvrđen. Sukladno članku 205. stavak 2. ja bih trebao sada objaviti utvrđeni dnevni red. Predlažem da uobičajeno ako se slažete, da ne čitam cijeli utvrđeni dnevni red nego samo da objavim da je utvrđen dnevni red onako kako sam ga predložio u konačnom prijedlogu dnevnog reda sa usvojenim izmjenama. Hvala. Gospođe i gospodo zastupnici dnevni red je utvrđen. Gospođe i gospodo zastupnici obavili smo raspravu o raspravljenim točkama dnevnog reda. U srijedu nastavljamo sa Prijedlogom zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zakupu poslovnog prostora, Konačni prijedlogom Zakona o zaštiti prava pacijenata i prema redoslijedu dnevnoga reda koji smo utvrdili. Prekidam sjednicu, nastavak u srijedu i 9,30.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, obzirom da smo maloprije dopunili dnevni red za nastavak sjednice sa proračunom za sljedeću godinu i proekcijama za 2006./2007. godinu. Materijal koji je dijeljen neposredno prije ove sjednice sadrži samo rashodovnu stranu proračuna i ništa više. Kada ćemo ostali dio proračuna dobiti, pretpostavljam da planirate već negdje na početku sjednice sljedeći tjedan raspravljati o proračunu. Mislim da ne bi mogli biti spremni ako ćemo kompletne materijale dobiti tek u ponedjeljak. Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Svi ovi pisani prijedlozi proračuna i ovih pratečih zakona i materijala se umnožavaju i biti će tijekom današnjeg dana i sutrašnjeg dana u pretince zastupnicima svima podjeljeni. I zastupnicima i zastupnicama. Rasprava, dakle, idući tjedan, idući tjedan bi išli prema utvršenom redosljedu dnevnoga reda i sredinom tjedna, najvjerojatnije, dakle da odbori imaju i klubovi proraditi i upoznati se i Prijedlogom proračuna i sa svim pratečim dokumentima da to mogu u ponedjeljak, utorak, srijedu učiniti. Moj prijedlog je da rasprava o Prijedlogu proračuna počne u četvrtak. Hvala lijepa, nastavak sjednice u srijedu u 9, 30. Prekinut ćemo sada malo glasovanje. Sukladno članku 204. stavku 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda ove sjednice, sljedećim točkama: - Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt završetka autoceste na koridoru 10 u Republici Hrvatskoj, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 201., - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energiji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 202, - Prijedlog zakona o tržištu električne energije, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 200, - Prijedlog zakona o regulaciji energetskih djelatnosti, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 203, - Prijedlog zakona o dopuni Zakona o vatrogastvu, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 199, - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 196, - Prijedlog zakona o zaštiti prirode, prvo čitanje, P.Z.E. br. 198, - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana, prvo čitanje, P.Z. br. 197, - Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, - Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za znanost, - Prijedlog odluke o dopuni Odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa, - Prijedlog odluke o osnivanju Istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenica u svezi zaključenih ugovora između državnih tijela i tvrtki u vlasništvu ili djelomičnom vlasništvu dužnosnika. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Napominjem da kod zakona koji nose oznaku P.Z.E. o primjeni hitnog postupka, sukladno članku 161. Poslovnika ne glasujemo, to su: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energiji, - Prijedlog zakona o tržištu električne energije, - Prijedlog zakona o regulaciji energetskih djelatnosti, s Konačnim prijedlogom zakona. Ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja ostalih predloženih zakona? Nema. Ima? Pa gospodine Kajin kako da ja znam da netko ima, kada vi ovako držite ruku. Izvolite, zastupnik Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, mislim u ove kasne sate, ili nije bitno sada rane, popodnevne sate nadopunjavati dnevni red sa desetak točaka doista nema smisla, a najiritantnije je vjerojatno ovo istražno povjerenstvo dužnosnika …
Imate li prigovora na, primjedbu kod zakona.
Prigovor imam da nemamo materijala, da se ne možemo očitovati dok ne vidimo o čemu je zapravo riječ. Mi možemo pretpostavljati i spekulirati o čemu se radi o recimo o ovoj točci dnevnoga reda gdje se predlaže osnivanje istražnog povjerenstva …
Ma to ide pod drugo, sada govorimo o zakonima.
Na sve.
Na sve?
Nemamo prilike vidjeti ih.
Na sve? Dobro na sve. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt završetka autoceste na koridoru 10 u Republici Hrvatskoj. Predsjednik Kluba zastupnika, zastupnik Luka Bebić, potpredsjednik. Izvolite.
Predlažem da se glasovanje o utvrđivanju dopune dnevnog reda provede dizanjem ruku radi brzine na temelju članka … [[Ne razumije se.]]
Dobro. Hvala. Tko je za primjenu hitnog postupka kod ovog zakona? Hvala. Protiv? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopuni Zakona o vatrogastvu? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je jednoglasno uvršten u dnevni red ovaj prijedlog zakona. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni Zakona o zdravstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je i ovaj prijedlog zakona uvršten jednoglasno u dnevni red po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbu na uvrštenje neki od ostalih točaka na dnevni red? Nema. Utvrđujem gospodo i dame i zastupnici, da je dopuna dnevnog reda utvrđena. Gospođe i gospodo zastupnici, sutra u 9 i 30 nastavljamo sa raspravom koju smo prekinuli, Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih zakonom o programima, Izvješće ravnateljstva o poslovanju HRT-a u 2003. godini, Izvješću neovisne revizije obavljene revizije financijskih izvješća za 2003. godinu, 4 kluba ima još koja su preostala. Prvi je Klub zastupnika HSLS-a DC-a, poštovani zastupnik Frano Piplović, pa onda Petar Selem HDZ-a, pa gospodin Antun Vujić SDP-a i poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina i nakon toga 20-tak zastupnika a nakon toga idemo na raspravu o Prijedlogu za pokretanje povjerenju ministru Miomiru Žužulu. Prekidam sjednicu, hvala lijepa, ugodan odmor i laku noć.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo pošto smo mi ostali tu jedini valjda ćete mi dati riječ da kažem nešto suštinski zapravo.
Imate li prigovora na neku od ovih točaka u dnevni red?
Da, da, da, dozvolite mi da kažem. O načinu kako utvrđujemo hitnu proceduru i o zapravo …
Ne oprostite, ne o načinu na koji se uvrštava u hitnu proceduru, jer ja sukladno članku 204. predlažem dopunu dnevnoga reda po članku 161. Poslovnika zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku koji nose oznaku P.Z.E. se ne glasuje. I pitam, imate li primjedbe na uvrštenje neke od ovih šest točaka u dnevni red?
Pa moje jedno riješenje da tražim pauzu u ime Kluba, pa da kažem ono što namjeravam. Pa vas molim pauzu od pola sata u ime Kluba.
Hvala lijepa, Poslovnik to nažalost ne dopušta prije dopune dnevnog reda. To smo unijeli novelom. Da, tako da, nažalost ja bih vam to vrlo rado dao, ali Poslovnik ne dopušta. Gospođe i gospodo zastupnici dopuna dnevnog reda je utvrđena.
Molim vas za riječ gospodine predsjedniče?
Za riječ? Izvolite.
Hvala lijepo. Kako bi se očitovali o dopunama dnevnog reda molim vas pauzu od pola sata u ime Kluba HSS-a.
Pa ja sam već razložio da prije utvrđivanja dnevnog reda nemaju zastupnici, klubovi na stanku. Molim? Vidite kolega Pecek. Piše lijepo, 233b. Gospođe i gospodo zastupnici. Sukladno članku 204. stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 11. sjednice sljedećim točkama. 1. Prijedlog Zakona o javnim cestama, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 224, 2. Prijedlog Zakona o lovstvu, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 227, 3. Konačni prijedlog Pomorskog zakonika, drugo čitanje, P.Z.E. br. 130, 4. Prijedlog Zakona o obveznim odnosima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 226, 5. Prijedlog Zakona o državnoj službi, prvo čitanje, P.Z. br. 225, Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Napominjem da zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku nose oznaku P.Z.E. pa o primjeni hitnog postupka sukladno članku 161. ne glasujemo. Ima li tko od zastupnika primjedbi na uvrštenje neke od točaka u dnevni red? Poštovani zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Imam dilemu, jel' to primjedba ili pitanje. Naime da li ćemo tekstove ovih zakona dobiti prije rasprave u Parlamentu ili nakon što rasprava završi?
Tu dilemu ću vam ja otkloniti sada. Ti su zakoni došli u Sabor. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa pričekajte malo, oni se umnožavaju i bit će u pretincima, ovdje se samo radi o uvrštavanju u dnevni red zakona, a rasprava o njima će biti idući tjedan.
Ali vaše je pitanje glasilo da li ima tko protiv da se uvrste u dnevni red, a ocjena o uvrštavanju ovisi o sadržaju, ne o …
Pa jel' imate primjedbu za neki od tih zakona i kojega?
Uvijek ću protestirati da se u dnevni red tokom sjednice uvrštavaju zakoni koji nisu dostavljeni prije nego što predlažete dopunu dnevnog reda. Dakle da imam primjedbu i protestiram zbog toga. Hvala lijepa.
Dobro. Iz razloga što vam nisu dostavljeni?
Da gospodine predsjedniče, jer pitanje prihvaćanja dopune dnevnog reda ovisi o sadržaju, ne u čistom inatu. Ne zbog toga da sada moram obrazlagati tome, a o sadržaju mogu razgovarat kad ga vidim, a niste niti rekli pod kojim točkama dnevnog reda bi se uvrstili pa možda i to možete reći, dakle koja bi to točka dnevnog reda bila zakona kojeg ćemo tek dobiti i neznamo kada ćemo o njima raspravljati. Nadam se ne večeras.
Večeras nikako ne.
A u subotu?
Pa ni u subotu, pa nećemo subotu.
Pa najavili ste mogućnost da radimo u subotu.
Moguće, ali to ne ovu.
A ne ovu? Dakle protestiram i ne slažem se da bilo koji prijedlog zakona uđe u dnevni red ako nije prethodno dostavljen da se može izvršiti uvid u tekst zakona.
Dobro imat ćete ga sutra onda. U redu. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević.
Da, ali o mojoj primjedbi tražim da se Sabor izjasni.
Sad ćemo se odmah izjasniti.
Poštovani gospodine predsjedniče, jednako tako kao što je rekao kolega, imam primjedbu na uvrštenje ovog Zakona o obveznim odnosima, zakona koji vjerojatno će imati preko tisuću članaka, koji se izrađuje preko deset godina sada se uvrštava u dnevni red, a mi ga još nismo niti vidjeli, a kamoli da ga stignemo pročitati i još to po hitnom postupku.
Prvo čitanje. To je prijedlog zakona u prvom čitanju.
O obveznim odnosima?
Da.
Dobro. Tim je manja šteta, ali još uvijek ostaje onaj prigovor koji je kolega Lesar rekao.
Dobro. Sutra ćete onda imati te sve prijedloge zakona pa ćemo onda sutra ponoviti ovo, ali ništa to ne mijenja na stvari. Imat ćete i sutra, sutra ćete ih imati u rukama. Ništa to u biti ne mijenja na stvari, samo uvrštavanje u dnevni red jel'. Sutra ćemo nastaviti onda sa Konačnim prijedlogom Zakona o Hrvatskom memorijalno dokumentacijskom arhivu Domovinskog rata, nakon toga Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnoj reviziji pa Konačni prijedlog Zakona o osiguranju depozita, o klasifikaciji neobrađenog drva, Konačni prijedlog Zakona o prijevozu u cestovnom prometu i Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima te Konačni prijedlog Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći. U 15,00 sati bit će glasovanje, to posebno obavještavam one koji su pokazali veliko zanimanje za glasovanje. Imamo 27 točaka za glasovanje. Dakle u 15,00 sati glasovanje, a nastavak sa ovim točkama sutra. Ono što ne dovršimo sutra od ovih točaka, nastaviti ćemo idući tjedan. … [[Upadica se ne čuje.]] Ovo je bio nepoznati glas poznatog čovjeka. A sutra ćemo procijeniti da li ćemo nastaviti u ponedjeljak i utorak, to sutra. Izvolite kolega Lesar.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. S obzirom da ste najavili glasanje sutra u 15,00. Da li ćemo glasati upotrebom elektronskog sustava glasova ili poput "tunguzije" i Albanije ručno?
Glasovat ćemo u skladu sa Poslovnikom, sa načinima koji su predviđeni Poslovnikom, kakvi budu prijedlozi. Ja preferiram ovaj način glasovanja za koji smo platili. Elektroničkim putem, ali što ne isključuje mogućnost da bude i kombinirani prijenos.
Ja vama vjerujem da vi preferirate elektronsko glasovanje, to je točno i hvala vam na tome. Ali naslućujem u vašem odgovoru i mogućnost da klub HDZ-a opet zatraži gimnastičko glasovanje.
Što će klub HDZ-a, kakve će prijedloge imati to ovisi od kluba HDZ-a i njegovog šefa. Ja samo predlažem vam da budete na glasovanju tada ćete se uvjeriti …
Ja vam mogu obećati da ću ja osobno biti na glasovanju pod uvjetom da o svim točkama glasujemo pojedinačno.
Jel' to obećajete u ime svih klubova oporbenih stranaka ili samo …
Ja osobno sam rekao. Ja osobno, ja nikad nisam kolektivitet.
Da ćete glasovati ako se o svemu bude glasovalo kao kod Zakona o pravima hrvatskih branitelja?
U Poslovniku piše pojedinačno, ne u tom zakonu predsjedniče.
Pa kod Zakona o pravima hrvatskih branitelja smo glasovali pojedinačno.
A četiri dana prije toga uz pomoć duhova, točno.
Ne, ne duhova. Dobro. Dame i gospodo vidimo se sutra u 9,30. Gospođe i gospodo zastupnici, malo ćemo zastati sa još glasovanjem pa ću sukladno članku 204. stavak 2. Poslovnika predložiti dopunu dnevnog reda 11. sjednice sljedećim točkama. 1. Prijedlog zakona o javnim cestama, s Konačnim prijedlogom zakona, P.Z. br. 224, 2. Prijedlog zakona o lovstvu, P.Z. br. 227, 3. Konačni prijedlog Pomorskog zakonika, P.Z.E. br. 130, 4. Prijedlog zakona o obveznim odnosima, P.Z.E. br. 226, i 5. Prijedlog zakona o državnoj službi, P.Z. br. 225. Zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku nose oznaku P.Z.E. pa u primjeni hitnog postupka sukladno članku 161. Poslovnika ne glasujemo. Ima li tko od zastupnika primjedbu na uvrštenje nekih od točaka u dnevni red osim ovih o P.Z.E.? Nema. Gospođe i gospodo zastupnici, dopuna dnevnog reda je utvrđena. Nastavno, nastavit ćemo sjednicu u utorak u 9 i 30., a sad ćemo prijeći na, sa ovim točkama dnevnog reda koje su sada unijete jer su odbori zakazani za ponedjeljak o ovim točkama koje smo maloprije uvrstili u dnevni red ili sa nekim drugima koje su u dnevnom redu.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo, moje pitanje upućujem predsjedniku hrvatske Vlade, gospodinu Ivi Sanaderu. Gospodine predsjedniče, ni jedna socijalna skupina hrvatskoga društva nije toliko pljačkana i opljačkana u posljednjih 50 godina kao hrvatski seljaci. To se napose događa u posljednjih deset godina. Danas dva temeljna problema koji opterećuju poljoprivredu kao temeljnu gospodarsku granu su uvoz hrane, nepotreban uvoz hrane i agromafija koja uvozi tu hranu. Prošle godine smo uvezli prema službenim podacima hrane za milijardu 256 milijuna dolara, a ove godine u prvih devet mjeseci za gotovo milijardu dolara. Nepotrebno uvozimo tu hranu, ali i to što uvozimo bar da uvozimo ono što treba, nego to što uvozimo to je doslovno smeće i na taj način trujemo hrvatske ljude. Ja bih vam mogao iznijeti mnogo primjera, ali iznijet ću samo dva. Prošle godine je u Hrvatsku bilo uvezeno smrznutoga mesa koje je u zemlji iz koje je uvezeno, bilo više od godinu dana što je katastrofa. Ove godine smo uvozili trešnje, jer ih na žalost u Hrvatskoj nije bilo, pouzdano znam iz zemlje iz koje su uvezene, tri dana prije nego što su se prodavale na hrvatskim tržnicama, bile su prskane protiv bolesti i štetnika, dakle jedan totalan otrov. Ja vam postavljam pitanje, što ćete konkretno učiniti da se koliko-toliko onemogući ta agromafija u svom nemoralnom bogaćenju i u trovanju hrvatskih ljudi, jer ovo je doista prevršilo svaku mjeru. Znam da su vam tu ruke poprilično svezane, ali ovo sam pitanje namjerno vama i postavio kao čelnome čovjeku hrvatske Vlade kako bi se vaš glas što dalje čuo i kako bismo onemogućili tu agromafiju koja uz to što nepotrebno uništava hrvatski gospodarski sustav, uz to i truje hrvatske ljude. Hvala lijepa.
Hvala. Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine zastupniče Lončar, sa mnogim ocjenama koje ste iznijeli u vašem pitanju se slažem i mislim da se slaže većina hrvatske javnosti. Međutim, prije nego odgovorim na ovo najvažnije pitanje u pogledu citiram: "agromafije", želim reći da smo i ove godine imali zbog suše u prošloj godini stanje takvo da smo ušli u 2004. godinu s nedovoljno kukuruza, šećera, stočne hrane, pšenice itd. To je ono što se tiče objektivnog stanja stvari, jer svi znamo da je lani suša bila vrlo tragična i najkatastrofalnija. Međutim, to ne mijenja ništa na činjenici da i dalje postoje strukture, da postoje grupacije koje uvoze ono što se kaže nekim rječnikom "bofl robu", a što se kaže drugačijim, vi ste to i drugačije nazvali, ja neću citirati ono što ste rekli, jel' riječ o trovanju ili ne, ali u svakom slučaju osnivanjem Agencije za hranu i to je ono što je Vlada konkretno poduzela, osnivanjem Agencije za hranu kojoj smo i odredili sjedište u Osijeku, mislim da ćemo poduzeti korake koji će biti vrlo brzo vidljivi ja se nadam u idućih godinu dana što će Vlada konkretno poduzeti. Želimo snimiti stanje, svjesni smo činjenice da Hrvatska i pristupa i da je u procesu pristupanja Europskoj uniji što je također jedan od onih ja bih kazao kvalitetnih elemenata koji će nam pomoći u ovome, jer ni u Europsku uniju se ne može uvoziti svašta i zemlje članice Europske unije znaju kako zaštititi svoje stanovništvo od uvoza svega i svačega. Prema tome, poštujući pravila kojima se želimo pridružiti, sigurno da će ovo ostati jedna od trajnih prioriteta moje Vlade.
Hvala lijepa. Zastupnik Lončar.
Gospodine predsjedniče, prema našem Poslovniku mogao bih izraziti zadovoljstvo ili nezadovoljstvo vašim pitanjem, ali ja ću napraviti jednu konstataciju. Nažalost, kada bismo u Hrvatskoj, u hrvatskom javnom životu i u hrvatskoj politici imali konsenzus kao što je konsenzus među agromafijom gdje pouzdano znadem, su ljudi iz svih stranaka. Ja vas molim da pojačate kontrolu i na carinama i u policiji. Imamo previše nezaposlenih ljudi. Ako tamo i zaposlimo bar 5 tisuća ljudi pa da imamo kontrolore i kontrolorima mi nećemo ništa izgubiti jer zaštiti ćemo naše ljude. Najsvetije je ljudsko biće, najsvetiji je čovjek. Prema tome, zaštitimo te ljude, a tamo da idu drakonske kazne. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivica Klem.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Postavljam pitanje ministrici obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, potpredsjednici Vlade, gospođi Jadranki Kosor. Poznato mi je da je Ministarstvo na čijem je čelu gospođa Jadranka Kosor u suradnji sa jedinicama lokalne samouprave pokrenulo program za pomoć starijim osobama. Ovo posebno želim naglasiti kao potrebu u ruralnim područjima gdje nažalost imamo staračku populaciju i gdje je upravo takva skrb, jedinica lokalne samouprave i države itekako potrebna. Pitanje ide u pravcu, koliko se jedinica lokalne samouprave uključilo u ovaj program i da li će Ministarstvo i u narednom periodu podržavat i financijski, dakako, i na druge načine ovaj program za pomoć starijim osobama? Hvala.
Potpredsjednica Vlade, ministrica, gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Sabora, uvaženi gospodine zastupniče, hvala lijepa na pitanju kojim želim i uistinu vam zahvaljujem na mogućnosti odgovoriti, odnosno u vrlo kratkim crtama upoznati sa rezultatima rada uprave međugeneracijske solidarnosti u Ministarstvu kojem sam na čelu. Naime, radi se o jednom potpuno novom projektu, kao što znate, budući da sve statistike, odnosno istraživanja demografa govore da je Hrvatska upravo pred eksplozijom osoba, odnosno stanovništva treće životne dobi. Dakle, od 65 godina na više, ali smo upravo pred eksplozijom osoba koje će napuniti 80 godina. Dakle, vrlo je jasno da im treba i drugačiji oblik skrbi i potpuna skrb, odnosno pomoć i tamo gdje žive, pogotovo onima koji su sami, nemoćni i bolesni. Ovim projektima koje smo ove godine započeli, a započeli smo tek nakon donošenja proračuna, dakle, od kraja 3. mjeseca, evo mogu sa zadovoljstvom najaviti da je otvoren takav jedan dnevni boravak za starije osobe u Šibeniku. TO je prvi puta. Budući da se tim dnevnim boravkom obuhvaćaju i 4 otoka sa kojega će starije i nemoćne osobe biti po potrebi i dovožene, pogotovo u zimskim mjesecima, na skrb u stacionar, odnosno u posebno uređene apartmane. Mislim da to posebno govori o tendenciji ovoga programa. Isto tako, sljedeći tjedan predviđamo otvaranje takvog jednog doma, odnosno jednog dnevnog boravka za starije osobe u Belome Manastiru. Naime, idemo u ovoj prvoj godini na ona područja gdje ima puno starijih osoba koje nemaju adekvatan smještaj, žele u domove, a domova ili nema ili su prekapacitirani. Poseban dio programa odnosi se na pomoć starijima u kući, upravo na području Vukovarsko-srijemske županije smo krenuli s takvim pilot projektom. Uključeno je 15 općina Vukovarsko-srijemske županije. Naravno, idemo s Gradom Vukovarom, s Ilokom, općinom Nijemci, Gradom Šibenikom, to sam spomenula, međutim, u Gradu Šibeniku idemo i na tu pomoć u kući. Zatim, Virovitica, Splitsko-dalmatinska županija, općina Lovinac, Hrvatska Kostenica. Zatim, surađujemo u tom projektu sa Karitasom, odnosno sa Crvenim Križem. Dakle, projekt pomoći starijim i nemoćnim osobama u kući do sada je obuhvatio oko 9 tisuća starijih osoba u ovim područjima koje sam spomenula, međutim idemo sada i na područje Međimurske županije, na područje Požeško-slavonske županije tako da do kraja ove godine ovim projektom bit će obuhvaćeno 10 županija. Dakle, u prvoj godini projekta, i ono što mislim da je također važno, bit će uz, dakle, u izvođenju ovog projekta zaposleno do 400 novih ljudi, znači, 400 novih zaposlenika, što sve skupa, evo, daje jednu dobru podlogu za nastavak naravno ovih projekata u sljedećoj godini na područjima ostalih županija. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivica Klem.
Hvala lijepa. Apsolutno podržavam ovakav pristup i zadovoljan sam vašim nastojanjima da učinite sve za starije i nemoćne osobe. Hvala.
Poštovani zastupnik Slaven Letica.
Poštovani predsjedniče Šeks, članovi Vlade, posebice bi pozdravio moju i HSP-ovu predsjednički protukandidatkinju gospođu Jadranku Kosor. Moje je pitanje upućeno predsjedniku Vlade doktoru Ivi Sanaderu, ali i kao jednom od vodećih eksperata za područje vanjske politike. Pitanje glasi, mi smo svjedoci ovih dana dviju nemilih zgoda i mene zanima kako vi osobno vidite da će te dvije nemile zgode utjecati na vanjskopolitički položaj naše zemlje. Prva je, za sve normalne ljude nerazumljiva, gotovo bih rekao čudačka izjava Predsjednika Republike, Stipe Mesića da mi nismo ratovali sa Crnom Gorom. Posebice me zanima kako će ta izjava utjecati na našu tužbu pred sudom pravde u Haagu. I drugo je, očigledni još jedan sukob interesa u kojem se našao ministar vanjskih poslova, Miomir Žužul i njegova najava da će vaša Vlada i ubuduće da bi osigurala zaštitu radnika otpisivati državna potraživanja hrvatskim tvrtkama.
Trenutak, moram naglasiti da zastupnik može postaviti samo jedno pitanje. ... [[Upadica se ne razumije.]] Da. Molim jedno pitanje. Predsjednik Vlade, gospodin Ivo Sanader.
Gospodine zastupniče Letica, izjava Predsjednika Republike, gospodina Stjepana Mesića da Hrvatska nikad nije ratovala sa Crnom Gorom neće ugroziti naš vanjskopolitički položaj niti će utjecati na aktivnosti u vanjskoj politici. Zašto neće utjecati? Ja neću komentirati izjavu Predsjednika Republike, ali ću reći što ja mislim o tome. To nije točno. Mi smo i tu oko toga postoji konsenzus, ali ne želim ulaziti niti u komentare. Svatko u Hrvatskoj, posebno Predsjednik Republike, ima pravo na svoje mišljenje. Međutim, želim se nadati da je ono izrečeno u jednoj, recimo tako, jednoj situaciji u kojoj se možda nije snašao. Međutim, svi u Hrvatskoj znamo da je dio koji je izvršen na agresiju, da u tom dijelu agresije, da su sudjelovali u crnogorske snage. Na koncu konca, ne treba biti, ne treba se puno prisjećati, evo jučer je stigla potvrda crnogorski ministar vanjskih poslova se ispričao upravo zbog toga, zbog uloge svoje zemlje u velikosrpskoj agresiji. Međutim, to ne može utjecati, i ponavljam još jedanput, želim se nadati da je to bila nesmotrena izjava koja ne može utjecati na vanjskopolitički položaj Republike Hrvatske. Mi unatoč svemu želimo normalizaciju odnosa sa Srbijom i Crnom Gorom. Hrvatska je bila uvučena u rat koji je bio nametnut. Mi smo u tom ratu pobijedili i nemamo nikakvih kompleksa prema bilo kome. I mislim da je vrijeme za punu normalizaciju odnosa na načelima međusobnog uvažavanja, međusobnog priznanja i proeuropske perspektive. I u smislu ne vidim nikakvih problema za naš međunarodni položaj. Ja čak mislim da je to u ovom trenutku bilo posve nepotrebno otvarati a jesam za punu normalizaciju sa Srbijom i Crnom gorom kao i sa svim drugim susjedima. To je jedno. Što se tiče drugog pitanja ovdje je riječ o činjenici da je Vlada učinila nešto na što smo bili zamoljeni od strane radnika. Firma koja je bila u stečaju, kupljena je u stečaju, od tog novca koji je kupljen, trebala se prvo namiriti po odluci sudovi, druga Vlada i treće radnici. Nismo učinili ništa više i ništa manje nego što su nas radnici zamolili, radnici koji su danas na ulici, radnici Imostroja, u Imotskom koji su danas na ulici, koji nisu zaposleni, zamolili su nas mogu li doći na drugo mjesto umjesto Vlade. To su činile vlade prije nas, to je učinila prethodna vlada nikada to nismo kritizirali. Ako smo mogli učiniti nešto za radnike koji su ostali bez posla učinili smo. MI smo sa drugog mjesta, drugo mjesto prepustili radnicima da bi dobili plaće. Ponavljam, to nisu radnici koji rade u firmi, to su radnici koji su danas na ulici bez posla i zbog toga je Vlada taj potez učinila i tu ministar vanjskih poslova ni u kakvom sukobu interesa nije, niti smo mi na bilo koji način bilo kako pogodovali osim radnicima koji nemaju posla i koji su dobili plaće.
Poštovani zastupnik Slaven Letica izvolite.
Malo sam začuđen vašim stavom da izjave predsjednika države neće imati utjecaj na stavove međunarodne zajednice i naših susjeda prema nama. Previše je velika odgovornost predsjednika države da bi njegove riječi bile neozbiljno shvaćene. A što se tiče ministra vanjskih poslova nisam vas želio pitati o objašnjenju, nego kako će on kao pregovarač Hrvatske sutra da umanjenim kredibilitetom nastupati u pregovorima sa Europskom unijom i drugim zemljama, to sam vas ja htio pitati.
Poštovana zastupnika Vesna Škulić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, pitanje upućujem potpredsjednici Vlade gospođi Jadranki Kosor. U proračunu za ovu godinu u sklopu Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva osigurana su sredstva u fondu za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom u iznosu od 21 milijun, 662 tisuće, 257 kuna. Potrošeno je 0 kuna. U sklopu vašeg Ministarstva osigurana su sredstva za praćenje i unapređivanje politike za osobe s invaliditetom u iznosu od 250 tisuća 400 kuna, na žalost i tu je potrošeno 0 kuna. Zašto?
Potpredsjednica Vlade, ministrica gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo zastupnice. Što se tiče Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, to naravno ne mogu ja odgovoriti, to pitanje morate uputiti resornom Ministarstvu. Što se tiče moga Ministarstva ova vaša konstatacija je potpuno netočna. Ne znam na temelju čega konstatirate da je potrošeno 0 kuna, jer svi programi do kraja ove godine bit će izvršeni, sve pozicije će itekako biti naravno prije svega pravdano pred vama zastupnicima u Hrvatskom saboru. Ono o čemu vas ja mogu izvijestiti što je do sada napravljeno i u mom Ministarstvu i u Povjerenstvu Vlade Republike Hrvatske za osobe sa invaliditetom kojem sam na čelu po funkciji kao potpredsjednica Vlade jest nekoliko važnih projekata. Među ostalim, evo podsjećam vas na upravo nedavno na dan Bijeloga štapa dakle 15. listopada potpisan je ugovor, odnosno sporazum sa Hrvatskim savezom slijepih gdje im prvi puta pomažemo tiskanje odnosno izradu specijalnih udžbenika za učenike osnovnih i srednjih škola, naravno taj projekt širimo i na studente i najbolje znate kako je teško tim učenicima, odnosno studentima pribaviti udžbenike koji su iznimno skupi budući da tiskanje jednoga košta više desetaka tisuća kuna. UZ to idemo sa projektom pravobranitelja za invalidne osobe, to je projekt koji će vjerujem predložiti Povjerenstvo za invalidne osobe Vlade Republike Hrvatske. U Ministarstvu kojem sam na čelu je također prvi puta pokrenut jedan projekt u kojem sudjeluju i 100%-tni invalidi iz Domovinskoga rata i predstavnici saveza invalida odnosno civilni invalidi, mislim da je to jedan važan iskorak, u to Povjerenstvo smo imenovali i vas kao jedinu zastupnicu invalida, i na taj način bi isto željeli ukazati da želimo preskočiti i predrasude i prepreke i barijere. To Povjerenstvo je završilo svoj rad i mi ćemo ići na prilagodbu u nekoliko gradova, odnosno mjesta, odnosno općina prema jednoj anketi koju proveli i invalidi iz Domovinskog rata ali i svi drugi invalidi, u gradovima Valpovu, Belišću, Donjem Miholjcu, Belom manastiru, Virovitici, međutim, isto tako Đurđevcu, čekamo još dostave završenih projekata i troškovnika iz Novske, Knina, Osijeka, Gospića, Vukovara, Križevaca, Slatine, Dubrovnika, Pakraca, Lipika znači tamo gdje se ukazala potreba gdje lokalna uprava nije bila u mogućnosti učiniti određene prilagodbe tu idemo sa vlastitim projektima. Isto tako u tijeku je priprema prijedloga uvođenja instituta osobnog asistenta, zatim, osnovana je radna skupina za izjednačavanje prava, to činimo sa Ministarstvom zdravstva i socijalne skrbi, znači za izjednačavanje prava osoba s invaliditetom iz Domovinskog rata i civilnih invalida rata. Zatim, smo naravno pomogli u radu različitih udruga, kao što je udruga za školovanje pasa vodiča slijepih osoba, isto tako Hrvatski savez udruga cerebralne i dječje paralize, i još niz drugih projekata tako da zaključno ova pozicija koju spominjete će naravno biti ispunjena u svim aspektima i programskom ali naravno i financijskom. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Vesna Škulić izvolite.
Hvala lijepa. Još jedamput napominjem da je za stavke za praćenje i unapređivanje politike za osobe s invaliditetom od predviđeno 250 tisuća 400 kuna nije potrošeno ni lipa, sada je 11. mjesec 2004. godine. Vi kao predsjednica Povjerenstva Vlade Republike Hrvatske za osobe s invaliditetom isto bi trebali znati zašto nije potrošena niti lipa iz ovog fonda u iznosu od 21 milijun 662 tisuće 257 kuna. Meni je drago da se osnivaju radne grupe i povjerenstva, međutim, oni same sebi ne mogu biti svrha, ne mogu biti zadovoljna odgovorom isto kao ni 429 tisuća 421 osoba s invaliditetom u Hrvatskoj jer i ja svaki dan dobivam telefonske pozive i pitaju kada će se status osoba s invaliditetom početi konačno rješavati u ovoj godini odnosno kada će se raditi na njihovoj ponovnoj integraciji u društvo. Ja vas molim pismeni odgovor a isto tako zanima da li će netko odgovarati zbog ovoga.
Hvala. Poštovani zastupnik Vojislav Stanimirović.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospodine predsjedniče Vlade gospođe i gospodo zastupnici, pitanje upućujem ministru Kalmeti. Veći broj građana nije dobio mogućnost za otkup bivših društvenih stanova iako su imali status nosioca stanarskog prava i to pravo nisu izgubili. Većina te stanove i sada nesmetano koristi, a neki čekaju njihovu obnovu da bi u njih ušli. Stanove nisu otkupili zato što im nije pružena prilika kao i svi drugim građanima sa istim pravom i statusom. U svim dosadašnjim slučajevima Vlada je utvrdila mogućnost i rokove za ostvarenje tog prava. Građanima o kojima govorim takva mogućnost još nije data. Zato postavljam pitanje ministru Kalmeti kada će bivši nosioci stanarskog prava koji to pravo nisu izgubili dobiti mogućnost za otkup stana?
Ministar Kalmeta izvolite.
Hvala. Nositelj stanarskog prava su mogli podnijeti zahtjev za otkup stana do kraja 1997. godine. Dakle, tko do tog datuma ili nakon tog datuma podnese zahtjev više nema pravo na otkup stana iako je bio bivši nositelj stanarskog prava. Međutim, kad su u pitanju područja od posebne državne skrbi, to su područja specifična znamo svi. Na tim područjima se ti stanovi mogu otkupiti ali na osnovu Zakona o područjima od posebne državne skrbi. Tako da je tu mogućnost otvorena i sukladno rekao sam Zakonu o područjima od posebne državne skrbi se ti stanovi, odnosno ti nositelji tih stanarskih prava u tim područjima na osnovu tog zakona mogu stanove i otkupljivati.
Zastupnik Stanimirović, izvolite.
Pa djelomično sam zadovoljan odgovorom. Ali mislim da su ovo slučajevi koji su zaboravljeni i da za njih izgleda nitko ili nije nadležan ili nije odgovoran, jer se tu ništa ne poduzima po tom pitanju.
Hvala. Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane dame i gospodo iz Vlade. Zastupničko pitanje upućujem ministrici obitelji branitelja i međugeneracijske solidarnosti potpredsjednici Vlade Republike Hrvatske gospođi Jadranki Kosor. Prema odredbama Zarinskog zakona invalidne osobe sa 100% tjelesnog oštećenja ili najmanje 80% tjelesnog oštećenja funkciji organa za kretanje ostvaruju pravo na oslobađanje od carine prilikom uvoza automobila za osobne uporabe. Vlada Republike Hrvatske uredom o uvjetima i postupcima za ostvarivanje oslobođenja od plaćanja carine od 25. rujna 2003. godine dodatno specifira potencijalne korisnike i utvrđuje varijante korištenja automobila, definira najkraći kroj u kojem se pravo može konzumirati, te definirat potrebnu dokumentaciju i označavanje takvog vozila. Uredba se primjenjuje od 1. studengo 2003. godine. Vlada Republike Hrvatske je 2. listopada 2003. donijela odluku o naknadni dijela sredstava pri uvozu osobnog automobila u visini plaćenog poreza na dodanu vrijednost za 2003. godinu osobama s invaliditetom pri uvozu osobnog automobila. Ovo pravo se moglo konzumirati i retroaktivno od 1. siječnja do 31. prosinca 2003. godine. Odlukom Vlade Republike Hrvatske od 8. veljače 2004. godine osnovano je Povjerenstvo Vlade Republike Hrvatske za osobe sa invaliditetom koje u svojim zadaćama ima naročito istaknute obveze usklađivanja zakonskih i drugih propisa u funkciji poboljšanja uvjeta života osoba sa invaliditetom. Unatoč rečenom postoji niz ozbiljnih birokratskih prepreka u realizaciji prava invalidnih osoba na uvoz osobnih automobila. Zato vas pitam gospođo potpredsjednice, kada će invalidne osobe moći nesmetano ostvarivati svoja prava i u okviru toga da li će ova Vlada također odlukom ili drugim aktom regulirati oslobađanje invalidnih osoba od plaćanja PDV-a za tekuću godinu, a to i zbog toga što su u međuvremenu uvedene i trošarine kojih invalidi temeljem Zakona o porezu nisu oslobođeni. Hvala.
Hvala. Potpredsjednica Vlade, ministrica Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče dobro ste konstatirali da je Vlada osnovala ovo Povjerenstvo, koje radi i ja sam sigurna da rezultati toga rada će biti i odgovor, odnosno da će dijelom odgovoriti i na pitanja koja ste postavljali. Koliko ja znam carine su oslobođeni svi automobili europskih proizvođača, tako da vjerujem da to jednim dijelom zadovoljava, odnosno jest odgovor na vaše pitanje. A što se tiče drugih pitanja, ja se slažem da postoji mnogo problema koje uistinu treba riješiti, vjerujem da će to povjerenstvo i Povjerenstvo Vlade Republike Hrvatske za osobe sa invaliditetom koje se mora još sastati do 3. 12. međunarodnog dana osoba s invaliditetom izaći s nekim vrlo konkretnim prijedlozima, ne mogu sada u ovom trenutku prejudicirati malo prije sam najavila i inicijativu za procedurom, odnosno zakonom kojim bismo poslali u proceduru Zakon o pravobranitelju za osobe s invaliditetom. i u sklopu svega toga vjerujem, još jedanput ponavljam do 3. 12. da će i ovo povjerenstvo koje vi spominjete koje je osnovala Vlada i Povjerenstvo Vlade za osobe s invaliditetom odgovoriti na ova pitanja koja ste danas postavili. Slažem se s vama puno je problema. Međutim, oni se sasvim sigurno ne mogu riješiti odmah, i ne mogu se riješiti u 10 mjeseci. Mi smo odlučili mnoge od tih problema osoba s invaliditetom riješiti do kraja mandatnog razdoblja. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Želim vjerovat da će ovo Povjerenstvo zaista polučiti ovakve rezultate i u mandatnom razdoblju riješiti mnogo poteškoća koje su nastale prema, odnosno koje muče invalide. No, poanta je u tome da postoji puno birokratskih prepreka. i ja bih molio jednu vašu analizu i pisani odgovor na ovo pitanje. Ja sam s odgovorom zadovoljan, ali nisam zadovoljan sa trenutnim stanjem i birokratskim preprekama s kojim se suočavaju invalidi. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Babič-Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo upućujem moje pitanje državnom tajniku Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa. Gospodine Janjiću, Hrvatska kao matična država ima velike obveze ustavne i moralne i povijesne prema Hrvatima iz domovine. Prioriteti su različiti, ali sigurno jedan od prioriteta je matične države da što bolje omogući učenje hrvatskog jezika generacijama koje se rađaju izvan domovine, nažalost više nego u domovini i u tu svrhu smo organizirali Hrvatsku dopunsku nastavu koja traje već od 1990. godine, pa i onda prije priznanja Hrvatske države. Normalno, Hrvatska izdvaja iz proračunskih sredstava 23 milijuna kuna. Sigurno da se očekuju rezultati ne samo zbog tih 23 milijuna kuna, nego rezultati bi trebali biti veći vezano za mnoge generacije kako rekoh, a posebno u europskim i prekooceanskim zemljama. Hrvatska dopunska nastava, odnosno učitelji i sve drugo je itekako vrlo važno u onome što često govorimo za povratak Hrvata u domovini. Rezultati ove ne samo o djeci, ne samo o roditeljima, nego učiteljima, odnosno hrvatskim nastavnicima koji se šalju na rad u Hrvatsku dopunsku nastavu o inozemstvu. Osvrnut ću se jer nema vremena samo na Pravilnik koji je donijela prva bivša koalicijska Vlada 2003. godine, taj Pravilnik je protuustavan, jer se na natječaj po tome Pravilniku mogu javiti samo hrvatski državljani koji prebivaju i borave u Republici Hrvatskoj, a vi sami znate da mnogi hrvatski državljani koji ispunjavaju druge uvjete, a ne borave u Republici Hrvatskoj. U tom smislu 23. listopada sam u pisanom obliku poslala prijedlog promjene Pravilnika u ime Odbora za useljeništvo. Nakon mojih mogu nekoliko telefonskih…
Postavite pitanje.
..do sada nisam dobila odgovor što ste učinili vezano uz promjenu Pravilnika? Kada ću dobiti odgovor u nadi da će taj odgovor biti pozitivan?
Hvala. Državni tajnik u Ministarstvu prosvjete, gospodin Janjić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana gospođo zastupnice ja vam se prije svega želim zahvaliti, dakle i vama i Odboru za useljeništvo koji skrbite o ovomu i koji ukazujete na potrebu riješavanja ovoga problema. Mi doista jesmo od vas zaprimili dopis 21. listopada, dakle nije tako puno vremena prošlo i mi smo u Ministarstvu već dogovorili za sljedeći kolegij koji će biti sutra da to pitanje otvorimo sa namjerom da do konca ove kalendarske godine spomenuti Pravilnik o uvjetima i postupku izbora učitelja za rad u dopunskoj nastavi s djecom hrvatskih građana u inozemstvu da ga promijenimo. Dakle, ne samo u ovim dijelovima koje vi spominjete nego u još nekim djelovima. Potpuno se slažemo sa vašom ocjenom da ima protuustavnih odredbi i mi ćemo to svakako izmijeniti. Nadalje, mi namjeravamo definirati tko može obavljati poslove u našim školama vani. Dakle, ovaj puta ćemo svakako morati reći da se radi o visokoj stručnoj spremi. Ono što namjeravamo također reći to je da ćemo pored općih uvjeta itekako voditi računa o rezultatima rada onih nastavnika kji se upućuju u inozemstvo. Pokazatelji mogu biti njihovi uspjesi sa učenicima na državnim natjecanjima a i neki drugi njihovi uspjesi koje su imali u svom radu. Isto tako možemo govoriti možda i o godinama koje oni imaju, koje su proveli u učionici. Dalje, sigurno ćemo povesti računa i o statusu učitelja kada otiđu raditi, o njihovoj pripremi za odlazak koja bi trebala biti puno bolja nego što je slučaj do sada, naravno njihovom mandatu i to je ono što će za nas biti posebno bitno o čemu ćemo itekako voditi računa. Dakle, ovakvo rješenje kakvo trenutno imamo ne smatramo dobrim i možda da spomenem još jednu stvar ali to nisu jedine koje ćemo promijeniti vjerojatno ćemo porazmisliti o uvjetima za koordinatora i to je jedno od bitnih pitanja. Do sada mi njega nismo baš tako žestoko obvezivali na suradnju sa hrvatskim diplomatskim predstavništvima odnosno na suradnju na primjer sa kulturnim atašeom. To su sve djelovi o kojima ćemo sigurno razgovarati i ja vas uvjeravam da ćemo do konca ove godine donijeti izmjene ovoga pravilnika, dakle čak i nešto šire od ovoga što ste vi spomenuli. Hvala vam lijepa.
Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine državni tajniče, mi smo u našem prijedlogu predložili promjene članka postojećega pravilnika članak 2., 6. i 9. Vi ste rekli do kraja godine ukoliko će raspisan natječaj molim vas biti u prosincu ove godine ja se nadam da će doći do promjene pravilnika sada u studenom prije toga. Molim vas. I odgovor u pisanom obliku.
Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, pitanje za premijera. Gospodine predsjedniče Vlade, ja vas neću ništa pitati o vašem ministru Žužulu koji nas je upravo napustio nego bih vas pitao nešto o nelikvidnosti na primjer zdravstva. [[Upadica se ne čuje.]] Sada ćete ćuti. Da li je istina, je li moguće da hrvatske bolnice duguju u prosjeku preko 300 dana nabavljačima ljekova i opreme od čega županijske bolnice u prosjeku preko 400 dana a klinički centri oko 240 dana iako je ugovorni rok 180 dana? Je li istina da HZZO nije platio ljekove 220 dana iako je ugovorni rok 120 dana? Je li istina da po ovoj osnovi dubioze u zdravstvu iznose 1,5 milijardu kuna neplaćenih računa prema dobavljačima? Naime, u zatvorenom krugu to znači da veletrgovci ne plaćaju niti proizvođačima ljekove a i niti plaćaju drugim dobavljačima pa se lanac nelikvidnosti širi. Molim vas da mi na ovom primjeru odgovorite da li Hrvatska polako tone u glib nelikvidnosti.
Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče! Gospodine zastupniče Jurjeviću, prije svega vrlo jasan i kratak odgovor. Hrvatska ne tone nikamo. Hrvatska se upravo izvlači iz gliba u kojem smo ga zatekli između ostaloga i u zdravstvu. Neki podaci koje ste iznijeli su točni, neki nisu. Međutim, činjenica je da smo mi u zdravstvu ove godine platili dugova koje smo zatekli preuzimajući odgovornost za Hrvatsku u iznosu od 3,5 milijarde kuna. 3,5 milijarde kuna su bili dugovi koje smo mi platili samo ove godine za iznose koje smo zatekli. To je činjenica i to je istina. I sada bih ja volio budući da je zaista teško stanje. Ja ne želim reći da nije teško stanje, da se mi međusobno ne prepucavamo oko toga nego da konstatiramo što su činjenice i da konstatiramo što su moguće spekulacije. Dakle, ovdje spekulacija nema. Činjenice su da smo mi ove godine i mi to možemo dokumentirati. Ja ću vam rado poslati sve pisane dokaze oko toga da smo platili dugova koje smo preuzeli od prošle godine u iznosu od 3,5 milijarde. [[Upadica se ne čuje.]] Točno tako, dospjelih obveza koje ćemo vam, to ćemo sve dokumentirati i iznijeti u hrvatskoj javnosti. Međutim, unatoč svemu tome imamo rješenje i vrlo skoro ćemo izaći i pred hrvatsku javnost sa rješenjem kako zatvoriti sve ovo što smo zatekli. Hvala lijepa.
Štovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite!
Gospodine premijeru, uz svo uvažavanje zaista za mene koji sam čitao Zakon o izvršenju proračuna vaše riječi nisu istina jer to tamo ne piše i to ćete morati zaista onda debelo argumentirati jer to ne piše dakle u Zakonu o izvršenju proračuna. A prošla vlast je četiri puta rješavala dubioze u zdravstvu a problemi nelikvidnosti ja sam uzeo primjer zdravstva. Probleme je istakao i gospodin Šafer predsjednik Hrvatske obrtničke trgovine koji je još tragičnijim bojama opisao ovu situaciju.
Molim ministre da se suzdrže od komentiranja. Izvolite, zastupniče!
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. I meni je žao što recimo gospodin Šuker umjesto rješenja javno odgovara kako recimo Hrvatske ceste i željeznice kako on kaže, citiram, nisu naša briga kada treba platiti obveze. To je bio smisao vaše izjave neki dan na televiziji.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Čuljak. I ponovo upozoravam ministre da ne komentiraju kada nije u skladu sa poslovnikom navode zastupnika. Zadnji puta upozoravam. Poštovani zastupnik Tomislav Čuljak.
Gospodine predsjedniče, predsjedniče hrvatske Vlade, gospodo ministri, kolegice i kolege zastupnici! Svoje pitanje želim postaviti ministru unutarnjih poslova gospodinu Marijanu Mlinariću. Naime, zanima me što je s projektom sjedinjavanja brojeva za pozive hitne pomoći, vatrogasaca i policije u jednu službu pod brojem 112. Držim da bi završetak tog projekta bio od velike koristi kako građanima Hrvatske tako i stranim turistima koji će nadam se i u idućim godinama u velikom broju dolaziti u Hrvatsku i ima li izgleda da se taj projekt uskoro završi? Hvala.
Ministar unutarnjih poslova, poštovani Marijan Mlinarić. Izvolite!
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče! Naime, Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu rada ministarstava i upravnih organizacija iz ožujka 2004. godine ustanovljena je Državna uprava za zaštitu i spašavanje a sada bi trebalo baš upravo na ovom zasjedanju Sabora donijeti i Zakon o zaštiti i spašavanju kojim bi se odredile i znači i ta državna uprava, njezine zadaće koja bi bila kao središnje državno tijelo zaštite i spašavanja kod katastrofa i većih nesreća. I poslove koje se unapređuje sustav prevencije kako bi se spriječile mogućnosti nastanka i umanjile posljedice ako do katastrofe dođe, odnosno za pravovremeno, učinkovito i svrsishodno uključivanje svih sudionika zaštite i spašavanja, njihovo usklađeno djelovanje i na području pogođenim katastrofama i većim nesrećama. Pored Državne uprave za zaštitu i spašavanje druga bitna novina koja se ovim zakonom uvodi je stvaranje pravnog okvira za djelovanje jedinstvenog operativnog komunikacijskog centra za sve hitne službe. Znači, odnosno uvođenje jedinstvenog europskog telefonskog poziva 112. On bi nastao iz, transformacijom ovog sadašnjeg postojećeg Centra za obavješćivanje i objedinjavao bi sve hitne intervencije. Znači, hitnu medicinsku pomoć i vatrogasno i druge sve vrste nesreće. A Vlada je upravo usvojila program opremanje te državne uprave sa jednom specijalnom helihopterskom jedinicom koja bi eto, nadomjestila sve one nezgode što su se dešavale ljetos gdje je bila kritika da se nisu mogle iz pojedinih otoka, iz nesreća na moru, iz prometnih nezgoda na autocestama hitno prevesti pacijenti iz, u najbližu bolnicu, odnosno najbližu kliniku. Upravo ovako, opremanjem ove državne uprave i uređenjem ovakvog centra, novog sa brojem 112 objedinili bi se sve službe za zaštitu i spašavanje i postale bi efikasne, neumanjujući odgovornost svake od njih posebno. Hvala lijepa.
Zastupnik Tomislav Čuljak, izvolite.
Pa zadovoljan sam ovim odgovorom jer držim da će sigurno osnivanje ove službe biti od koristi svim građanima Republike Hrvatske ali i svima koji posjete Republiku Hrvatsku.
Hvala. Poštovani zasutpnik Furio Radin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pitanje upućujem ministru obrazovanja, znanosti i sporta odnosno državnom tajniku gospodinu Janjiću. Problemi škola nacionalnih manjina vuku se već godinama i zahvaćaju sve nacionalne manjine, pa i one nacionalne manjine koje možda imaju školstvo organizirano na jednom boljem i višem nivou a ja ubrajam talijansku nacionalnu manjinu u tu kategoriju. To ne znači međutim da ona i te kako nema problema. O provođenju knjiga bilo je postavljeno pitanje ovdje prije nekoliko mjeseci kolegica Zdenka Čuhnil ukazala je na potrebu da se knjige za škole nacionalnih manjina prevode. Međutim, danas mi, barem što se tiče talijanske nacionalne manjine u srednjim školama nemamo niti jednu prevedenu knjigu hrvatsku na talijanskom jeziku. Tako da u talijanskim školama, u talijanskim srednjim školama zapravo uči se po knjigama i po literaturi koju dobivamo kao donaciji iz Italije a da ovisimo samo o našim snagama učenici bi dolazili sa tekama u školama. Isto tako već smo u 11. mjesecu a u 9. mjesecu trebala se dobiti suglasnost za honorarne predavaće a tih ima jako puno u školama nacionalnih manjina zato što ima puno usmjerenja za manji broj učenika i za nova radna mjesta koja su se nakon puno godina uspjela popuniti. Jer, zna se da mi vrlo teško popunjavamo naša radna mjesta. Zapravo ti ljudi rade i ne primaju plaću već treći mjesec. Pitanje je sljedeće, kada će se dobiti suglasnost za takve predavače, za takve profesore i za takva radna mjesta i kada će se ti novi, novi profesori, a to kažem zato da bude sve sadržano u jednom pitanju gospodine predsjedniče da mi ne kažete da su to dva pitanja, jer nisu, kada će moći predavati koristeći se, ne kažem sa cijelom litelaturom [[Upadica: Hvala lijepa gospodine Radin, hvala lijepa,...]] Čekajte, oprostite!
Ne mogu vas čekati jer, višestruko je isteklo vrijeme!
Kada će se prevodit gospodine predsjedniče te knjige?
Gospodine državni tajniče izvolite [[Upadica:Čekamo pa možete i vi počekati 10 sekundi, oprostite!]] Pa u redu je samo, u vremenu predviđenom za pitanje postavite pitanje [[Upadica: Evo to je kratko pitanje!]] Državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče! Ja vam mogu odgovoriti na vaše pitanje sljedeće, uvijek je naravno bilo aktualno prevođenje udžbenika i točno je da prevedenih nema, vi dobro znadete da je u prošlome sazivu Hrvatskoga sabora donesen Zakon o udžbenicima za osnovnu i srednju školu u kojem je u članku 5. otvorena mogućnost da ministarstvo naručuje od nakladnika tzv. male naknade ili da s njima izravno dogovara poslove koji njima nisu naročito isplativi. Mi smo slijedom toga već dva puta pozivali nakladnike na sastanak u ministarstvo i zadnji taj sastanak održan je prije mjesec dana gdje nismo razgovarali doduše samo o ovom o čemu vi govorite nego smo govorili i o projektu za hrvatsku pismenost i put do poželjne budućnosti gdje također imamo namjeru tražiti od nakladnika da tiskaju udžbenike koji će isto tako biti mala naklada. Mi smo se s njima načelno dogovorili i u proračunu za 2005. godinu predvidjeli smo sredstva za ove namjene i ja se nadam da ćemo u idućoj godini prvi puta realizirati ovo o ćemu dugo vremena govorimo i da će se prvi puta dogoditi da postupimo prema članku 5. Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu. Ovaj drugi dio, odnosno drugo pitanje koje ste postavili, koje se odnosi na predavače, na honorarne predavače i na nova radna mjesta vi dobro znadete da čitave ove godine, odnosno u drugome polugodištu školske godine 2003./04. da je Ministarstvo odobrilo veliki broj novih radnih mjesta i da je time značajno smanjen broj prekovremenih sati u školama što je bilo i naše opredjeljenje. Mi ćemo s time naravno i nastaviti. U, od početka školske godine 2004./05. doista se puno radi na snimanju satnice u svim školama u Republici Hrvatskoj i vjerujte da se radi o izuzetno velikom poslu gdje treba sa svakim ravnateljem usuglasiti ono na što ima pravo i koliki je broj prekovremenih sati na koje može računati. Naš je problem, naravno što nemamo dovoljno savjetnika da taj posao obave što p0rije, ali ja vas uvjeravam da se na tomu radi i da ćemo taj posao vjerojatno do polovice ovoga mjeseca dovršiti.
Poštovani zastupnik Furio Radin, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Djelomično sam zadovoljan sa odgovorom koji ste mi dali gospodine državni tajniče. Želim samo jednu rečenicu reći, a ona je sljedeća, kada sam ja išao u školu 50-ih godina bila su puno teža vremena nego danas a sve su knjige bile prevedene. Možda bi trebalo malo učiti iz povijesti pa da se vidi na koji način se može to i napraviti. Bila su puno teža vremena a u ovih 13 godina nismo vidjeli prevedenih knjiga. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Niko Rebić.
Gospdoine predsjedniče, dame i gospodo, pitanje postavljam predsjedniku hrvatske Vlade. Gospodine premijeru, jedinice lokalne samouprave na područjima od posebne državne skrbi su se u razdoblju od 1996. do 1999. godine a u cilju što bržeg povratka progranika svojim domovima zadužile kod HABORA za obnovu i rekonstrukciju ratom oštećenih gravitacijskih i tlačnih cjevovoda kao i pumpnih postrojenja, obnovu trafostanica, izgradnju magistralnih cjevoda gdje nije bilo vode. Svi projekti vođeni su u suradnji sa Hrvatskim vodama koje su bile i nosilac investicije. Ovim jedinicama lokalne samouprave zbog nemogućnosti ispunjavanja kreditnih obveza prijeti blokada računa od strane Hrvatskih voda što je u skladu sa potpisanim ugovorima. Istovremeno, onim jedinicama lokalne samouprave koje su se za iste ili slične projekte zadužile kod Svjetske banke Vlada Republike Hrvatske je otpisala kreditne obveze. Moje pitanje glasi: Da li će Vlada Republike Hrvatske preuzeti obvezu vraćanja ovih kredita jedinica lokalne samouprave i na taj način ih izjednačiti sa jedinicama lokalne samouprave koje su se zadužile kod Svjetske banke. Tim prije što je 80% ovih sredstava utrošeno na obnovu i rekonstrukciju ratom oštećenih objekata i ostale kapitalne vodovodne i elektro infrastrukture i s obzirom da se radi o područjima od posebne državne skrbi to je veliki teret koji pritišće ove jedinice lokalne samouprave i naravno da im onemogućuje pravilno planiranje svojih proračuna i koči razvoj tih jedinica. Mislim da se za područje Splitsko-dalmatinske županije …
Hvala lijepa.
Red veličina je
Hvala lijepa zastupniče Rebić.
Molim.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine zastupniče Rebić, ovo je pitanje koje je vrlo teško jer je riječ o područjima od posebne državne skrbi, a mi smo svjesni da ta područja u ratu stradala nisu, stradala i nisu branila samo sebe nego su branila Hrvatsku pa je odgovornost svih nas u Hrvatskoj upravo prema tim ljudima, prema tim krajevima posebno velik i ja vas želim uvjeriti da Vlada vodi računa o tim područjima. U konrektnom slučaju predlažem da dotične općine pošalju pismo u Vladu. Mi ćemo razmotriti. Stanje sa državnim financijama je teško i ja u ovom trenutku ne mogu obećati da ćemo to riješiti, ali vam mogu obećati sigurno ćemo vrlo ozbiljno proučiti i ukoliko bude ikakve mogućnosti pokušat ćemo pronaći način da možda Hrvatske vode uđu za taj dio koliko im duguju, koliko je da uđu u suvlasništvo te da se na taj način skine teret sa, sa jedinica lokalne samouprave. To bi mogao biti jedan mogući način rješenja. To bi općinama pomoglo da skinu sa sebe jedan veliki teret financijskih obveza, kredita koji ne mogu vraćati, a s druge strane ne gubi se vrijednost jer bi onda Hrvatske vode ušle u vlasništvo te infrastrukture. U tom smislu ćemo pokušati naći rješenje pa molim da to prenesete tim općinama, ali nek, nek se i uputi jedno službeno pismo u Vladu. Hvala lijepa.
Zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Gospodine Premijeru želim izraziti zadovoljstvo i zahvalnost ovih jedinica lokalne samouprave jer zapravo sve dosadašnje Vlade su svjesne da je ovo opravdani zahtjev. Njega treba netko riješiti jer nema nikakvog razloga da se na ovim područjima dakle zaustavlja i ono malo razvoja koji bi mogao ići. I ja se unaprijed zahvaljujem u ime jedinica lokalne samouprave.
Hvala. Poštovani zastupnik Branimir Pasecky.
Gospodine predsjedniče, ja bih uputio pitanje ministru Mlinariću. Mene su zabrinule situacije u jeseni koje su se pojavile na Jadranu suprotno od uobičajenog da se krajem sezone povećava broj požara. Pa me interesira da li su uzroci požara uobičajeni, da li su poboljšanja u posljednje vrijeme primjećena i koja?
Gospodine zastupniče ne možete to pitanje postaviti jer ste najavili sasvim drugo pitanje.
Ne. Ja sam najavio to pitanje.
Ne. Vi ste najavili pitanje ministrici Vesni Škare-Ožbolt.
Dobro.
Hvala lijepa.
Mogu postaviti pitanje?
Možete.
Molim?
Ne možete, ne možete jer niste najavili u skladu sa Poslovnikom promjenu pitanja. Poštovani zastupnik Vilim Herman.
Gospodine predsjedniče, predsjednici zapravo, kolegice i kolege, evo ovo je trinaesto pitanje. Valjda će ipak biti sve u redu. Pitanje je o stanju zdravstva slavonskog i baranjskog. Naime 55% je stopa smrtnosti u Slavoniji i Baranji za razliku od stope smrtnosti koja je 52% u ostalim dijelovima države kao posljedica moždanoga i srčanoga udara. To je dakle pitanje naprosto od nacionalnog interesa jer je u pitanju nacionalno zdravlje. Ne može biti nikakvih predrasuda i sujeta dapače da li se u ovom ili onom dijelu birač očitovao ovako ili onako nego je naprosto to u, nego je naprosto u pitanju reći ću još jednom nacionalni interes jer se na jednom području države događaju upravo ovakve stvari i to učestalo. Ovaj podatak je iz 2003. Srce zdravstva, položaja zdravstva u Slavoniji i Baranji je klinička bolnica Osijek. Godinu dana se odlaže nabavka koronarografa. Neke priče postoje da ide “Shimatsu”. Reklo bi se lijepo ime “Shimatsu”. Pa i ako ide zašto se čeka? A ako se čeka moje pitanje je kratko i jasno: zašto na ovom području gdje treba najviše tehnologija uz odgovarajuću stručnost ne ide i adekvatno ulaganje. Dapače ono koje će biti za nas koji tamo stradavamo u ovoj stopi što je posljedica i nezaposlenosti i ratnih stradanja, raznih okolnosti, ali na to se fokusirajmo. Ne na takozvanu štednju, pod navodnicima, jer je to nacionalni interes. Nacionalno zdravlje je u pitanju. Prema tome “Shimatsu = Hyndai”. Slavonija je zaslužila mercedes u tom smislu. Nemojte davati novac na kapljice …
Hvala. Postavite pitanje.
Jer su ti i slični projekti
Postavite pitanje molim vas.
Molim vas razredniče pustite da završim.
Ne možete završiti nego postavite pitanje jer vam je isteklo vrijeme.
Dakle moje pitanje je molim vas reagirajte, učinite ono što je naprosto nužno. Hoćete li to napraviti ili ne? Ili ćete okrenuti glavu i reći: Nije to nacionalni interes.
Hvala lijepa. Potpredsjednik, ministar zdravstva doktor Andrija Hebrang izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjendiče. Štovani gospodine zastupniče, vaši podaci su utemeljeni …
Moje pitanje je upućeno Premijeru.
Ne možete dobacivati zastupniče Herman.
Jasno i glasno je rečeno.
Ne možete uzimati riječ, nemate riječ. Vi ste postavili pitanje u pisanoj formi da postavljate pitanje ili predsjedniku Vlade ili potpredsjedniku Vlade, doktoru Andriji Hebrangu. … [[Upadica se ne razumije.]] Vi ste, ne možete govoriti. Dajte se, dajte molim vas budite ljubazni. Imate ovdje kome ste postavili pitanje. Ili predsjedniku Vlade ili potpredsjedniku Vlade doktoru Andriji Hebrangu. I doktor Andrija Hebrang vam odgovara. Izvolite ministre.
Hvala lijepa. Štovani gospodine zastupniče, vaše pitanje i tvrdnje su utemeljene na krivim premisama. Naime zaista je u Slavoniji očekivano trajanje života i incidencija kardio-vaskularnih bolesti iznad hrvatskog prosjeka nažalost, ali imamo krajeva un našoj lijepoj domovini u kojem su ti rezultati još tragičniji. Očekivano trajanje života i kardio-vaskularne bolesti su posljedica u prvom redu načina života. Tu zdravstvena zaštita sudjeluje sa manje od 10%. To možete pronaći na internetu pod Svjetskom zdravstvenom organizacijom, pod temom “Life expectancy” ili “Očekivano trajanje života”. Toliko o tome. Dakle što utječe, samo da vam odgovorim do kraja. Utječe prije svega stilovi života što znači u ovom slučaju posljedice rata, način prehrane, način življenja, kretanja i tako dalje. Na to naravno zdravstvo ne može utjecati, ali može utjecati čitav porast standarda ukupan. Što se tiče samoga zdravstva upravo zbog toga što je Osijek kao medicinski centar Slavonije bio u žiži naših zbivanja od završetka srpske agresije, u bolnicu Osjek je uloženo više nego u sve obnovljene hrvatske bolnice zajedno do današnjeg dana preko 180 milijona kuna i taj trend je tu politiku ova Vlada nastavila. I opet ste krivo obavješteni. Uređaj za koronarnu dijagnostiku jeste već na putu licitatcija je završena, tko je dobio ja ne znam, jer se ne mam pravo mješati u nabavu jer je to zakon o nabavi tako odredio. Ako vi znate to je zaista onda viša sila. Tko je dobio mene nije briga. Dobio je onaj kojeg je stručno povjerenstvo odabralo ali znam da je ugovor potpisan da je uređaj an brodu dolazi u Osjek i da je u tijeku edukacija svih kadrova. A isto tako da je i i organizacijski sve pripremljeno da se otvori taj novi odjel. međutim ono što nije napravljeno i što nije u redu, to je ono što nije u redu to je da će taj uređaj doći an neplodno tlo. Jer u protekle 4 godine nije educiran odgovarajući kadar pa ćemo i taj zaostatak uskoro nadoknaditi. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Vilim Herman izvolite.
Gospodine premijeru, ovdje će biti očigledno potrebno da vi intervenirate, jer izgleda oprema dolazi brodom to znači onda da ne dolazi iz Europe. Taj aparat o kojem vi govorite koronarograf je nabavljen i uplaćen i onda ste ga vi zaustavili, raspisali ste natječaj to je točno, ali godina dana prolazi i nema ovoga i nema ovoga aparata. Prije godinu dana je bio valjda vas smeta jer je Simensov. I dakle jesam li ja ili ne zadovoljan gospodine premijeru Sanader vi biste trebali biti nezadovoljan jer je u pitanju nacionalno zdravlje na ovom području kao kritično pitanje. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Pejo Trgovčević izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predsjedniče Vlade, ministri, dame i gospodo saborski zastupnici. Pitanje postavljam predsjedniku Vlade gospodinu Ivi Sanaderu. Hrvatskoj javnosti je poznata problematika i borbi za p reživljavanje sisačke Željezare. Također znamo da je Vlada preuzela odgovornost riješiti taj gorući problem. Moram reći da do sada nije poduzeto dovoljno neću reći ništa ali trebalo je. Zabrinuti smo jer zatvaranjem željezare Sisak ne ostaju an cesti samo do sada spominjani tistuću i 620 zaposlenika punih dugovanja i kredita tj. tisuću i 600 obitelji bez egzistencije. Nego i sve popratne firme koje su radile za željezaru kao što su remnog Capran i druge tvrtke naslonjene na samu željezaru. Zatvaranjem željezare Sisak zatvorit će se i mnoge obrtničke i strukovne škole. Dakle, neće doći samo do kolapsa u gospodarstvu sisačko moslavačke županije, nego i u socijali i u obrazovanju. Dakle, što vlada kani još danas učiniti u rješavanju toga gorućeg problema jer sutra mislimo već će biti kasno. Hvala.
Hvala. Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče Trgovčeviću, prije svega dijelim s vama zabrinutost ne samo za stanje u željezari nego općenito za stanje gospodarstva u Sisdačko Moslavačkoj županiji. U jednoj županiji koja je do rata do domovinskog rata bila jedna od najnaprednijih sa velikim kombinatima sa rafinerijom. sa Gavrilovićem jakim i tako dalje. Sa željezarom. SVi smo bili svjedoci što se događajlo poslije toga, okupacija, oslobađanje i tada je nastalo stanje koje se iz dana u dan popravlja. Jedan od problema, drago mi je da se Gavrilović jako dobro popravlja i razvija. Jedan od problema ostaje Željezara. Međutim prije nego što dođen na to želim iskorisiti ovu prigodu i reći vrlo jasno u ime Vlade jer su se bile pojavile spekulacije oko rafinerije. Rafinerija ide u modernizaciju i zajamčen je njezin opstank. Dakle tu želim svakako bilo koju spekulaciju odbaciti. Rafinerija ide u modernizaciju. što se pak tiče željezare. Znamo svi da je Mečelj plaćao i biu tu proizvodio godinu i pol dana i ja mislim da je to dobro, i da je dobro što se dogodilo u protekom razdoblju jer su radnici imali posla jer su dobivali plaće. Sada je stanje takvo da imamo osiguranih kao što znate, plaće su bile, bila je tu jedna epizoda više ovako jedna nezgrapna epizoda koja nema veze s Vladom oko jamstva. Međutim plaće su isplaćene, na temelju toga jamstva za prošli mjesec i zajamčene su još dakle za sve skupa za 6 mjeseci. U fodnu za privatizaciju je formirana jedna radna skupina koja mora izraditi program sa ciljem ne da propadne željezara, i da se zatvori da se dođe do ovoga scenarija o kojem vi govorite nego dase spasi željezara, da se nađe novog partnera da se nađe novo rješenje. Ja sam što se toga tiče optimist a mogu da i svoju riječ da ćemo učiniti sve kao Vlada da ne dođe do ni do kakva propasti željezare, da ne dođemo u novu perspektivu. Imamo vremena 5 mjeseci, jer imamo, znači to je vrijeme u kojem imamo zajamčene plaće, i ja se nadam da ćemo u tih idućih mjeseci riješiti na zadovoljstvo radnika ali i svih nas.
Zastupnik Pejo Trgovčević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Vlade, aktiviranje jamstva Mečelja mnogi kažu je kupovanje vremena, dakle ovo što vi kažete imamo vremena. Međutim mi u HSPu mislimo da je to gubljenje vremena. A reći ću vam zašto. Jer po mišljenju stručnjaka treba 6 mjeseci da započne proizvodnja u željezari Sisak. Dakle, bojim se ožujka kada ističe isplata jamstva odnosno minimalaca jamstva Mečelja. Predlažem da pošto je problem tako velik da žurno sazovete jednu sjednicu Vlade u Sisku i stavite na dnevni red kao priritet rješavanje ovoga problema. Hvala lijepa.
Havla. Poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče SAbora, Vlade i članovi Vlade, kolegice i kolege. Vlada je odlučila raspisati natječaj za autocestu za izgradnju autoceste od Dugo polja do Ploča. Kao dijela autoceste Dubrovnik Split. No u zadnje vrijeme se u javnosti javljaju neki bivši ministri, koji stalno iznose sumnje i usporavaju daljnji tijek izgradnje autoceste Dubronik Split Zagreb, pa čak i odustajanja od daljnjeg nastavka izgradnje toga pravca. Ali i drugih autocesta u Republici Hrvatskoj. Postavljam pitanje ministru Kalmeti, što je sa raspisivanjem natječaja na drugim dionicama te autoceste. Odnosi se na Zagreb Split Dubrovnik. Ali i drugih pravaca izgradnje autoceste u Republici Hrvatskoj. na koji način će biti raspisani ti natjačji jer se stalno govori o nekakvom namještanju. I dali je spremna sva potrebna dokkumetnacija za raspisivanje tih natječaja. Hvala lijepa.
Hvala. Ministar Kalmeta. Izvolite.
Zahvaljujem. Svi javni natječaji za izgradnju autocesta bit će raspisani na osnovu zakona o javnoj nabavi i to javnim natječajem. Dakle to je prvo pitanje. I bit će raspisani jasno kada budu imati svu potrebnu dokumentaciju koja je potrebna da bi se natječaj rapisao. Ali kada govorimo i kada pitamo i kada pitate o ovoj dionici Dugo Polje Ploće na auto cesti Dubrovnik Split Zagreb, onda moram kazati da je Vlada donjela odluku da se raspiše natječaj za izgradnju te dionice i ovlastila Hrvatske autoceste koje će provesti taj javni natječaj i raspisti javni natječaj za izgradnjih tih 96 kilometara izuzetno važne i značajne prometnice. I to podjeljene na osnovu jedne građevisnke i prometne logike. Na tri dionice. Dugo Polje Šestanovac 37 km, Šestanovac Ravča 40 km. i Ravča Ploče 19 km. Tu se ostavlja široka mogućnost jasno svim građevinarima, poglavito hrvatskim javljanje ili na jednoj dionici, ili na rdugoj, ili na obadvije, ili na sve tri dionice. Činjenica je da se obmanjuje javnost, špekulira, da se raspisuje natječaj, a da nema troškovnika, a da nema ne znam dokumentacije, itd. Činjenica je sljedeća da postoji itekakva projektna dokumentacija za raspisivanje natječaja i vrlo precizni troškovnici u kojima su obuhvaćene i trase i objekti odnosno tuneli, vijadukti, mostovi, oprema, instalacije, pa u tim troškovnicima je čak obuhvaćeno i izmještanje postojećih instalacija. Tko god se bavi građevinarstvom, zna onda kako je taj troškovnik precizan kad je čak i to u njemu obuhvaćeno i da se .... kako na osnovu takve projektne dokumentacije može i treba i smije raspisati natječaj za, natječaj za ove, za izgradnju bilo čega, u ovom slučaju autocesta. Kad govorimo jasno i o drugim dionicama, u pripremi su da se ne bi mislilo opet sukladno određenim špekulacijama da mi nećemo druge dionice graditi, u pripremi su i projektiranju i dionice autoceste od Zagreba do Siska, ali u pripremi je i u projektiranju dionica 5c, dakle od mađarske granice do granica sa Bosnom i Hercegovinom, pored Osijeka. Prema tome, čim to projektna dokumentacija bude gotovoa, čim bude sve spremno, raspisati će se natječaj za izgradnju i tih i još nekih drugih dionica, a sve sukladno programu Vlade koja će donijeti do kraja, do kraja ove 2003. godine za sljedeće četverogodišnje razdoblje. Prema tome, izgradnja autocesta ide jednakom dinamikom naprrijed i planom sukladno zakonu, sukladno, sukladno uzancama i sukladno struci. Prema tome, nema nikakvih govora, ja odbacujem s ovog mjesta bilo kakve špekulacije i bilo kakve, bilo kakve insinuacije o tome da se nešto radi nesukladno, nesukladno i ne pravilima struke. Imali smo primjer i čujemo zadnje vrijeme, ne znam da se i Zagreb-Macelj, doduše to je bilo prije 2000. godine, ali da se raspisao taj natječaj bez projekata, a činjenica je da se taj natječaj raspisao s projektima i sa građevinskom dozvolom i da je taj natječaj bio tada po tim, po tom natječaju 100 milijuna EUR-a, nego nakon što je raspisan od bivše Vlade, dakle kad je taj natječaj poništen, raspisan novi natječaj, da će on biti jefitiniji, a on je bio 100 milijuna EUR-a skuplji nego što je bio taj prvi koji je bio raspisan. Prema tome, ovo je istina što sam ja rekao, a drugo se sve može koristiti jasno u političke svrhe, što ja sa stanovišta i struke i jedne ozbiljnosti posla, odbacujem. I još možda samo jednu rečenicu....
Hvala lijepa, ministre. Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Moram reći da je dobro da javnost upoznata sa tim planovima i načinom na koji će se posebno bitno raspisivati natječaj, a to je prema Zakonu o javnoj nabavi koji je donešen ovdje u Hrvatskom saboru i koji se konačno treba i poštivati. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Zvonimir Puljić.
Svoje pitanje adresiram ministru unutrašnjih poslova, gospodinu Mlinariću. Zakonom o sigurnosti na cestama uveli smo puno strože mjere nego što je bilo do sada. Proteklo je preko 2 mjeseca od primjene tih mjera. U medijima se dosta pisalo, uglavnom samo o jednoj od tih mjera i čini mi se zapravo da bi se sve skupa moglo nazvati apologijom dobre kapljice. Ja nemam ništa protiv dobre kapljice, ali vozim onda se navikavam na bezalkoholno pivo. Vas molim da mi i nama svima i našoj javnosti, predočite ukupne podatke koje su zabilježile statističke službe u ovom razdoblju, o broju nesreća, da vidimo kakvi su efekti svih mjera koje smo uveli ovim zakonom.
Hvala. Ministar unutarnjih poslova Marijan Mlinarić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Hvala lijepo gospodine zastupniče na ovom pitanju. Dakako da je potrebno hrvatsku javnost upoznati sa rezultatima provođenja ovog zakona kojeg smo donijeli 20.7., a stupio je na snagu 20.8. Sami ćete procijeniti kad vam iznesem ove statističke podatke kakav je učinak tog zakona. Naime, strogim provođenjem zakona, prisustvom policije na cesti već registriranih prekršaja od 7. mjeseca do 10. mjeseca ove godine je gotovo 50% manje, prekršaja. Znači, uz isti broj prometnih ophodnji, uz isti broj policajaca, uz isti broj testiranja, znači je 50% manje prekršaja. U apsolutnom broju od 7. mjeseca do 10., znači do kraja 10. mjeseca u ukupnom broju je 7.260 prometnih nezgoda manje. 7.260, to je gotovo isto tako u tih 3 mjeseca od kad, znači govorimo i o 7. mjesecu, kad smo donijeli zakon i kad je već policija počela upozoravati kakve bi bile kazne kada bi zakon stupio na snagu. Znači, 7.260 prometnih nezgoda manje. Znamo da smo 6. mjesec završili sa +43 poginula više nego u 6 mjeseci prošle godine. Ove godine, znači od 7. mjeseca do kraja 10. mjeseca 90 poginulih je manje. 90 ljudi je manje poginulo. 341 osoba manje je teško ozljeđena u ta tri mjeseca. 341 osoba. 1344 osobe lakše ozljeđene su manje. 1344. Ako sada govorimo o matrijalnoj šteti koja je i direktno smanjena, smanjenim brojem udesa, smanjenim brojem prometnih nezgoda. Ako govorimo o šteti, za liječenja teško i lako povrijeđenih, ako govorimo o invalidnosti, a da ne govorimo o ovih 90 poginulih, znači hranitelja obitelji ili djece u obitelji, onda možemo reći kolika je ta direktna i indirektna materijalna šteta. Nažalost, u proteklim mjesecima najviše se govorilo o samo jednom segmentu ovog zakona, a to je utjecaj alkohola u prometu. Mi smo dali Upravi za tehniku da se riješi aplikacija, ne samo onog što se do sad nije vodila, a to je do 0,5 promila alkohola u krvi, nego i utjecaj droga, utjecaj lijekova, utjecaj umora i da li je osoba bolesna, sve se to mora voditi, jer to novi zakon propisuje. Nova aplikacija je uvedena u sustav 21. 10., ali vrlo brzo već se unatrag, retroaktivno ažuriraju podaci i o alkoholiziranosti i o drogama i postotku i kroz kažem možda kroz nekoliko dana ili tjedana dobit ćemo tablicu i sa utjecajem alkohola u prometu i tada će cijenjeni zastupnici dobiti i taj podatak da vidite koliko je alkoholiziranih ljudi prouzročilo prometne nesreće, koliko je poginulo, koliko je povrijeđeno itd., kolike su materijalne štete. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Puljić.
Gospodine ministre, prije svega sam zadovoljan iznesenim podacima i efektima mjera, a onda naravno i vašim odgovorom. Čini mi se, ako se stabiliziraju ovakve tendencije, da bi se možda mogli i vratiti sa bezalkoholnog piva na bevandu.
Poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ja imam pitanje za gospođu Kosor. Gospođo Kosor, iako ste vi ministrica obitelji, ja vas neću ništa pitati o obitelji ministra Žužula, jer je tu sve jasno, nego u proračunu za ovu godinu u vašem ministarstvu osigurana su sredstva za potporu programima usmjerenih prema mladima u iznosu od milijun i 100 tisuća kuna, niste potrošili niti jednu jedinu kunu, gotovo ništa niste potrošili niti za programe praćenja i unapređivanja politike za mlade, te za programe poticanja društvene participacije mladih. Ja pitam zašto na ovim programima niste učinili apsolutno ništa.
Potpredsjednica Vlade, ministrica gospođa Jadranka Kosor.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice Lugarić, nakon ovog vašeg pitanja meni se postavlja pitanje u kojoj zemlji živite, živite li u Hrvatskoj, jeste li zastupnica u Hrvatskom saboru ili negdje drugdje. Naime, ovo što ste iznijeli o radu moga ministarstva u Upravi za obitelj je potpuno, ali potpuno neistinito i mene čudi budući da se od početka mandata ovoga Sabora bavite isključivo sa mnom i radom moga ministarstva, da nemate bolje informatore, naime ne vidim odakle vam informacije koje su apsolutno i potpuno netočne. Gospođo zastupnice, u radu ovoga ministarstva u Upravi za obitelj do danas smo ostvarili nekoliko, odnosno niz iznimno važnih projekata. Ja ću ponoviti, ali vas isto tako molim zbog digniteta Sabora, zbog digniteta Vlade i ministarstva kojem sam na čelu, nemojte govoriti neistine, jer to šteti vama prije svega, naravno da šteti i onima zbog kojih smo ovdje a prije svega mladima i obitelji koje navodno zastupate. Isfinancirani su svi klubovi, odnosno radovi svih klubova, odnosno aktivnosti svih klubova za mlade koje podupire moje ministarstvo, to je 34 kluba u cijeloj Hrvatskoj. Zatim, kao što vjerujem znate, o tome se pisalo, mi smo poduzeli niz mjera u projektima borbe protiv nasilja među djecom, nad djecom, odnosno mladima. Jedan od najnovijih projekata jest ugovor sa UNICEF-om u borbi odnosno za sigurno okruženje u školama. Prvi puta mi čak idemo sa jednim novim projektom da Hrvatska u tom projektu sudjeluje sa 300 tisuća kuna, dakle mi idemo korak dalje. Više UNICEF ne pomaže nama, nego mi sudjelujemo aktivno u programima UNICEF-a. Isto tako financiraju se višegodišnji projekti kao što je pomoć, višegodišnja pomoć projektima i društvima "Naša djeca" i "Moj prijatelj", primjerice društvo u Opatiji itd. Financijska potpora udrugama s programima za djecu i mlade u iznosu od milijun i 800 tisuća kuna. Isto tako mi upravo sudjelujemo u pripremanju jednoga velikog projekta SOS linija, odnosno također i u sufinanciranju jednog velikog skupa koji će govoriti o SOS projektima odnosno pomoći u projektima borbe protiv nasilja među djecom odnosno nad djecom. A da ne govorim o niz savjetovališta za roditelje, za mlade i za djecu koji se otvaraju diljem Hrvatske. Evo tu su zastupnici sa područja Sisačko-moslavačke županije. Upravo smo prošli tjedan otvorili takav jedan centar u Hrvatskoj Kostajnici, zatim u Dubrovniku, u Splitu ne znam kako da ništa od toga niste pročitali barem u novinama. Ja sam vam već prije rekla da ako imate problema s mojim ministarstvom i financiranjem različitih programa i sa neprekidnim i ponavljanjem neistina o tome da se u tome ministarstvu ništa ne radi, da se nisu potrošili novci, pozvala sam vas gospođo zastupnice dođite u ministarstvo predočiti ćemo vam apsolutno sve projekte, one koji su predviđeni, one koji su isfinancirani, od onih programa za višečlane obitelji prvi puta u Hrvatskoj ove godine programi besplatnih udžbenika, besplatnih knjiga za obitelji sa osmero i više djece, to je realizirano u osnovnim i srednjim školama. Isto tako računala, prvi puta računala za četiristo obitelji sa osmero i više djece u Hrvatskoj. Prvi puta veliki projekti za obitelji sa sedmero i šestero djece u Hrvatskoj. Isto tako izrada strategije za borbu protiv nasilja u obitelji koja je pri kraju, izrada populacijske politike koja je pri kraju. Sve to gospođo zastupnice košta. U nabrajanju o istraživačkim projektima koje smo napravili trebalo bi naravno više od vremena koje mi je predviđeno za odgovor na vaše pitanje, ali vas na kraju molim ne govorite neistine o radu bilo kojeg, pa i mog ministarstva. … [[Pljesak.]]
Hvala lijepa ministrice. Hvala. Poštovana zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Gospođo Kosor, mladi nisu samo oni koji imaju šestero ili sedmero braće. A moj informator je Vlada, jer ako je točno ovo što vi govorite, nije točan dokument koji je poslao premijer Sanader, radi se o izvršenju državnog proračuna i državnom proračunu. S druge strane, ovaj vikend ste mladima obećali povećanje sredstava za mlade. Otkad ste vi preuzeli resor mladih, sredstva za mlade ste smanjili dva puta, kod donošenja proračuna za ovu godinu i pri rebalansu proračuna. A i ovo malo sredstava što je nakon vašeg dvostrukog smanjenja za mlade ostalo se ne troši i programi se ne provode. Sjećate li se još obećanja o povratku dječjeg doplatka za studente? Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Mario Zubović.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospodine predsjedniče Vlade. Ja bih postavio gospođi Kosor, na žalost to će biti moje zadnje pitanje u ovom Saboru njoj. Radi se o stanovima za branitelje. Znamo da su stanovi svakoj obitelji pa tako i braniteljima jedan najbitniji cilj u rješavanju svojih životnih problema. Po novinama se je pisalo i na televiziji se je gledalo da su stanovi bili često za branitelje izvedeni loše sa puno grešaka i da su se ti ljudi tužili da su morali uzimati stanove koji nisu bili korektno izvedeni i imali su problema kako da im se to kasnije popravi. Moje pitanje bi vama bilo, možete li nam konkretno odgovoriti koliko je stanova dodijeljeno braniteljima i članovima njihovih obitelji i kako su rješavani ti nedostaci u loše izvedenim stanovima? Hvala lijepo.
Potpredsjednica Vlade, ministrica gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče Zubović. Dakle, što se tiče rješavanja stambenih problema hrvatskih branitelja odnosno članova njihovih obitelji moram reći da je to još uvijek jedna od najvećih problema, odnosno najvažnijih pitanja koje pokušavamo riješiti u Upravi za hrvatske branitelje. Nažalost unatoč svim naporima na listi čekanja je još uvijek nešto manje od 13 tisuća ljudi, dakle iz samog tog, iz same te činjenice i samog tog podatka se vidi koliki su problemi i koliko će još napora morati biti uloženo da se problemi stambenog zbrinjavanja riješe. Moram reći da u tom rješavanju tih problema uistinu dobro surađujemo sa ministarstvom na čijem je čelu gospođa ministrica Matulović-Dropulić i mi smo evo od početka mandata ove Vlade uspješno riješili nekoliko problema, odnosno popravljanja i dovođenja u red stanova koji su se počeli graditi još od 1998. godine. Dakle, u tom projektu morale su se izvesti zahvati koji su katkada vrlo teški, dakle u stambenim objektima od Virovitice evo nedavno do Malešnice u Zagrebu, gdje smo prošli tjedan dodijelili ključeve 99 stanova. Za sada je, odnosno do sada riješeno 300, odnosno riješen problem 301 stana, ponavljam zato što su se morali uistinu popravljati, dorađivati u nekim stanovima doslovce nije bilo pola parketa, pola pločica, loše su izvedeni prozori, vrata itd. itd. Dakle u tim popravcima se također dosta vremena moralo izgubiti. Kreditom su riješena 652 hrvatska branitelja. Isto tako želim istaknuti da smo intenzivirali sve aktivnosti na zbrinjavanju 100%-tnih invalida iz Domovinskog rata i vjerujem da će se do kraja ispuniti ono o čemu smo govorili na početku mandata, što smo najavljivali, znači da će konačno do kraja ove godine biti riješeni, stambeno riješeni svi 100%-tni invalidi iz Domovinskog rata. Ovaj projekt se nastavlja i sljedeće godine. Mi imamo jedan popis veliki, nemam vremena ga pročitati, ali stanova koji su preuzeti i dovršeni i isto tako niz lokacija na kojima je u tijeku preuzimanje stanova. Napomenut ću da se radi o Senju, to će biti dobra vijest za ljude koji tamo čekaju stanove, u Zagrebu Špansko i u Puli gdje postoje uistinu veliki problemi sa stambenim zbrinjavanjem, pogotovo nekih ljudi koji su u naselju Valovine gdje postoji uistinu veliki pritisak da se onaj dio koji pripada Ministarstvu hrvatskih branitelja što je moguće prije riješi. Evo to je ukratko odgovor na vaše pitanje.
Hvala. Poštovani zastupnik Mario Zubović.
Zahvaljujem se na odgovoru.
Poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Gospodine predsjedniče Sabora, predsjedniče Vlade i gospodo ministri. Svoje pitanje uputit ću državnoj tajnici u Ministarstvu za europske integracije. U javnosti se već neko vrijeme nagađa da bi zbog sporosti državne administracije i zbog nedostatka planova i programa sredstva koja bi u sljedeće dvije godine bila namijenjena Hrvatskoj iz predpristupnih fondova mogla biti neiskorištena, a radi se o stotinama milijuna eura koji bi u značajnoj mjeri podigli hrvatsku konkurentnost zbog čega zapravo i je glavni cilj korištenja tih sredstava. Pitam državnu tajnicu, da li može konkretnije odgovoriti o kandidiranju pojedinih programa, odnosno što se radi na tom području i kada će javnost detaljnije i konkretnije biti upoznata sa programima i s kojima će se koristiti sredstva iz predpristupnih fondova.
Hvala. Državna tajnica u Ministarstvu europskih integracija, Marija Pečinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici, poštovana gospođo zastupnice Fuček. Hvala vam lijepa na ovom pitanju, jer se zaista od kada je objavljena predpristupna strategija, a to je bilo početkom listopada ove godine, u javnosti pojavio niz napisa o tome kako Hrvatska neće moći iskoristiti te fondove u rokovima koji su za nju predviđeni. Ja bih ovdje samo ponovila, dakle da se radi o tri nova programa koji su u Hrvatskoj otvoreni, PHARE, ISPA i SAPARD-u i da je iznos koji je za sljedeće dvije godine i o kome se govori 245 milijuna eura. Uistinu radi se o velikim sredstvima i ono što je važno napomenuti, da Hrvatska kao zemlja kandidat sada, ovim fondovima će upravljati puno više sama, dakle po jednom decentraliziranom pristupu nego što je to bio slučaj ranije. To naglašavam ovdje stoga što to znači za ovu hrvatsku Vladu i za ministarstva koja su u to uključena, puno više posla i dakle ono što ste vi pitali, a to je projekti, kada će se projekti znati i kako će se projekti provoditi je samo treći dio priče, jer prije nego što dođemo do projekata Vlada mora odraditi dva bitna posla. Prvi posao je pripremiti strateške dokumente, dakle za svaki od ova tri programa mora postojati strategija, to je prvi dio. Drugi dio je, Vlada mora ojačati institucije koje postoje, ali i oformiti nove, dakle nove institucije koje će biti zadužene za provedbu ovih programa utoliko tri ministarstva su ovome jako puno izložena, tu je prije svega Ministarstvo financija kroz koje će ići svi financijski tokovi. Tu su naravno i Ministarstvo zaštite okoliša i Ministarstvo mora, prometa i turizma. Što je Vlada napravila na tom planu? Vlada je na svojoj sjednici prošli tjedan usvojila akcijski plan provedbe dakle ove predpristupnih fondova, u kojima je jasno definirala tko, što i kada treba napraviti na planu provedbe ova tri programa. U planu je isto tako jedna uredba koja će definirati još detaljnije o tome kako će se koristiti fondovi Europske unije, prije svega ovdje mislim na PHARE i na CARDS i treće, pojačan je nadzor i mislim da je ovdje isto tako važno napomenuti, dakle ne radi se samo o 245 milijuna novih, radi se o više od tog iznosa kroz CARDS koji je do sada komitiran za Republiku Hrvatsku, a radi se i o budućnosti novim programima koji će biti na raspolaganju Republici Hrvatskoj. Dakle rješavanjem ovog problema, utemeljivanjem institucija i procedura Hrvatska će i ojačati svoju sposobnost korištenja dosadašnjih novaca kroz CARDS program i isto tako omogućiti da onog časa kada Hrvatska postane članicom Europske unije da bolje koristi fondove koji će tada biti puno bogatiji na raspolaganju Republici Hrvatskoj. Ovdje je isto tako važno napomenuti da pripreme koje su potrebne da bi se počeli koristiti ovi programi, kod drugih zemalja kandidatkinja su trajale dvije godine. Mi smo napravili sve da naš rok bude što je moguće manji i otprilike u godinu dana ćemo napraviti sve ono što su drugi radili dvije godine. Da bi se to u tom roku provelo, ono što je Vlada napravila je sljedeće: uspostavila je mehanizme, s druge strane definirala je rokove i naravno kao i kod drugih stvari koji se tiču pristupanja Europskoj uniji ima vrlo česti nadzor onoga što se provodi. Utoliko mogu samo najaviti dakle da je ono što svi očekujemo, a to je kad će se projekti znati, će doći naravno početkom sljedeće godine u programima PHARE i programima ISP-e a za SAPARD će to biti tek na kraju godine, jer su takve procedure koje kažem će kod nas ići po ubrzanom postupku, ali ipak te procedure traju i da bismo se što bolje pripremili, morati ćemo imati dovoljno vremena na raspolaganju. Hvala vam lijepa.
Hvala državnoj tajnici. Poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Zahvaljujem državnoj tajnici na sveobuhvatnom i sustavnom odgovoru koji sigurno najavljuje kvalitetne programe i koji sigurno prema informaciji da je napravljen akcijski plan provedbe će omogućiti Hrvatskoj upravo najkvalitetnije korištenje tih sredstava, a vidim da su rokovi skraćeni da ima puno posla i u tom smislu sigurno da će javnost biti daleko senzibiliziranija upravo na te mogućnosti. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Milakna Opačić.
Pa moje pitanje je upućeno ministru Primorcu, s obzirom da ministra nema, gospodine državni tajniče zašto ste odustali od spolnog odgoja u školama kojeg je pripremio tim od 18 liječnika i znanstvenika i mislite li da djecu kvalitetnije o spolnom odgoju mogu educirati vjeroučitelji nego što to mogu učiniti liječnici i struka?
Državni tajnik, Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovana gospođo zastupnice mi nismo odustali i to jednostavno nije tako. Ja ću vam sada reći u nekoliko informacija zašto to nije tako i zašto je možda informacija koja se pojavila u javnosti ne odgovara onomu što stvarno u ministarstvu imamo. Nadam se da i vi dobro znadete da je program … AIDS krenuo prije gotovo tri godine i da je to program koji vodi Ministarstvo zdravstva, naravno uz suglasnost Ministarstva prosvjete i športa svojevremeno i da je to program koji još uvijek ide. Ovo ministarstvo, dakle Ministarstvo znanosti obrazovanja i športa taj program i financira sa jednim iznosom u Primorsko-goranskoj županiji. Dakle, to je jedan dio. Drugo, kada je riječ o programu … [[Govornik se ne razumije.]] koji je također odobren i to je program koji također ide. Ovaj treći program o kojemu vi govorite kada govorimo o spolnom odgoju. Nije točno da je ministarstvo odbilo taj program nego je državni tajnik koji je na čelu Uprave za osnovno školstvo poslao jedan dopis u kojemu obavještava da trebaju izvršiti određene korekcije da bi program bio prihvaćen. Dakle, nipošto nije zapriječena ta mogućnost, dopis je otišao. Mi sada iščekujemo da će sukladno onomu što je državni tajnik potpisao, da će se tako postupiti i da to zapravo ne bi trebalo biti sporno. Hvala lijepa.
Zastupnica Milanka Opačić, izvolite.
Pa po onome što se u javnosti moglo pročitati vi ste ipak odustali od takvog jednog spolnog odgoja u školama, isključivo zbog pritiska Crkve koja se usprotivila da paralelno sa vjerskim odgojem uđe ovakav jedan pristup spolnom odgoju. Ja bi samo htjela reći da će ministarstvo snositi svoj dio odgovornosti zbog nedostatka edukacije jer trenutno imamo 18% seksualnog aktivnih studentica zaraženih klamidijom i 12% zaraženih HP virusom. A s druge strane, za seksualni odgoj u školama upravo na ovim osnovama koje su napravili liječnici i znanstvenici izjasnilo se 80% učenika i 70% roditelja. Prema tome, i njihovu volju bi trebalo poštivati.
Poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Svoje pitanje uputit ću gospođi Jadranki Kosor, još uvijek ministrici. Dakle, u pojedinim medijima u javnosti se stalno pokušava plasirati teza da su hrvatski branitelji iz Domovinskog rata zapravo borci za privilegije i za povlastice. Sasvim jasno da je ova teza netočna i uvredljiva za sve branitelje jer je iz razgovora s njima, moram reći da im je prije svega stalo do toga da se normalno oni svi skupa uklope u normalan život. Ali najviše im je stalo do ostvarenja onog osnovnog prava, prava zajamčenog i Ustavom. To je prava na rad. Evo, zanima me koliko je i kakve mjere do sada poduzelo vaše Ministarstvo i koje mjere će poduzeti po pitanju zapošljavanja hrvatskih branitelja.
Potpredsjednica Vlade, ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče Matušić. Imate pravo, najvažnije pitanje koje se postavlja uvijek u razgovoru s hrvatskim branitelja, sa predstavnicima njihovih udruga jest pitanje zapošljavanja, mogućnosti zapošljavanja i to je sasvim sigurno i najbolji način rješavanja mnogobrojnih problema do onog problema oboljelih od Posttraumatskog stresnog poremećaja. Upravo, evo, na tom području mi smo ove godine, ja mislim da će to naravno i egzaktniji podatci pokazati, napravili možda i najveće iskorake. Dakle, sa 6 mjera među kojima, evo uvijek ističem, poticanje malog i srednjeg poduzetništva u branitelja i isto tako osnivanje kao jedan poseban i novi oblik zapošljavanja za koje su branitelji vrlo zainteresirani. Dakle, osnivanje zadruga hrvatskih branitelja. Do danas ih je osnovano 30-ak upravo na temelju mjera koje smo mi predložili. Veliko zanimanje postoji i dalje i isto tako, sa zadovoljstvom ističem suradnju sa nekoliko velikih tvrtki koje su na temelju programa koje smo ponudili i izrazili također želju sudjelovati u tome i ponudili suradnju. Primjerice, radi se o Klari, na temelju njihovog prijedloga, odnosno zajedničkog programa, već 10-ak branitelja otvorilo tzv. Klaromate, dakle, aktivno rade. Što se tiče zadruga, tu posebno, dakle ističem upravo hrvatske branitelje koji su oboljeli od Posttraumatskog stresnog poremećaja. Na taj način proizvodeći od sira do različitih drugih proizvoda, baveći se voćarstvom uistinu na najbolji način postižu i rezultate u liječenju. Na temelju ovih 6 programa mislim da ste evo upućeni da smo potpisali jedan ugovor, primjerice, sa brodogradilištem 3. Maj gdje se predviđa i prekvalifikacija, dokvalifikacija, znači, za ljude koji će tamo raditi. Na taj način smo osposobili 17-ero hrvatskih branitelja. Dakle, na temelju svih ovih mjera predviđam da će broj nezaposlenih hrvatskih branitelja do kraja godine biti najmanje 2 i pol tisuće manji. Pripominjem da na početku ove godine, broj nezaposlenih hrvatskih branitelja je bio oko 27 tisuća i 500. Dakle, svi ovi programi se nastavljaju. Posebno bih još na kraju željela istaknuti suradnju sa Ministarstvom rada i gospodarstva, odnosno malog i srednjeg poduzetništva gdje smo potpisali sporazum o zajedničkoj suradnji i financiranju tih projekata hrvatskih branitelja u malom i srednjem poduzetništvu. Dakle, ohrabrivanje i hrvatskih branitelja na temelju projekta i Vlade koji ide za tim da se uistinu da sva moguća pomoć onima koji se osmjele ući, evo, u taj svijet malog i srednjeg poduzetništva. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem se na ovom iscrpnom odgovoru. Siguran sam da će i hrvatski branitelji bit zadovoljni s ovim što su mogli čuti. Hvala.
Poštovani zastupnik Antun Kapraljević.
Gospodine predsjedniče, pitanje bih postavio gospodinu premijeru. Gospodine premijeru, kad ćete smijenit gospodina Žužula sa mjesta ministra vanjskih poslova? A zašto? Postoje za sad 3 razloga. Kao prvo, ministar Žužul je utajio porez državi koju toliko voli, a bez zadrške je platio porez Americi. Kao drugo, ministar Žužul je bio jedan od sudionika i predlagatelja tajnih dogovora s Bechtelom gdje ste mimo natječaja pokušali namjestiti posao toj tvrtci u vrijednosti od 2 milijarde kuna. Kao treće, ministar Žužul je u klasičnom sukobu interesa jer je sudjelovao u donošenju odluke Vlade kojoj ste vi na čelu, kad ste više od 6 milijuna kuna poreskih obveznika, hrvatske sirotinje, radnika, umirovljenika, dodijelili poduzeću vlasnik kojega je neposredno prije toga trebao ili je isplatio gospođi Žužul 500 tisuća kuna ili pol milijuna kuna za vrijednost uloga od 10 tisuća kuna. Pitam, šta ćete još tolerirati? A moje pitanje glasi da li ćete danas smijeniti ministra Žužula?
Hvala. Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine zastupniče Kapraljeviću. Ministra Žužula neću smijeniti ni danas, a ni sutra dokle god budu ovakvi razlozi koje ste vi naveli. Jer sva 3 razloga koja ste naveli nemaju blage veze s istinom. I ovo sve što ste sad rekli je, ja očekujem da će ministar Žužul reagirati. Da sam na njegovom mjestu, ja bih reagirao jer ovo je kleveta što ste rekli. A u Hrvatskoj, bez obzira što smo u Saboru, klevete ne spadaju u primjereno ponašanje, međusobno koje se mora temeljiti na istini. Sve 3 stvari koje ste iznijeli su neistine, nijedna nije točna. O prvoj sam danas nešto govorio. O drugoj koju ste spomenuli, o Bechtelu, pa nema veze o čemu vi govorite. Ima veze činjenica da je hrvatska Vlada kojoj sam ja na čelu i koju odgovornost želim obnašati onako kako to hrvatski građani očekuju od mene, je ništa drugo, ništa više i ništa manje napravila, nego naslijedila ono što ste vi, dakle bivša Vlada, budući da ste pripadnik stranke koja je sudjelovala u bivšoj Vladi, učinili, a to je da ste dionicu Zagreb-Sisak, umjesto te dionice za koje postoji ugovor s "Bechtelom" dogovorili da "Bechtel" neće graditi tu dionicu, nego da ćete mu dati drugu, to postoji odluka. U toj Odluci nema kondicionala, ja sam to iznio ovdje u Hrvatskom saboru, prema tome, postoji konstatacija ja je mogu ponovno donijeti Hrvatskoj javnosti i mi smo na temelju te odluke donijeli odluku, odnosno namjeru izrazili namjeru, nikakve odluke nije bilo i ništa nije bilo potpisano, izrazili namjeru da ćemo umjesto dionice Zagreb-Sisak na temelju odluke vaše Vlade, mi njima dodijeliti dionicu Dugopolje-Šestanovac. Nismo to učinili, jer smo procijenili da je razina javne rasprave došla do toga da može biti šteta svima nama, povukli smo tu namjeru, ne odluku, ne potpis ne ništa. Na temelju onoga što ste vi učinili. Prema tome, ništa se nije dogodilo. Meni je jedino žao što zbog cijelog tog slučaja nije krenula izgradnja te dionice, već je mogla biti građena ali to ide na štetu svih nas i ja apeliram na vas i na sve nas, prvi ću dati primjer da naše političke međusobne sukobe ako hoćete i obračune, jer ovaj obračun sa Žužulom koji je potpuno na krivim i prije svega neistinitim temeljima, da te obračune ne pretpostavljamo nacionalnim interesima. Ovaj narod i ovu zemlju Hrvatske i hrvatske građane zanima napredak u svemu a ne naša prepucavanja, ovo što ste rekli nema veze s istinom. [[Pljesak.]]
Poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Noralno da nisam zadovoljan sa odgovorom jer to što ste vi rekli nema veze s istinom. Da je gospodin Žužul to kojim slučajem napravio u Americi već bi odavno podnio ostavku. Ali pošto vi vidim da niste pročitali ni zakon, niste vidjeli ni dokumente koji ga dovode u sukob interesa, ja ću vam ih dati.
Hvala lijepa. Određujem stanku do 11 i 20. … [[početak nije snimljen]] gospođe zastupnici nastavljamo sa postavljanjem zastupničkih pitanja. Poštovani zastupnik Vladimir Kurečić, izvolite. Izvolite gospodine Kurečić.
Gospodine predsjedniče nemam kome postaviti pitanje.
Izvolite postaviti pitanje.
Gospodine predsjediniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine predsjedniče i članovi hrvatske Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Moje zastupničko pitanje odnosi se na nabavku prehrambenih proizvoda, točnije povrća za potrebe Hrvatske vojske. A postavljam ga ministru obrane gospodinu Berislavu Rončeviću.
Gospodine zastupniče, imate drugo zastupničko pitanje ministru Petru Čobankoviću. To ste pitanje najavili..
Nije točno.
Žao mi je.
Nije točno.
Zastupnik Vladimir Kurečić ministru poljoprivrede itd. Petru Čobankoviću, program razvoja govedarske proizvodnje itd.
Nije točno.
Molim?
Nije točno.
Što je ovo? To je pitanje. Žao mi je. Poštovani zastupnik Lino Červar.
Gospodine predsjedniče to nije točno. Pitanje je dogovoreno i usuglašeno.
Ne možete pitanje je li to točno ili je greška ili nije greška, ja imam potpisano pitanje od vas sa ovom temom. Evo ga, tu je. Poštovani zastupnik Lino Ćervar.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predsjedniče Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege. Pitanje za ministra, a može i državnog tajnika koji je ovdje turizma, mora, prometa i razvitka gospodina Božidara Kalmetu. Nedvojbeno turizam je jedna od strateških gospodarskih grana i slijedom toga od znakovite je važnosti za našu zemlju. Neki ističu da je Hrvatska neupitno atraktivna destinacija..
Ministar Kalmeta, molim u dvoranu. Izvolite.
Neki ističu da je Hrvatska neupitno atraktivna destainacija u turističkoj sferi na Mediteranu i da odlični rezultati ovogodišnje turističke sezone zapravo generiraju pokretanje novog razvojnog ciklusa, a višestrukim učincima ne djeluje se samo na budućnost turizma, već i na gospodarstvo u cijelini. Drugi pak govore o slabim rezultatima ovogodišnje turističke sezone ovjetovanim valjda raznim čimbenicima loše vremenske prilike, neiskorištenost smještajnih jedinica, kvaliteta usluga i drugo. A budimo iskreni kroz medije nismo još saznali u potpunosti pravu analizu ovogodišnje turističke sezone, a da ne govorimo o drugim analitičkim pokazateljima. Dakako da se nedovoljno promovira vizija i ideja pravog razvojnog modela koji obuhvaća plan konkurentnosti marketinga do investicijskih potreba i mogućnosti. Stoga gospodine ministre, recite nam istinu, dakle ocijenu kakva je bila ovogodišnja turistička sezona? Hvala.
Hvala. Ministar Božidar Kalmeta, izvolite.
Pa mi smo prošli tjedan imali dane Hrvatskog turizma manifestaciju koja se održavala u Cavtatu i tamo su bili praktički svi značajni turistički djelatnici, dakle ljudi iz struke i raspravljalo se tri dana i o ovogodišnjoj sezoni i o sezoni 2005., onome što je ove godine napravljeno, kakva je sezona itd. Rekao sam bilo je preko tisuću ljudi iz struke, ljudi koji predstavljaju, koji rade u Hrvatskom turizmu na vrlo iscrpnim mjestima. i zajednička ocijena svih njih je bila da je ovo do sad doista po svim pokazateljima, a kad govorim o pokazateljima mislim na fizičke dolaske, mislim na noćenja i mislim na vrijednost učinka ovogodišnje sezone, dakle svi ti pokazatelji su takvi da je bila jedinstvena ocijena da je ovo do sada najuspješnija turistička sezona od samostalne Hrvatske. Što to znači? To znači da ćemo godinu u turističkom smislu završiti sa 5% više dolazaka, nego prošle godine. Sa 2% više noćenja, nego prošle godine. i sa vrijednosnim učincima od 7 do 10% više nego prošle godine. i ono što je također bitno kazati je da, je ova sezona najuspješnija sezona kad smo imali skoro 9 milijuna gostiju i ćemo imati do kraja godine da je prošla praktički bez iti jednog značajnog ili nekog većeg incidenta i da su sve službe, sve javne službe da su odradile svoj posao i da nije bilo nikakvih problema ni u čekanju, nije bilo gužva ni na aerodromima, ni u lukama itd. Osim toga još jedna stvar koju moram kazati kad govorimo o ovogodišnjoj turističkoj sezoni je to, da smo tržišno gledano poboljšali ukupnu Hrvatsku poziciju u Francuskoj, Velikoj Britaniji, Irskoj, Nizozemskoj, cijeloj Skandinaviji, a istovremeno smo zadržali smo vrlo dobre i odlične rezultate koje smo imali prošle godine kad razgovaramo o najvećem emitivnom tržištu u Njemačkoj itd. Prema tome, evo s jednom riječju i s jednom rečenicom, ovo je do sad po svim pokazateljima gospodarskim, turističkim kako god hoćete bila najuspješnija turistička sezona. i Hrvatska se doista stabilizirala, Hrvatska je dobila jedan imidž jedne sigurne destinacije i jedne organizirane turističke destinacije.
Poštovani zastupnik Lino Červar, izvolite.
Da zadovoljan sam sa odgovorom. Jedino možda sa jednom napomenom, da bi trebalo češće progovarati i progovoriti o budućem Hrvatskom turističkom razvojnom modelu. Hvala.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, predsjedniče i članovi Vlade, kolegice i kolege. Svoje pitanje upućujem potpredsjednici Vlade i ministrici gospođi Jadranki Kosor. Gospođo ministrice kada je SDP-e predložio Zakon o alimentacijskom fondu, vi ste onda brže bolje najavili da će Vlada predložiti svoj, sigurno bolji i pametniji zakon. U proračunu je upravo zbog te vaše najave i čvrstog obećanja osigurano 20 milijuna kuna u te svrhe. Međutim, od zakona ništa, od fonda ništa, od trošenja tih osiguranih sredstava ništa. Zašto?
Potpredsjednica Vlade, ministrica gospođa Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo zastupnice. Pa dozvolite da i ja upitam zašto takav zakon i zašto takve mjere nisu bile provedene u protekle četiri godine, dakle i kad ste vi bili ministrica u hrvatskoj Vladi? Ali dobro, naravno sad je situacija obrnuta i ja sam ministrica i naravno da na ovo pitanje moram odgovoriti. Točno je da je Ministarstvo obitelji napravilo Zakon o alimentacijskom fondu. Točno je također da smo mi s obzirom na preuzimanje poslova iz Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi što je trebalo se dogoditi do 1. listopada ove godine u nekim obiteljskim stvarima, točno je da smo mi dakle za zadnje tromjesječje predvidjeli za realizaciju toga zakona 20 milijuna kuna. Međutim, isto tako vi to dobro znate kao bivša ministrica pravosuđa da su i Vrhovni sud, dakle predsjednik Vrhovnog suda gospodin Crnić i Ministarstvo pravosuđa tražili odgodu preuzimanja na sudovima tih najosjetljivijih obiteljskih stvari, jer su tvrdili u svojim dopisima da su sudovi za to nepripremljeni. i mi smo, odnosno ovaj Hrvatski sabor je donio takvu odluku izmjenama zakona, da se taj jedan dio poslova ne delegira u Ministarstvo obitelji, nego da se to odgodi do 2006. godine dok sudovi u jednom dijelu ne budu pripremljeni. Prema tome, što se tiče inače pomoći jednoroditeljskim obiteljima, dakle roditeljima i djeci koji su od drugog bračnog partnera odnosno od oca najčešće ostavljenih na milost i nemilost moram podsjetiti da i danas postoje mehanizmi i u Obiteljskome zakonu i u Kaznenome zakonu i da naravno mi inzistiramo na tome da se te odredbe poštuju i da svatko vodi svoj posao i da naravno svi učinimo što je moguće više da se ne događa da najčešće nažalost očevi izbjegavaju svoju obvezu, ne plaćaju alimentaciju, mijenjaju adrese i naravno čine sve što čovjek zapravo teško može zamisliti da bi izbjegli svoju obvezu prema svome djetetu. Prema tome, u ovoj godini ja vas podsjećam da smo mi međutim u pomoć i jedno roditeljskim obiteljima ali i obitelji uopće učinili puno toga. Na početku mandata vratili smo rodiljne naknade na razinu iz 2000., dakle sve ono što je bilo u mandatu protekle Vlade umanjeno to je također pomoć i jedno roditeljskim obiteljima ponavljam ali isto tako i kompletnoj obitelji. Isto tako, vratili smo i mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta za majke koje imaju blizance odnosno troje i više djece, učinili nekoliko još drugih mjera na području natalitetne politike odnosno promicanja natalitetne politike kao što je primjerice odredba, izmijenjena odredba u Zakonu o POS-u gdje se upravo obiteljima sa troje i više djece odlaže ona mogućnost sudjelovanja neposrednoga sa 15% učešća na početku. Dakle, to je samo jedan dio i jedan niz mjera. A što se tiče alimentacijskog fonda ostaje kako sam vam rekla. Zakon je pripremljen. Svi mehanizmi i danas postoje da bi se pomoglo obitelji odnosno majci i djetetu koji su najčešće na taj način ugroženi i naravno na kraju još jedanput postavljam ja vama pitanje. Zašto sve to nije bilo realizirano u mandatu prošle Vlade, zašto uporno to kao pitanje postavljate danas iako se to davno naravno moglo riješiti?
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite!
Jasno je draga gospođo ministrice ima samo lamentacije ali nema alimentacije.
Poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, hrvatske Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege zastupnici! Svoje pitanje upućujem ministru gospodarstva gospodinu Vukeliću. Činjenica je da gospodarstvo već godinama tvrdi da obrazovanje ne pita za potrebe. S druge strane, obrazovanje tvrdi da nema informacije o potrebama gospodarstva. Neusklađenost je definirana na nekoliko nivoa. Neusklađenost programa sa potrebama gospodarstva, zatim neusklađenost broja učenika koji završavaju pojedine programe sa potražnjom kadrova na tržištu rada i neusklađenost stečenih znanja i vještina sa zahtjevima gospodarstva. Dinamika tržišta rada posljednjih godina nedvojbeno ukazuje na disharmoniju ponude i potražnje ali i prvenstveno s pozicije znanja i vještine. Razina obrazovanja nezaposlenih na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje trenutno je ovakva. 23,9% sa srednjom školom sa zanimanjem u trajanju četiri godina i gimnazijom, 2,7% sa višom školom I. stupnja i stručni studij, 3,9% sa fakultetom, akademijom, magisterijem i doktoratom, 6,8% bez škole, nezavršene osnovne škole, 22,4% sa osnovnom školom i 40,3% sa srednjom školom sa zanimanjem u trajanju do tri godine i školom za KV i VKV radnike. Moje pitanje glasi hoće li i kada obrazovna struktura biti usklađena sa potrebama gospodarstva i na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje traženih profila?
Ministar gospodarstva Branko Vukelić. Izvolite!
Hvala, gospodine predsjedniče. Poštovana saborska zastupnice, ovo pitanje je jedno od najznačajnijih i rekao bih strateških pitanja kada je riječ o gospodarstvu i o konkurentnosti našeg gospodarstva kao predujvetu da bi se moglo kvalitetno, ravnopravno natjecati na tržištima europskim i svjetskim. Prije svega, obrazovanje i razina obrazovanja i radnika ali i dakle i menanđmenta naših kompanija itekako je važna i značajna i zbog toga je Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva ove godine potpisalo dva ključna sporazuma. Prvi je bio početkom ove godine sporazum koji smo potpisali zajedno sa Hrvatskom obrtničkom komorom i Ministarstvom znanosti, obrazovanja i sporta a tim sporazumom je za 57 zanimanja, strukovnih zanimanja dakle za rekao bih mlade ljude koji će po završetku biti ili u obrtnim radionicama dakle ili u tvrtkama na konkretnim zanimanjima. Dakle, definirali smo obrazovne programe, strukovne obrazovne programe koji su najvećim djelom već i u ovoj školskoj godini uvedeni a za iduću školsku godinu planira se svih 57 strukovnih zanimanja. To je vrlo važno da profil tih učenika, mladih ljudi iz srednjih škola bude takav da zadovoljava potrebe obrtnika gospodarstva našeg u cjelini. Drugi važan sporazum je sporazum Ministarstva gospodarstva rada i poduzetništva sa Ministarstvom znanosti, obrazovanja i sporta a radi se o suradnji rekao bih učešću obrazovanja i znanosti u proizvodnji odnosno upravo na ovome što ste vi kazali potrebi da se i obrazovni programi svih razina, dakle i srednjoškolski i visoko obrazovni usklađuju prema potrebama gospodarstva ali isto tako da se i ja vjerujem da ćemo tu uspjeti za narednu godinu i kvote, upisne kvote i u srednjim školama i našim fakultetima definiraju i usklađuju prema potrebama gospodarstva jer ponavljam naše gospodarstvo se jasno orijentiralo ka uvođenju novih tehnologija, ka rekao bih podizanju razine znanja i obrazovanja svih onih koji su uključeni u gospodarstvo i važana preduvjet upravo toga je jedan koncenzus, jedan dogovor ova dva ministarstva ali i svih drugih institucija koje su važne da bi se za gospodarstvo, za one ljude koji iz naših obrazovnih ustanova i škola, dakle srednjih i visokih izlaze budu upravo onih profila kakove naše gospodarstvo i treba. Ja vjerujem da za narednu školsku godinu će upravo i kroz ove kvote i kroz obrazovne programe biti zadovoljeno ono što naši gospodarstvenici nikada nisu uspjeli do sada u našoj državi a to je da utječu direktno i na kvote i na sustav obrazovanja u školama.
Poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa. Zadovoljna sam sa odgovorom ali vjerujem da obrazovanje u budućnosti neće biti tromo i da će pratiti i zahtjeve tržišta i gospodarstva. Hvala.
Poštovani zastupnik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Štovani članovi Vlade, kolegice i kolege! Pitanje bih postavio ministru Božidaru Kalmeti.
Molim vas, glasnije govorite, u tome je problem.
Štovani gospodine predsjedniče, štovani članovi Vlade! Pitanje bih postavio gospodinu ministru Božidaru Kalmeti. Naime, projekt izgradnje auto-cesta koji je započet u mandatu prošle Vlade privodi se kraju. Do početka turističke sezone 2005. trebalo bi pustiti u promet kompletnu dionicu Split-Zagreb. Međutim, izgradnjom i puštanjem u promet ovih dionica jedna značajna turistička regija a to je otok Rab, otok Pag i Sjeverno hrvatsko Primorje ostaje prometno izolirano. Osim toga, svjedoci smo stravičnih nesreća koje se dešavaju na dijelu poluautoceste Rijeka-Zagreb pa ona umjesto auto-ceste života često postaje auto-cesta smrti. Pitanje glasi kada će započeti izgradnja punoga profila preostalog dijela autoceste Rijeka-Zagreb? I kada će započeti izgradnja planirane autoceste Rijeka-Žuta Lokva a poglavito tunela ispod Vratnika koji bi ovu regiju spojio na mrežu suvremenih autocesta?
Hvala. Ministar Božidar Kalmeta, izvolite!
Hvala. Evo ja najprije moram kazati da će 33 km na autocesti od Zagreba prema Splitu a dionica Pirovac-Vrpovlje uključivšći most preko Krke biti do ljeta pušten u promet i da će isto tako 6 km tunela kroz Kapelu biti pušteno u promet do ljeta što će reći da ćemo kako je i planirano do sljedećeg ljeta imati do Splita autocestu bez potrebe da se s nje silazi ili da se na nju ponovno penje. I to je mislim, o značaju toga ne treba ni odgovoriti. Puni profil Rijeka-Zagreb, dionica od Žute Lokve prema Senju, odnosno prema Rijeci, kao i pristupni putevi koji su u ingerenciji državni, koji su državne ceste i koji su u ingerenciji državnih cesta, sve će to biti predloženo i obuhvaćeno u sljedećem četverogodišnjem programu građenja Hrvatskih autocesta i u sljedećem građenju državnih cesta koje će, rekao sam, kada samo odgovarao na jedno od prethodnih pitanja, Vlada usvojiti do kraja godine. Planiran je čitav niz aktivnosti i na državnim cestama čime će se spojiti pojedina čvorišta autoceste sa određenim mjestima, odnosno, odnosno gradovima. Tako da će u tom dijelu, ja se nadam i uvjeren biti zadovoljni.
Poštovani zastupnik Željko Antešić.
Hvala lijepa, uz sve poštovanje. Naime, ja nisam dobiti odgovor na pitanje o tome kada će započeti radovi na izgradnji punog profila autoceste Rijeka-Zagreb, isto tako na izgradnji ove dionice Rijeka-Žuta Lokva, pa bih molio da se dostavi pisani odgovor.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Drmić.
Poštovani predsjedniče Vlade, poštovani predsjedniče Sabora, gospodo ministri i ministrice, kolege i kolegice zastupnici. Ja bih imao jedno pitanje za gospodina Petra Čobankovića, ministra poljoprivrede. Štovani gospodine ministre, vi ste nedavno najavili ambiciozne projekte poticanja gospodarstva ali seljaci još do danas ne znaju uvjete ni to da li su ti programi spremni za danas. Pitam gospodina ministra što uključuje program poticanja razvoja govedarstva i u kojoj je fazi realizacija tog programa, te gdje se zainteresirani mogu najpotpunije informirati o toje temi? Hvala lijepo.
Hvala. Ministar poljoprivrede, Petar Čobanković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani zastupniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Ja ću krenuti od kraja. Ja mogu kazati da smo ostvarili sve pretpostavke i da program, znači razvoja govedarstva može krenuti. Što smo učinili? Imenovali smo povjerenstva! Znači svi zainteresirani mogu se javiti u centrima, županijskim centrima poljoprivredno savjetodavnih službi i one su zadužene za zaprimanje zahtjeva i prvi filter vezano za donošenje odluke o opravdanosti zahtjeva. Potom svi prikupljeni zahtjevi dolaze u Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva gdje postoji centralno povjerenstvo koje sve osnovane zahtjeve prosljeđuje direktno HBOR-u i HBOR sukladno ranijim dogovorima ima direktnu liniju za kreditiranje ovoga programa. Isto tako, ja moram naglasiti da smo na zadnjoj sjednici Vlade donjeli program izdavanja jamstva od strane HAMAG-a i da je po prvi put u, od kada egzistira agencija HAMAG znači garancijska agencija HAMAG za malo i srednje poduzetništvo da smo u toj agenciji uvrstili i praćenje programa iz poljoprivrede. Znači, za praćenje i osiguranje kreditnih sredstava za provođenje ovoga programa Agencija HAMAG će izdati 50% jamstava na svaki odobreni kredit HBOR-a. Znači, mogu kazati da su sve pretpostavke stvorene kako bi se moglo krenuti sa realizacijom ovoga programa. Ja želim naglasiti da je govedarski program, ili bolje rečeno razvoj govedarstva za nas jedan izuzetno značajan program, on je u funkciji povećanja naše proizvodnje, on je također u funkciji povećanja samodostatnosti u dijelu proizvodnje mesa i mlijeka. A isto tako želim naglasiti da je mijeko jedan od najosjetljivijih proizvoda vezano za Europsku uniju i da nam je vrlo bitno u ovome periodu povećati proizvodnju mlijeka kako bi kasnije mogli imati što veću proizvodnu kvotu za mlijeko. U tom kontekstu želim naglasiti i značaj razvoja govedarstva, ne samo u funkciji proizvodnje mesa i mlijeka nego i kao, kao područje, znači višak stoke povećati će i potrebu za povećanom proizvodnjom stočne hrane a samim time i povećanom proizvodnjom naših osnovnih žitarica. Znači, to je jedan zaokruženi projekt. Isto tako ja već sada mogu najaviti projekt razvoja svinjogojstva što je također u funkciji povećanja proizvodnje mesa. I to su projekti koji će nas zaštiti od prekomjernog uvoza jer normalno za one proizvode za koje nemamo samodostatnosti u vlastitoj proizvodnji normalno da se tada javlja potreba za uvozom ali nažalost onda se u uvozu desi da dolaze i nekvalitetni proizvodi. Znači, osnovna intencija nam je povećati vlastitu proizvodnju, stvoriti uvjete da ta naša proizvodnja bude konkurentna prvenstveno na domaćem tržištu, potom da zadovoljimo potrebe našeg turističkog tržišta a onda eventualne viškove da imamo i da možemo izvesti.
Poštovani zastupnik Ivan Drmić.
Zadovoljstvo mi je čuti da je spomenuti program spreman. Ja se nadam da će u što skorije vrijeme zaživjeti jer on je ne samo bitan za poboljšanje standarda naših seljaka za razvoj poljoprivrede već se nadam da će pripomoći i da se nastavi trend smanjivanja uvoza u naše gospodarstvo jer svi znamo da je goveđe meso jedna od bitnijih stavaka na listi proizvoda koji se uvoze u naše gospodarstvo. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo, članovi Vlade, pitanje želim postaviti predsjedniku Vlade. Rok za izradu Zakona u umirovljeničkom fondu istekao je 9. srpnja. Popis imovine, dionica za povrat duga trebao je biti gotov 2. 11. ove godine.
Gospodine Kajin,
To piše, to piše.
Gospodine Kajin!
Da, da.
Vi ste potpisali zastupničko pitanje koje se odnosi na Zakon o sigurnosti prometa na cestama.
Nisam.
Ovo je vaš potpis i ovo je vaše pitanje!
To je možda, to vi imate možda od zadnjega puta!
Ne! Imam vaše zastupničko pitanje.
Ne može biti, nisam ja to pitpisao!
Nego tko je? Jesam ga ja pitpisao?
To je možda od zadnjega puta ... [[Govornik se ne razumije.]]
Imate to pitanje postavljeno i to je to pitanje.
Nije točno gospodine predsjedniče!
Hvala lijepa! To je pitanje koje ste potpisali vi osobno.
Dajte mi, pokažite mi to!
Predmet gospodarstvo, zastupničko pitanje [[Upadica: E, i alternativno.]] Klub zastupnika IDS.
Alternativno je ono drugo.
Nema alternativno.
Ono gore čitajte!
Ništa nema alternativno gospodine Kajin.
Kako nema? Dajte mi da ga vidim!
Nema gospodine Kajin ništa alternativno! Nema nikakvog pitanja alternativnog! Poštovani zastupnik Franjo Arapović, izvolite.
Kako? Pa evo lijepo piše, područje gospodarstvo, privatizacija, portfelj Hrvatskog fonda za privatizaciju, zastupničko pitanje postavljam predsjedniku i potpredsjedniku Vlade Republike Hrvatske, alternativno!!! Katastrofalni efekti za gospodarstvo primjenom klauzule od 0,0 promila, alternativno!
Alternativno! ... [[Upadica se ne čuje.]] Nema postavljanja alternativnih pitanja [[Upadica: Nema, alternativno ako tko ne dođe.]] Ima, ne, gospodine Kajin.
Lijepo piše, ja vas molim da mi to omogućite da postavim to pitanje!
Polako, polako gospodine Kajin!
Da mi omogućite to pitanje!
Gospodin Kajin, Poslovnikom, Poslovnikom je razriješeno i to zna svaki zastupnik jako dobro, a znate i vi ili biste trebali znati da se pitanje može postaviti jedno, kratko i jasno. A ne alternativna pitanja. ... [[Upadica se ne razumije.]] Pa se ubuduće, ubuduće ćete se, postavite pitanje, ali ubuduće se držite Poslovnika.
Znači još jedanput, poštovana gospodo zastupnici, članovi Vlade. Rok za izradu zakona o umirovljeničkom fondu istekao je 9. srpnja. Popis imovine dionica za povrat duga trebao je biti gotov 2.11.2004. Temeljem zakona taj fond trebao bi zaživjeti do početka 2005. godine. No svojim udjelima umirovljenici bi trebali moći početi raspravljati najranije 5 godina od osnivanja fonda. IDS se boji pa i protivi tome da taj fond se pretvori u mehanizam totalne rasprodaje Hrvatske, da se privatiziraju preko njega HEP, Vodoprivreda, Hrvatske šume i tako dalje jer on ima, jer ta poduzeća imaju uz razvojnu i neku socijalnu funkciju. Ako svojim udjelima umirovljenici budu mogli početi raspolagati tek za 5 godina to znači da za vrijeme ove Vlade neće dobiti niti kune. Stoga pitam Vladu: ako se sam ove, iduće godine 2005. poveća proračun za 4 do 5 milijardi kuna, zar ne bi bilo pravičnije, logičnije obvezu spram umirovljenicima podmiriti obveznicama. Naprimjer znači iz proračuna u roku od 8 godina nego nekim imaginarnim dionicama.
Je li to pitanje u vezi Hrvatskoga fonda za privatizaciju? Za privatizaciju? ... [[Upadica se ne razumije.]] Aha, da, da, da. Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader, izvolite.
Dobro, riječ je o prevažnoj temi pa evo mog odgovora. Hrvatska je suočena s jednom velikom traumom, a to je dug umirovljenicima. To je problem koji, s kojim se ne sučeljava samo moja Vlada nego s kojom su se sučeljavali i bivše vlade. Mi zajedno sa našim partnerima iz Hrvatske stranke umirovljenika smo našli put kojim možemo riješiti tu traumu i osloboditi Hrvatsku te traume. Pitanje je bilo i nama: treba li, imamo li novaca u državnom proračunu za vratiti izravno u gotovini, kešu? Kad bi to bilo bilo bi sjajno. Međutim takva, takvo stanje javnih financija naprosto nije. Drugo pitanje se nametalo ovo što ste vi rekli. Možemo li ići u obveznice? Kad se dakle prije svega donese jasna odluka, kad se izračuna koliki je dug jer to još predstoji pred Hrvatskim zavodom za mirovinsko osiguranje, treba izračunati dug, treba izračunati koliko svako, na svakog umirovljenika otpada i kad se dođe do sume konačne onda nam se postavilo pitanje možemo li to učiniti obveznicama. Razmišljali smo o tome gospodine zastupniče Kajin, ali smo rekli da bi to bio upravo onaj put koji bi bio katastrofalno težak jer bi značio novo javno zaduženje, a vi znate, svi skupa znamo koliki je javni dug, koliki je vanjski dug i sve ostalo. Prema tome išli smo ovim putem. Smatramo da je to dobar put i držimo da neće biti riječi kao što se vi bojite u IDS-u bez razloga. Bez razloga se bojite da će biti rasprodano u privatizaciji dobre firme, da će biti rasprodano turističko ili poljoprivredno zemljište, nekretnine i tako dalje. Ali želimo isto tako s druge strane reći da ako želimo da taj fond, posebni fond za vraćanje duga umirovljenicima ispuni svoju funkciju u nekom vremenu, da onda ne možemo ni dati u onom smislu trgovačkom, ekonomskom "bofl" robu nego moramo zaista dati dobre dionice. Dionice dobrih firmi unijeti u taj fond. Dionice dobrih firmi, ali i nekretnine. Prema tome na tome radimo. Radimo zajedno s našim partnerima, Hrvatskom strankom umirovljenika. Želimo kao Vlada prije svega smo svjesni materijalnog položaja umirovljenika. Želimo ga poboljšati. O tome svjedoči i povećanje mirovina za 4% koje se dogodilo upravo prije 2 mjeseca što se izravno osjetilo u džepovima naših umirovljenika, a želimo kroz ovaj fond, poseban fond za vraćanje duga riješiti tu veliku traumu u hrvatskom društvu.
Zastupnik Damir Kajin izvolite.
Alternativno. Nisam u cijelosti zadovoljan. Protivim se privatizaciji velikih, javnih poduzeća. IDS je uvjeren da ako bruto društveni proizvod raste po stopi od 4% godišnje. Ako proračun već iduće godine bude veći za 4 milijarde kuna, onda ne bi bilo nemoguće ove godine po tom osnovu izdvojiti iz proračuna 500 milijuna, 500 milijuna kuna. 2006. proračun će u odnosu na 2004. biti veći za 10 milijardi kuna. Moguće je izdvojiti jednu desetinu novca, milijardu kuna. 2007. biti će veći za 15 milijardi kuna u odnosu na ovu godinu. Moguće je izdvojiti milijardu i pol kuna veću i tako kroz 8 godina, do 2012. kada će biti proračun veći za 40 do 50 milijardi kuna u odnosu na ovu godinu, te godine da se izdvoji 5 milijardi kuna i mi možemo kroz takvu jednu formu namiriti umirovljenicima 20 milijardi kuna koliko se, sa, novaca sa kojim se spekulira da se obveza države temeljem odluke Ustavnog suda prema tih 750 tisuća građana Republike Hrvatske.
Hvala. Poštovani zastupnik Franjo Arapović.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani premijeru hrvatske Vlade, doktore Sanaderu, dame i gospodo. Pitanje bih postavio državnom tajniku Neviu Šetiću. Kao bivši sportaš logično se nameće postanje, da postavim pitanje o Zakonu o športu. Pošto sam upućen da je Zakon o športu pri samom kraju donošenja mislim da bi trebali mi odgovoriti samo jednu stvar koja me zanima. To je: šta ovaj Zakon o športu donosi po pitanju visoke naobrazbe u školama i po pitanju srednje, srednje školske naobrazbe? Hvala.
Državni tajnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Zahvaljujem vam na ovom pitanju jer naše Ministarstvo već mjesecima intenzivno radi na ovome prijedlogu. Mogu vam reći da je do sada organizirano više rasprava širom Hrvatske, od Zagreba, Osjeka, Splita pa i ovdje na Sveučilištu u Zagrebu i sa Hrvatskim olimpijskim odborom, ali i ovdje u Hrvatskom saboru je raspravljano o ovom Prijedlogu zakona u Odboru za obitelj, mladež i šport. Želim reći konkretno na ovo vaše pitanje. Veliki nered je vladao, ali sada kada gledamo s područja srednjoškolskog obrazovanja i studentskog onda ovaj Zakon o športu donosi velike novine. Prije svega predlažemo da se osnuje hrvatski školski sportski savez i tako isto hrvatski studentski športski savez upravo da se digne na tu razinu, da se može šport u školama bolje organizirati, koordinirati i planirati. Isto tako želim reći da tragom zakonskih rješenja da će se moći osigurati i novi program, sadržaj obrazovanja u srednjem školstvu, a pogotovo u onim školama koje imaju odjeljenja za sport. Produkt ovog zakona isto tako će učiniti da se uvede više reda u studentsko, studentski šport i sada radimo evidenciju na tragu ovih spoznaja svih športskih udruga, a isto tako u državnom proračunu će se jasno odrediti u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta one stavke koje se odnose za studentski šport. Evo to bi bilo ukratko ono što će proizvesti ovaj zakon i ono što će sam donjeti. A s druge strane držim da nam nedostaje strategija razvoja pogotovo studentskog i veleučilišnog sporta, i na tome seradi tijekom 2005. godin eočekujemo jedan takav dokument. Evo u jednoj rečenici, uvesti će se više reda više konkuretnosti i da Hrvatska nacija koja je tradicionalno moćna u športu dobit će ovim segmentima i u srednješkolskom i u studentskom sportu jedan organizirani sustav.
Poštovani zastupnik Franjo Arapović.
Hvala lijepa. Iz vaših usta u Božje uši.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, Sada postoji jedan problem. Gledao sam na Poslovnik nema rješenja što ako ministar kojemu je najavljeno pitanje 24 sata ranije napusti SAbor na vrijeme aktuaolnog prijepodneva ministra Kalmete nema. A pitanje se ne odnosi na resor nego za ministra. Pa pitam mogu li to pitanje koje sam mislio ministru Kalmeti postaviti premijeru. Uz vašu dozvolu.
Pitanje možete postaviti vi ste pitanje stavili na ministru turizma, prometa i razvitka ako on nije nazočan postavljajte pitanje netkom drugome iz Vlade.
Hvala lijepa. Onda ću svoje pitanje postaviti gospodinu predsjedniku Vlade premijeru Sanaderu. Na prošloj sjednici Sabora braneći i obrazlažući prijedlog članova Vijeća Hrvatske agencije za telekomunikacije, ministar Kalmeta je u svoje osobno i u ime Vlade preuzeto odgovornost za rad toga Vijeća, jer vse primjedbe na mogući sukob interesa kod dva člana petorice veličanstvenih odbio je tvrdnjom da se radi tek o hipotetičkim sumnjama. Tih 5 članova vijeća koje je Vlada predložila a ministar Kalmeta brani u ovom Saboru nije donjelo odluku o dodjeli koncesije treće operateru mobilne telefonija. Isto tako to isto vijeće je poništilo natječaj i nije raspisalo ponovni natječaj nego novi drugi predmet nadmetanja u kojem samo fali fotografija onih koji na natječaju mogu proći, a takkovom odlukom uskraćen je državni proračunu oko 2 milijarde kuna 200 mogućih novih radnih mjesta. Dok e T-comu i VIPu osatvljeno oko 220 milijuna eura profita zbog toga što cijdne neće pasti 30% kao št oje treći operater morao napraviti. Moje pitanje glasi. Dali ćete ministre Kalmetu pozvati da zbog toga obećanja u ovoj sabornici podnose on ostavku, ili ćete predložiti razrješenje članova Vijeća koji su donjeli takvu odluku. Hvala.
Predsjednik Vlade. Samo prije toga jedna nadopuna Sabor je u skladu sa zakonom na prijedlog Vlade imenovao Vijeće agencije za telekomunikacije. To vijeće podnosi izvješća Hrvatskom saboru . A ovo pitanje je pitanje iz djelokruga Vijeća ne Vlade. Ali na neki način dobro, vi posredno ste ga preformulirali. MOlim predsjedniče vlade izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zastupniče Lesar. nemam ništa više dodati ovome što je rekao predsjednik Sabora. Hrvatska Vlada je predložila članove Vijeća, Hrvatski sabor ih je izabrao, i oni odgovaraju Hrvatskom saboru. Bilo koje miješanje od strane Vlade kao izvršne vlasti u rad Vijeća bi bilo protuzakonito. Vijeće je nezavisno regulatorno tijelo. To je zakonodavstvo Republike Hrvatske i mi se u to ne možemo miješati. Osobno držim da , i u to sam uvjeraen budući da je vijeće rapisalo natječaj da je rekao da će do 21., 22. prosinca donjeti odluku o trećem GSM operateru osobno držim da je netočno ovo što ste rekli. I uvjeren sam da će proračun i te kako profitirati od raspisivanja o voga novoga natječaja. Jer da će hoće li to biti koji tjedan kasnije ili ne, vjerojatno će bitzi koji tjedan kasnije, tu se s vama slažem. Ali dakle proračun neće biti oštećen, nego će biti poboljšan po ovome što sam ja čuo, jer je riječ i o tome da će se morati natjecati oni koji nude i UMTS. prema tome ja drži m da je sve skupa bilo moje mišljenje na koje ima pravo ne kao predsjednika Vlade nego kao običnog hrvatskog građanina. Da smo sve skupa digli preveliku buku. I tko nam kaže da bilo koje tjelo u Hrvatskoj koje je to načelo koje se može braniti , da bilo koje tjelo ako postoji jedna ponuda mora tu ponudi prihvatiti ako je ona loša. Ja ću stati uvijek i svagda koji će reći jasno i glasno, bez obzira o kome se radi, bez obzira o kome se radi, ova ponuda je loša. I ako je ponuda loša onda nije u redu i mislim da bismo se morali upitati što je bilo da se ponuda prihvatila. Prema tome, bit će kašnjenja od mjesec i pol dana do negdje iza 20. prosinca po najavi bi se trebalo donjeti, to gledam sa velikom pozornošću kao i vi i očekujem da će biti donesena odluka te da će to doći u proračun u čemu se i vi i ja slažemo da ne treba ošteti proračun.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Vama gospodine predsjedniče Vlade vjerojatno nije poznat fonogram Sabora. REkao sam preuzeta je odgovornost da će odluka o trećem operateru po natječaju koji je toga dana bio u toku biti donjeta. Osobno sam izrazio sumnju po natječaju koji je tada bio u tijeku kada smo imenovali vijeće. Izrazili smo sumnju da novi sastav Vijeća takovu odluku neće donjeti. Nisam tražio miješanje u rad. Sačuvaj Bože jer to bi zaista bilo protuzakonito. Svaki dan odlaganje trećega operatera postojećoj dvojci operatera donaša milijun kuna u đep od građana Hrvatske više no št obi po propisima i da imamo trećega operatera trebalo. Milijun kuna dnevno. Dva mjeseca je 60 milijuna kuna. I taj podatak nisam izmislio ja. Dakle radi se o milijun kuna dnevno interesnog profita u postojećem. Hvala.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, članovi Vlade. Do lokalnih izbora tek je pola godine. Postavljam pitanje premijeru u ime velikog broja građana. Hoće li na izborima u svibnju svoje gradonačelnike moći birati neposredno što ste obećali. Kao što ste obećali visoki stupanj fiskalne decentralizacije gradova, općina i županija. I kada će Vlada napokon uputiti u Sabor prijedlog zakona o lokalnoj samoupravi, kako bi građani znali kada biraju koje će ovlasti imati jedinice lokalne samouprave.
Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. MOlim i za razumijevanje što ću nakon ovoga pitanja morati otići na brod koji istražuje podmorje na most Komarna Pelješać. Radi skraćenog dana danas da bih stigao tamo pa molim za razumjevanje što ću evo 20 minuta ranije otići. Gospodine zastupniče Mršiću, ja sam osobno i kao predsjednik stranke pobornik izravne demokracije. I izravnih izbora za načelnike gradonačelnike župana. Mi smo u lipunju 2000. bili predložili jedan zakon kao opozicija koji niije prošao kod vas, kod vas dok ste b ili u prošlom mandatu četri gofdine Vlada. A ovo isto pitanje koje ću vam sada odgovoriti se odnosi na prethodno pitanje gospodina zastupnika. Imali ste četri godine vremena donjeti ovaj zakon. Niste ga donjeli i sada pitate nas a mi ga radimo i želimo ga donjeti zajedno sa vama. Postoji radna grupa koja istražuje koji su najbolji modeli za Hrvatsku. Kako izabrati. Kako izabrati i kako riješiti stanje kad imamo jednoga gradonačelnika, a imamo vijeće gradsko vijeće ili općinsko vijeće iz drugih stranaka. KOji su možda oporba gradonačelniku. To je pitanje koje želimo. Ima rješenja u svijetu, ima rješenja na zapadu, mi držimo radna skupina koja radi na tome drži da još uvijek nije pronađeom pravo rješenje primjereno za Hrvatsku. Prema tome, ako imate bilo tko ja pozivam sve, jer to je jedan, trebao bi biti jedan stranački konsenzus, ali isto tako vas upućujem na to da ste imali 4 godine vremena donjeti taj zakon. Mogli ste ga donjeti niste ga donjeli. Mi radimo na njemu želimo ga donjeti, ali želimo ga donjeti tako da bude to najbolje rješenje za Hrvatsku. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja sam u potpunosti zadovoljan vašim odgovorom poštovani predsjedniče Vlade. SAda je napokon jasno svim građanima da su ponovno prevareni. Neće moći u svibnju birati svoje gradonačelnike, načelnike i župane neposredmo kao što ste obećali. Ne znam da li treba postojati neki specifični model za Hrvatsku, jer taj model neposrednog izbora ima većina zemalja u Europskoj uniji i svi hrvatski susjedi, svi hrvatski susjedi, pa nisam siguran da li treba izmišljati toplu vodu. Ali ja mislim da nije pravi razlog u tome da nema modela, mislim da je pravi razlog u tome što HDZ-u to ne odgovara, jer tada se ne bi moglo dogoditi da ... lokalne namjesnike kao što je nedavno učinilo u Koprivničko-križevačkoj županiji.
Na proširenom Predsjedništvu Sabora sa svim klubovima i zastupnicima i sa vašim klubom smo uglavili da ćemo kultura u Hrvatskom saboru biti na razini na kojoj bi trebala biti, pa rabljene riječi "prevare", "prevarili ste" i slično ne spada u taj gentlmenski dogovor. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Jer takav govor onda izaziva i drugu vrstu odgovora. Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani predsjedniče Sabora, ja svoje pitanje sam namijenio kao što vam tamo i piše ministru Šukeru, a ministra Šukera nema, iako je pitanje najavljeno 24 sata ranije, iako se zna kome će biti postavljeno i iz koje sfere, ministri izgleda imaju važnijih obaveza nego da sudjeluju u radu Saboru. Sad nema ni premijera, znači ni to pitanje ne možemo niti premijeru, pa ga postavljam državnoj tajnici koju je očito ministar Šuker ovdje ostavio da odgovara na zastupnička pitanja. Iako Vlada Republike Hrvatske još nije utvrdila prijedlog proračuna za iduću godinu, nacrt proračuna je dan Misiji MMF-a za njezina boravka tu u Hrvatskoj. Recite, državna tajnice, recite građanima ove zemlje i zastupnicima koji su te građane, koji su građani izabarali ovdje u Sabor, što kaže MMF o tom našem proračunu. Jesu li oni zadovoljni? Hvala.
Hvala. Državna tajnica Marina Galić. IZvolite.
Hvala lijpa. Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Iznimno mi je drago u stvari da ste postavili ovo pitanje što mi onda daje priliku da upravo pred ovim Visokim domom kažem da niste u pravu. Prijedlog proračuna niti ikakav njegov nacrt nije dat niti MMF-u niti bilo kojoj drugoj međunarodnoj instituciji stoga što ga još nije sasvim i u cijelosti raspravila i usvojila hrvatska Vlada i sve dok se to ne dogodi, neće biti podijeljen ni sa kojom drugom institucijom. [[pljesak]]
Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Neke stvari državne tajnice, nema smisla poricati. MMF je tu, misija je ovdje, sutra će doći u Vladu. Vi ste se osim toga, ne vi, nego Vlada u svojem stand by aranžmanu se obavezala da do kraja rujna MMF-u pokažete proračun. Pa nećete mi reći da niste ispunili tu obavezu iz stand by aranžmana. ... [[Govornik je isključen, ne čuje se]] dobro, malo kasnite, ali očito je da obaveze koje ste u stand by aranžmanu prihvatili ... [[Govornik se ne čuje]] a to samo znači da ćemo mi ovdje donijeti onaj proračun koji odobri MMF [[Upadica: Ja bih vas molila da mi kažete ...]]
Molim, vas, molim vas, državna tajnice. ... [[Govornici govore u glas ne razumije se.]] Poštovani zastupnik Ante Markov, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani članovi Vlade, kolegice i kolege. Ja sam pitanje namijenio predsjedniku Vlade, ali mislim da neće biti problema. Tu je resorni ministar Čobanković, pa će on moći odgovoriti na ovo pitanje. Naime, postojeći Zakon o morskom ribarstvu vrlo jasno i izrijekom kaže da je stranim državljanima nije moguće, nedozvoljeno je ribarenje u hrvatskim teritorijalnim vodama, odnosno oni ne mogu sudjelovati u gospodarskom ribarenju. Nacrt novog prijedloga zakona koji je izazvao veliku pomutnju i nespokoj među ribarima, ali i svima onima koji ozbiljno promišljaju o budućnosti Hrvatske kaže da bi se upravo ta odredba koja je sprječavala strane državljane da mogu ribariti u hrvatskom teritorijalnom moru odmakla, te da bi bilo moguće da strani državljani osnivaju trgovačka poduzeća i tvrtke u stranom vlasništvu u Hrvatskoj i na taj način da mogu sasvim ravnopravno ribariti u hrvatskim teritorijalnim vodama, što znači da bi naš dio Jadrana koji je još uvijek očuvan i koji ima svoje kvalitetne resurse bio izložen višestruko jačim potencijalima koji samo za jednu primjericu ima talijanska strana i koja bi na taj način u svega nekoliko mjeseci, jer osnivanjem trgovačkih tvrtki, a kao glavni kapital bi bio uvoz brodova i opreme kojeg imaju na pretek, mogli bi praktično cijeli naš dio teritorijalnog mora izloviti i na taj način uništiti hrvatsko ribarstvo. Pitanje glasi: Da li je moguće i da li je istina da će se uopće ovakav prijedlog nacrta naći najprije na Vladi, a nakon toga u Hrvatskom saboru, jer on je neprihvatljiv jednako od svih ribara, jednako od svih asocijacija, a vjerujem jednako i od nas svih skupa?
Hvala. Ministar Čobanković.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani zastupniče, ja ću vam vrlo kratko odgovoriti. Ovdje se radi samo o izradi nacrta zakona koji još nije gotov, koji je na raspravi i koji će biti proslijeđen i ostalim ministarstvima i ostalim tijelima državne uprave vezano i tražiti određena očitovanja. Ja sam svjestan da postoji određenih nesuglasica i nesuglasja u određenim odrednicama toga zakona, ali isto tako odgovorno tvrdim da ćemo učiniti maksimum da u konačnom nacrtu koji će ići, prijedloga koji će ići na Vladu, a kasnije poslije Vlade biti proslijeđen vama na usvajanje u Hrvatski sabor, da ćemo učiniti maksimalne napore kako bi zaštitili domaće ribare, jer smo svjesni i trenutne situacije, svjesni smo i stanja, stanja ribe na našem dijelu obale i iz tih razloga, kažem učiniti ćemo maksimalne napore kako bi i kroz ovaj zakon zadržali određena, određene mogućnosti zaštite domaćih ribara. Znači, prijedlog zakona nije gotov, on je tek u raspravi, ide na mišljenja u druga ministarstva i tijela državne uprave koji su nadležni za taj dio i tek potom ćemo utvrditi prijedlog koji će ići na Vladu.
Hvala. Poštovani zastupnik Ante Markov.
Gospodine ministre. Ja i hrvatska javnost, a i svi oni koji nas prate bili bi daleko zadovoljniji da ste otklonili mogućnost da će se uopće ugraditi mogućnost da se izmijeni postojeći zakon na način da strani državljani mogu biti vlasnici i osnivači tvrtki koje ću moći ribariti u hrvatskoj Jadranu. Ako mislite na mogućnost da se neće izdavati nove povlastice, to nije bitno jer nove povlastice se neće ništa promijeniti. Povlastica u Italiji košta 300 tisuća eur-a, u Hrvatskoj ne košta ništa, prema tome oni će je moći vrlo lako i vrlo jednostavno kupiti jer kod nas one nisu limitirane. Prema tome nemojmo zatvarati oči, ovo je vrlo ozbiljan problem i jedini i pravi odgovor je odluka hrvatske Vlade da se u novom zakonu takva mogućnost naprosto neće naći i da će to biti prvi i važni izuzetak koji će Hrvatska tražiti u pregovoru sa Europskom unijom.
Poštovani zastupnik Anton Peruško.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Moje pitanje bilo je namijenjeno premijeru Sanaderu, međutim razumijem da ima i drugih obveza i pogotovo mogu razumjeti ako je išao na more, jer smo, na to sam posebno osjetljiv. Međutim moje pitanje je tako i tako jednostavno da na njega može odgovoriti svaki član Vlade, pa prepuštam da prisutni članovi Vlade odluče tko će odgovoriti. Naime, u svom nastupnom govoru u ovoj sabornici premijer Sanader najavljujući okvirni program Vlade i neke druge aktivnosti za mandatno razdoblje najavio je i borbu protiv korupcije, što sam ja osobno a vjerujem i svi u ovoj sabornici sa zadovoljstvom prihvatili a prihvatila je dakako i hrvatska javnost svjesna činjenice da je korupcija ta, to zlo koje nadgriza tkivo hrvatskog društva. Međutim u toku vašeg mandata, u toku mandata ove Vlade u Hrvatskoj je korupcija povećana. Hrvatska je na ljestvici neslavnih, sa 57 mjesta pala na 67 mjesto od 147 zemalja koje se prate vezano za korupciju. Imao sam namjeru pitati premijera Sanadera, da li se osjeća odgovornim za tu poraznu činjenicu? Hvala.
Potpredsjednik Vlade, Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Štovani gospodin zastupnik je postavio pogrešno pitanje, jer za podatke koje ste naveli ne može biti odgovoran premijer Sanader budući se odnosi na pretprošlo razdoblje. Prema tome, on nije bio premijer u to vrijeme. Međutim za sadržajni odgovor treba reći sljedeće. Da korupcija u Hrvatskoj je tradicija iz nekih vremena koja svi dobro poznamo i sjećamo se, a ova Vlada je poduzela vrlo energične korake da se korupcija počinje sustavno rješavati. Naime, korupcija je posljedica i ona cvate tamo gdje je birokracija vrlo složena i gdje vi morate preći da bi ostvarili neki cilj desetak i više stepenica i na svakoj ste osuđeni nešto malo ostaviti. Upravo zbog toga kao što znate ova Vlada je pristupila i donijela odluku o pojednostavljenju svih birokratskih procedura, specijalno u gospodarstvu gdje korupcija najviše cvate. I s tim u svezi smo osnovali agenciju koja će na jednom mjestu omogućiti dobivanje svih dokumenata, najprije od onih jednostavnih pri osnivanju tvrtke, zatim onih koji se tiču domovnica, potvrda o stanovanju itd. I kad se to sve realizira što smo započeli, a realizirati će se u sljedećih dvije do tri godine, dakle do kraja mandata ove Vlade, mogućnosti za korupciju će biti sveden na minimum i pokazatelji će onda biti puno bolji nego što su danas.
Hvala. Poštovani zastupnik Anton Peruško.
Dakako da nisam zadovoljan, al’ sam očekivao otprilike takav odgovor, jer sam znao da će potpredsjednik Vlade tražiti alibi. Međutim, odnosi se na period ovih 10 mjeseci i taj podatak je točan, a u ostalom na koji način se mislite boriti protiv korupcije dokazali ste npr. kroz Vijeće za telekomunikacije, kroz Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa, za koga smo na vrijeme ukazali da ne mogu biti neovisni, o čemu potvrđuju posljednje sramne odluke Vijeća za telekomunikacije. A uostalom na koji način se mislite boriti protiv korupcije, jer premijer Sanader je jučer i danas javno izreko štiteći ministra Žužula koji je u najmanju ruku umješan u neke korupcioraške afere u Hrvatskoj u posljednje vrijeme. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Antušić, vi izražavajući zadovoljstvo ili nezadovoljstvo sa odgovorom na postavljeno pitanje imate pravo iznijeti i razloge za to. Ali ono što sam vam rekao i malo prije, mi smo postigli jedan konsenzus oko toga da unaprijed ne osuđujemo, da ne prejudiciramo, da ne vrijeđamo, da ne iznosimo optužbe i presude o umješanosti u korupcionaške skandale na način ako nešta nije nedvojbena istina, a ne može se na temelju nekih indicija tvrditi i optuživati ljude, bilo koga na ovakav način. Poštovana zastupnica, potpredsjednica Đurđa Adlešić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pitanje želim postaviti ministru obrane, gospodinu Rončeviću. Naime sjećam se vjerojatno kao i brojni građani Hrvatske kako su ovdje pale oštre ocjene stanja u Oružanim snagama, čak se spominjao i termin "katastrofalno". S obzirom da mi zastupnici snosimo dio odgovornosti jer biramo ministra i odlučujemo o državnom proračunu. Tražim da ministar odgovori na moje zastupničko pitanje. Naime od početka preustroja do danas prema nekim podacima oko 11 tisuća ljudi, pripadnika Oružanih snaga izašlo je iz vojske i to uglavnom ljudi sa ratnim biografijama, ljudi koji su bili u Domovinskom ratu. Dok je, kažu neki podaci oko 5 tisuća ljudi u administraciji, ljudi sa ne baš skromnim plaćama. Neki u šali kažu kad bi tisuću od njih otišlo na bolovanje nitko ne bi primijetio. Pa gospodine ministre molim vas da kažete postoje li mjere da se smanji ovaj broj ogromne administracije kako bismo uštedjeli na administraciji kad smo se već morali odreći onih koji su bili u Domovinskom ratu. Hvala.
Hvala lijepo. Ja se ispričavam poštovanom zastupniku Zdenku Antešiću, jer sam napravio jednu zamjenu malo prije. Molim da prihvatite moju ispriku. Ministar obrane Berislav Rončević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora, uvažena gospođo zastupnice meni je drago što ste vi nakon prošle sjednice aktivno prihvatili svoju ulogu saborskog zastupnika i interesirate se za preustroj Hrvatskih oružanih snaga. Reći ću vam, ne radi se samo preustroj Oružanih snaga, radi se kompletno o preustroju MORH-a. Nemojte brkati kategoriju "administracija" i pojmove "djelatna vojna osoba" i "državni službenik" i "namještenik". To su dvije kategorije. Planom izdvajanja u ovoj godini koji je usvojila hrvatska Vlada i za čije provođenje su osigurana potrebna financijska sredstva, predviđeno je da u ovoj godini izdvojimo 4 tisuće 880 osoba, od toga tisuću državnih službenika i namještenika. Ovaj program je realiziran u isplaćenim otpremninama, u izdvojenim ljudima u ovoj godini. Ja ću vam reći stanje sa 13.10., to je podatak koji imam pred sobom. Izdvojeno je 3 tisuće 67 osoba, a što se tiče isplaćenih otpremnina isplaćeno je 3.979 budući da je nešto više od 900 otpremnina u ovoj financijskoj proračunskoj godini isplaćeno za ljude koji su izašli iz sustava sa 31.12.2003. godine. Normalno da mi u sklopu preustroja našeg obrambenog i sigurnosnog sustava planiramo iz sustava izdvojiti one djelatnosti koje nisu klasično vojne, upravljanje nekretninama po, nadam se, usvojenom Zakonu o zaštiti i spašavanju predviđeno je izdvajanje zaposlenika centara za obavješćivanje i razmišljamo i o mogućnosti izdvajanja našeg Zrakoplovno-tehničkog zavoda upravo kako bi u dogovoru sa sindikatima kako bi tim ljudima omogućili da dio svojih kapaciteta ponude i tržištu osim potreba održavanja letjelica i tehnike hrvatskog ratnog zrakoplovstva. Normalno radimo još i jedan program, uočili smo preklapanje određenih djelatnosti u upravama MORH-a i u Glavnom stožeru i radimo u sklopu preustroja i konačnog izgleda naših Oružanih snaga i čitavog MORH-a, normalno da idemo i na smanjivanje ovoga kako vi kažete administrativnog dijela. Program izdvajanja ne obuhvaća samo djelatne vojne osobe.
Hvala. Poštovana zastupnica, potpredsjednica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Prvo moram izraziti nezadovoljstvo načinom na koji je ministar odgovorio na moje pitanje, jer izgleda ima potrebu podučavati zastupnike. To ministri ne rade. A glede programa preustroja i MORH-a, držim da je u redu i nadam se da ministar neće zaboraviti te brojke podastrijeti kada ih zastupnici zatraže. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pitanje upućujem predsjedniku Vlade Republike Hrvatske, a tko će odgovoriti neka članovi Vlade odluče sami. Vjerujem da smo suglasni da u procesu ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju postoji čitav niz prepreka i ograničenja. Izdvojiti ću samo dva moguća ograničenja. Prvo, demokratska prilagodba. Kod dobivanja statusa kandidata ugrađena je odredba da Europska unija može prekinuti pregovore sa Republikom Hrvatskom ako dođe do značajnih odstupanja u demokratskoj praksi u odnosu na standarde Europske unije. To je teška odredba, obzirom da smo u zadnje vrijeme opterećeni evidentnim nedemokratskim postupcima i praksom, možemo govoriti o odnosima u Saboru, o praksi u Saboru, nekorektnosti javnog govora, političkoj isključivosti, političkim smjenama i kadroviranjima, političkim pritiscima i sličnim elementima. Drugo, nespremnost za pregovore sa Europskom unijom. Koliko ja kao saborski zastupnik imam informacija, Vlada Republike Hrvatske još uvijek nije utvrdila pregovaračku strategiju i pregovarački tim, a mogu nam se dogoditi pregovori za koji mjesec. O pregovaračkoj strategiji i kompetentnosti pregovaračkog tima ovisi uspješnost pregovora. Uspješnost pregovora u pravilu se mjeri brojem i kvalitetom izuzeća u pojedinim poglavljima na određeni rok koji je potreban da bi se pojedini elementi hrvatskog gospodarstva ili neki drugi segmenti prilagodili. Imamo svježe primjere o prijemu 10 novih zemalja u Europsku uniju koji su vrlo uspješno obavili te pregovore. Neuspjeh pregovora može stvoriti negativni sud javnosti o cijelom procesu približavanja i poželjnosti ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. Konzekvence mogu dobiti svoj definitivni oblik na referendumu koji može biti negativan. Postavljam pitanje. Što i kada Vlada kani poduzeti da se ova dva moguća ograničenja ne dogode na najgori mogući način prekidom pregovora sa Republikom Hrvatskom ili neuspješnim referendumom? Hvala lijepa.
Hvala. Ministar vanjskih poslova, Miomir Žužul.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče prvo bih konstatirao da vaša uvodna konstatacija, a nakon toga i pitanje, nije u potpunosti točna. Naime ne postoje posebni uvjeti za Republiku Hrvatsku. Odredba se odnosi na sve kandidate sada i ubuduće, a zapravo se de facto odnosila na sve kandidate koji su sudjelovali i prije. Znači napominjem, ne postoji nikakva posebna odredba kojom bi se mogli prekinuti pregovori sa Republikom Hrvatskom koja ne postoji za sve druge države kandidate, za sada i ubuduće. Što se tiče priprema Vlade, kao prvo Vlada je napravila cijeli niz intenzivnih radnji u pripremama. Između ostaloga vi spominjete 10 novoprimljenih članica, proučili smo jako dobro način na koji su oni pregovarali i sheme i strukture. Uostalom Vlada je dala radni prijedlog, uskoro će izići sa imenovanjima voditelja radnih skupina. Mi se u potpunosti slažemo da je jako dobro da se za pregovore napravi dobra strategija, izaberu dobri pregovarači i da će o tome u konačnici ovisiti uspjeh pregovora. Što se pak tiče referenduma, od referenduma smo još kao što dobro znadete, dosta daleko. Međutim činjenica je da je iznošenje nekih stavaka koje su već prihvaćeni u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju koji je prihvaćen u prošlom sastavu Sabora, ispregovaran od prošle Vlade, kada sada izlaže različiti saborski zastupnici sa stavovima suprotnim time, onda to sigurno ne doprinosi obavještavanju javnosti niti uspjehu na referendumu. Hvala.
Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dakako da nisam zadovoljan sa ovim općenitim odgovorom. Ja sam očekivao u najmanju ruku da će ministar vanjskih poslova na najozbiljniji način demantirati moguće crne slutnje i moguće crne scenarije na način da će mi reći, Vlada Republike Hrvatske je utvrdila pregovaračku strategiju i prezentirati će je u ovom Saboru. Drugo da će mi reći, zaštititi ćemo nacionalne interese u tijeku pregovora i omogućiti prilagodbu hrvatskog gospodarstva i ostalih sektora standardima Europske unije. Treće da će mi reći, imamo kompetentan tim za pregovore. Obzirom da ništa od ovoga nisam čuo, dakako moram biti nezadovoljan i mogu samo naglasiti, ovakvo stanje par mjeseci prije početka pregovora za Hrvatsku postaje opasno. Hvala vam lijepa.
Hvala. Predsjednik Odbora za lokalnu i područnu samoupravu, gospodin zastupnik Zvonimir Mršić je sjednicu koju je zakazao danas u 13,30 pomaknio za 15,30 sati u dvorani Janka Draškovića, 202. Poštovana zastupnica, Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, moje pitanje je bilo usmjereno prema gospodinu premijeru. Međutim kako ga nema, dopuštam da odgovori bilo tko iz Vlade, pretpostavljam da bi to trebao biti potpredsjednik Vlade ili možda neki drugi od resornih ministara ako se osjeća pozvan na ovu temu. Na sjednici Vlade 27.10.2004. godine, Hrvatskim autocestama je odobreno raspisivanje natječaja za izgradnju tri dionice autoceste Dugopolje-Ploče i prije donošenja plana gradnje kojeg će Vlada donijeti do kraja godine. Time će se ugovoriti realizacija izgradnje autoceste u dužini polovice ukupne trase do Dubrovnika, a da se navedene dionice ugovaraju pod sljedećim okolnostima. Dionica Dugopolje-Šestanovac u dužini od 37 kilometara sa gotovim glavnim projektima i troškovnicima, na nivou građevne dozvole. b) za dionicu Šestanovac-Ravče u dužini od 40 kilometara i dionicu Ravča-Ploče u dužini od 20 kilometara natječaj se raspisuje i posao se ugovara na osnovu idejnih projekata. U mandatu prethodnih vlada, HDZ-ovih vlada do 2000. godine, ugovoreno je takvim modelom izgradnje autoceste sa tvrtkom "Bechtel" kao i izgradnja mosta Dubrovnik sa tvrtkom "Valter Bau" i u oba slučaja došlo je u konačnici do značajnog porasta troškova građenja. Kod "Bechtela" ta je cijena porasla u činjenici sa 635 na 980 milijuna dolara, a u slučaju Dubrovačkog mosta to je povećanje bilo čak 100%, sa 35 milijuna DEM na 67 DEM. U takvim netransparentnim, direktno bez natječaja ugovorenim poslovima dio ukupne loše slike je i činjenica ugovaranja bez adekvatne dokumentacije pa moje pitanje glasi. Zašto današnja Vlada donosi odluku o ustupanju poslova na javnom natječaju ponuđaču koji će ponudu zasnovati na nekompletnoj dokumentaciji čime se otvara rizik naknadnog bitnog poskupljenja, a da za to ne postoji objektivan razlog jer se građenje ionako ne može započeti, a da se ne kompletira tehnička dokumentacija i ishodi građevna dozvola na način kako je to priređeno za dionicu Dugopolje-Šestanovac. Zahvaljujem.
Hvala. Potpredsjednik Vlade, Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Štovana gospođo zastupnice, vi dobro znate kakva je dinamika raspisivanja natječaja i što po Zakonu o javnoj nabavi sve treba napraviti, koliko to traje. Budući da smo izgubili jednu građevinsku sezonu, Vlada je imala namjeru raspisati natječaj i paralelno u vremenu dok se dovršava dokumentacija, izvršiti predradnje koje neće odlučiti o tome tko će biti izabran. Prema tome, sinkronizirati ćemo vrijeme dovršenja dokumentacije za te dionice, sa dinamikom donošenja natječaja. I upravo zbog toga da bi sve počelo sa proljećem, da ne bi izgubili još jednu građevinsku sezonu. A što se tiče poštivanja cijena i Zakona o javnoj nabavi, za to postoje nadležne institucije. Ja duboko vjerujem da ova Vlada to neće pogrešno učiniti.
Hvala. Poštovana zastupnika Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem. Nažalost, nisam zadovoljna sa odgovorom i molila bi dakako da mi se dostavi u pismenom obliku. No prije bi samo komentirala jednu stvar. Iz Vladine odluke jasno je razvidno da za dužinu autoceste koju ova Vlada kani izgraditi u svom mandatu do kraja 2007. godine, a prema Programu 2005.-2008. je 37 kilometara dionice samo od Dugopolja do Šestanovca. Ostatak, preostalih 60 kilometara do Ploča kao i uopće preostali dio dionica do Dubrovnika, ova Vlada prepušta nekoj drugoj budućoj Vladi. S obzirom da je naša Vlada gradila i do 200 kilometara godišnje, nesporno je da bi se preostalih 60 kilometara dovršilo do 2008. i kad bi se započelo 2007. godine, ali uz uvjet da postoji kompletna tehnička dokumentacija sa svim istražnim radovima geomehaničkim i ostalim elementima. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Pitanje sam planirao postaviti premijeru, ali pošto njega nema molim da mi odgovori potpredsjednica Vlade, gospođa Jadranka Kosor. Na području Virovitičko-podravske županije u posljednje vrijeme HDZ unatoč tome što nema većinu u Gradskom vijeću Grada Virovitice obnaša vlast, a u Gradu Slatini je izazvao krizu vlasti jer nije usvojen rebalans gradskog proračuna. Ovakovi uspjesi, pod navodnicima, su postignuti na već poznat i uobičajen način, pritiscima i prijetnjama na pojedine liječnike koji uslijed toga nakon 3 godine mijenjaju stranačke boje ili postaju nezavisni vijećnici. Tako su u posljednje vrijeme po dva vijećnika u vijećima gradova Virovitice i Slatine promijenila stranački dres. Ono što je zajedničko za sve njih je da rade u državnoj službi, preciznije u Poreznoj upravi, Policiji i u Hrvatskim šumama. Napominjem da se pritisci i prijetnje vrše u ustanovama i poduzećima za koje vi kao potpredsjednica Vlade ste upravo direktno, odnosno indirektno odgovorni. A zbog toga ne trpe samo oni već i čitave obitelji. Slična situacija je i s oporbenim načelnicima u općinama na tome području jer je u posljednje vrijeme intenzivno posjećuje Porezna uprava. Ja znam samo za dva primjera u posljednjih dva tjedna, jedne čudne kontrole kod dva takova načelnika koja se radi, zna se zbog čega. Poštovana gospođo potpredsjednice, zanima me da li su vam poznati navedeni primjeri, odobravate li ih i jeste li se spremni zauzeti da se sa ovakvom pritisaka prestane, pogotovo zbog činjenice jer oni dugoročno ne daju nikakve rezultate što nam svjedoče primjeri Požege, Metkovića i još nekih drugih sredina.
Potpredsjednica Vlade, ministrica, gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani gospodine zastupniče Pecek, ništa od ovoga što navodite u svojem pitanju nije mi poznato. Dakle, niti vezano za pritiske, niti za bilo kakve druge probleme. Ja sam nedavno bila u Virovitici na prvom športskom susretu umirovljenika iz cijele Hrvatske. Znam da je Grad Virovitica sudjelovao u organizaciji, znam da se sve odvijalo u najboljemu redu. Dakle, nemam nikakve podatke o problemima o kojima govorite, pogotovo o pritiscima, dakle, na bilo koga tko ne bi bio istoga stranačkoga dresa kao što vi spominjete, kao što ima vlast. Prema tome, ja, evo, uzimam obvezu ispitati o čemu se radi, o navodima iz vašega pitanja i pisanim putem vas izvijestiti. A što se tiče posjeta Porezne uprave, na to moramo biti spremni svi jer ljudi koji obnašaju vlast na bilo kojoj razini moraju biti spremni na nadzor. To mislim da se slažete, međutim, što se tiče pritisaka, evo, obvezujem se ispitati o čemu se radi i kao potpredsjednica Vlade i kao stranačka dužnosnica vas izvijestiti o tome. Hvala vam lijepa.
Poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo. Ja sam zadovoljan odgovorom. Upravo me i zanima pismeni odgovor, ali nakon konzultacija i razgovora sa nadležnim osobama koje rade u ministarstvima, odnosno u Hrvatskim šumama. Mene čudi da vi niste čuli za ovu situaciju, pogotovo zbog toga jer ste i predsjedničku kampanju započeli u Virovitici i opće je poznato. To je nekoliko konferencija za tisak je bilo na kojima se upozoravalo upravo na ovakve slučajeve. Još jedanput napominjem 4, 5 vijećnika je isključilo zbog pritisaka nakon 3, 4, 10 godina rada u jednoj stranci naglo prešlo u nezavisne ili u neku drugu stranku. Vjerojatno ne dobrovoljno pa vas zbog toga molim da upravo nakon intervjua i razgovora uputite mi pisani odgovor. I ja bi vas molio da se zauzmete da se ovakvom praksom se prestane jer opće je poznato da to traje u Hrvatskoj.
Poštovana zastupnica Marija Bajt.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Pitanje postavljam gospodinu Branku Vukeliću, ministru gospodarstva, rada i poduzetništva. Sredinom rujna ove godine inspektori Rudarske inspekcije Državnog inspektorata zbog nepostojanja rudarske koncesije kroz 8 godina, zatvorili su kamenolom tvrtke "Kamen Ingrad" u Vepovu i Velikoj. Zbog toga što nije postojala koncesija koju je vlasnik bio dužan ishoditi da bi mogao raditi u skladu sa zakonom. Neshvatljivo je da to nije ostvario iako je vlasnik 77,5% tvrtke. Iz završnih računa tvrtke objavljenih u "Privrednom vjesniku" za 2001., 2002. i 2003. godinu iskazana je dobit i to sa 13, 14 i 15 milijuna kuna po godini. Unatoč dobiti firma je u izuzetno velikim dugovima prema dobavljačima i državi što posebno ugrožava socijalnu sigurnost radnika i njihovih obitelji, neredovita je isplata plaća i terenskih dodataka, doprinosi za zdravstveno, mirovinsko, itd. Iz vrha vlasničke strukture navedene tvrtke govori se da je riječ o socijalnoj neosjetljivosti hrvatske Vlade, te na taj način pokušavaju prikrit sve slabosti poslovanja tvrtke za koju su i direktno odgovorni. Stoga pitam, da li hrvatska Vlada u takvoj situaciji može nešto učiniti i na koji način da zaštiti socijalnu sigurnost radnika i njihovih obitelji? Hvala.
Hvala. Poštovani ministar, Branko Vukelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana saborska zastupnice. Evo, ovdje želim odmah u početku reći, ne radi se, dakle, o nikakovoj socijalnoj neosjetljivosti Vlade, a isto tako ne radi se jer u javnosti je bilo iz tih redova upravo uprave te tvrtke i nekakvih optužbi da se radi o političkim obračunima. Dakle, ne radi se niti o jednom niti o drugom. Radi se jednostavno o tome da ta tvrtka nelegalno eksploatirala dva kamenoloma već niz godina. I da je taj dug prema državi narastao i preko 30-ak milijuna kuna, a istovremeno kao što ste sami kazali, ta tvrtka je u prošle 3 godine isplatila dobiti preko 40 milijuna kuna. Dakle, očigledno da je netko htio ne ispunjavati svoje obveze spram države, a istovremeno raditi, dakle, ili poslovati i isplaćivati sebi dobit. Ono što je bitno za reći, sigurno da je Vlada i Ministarstvo gospodarstva kao resorno ministarstvo itekako zainteresirana za ljude koji rade u tim kamenolomima. S obzirom da postoji sirovina i to kvalitetna, i s obzirom da taj određeni broj ljudi sada ne radi. Ono što možemo reći, put kojim se može ići jeste da se oduzmu ta, ukoliko dakle, "Kamen ingrad" ne ispuni svoju obvezu plaćanja tih potraživanja države, tada je jedino mogući put oduzimanje ta dva eksploatacijska polja i raspisivanje novog natječaja za dobivanje koncesije onoj kompaniji i tvrtci koja će jasno preuzeti i radnike i sve obveze koje proizlaze iz dosadašnje eksploatacije tih polja. I tim putem ćemo ići jer konačno ta tvrtka, ta kompanija i ti kamenolomi su itekako važni i za grad Požegu i Požeško-slavonsku županiju i mislim da je o tome neupitno za govoriti ali je isto tako vrlo bitno i važno za istaknuti svakom od nas jasno da se ne može eksploatirati sirovine mineralne a da se ne plaća obveza prema državi i na taj način ne može nitko poslovati pa ni ta kompanija, odnosno ta tvrtka.
Poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče i gospodine ministre. Jasno nam je sva složenost problema kada se radi o ulozi Vlade kada je u pitanju privatna firma pogotovo kada je nedogovorno poslovanje ali cilj mog pitanja je bio pokušaj da se zaposlenicima pomogne stoga hvala.
Hvala. I posljednji poštovani zastupnik Josip Đakić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo potpredsjednici, cijenjeni ministri ministrice. Moje pitanje namijenjeno je gospodinu ministru poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva gospodinu Petru Čobankoviću. S obzirom da je sezona obrane od tuče za ovu godinu završila u kojoj je bilo znatnih propusta a oni su pravdani argumentima loše pripreme koja se radila prethodnih godina, postavljam pitanje u kojoj je fazi izrada plana obrane od tuče za narednu godinu sukladno Zakonu i kada će biti usvojen taj plan? Hvala lijepo.
Ministar Petar Čobanković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani zastupniče. Ja vam mogu odgovoriti vrlo kratko. Plan rada operativne obrane od tuče za 2005. godinu je gotov, on je upućen na Vladu i Vlada će njega razmotriti i očekujemo da će ga usvojiti. To je ono što sam i najavio, mislim da je na prošloj sjednici na aktualnom satu bilo sličnih upita, ja sam rekao da se obrana od tuče priprema i radi početak pripreme u ovoj godini da bi mogli uraditi sve one potrebite predradnje koje stoje pred nama. Ja bih želio naglasiti da po ovome planu rada operativne obrane od tuče mi smo podijelili cijeli prostor u tri razdoblja, prvo razdoblje je od 1. siječnja do 30. travnja, to je tzv. pripravno razdoblje, kada se raspisuju natječaji kada se nabavljaju sredstva i slično. Potom ide operativno provođenje obrane od tuče, to je tzv. sezona, koja je od 1. svibnja do 30. rujna. I potom dolazi treće razdoblje gdje se praktično sumira i završava kompletan rad. Ja kada govorim o planu obrane od tuče za 2005. godinu želio bih posebno naglasiti da je isto tako izvršena specifikacija potrebitih sredstava pa između ostalog da se predviđa nabavka negdje cirka 8 tisuća komada raketa, da se priprema nabavka otopine za generatore u iznosu od 60 tisuća litara, također da će biti montirani novi lanseri i paljidbeni uređaji od kojih će se neki zamijeniti ali ukupno 75 od toga 35 zamjena, 40 novih lansera i novi generatori će biti još postavljeni na 70 mjesta. Znači, da se ide u jedan sveobuhvatniji obuhvat obrane od tuče, da je to kombinirani sustav sa protugradnim raketama koje će se maksimalno koristiti jer smo i povećali broj lansirnih rampi i obrana od tuče prizemnim generatorima. Isto tako želim naglasiti da po ovome planu da je napravljena i specifikacijska financijskih potreba i sukladno tome ukupno će trebati osigurati 31 milijun 510 tisuća kuna za jednu cjelovitu obranu od tuče. Kada uporedimo podatke koje imamo na raspolaganju vezane za iznos obrane od tuče sa podacima od šteta koja su bila zbog tuče i tijekom ove godine onda dolazimo do zaključaka da i sukladno zakonu koji je još uvijek na snazi i važeći to je Zakon o sustavu obrane od tuče da mi ove godine se aktivno pripremamo za provođenje obrane od tuče u 2005. godini i očekujem da ćemo imati znatno bolje rezultate nego u prethodnim godinama. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče ja se zahvaljujem gospodinu ministru na njegovom širokom odgovoru i na pripremi koja je izvršena za narednu godinu nadam se da će i naši seljaci biti zadovoljni. Hvala vam lijepo.
Hvala vam lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici, aktualno prijepodne je završeno, Vlada nije dužna niti jedan odgovor na zastupničko pitanje. Nastavljamo u 15 sati sa Izvješćem o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2003., Izvješće o mirovinskim tržištima u Republici Hrvatskoj 2003., o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i nastavno dalje. Prekid sjednice do 15 sati. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Na dnevnom redu je 1. Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2003. godini Sukladno Zakonu o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti dostavljeno je navedeno izvješće. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Molim predstavnika Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti akademika Cvetnića da dodatno obrazloži izvješće. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici Hrvatskoga sabora! Dozvolite mi da u ime Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u najkraćim crtama ukažem na intenzivnu djelatnost akademije u prošloj godini. Na dan 31.12. prošle godine Hrvatska akademija je imala 140 redovitih članova, zatim 136 dopisnih člana većinom iz inozemstva i 92 člana suradnika. U svibnju ove godine izborom novih članova taj je broj nešto različit odnosno neznatno povećan u svim kategorijama članstva. U protekloj godini akademija je održala dvije redovite skupštine, jednu izbornu skupštinu i jednu svečanu sjednicu. Na izbornoj skupštini održanoj 27. studenoga 2003. izabrano je novo rukovodstvo akademije koje se sastoji od predsjednika, dva potpredsjednika i glavnog tajnika, zatim 9 razrednih tajnika i 5 članova predsjedništva. Na Svečanoj sjednici održanoj 29. travnja 2003. u povodu Dana akademije osmorici znanstvenika i umjetnika dodijeljene su nagrade Hrvatske akademije za godinu 2002. te je u atriju akademije otkrivena Spomen ploča utemeljiteljima zaklade Hrvatske akademije na kojoj je na prvom mjestu Sabor Republike Hrvatske. Predsjedništvo akademije održalo je protekle godine sedam sjednica na kojima je donosilo zaključke iz svog djelokruga. Među ostalim prihvaćena je inicijativa za osnivanje akademije na zavodu u Bjelovaru čime je upotpunjena mreža brojnih akademijinih znanstveno-istraživačkih jedinica izvan Zagreba, konkretno deset. Tijekom 2003. godine nastavljene su aktivnosti na materijalnom jačanju zaklade Hrvatske akademije koja je prvenstveno zahvaljujući redovitoj potpori iz državnog proračuna potkraj prošle godine raspolagala s novčanom imovinom u visini od 20 milijuna kuna. Ukupna svota predviđena kao potpora zakladnih namjena u 2003. godini iznosila je milijun kuna i raspodjeljena je na 53 projekta. Ovom prilikom želim zahvaliti doktoru Josipu Torbaru donedavnom saborskom zastupniku koji je prošle godine postao prvi pojedinac kao utemeljitelj zaklade. Međunarodna suradnja Hrvatske akademije u prošloj godini bila je vrlo razvijena i raznolika. Akademija ima sporazume o znanstvenoj suradnji s brojnim akademijama da vas ne umaram, ima ih više. Prošle godine naša je akademija postala članicom Europske znanstvene zaklade a u tijeku su razgovori o zaključenju sporazuma o suradnji s još nekoliko inozemnih akademija. I u prošloj godini nastavljeni su radovi na istraživačko-izdavačkom projektu Hrvatska i Europa tako da je bila predana cjelokupna građa trećeg sveska koji je ugledao svjetlo dana početkom ove 2004. godine. Osim toga, objavljeni su pripremni urednički radovi za francusko i englesko izdanje drugog sveska. Tijekom 2003. godine završeno je čišćenje opožarenog dijela Arboretuma Trsteno, izgrađena je nova protupožarna hidrantna mreža te je izrađen idejni projekt obnove i uređenja ljetnikovca i drugih objekata u povijesnom dijelu parka. Na brojnim akademijinim objektima obavljeni su radovi za zaštitu i održavanje istih odnosno pripreme za započinjanje novih radova. S tim u svezi spomenut ću samo da je tijekom prošle godine završen postupak ishođenja dozvola za rekonstrukciju i prenamjenu kemijskog laboratorija u akademijinu knjižnicu, tj. grada na jugu od Palače Hrvatske akademije na Strossmayerovu trgu. Nažalost, planirani radovi nešto zaostaju budući da kemijski laboratorij još uvijek nije preseljen na novu lokaciju na Horvatovcu. Znanstveno-istraživačka i umjetnička djelatnost akademije odvijala se prvenstveno u devet razreda i sedamnaest znanstveno-istraživačkih jedinica. Akademija ima osam takvih jedinica u Zagrebu i devet odnosno sada deset jedinica izvan Zagreba i to dvije jedinice sa sjedištem u Dubrovniku a po jedno u Splitu, Zadru, Rijeci, Varaždinu, Osijeku, Vinkovcima i Trstenom. Znanstveno-istraživačke jedinice akademije tijekom 2003. radili su na 44 znanstvena projekta. Riječ je o tzv. matičnim projektima, dakle o projektima čija se istraživanja uglavnom obavljaju u akademiji i čiji su glavni istraživači isključivo ili redoviti članovi akademije ili drugi znanstvenici iz akademijinih zavoda i instituta. U akademiji postoje drugi oblici znanstvena rada. Tako je prošle godine u okviru akademije djelovalo 14 znanstvenih vijeća, da vas ne umaram nabrajanjem. U tim vijećima i tijelima rade ne samo članovi akademije nego znanstvenici i stručnjaci izvan akademije pa i izvan inozemstva. U okviru muzejsko-galerijske djelatnosti akademije djeluje Gliptoteka, Kabinet grafike, Strossmayerova galerija starih majstora i Hrvatski muzej arhitekture. Gliptoteka je tijekom 2003. godine iskazala znanstvenu aktivnost priredivši 16 izložbi, 7 promocija i predstavljanja te 11 drugih događanja kao što su koncerti, dobrotvorne aukcije, prezentacije itd. Sve su izložbe bile popraćenje odgovarajućim katalozima. U Kabinetu grafike organizirano je 8 izložbi također s odgovarajućim katalozima te izdano 8 popravnih CD-a. Strossmayerova galerija starih majstora nakon preuređenja ponovno je otvorena 4. veljače prošle godine na dan godišnjice rođenja Josipa Juraja Strossmayera utemeljitelja akademija i Galerije starih majstora s nešto izmijenjenim postavom slika. U X. je dvorani pod kraj godine otvorena izložba donacija kipara Koste Angelija Radovanija "Portreti akademika". Hrvatski muzej arhitekture tijekom 2003. priredio je četiri izložbe koje su popraćene odgovarajućim katalozima. Akademija je i prošle 2003. godine posebnu pozornost posvetila nakladničkoj djelatnosti jer i na taj način može prikazati svoj rad i rad svojih članova. Od svog osnutka do konca 2003. godine akademija je objavila ukupno 4 tisuće 189 svezaka različitih edicija a u prošloj godini 2003. objavljeno je 105 svezaka. Među tim naslovima nalazi se 40 knjiga, zbornika i spomenica, 44 svezaka časopisa, 19 kataloga umjetničkih izložbi, jedne note i jednog zbornica, jednog CD-a Krčilić itd. Ukupan opseg svih 105 naslova iznosi 17 tisuća 944 tiskanih stranica a ukupna naklada svih naslova je 63 tisuće 670 primjeraka. Ukupna sredstva kojima je prošle godine raspolagala Akademija iznosile su 59 milijuna 887 tisuća i 993 kune i bile su na razini sredstva za 2002. godinu. U taj su iznos najvećim dijelom uključena sredstva osigurana iz državnog proračuna, zatim sredstva osigurana iz drugih izvora financiranja Ministarstvo znanosti i tehnologije, Ministarstva kulture, Ured za kulturu, županija, gradovi, drugih pravnih fizičkih osoba kao i sredstva ostvarena vlastitom djelatnošću Akademije. Na kraju, zahvaljujem vam na mogućnosti da vas ovako u najkraćim crtama upoznam sa stranom Hrvatske Akademije u prošloj godini s molbom da u cijelosti podržite prijedlog saborskog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu kao matičnog radnog tijela koje predlaže Hrvatskom saboru da prihvati izvješće o radu Hrvatske Akademije znanosti i umjetnosti u 2003. godini uključujući i prijedlog da se Hrvatskoj Akademiji ostave na raspolaganje neutrošena sredstva odobrena proračunom za 2003. budući da se radi o sredstvima namijenjenim financiranju dugoročnog istraživačko izdavačkog projekta pod nazivom "Hrvatska i Europa". Hvala na pozornosti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj Odbora? Da. Predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, poštovani zastupnik Petar Selem, izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gosti, kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora na svojoj sjednici od 14. rujna ove godine razmatrao je Izvješće o radu Hrvatske Akademije znanosti i umjetnosti u protekloj godini uz izvješće dobili smo i ovu vrlo opsežnu publikaciju Ljetopis Hrvatske Akademije i čitava ta djelatnost opisana je na vrlo temljit i vrlo dokumentiran način. U razgovoru na Odboru konstatirano je da su aktivnosti Akademije zaista impresivne, to su zaklada, nagrada, znanstveni skupovi, znanstveni projekti, rečeno je 44 znanstvena projekta u vrlo širokom rasponu od Hrvatske, od Ormitofaune u europskoj ekološkoj mreži, pa do projekta kojeg vodi akademik Bilančić, Hrvatska povijest 1990. do 2000. godine što se u neku ruku povezuje i sa našim projektom Spomen centra Domovinskog rata. Uz svih, u svim tim projektima jasno da je nazočna jedna visoka znanstvena kribija, ali ja bih posebice upozorio na dva trenutka koja mi se čini značajnim i koja se na Odboru na neki način izdvojila. To je, pitanje deklaracije o znanju, koja predstavlja zapravo jedan punkt u kojem se i akademija povezuje sa projekcijom hrvatskog znanja kao uvjeta Hrvatskog opstanka i napretka. I drugo je pitanje jezika. Naime, u situaciji u kojoj se nalazi hrvatski jezik, u situaciji ja bih rekao jedne stalne i permanentne ugroze, akademijina aktivnost u tom pravcu i akademijina volja i želja da se stvori jedan organizam koji bi zaista stalno pratio i na neki način reagirao na situacije koje se događaju u hrvatskom jeziku ne samo književnom, nego hrvatskom jeziku općenito, čini mi se da je svaki apsolutno hvalevrijedna. Ostalo je bilo pitanje što je i spomenuto u riječi predlagatelja, odnosno izvjestitelja pitanje tih neutrošenog novca iz protekle godine koji bi pod zakonskim odredbama trebao zapravo vratiti natrag. Međutim, riječ je o tom velikom projektu "Hrvatska-Europa" koji se već iskazao u tri impresivna sveska, Hrvatska srednji vijek, Hrvatska renesansa ide barok itd. I to je jedan varking progres, jedno dijelo ... [[govornik se ne razumije]] jedno dijelo koje stalno traje i koje jasno se ne može segmentirati po godinama, nego koje mora imati svoj kontinuitet. Prema tome, Odbor također potpuno suglasan da i predlaže da se ta sredstva ostave Akademiji da bi se taj projekt značajan za Hrvatsku kulturu mogao dalje razvijati tim više što čujemo da sad dolaze i izdanja na stranim jezicima tog istog impresivnog projekta koji je već objavljen tri sveska na hrvatskom jeziku. Dakle, kažem imajući sve to u vidu Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu predlaže Hrvatskomk saboru da prihvati izvješće o radu Hrvatske Akademije znanosti i umjetnosti u 2003. godini i uz ovu posebnu, ovaj posebni trenutak, a tj. da se sredstva koja su već zapravo aktivirana na ovom velikom projektu ne moraju vratiti, nego da se ostave dalje Akademiji da se s tim projektom nastavi. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Slaven Letica. Nema ga, gubi pravo na riječ. Klub HDZ-a poštovani zastupnik Krešimir Čosić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Evo nekoliko riječi o izvješću o radu Hrvatske Akademije znanosti i umjetnosti u 2003. godini. To je izvješće koje svakako zaslužuje našu pažnju. Na sjednicama predsjedništva Hrvatske Akademije znanosti i umjetnosti tijekom 2003. godine raspravljalo se o raznim temama, a jedna od njih ja bih rekao svakako zaslužuje posebnu pažnju. Ja bih rekao širu pažnju, posebnu pažnju zbog značaja dokumenta o kojem se radi, a to je deklaracija o znanju i primjeni znanja. O tome ću nešto više riječi kasnije. No, prije toga nekoliko riječi o izvješću samom koje je dostavljeno 10-tak stranica Hrvatskom saboru. Među osnovnim podacima o članstvu Akademije možda se mogu izdvojiti sljedeće činjenice. Upozoravajuće, ali su činjenice. Tijekom prošle godine došlo je do daljnjeg povećanja životne dobi redovitih članova Akademije, te je prosječna dobit svih akademika na kraju 2003. godine iznosila gotovo 74 godine. Zbog toga se na predstojićim izborima kao što piše u ovom dokumentu itekako treba voditi računa o preporuci predsjedništva da se za nove redovite članove ne predlažu kandidati stariji od 70 godina. U prošloj godini umrlo 14 članova Akademije i to redovitih i četiri dopisna člana. Nekoliko riječi o financijskom izvješću. Ukupna sredstva kojima je prošle godine raspolagala Akademija iznosila su rekao bih samo 59 milijuna kuna i bila su na razini sredstava iz 2002. godine. U taj su iznosi najvećim dijelom uključena sredstva osigurana iz državnog proračuna 80,3%, a gotovo samo 3,8% sredstava je ostvareno vlastitom djelatnošću Akademije, što svakako mislim da nije dovoljno, s obzirom na značaj i karakter institucije. Evo dakle, nekoliko riječi o jednom važnom dokumentu koji se dogodio u 2003. godini, i koji je rekao bih u hrvatskoj javnosti, u hrvatskim medijima gotovo bio nezapažen, to svakako mislim da nije dobro, jer mnoge druge puno manje važnije stvari zaslužuju neprihvatljivu medijsku pažnju. U deklaraciji o znanju između ostalog stoji citiram: "Hrvatska Akademija znanosti i umjetnosti smatra svojom dužnošću zazvoniti na uzbunu". Zbog stanja u kojem je hrvatsko društvo s obzirom na znanje i njegovu primjenu o razvitku hrvatskog društva i ukazati na perspektive. Zvona zvone na uzbunu, zvona koja dolaze iz Hrvatske Akademije znanosti i umjetnosti gotovo neprimjećena u hrvatskim medijima, hrvatska sabornica kad se o tome raspravlja prazna. Citiram neke važne dijelove deklaracija znanjima: “Razlike u znanju i njegovoj primjeni postaju glavni čimbenici koji dijele razvijene zemlje od nerazvijenih, bogate od siromašnih, visoki životni standard od niskog.” Ništa novog ali nešto što je važno, nešto što je istina, nešto što treba naglasiti, nešto na što treba upozoriti. Jer neće biti dobro ako iste konstatacije u budućnosti se budu ponavljale bez odgovarajućih promjena. Hrvatska se znanjem treba izvući iz kruga slabije razvijenih zemalja i spriječiti da se produbi njezina sadašnja, tehnološka zaostalost. A tu tehnološku zaostalost vidimo svakog dana i u Hrvatskom saboru. Bilo je to jutros trivijalno kada smo trebali glasovati. Kao student možda treće godine Fakulteta elektrotehnike, računarstva rekao bih, napravio bih sigurno bolji sustav nego što je ovaj kojeg danas imamo na raspoloženju. Upozorava dalje ovaj dokument. Ta se zaostalost i uopće nedostatak znanja odražava u poteškoćama u koje su zapala nekad do sada uspješna poduzeća s dramatičnim padom proizvodnje izvoza, zatim u ozbiljnim nedostacima državnog aparata sa zastarjelim oblicima organizacije funkcioniranja. Citiram Deklaraciju o znanju, restrukturiranje gospodarstva i revitalizacija društva na višoj razini kvalitete i sa većim udjelom znanja postaje egzistencijalno pitanje. Nekoliko riječi u dokumentu vezano je i uz ocjenu današnjeg položaja Republike Hrvatske. Današnji položaj Hrvatske, stoji u ovom izvješću obilježen je zaostajanjem u razvitku ne samo u odnosu na najrazvijenije zemlje svijeta nego i u usporedbi sa zemaljama središnje i istočne Europe i to je upozoravajuće. Zato što mnogi imaju potpuno krivi osjećaj da to nije točno. To se zaostajanje očito i ne samo u gospodarskim rezultatima nego i na svim drugim područjima ostvarivanja i povećanje kvalitete života. Na nju upućuju demografski, ekonomski pokazatelji kao i konkretne mnoge druge slabosti. Dalje, ono što bih htio istaknuti a stoji u ovom važnom, rekao bih prevažnom dokumentu, odnosi se na sljedeću činjenicu. Druge su, citiram: “Druge su zemlje u tehnološkoj i znanstvenoj revoluciji koja se odvijala znale naći put ubrzana razvoja što Hrvatskoj nažalost nije uspjelo. 80-te godine bile su godine u bivšoj državi, obilježene kompletnom stagnacijom gospodarstva što je nažalost nastavljeno nazadovanjem i u 90-im godinama. Treba podsjetiti i na činjenicu da su ratna razaranja u Republici Hrvatskoj uništila oko 30% proizvodnih kapaciteta a da se punih 10 godina u Republici Hrvatskoj 80-te do 90-te na razvoju i stvaranju proizvodne infrastrukture i usvajanju novih tehnologija nije ništa radilo. Upozoriti ću i podsjetiti ću možda na jednu činjenicu. Imao sam prilike 1980. godine raditi na jednom dokumentu koji se zvao strategija razvoja elektroničke industrije u Republici Hrvatskoj 1980., 2000. godina. Ne samo da se nije dogodilo ono što je tim dokumentom bilo predviđeno nego nažalost danas 20 godina kasnije ili nešto više u elektroničkoj industriji Republike Hrvatske više nema, oni koji su takav dokument radili kao sto je Riz, Tesla, Končar itd.. Neki od rezultata tih činjenica zabrinjavaju! U razdoblju 1992. do 2001. godine izvoz roba iz Republike Hrvatske gotovo se nije povećao. Oscinirao je svega možda nekoliko posto. 1992. godina 4 milijarde 445 milijuna, 2001. godina 4 milijarde 666 milijuna. To je u uvjetima globalizacije iznimno skroman rezultat jer se svjetski izvoz u tom vremenskom razdoblju gotovo udvostročio pa su mnoge zemlje značajno povećale svoj izvoz. Deklaracija kao važan dokument traži izlaz iz tog stanja. Postavljeno je pitanje kako izaći iz tog nezavidnog stanja i nude se neki odgovori i ja bih neke od njih istaknuo i onda i komentirao. Sve počinje od toga da sposobne ljude koje imamo bolje koristimo, da mlade ljude koje obrazujemo, motiviramo i da ih što više uključujemo na sva ona mjesta na kojima bi trebali biti. Ovaj dokument također upozorava na neke činjenice, manje od 10% registriranih znanstvenika u Republici Hrvatskoj godišnje objavljuje na razini svjetskog prosjeka oko jedno dijelo 2 godine. Dalje, ono što je važno, ulaganje u istraživačko i razvojni rad u Republici Hrvatskoj na dnu je ulaganja u Europi a i taj nedostatan novac, posebno naglašavam najvećim dijelom pogrešno se ulaže. Znanstvena zajednica Republici Hrvatskoj vrlo često koja bi sama po naravi stvari morala težiti prepoznavanju, održavanju, nagrađivanju kvalitete sastoji se od velikog broja ljudi koji po svjetskim kriterijima u nju ne spadaju. Težište ovog dokumenta i posebno u njegovom zaključnom dijelu vezano je uz primjenu znanja. Broj znanstvenika koji su zaposleni u izravnom gospodarstvu a to svakako bitno utječe na konkurentnost tog gospodarstva, na transfer i primjenu znanja iznosi u Sjedinjenim Američkim Državama 80%, u Europskoj uniji 52%, u Sloveniji 10% a Hrvatskoj svega možda nekoliko posto. I to je isto tako jedan važan dijagnostiki parametar. I rekao bih, ovaj dokument zaista daje jedan kvalitetan kako se to popularno kaže due diligenst ili duginsku analizu hrvatskog gospodarstva i hrvatskog društva u cjelini. Treba odgovarajućim mjerama poticati da što veći broj mladih stručnjaka, najvišeg stupnja obrazovanja nađu mjestu u domaćim proizvodnim organizacijama, tamo danas gotovo da ih više i nema. Ne treba dužiti, ali evo, dozvolite u samom zaključku rekao bih i sljedeće, piše i u ovom dokumentu. Današnji, naime položaj Republike Hrvatske kritičan, gospodarsko zaostajanje kroz proteklih 20-ak godina te ratna stradanja i agresija i njezine posljedice pored prije nepovoljnih demokratskih kretanja i gospodarskih uzrokovale su situaciju u kojoj se danas, nažalost kao društvo nalazimo. Svakako akademijina zvona za uzbunu zvone, ovdje kao javnosti nema, rekao sam sabornica je prazna, ali ja bih zaključio sa sljedećom konstatacijom u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Svakako puna potpora ovom dokumentu, ovom važnom dokumentu Kluba zastupnika HDZ-a ali svakako ne bi bilo dobro da osim potpore ništa drugo konkretno ne predložimo. I u tom smislu slobodan ću biti reći sljedeće. Ovaj dokument štampan je u svega 500 primjeraka, trebalo bi učiniti sve da se ovaj dokument štampa barem u 50 tisuća primjeraka i da se distribuira u hrvatskom društvu jer je on jedna od najboljih dijagnoza suvremene hrvatske i problema s kojima se suočava ne samo hrvatsko gospodarstvo nego i hrvatsko društvo u cjelini. I svakako mislim da ovaj dokument, gospodine predsjedniče zaslužuje posebnu pažnju i biti ću slobodan predložiti da o deklaraciji, o znanju, Hrvatskoj temeljenoj na znanju i primjeni znanja možda već na jednoj idućoj sjednici Hrvatskog sabora, početkom iduće godine održi se jedna tematska rasprava kako ova Deklaracija o znanju i primjeni znanja kao poticaj ne ostane u ovoj fazi u kojoj se ona nalazi. Ona mora biti prepoznata, ona mora dobiti poticaj i ja bih rekao zajedničkim organiziranim naporima i hrvatske Vlade i ostalih institucija i uz punu potporu Hrvatskog sabora, sve ono što je važno za poticanje znanja i primjenu znanja u hrvatskom gospodarstvu može se možda formulirati u jednom, ja bih rekao važnom, možda ambicioznom, možda preambicioznom zakonu o znanju i primjeni znanja u modernizaciji, restrukturiranju i povećanju konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Hvala lijepa.
Molim. Ovo je rasprava o izvješću o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2003. godini. Klub zastupnika HNS-a, PGS-a, poštovana zastupnica potpredsjednica Vesna Pusić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodo iz Akademije, kolegice i kolege. Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je jedna i mora biti jedna od ključnih institucija našeg civiliziranog nacionalnog identiteta. Kolega Čosić prije mene je u ime Kluba HDZ-a govorio opširno o tekstu Hrvatska temeljena na znanju odnosno akademijinoj Deklaraciji o znanju koja se temelji na studiji «Hrvatska temeljena na znanju». Ja zato neću ovdje ulaziti u ime Kluba HNS-a PGS-a u detalje te studije koju također smatramo izrazito kvalitetnom. Hoću ukazati na jedan drugi moment. HAZU se vrlo često smatra nekom vrstom pristojnog naklona cijelog društva prema svojim ostarjelim znanstvenicima. Nešto što je nužno, što svaka zemlja ima, ali što zapravo je više neka vrsta simbolične institucije nego institucije koja stvarno sudjeluje u promišljanju aktualnih tema i formuliranju strategija razvoja. Čini mi se da se može reći da je tekst «Hrvatska temeljena na znanju» jedan tekst koji pokazuje da nije tako. Među najmodernijim ako hoćete, među najavangardnijim idejama u strategijama razvoja Hrvatske i to gospodarskog kao i svakog drugog ili preciznije strategije u prvom redu gospodarskog, a onda i svakog drugog razvoja jeste ideja da je obrazovanje znanost, znanje glavni instrument uspješnog razvoja Hrvatske i uspješnog pronalaženja vlastitog segmenta na zajedničkom tržištu u prvom redu radne snage u budućoj Europskoj uniji odnosno u Hrvatskoj budućnosti u Europskoj uniji. Tamo gdje Hrvatska može biti konkurentna nije niti niskokvalificirana radna snaga nego je upravo su ljudi sa visokim obrazovanjem, ljudi koji su obrazovani u području znanosti i visokog obrazovanja i prema tome to je ne samo pitanje kvalitetnog razvoja nego je pitanje i gospodarskog opstanka Hrvatske u budućnosti. I sa tog stajališta Deklaracija o znanju odnosno tekst studije «Hrvatska utemeljena na znanju» pokazuje da je moguće iz institucije kakva je akademija, da je moguće da izađe jedan tekst koji je apsolutno na, u prvim, prvoj liniji ako hoćete onoga što je moderni koncept razvoja Hrvatske i da se ima osim pijeteta nešto i naučiti, iskoristiti i uključiti posao koji se radi u akademiji u ono što je strategija i formiranje i formuliranje strategije hrvatskog razvoja u budućnosti. Podržavam apsolutno ideju koja je ovdje nastala da o tom tekstu organiziramo raspravu i ovdje u Saboru koristeći naravno i naše vlastite, naša vlastita promišljanja o korištenju znanja kao instrumentu razvoja Hrvatske odnosno kao središnjoj i temeljenoj strategiji za razvoj Hrvatske u desetljećima koja su pred nama. Istaknula bih još jedan moment koji je spomenut u ovom izvješću, a odnosi se na znanstvenu istraživačku djelatnost koja se kao što se vidi iz izvješća ne odvija samo u akademijinim razvoja dakle tamo gdje sjede dopisni izvanredni i redoviti članovi Akademije nego se odvija i u zavodima, centrima, laboratorijima i kabinetima, drugim riječima na onim mjestima na kojima sjede mlađi znanstvenici. Na onim mjestima na kojima ne sjede ljudi koji su svojom cjelokupnom karijerom zaslužili status akademika, koji još pred sobom imaju duge godine znanstveno-istraživačkog rada i sa tog stanovišta akademija može biti ono dragocjeno mjesto na kojem se kombinira energija, znatiželja i kreativnost mlađih znanstvenika sa iskustvom i širokim znanjem ljudi koji su cijeli svoj život posvetili pojedinim znanstvenim disciplinama i koji upravo tim iskustvom i znanjem mogu pomoći stimulirati, napraviti jedno pozitivno okruženje za mlađe znanstvenike koji rade u zavodima i centrima Akademije. I ako treba podržati neku djelatnost više nego što je to do sada činjeno unutar Akademije smatramo da je to upravo djelatnost koja se koncentrira u zavodima i centrima Akademije i koja omogućava kombiniranje znanstvenog iskustva sa mladenačkom znanstvenom znatiželjom. A ako pogledate ovaj izvještaj vidjet ćete da između ostalog u akademijinim institutima i centrima rade 30 odnosno primljena su 33 znanstvena novaka, taj broj sigurno treba proširiti i kombinirati sa asistentima i mlađim ljudima u znanosti upravo zato da bi iskoristili ono nasljeđe koje nažalost u Hrvatskoj obzirom da znamo obrazovnu strukturu nije takvo da bi se njime mogli razbacivati. Ono nasljeđe koje u akademijinim razredima u smislu znanstvenog iskustva i znanja postoji i da bi ono zaživjelo u projektima koji ovim, na kojima rade i ovi mlađi znanstvenici u akademijinim centrima i zavodima. Treći moment koji nam se u Klubu HNS-a PGS-a činio važnim je činjenica da je u protekloj godini, dakle 2003. HAZU postala članicom Europske zaklade za znanost. Kao što znate u tom razdoblju i Hrvatska je ustanovila Nacionalnu zakladu za znanost i u tom pogledu mislim da bi trebalo povezati čvršće i Hrvatsku nacionalnu zakladu za znanost i Akademiju i vidjeti u kojoj mjeri je i ta akademijina veza sa Europskom zakladom za znanost mogući kanal bolje i tješnje suradnje između naše Nacionalne zaklade i Europske zaklade. Temeljem ove tri navedene ili četiri navedene točke mislim da je važno da ustanovimo da bi bilo dobro imati povremene oblike bliže suradnje između HAZU, dakle između Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i Sabora tj. Između pojedinih što saborskih odbora, a što konkretno nedavno formiranog mješovitog saborskog odbora koji će raditi zajedno sa članovima odnosno specijalno niminiranim odborom europskog parlamenta. Na praćenju i eventualno facilitiranju približavanja Hrvatske Europskoj uniji i svih procesa vezanih na pregovore. Kao što znamo u tom procesu između ostaloga razvogarat će se vrlo detaljno o 29 specifičnih, stručnih, znanstvenih u velikoj mjeri područja. Za koje potrebno imati široko znanje detaljniju znanstvenu podlogu da bi se moglo kvalificirano definirati hrvatsku poziciju i interese u tih 29 područja. I da bi se moglo kvalificirano moglo braniti hrvatske interese i poziciju u pregovorima o tih 29 područja. Na tom području SAbor kao znanstvenu podršku po mome mišljenju nužno mora koristiti različite znanstvene institucije. ali prije svega upravo ljude u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti, jer tamo postoje i zavodi ali i razredi koji sebave specifično pojedinim područjima vezanima za te pregovore. Dakle, ono za što mi u velikoj mjeri ili većina nismo ekpirani je upravo ono za što je akademija najbolje ekipirana, a to je znanstvena podloga znanstvena podrška da bi se u jednom političkom procesu mogli kvalificirano i definirati i braniti hrvatski interesi. I u ime Kluba HNS-PGSa predlažemo da formiramo jedno zajedničko privreno radno tijelo koje će surađivati sa našim djelom mjješovitog saborskog odbora koji će raditi sa Odborom Europskom parlamenta, upravo da bi dobili tu podlogu koju akademija nudi koju akademija posjeduje. I da bi s druge strane i realizirali u tom procesu nešto od onoga što je definirano izmešu ostaloga i u akademinoj deklaraciji o znanju, odnosno, akademijinoj studiji Hrvatska utemeljena na znanju. Korištenje upotreba primjena znanstvenih spoznaja primjena kumuliranog znanja u praktičnoj realizaciji nacionalnih interesa. HNS – PGS će podržati pr ihvaćanje izvjeća o radu HAZU i svakako podržava i inteprelaciju odnosno zamolbu koja je došla od HAZU da joj se ostave sredstav koja su preostala iz 2003. u 2004. godini. Ali i da se razmotri mogućnost u sljedećem proračunu da se razmotri mogućnost povećanja iznosa kojim se financira znanstveno istraživačkač djelatnost upravo u akademijinim zavodima, centrima i laboratorijima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Klub SDPa poštovani zastupnik Antun Vujić.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo izvještaj o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti je sigurno dobar povod da se raspravljajući o toj neposrednoj temi zapravo dodirnemo točke uloge Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i uloge svega onoga što ona predstavlja. Ta uloga je sigurno velika, i ona sigurno je uvijek u relaciji sa određenim povjesnim prilikama u kojima djeluje Akademija. Ne treba zaboraviti i dapače vjerojatno iz toga treba izvući odrene dedukcije kada danas razmatramo smisao funkcioniranja izvještaje i prespektive Akademije da je ona dakle jedna od onih središnjih nacionalnih ustanova koje su se Hrvatskoj gradile negdje polovicom 19. stojeća zajedno sa sveučilištem sa arhivom sa društvom književnika, maticom hrvatskom i tako dalje predstavljala je u jednom trenutku institucinalnu izgradnju Hrvatske i to baš u srazmjeru u kojem ta ista Hrvatska tada nije imala državnu izgradnju. I kroz cijelu to razdoblje dakle počeći od Kukuljevića pa nadalje, Akademija je imala jednu izuzetnu ulogu ona je ta uloga nikada nije bila dakle, nikada je nije bilo moguće posve odjeliti, od njene ukupne nacionalne izgradnje. Koja je dakako u jednom trenutku izgledala na jedan način u drugom trenutku na drugi način. Danas međutim kako izgleda to je pitanje koje trebamo iznova postaviti i koje dakako ja vjerujem da se i postavlja i da će moći biti riješeno. To znači kako da one ustanove koje su dakle nikle u okviru jednoga trenutka kod izmjenjenih prilika i državnih i političkih kod dakle prvo izborene hrvatske samostalnosti, drugo jednoga izuzetno inovativnoga i zahtjevnoga koncpeta današnjega znanja, znanosti, umjetnosti i kulture razvitka što adekvatnije ostvaruju svoju ulogu. To je dakako jedan vrlo vrlo složen zadatak i taj zadatak dakako, mora biti s jedne strane prepušten dakako autonomiji, same Akademije jer SAbor u tom pogledu i ne treba da daje odgovarajuće sugestije, ali razumije se nije loše zajednički raspravljati o svim elementima na koji način da Akademija izvrši te svoje povjesne i neumrle da tako kažem povjesne zadaće koja ona ima. U samom izvještaju navodi se cijeli niz aktivnosti Akademije. To su sve uglavnom standardne aktivnosti i oko toga dakako ne bi trebalo biti nikakvog spora i također klub SDPa će podražati izvještaj. Ono što po mome po mišljenju našem bi možda trebalo staviti u središte jednoga novoga osuvremenjenja akademinijih funckija sa stanovišta dakle modernih zahtjeva, to je možda i jedan rad na jednoj novoj otvorenosti Akademije prema svim segmetnima znanstvenih, umjetničkih i kulturih inicijativa, koje su danas nužno drugačije nego što su to možda bile ranije. Otvorenost plus kriteriji, mislim da je to ključ ako bi se u dva sama teremina moglo sažeti ono što javni zahtjevi prema Akademiji to bi možda bila ta dva termina. Otvorenost na način koji već se i prakticira u nekim djelovima, prvenstveno prema mlađima, prenstveno prema dakle čitavom nizom novaka koje Akademija i sada također koristi rabi i gdje se oni sami mogu razvijati. Plus kriteriji. Kriteriji izvsonsti. Jer malo tko u našem društvu osim dakako sveučilišta i znanstavenih instituta može na tako jedan sintetski način izraziti ukupnu potrebu i ukupne zahtjeve koji su nam uz izuztno potrebni a to kriterij izvrsnosti, kao zapravo onda i kriterij onoga da možemo postaviti one metodologije po koje bi mogli postaviti i ono što se dakle naziva deklaracija o znanju. To su dva paralelna procesa. Otvaranje, stvaranje ne krovne organizacije nego između ostaloga i animatorske, jedne funkcije prema izražavanju ovih novih tendencija koje ga vrlo često nose mladi ljudi, i koji u pojedinim razredima i u pojedinim institucijama Akademije zaista i izlaze prema javnosti i dakako onda stvaranje jednoga garancijskoga elementa Akademije koji je direktno vezan ne samo za razvitak društva nego usudio bih se reći i za stabillnost samoga društva. Akademije u tom pogledu imaju zaista dvostruku funkciju, one izražavaju potrebu za razvitkom društva. Ali one na neki način izražavaju jednu stabilnost društva stabilnost da se u nacionalnim institucijama prvih kategorija organizira i da one predstavljaju određen kvantum savjesti na dakako kriterijima o kojima je ranije bilo riječi. Položaj obrazovanja, znanosti i kulture jel upravo Akademija pokriva ova tri pojma djelatnosti u potpunosti jest međutim položaj koji dakako nije samo položaj političkih vlasti, budžeta i drugih prema Akademiji, nego svega zajedno prema društvu u cjelini. To znači da rasprava o položaju znanja i o Hrvatskoj utemeljenoj na znanju koja je značajan prinos dao i dokument deklaracije koje imamo pred sobom zapravo je permanentno rasprava u ovom istom Saboru kada govorimo o budžetima, kada govorimo o projektima, kada govorimo o konkretnim stvarima gdje se manifestira ideja, da dakle Hrvatska treba biti utemeljena na znanju. U tom smislu raspravu o Akademiji vidim i kao raspravu o cjelokupnosti toga sustava u kojem je Akademija jedan od najvažnijih ustanova i najuglednijih institucija, ali koji mora generirati na svim drugim elementima svoje da tako kažem pozitivne impulse. U tom smislu je i vanjski, društveni položaj Akademije vrlo važan, jer ona dakako ne može biti pasivna ni prema onim pojavama kada se te iste deklaracije ne mogu pozvati na neku konkretnu, praktičnu, da tako kažem pozitivnu praksu. Mi to smo pokušali u nekoliko navrata i u zadnjih da tako kažem četiri godine ukoliko sam i sam dijelio te ideje, uvelike pomaknute unaprijed, tako da su i znanost i kultura i obrazovanje bili znatno šire financirani. Mislim da je dakle položaj Akademije, da na neki način i u tom aspektu budi na odgovornost one koji odlučuju, jer kao što Sabor ne odlučuje o Akademiji, ona je autonomna,tako isto niti Akademija nažalost ne može odlučivati o onim istim vrijednostima, koje podupire, nego to dakle čini ovaj Sabor. Ali u koleraciji svih tih pozitivnih aspekata ja mislim da možemo doći do jedne rekonstrukcije, jednoga novoga, izuzetno aktivnog položaja Akademije, izuzetno aktivnog položaja, zato što postoje i određeni primjeri i brojni primjeri da upravo Akademija u simbiozi sa otvaranjem prema mladim ljudima postiže u nekim segmentima vrlo dobre rezultate i da je dakle Akademija na neki način, kada su u pitanju znanost, obrazovanje i kultura, domovina svih onih koji se time bave i gdje dakako sa uglednim ljudima koji su cijeli svoj život posvetili ovim elementima i koji više na neki način i ne moraju polagati dnevno ispite iz toga koliko su u nečemu aktivni ili ne, na jedan dakle način, srdačnoga međuodnosa, ne bih rekao pokroviteljstva, nego srdačnoga međuodnosa sa svim drugim segmentima Akademiju na neki način dobijemo, dakle u toj jednoj aktivnosti prema onim istim načelima na kojima je sama i postavljena. Hvala lijepa.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Ruža Tomašić. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Kajo Bučan.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Imamo danas pred sobom izvješće jedne institucije kojom se zapravo trebamo posebno ponositi. Danas treba raspraviti zapravo o učenom društvu za njegovanje prosvjete narodnim jezikom, jer ga je tako nazvao još 1821. Tomaš Miklaušić i podržao ga Hrvatski sabor zaključkom iste godine. Kako taj zaključak onda nije prihvaćen, Sabor je čak u tri navrata svoj zakonski prijedlog uporno obnavaljao da bi 1866. izabrao prve Akademijine članove i njihovim izborom Akademija bila je pravno konstituirana. Hoću reći da nas na ovu raspravu obvezuje i Zakon o HAZU, ali i povijesno utemeljeni razlozi. Sva ona nastojanja naših predstavnika u ovom Visokom domu na uspostavi Akademije. Nakon uspostave samostalne i demokratske Republike Hrvatske 26.lipnja 1991. ovaj Visoki dom je donio novi Zakon o HAZU kao najvišoj znanstvenoj i umjetničkoj ustanovi u Republici Hrvatskoj čime je zakonski potvrđena činjenica njezina cjelokupna dotadašnjeg djelovanja. Glavni zadaci Akademije utvrđeni su u članku 3. Zakona o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti. Godine 1887. tiskan je prvi svezak Ljetopisa. Do danas je tiskano 107 takvih svezaka, knjiga Ljetopisa koji predstavljaju godišnju publikaciju Akademiju i njezin administrativni glasnik, a mi danas ovdje pred sobom imamo samo sažetak te knjige u kojoj je pregledno i sustavno prikazan cjelokupni rad Akademije u 2003. godini. Znanstveni i umjetnički rad Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti organizira se danas u 9 njezinih razreda, u znanstveniom vijećima i odborima, u znanstveno-istraživačkim jedinicama čiji se pregled iscrpno daje u tekstu. Navedeni su podaci o članstvu, zasjedanjima i njihovoj vrsti, rad predsjedništva, rad zaklade i pomoć Vlade i Sabora. Prikazanf je rad Akademijinih odbora, razreda i drugih jedinica, posebno znanstveno-istraživačke jedinice koje su tijekom 2003. godine radile na 44 znanstvena, takozvana matična projekta. Darovano je 400 svezaka svojih izdanja knjižnicama širom Hrvatske. Akademija ima preglednu i ažuriranu web stranicu i vrlo raširenu nakladničku djelatnost koja iznosi 105 svezaka u 2003. godini. U odnosu na sredstva s kojima je Akademija raspolagala, a ovdje su spomenuta i većina je iz državnog proračuna, tj. 80,35% uočava se višak prihoda nad rashodima u iznosu od 1.729.516 kuna. Što se tiče odobrenih srredstava što ih Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti nije utrošila u protekloj godini, a budući da se u ovom slučaju radi o dugoročnom istraživačko-izdavačkom projektu pod nazivom "Hrvatska i Europa" u kojemu sto sudjeluje veći broj domaćih i inozemnih nositelja, pridružujem se stajalištu da odobrena sredstva svakako trebaju ostati na raspolaganju Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti u svrhu nesmetane provedbe projekta. Obzirom na navedeno, predlažem da se prihvati izvješće o radu HAZU za 2003. godinu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Želi li gospodin akademik Cvetnić još nešto reći? Izvolite.
Dozvolite samo nekoliko riječi. Kao prvo zahvaljujem na vašem interesu koji ste pokazali u vašim raspravama. Zahvaljujem vam i na tome što je vaš interes bio pobuđen, da na neki način kažem, pozitivnim vibracijama. Akademija naime nije naučena da se o njoj govori. Deklaracija o kojoj ste danas lijepo i puno govorili i nadam se čuli mnoge stvari je prošla manje više nezapaženo, kao što prolaze nezapaženo i mnoge druge aktivnosti akademije. Akademija je institucija koja traje 143 godine, u kojoj nema afera. Možda je to naš nedostatak. Zahvaljujem svima koji ste sudjelovali u raspravi, a posebno dozvolite da zahvalim gospodinu profesoru Selemu, predsjedniku Odbora za obrazovanje, znanosti i kulturu na lijepoj prezentaciju. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Je, poštovanje. Zaključujem raspravu. Gospođe i gospodo zastupnici, idemo izglasovati ovo što smo raspravili. Molim uključite se. Molim kvorum. Dobro. 88, a tu su odmah i ovi svi koji su u dvorani. Danas idemo sa ovim dodatkom da ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Sad molim, uključimo se. Prvo ćemo glasovati o Izvješću o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u godini 2003. Molim glasujmo. Molim rezultat. Molim vas, molim vas pozornosti. 96 glasova za, 8 suzdržanih i nijedan protiv. Prema tome, taj Zaključak je prihvaćen. Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti.
Štovani predsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Evo ja bih pokušao u kratkim crtama, jer ste materijal dobili u pisanoj formi izložiti Izvješće rada mirovinskog tržišta za 2003. godinu. U uvodnom dijelu bih rekao da je 2003. godina bila, ajmo reći tako i početak, ali već i dovoljno razvijena da se već tržište mirovinsko i konsolidira. Govorim ovdje jer sam čuo da se radi o objedinjenoj raspravi jer će se voditi i za prvi stup jer poslije 2002. godine mi u Hrvatskoj imamo troslojni mirovinski sustav koji je zadržan I. stup, to je generacijska solidarnost i dosta različit sustav mirovinske štednje u II. i III. stupu, odnosno obvezne i dobrovoljne mirovinske štednje. U 2003. godini je došlo do spajanja mirovinskih fondova i danas imamo četiri obvezna mirovinska fonda što je bilo razlog i zakonskih ograničenja jer limit broja članova je trebao doseći 80 tisuća članova, pa su tri fonda bila, ajmo reći tako, usisana od strane većih fondova ili su bila slobodno na tržištu prodana. U 2003. godini imamo broj članova koji su u obveznom mirovinskom stupu, odnosno štednji milijun i 71 tisuću, što vidimo da je gotovo četvrtina Hrvatske i gotovo 80% radno aktivnog stanovništva zaposlenih je u obveznom mirovinskom osiguranju. Sa aspekta imovine fondova mi možemo biti zadovoljni jer imovina fondova je rasla po jednoj jako dobroj stopi i vidjeli smo da su sa tim djelom u Hrvatskoj djelomično riješene i struktura javnih financija, odnosno i naplate samih doprinosa. Imovina fondova je bila na kraju 2003. godine na razini 4,6 milijardi kuna, da bi ona danas već dostigla razinu preko 7 milijardi kuna. Što se tiče obveznih mirovinskih fondova oni su u svojoj strukturi i osnivačkom kapitalu većinom vezani ili na veće osiguravajuće kuće ili na bankarski sektor. Također pored obveznih mirovinskih fondova također su osnovane i dobrovoljna mirovinski fondovi i približno ista je struktura osnivača takvih fondova, što je i razumljivo s obzirom na usko tržište, plitko tržište financijske strukture i samu financijsku strukturiranost cjelog hrvatskog tržišta gdje je i dalje vlada bankocentrični sustav, ali ipak sa tendencijom da mirovinski fondovi i ostali investicijski fondovi zauzimaju svoj dio kolača na tome tržištu. Što se tiče samih ulagačkih politika treba naglasiti jednu dobru stvar što se tiče samih mirovinskih fondova, a to je da je 91,3% mirovine mirovinskih fondova uloženo u Republiku Hrvatsku. Tu imate različita tumačenja kapitala koji je prodoran iz bankarskog sektora, iz drugih sektora, leazing kuća itd. koji svoje puteve nalaze i u drugim putevima koji nisu samo u funkciji razvoja hrvatskog gospodarstva. Mi smo uspjeli i danas uspijevamo zadržavati, mada imamo dosta velike pritiske prema izvozu kapitala van. Zašto je to tako? Napomenuo sam već na početku da je problem samoga financijskog tržišta i plitkosti financijskoga tržišta. U ovom trenutku mirovinski fondovi imaju jednu značajnu strukturaciju prema tome da sa početka djelovanja mirovinskih fondova, kada je gotovo 95, 96% imovine bilo uloženo u državne obveznice, danas nam je situacija i to je sa kraja 2003. godine na razini 65% imovine da je uloženo u državne obveznice a ostatak imovine što je već vrlo značajan kolač imovine ulaže u druge vrijednosne papire. Sa aspekta tržišta kapitala i što se događa na tržištu kapitala treba naglasiti da trend koji je bio unazad dvije godine da se on nastavlja i u ovoj godini i da je on vrlo pozitivan sa pozicije potražnje vrijednosnih papira i imovine na financijskom tržištu. S toga aspekta treba i gledati pobuđeno tržište kapitala kroz izdavanje obveznica od strane muncipalnih obveznica, od strane gradova, imamo pitanje Zadra, imamo pitanje Koprivnice i još nekoliko sredina koji najavljuju emitiranje obveznica. Naravno da je to jedna novina i na financijskom tržištu i da imamo problem glavni koji se stvara, to je znanje. Jednostavno tu puno znanja nema, posebno u manjim gradovima, manjim mjestima ali mi smo i dalje jedan bankocentrični sustav sa dominacijom bankarskog sektora i kreditne ekspanzije. Što se u načelu mijenja i to je dobro da se mijenja, ali to je naravno da se ne može ni preko noći napraviti nego treba puno raditi na edukaciji i mi smo kao institucija u prošle dvije godine i početkom ove godine napravili posjetu gotovo svim županijama, gradovima preko Hrvatske gospodarske komore gdje smo pokušali i sa edukacijom ljudi od strane, znači i gradonačelnika i načelnika i župana da bi približili tu tematiku lokalnoj upravi. Što se tiče prinosa samih mirovinskih fondova od početka kolanja cash flowa, odnosno novčanih tijekova do danas, on je na jednoj vrlo zavidnoj, visokoj razini, on iznosi 8,41%. Dakle, gotovo 9% imamo na godišnjoj razini prinose mirovinskih fondova. Ako vam je približiti taj dio da se radi o mirovinskim fondovima koji su konzervativni fondovi, oni nisu klasični investicijski fondovi koji ulažu u sve što se na tržištu nalazi. Da smo imali tu mi bi onda napravili vjerojatno prinose i 20 i 30%, ali sa velikom vjerojatnosti većega rizika. Kako se radi o mirovinskim fondovima kako kod nas, tako i u svijetu da se radi o konzervativno ulagačkim politikama mi smo se ograničili na ulaganje samo u najvrednije vrijednosne papire, to su vrijednosni papiri iz prve kotacije, to su državne obveznice, to su depoziti i nešto iz vanjskih portfelja koji također imaju prema kreditnim rejtinzima najveću vrijednost. S tog aspekta treba izreći i potencijal same fondovske industrije. Fondovska industrija kako je i na početku priče kad je i krenula priča i danas je doslovno ista. Ona treba biti pokretač gospodarskih aktivnosti, ona u financijskom sektoru koja se bavi financijskim sektorom to i je danas jer i danas bez mirovinskih fondova kao institucionalnog ulagača ne možete, ništa se ne događa oni danas raspolažu sa kapitalom od 7 milijardi kuna koji je emitiranja svake tranše obveznica, kod emitiranja korporativnih obveznica jer su mirovinski fondovi prisutni. Imamo mi i pitanja zašto ne ulažemo u neke dionice itd., ali to je jednostavno takav tip industrije kojoj je rizik sveden na najmanju moguću mjeru, jer ovdje se radi o jednom partnerskom odnosu doslovnom između države i privatnog sektora. Ipak je država ta koja je omogućila privatnom sektoru, privatnim fondovima taj dio imovine i ona mora biti pod snažnom regulacijom države, tako je i zakonski riješeno. Cjelokupni portfelj ulagačkih politika je ograničen na najvrednije što u Hrvatskoj imamo. Naravno u sljedećoj fazi potencijala mirovinskih fondova i razvoja te dijela industrije da ćemo mi se morati osloniti na značajne projekte koje će u Hrvatskoj se i dalje razvijati, koji će u Hrvatskoj biti dugoročno usmjeren. Jer ne zaboravite da ročnost ovoga kapitala u mirovinskim fondovima se kreće minimalno 25 godina, a prosjek neki između 35 i 40 godina. Da bi vam približio strukturu ročnosti bankarskog sektora, ona iznosi oko godinu i pol dana. To znači da vi možete preko fondovske industrije koja je sada u začetku još, ona je … ali i dalje u začetku sa svojih 7 milijardi kuna, ali sa 10 godina ročnosti kada dođe onda je to jako veliki potencijal i taj potencijal treba dobro usmjeravati. On mora prije svega čime se mi i bavimo i usmjeravamo, biti usmjeren u hrvatsko gospodarstvo, u projekte ali na žalost mi imamo ponekad i sa strane ponude nemogućnosti da kupi se, da jednostavno ljudi se boje burze, boje se tržišta kapitala, boje se transparentnosti, ali naravno da će vrijeme uraditi svoje i da će kroz taj segment sigurno doći do toga da će vrijeme pokazati da je to vrlo kvalitetan izvor sredstava i na kraju bi u zaključnom razmatranju izrekao da mirovinski fondovi u 2003. i u nastavku 2004. godini imaju potencijal koji je i zakonski usmjeren na razvoj hrvatskog gospodarstva i da će, mi već razgovaramo dosta i sa lokalnim zajednicama i sa Ministarstvom financija, da se ide i prema tranšom razvojnih obveznica koji bi bili konkretni za konkretne i ciljane projekte. Evo, zahvaljujem. Hvala.
Hvala. Molim ravnatelja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, gospodina Milu Rukavinu, da podnese dodatno, da obrazloži dodatno Izvješće o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003. godinu.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Izvješće o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003. godinu donijelo je Upravno vijeće zavoda na svojoj 3. sjednici održanoj 28. srpnja 2004. godine te je izvješće u smislu izvršenja zakonske obveze proslijeđeno Hrvatskom saboru radi davanja mišljenja. Predmetno izvješće također je dostavljeno i nadležnom Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva te umirovljeničkim udrugama. Na predmetno izvješće mišljenje su dali Vlada Republike Hrvatske te saborski odbori: Odbor za financije i državni proračun i Odbor za rad i socijalnu politiku i tijekom rasprave su postavljena određena pitanja na koja je Zavod dao i pisane, odgovore u pisanom obliku. Izvješće koje imate pred sobom je sadržajno vrlo bogato podacima o stanju sustava mirovinskog osiguranja utemeljenog na generacijskoj solidarnosti sa prikazom statističkih podataka te analizom stanja. Izvješće sadrži i podatke o organizaciji stručne službe, o ljudskim potencijalima, informacijskoj tehnologiji Zavoda, o stanju pregleda portfelja na dan 31.12.2003. te podatke o ostvarivanju prava i radu Stručne službe Zavoda. Izvješće sadrži također i niz tablica i grafikona s usporednim podacima. Nešto o sustavu mirovinskog osiguranja općenito. Sustav mirovinskog osiguranja kao što je poznato, čini okvir koji uređuje način osiguranja rizika starosta, invalidnosti i smrti hranitelja obitelji kao i administrativno i institucionalno uređenje provedbe mirovinskog osiguranja. Važnost mirovinskog osiguranja sustava, mirovinskog sustava u gospodarskom, socijalnom pa i u političkom životu Hrvatske ogleda se u broju osiguranika koji plaćaju doprinos za mirovinsko osiguranje, o broju korisnika mirovine i članova njihovih obitelji koji žive od mirovine te visini izdataka za mirovinsko osiguranje i njihovom udjelu u bruto domaćem proizvodu. Vezano za financiranje sustava mogu napomenuti da su troškovi mirovinskog sustava u 2003. godini iznosili 13,4% bruto društvenog proizvoda i oni su u proteklih nekoliko godina bili jedan od značajnih čimbenika rasta javne potrošnje u Republici Hrvatskoj. Prva razina mirovinskog osiguranja na temelju generacijske solidarnosti također je reformirana, ali i nadalje utemeljena na dva najvažnija načela, a to su načelo solidarnosti i načelo uzajamnosti. Vezano za financiranje mirovinskog sustava mogu napomenuti da se ono financira iz tekuće uplate doprinosa i prihoda iz državnog proračuna koji pokriva izdatke za mirovine ostvarene pod povoljnijim uvjetima i druge zakonom propisane izdatke, a isto tako financira i nedostatak sredstava koji se u iznosu od 5% uplaćuje u drugi stup, to je tzv. tranzicijski trošak mirovinske reforme. U 2003. godini ukupni izdaci mirovinskog sustava i generacijske solidarnosti iznosili su 24 milijarde i 111 milijuna kuna. To je uključujući i izdatke za mirovine ostvarene prema posebnim propisima, odnosno 222 milijarde i 185 milijuna ako isključimo ove podatke o mirovinama ostvarene prema posebnim propisima. U strukturi ukupnih prihoda u 2003. godini, prihodi od doprinosa su činili 56,4% ili 13 milijardi 845 milijuna kuna, a sredstva iz državnog proračuna 43,6% odnosno 10 milijardi i 266 milijuna kuna. Mirovine i mirovinska primanja ostvarena po općim propisima čine 75% ukupnih rashoda za mirovine i mirovinska primanja. Ovo napominjem prem da su mirovine pokrivene samo sa ili samo ili sa 77,7% prihodima od doprinosa dok mirovine ostvarene po posebnim propisima čine 25% ukupnih rashoda. Vezano za podatke osiguranicima i korisnicima mogu napomenuti da je na dan 31.12.2003. godine mirovinu primalo ukupno milijun i 54 tisuća 549 korisnika, a istodobno je evidentirano milijun 443 tisuće, 995 osiguranika i to čini omjer od 1:1,37 broja korisnika mirovina i osiguranika. Također na dan 31.12.2003. godine u Zavodu je bilo 259 tisuća i 911 korisnika doplatka za djecu za skoro 491 tisuću djece. Ukupan broj osoba koji su ostvarili pravo na mirovinu u 2003. godini iznosio je 45 tisuća i 664 što je povećanje za 7% u odnosu na prethodnu godinu. Nešto o podacima o visini mirovine. Prosječna mirovina u 2003. godini i to umanjena za porez i prirez, ali sa uključenim dodatkom od 100 kuna plus 6% iznosila je tisuću 717 kuna. Što čini 43,65% neto plaće svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj u prosincu 2003. godine. Još bi napomenuo da je, s obzirom na nominalni rast, da je nominalni rast mirovine iznosio 3,90%, a troškovi života 2,1%. Realni rast mirovina iznosio je u izvještajnom razdoblju 1,76%. Nešto o organizaciji i ljudskim potencijalima. Stručna služba zavoda je organizirana na teritorijalnom načelu u središnju službu i područne službe i ispostave. U središnjoj službi se provodi drugostupanjski postupak osim onog dijela postupka u provedbi međunarodnih ugovora, te se obavljaju poslovi također zajednički za cijelu stručnu službu u smislu odredaba članka 15. Statuta. U našim područnim službama provodi se prvostupanjski postupak ostvarivanja prava iz mirovinskog osiguranja, poslovi matične evidencije osiguranika, početak, prestanak promjena podataka i tijekom osiguranja i ostali poslovi određeni Statutom zavoda. Na dan 31.12.2003. godine u stručnoj službi zavoda bilo je zaposleno 3 tisuće 258 zaposlenika i ja bi ovdje htio istaknuti strukturu, a od toga je 28% imalo visoku stručnu spremu i 11,6% zaposlenika ima, imalo višu stručnu spremu, a čak 51,6% ima srednju stručnu spremu i 8,8% radnika ima niže stupnjeve stručne spreme. Još jedan podatak, mislim za, ovo je značajan, a to da su podatci o strukturi radnika stručne službe zavoda prema životnoj dobi, odnosno podatci potvrđuju da je, stručna služba zavoda spada u kategoriju starih ili starijih službi. Primjerice, između 41 i 50 godina života ima čak tisuću i 118 radnika ili 34%, a iznad 51 godine života ima tisuću i 45 zaposlenih ili 32,1%. Budući da se tijekom rasprave kroz odbore protezalo pitanje vezano za portfelj, ja bi samo nekoliko napomena naveo o stanju portfelja u izvještajnom razdoblju. Portfelj zavoda u 2003., portfeljem zavoda u 2003. godini gospodario je, kao što vam je poznato, Hrvatski fond za privatizaciju na temelju ugovora o gospodarenju dionicama i poslovnim udjelima od 27. srpnja 2002. godine. Do 31.12.2003. godine u Fondu su na upravljanje prenesena ukupno 443 društva nominalne vrijednosti 3 milijarde i 670, okruglo, 3 milijarde i 670 milijuna kuna, odnosno 541 milijun eura. A na dan 31.12.2003. ukupni raspoloživi portfelj Zavoda u HFP-u je bio 170 društava nominalne vrijednosti od 2 milijarde i 291 milijun kuna, odnosno 318, skoro 319 milijuna eura. Znači, portfelj je od 20.7.2000. do 31.12.2003. smanjen za 273 društva te vrijednost od milijardu i 379 milijuna i 222 milijuna eura. Još jedno pitanje je bilo vezano za raspravu za odbore. Odnosilo se na ustupanje dionica Hrvatskom fondu za privatizaciju. Znači, u skladu sa zaključkom Vlade Republike Hrvatske od 22. veljače 2001. godine Hrvatskom fondu za privatizaciju Zavod je dao suglasnost za ustupanje dionica 147 trgovačkih društava u korist Ministarstva za javne radove, obnovu i graditeljstvo i to za pokriće kapitalnih izdataka, ukupne nominalne vrijednosti od 498 milijuna 901 tisuću 680 kuna i 108 milijuna 827 tisuća 510 eura. U svezi s ovim stanjem portfelja na zahtjev odbora mi smo dostavili i jedno šire pisano očitovanje. U svezi sa ostvarivanjem prava radom stručne službe smatram da u izvješću postoje detaljni podatci i prikaz stanja i da ne treba posebno elaborirati. Možda samo navesti da je tijekom 2003. godine rješavano ukupno 584 tisuće 754 zahtjeva za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja u prvom i drugom stupnju. Evo, smatram da je to najkraća moguća rekapitulacija izvješća o radu Hrvatskog zavoda za 2003. godinu. Na sva vaša pitanja eventualno ću odgovorit usmeno, a svakako, ako je to moguće, a ako ne onda usmeno svakako. Hvala.
Hvala lijepa. U vezi Izvješća o mirovinskim tržištima u Republici Hrvatskoj, žele li izvjestitelji Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo dodatno obrazložiti Izvješće ili ga iznijeti? Ne. Odbor za financije i državni proračun? Predsjednik Odbora, poštovani zastupnik Šime Prtenjača, izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Upravo zato što su bile određene dvojbe na Odboru, a vidimo sada kroz Izvješće da su otklonjene želim ponoviti i pročitati stav Odbora tada, da bismo mogli vidjeti da se ipak u međuvremenu udovoljilo tim traženjima. Prvo, Izvješće o mirovinskim tržištima temeljem svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika, odnosno svoje nadležnosti Odbor je raspravio i uvažio mišljenje Vlade da nisu bila, odnosno da je trebalo objediniti Izvješće iz 2002. i 2003., što vidimo da je kasnije naknadno i učinjeno. U samoj raspravi na Odboru je bilo izneseno nekoliko mišljenja. Ističem posebno ono mišljenje kojim se upozorava na mogućnost znatnog povećanja troškova mirovinske reforme iz razloga što II. i III. mirovinski stup nepotrebno povećavaju troškove funkcioniranja mirovinskog sustava. Naime, dio njihovih poslova mogao bi obavljati I. mirovinski stup i time smanjiti troškove nove mirovinske reforme. Pored toga, istaknuta je potreba izmjene odredbi postojećeg zakonodavstva kojim bi se omogućilo mirovinskim fondovima suvremeniji način ulaganja kapitala na domaćem tržištu. Koje, čuli smo već u Izvješću. I zaključak. Prihvaća se Izvješće o mirovinskim tržištima u RH u 2003. godini, ali objedinjeno pa 2002. zajedno sa izmjenama koje je Vlada uputila kao prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U pogledu Izvješća Vladu, Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003. godinu, želi li predsjednik Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo? Štovani zastupnik Marko Turić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi ravnatelju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, kolegice i kolege. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo na 13. sjednici Odbora održanoj 21. rujna 2004. godine raspravio je ovo Izvješće o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003. godinu. Odbor je Izvješće raspravio kao matično radno tijelo sukladno, naravno, članku 75. Poslovnika Hrvatskog sabora. Predlagatelj je u uvodnom obrazloženju istakao da kroz Izvješće o radu Hrvatskog zavoda je prikazana i analiza stanja u mirovinskom sustavu Republike Hrvatske. U raspravi je upozoreno na činjenicu da je Hrvatska naslijedila mirovinski sustav sa izrazito visokim razinama prava i neprimjerenim kretanjima u gospodarstvu. Uz to rat, i tranzicija uzrokovali su ubrzano pogoršanje omjera broja uplatitelja doprinosa i korisnika mirovina. Primjenom novih mirovinskim propisa iz 1999. godine, te početkom primjene trodjelnog sustava zaustavljen je negativni trend kao što je vidljivo iz ovog Izvješća. Posebnu pažnju u raspravi članovi odbora su obratili na poslovanje Hrvatskog mirovinskog osiguranja i Hrvatskog mirovinskog investicijskog društva d.o.o. kao pravnih osoba u vlasništvu zavoda osnovanih radi upravljanja i gospodarenja dionicama i poslovnim udjelima iz portfelja zavoda. Uočeno je da u Izvješću nije dovoljno vidljivo prikazano poslovanje posebno Hrvatskog mirovinskog osiguranja d.o.o. vrijednost dionica, pitanje naknada za dionice, izdvojenih dionica za pokriće kapitalnih izdataka Ministarstva za javne radove, obnovu i graditeljstvo. I na zahtjev članova Odbora da se uslijed očito neriješenih odnosa glede ustupanja i raspolaganja dionicama između Ministarstva za javne radove, obnovu i graditeljstvo Hrvatskog fonda za privatizaciju i Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje dostavi odboru detaljnije izvješće prisutni tada predstavnik predlagatelja se obvezao dostaviti traženo izvješće prije početka ove rasprave, sjednice ovog Sabora. Čuli smo maločas od gospodina ravnatelja da je to učinjeno i to smo dobili u svojim materijalima. Nakon rasprave članovi Odbora su jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003. godinu. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za financije, državni proračun predsjednik poštovani zastupnik Šime Prtenjača izvolite.
Hvala lijepo. Evo i ovdje su postojale neke dvojbe pa iz toga razloga danas treba podsjetiti na to u prvom dijelu temeljem članka 140. Poslovnika Odbor je kao zainteresirano radno tijelo raspravljalo o ovome i raspravio upravo o strukturi svojih prihoda svojih rashoda, primitaka i izdataka i određenih razlika koje su bile kao dvojbene, recimo. Ravnatelj je iznio upravo strukturu pa nema potrebe ponoviti slažemo se u cjelosti s njome. Drugo, trebalo bi biti usklađeno, upozoreno da je predloženo Izvješće trebalo biti usklađeno sa podatcima glavne knjige državne riznice, a čuli smo da je razlika nastala radi knjigovodstvenog novog načina, knjigovodstvenog iskazivanja a nije nastala stvarna razlika odnosno gubitak u fondu. I treće, pored navedenog upozoreno je na problem neriješenih odnosa glede ustupanja i raspolaganja dionicama između fonda za privatizaciju i Ministarstva za javne radove i Hrvatskog mirovinskog osiguranja smo upravo čuli sada da je konačno to i usklađeno. I na kraju Odbor je jednoglasno nakon ove tri konstatacije jednoglasno predložio Saboru donošenje zaključka: Prihvaća se Izvješće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003. godinu i ovo što je već istaknuto, ali smo tako zaključili u 2. točci da se obvezuje Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje da do rasprave o predmetnom izvješću sada na 11. sjednici Hrvatskog sabora izradi izvješće o poduzetim mjerama u svezi refundiranja dionica mirovinskog zavoda koje se temeljem zaključka Vlade Rh 22. veljače 2001. ustupljene Ministarstvu za javne radove, obnovu i graditeljstvo itd.... Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I sada prelazimo, otvaram raspravu. Raspravlja je objedinjena po ove točke. Klub Hrvatske stranke umirovljenika, poštovani zastupnik Silvano Hrelja izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ravnatelju, poštovani predsjedniče. Dakle, izvješće o mirovinskim tržištima u Republici Hrvatskoj u 2003. godini je po ocjeni Hrvatske stranke umirovljenika korektno i profesionalno izvješće koje će Hrvastka stranka umirovljenika prihvatiti, no dok govorimo o ovom Izvješću ne možemo se ne osvrnuti na mirovinsku reformu koja se u posljednje vrijeme u ovom časnom domu glorificira i daju joj se atributi oglednog primjera mirovinske reforme za šire okruženje Hrvatske. Nesporno je samo da je mirovinska reforma uvedena u Hrvatski mirovinski sustav jednom perfidnom metodom kupovanja šutnje socijalnih partnera a bez istinskog dubinskog socijalnog dijaloga i bez komunikacije sa građanima i da je usvojena bez stava i otpora socijalnih partnera u čemu smo zaista izuzetak u našem okruženju. Nesporno je da će mirovinska reforma potaknuti tržište kapitala i to je već evidentno u Hrvatskoj ali ne naziru se još elementi gospodarskog rasta i rasta životnog standarda kao što je opisano u uvodu ovog materijala. Na žalost danas rijetko koji korisnik drugog stupa može sebi izračunati mirovinu iz tog drugog stupa pa tako i ukupnu mirovinu. Sa visokim stupnjem vjerojatnoće može se utvrditi da će samo osiguranici koji su obveznici 2. stupa imaju najviše 43 godine a primaju bruto plaću od 5 tisuća kuna mjesečno, imati jednaku ili veću ukupnu mirovinu od današnjih korisnika mirovine. Također treba znati da za isplatu 1000 kuna mirovine doživotno u 2. stupu treba skupiti oko 160 tisuća kuna tijekom godina uvećano za prinose mirovinskih fondova koji se kreću na razini 3% godišnje. Osiguranici na razini bruto plaće 5000 kuna mjesečno izdvajaju u drugi stup 250 kuna pa sami zaključite što mogu očekivati odnosno koji će to biti ukupna suma skupljena tijekom godina. Treba reći da više od 60% zaposlenih u Hrvatskoj prima bruto plaću manju od 5 tisuća kuna. Na razini plaće 2500 kuna bruto ja to tumačim kao kategoriju zaposlenih siromaha i ta kategorija nije neka novost, razvijeni svijet itekako govori o kategoriji zaposlenih siromaha, i ima socijalne amortizere kojima će se njima pomagati na način mogu preživljavati i raditi, dakle ta kategorija za 2. stup izdvaja 125 kuna mjesečno pa možemo zaključiti isto tako kolika će biti mirovina iz 2. stupa za njih, a nije za odbaciti činjenicu da na toj razini plaće egzistira 48% zaposlenih u tekstilu, 62% proizvodnje odjeće, 71% zaposlenih u obućarskoj industriji, 45% u preradi drva. NO, najtragičnija bilanca mirovinske reforme vezana je za osiguranike sadašnje i buduće umirovljenike koji nemaju pravo na mirovinu iz 2. stupa. Tu je mirovinska reforma u nejednaku poziciju postavila osiguranike koji su doprinose plaćali po istoj stopi i prema tome imamo najmanje 15 generacija diskriminiranih budućih umirovljenika kod kojih vrijedi pravilo što dulje radiš to manju mirovinu imaš. Beznadno, nepravedno i nepravično, nadam se da ćete se složiti. Naravno sve ono što se naprečac riješi ishitreno radi sa nedostatkom socijalne osjetljivosti kad tad dolazi na naplatu, pa ćemo sa ovim neriješenim a neprihvatljivim rješenjima susretati se sljedećih 10-tak godina. Teret mirovinske reforme ne može pasti na 15 do 20 generacija umirovljenika i na redukciju njihovih prava i potrebno je hitno napraviti analizu socijalnog stanja novih umirovljenika kao i iznaći odgovarajuće mjere za kompenzaciju sadašnjeg nepodnošljivog stanja. Još su tri problema, još ima jedna pregršt problema od kojih ću neke nabrojiti koji me muče i koje bi želio znati odgovore. To su sljedeća pitanja. Prvo, zašto osiguranici u II stupu nemaju ni direktno ni indirektnog utjecaja na kontrolu poslovanja fondova, obzirom da se radi ističem o obveznim fondovima i obveznom osiguranju? Ja se slažem da ovo se ne uklapa u postolate fondovske industrije i način upravljanja, ali opet potcrtavam činjenicu da se radi o obveznim fondovima i obveznom osiguranju, to nije nešto što biramo. Drugo, jedno pitanje koje malo škakljivo ali bih volio znati odgovor, kolike su plaće predsjednika društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondom i troškovi uprave i nadzornih odbora u apsolutnim iznosima na godinu? Nadalje, koja je zaštita kapitala u obveznim mirovinskim fondovima od moguće devalvacije kune, odnosno nije li osobno ulaganje u životno osiguranje u cilju stjecanja doživotne rente bolja zaštita vrijednosti kapitala, s obzirom da ima deviznu klauzulu u odnosu na II stup, odnosno individualiziranu kapitaliziranu štednju i to još obveznu. Ukazujem također na sljedeći mogući problem. Kamo će mirovinski fondovi plasirati sredstva kada kapitalizirana štednja naraste na 15 milijardi kuna obzirom na limitirane mogućnosti emitiranja državnih obveznica ... [[govornik se ne razumije]] obveznica također, a obzirom na obavezu da fondovi ostvare poželjne godišnje prinose. Ipak ne bih volio biti pesimista. Želim vjerovati da ćemo skupiti dovoljno političke mudrosti da se koncentriramo na buduća razdoblja i da spojimo nesporni financijski potencijal fondova sa toliko neophodnim gospodarskim razvojem Hrvatske. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepo. Sljedeći je na redu Klubu SDP-a, kolega zastupnik Josip Leko. A oprostite, podijelili ste, izvolite gospodine.
Dame i gospodo danas razmatramo pitanja cjelokupnog mirovinskog sustava, bez obzira što su dva ravnatelja sjeli jedan s jedne, jedan s druge strane. Inače je to jedinstveni sustav i tako bi ga trebalo gledati i doživljavati. Moram vam kazati da sa mirovinskom reformom zadovoljna je država. Zbog toga što je zaustavila rast troškova mirovina u društvenom bruto proizvodu. Zadovoljni su poslodavci jer su smanjili stopu izdvajanja. Zadovoljni su osiguranici radnici jer svaki dan znaju koliko imaju u svom kapitaliziranom fondu. Zadovoljna je međunarodna organizacije, odnosno zadovoljne su međunarodne organizacije Svjetska banka i Monetarni fond, jer ističu Hrvatsku kao primjer gdje je mirovinska reforma bez većih potresa jednostavno uspjela. Međutim, nezadovoljni su korisnici mirovine. Nezadovoljni su oni koji odlaze u mirovinu, jer su razočarani. Njima se povećao broj godina, odlaska u mirovinu i broj obračuna godina za mirovinu. Ukinuto je 11 prava, a dva prava prebačena su u oblast socijalne skrbi. Prema tome, stvorili smo novi sustav u tom novom sustavu do sada imamo 240 tisuća umirovljenika, koji nažalost u odnosu na umirovljenike koji su umirovljeni prije 99. godine imaju do 30% manju mirovinu za puni radni staž. Nešto što je nelogično da sa 30 godina staža vrijedno, aktualna vrijednost mirovine ti je 45 kuna, a svaku godinu poslije 30 do 40 aktualna vrijednost mirovine je 24 kune, prema tome, polovicu manje. Dakle, koga to stimulira da duže radi i kakova je to nagrada za duži rad? Prema tome, potrebno je učiniti neke promjene, učiniti, vratiti se ciljevima reforme o kojima je gospodin Kovačević ovdje nešto rekao. A oni bi trebali biti bolje mirovine. Ja se sada pitam, kada te bolje mirovine i kada veće mirovine iz II stupa? Da li je to 2013., 2023. ili 2043. za koju se pravila ona treća projekcija? Mislim da uz ovo izdvajanje u II stup i uz ovaj sustav ulaganja neće biti u mogućnosti da generacije u narednih 20 godina ostvaruju veću mirovinu iz II stupa. Mirovina iz I stupa bit će sve manja, II stup nije osigurao i postavlja se pitanje, kad ćemo doći u određene škare, kad će nezadovoljstvo umirovljenika biti još veće, nego što je sada? Moram da kažem da uklanjanje nepravilnosti na tržištu rada, odnosno radne snage i uvođenje kapitaliziranog sustava je prošlo relativno jednostavno. Međutim, zašto ne možemo mirovinske fondove ulagati u papire s kojima bi hipotekarske papire koji su itekako aktualni? I drugo, zašto ne možemo mirovinske fondove koristiti u privatizaciji javnih poduzeća? Nešto što bi trebalo u zakonu izmijeniti. Jer mislim da su hipotekarski poslovi i trgovanje hipotekarskim vrijednosnim papirima nešto što se danas najviše isplati na tržištu, a najveća je sigurnost, odnosno najmanji rizik. Zatim problem je kako poticati razvoj tržišta kapitala za što je potrebno kapitalizirani sustav. Međutim, mi tog sustava još uvijek nemamo, mi ga tek izgrađujemo. I glavni potrošač ili glavni korisnik ovih sredstava je država. Iako su državne vrijednosnice najsigurnije, ali država to daje u potrošnju. Nema privrednog rasta, nema onoga što smo u početku reforme govorili kako ćemo krenuti novi ciklus. Međutim, tog novog ciklusa za sada nema. Imamo preduvjete, trebalo bi stvoriti i zakonske mogućnosti da se to ostvari. Zatim je potrebno na ovom planu rasprave koju je iznio predsjednik Odbora za proračun, trebalo bi nešto učiniti i na planu racionalizacije. Moram vam reći da REGOS i Zavod mirovinskog osiguranja obavlja iste poslove. Dvije institucije koje obavljaju iste poslove. Ili da kontrolu nad radom mirovinskih i ostalih fondova vrši nekoliko institucija koje bi mogle objediniti svoj posao ili se objediniti i zajednički raditi, to su Agena, Direkcija za nadzor osiguravajućih društava i Komisija za vrijednosne papire. Zašto imamo tri institucije, a mogla bi jedna kvalitetno obavljati? I sada koliko fondova toliko institucija. Zatim, ako imamo treći stup mirovinskog osiguranja, imamo četiri fonda u mirovinskom, u trećem stupu, mogli bi stimulirati da se u okviru društva Croatia osiguranja formira jedno snažno društvo u koje bi ulagali i mirovinski fondovi, dobrovoljni mirovinski fondovi u koje bi mogli ulagati i pojedinci, ali i u koje bi mogli ulagati i stari umirovljenici koji će dobiti kroz određene udjele vraćen dug. Dakle, zašto taj dug ne pretvorimo u policu životnog osiguranja i zašto to ne vratimo u privredne tokove? Ma neće nam netko prebaciti sutra, vodili ste računa samo o sebi, niste vodili računa o cjelokupnoj situaciji u društvu. To je jedna mogućnost koju bi trebalo razraditi i koja bi trebala, koja bi trebala biti itekako prisutna u našem društvu. Izgleda da mi prepisujemo nešto što je se rodilo u Južnoj Americi, a mi imamo Hrvatsku bratsku zajednicu u Sjevernoj Americi koja nije ništa drugo nego umirovljenički fond, dobrovoljnog, dugoročnog životnog osiguranja čija je štednja teška 23 milijarde dolara. Pa dajte da prepišemo nešto od njih. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Zastupnik Vidović, izvolite kolega.
Moram reći da mi je ovo što je kolega govorio bilo zanimljivo slušati jer su to, ajmo reć, potpune inovacije i moglo bi se to negdje patentirati kao novi izum. Ali govoriti nakon što je projektirana mirovinska reforma prije 8 godina, uveden jedan sustav i dovesti u pitanje ama baš sva počela i načela takvog jednog sustava je naprosto, rekao bih, izvan teme. Što ispravljam? Ispravljam navod da REGOS I HZMO rade isti posao. To naprosto nema nikakve veze jedno s drugim. To su potpuno dvije različite institucije. Ja moram reći da je zapravo možda jedan od razloga, najvećih razloga uspjeha naše mirovinske reforme koja je u svijetu prepoznata, baš to što smo formirali te dvije institucije s time da REGOS ne zapošljava više od 35 ljudi i obavlja jednu potpuno novu funkciju koja sa HZMO nema nikakve veze nego objedinjuje doprinose na jednom sasvim, prikuplja podatke na jednom sasvim drugom nivou, sasvim drugu vrstu podataka, uparuje. I može se prije, da ste spomenuli da ima veze sa Ministarstvom financija i sa policijskom upravom, onda bi to bilo logičnije ovako to naprosto, to su različite institucije. Kao što mislim da ni ova rasprava nije trebala biti objedinjena jer ovo nisu dvije točke koje se mogu poistovjetit, to su različite točke.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Rasprava u ime Klubova. Zastupnik Leko. Izvolite. Klub SDP-a. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega zastupniče idemo redom, tako da ste vi uskoro na redu.
Dame i gospodo danas razmatramo pitanja cjelokupnog mirovinskog sustava, bez obzira što su dva ravnatelja sjeli jedan s jedne, jedan s druge strane. Inače je to jedinstveni sustav i tako bi ga trebalo gledati i doživljavati. Moram vam kazati da sa mirovinskom reformom zadovoljna je država. Zbog toga što je zaustavila rast troškova mirovina u društvenom bruto proizvodu. Zadovoljni su poslodavci jer su smanjili stopu izdvajanja. Zadovoljni su osiguranici radnici jer svaki dan znaju koliko imaju u svom kapitaliziranom fondu. Zadovoljna je međunarodna organizacije, odnosno zadovoljne su međunarodne organizacije Svjetska banka i Monetarni fond, jer ističu Hrvatsku kao primjer gdje je mirovinska reforma bez većih potresa jednostavno uspjela. Međutim, nezadovoljni su korisnici mirovine. Nezadovoljni su oni koji odlaze u mirovinu, jer su razočarani. Njima se povećao broj godina, odlaska u mirovinu i broj obračuna godina za mirovinu. Ukinuto je 11 prava, a dva prava prebačena su u oblast socijalne skrbi. Prema tome, stvorili smo novi sustav u tom novom sustavu do sada imamo 240 tisuća umirovljenika, koji nažalost u odnosu na umirovljenike koji su umirovljeni prije 99. godine imaju do 30% manju mirovinu za puni radni staž. Nešto što je nelogično da sa 30 godina staža vrijedno, aktualna vrijednost mirovine ti je 45 kuna, a svaku godinu poslije 30 do 40 aktualna vrijednost mirovine je 24 kune, prema tome, polovicu manje. Dakle, koga to stimulira da duže radi i kakova je to nagrada za duži rad? Prema tome, potrebno je učiniti neke promjene, učiniti, vratiti se ciljevima reforme o kojima je gospodin Kovačević ovdje nešto rekao. A oni bi trebali biti bolje mirovine. Ja se sada pitam, kada te bolje mirovine i kada veće mirovine iz II stupa? Da li je to 2013., 2023. ili 2043. za koju se pravila ona treća projekcija? Mislim da uz ovo izdvajanje u II stup i uz ovaj sustav ulaganja neće biti u mogućnosti da generacije u narednih 20 godina ostvaruju veću mirovinu iz II stupa. Mirovina iz I stupa bit će sve manja, II stup nije osigurao i postavlja se pitanje, kad ćemo doći u određene škare, kad će nezadovoljstvo umirovljenika biti još veće, nego što je sada? Moram da kažem da uklanjanje nepravilnosti na tržištu rada, odnosno radne snage i uvođenje kapitaliziranog sustava je prošlo relativno jednostavno. Međutim, zašto ne možemo mirovinske fondove ulagati u papire s kojima bi hipotekarske papire koji su itekako aktualni? I drugo, zašto ne možemo mirovinske fondove koristiti u privatizaciji javnih poduzeća? Nešto što bi trebalo u zakonu izmijeniti. Jer mislim da su hipotekarski poslovi i trgovanje hipotekarskim vrijednosnim papirima nešto što se danas najviše isplati na tržištu, a najveća je sigurnost, odnosno najmanji rizik. Zatim problem je kako poticati razvoj tržišta kapitala za što je potrebno kapitalizirani sustav. Međutim, mi tog sustava još uvijek nemamo, mi ga tek izgrađujemo. I glavni potrošač ili glavni korisnik ovih sredstava je država. Iako su državne vrijednosnice najsigurnije, ali država to daje u potrošnju. Nema privrednog rasta, nema onoga što smo u početku reforme govorili kako ćemo krenuti novi ciklus. Međutim, tog novog ciklusa za sada nema. Imamo preduvjete, trebalo bi stvoriti i zakonske mogućnosti da se to ostvari. Zatim je potrebno na ovom planu rasprave koju je iznio predsjednik Odbora za proračun, trebalo bi nešto učiniti i na planu racionalizacije. Moram vam reći da REGOS i Zavod mirovinskog osiguranja obavlja iste poslove. Dvije institucije koje obavljaju iste poslove. Ili da kontrolu nad radom mirovinskih i ostalih fondova vrši nekoliko institucija koje bi mogle objediniti svoj posao ili se objediniti i zajednički raditi, to su Agena, Direkcija za nadzor osiguravajućih društava i Komisija za vrijednosne papire. Zašto imamo tri institucije, a mogla bi jedna kvalitetno obavljati? I sada koliko fondova toliko institucija. Zatim, ako imamo treći stup mirovinskog osiguranja, imamo četiri fonda u mirovinskom, u trećem stupu, mogli bi stimulirati da se u okviru društva Croatia osiguranja formira jedno snažno društvo u koje bi ulagali i mirovinski fondovi, dobrovoljni mirovinski fondovi u koje bi mogli ulagati i pojedinci, ali i u koje bi mogli ulagati i stari umirovljenici koji će dobiti kroz određene udjele vraćen dug. Dakle, zašto taj dug ne pretvorimo u policu životnog osiguranja i zašto to ne vratimo u privredne tokove? Ma neće nam netko prebaciti sutra, vodili ste računa samo o sebi, niste vodili računa o cjelokupnoj situaciji u društvu. To je jedna mogućnost koju bi trebalo razraditi i koja bi trebala, koja bi trebala biti itekako prisutna u našem društvu. Izgleda da mi prepisujemo nešto što je se rodilo u Južnoj Americi, a mi imamo Hrvatsku bratsku zajednicu u Sjevernoj Americi koja nije ništa drugo nego umirovljenički fond, dobrovoljnog, dugoročnog životnog osiguranja čija je štednja teška 23 milijarde dolara. Pa dajte da prepišemo nešto od njih. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Zastupnik Vidović, izvolite kolega.
Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege dozvolite da se ja referiram u ime Kluba samo na onaj dio izvješća o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koji se odnosi na samo stanje da tako kažem mirovinskoga sustava, a da preskočim one dijelove koji se odnose na sam Zavod za mirovinsko osiguranje i da dakako podržim ovo izvješće jer je tradicionalno dobro, jezgrovito sročeno i vrlo pregledno daje sliku onoga što imamo u mirovinskom sustavu i daje dobru podlogu za analizu zapravo onoga što jesu problemi, ali isto tako i onoga što bi valjalo činiti u budućnosti. Kada bi netko objektivan iz neke zemlje svijeta došao i gledao što je zapravo bio možda najveći krimen Vlada od 1990. do 2000. ja sam siguran da bi dobrom jednom analizom vrlo lako mogao doći do toga da je to ono što je i u ovom izvješću napisano da je broj umirovljenika u nemogućnosti da te vlade rješavaju gospodarske i socijalne teškoće, riješava tamo gdje se one trebaju rješavati dakle u sustavu gospodarstva, u području povećanog zapošljavanja i tako dalje, da je te socijalne poteškoće riješavao u, preko mirovinskog sustava što je uzrokovalo smanjivanje prihoda i povećanje izdataka mirovinskog osiguranja te povećanja broja mladih umirovljenika kako to ovdje izrijekom piše. Kolegice i kolege, ne znam da li postoji ijedna zemlja na svijetu. Nisam siguran da sam naišao igdje taj podatak koji bi to potvrdio da se u samo 10 godina broj zaposlenih osiguranika smanji sa milijun i, zapravo sa 2 milijuna i 30 tisuća na milijun i 300 tisuća kao što se to desilo nama u ovoj zemlji dakle da nestane naprosto 700 tisuća radnih mjesta, 700 tisuća osiguranika. A istovremeno da se broj umirovljenika udvostruči i sa nekih 650 tisuća u 1990. godini da dođemo na milijun i 100 tisuća odnosno milijun i 20 tisuća koliko je to bilo stanje 1999. godine. To su fakti, to su tako tvrdokorne, žestoke činjenice kojima se u koštac ne može uhvatiti niti, kako se zove onaj mađioničar koji, koji kemija, a kamoli jedna ozbiljna, jedna ozbiljna vlada bez obzira kakve ona bila, kakve ona bila provenijencije, ideološkog predznaka i tako dalje. To je naprosto objektivna činjenica i ovo izvješće o tome nedvojbeno govori. Dakle suočen sa takvom, s takvom situacijom i Vlada premijera Mateše 1998. godine poseže i od 1.1.1999. započinje reformu prvoga stupa koja je naravno nepopularna. Mogu se složiti sa primjedbama i sa onime što su ovdje neki ljudi iznosili, i mi smo nezadovoljni svi zajedno, ali očigledno da takvo loše gospodarenje i posljedice koje su imale za ovaj najznačajniji dio socijalnog sustava su zahtijevale takve nepopularne, dakle želim reći da imam razumijevanje za one koji su pokrenuli takvu reformu prvoga stupa. Nažalost postoje i neke opće činjenice koje tome idu u prilog. Vi vidite što se događa sad u Austriji, što se događa u Italiji, što se događa u zemljama Zapadne Europe gdje omjer umirovljenika i, osiguranika i radnika još uvijek 3 i po, 4:1, a kod nas je došao na 1:1,3. Dakle situacija u kojoj smo se mi sada našli definitivno nije normalna situacija. Odgovor na nenormalnu situaciju također ne može biti previše normalan. Ono što iz ovoga izvješća mislim da je dovoljno razvidno jest činjenica da u takvim okolnostima napraviti, provesti mirovinsku reformu sa punom odgovornošću za ljude koje će i za 15 godina biti u njoj, napraviti to po krajnje jednom stručnom, profesionalnom, dobro solidno odrađenome modelu, uvažavajući sva moguća iskustva iz cijeloga svijeta daje nam za pravo nadati se ne nikakvim spektakularnim poboljšanjima jer su oni dijelom i demografski uvjetovana, ali nadati se da se barem ovakva katastrofalna pozicija u kojoj su se našli umirovljenici sadašnje generacije neće ponoviti. Naime sustav generacijske solidarnosti za koji možete gospodin Sudec žaliti kao i ja, je stvar daleke prošlosti. Kada ste imali veliki broj osiguranika, mali broj umirovljenika onda su se malim troškovima mogle alimentirati velike mirovine. Taj sustav, taj bizmarkovski model socijalne isgurnosti je vrijedio izvrsno funkcionirao do negdje iza privh 10, 15v godina poslije II SVjetskog rata. Poslije toga je priča završena. I zato su sve zemlje krenule u taj mirovinski reformu. Što je iz ovoga izvješćA vidljivo napravila bivša Vlada. Ja moram reči da je napravljen gigantski, džinovski korak, džinovski korak da se stvari barem u negativnom trednu zaustave. prije svega mislimo ovdje na činjenicu da je nakon galopirajućeg tjeranaj ljudi u mirovinu, koja je od 90. do 99. je otkup, dokupljeno za 55 tisuća osiguranika ukupno 190 hiljada godina staža. Što u prosjeku iznosi 3 godine i 4 mjeseca staža po osiguraniku. I da su prosječnu s time dokupljenim stažom ostvarili starosnu mirovinu s prosječno 51 godinom života. Zateča sitaucija da poduzeće za vrijeme rata nisu uplaćivala doprinose, za mirovinsko osiguarnje a taj se staž također uzimao za stjecanje prava mirovina. Dakoe jedno potupno kaotično stanje. Mi smo moram reći sa zadovljstvom uspjeli zaustaviti trend odlaska u mirovinu i on je sada stabiliziran an jednom normalnome da tako kažem na jednoj normalnoj razini od destak tisuća ljudi godišnje. A od 2000. do 2003. broj osiguranika se povećao za 63 hiljade 485 iz ovih podataka i to su ta famozma novootvorena radna mjesta u onom mandatu. Znači 63 hiljade. A broj umirovljenika za razliku od 99. godine kada je zbog onih invalidskih i tako dalje dosegao preko 60 tisuća je ukupno u 4 gofdine se povećao za 36 tisuća ili 12 tisuća godišnje što je normalna stopa. To je prva dobra stvar. DRuga stvar koja govori o poboljšanju u ovom izvještaju položaju unirovljenika su tri zakona. Prvi je zakon o povećanju mirovina radi otklanjanja razlika u razini mirovina. Drugi za Zakon o izmjeni i dopunama o izvršenju državnog proračuna iz 2001. kojem su smanjene mirovine ostvarene prema povoljnim vujetima i treći Zakon o pravima doplatka za mirovina za određene korisnika mirovina čime se poboljšao materijalni položaj hrvatskih državljana koji su mirovinu ostvarili u bivšim republikama Jugoslavije. Dakle, osigurati 20% povećanje mirovina, za 678 tisuća 966 umirovljenika, a ukupno za 811 tisuća umirovljenika to je bio gigantski podvig. 2 milijarde i 400 miliona kuna je koštala ta priča. DRugi veliki podvig o kojem ovo izvješće govori je također jeste činjenica da se nakon prestanka zakona o onih 100 i 6% sa milijardu i 520 miliiona kuna nastavilo dožćivotno isplaćivati doživotno isplaćivati umirovljenicima i priča na taj način dolazi do četri milijarde kuna više za umirovljenike godišnje nego što je bilo 99 godine. To je ogroman napor za ovu zemlju i on je realiziran. I najzad, spomenut ću još jedan zakona a to je Zakon o kojem su se invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad povećale za oko 20% za tu kategoriju koja je doista bila žestoko oštećena. U cijelini gledajuči mirovinski sustav u Hrvatskoj je počeo dobivati nekakve konture počeo je ulaziti u nekakve okvire i ekonomske i gospodarske podnošljivosti. Prijedlozi tipa kao št osmo danas čuli nešto bi trebalo napraviti, su katastrofalni prijedlozi. Tu se ne može nešto napraviti, tu se može samo sustavno nešto raditi, to ne smije biti stvar političkog opo rtuniteta kupovanja socijalnoga mira to mora biti ozbiljan posao. Riječ je o 24 milijarde kuna koje idu iz proračuna u ovaj sustav. Tu se ne smije prčati tu se ne smije praviti međustranački sporazumi. To je preozbiljna stvar da bi se smjelo s time igrati. Zato nema gospodo nešto, rješenja moraju biti sustavna i mislim da je ovo izvjeće pokazalo da se napokon počelo ozbiljno raditi u protekle 4 godine, a ovo nešto npr. znači projena formule koja sada se pokazuje lošom za umorovljenike. U čemu na žalost sudjeluju i Stranka umirovljenika, koja je prihvatila takvu jednu takav jedan deal.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Jedan ispraak netočnog navoda. Izvolite kolega.
Ispravljam dva netočna navoda kolege Vidovića. Prvo 700 tisuća radnih mjesta nije nestalo, moramo biti pošteni i reći da su uzroci u ostamostaljenju u gubitku tržišta, u ratu u pljački. U ratu kroz pretvorbu i privatizaciju, ali i prisilnom u stečajenju dijela poduzeća a tu postoji odgovornost svih bivših vlada i definitivno uvijek smo se borili sa posljedicama a ne sa uzrocima. I drugo. Formula za usklađivanje sadašnja promjenjena formula za usklađivanje mirovina nije nepovoljna za umirovljenike donosi im više. O održivosti možemo razgovarati ali ne možete karakterizirati nešto nepovljnim što donosi više.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Klub HDZa prijavljeni potpredsjednik Doma Darko Milinoivć i zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Doma, gospodine Kovačević, gkospodne Rukavina. Klub Hrvatske demokratske zajednice je na svojoj sjednici raspravio izvješće o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003 .godinu i kao što smo rekli Hrvatski zavod za mirovinsko osiguarnje je veoma važan dio sustava socijalne sigurnosti. I on dakako čini pravni okvir koji uređuje način osiguranja, rizika starosti invalidnosti, smrti hranitelja obitelji kao i administrativno uređenje provedbe mirovinskog osiguranja. Kretanja u mirovinskoml osiguranju ne samo da se određuju propisima koji uređuju sustav već i dakako da njegov razvoj ovisi o ukupnim gosporadskim, socijalnim i demokratskim kretanjima. U okviru mirovinskog osiguranja čuli smo iz izvješća u izvješću pročitali ostvaruje više od milion umirovljeniak i članova njihovih obitelji, a u tom se sustavu dakako osigurava ia profesionalna rehabilitacija invalida čime se omogućava zapravo njihova daljnja gospodarska aktivnost i sprečava njihovo socijalno isključenje. Zabrinjavajuči je podatak koji čitamo u izvješću da je omjer između umirovljenika i zaposleni 1 naprema 1,37. I to je dakako veliki pritisak na gospodarstvo i razvijenih zemalja nego što je to Republika Hrvatska. Omjer u razvijenim zemljama se kreće od prilike 1 naprema 3 ili jedan naprema 4, a i vidjeli smo jučer u posjet kada smo bili u posjeti predstavnici Svjetske banke da su i oni izrazili svoju zabrinutost da će se i iduće godine za troškove mirovinskog sustava izdvojiti između 13 i 14% bruto društvenog proizvoda. naravno zabrinuti za ekonomski i gospodarski razvoj Republike Hrvatske. NO međutim držimo u HDZ u da će ova Vlada naći načina kako ovako veliko izdvajanje za mirovinski sustav iz bruto društvenog prooizvoda neće utjecati na ekonomski razvoj naše zemlje. Rat, tranzicija, gospodarstvo, loše oblikovani mirovinski sustav i starenje stanovništva ia ono što je ovdje spomenuto je uvelo sustav u krizu 98. 99. i dakako tada i počinje njegova opsežna reforma. Njezin cilj kao i cilj svake reforme je uspostaviti održiv gospodarski sustav ali isto tako prenjeti dio odgovornosti države na svakog pojedinca koji bi se ubuduće trebao više brinuti o svojoj socijalnoj sigurnosti. Čitanjem ovog izvješća moguće je istaknuti visok postotak riješenih predmeta upućenih Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. U Zavodu je bilo na rješavanju 584.754 predmeta, kojih je u visokom postoku od 91,15% uključujući i predmete doplatka za djecu, riješeno. No, međutim uz određene pohvale koje dakako zaslužuje ovo izvješće, mi u Klubu Hrvatske demokrtske zajednice držimo da je ono ipak pisano previše afirmativno i sav je trud prikazan u pozitivnom smislu i ne navodi se ni jedna jedina greška, propust ili teškoća. Pa kada bi ovo izvješće upoređivali sa izvješćem Državnog ureda za reviziju o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje uočava se niz nepravilnosti, posebno u onom najosjetljivijem dijelu, to je u dijelu javne nabave. Iz tog čitanja izvješća Državnog ureda za reviziju mogkli bi reći da se loše gospodarilo, dozvolite mi reći tim gospodarskim ili velikim sustavom. Nabava roba i usluga, te ustupanje radova obavljale su se veoma često mimo postupaka propisanog Zakonom o javnoj nabavi i Uredbom o postupku nabava roba, radova i usluga male vrijednosti i u suprotnosti sa načelima po kojima se mora, dakle ravnati dobar gospodar. Ja ću iznijeti samo nekoliko od, moram ovdje napomenuti, iz tog izvješća brojnih propusta. Obveze za mirovinska primanja se u nekim slučajevima ne evidentiraju na pozicijama koje trebaju. Tako se otprilike 9 i pol milijuna kuna evidentira na onim stavkama gdje zapravo ne pripadaju. Obveze za mirovine korisnika s prebivalištem na području, na bivšem okupiranim područjima Republike Hrvatske, Bosne i Hercegovine, Crne gore i SRbije nisu umanjene za izvršene isplate, te iznos od 1.363.768.000 zapravo nerealno prikazivanje financijskih stanja stvari. Tijekom 2003. godine Odjel unutarnjeg nadzora u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje nije obavio niti jedan jedini nadzor knjigovodstvenog poslovanja, a to je obvezan po Pravilniku o unutarnjem nadzoru, a i rashodi poslovanja izvršeni su 213.000 kuna više od plana. Međutim, najveći broj nezakonitosti uočen je prigodom nabavke roba i usluga u 2003. godini. Ja ću nabrojiti samo nekoliko primjera, kao nabavka većeg dijela uredsskog i ostalog materijala obavljena je tijekom čitave godine na temelju ugovora koji su važili do 8. mjeseca tekuće 2003. godine. Dakle, novi natječaj i novi potpisani ugovor trebao je uslijediti u 8. mjesecu 2003. godine i dakle, tu je prekršen i to predstavlja kršenje Zakona o javnoj nabavi. Nabavljen je materijal u značajnoj vrijednosti koji nije ugovoren, a mnogim ugovorima o nabavi istekli su rokovi čak i ranije na samom početku tekuće godine. Posebnu pozornost ovom izvješću i izvješću revizije o financijskom poslovanju, treba, posebnu pozornost zapravo zaslužuje nabava materijala po višim cijenama. Ja ću ovdje napomenuti isto tako samo neko9liko primjera, fotokopirni papir koji je nabavljen po cijeni 33,3% višoj od cijene papira nabavljenog putem Središnje službe. Najdrastičniji je primjer možda nabava visećih mapa 600.000 komada po cijeni većoj za 39% od najniže ponuđene cijene. Velike nepravilnosti također su uočene u rashodima za usluge. Na primjer, za održavanje jednog građevinskog objekta, ja neću reći gdje, gdje je plaćen iznos od 406.847 kuna, a da nije proveden postupak javnog nadmetanja sukladno Zakonu o javnoj nabavi, iako vrijednost usluge premašuje 200.000 kuna. Usluge tjelesne i tehničke zaštite, te tekućeg i investicijskog održavanja također nisu provedene po Zakonu o javnoj nabavi, a radi se, brojkom i slovom o cifri od 3.274.716 kuna, a isto tako usluge tekućeg održavanja računalne, dijela računalne opreme nije provedena, zapravo nije uopće zaključen nikakv ugovor, a radi se o financijskim sredstvima u visini od 5 i pol milijuna kuna. Za usluge preventivnog i interventnog održavanja i servisiranja telekomunikacijske i druge opreme jednom izvođaču je plaćeno 1.130.000 kuna, a kao jedini kriterij za taj javni natječaj je uzeta jedinična cijena rada, a plaćanja su obavljena na temelju računa u kojima se veći dio usluge odnosi na ugovoreni materijal, a manji dio na rad. Budući da, koliko imamo, svatko 10 minuta, jel? Na kraju evo ovog kratkog osvrta na izvješće o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje želim istaknuti još jednu primjedbu, dakako izvješće koje ne sadrži podatke o ostvarenju programa rada i razvoja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003. godinu. Zapravo Hrvatski zavod za zdravstvenog osiguranje na početku godine mora donesti svoj program rada i na osnovu tog programa rada, mi bi mogli danas ovdje raspravljati u kom postotku je ili u kojim okvirima je taj program rada i ostvaren. Izvješće također ne sadrži ni podatke o učinkovitosti Odjela unutarnjeg nadzora kao ni podatke o nalazima tog Odjela o utvrđenim nepravilnostima. Izvješće također ne sadrži ni podatke o poduzetim aktivnostima i mjerama radi otklanjanja nepravilnosti utvrđenih za 2003. godinu. I to isto tako čini mi se i primjedba Vlade. Klub Hrvatske demokratske zajednice drži da bi čitanjem ovih izvješća koje nismo dobili u izvješću o radu Zavoda za mirovinsko osiguranje za 2003. godinu, da bi dakle u čitanju tih izvješća zastupnici imali kvalitetniji uvid u rad Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, te bi bilo ipak dobro da ga Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje dostavi Hrvatskom saboru u jednom razumnom roku. Zahvaljujem.
Hvala lijepo, kolega potpredsjedniče. Kolega Šime Prtenjača, drugih 10 minuta. Izvolite.
Gospođo dopredsjednice, kolegice i kolege. Ja ne mogu komentirati, kolega Milinović je otišao u Mirovinski zavod i teško izlazi iz njega, pa sad koliko je preostalo, ja ću probati najkraće moguće iznijeti ovaj drugi dio. Naravno, meni je iznijeti ovaj dio mirovinskog tržišta, kao i tržišta kapitala dijelom dodirnuti naravno u Hrvatskoj i stanja u tome i izvješća koji se odnosi na to razdoblje s nekim naznakama karakterističnim koje iz njega proizlaze. Evo, za sam uvod samo podsjetiti da je HAGENA dužna, a to stoji u zakonu, svake godine do kraja lipnja Vladi podnijeti izvješće. Za 2002. godinu ona ga je podnijela u listopadu i tu je razlog zašto vjerojatno tada Vlada nije stigla više razmatrati to izvješće. Znači, nije bilo, mada je bazna godina, ali nije bilo na vrijeme podnešeno, prva konstatacija. Druga konstatacija da je upravo na tom tragu nova Vlada kada je dobila jedno, a poslije i drugo izvješće zaključila, kao što smo čuli i stav Odbora za financije, da se onda objedine izvješća, odnosno izvješće od 2003. godine da se priključi osnovne informacije o izvješću iz 2002. godine. Zato odvojeno o jednom ili drugom teško je danas raspravljati, a i vremenski vjerojatno bi dugo trajalo. No, kako je ovo može se slobodno reći bazno izvješće tog tržišta, mirovinskog tržišta, jer objedinjava i 2002. i 2003. godinu i po prvi put je zapravo izvješće u Hrvatskom saboru, vrijedi i podsjetiti iz njega na neke osnovne definicije i informacije, što je zapravo to mirovinsko tržište i što se zapravo u njemu događa. Stoga dopustite da samo podsjetim da mirovinsko tržište sada definirano u 3 stupa. U prvom stupu i dalje će se financirati iz tekuće uplate doprinosa i prihodima iz državnog proračuna, već smo čuli u kojim slučajevima i s kojim razlikama u tome ide. Mirovinsko tržište u II. i III. stupu ima namjeru financirati se jednim dijelom iz doprinosa drugim dijelom temeljno iz kapitalizirane štednje. I to je to tržište koje bi trebalo biti osnova djelovanja na tom području. Objedinjeno i jedno i drugo, odnosno I. i II. i III. stup trebale bi imati osnovne ciljeve kojima će se osigurati veća socijalna sigurnost, veća ukupna razina mirovina, bolji način osiguranja starosti itd. sve lijepo kazano, ali teško ostvarivo i čuli smo probleme i prepreke koje će slijediti u idućim vremenima koja su pred nama. Mjesto i uloga mirovinskog tržišta u hrvatskom društvu uvjetovano je i temeljno naravno determinirano hrvatskim financijskim tržištem. Kako je i jedno i drugo na neki način u začecima to je sudbina i jednog i drugog još uvijek nedefinirana i još uvijek također u začecima. Do sada, karakteristično da je do sada mirovinsko tržište uglavnom, odnosno fondovi da su ulagali u državne i korporativne vrijednosnice, a za ove municipalne tek čujemo, one su u pripremi, u startu. Da li će ih biti dalje, dobro bi bilo, a to je još jedan poticaj kad smo razgovarali o onim fondovima, a to su Mirovinski fond dijelom, zatim Fond branitelja itd. kao i ove municipalne obveznice i neke druge su područje na kojima se eventualno može uz izmjenu zakonske regulative dodatno i značajno trgovati i ulagati. U tom vremenu se na možda nesreću, ali s drugih strana iz opravdanih razloga država je trgovala uglavnom na inozemnom tržištu kapitala, prvenstveno radi kamata i nekih drugih razloga u tim vremenima, ali i korporativne obveznice u tom vremenu bile su nerazvijene tako da smo imali zapravo upravo te probleme da su to bili počeci jednog i drugog. I za očekivati je u budućem vremenu da će onda u toj nekakvoj korelaciji državne obveznice postupno prelaziti na domaće tržište i osiguravati veću mogućnost plasmana u tom području, a da će i korporativne obveznice posebno oživljavati u vremenu koje dolazi i koje je pred nama i postupno se to može i osjetiti. I ovo treće područje, treći sektor, municipalnih obveznica također očekujemo, ako ne bude iz nekih drugih razloga ograničen ili možda na neki način spriječen. Hrvatsko financijsko tržište karakterizira u te dvije izvještajne godine otprilike sljedeća struktura. Eto sad tu detalji možda nisu toliko značajni, ali već ih je ravnatelj istakao da su, da je karakteristično da je to tržište bankocentrično, tako se kaže u izvješću. Naime zašto? Jer oko 91% tog tržišta pokrivaju banke, a tek onaj ostatak nešto onda u strukturi svega 2,1% mirovinski fondovi koji bilježe rast u toj strukturi, ali svega 2,1% nešto su otvoreni i zatvoreni fondovi negdje oko 5%, 5 i nešto posto su vanjski. Dakle, nešto se trgovalo i na tom području. Dakle, to je struktura koja je bila karakteristična u ovom razdoblju, a to opet iz napomene da vidimo kako će biti u idućem vremenu, u idućem razdoblju. Obvezni mirovinski fondovi i obvezna mirovinska društva krajem 2003. imali smo negdje, kaže, četiri obvezna mirovinska fonda i sedam negdje društava i što je karakteristika u tom vremenu, pokušavam letimično preskočiti da bi mogao vrijeme poštivati, da je većina 2003. godine utrošena u evidenciji osiguranika preko REGOS-a i to karakterizira ona struktura koju smo prije isto tako čuli o broju osiguranika u pojedinom društvu ili pojedinom sektoru. E sad, malo prije smo čuli i malo polemike, nije mi namjera poticati, nego konstatirati iz tog izvješća, da je rastao i povećan broj osiguranika u I. i II. stupu. Al’ nešto u izvješću stoji da je i taj broj porastao i to s posebnog utjecaja radi uvođenja nove kategorije obveznika, a to su oni privremeni ugovori o radu i ne znam sve kako se nisu zvali. Prema tome, to je jedan od razloga zašto je rastao taj broj. Kamo sreće da je on porastao iz stvarnog porasta broja zaposlenika, onda bi vjerojatno ti podaci nešto bili drugačiji. Dakle, to je jedna karakteristika. Zatim, da je REGOS prikupljao sredstva, onih 5% obveznih doprinosa kad je riječ o obveznim doprinosima i prikupljao i transferirao naravno u fondove i da je prikupljao 0,8% sredstava naknade u obveznim mirovinskim društvima. Negdje 0,8 pripada i njima valjda, pa onda i oni moraju, e to je ono dvojbeno da li je to malo ili puno ili kako ga organizirati, ali izvješće tako kaže. Neto imovina obveznih mirovinskih fondova ima karakteristiku rasta, za sada konstatirano da je 4 milijarde 68 milijuna i da ima tendenciju rasta, pa ćemo vidjeti u idućem razdoblju kad budemo to izvješće promatrali. Struktura ulaganja obveznih mirovinskih fondova, u korelaciji opet sa onim prethodnih par podataka, kaže da oko 91,5% sredstava uloženih su državne obveznice, a svega oko 8, odnosno oko 8,5% čine inozemna ulaganja, ali u tima da može rasti do 15%. Dakle, ima prostora još i u tom sektoru ali pitanje rizika vjerojatno i ponude i potražnje na tržištima, pa i tu možemo vidjeti. I sad na kraju, evo ga već crveno svijetli. Tri stupa, ono što je vrlo bitno istaći, ističem to da je tri stupa osiguranja, da ne bi bilo opasnosti. To su jamstveni polozi do 20% kapitala koje moraju društva osigurati i na kraju državni proračun kao treći segment. Dakle, osiguranje, jamstvo je osigurano i čini mi se na kraju kazati da III. stup nešto zaostaje, kažu da bi trebalo poticajnim mjerama potaći, privoliti, kako se kaže, firme, vlasnike i tek onda bi III. stup bio nešto jači. I na kraju želim kazati da je HGN-a izvršila nadzor mirovinskih fondova i REGOS-a do sada u ovom razdoblju kratkom zadovoljavajuće, o tome kako i da li dalje, o tome ćemo naknadno. Prema tome, HDZ će podržati ovo izvješće uz sve one primjedbe koje mogu stati uz to. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega zastupniče. U ime Kluba IDS-a kolega zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, cijenjena gospodo zastupnici. U nijednoj zemlji vjerojatno nema složenijeg sustava od mirovinskog, da je tome tako svjedoči činjenica da u bruto društvenom proizvodu Republike Hrvatske ovaj mirovinski sustav sudjeluje prema podacima iz ovih izvješća sa 13,04%, dok u zemljama zapadne Europe do 10%. Eto, jučer je bio ovaj susret predstavnika Vlade i MMF-a kada su rekli čak da u tom sustavu GDP-a mirovinski sustav sudjeluje čak sa 14% u Republici Hrvatskoj. Znači u Hrvatskoj je to učešće u bruto društvenom proizvodu 3 do 4 puta, ili zapravo postotnih poena iznad europskog prosjeka a jasno sa našim mirovinama nitko u zemlji nije zadovoljan i jasno, ne može biti. Zašto? Pa zato jer u Hrvatskoj imamo milijun i 54 tisuće korisnika mirovina. Radnika imamo oko milijun i 450 tisuća. Znači tu imamo omjer 1:1,37. Međutim, ni tome to nije baš tako. Zašto? Jer od tih milijun 450 tisuća treba odbiti javnu upravu, treba onda odbiti zdravstvo, školstvo, Vladu, Sabor, javnu upravu itd. i onda one jasno, i koji rade u insolventnim poduzećima i nekako dolazimo do omjera 1:1,1 i to je neizdrživo. Ako k tome uzmemo u obzir da 500 tisuća ljudi, pretpostavljam 500 tisuća ljudi prima tzv. zajamčeni osobni dohodak ili plaću, a posebno je to izraženo kod tzv. malog gospodarstva ili kod obrtnika koji jednu plaću isplaćuju, a drugu prikazuju, problem Hrvatskog mirovinskog sustava postaje više nego ozbiljan bez obzira što stotine i stotine tisuća ljudi u ovoj zemlji ima mizernu mirovinu. No kada kažem da se jedna plaća daje, a druga niža prikazuje kod malog sektora ili obrtnika, onda mislim prije svega na to da su ti ljudi koji rade u tom malom sektoru primorani na takvo postupanje i da bez toga mnogi bi naprosto propali bilo da se radi čak i o novinskim kućama, obrtnicima itd. Prema tome, to je ja bih rekao mjera preživljavanja i protiv sam danas kažem ekspedicija nekih ili neke poreske policije koju se u ovoj zemlji ponovo kani uvesti. Što još jednom reći o tom sustavu do li da od svih doprinosa država uprihoduje 13,8 milijardi kuna ili 56,4%, znači manje od 60% a da proračun mora za mirovine isplatiti još 10,7 milijardi kuna, znači više od 43% da bi se došlo do onog iznosa od 24,6 milijarde kuna da bi općenito temeljem tog iznosa onih spomenutih milijun i 54 tisuće građana Republike Hrvatske mogli doći do mirovine. Prosječna mirovina iznosila je sa 100 kuna plus 6% tisuću 719 kuna ili 43,65% prosječne plaće. To je podatak za prošlu godinu. E sad da li je na taj sustav moguće utjecati? Da. Ali kako? Jedino većim brojem radnih mjesta. Čak se usuđujem reći da doprinosi koji su za možda svjetske prilike veliki, nisu presudni kada je poresko opterećenje u ovoj zemlji posrijedi. Međutim bit naše nacije kada su radna mjesta posrijedi su po meni bezobrazno dugi administrativni postupci koji blokiraju u startu bilo koju poduzetničku inicijativu i pod dva jasno, sustav koji živi od uvoza i koji nije zainteresiran za niti jednu proizvodnu aktivnost. No jasno to će nas koštati, jer svo vrijeme mi u ovoj zemlji ne možemo živjeti samo od uvoza i vanjskog zaduženja i utoliko IDS pozdravlja mjere Vlade i Hrvatske narodne banke za obuzdavanje zaduženosti bez obzira što se to u konačnici odražava i na rast bruto društvenog proizvoda u ovoj godini, jer je to poput spojenih posuda povezano i nije moguće jedno spustiti, a da se i ovo drugo, znači rast bruto proizvoda ne smanjuje. No bitno je spomenuti kada su mirovine još jedan detalj. Netko je o tome prije govorio, mislim da su govorili predstavnici Hrvatske stranke umirovljenika, a to su ugovori o socijalnom osiguranju sa zemljama ex-Jugoslavije, od Srbije, Crne Gore do Slovenije. Ljudi koji su recimo radili dio vijeka u Sloveniji, pogotovo je to bitno za nas koji živimo uz granicu, stalno se bune da im se sa silnim kašnjenjem obračunavaju mirovine. Nedopustivo je da ti ljudi čekaju po godinu, pa usuđujem se reći i do godinu i pol dana na rješenje o isplati mirovina. Slično je sa Srbijom, sa Bosnom i Hercegovinom, sa Crnom Gorom, sa tom razlikom da oni koji su dio svog vijeka proveli u Bosni i Hercegovini ili Srbiji pa bili i na najbolje plaćenim funkcijama u tim državama, danas su za hrvatske prilike ako žive u Hrvatskoj, velika sirotinja osim jasno ako nisu na čelu nekih mirovinskih udruga kao što je rekao jednom prilikom gospodin Vidović. To su po mom sudu daleko bitnija pitanja za građana recimo srpske nacionalnosti u Republici Hrvatskoj od toga da li im kuće otkupljuju predstavnici hrvatske vlasti, jer tu očigledno da mora doći do sporazuma između prodavaoca i kupca. Prodavaoca jer si želi riješiti život najvjerojatnije u Srbiji, kupca iz nekih drugih razloga. Bit je jasno dublja i treba ići unazad, znači u 90., 91., 95. kada se nešto bezrazložno i rušilo, ali o tome na drugom mjestu. 2003. Zavod je za inozemstvo isplatio 44.500 mirovina i to 16.230 za one koji žive u Bosni, 8.558 za Srbiju i Crnu Goru, 5.407 za Sloveniju, 871 za Makedoniju. U ostale europske zemlje isplaćene su 13.434 mirovine. Riječ sada o odluci Ustavnog suda i IDS-ovom Zakonu o povratu duga umirovljenicima koji nam je pred nepunih dvadesetak dana usuđujem se reći na jedan brutalan način skinut sa dnevnog reda ove ili prošle saborske sjednice. Vara se onaj tko misli, a to je odluka Ustavnog suda, da će se uskraćene mirovine vratiti, odnosno da će se umirovljenici po našemu sudu moći u konačnici obeštetiti dionicama. To jednostavno nije moguće. Taj fond mogao bi nositi prinos tek za pet godina, a to onda znači da u ovom mandatu ova Vlada neće isplatiti po tom osnovu ni jednu kunu i drugo, taj fond biti će pokriće za totalnu rasprodaju preostalih velikih javnih poduzeća Republike Hrvatske, a protiv toga je otvoreno IDS, bilo da se radi o prodaji "Hrvatskih šuma", "Hrvatskih voda", "Hrvatskih autocesta" itd. Moguće je da se po našem sudu prihvati IDS-ov prijedlog i da se ta obveza izvrši putem obveznica iako ne mislim da je to moguće učiniti u roku od jedne, dvije ili tri godine. Jasno 20 milijardi kuna, a o tom iznosu se sada spekulira, isplatiti u dvije ili tri godine pa i četiri, pet, Hrvatsku bi odvelo u stečaj, ali ako se moglo cca isplatiti 25 milijardi kuna u znatno težim vremenima za sanaciju bankarskog sustava Republike Hrvatske, kada je bruto društveni proizvod bio manji od 20 milijardi kuna, a danas je 30 milijardi kuna, kada je proračun bio gotovo na pola iznosa iz ove godine onda je moguće kroz tu formu obeštetiti i umirovljenike. U tom smislu IDS je u proceduru uputio novi zakon, ovaj puta o obeštećenju umirovljenika, kada je pojam povrata duga sporan, a bit je u tome da se to učiniti obveznicama u roku od 8 godina na način da se od 10% rasta proračuna za svaku kalendarsku godinu do 2012. isplaćuje 10% iznosa od tog rasta. I mi držimo da je kroz takvu jednu formu moguće isplatiti taj dug. Što će to reći? Da bi iduće godine po tom osnovu trebalo isplatiti 500 milijuna kuna, 2006. milijardu kuna, 2007. milijardu i 500, 2008. 2 milijarde kuna, 2012. 5 milijardi kuna, ali treba imati na umu da će 2012. proračun Republike Hrvatske biti 50 a možda i više milijardi kuna veći od sadašnjeg, no jasno problem je druge prirode. Malo prije je gospodin Vidović govorio o tome kako smo odnos 90. godine između umirovljenika i radnika imali u omjeru 1:3, čak i nešto više. Danas je to 1:37. Jasno treba biti pošten i ono što je rekao gospodin Hrelja primijetiti, da je u međuvremenu bio rat. Problem viška radnika u tom trenutku kada je jedna trećina zemlje bila okupirana između ostalog rješavao se i umirovljenjem. Kamo smo mi mogli 92., 93., 94. godine sa tim ljudima koji su mnogi bili i u zbjegovima u Istri, Dalmaciji, Rijeci itd. Mogli smo ili u javne službe, znači policiju, vojsku i carinu ili smo mogli sa njima u mirovinu. Trećega rješenja, jer radnih mjesta nije bilo, naprosto nije bilo. Mirovina ni nije bila u to vrijeme, usuđujem se reći, ni tako nehumano rješenje kao što to, recimo, danas nije ni otpremnina, kada je taj preustroj Hrvatske vojske posrijedi. Problem, gdje je nastao? U onome trenutku kada je Vlada gospodina Valentića zamrznula mirovine, čini mi se, 93. i jasno što nije bilo radnih mjesta. Dapače i privatizacija je, to ne možemo izbjeći, svemu tome kumovala jer nitko od privatnika nije želio držati prekobrojnog radnika, a strani kapital eto 2004., nikako da dođe. Konačno, prosječno se u mirovinu, u tzv. starosnu mirovinu, odlazi sa 31 ili 32 godine staža. To je podatak s ove stranice 9. Pa tako do 59 godine života u mirovini, do 59 je 230 tisuća ljudi. Manje od tisuću 400 kuna u Hrvatskoj prima 46% penzionera. I to je bit. 7% njih manje od 367 kuna, 10% manje od 796 kuna, 29% manje od tisuću 366 kuna, 23% tisuću 845 kuna, itd. No opet se vraćam na bit, a suština je drugo. To su radna mjesta i kada bi svi, kada bi sve, sve zapravo u ovoj zemlji ljude koji su danas nezaposleni zaposlili mi bi došli u omjer 1:1,8, 1:1,9. A taj omjer je katastrofalan što će reći da demografski problem Hrvatske je u ovom času nažalost najveći nažalost nerješiv problem, pitanje opstanka ove zemlje ili svih tih sustava. Korisnička mirovina, koji su znači mirovinu ostvarili po posebnim uvjetima, od boraca NOR-a, njih 68 tisuća, domovinske vojske 30 tisuća, bivših političkih zatvorenika, članova HAZU, SIV-a, Sabora, šta je sada? Hrvatske vojske, do 252 rudara istarskih ugljenokopa, Tupljak iz Labina, na što sam izuzetno ponosan, plus branitelja, ima njih 176 tisuća. Od njih 176 tisuća 532, 296 osobe su članovi Vlade, potpredsjednici Vlade, predsjednici Vlade, ministri, rektori naših sveučilišta i jasno, nešto zastupnika. Danas, 3 godine, s druge strane i ovoj drugoj temi, nakon pojave, tzv., obveznih mirovinskih fondova plus dobrovoljnih mirovinskih fondova, oko milijun i 200 tisuća ljudi ima osobni račun u nekom od fondu. To je prekratko razdoblje za neki siguran zaključak, ali treba reći da su prinosi novca u tom periodu od nekoliko godina bili dobri, a to znači da bi to trebalo jamčiti stabilniju ili sigurniju isplatu mirovina u periodu pred nama. Zašto nam, s druge strane, penzije padaju? Iz jednostavnog razloga što obračun sa 10 godina proveden je sada na čitav radni vijek. Učinjeno je to 99., a što se tiče o udjelu penzija u odnosu na plaće, već godinama je to negdje na 43%, razumljivo sa onih 100 kuna plus 6%. Što rade sad ti obvezni mirovinski fondovi koje imamo u Republici Hrvatskoj sa tim prikupljenim novcem? Oni ga, jasno, ulažu i to cca 88,2% svoje imovine na domaćem tržištu kapitala. E sad, da li je to sigurno ulaganje, to će vrijeme pokazati. Međutim, pošto se uglavnom ulaže cca 66% u državne obveznice, to po meni ne bi trebalo biti upitno, međutim šta je sa ulogom u korporativne obveznice i slično? Kako mi sad tu stojimo? Različito od fonda do fonda. Doprinosi su još uvijek kao i kod obveznica, ja bih rekao, dobri, a poglavito ili najviši su, što treba pohvaliti, oni kod Privredne banke iz Zagreba. No uskoro će sad u nas iscuriti tzv. društvena imovina. Bilo bi dobro da ovi fondovi preuzmu hrvatska uspješna poduzeća jer će se imovina umirovljenika na taj način zaštititi, ali onda, šta se dešava u Republici Hrvatskoj? Strane banke preuzimaju i taj vid hrvatskog gospodarstva ili ako hoćete politike. Preuzevši banke, tamo negdje 98., 9., 2000. stranci kad su ih preuzeli, preuzeli su, ja bih rekao, zemlju u cjelinu, financije sa fondovima danas koji su u vlasništvu banaka, mirovinskim plus ovim pifovima, preuzimaju i kompletno hrvatsko gospodarstvo. To je, znači, danas Hrvatska. Mi se možemo samo tješiti da su te banke danas pravne osobe koje su registrirane u Republici Hrvatskoj i da one posluju po hrvatskim zakonima. Nije sporno da stranci mogu ulagati. Dapače, bez njihovog ulaganja na prostoru Republike Hrvatske, Hrvatska budućnost biti će upitna. Ali je bila greška, po mom sudu, privatizirati sanirane banke. Ne one koje su bile u problemima poput Istarske, nego sanirane banke. Ja sam isto tako svjestan, ili će kapital ući u Republiku Hrvatsku ili će naši građani za tim kapitalom u svijet, a vidimo i sami što se dešava sa našim kamiondžijama koji odlaze u Irak. Istina, treba priznati i to da te strane banke riješile su nas straha od bankrota, spustila se bitno kamata, ulaže se, a s druge strane sanirane banke, po meni se nije smjelo prodati jer to vodi vidimo i sami ekstremnoj zaduženosti Republike Hrvatske, silnom uvozu i nadasve ovisnosti svake, ove zemlje o tim stranim kompanijama. Prvi val isplate mirovine po drugom stupu mi očekujemo tek 2010. godine kada u mirovinu kreću oni koji su tada kad su oni bili formirani imali cca 50 godina života. No ti ljudi, i to treba reći, imat će silnu malu mirovinu i, to bih se usudio reći, treba zakonom promijeniti. Točnije, treba pristupiti izmjeni Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima i to uskoro IDS šalje u saborsku proceduru. Sve u svemu, ovo Izvješće po nama daje naslutiti da problema ima, i da će tek sa time biti problema u Republici Hrvatskoj jer nema nekog većeg zapošljavanja, nema bržeg rasta, nema dotoka strane investicije i možemo sve nezaposlene građane zaposliti pa ćemo ponovo imati uvjet, jedan radnik, jedan umirovljenik 1,7, 1,8 radnika. Mirovine će biti, stoga, sve manje, stoga se treba plašiti pa će skoro privilegirana kategorija biti oni umirovljenici koji su umirovljeni prije 99. godine iako je u međuvremenu od 93. do 98. bila zakinuta za 30 do 40 mirovina. Jasno, tim ljudima treba vratiti ono što su izgubili jer iza toga stoji autoritet najviše pravne institucije Republike Hrvatske ili političke institucije ili ustavne, svejedno, a to je Ustavni sud. Stoga se za kraj želim složiti i sa gospodinom Vidovićem kada je rekao da ne možemo, kada je mirovinski sustav, igrati se sa nečim nego sustav mora biti cjelovit da bi on mogao funkcionirati, a u protivnom bolje je ništa u njega ne intervenirat. Hvala.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. Sljedeći je Klub HNS-a, PGS-a, zastupnik Čačić. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege. Iskreno se nadam da neću biti tako kratak. Početkom provođenja mirovinske reforme kroz uspostavu novog dijela mirovinskog sustava 2. i 3. stupa mi smo početkom 2002. dobili Hrvatsko mirovinsko tržište, ne monopol, nego tržište. Osobno samouvjeren, ne samo ja, nego veliki dio ljudi koji se bave gospodarstvom i financijama da je to jedan od najznačajnijih ako ne i najznačajniji za budućnost ove zemlje projekt koji je realiziran vezano za kapital, a način kako je realiziran, kvaliteta realizacije, brzina, čistoća izostanak bilo kakvog konfliktnog segmenta u tom procesu ide na čast svima koji su u njemu sudjelovali i mislim da je daleko uvjerljivo nedovoljno prepoznat unutar zemlje ali je zato izvan zemlje višestruko pohvaljivan nagrađivan i služi kao role model za okolne zemlje. Cijeli niz zemalja koje danas uvode takav sustav dolaze u Hrvatsku da bi primijenili koncept koji je ovdje dokazan. Mi smo na kraju 2003. završili sa 4 obvezna mirovinska fonda, preko milijun osiguranika u njima i sa 4 dobrovoljna sa gotovo 9 tisuća članova. Snažni rast i ozdravljenje gospodarstva pogotovo u 2002. i 2003. godini postavili su temelje budućnosti Hrvatskog mirovinskog tržišta jer odmah u startu su postotci rasta bili takvi da definitivno ga već u startu potvrđuju. Dakle ti postotci, dakle to je stvarno jedna o rijetkih stvari sa kojom svi u ovoj zemlji možemo biti i zadovoljni na nju ponosni a predstavlja dugoročni oslonac gospodarskog razvoja Hrvatske. Samo da spomenem što se dešavalo u tim prvim godinama, mi smo imali u obveznim fondovima promjenu vrijednosti kapitala od okvirno najniže je bilo 10,71 do 12,10. Dakle jedan fantastični skok 2002. sličan nešto manje ponovljen 2003. to je taj rast gospodarstva, 2004. dolazi do laganog pada i stagnacije ali još uvijek u okvirima europskih standarda. Poslovne mirovine iz 1. stupnja naravno u sebi nose solidarnost i redistribuciju sa neznatnom ovisnošću o visini plaće osiguranika a druga i treća razina imaju neznatnu redistribuciju a naglašenu ovisnost visine o visini doprinosa. Sve to zajedno treba osigurati veću socijalnu sigurnost i višu ukupnu razinu i na taj način osigurati rizike starosti, invalidnosti i smrti. Naravno, činjenicom dijeljenja rizika osiguranja na više razine nositelja u cjelini mirovinske reforme ukupno za gospodarska kretanja treba biti povoljnija od mirovinskog osiguranja koje se temelji isključivo na generacijskoj solidarnosti. Ulaganjima mirovinskih fondova kao cilj koji se navodi u trenutnu osnivanja i danas to ponovno se podcrtava, povećat će se investicije što će pokazati, potaknuti razvoj tržišta kapitala, gospodarski rast i rast životnog standarda u Hrvatskoj. O tome kao cilju postoji konsenzus imate to i u ovom tekstu. Na žalost, mi nismo ni približno prepoznali mogućnosti koje su se rodile iz ovog instrumentarija o tome ću malo kasnije nešto reći. Iako smo se složili što želimo iz tog instrumenta. Razvoj i širenje Hrvatskog financijskog tržišta kao preduvjet uspjeha Hrvatske mirovinske reforme su se u početku sveli na najzahtjevnije i najtransparentnije kotacije dviju Hrvatskih burzi. To je minimum, bilo je malo kada je počelo danas je još i manje, svodi se to u suštini na Plivu i Podravku. Drugi način kako se pokušalo smanjenoj ponudi domaćih dionica doskočiti je uvođenje kategorije javnih dioničkih društava i taj prostor stoji tek pred nama on je neiskorišten. Realno iskorišten već od 2002. pa nadalje je prisustvo Ministarstva financija na domaćem tržištu kapitala za potrebe mirovinskih fondova i prvi puta se javilo 2002. sa državnom obveznicom sa dospjećem 2012. denominiranom u eurima. Od tada nadalje redovito se Ministarstvo financija javlja i otvorilo je prostor i spasilo je uopće koncept u realizaciji te reforme. Dakle, došlo je do određenih razumijevanja potrebnih poteza kako bi pokrenulo taj instrumentarij. Prve mjere su bile dobre i dale su dobre rezultate. Tek nakon toga otvara se proces korporacijskih obveznica. Krenulo je to kao što znate 2002. sa Belišćem i nakon toga cijeli niz naših snažnih uglednih tvrtki se u to uključilo a moram reći da je i država u tom segmentu dala svoj doprinos. Osobno sam na tom inzistirao i najveći doprinos koji je uopće napravljen na korporacijskom sektoru je veljača 2003. kada je izdana korporacijska obveznica Bina Istra d.d. Zagreb u iznosu od 210 milijuna eura i tim obveznicama koje su se prodavale na svim najjačim svjetskim europskim burzama, a u jednom segmentu nekoliko desetaka milijuna eura i ovdje našim fondovima je isfinanciran ... [[Govornik se ne razumije.]] obveznica i taj model je nagrađen najvišim europskim nagradama, to je po prvi puta primijenjeno na područjima srednje i jugoistočne Europe. Na tom tragu dakako, dolazimo i do povratnog udjela mirovinskih tržišta na rast i razvoj do sada zapostavljenog Hrvatskog financijskog tržišta. Ovdje je gospodin Prtenjača govorio o iznosima, točno je da naše tržište zaista ovog trenutka još uvijek bankocentrično, da je razina bankarskog sustava na 204 i pol milijarde kuna, točno je da je to 91% ukupnog financijskog tržišta, međutim, njih slijedi tržište osiguranja, međutim, treće po snazi ovog trenutka tržište mirovinskih fondova sa okvirno 7,5 milijardi do kraja godine je bez obzira na omjer veličina, uvjerljivo najsnažnije, najkvalitetnije, najpotentnije tržište financijsko koje Hrvatska ima. Na prvi pogled to ne izgleda jasno. O čemu je ovdje riječ? Prošla Vlada je prepoznala potencijal unutrašnjeg tržišta. Odgovornost Vlade za razvoj infrastrukturnih projekata kao podlogu za razvoj gospodarstva u cjelini. Razvoj infrastrukturnih projekata traži dugoročna ulaganja, traži kapital vezan na 20, 25, 30 i 40 godina. Naše bankarsko tržište nije u stanju sa svojom ročnošću odgovoriti na te zahtjeve. U tom smislu ukupno bankarsko tržište danas, a kamoli sutra, jer se mirovinsko povećava sa 2,5 do 3 milijarde godišnje, nije usporedivo sa snagom i potencijalom mirovinskog tržišta sa ovom ročnošću, to je najvrjednije što Hrvatska ovog trenutka ima kao instrument. Mi smo dali naznaku, zacrtali smo okvir, pokazali smo smjer kojim bi se trebalo kretati. Nadam se iskreno da će ova Vlada biti u stanju prepoznati te signale i taj putokaz. Naime, ne samo da razvojni projekti naplatnih cesta, autocesta ne trebaju biti zaustavljane, ne trebamo stati na pola puta do Dubrovnika ne trebamo ostaviti po strani Slavonski dio 5C ili Riječki dio Križišće-Žuta Lokva, nego ni sustavi navodnjavanja pred ulaskom primjerice pred ulaskom u Europsko tržište ni sustavi plinifikacije, kao ni niz drugih velikih infrastrukturnih projekata ne smiju biti ovog trenutka izostavljeni i zaboravljeni. Naprotiv, potreba mirovinskih fondova za kvalitetna ulaganja doma neće biti zadovoljena otvaranjem prostora na javnim dioničkim društvima, to je još uvijek premali segment, i po svojoj ročnosti i po kvaliteti i po obimu, ona može biti jedino zadovoljena otvaranjem procesa privatizacije na sutra realiziranim razvojnim projektima, pri čemu ne treba ni na kakav način zanemariti niti potencijal već realiziranih razvojnih projekata u onom svom dijelu potencijalne privatizacije u održavanju i naplati, i profitu koji donosi od 2014. po modelu, a prema sadašnjim rezultatima koji su negdje preko 25% viši od očekivanih i modelskih, već bi od 2010. ili 2012. model trebao donositi suficit. Naravno da u tom kontekstu ne treba zanemarit posebno to govorim, jer mi imamo objedinjenu raspravu ovdje. I o Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje ne treba zanemarit ni mogućnosti koje se ovdje otvoreno pružaju na već realiziranim razvojnim projektima. Za zadovoljenje kvalitetnim dionicama, kvalitetnim obveznicama, kvalitetnim bonovima kako god želite, prisustva umirovljeničkog fonda ne sa lažnim i šupljim i upitnim dionicama koje će biti realizirane 10., 12. 15. ili nikad, nego sa vrhunskim dokazanim dugoročnim, stabilnim vlasništvom koje se može realizirati i pretvarati i u novac i odmah. Jer šta će umirovljenicima nešto što će se realizirati za 5, 10 ili 15 godina, treba i to naravno u jednom segmentu, ali u jednom segmentu treba dati prostora kvalitetnim dionicama odmah. To je nešto o čemu gospodo umirovljenici molim da netko počne ovdje razmišljati. I naravno ako trebate bilo kakav savjet modelski na tome vrlo rado ćemo vam dati ako do sada vaši stručni timovi kao što je jedna naša stranka voli reći do sada to nisu razradili. Mi naravno to kao problematiku jako dobro poznamo i vrlo rado ćemo vam pokazati gdje se nalaze ti prostori za razvoj Hrvatske bez javnog duga i dodatnog zaduženja, ino zaduženja, i za ne sasvim, jer to ne bi bilo racionalno, ali djelomično kvalitetno zadovoljenje i postojećeg duga u odnosu na umirovljenike. Evo, hvala vam lijepo. Ne volim predugo govoriti, pa mislim da će ovo biti dovoljno. Pa mislim da je bilo dvaput kraće, osam minuta u odnosu na 20..
Hvala lijepo kolega zastupniče. U ime Kluba HSP-a kolega zastupnik Pero Kovačević, izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, poštovani predstavnici Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i ... Prije svega nama je drago u Klubu HSP-a što se ovo izvješće prije svega mislim na izvješće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje pojavilo u ovome Saboru. I odmah moram iskazati duboku zabrinutost Kluba HSP-a, jer ovo izvješće govori kakva je socijalna situacija, kakva je socijalna slika u Hrvatskoj u ovome trenutku. I mi stvarno moramo biti duboko zabrinuti pogotovo što se ne vidi izlazak iz te situacije. Ovdje smo čuli euforične izjave gospodina Vidovića kako je on oduševljen kako se puno napravilo u mirovinskoj reformi. Istina je samo da se započelo u mirovinskoj reformi. Čujemo gospodina Čačića da nudi stručni tim. Bio je četiri godine u mogućnosti, pa je neke stvari sam mogao riješiti. A Klub HSP-a stvarno ima ekspertni tim, pa ćemo vam sada kazati na što sve ukazuje ovo izvješće. Znači ovo izvješće ukazuje na jednu činjenicu kako je provedena pretvorba i privatizacija. Jer sama činjenica da smo recimo, odnosno 90-te godine imali nešto oko 2 milijuna osiguranika, a danas imamo milijun 443 tisuće dokazuje sljedeće. Naime, broj umirovljenika od 90-te sa 655 tisuća povišen je na milijun i 54 tisuće. Znači 400 tisuća je recimo otišlo u mirovine. Ali gdje je onih 200 tisuća? 200 tisuća izgubljenih radnih mjesta? Tu je 200 tisuća obitelji, 200 tisuća ljudskih sudbina. I čudi me izlaganje gospodina Kajina koji kaže da mi nećemo ama baš ništa napraviti ako zaposlimo 340 tisuća ljudi. Puno ćemo mi napraviti, jer ćemo mi riješiti pitanje 340 tisuća obitelji. A na taj način ćemo i riješiti da će se odnos između broja osiguranika i broja umirovljenika sa 1,37:1 povisiti na 1,7 i napravljeno je i tu puno, zbog toga što bi onda možda mogli doći u situaciju da se bar iz doprinosa pokuša namiriti onaj prvi dio znači da se mirovine za I stup isplaćuju za umirovljenike koji su umirovljeni prema općim propisima. A i sami smo čuli od ravnatelja da je samo taj iznos negdje 77% što je, što se ukupi iz doprinosa, a ovaj ostatak se uzima iz državnog proračuna. Znači, to je već veliki pomak i bitan bi pomak bio kad bi se samo taj dio napravio i onda bi se stvarala ona druga mogućnost, a to je ta mogućnost da se može odgovorno kazati kako i na koji način će se vratiti dug umirovljenicima kako će oni biti obeštećeni kako je službeni naziv zakona. Ovo sve u ovome trenutku ovi podaci govori o tome da je situacija više nego alarmantna. Ona govori sljedeće. Naime, ako je prosječna mirovina u ovome trenutku negdje oko 240 i 4 eura, znači negdje oko 1778 kuna, to je negdje 44% od prosjećne plaće. A s druge strane imamo sindikalnu košaricu koja kaže da je to iznos od pet, za četveročlanu obitelj, od 5500 kuna. Onda vidimo sada već tu taj veliki nesrazmjer. Četveročlana obitelj, znači treba 5500. Znamo kakva je situacija kod umirovljenika, ne mogu taj dio prikupiti. I što to sve dokazuje? A od tih negdje oko 600 tisuća umirovljenika ima ispod 214 tisuća eura. I ako vidimo kakvo je izdvajanje u odnosu na bruto domaći proizvod za mirovine u ovome trenutku da je on, sada doseže razinu od 13 do 14%, burto domaćeg proizvoda, dok je negdje recimo, 90.-ih godina iznosio 7,5%. I onda uvjeravanje Svjetske banke ili MMF-a prema Udruzi umirovljenika kako je to i vani na taj način 44% govori o svemu tome da se vrši jedan dodatni pritisak i na način da nema se baš sigurnosti da će se vratiti ovaj, na pravičan način dug umirovljenicima. I sve opet, to nam ukazuje na jednu drugu činjenicu da nema izlaska iz ove situacije vezano za stanje u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje bez novog zapošljavanja. Jer nova radna mjesta normalno otvaraju rješavanje i standarda i povišenje standarda građana. Prema tome, ono što kaže gospodin Kajin, zaposlimo mi tih 30, 40 tisuća ljudi pa ćemo imati sasvim bolju sliku u državi. I s druge strane poduzmimo mjere da je ubirranje doprinosa nije na razini negdje 60% nego da je daleko veći iznos i na taj način se stvara jedna stabilnost za rad Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje vezano za prvi stup. Logika je stvari kada se, zna se da se onaj dio, isplata mirovina prema općim propisima da je to, treba ići iz doprinosa. I drugi je dio prema posebnim propisima, on bi trebao ići iz državnoga proračuna, tu je kod nas odnos sad prema broju umirovljenika da 84% su otišli prema općim propisima a 16% je otišlo prema posebnima propisima. I logično je u tima situacijama što je država pokušala i sada se vraćamo na jedan problem, meni je žao što nema gospodina Čačića u ovome trenutku, država je naime pokušala namiriti dug prema Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje na način da je iz Hrvatskog fonda za privatizaciju iz portfelja izdvojila dionice i ustupila ih Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. I to je logičan način pokušaja rješavanja takve situacije, oplođivanjem kapitala na način da se napuni fond i da se gospodari sa time kako bi se trebalo gospodariti. Ali, sada smo vidjeli, prva je bila situacija da više doprinosi ne idu na račun Hrvatskom zavoda za mirovinsko osiguranje, idu znači putem riznice. I sada, tu već se stvara jedan dio, pazite, iz proračuna se daje za Fond a to nije stvar fonda, proračuna nego je stvar Fonda, očito da je tu situacija u tome dijelu da se pokuša uvijek spasiti likvidnost države i mislim da su drugi razlozi a ne ovi razlozi o kojima se govorilo od mojih prethodnika. I sada imamo jednu zanimljivu situaciju kako se s tim portfeljom, znači izgospodarilo je, samo je slučaj zaključka bivše Vlade od 22. veljače 2001. godine prema kojem je tadašnjem Ministarstvu za javne radove, obnovu i graditeljstvo od znači, iz portfelja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje ustupljene su dionice od 147 trgovačkih društava, a to vam je, čujte, pola milijarde kuna ili negdje 108 milijuna eura. I sada se nitko tu ne pita šta je s time. A takvih tu situacija ima sve više i više. I to se govori, s jedne strane se išlo u reformu a s druge strane se oduzimalo tome Fondu da bi se moglo, da bi taj Fond mogao, znači te dionice oploditi, da bi mogao ostvarivati prihode, ne prodavati ih i puniti sredstva da bi mogli isplaćivati bar onaj dio mirovina prema općim propisima što ima pravo. A takvih je situacija sve više. Posebno je zanimljiva, nitko tu nije govorio, ona situacija ustupanja što se dugo vremena radi, zamjena dionica između Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje vezano sa Hrvatskim fondom za privatizaciju. Tu izgleda ima puno toga nejasnoga i baš, žao mi je što, i sam je ravnatelj rekao da nije mogao pribaviti zadnje izvješće za 2003. godinu. To su podaci iz 2002. godine. To sve puno pokazuje da je tu možda bilo i razno raznih makinacija i sumljivih radnji. I sada s jedne strane imamo ovu situaciju koja nam se događa, situacija je takva da je slika alarmantna, sve ostalo i čuli smo od kolege Milinovića, to je i u drugim velikim tima fondovskim subjektima. Ne gospodari se pažnjom dobrog domaćina pa se nabavlja papir daleko skuplje nego što je, bi se napravio javni natječaj i svega ostaloga. Što se govori da oni koji su tamo ne brinu o onima za koje trebaju brinuti, za umirovljenike, nego prije sega brinu o sebi. Sama je i ta činjenica da mi opet imamo razno raznih, veliki broj instituacija a jedni te isti ljudi bi mogli optuživati sve te institucije i HAGENU i sve ove razno razne institucije koje su osnovane uz Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Znači što ukazuje na situaciju da se treba i tu ponašati pažnjom dobrog domaćina. I sada imamo drugu paralelu, to je ona paralela da smo za sanaciju banaka mi izdvojili preko 50 milijardi kuna. Znači sanacija banaka preko 50 milijardi kuna, od toga 91% banaka je u stranome vlasništvu. I sve je to govorilo da je malo tko brinuo o umirovljenicima i da je sada stvarno situacija da se podvuće crta i da se počne ovaj problem rješavati na način da se doprinosi plaćaju u punom iznosu s jedne strane, da se ide na otvaranje novih radnih mjesta jer samo na taj način ćemo uspjeti popraviti sliku i socijalni položaj umirovljenika. Ako se ne poduzmu te mjere pravovremeno doći ćemo još u goru situaciju. Jer mi sa odlaskom u Europsku uniju ćemo primiti puno novih obveza i ne znam onda kakva će biti socijalna situacija sa umirovljenicima. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Luka Roić, u ime Kluba HSS-a, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodo izvjestitelji, kolegice i kolege, eto i ja ću u ime HSS-a govoriti o izvješćima koje imamo danas na dnevnom redu. Prvo je Izvješće o miroviskim tržištima u Republici Hrvatskoj i odmah na početku mogu reći da se iz ovog izvješća nakon 2002. godine može konstatirati da je zaživjelo i profunkcioniralo hrvatsko mirovinsko tržište. Lanjska 2003. godina bila je druga godina funkcioniranja hrvatskog mirovinskog tržišta. A ona je poglavito obilježena konsolidacijom obaveznog mirovinskog tržišta jer su od početnih sedam kraj te godine dočekala samo četiri obvezna mirovinska fonda. Na kraju 2003. godine u obvezne mirovinske fondove bilo je učljanjeno milijun 70 tisuća 932 osiguranika. Tijekom lanjske godine u obvezne mirovinske fondove upisano je 132,5 tisuća novih članova a na temelju prirodnog prirasta nezaposlenih odnosno, proširenog kruga osiguranika koji ostvaruju primitke od tzv. atipičnog rada. Budući da su sredstva za javnu edukacijsku kampanju u toj godini bila smanjena većinu novih članova u njihove obvezne mirovinske fondove rasporedio kao što znamo Središnji registar osiguranika REGOS 79,19%, dok je u 2002. godini većina članova 74,62% osobno odabrala, osobno odabrala vlastiti mirovinski fond. REGOS je na osobne račune osiguranika u obvezne mirovinske fondove tijekom 2003. godine prosljedio ukupno 2 milijarde 46 milijuna kuna, godinu ranije 1,91 milijardu kuna, odnosno kumulativno 4, 37 milijardi kuna. Od ukupno uplaćenih mirovinskih doprinosa na prolazni račun Regosa u 2003. godini raspoređeno je čak 99,6% sredstava dok je kumulativno u prve dvije godine uplati mirovinskih doprinosa u drugi stup mirovinskog osiguranja raspoređeno 99,2% ukupno uplaćenih sredstava što hrvatski model mirovinske reforme svrstava kao što smo i čuli od ranijih govornika među najučinkovitije u svijetu. I ovdje sasvim otvoreno treba reći da je reforma koju smo proveli u zadnjih nekoliko godina ocijenjena sa vrlo visokim ocjenama, da je u biti ona provedena na vrlo korektan način, a to što imamo situaciju u obveznom fondu prvog stupa takvu kakvu imamo to je razlog u onome što ću i kasnije govoriti, a i drugi su o tome već dosta rekli. Obvezni mirovinski fondovi na financijskom tržištu ulažu prikupljene mirovinske doprinose članova u različite oblike financijske imovine pretežito vrijednosne papire na način i u skladu sa ograničenim propisima i propisanim zakonima. Taj proces ulaganja mirovinskih fondova kao što znamo nalazi se i pod budnim okom nadzora djelatnika agencije. Ulaganjem mirovinskih doprinosa svojih članova u financijsku imovinu upravitelji mirovinskih fondova zahvaljujući povoljnom, povoljnim kretanjima na tržištu kapitala ukupno neto imovinu svih fondova na kraju 2003. godine uvećali su na 4,68 milijardi, milijardi kuna. Što se dobrovoljnog mirovinskog tržišta tiče u 2002. godini kao što smo čuli počela je sa radom prvi dobrovoljni mirovinski fond da bi u 2003. bila utemeljena nova dva dobrovoljna mirovinska društva koja upravljaju s tri novootvorena dobrovoljna mirovinska fonda. A u istoj godini formalno osnovan je i prvi zatvoreni dobrovoljni mirovinski fond koji je počeo s radom u 2004. godini. Dok je krajem 2002. godine jedini dobrovoljni mirovinski fond imao 1,345 članova na kraju 2003. godine dobrovoljna mirovinskog fonda ukupno su imala 8 tisuća 769 članova. Potkraj 2003. godine u dobrovoljne mirovinske fondove ukupno je bilo uplaćeno 25,9 milijuna kuna neto doprinosa. Godinu dana ranije znamo samo 3,18 milijuna kuna. Ti su doprinosi ulaganjem u financijsku imovinu krajem 2003. godine uvećani u neto imovinu ukupne vrijednosti 29,6 milijuna kuna a godinu dana ranije samo 3,2 milijuna kuna. Naposljetku zasad jedino mirovinsko osiguravajuće društvo osnovano 2002. godine u 2003. je počelo temeljem jednokratnih uplata dobrovoljne mirovinske štednje isplaćivati prve mirovine iz novog dijela mirovinskog sustava. Sve u svemu u Hrvatskoj je na kraju 2003. godine bilo uspostavljeno potpuno djelotvorno mirovinsko tržište s 4 obvezna i 4 dobrovoljna mirovinska fonda u jednim mirovinskim, s jednim mirovinskim osiguravajućim društvom. Osim toga uspješna poslovna 2003. godina postavila je temelje snažnog i kontinuiranog rasta i razvoja hrvatskog mirovinskog tržišta u godinama koje slijede. Bilo je primjedbi da se ovdje radi o bankocentričnom sustavu, a ja bih na kraju ipak sa zadovoljstvom mogao reći da mirovinsko tržište u Hrvatskoj postaje sve više diversificirano, razvija se i po našoj ocjeni uspješno raste. Drugi, drugo izvješće koje je pred nama je izvješće o Hrvatskom mirovinskom, fondu za mirovinsko osiguranje. U Hrvatskoj je kao što znamo mirovinsko osiguranje prije svega socijalna sigurnost i još se uvijek bazira na sistemu solidarnosti. U Republici Hrvatskoj je, kao što, već čusmo milijun 54 tisuće 549 umirovljenika odnosno korisnika mirovine što na osnovi starosti što invalidnosti, što smrti hranitelja obitelji ili tjelesnog oštećenja. Mirovine u 2003. godini iznosile su 13,4% bruto domaćeg proizvoda. Klasičan sustav Bismarckova modela socijalne sigurnosti starijih osoba se pomalo napušta kao zastario i gospodarski neodrživ odnosno financijski neisplativ. Zato smo i ušli u reforme. Zato je potrebno poticati umjesto do sada jednodjelni sustav koji se uglavnom bazira na generacijskoj solidarnosti. Treba poticati trodjelni tj. mješoviti sustav koji je utemeljen na generacijskoj solidarnosti i na osobnoj kapitaliziranoj štednji i dobrovoljnim mirovinskom osiguranju. Naravno za ova dva potonja stupa potrebna je velika kontrola i skrb države jer jedna kriva investicija može odnijeti sve u nepovrat. Ovo sve govorim zbog loših i malih mirovina i nemogućnosti povećanja istih. Zapravo se radi o stalnom smanjenju mirovina naprimjer smanjenje prijevremenih mirovina i sva ostala smanjenja za koja baš i nisam siguran da su ispravna jer se kod nas uvijek štedi na stavkama gdje to možda i ne treba ali to je odraz našeg gospodarskog i društvenog stanja. Kako smo po svemu specifični tako smo i po mladim umirovljenicima specifični. Nešto opravdano u ratnim područjima prije svega, ali većim dijelom zbog loše privatizacije i popularne nazvane tajkunizacije Hrvatske to je ipak dosta problematično. Točno je da država, da je država nastala na razvalinama kolektivističke ekonomije i da je rat ostavio traga na ekonomiju zemlje i ogromni pritisak na proračun i veliku potrebu za zaduženjima i da bi se sve, i da bi se sve to moglo pratiti nezaposlenost uzima maha, nema razvojne strategije, a nezaposlenost se opet rješava kao što znamo egzodusom radne snage i slanjem ljudi u privremene mirovine. Mladi ljudi radno sposobni često odlaze u mirovinu. Neki su čak i potjerani i danas imamo situaciju da na milijun 443 tisuće 959 osiguranika dolazi milijun 54 549 korisnika mirovine što je kao što čusmo 1,37:1 zaposlenih, umirovljenih. Ovako nepovoljan omjer gdje je 1,37 zaposlenika na svakog umirovljenika na dulji rok je kao što svi znamo neodrživo. Isto vrijedi i za zdravstvo. Taj omjer ne bi mogle podnijeti ni mnogo bogatije zemlje. Kod nas je postojala praksa neplaćanja kao što znamo i mirovinskog osiguranja od strane poslodavaca. Za ilustraciju želim napomenuti da omjer osiguranika 1985. godine iznosio 3,68:1 odnosno znatno se pogoršao 1993. i 1994. godine. Znam da je to bio, da je u to vrijeme bio rat, ali podsjećam u ratu je ipak trebalo razmišljati o privatizaciji na drugi način, a znamo kako je nekima ponekad i rat brat. Jer u to doba po Hrvatskoj, sjetimo se, torbarilo se i nekima se omogućilo da dođu do imovine koju su kupovali ne radi obnavljanja poslova već uglavnom za manipulaciju i prodaju. U tim situacijama radnici ostaju teret i oni se, pod navodnicima, rješavaju slanjem u prijevremene mirovine što je po te mlade umirovljenike, još uvijek radno sposobne veoma loše, kako za njihovo financijsko stanje tako i za duhovno. Jer danas imate situaciju da se prema dijelu stanovništva u dobi od 40 do 50 godina vodi svojevrsna segregacija to sasvim, i to sasvim legalna jer kada bi se i željeli zaposliti nemaju šanse. Svi nažalost traže samo mlade koji, koje mogu dobro iskoristiti, a zaposliti na crno svakako ako drugačije ne može. Ne samo da imamo mlade umirovljenike nego smo i specifični po broju invalidskih mirovina iako je to stanje naravno i rezultat loših okolnosti u kojima smo se nalazili. O ovom sam nešto prije rekao. Gospodarstvo je uzdrmano. Izgubile su se, izgubilo se tržište, tržište. Lovci na glave su se razletili po Hrvatskoj i kupilo se što im se sve i nudilo i ne znajući što bi s tim dogodilo se ono čemu smo svi svjedočili, a to su česti stečaji, rijeka mladih umirovljenika što u prijevremenoj, što u invalidskoj mirovini. Mirovinski ne može pratiti financijski toliki priljev i tu počinju gomila i gomilanje problema i zaduženja. Nastali su gotovo neriješivi problemi u Mirovinskom. Smanjenjem zaposlenosti smanjen je broj onih koji uplaćuju doprinose. Država mora uzimati kredite kako bi pratila troškove mirovinskog i socijalnog i sve je ovo lančano vezano, gospodarstvo nažalost propada, a obnavljaju se, obnavljaju se gospodarski, gospodarski procesi, ne obnavljaju se gospodarski resursi, industrija se ne restruktira i sve je to jedan začarani krug i sve je više manje dolazi u pitanje. Ekonomija je kao što znamo egzaktna znonost i nema puno odstupanja sve jedno ipak doše na naplatu. kakva je platežna sposobnost naših umirovljenika koji su odradili svoj puni radni staž i punili fondove cijeloga svoga radnog vijeka. Njihova je platežna sposobnost mala, oni jedva mogu pokriti svoje životne troškove, ili čekati pomoć od djece ukoliko imaju sreću da im i djeca rade. Njihova je situacija veoma ponižavajuća, i ne primjerena. Oko 94 tisuće 864 korisnika mirovine ostvaruju najnižu mirovinu i to negdje oko 1000 kuna. Ali ima o onih oko 7620 korisnika sa mirovinom od 8025 kn. Kako njima osigurati bezbrižnu starost. Po izračunu sindikalnih košarica za umirovljenike za rujan mjesec iznosilo je oko 3 i pol tisuće kuna. I sada pitamo se kako umirovljenik moež sa mirovinom preživjeti cijeli mjesec. Naši su umirovljenici moram to ovdje reči čist ičarobnjaci i umjetnici u preživljavanju. Da su kojim slučajem umirovljeniic dobili resor financija to bi bio pravi potez jer sa ono malo što imamo sve b ibilo odmjereno ako bi racionalizirali kao sa mirovinama. Kod nas u doba Hrvatskog proljeća 70. godina mirovina je iznosila 65% plaće sa stopom doprinosa od 14 do 15% a danas je to 40$ plaće, sa stopom doprinosa od 20%. I to nije dovoljno naročito su sa ovim omjerom oštećeni mladi umirovljenici. Velika je nepravda napravljena i prema mirovinama poljoprivednika koji su niske, i nedostatne za sve potrebe a to nije dovoljno, već se i smanjio broj korisnika i to zbog toga što ukidamo pravo mogućnosti osiguranja člana obitelji čime se čini velika nepravda prema tim domaćinstvima. Ja ću ovdje spomenuti i dječji doplatak koji koristi 259 tisuća, 911 korisnika jer je kod nas to još uvijek pravo roditelja a ne djeteta. Za 490 tisuća 884 djece s prosjećnom stopom od oko 285,12 kuna. I to je iznos koji mi želimo poboljšati demografsku sliku Hrvatske. U vezi dječjih doplataka skrenuo bih pažnju na još jedan naš kuriozitet, zahtejve za dječji doplatak zaprima Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranja. Rješava ih i izdaje rješenja, rješava žalbe ali se osnovao državni zavod za obitelj mladež i djecu koji ima samo transfernu ulogu. Nikako mi nije jasno zašto Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje ne dovrši posao koji zapravo i on radi. I mi umjesto da se rjeašvamo glomazne administarije koja samo troši mi ih stalno gomilamo. kako mi u Saboru dobivamo nalaze naše revizije tako smo nedavno svjedočili o nepravilnostima mislim da se radimo o 2000. toga Zavoda njega sam zapamtio baš po broju nepravilnosti. Tu se trošilo kupovalo kupovali su se servisi za jelo, kolica za poslužiiavnje, auta, kartice su se korstike neopravdano, nestajali su kompjutori a umjesto da takav zavod ukinemo ta na žalost ista gospođa biva predložena od naše ministrice. Te se ponovno pokušava instalitari na rukovodeće mjesto. Valjda se želi nagraditi za uspješno trošenje tuđih novaca. Ne vidim uopće opravdanost postojanja toga zavoda. Hrvatski azvod za mirovinsko osiguranje ima kada po radi već po rješenjima dječjih doplataka može još i poslati novac korisnicima. A za taj dio posla neće mu trebati toplo se nadam ni kartica ni auta, ni bešteka ni svih drugih stvari koje smo imali prilike čuti. Poslovanje Hrvatskog mirovinskog investicijjskog društva, društva sa ograničenom odgovornošću 2002. godini bilo je pozitivno i ostvarena je dobit i nadam se da će uzlazni trend biti nastavljen. To isto drutšvo je u 100% vlasništvu države i ovom zavodu država mora upotrebiti sve moguće kontrolne mehanizme i stalni nadzor. Hrvatsko mirovinsko osiguranje ima još neriješenih potraživanja od Hrvatskgo zavoda Hrvatskog fonda za privatizaciju, za ustupljene dionice. Ponekad su te dionice i prenosile u korist Hrvatskog fonda za privatizaciju, Rezulat tih transakcija je više ustupljenih dionica u korist Hrvatskog fonda za privatizaciju u iznosu od rekao bih blizu milijun kuna. Nerješenog stanja između Hrvatskog fonda za privatizaciju i zavod ima zbog neusklađenog dionica zbog problema vlasništva ia zbog sudskih sporova. Jedan značajan broj dionica ustupljen je za pokreće kapitalnih izdataka Ministarstava za javne radove, obnovu i graditeljstvo. Mnogo se iz ovih izvješća može iščitati, jedno je posgve sigurno Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje bez ovakve reforme i bez uspostave još snažnijeg mirovinskog tržišta na žalost ne bi mogao daleko dogurati. Ovako se nadamo da su budućnost i budućih umirovljenika i sadašnjih umirovljenika u novoj poreznoj novoj reformi mirovinskog sustava koje je nadam se ipak krenula. I koja će čini mi se donjeti rezulatta. Ali problemi sa mirovinskim zavodom su veliki mislim da se na to mora ozbiljno upozoriti. I mora se nalaziti načine kako prebroditi nastale probleme. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Klubovi su iscrpili svoje javljanje. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Stazić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče SAbora. Kada je riječ o izvješću Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, onda valja odmah na početku reći aa je to tradicionalno dobro izvješće. Pregledno, uredno, sadržajno. Ono je usudio bih sreći jedna vremenska snimka položaja umirovljeničke populacije u društvu danas. Ali ono kao takva rendgenska snimka je zapravo izvrsna podloga za analizu razloga koji dovode do današnjeg položaja umirovljenika. Kada je tome tako onda postaje posve jasno kako su nerealna obećanja da se položaj umirovljenika danas može brzo i lako popraviti samo ako umirovljenici ili njihovi predstavnici pristanu uz ovu ili uz onu političkku opciju. S druge strane postaje posve jasno kada se pročita ovo izvješće koliko su naivna očekivanja da će se upravo to dogoditi. Bajke se pričaju umirovljenmicima dnevno. Dnevno. Jutros na aktualnom satu uvaženi predsjednik Vlade ističe kako je Vlada povećala mirovine 4% ove godine. RAdi se o najobičnijem usklađenju mirovina sa porastom nominalnih porastom neto plaća, po jednom zakonu koji je star već 15 godina. 15 godina se to radi. DVa puta godišnje se usklađuje. Jer je takav zakon. A vidite i kada je došlo do te isplate u novinama sjećam se na naslovnicma je bilo Vlaada povećala mirovine 4% HSU zadovoljan. Šta bi trebala Vlada ne poštivati zakone, ne usklađivati mirovine pa da netko bude nezadvoljan. To su bajke to su mitovi koji se neprestano ponavljaju u našem društvu, umjesto da se pogleda činjenicama u oči, a činjenice su navedene u ovome Izvješću. Pogledajmo te činjenice. Pogledajmo ove vrijedne grafikone. Grafikon svih grafikona nalaze se odmah na početku na 7 str. on govori o odnosu broja osiguranika i korisnika mirovina. I tu je posve jasno da se ove dvije crte tokom posljednjeg desetljeća približavaju tragično se približavaju jednom drugoj broj osiguranika pada, a broj korisnika raste. I tu je to već rečeno milijun puta, od odnosa 1 prema 3, kad su tri zaposlena uzdržavala 1 umirovljenika, danas smo došli do opasnog, katastrofalnog odnosa, gotovo 1 na 1. 1,36 na 1. Ne može 1 zaposleni uzdržavati 1 umirovljenika, ne može proizvesti toliko vrijednosti da se to, da si to jedno društvo može dopustiti. Mi tu tek u 2003. godini vidimo jedno minimalno, ali znakovito, ohrabrujuće poboljšanje, s 1,36 se to popelo na 1,37. Neće taj mali postotak, to malo poboljšanje popraviti stanje umirovljenika, ali pokazuje da je znači u 2000., 2001. i 2002. da su napravljeni napori da se taj trend pada broja osiguranika koji uzdržavaju 1 umirovljenika promijene i da su ti napori počeli davati rezultate. To je ono što je ohrabrujuće. Drugi neobično zanimljiv grafikon je broj novih korisnika starosnih i privrednih mirovina. Tu vidimo jednu krivulju koja pokazuje jedan značajan skok, 90. i 91. godine. Novi umirovljenici. Mi smo tu čuli evo, predstavnik uvaženi kolega Stranke umirovljenika, pravda to ratom, gubitkom tržišta jugoslavenskog uopće, drugim razlozima. Pa je, pa znamo i rat je kriv, naravno i gubitak tržišta i privatizacija kakva je provedena i tajkunizacija i gubitak radnih mjesta, znamo sve to, ali gledajte to je počelo 90. 90 još nije bio rat. Tu su uzroci, kad je veliki ogroman broj ljudi poslan u mirovinu, mladi ljudi, radno sposobno stanovništvo, zato da ih se riješi, da ih se makne iz sustava rada. Da ih se makne s položaja, nije se baš htjelo otpustiti pa ih se kao mlade ljude poslalo u mirovinu. Napravljena je jedna šteta. Nije to sad samo bitno revanšizam. Nebitno. Jedna šteta koja će trajati decenijama, jer to su mladi ljudi. Oni će živjeti decenijama i opterećivati taj sustav. Tu je tragedija toga. Kolika je ta šteta, bilježimo na stranici 17. Otkupljeno je za oko 56.000 osiguranika ukupno 190.000 godina staža. 190.000 godina staža od 90. godine. Pa znate koliko bi oni doprinosa platili da su radili svi zajedno tih 190.000 godina? Nije to 19 godina, ni 190 godina, 190.000 godina. To su činjenice. Do čega je to dalje dovelo? Opet katastrofalno. Do toga do tabele na stranici 11 gdje vidimo da umirovljenika sada postojećih umirovljenika u dobi do 60 godina ima 22,1, preko 22%. A normalna dob za odlazak u mirovinu bi bila 65 godina. To je ogroman broj umirovljenika, zapravo mladih radno sposobnih ljudi koji će opet, ponavaljam, godinama opterećivati fondove, dok se isplate njihove mirovine. I gdje nas to sve sad dovodi? Dovodi nas do tabele na stranici 15, a ona govori o udjelu prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći u Hrvatskoj. 87. godine tio je bilo gotovo 80%. Prosječna mirovina je bila gotvo 80% prosječne neto plaće u Hrvatskoj. Pa se to tako 88. držalo otprilike na tom nivou, pa i 89., pa i 90. kad je počeo pad, ali onda 91. drastičan pad, jedan skok i onda to pada godinama, pada, pada, pada, sve dok nije palo 99. godine na ispod 40%. Koji su uzroci ovoga? Uzroci su sve ove tabele koje smo maloprije prošli. To su uzroci. E sad, što učiniti? Prvo treba prestat pričat bajke. O tome da netko povećava mirovine kada ispunjava zakonsku obvezu, pa mirovina se podigne 4%. Onda drugo, ne treba se dati varati. Jer u stand by aranžmanu sa MMF-om Vlada je stvorila, preuzela obvezu da će se mirovine ubuduće usklađivati ne s nominalnim rastom plaća, nego sa realnim rastom plaća, a istovremeno je preuzela obvezu da neće biti realnog rasta plaća. Ona je preuzela obvezu pred MMF-om da mirovine rastu po stopi od 0%. Toga treba biti svjesni, ne zbog toga da bi špotali Vladi, ne, ne, nego da bismo umirovljenicima rekli istinu, da nema bajki. Ne treba se ničemu nadati od fonda. Prvo, nisu umirovljenicima uzete dionice pa da im se dionice vraćaju. Njima su mirovine uzete, novci su im uzeti. Taj fond, taj fond neće moći okupiti toliko, toliko dionica tako kvalitetnih, da bi mogao vratiti taj dug. Osim toga, gledajte, pa te dionice su obećane i braniteljima i radnicima i mnogim drugim grupacijama. I što nam ostaje? Nada u gospodarski rast. Jer jedino gospodarski rast može kreirati nova radna mjesta, jedino nova radna mjesta mogu uplaćivati doprinose, jedino se iz tog fonda može alimentirati mirovine. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva, poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče. Nije počelo 90-ih problema koji su i kasnije izazvani, a to je porast broja umirovljenika, a proporcionalni rast umirovljenika logički je dovodio do toga da je bilo potrebno i puno više novaca izdvajati da bi se zadržao onaj odnos između zaposlenih, plaća zaposlenog i umirovljenika. Počelo je puno, puno ranije, tehnološko zaostajanje, problemi u gospodarstvu, tehnološki viškovi radnika, već 80-ih godina je bilo veliki broj tehnoloških viškova radnika i tražili su se načini na koji bi se umirovili ti ljudi, pa je to bilo jedno vrijeme vrlo popularno, da se išlo u invalidsku mirovinu, pa je kasnije bilo otkup mirovinskog staža, što opet nije bilo dovoljno uplaćivano za onaj dio koji je trebalo naplatiti kasnije kad su mirovine počele se isplaćivati, pa je to bio 90-e jedan veliki dio ljudi koji je pao na teret hrvatske države, a nije uplaćivoao svoje mirovine u hrvatski mirovinski fond, pa je onda normalno rat doveo do toga da je bio pad bruto društvenog dohotka, i da je logički da nije moglo pratiti taj odnos koji je bio recimo, o kojem vi govorite 88., 89., 87, da on 92., 3., 5. nije mogao biti isti. To ne znači da ne ostaje odgovornost na budućim generacijama i slažem se s vama, da jedino povećanje bruto nacionalnog dohotka i povećanje broja zaposlenih može nas izvući stoga da taj odnos ponovno popravimo. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Uvaženi zastupniče Jarnjak, ali ja samo čitam grafikone koji kažu, na stranici 8 imate, znači broj novih korisnika gdje vidite da je to bilo 85. godine oko 15 tisuća, 86. je palo na 10 tisuća, 87. se popelo na 18, 88. na 20, 89. opet malo palo, da bi 90. najednom skočilo na 45 tisuća novih, a 91. na 65 tisuća novih. Jedan silan skok. Zanimljivo, nakon toga opet jedan pad. Prema tome mi ovaj grafikon možemo interpretirati različito. Ovdje u ovom pisanom tekstu nisu dakako pobrojani svi razlozi zbog kojih je to tako, mi sada o njima spekuliramo. Ali ostaje činjenica da je u doba rata, znači prije objektivnih, nastanka objektivnih okolnosti 90. godine došlo do drastičnog povećanja umirovljenja. Ljude se naprosto masovno slalo u mirovinu i stvorio se jedan problem koji traje i koji će ovu zemlju opterećivati još godinama.
Hvala. Sljedeća replika, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. U svojoj raspravi gospodin Stazić je rekao da su bajke da je 4% povećanje mirovina. To je netočno i ne mogu se složiti s tim dijelom rasprave gospodina Stazića, jer da nije bilo pozitivnog poslovanja u Republici Hrvatskoj i povećanja plaća ne bi bilo ni usklađivanja mirovina i to je zaista realno povećanje od 4%, to nisu bajke. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kad sam rekao bajka, onda sam možda me niste dobro razumjeli uvažena kolegica Bajt. Onda sam rekao da je bajka to da se to prikazuje kao jedan poseban gest Vlade prema umirovljeničkoj populaciji. Vlada je povećala mirovine. Nije Vlada povećala mirovine nego je Vlada ispunila zakon o tome da se te mirovine moraju usklađivati sa nominalnim rastom plaća. A taj gospođo Bajt, nominalni rast nije bio 4% za koliko su mirovine povećane nego 6,1% i ako ćemo baš punu istinu reći, Vlada ne da je povećala mirovine nego ih nije uskladila u onoj mjeri u kojoj je imala zakonsku obavezu i to je bio ozbiljan razlog da Hrvatska stranka umirovljenika podnese tužbu sudu, tuži Vladu zbog neispunjenja zakona, a ne još da ju hvali zbog toga što je Vlada povećala mirovine 4% i to je bajka gospođo Bajt. Bajka kao ona o "Crvenkapici".
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Pleško Vladimir.
Poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega gospodin Stazić govorio je o uzrocima današnjeg problema u mirovinskom sustavu, o premalim mirovinama, ali ja moram podsjetiti da ne trebamo gledati povijest na način kao što to gospodin Stazić već nekoliko puta u ovom Visokom domu pokušava prikazati da postoji samo od 45. godine do 90. ili od 2000. godine do 2003. Povijest hrvatskog naroda i hrvatskih umirovljenika postoji i prije 90. godine, a tu bi onda morali osim samo tajkunizacije koji će biti možda problem i koji će stvoriti neke probleme u budućnosti, moramo podsjetiti i na sve ono što se događalo prije 90. godine. Moram podsjetiti da se 90. godine, da su se preuzeli potpuno prazni fondovi mirovinskog sustava. Moramo podsjetiti da je bio nerealni broj zaposlenih, da je po nekoliko ljudi bilo zaposleno na jednom radnom mjestu što je isto dovelo do problema znači u punjenju mirovinskih fondova. Ali isto tako moram podsjetiti da praktički u 80. godinama nije bilo nikakvoga ulaganja u tehnološko unapređenje gospodarstva, a kada gospodarstvo stagnira jednostavno ne može se niti ulagati i ne može se puniti fondove za umirovljenike. Moram podsjetiti isto tako gospodina Stazića da razlozi mnogi od toga su i to što je zbog te nisko akumulativne proizvodnje u Republici Hrvatskoj došlo i do toga da su se uz suglasnost nekih koji i danas ovdje sjede u ovom Visokom domu, da se profit koristio u nekim drugim republikama neke druge države, a danas mi imamo probleme u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Ma gledajte uvaženi kolega. Kad se replicira ipak bi moralo biti na činjenicama. O kakvim vi praznim mirovinskim fondovima govorite, oprostite mi ali potpuno neutemeljeno i na pamet. Zakonska je obaveza bila da mirovinski fondovi imaju zalihu tri mjeseca unaprijed i oni su tu zakonsku obavezu ispunjavali za razliku oprostite ali tjerate me da budem zločest, za razliku od ove Vlade koja ne ispunjava zakonsku obavezu o usklađivanju mirovina. Tri mjeseca su morali imati zalihu, jedna stvar. Druga stvar, pa sve su se mirovine tada plaćale upravo samo iz fondova pa ni iz čega drugoga i to sa manjim stopama doprinosa, veći broj umirovljenika. Ali Bože dragi, to su činjenice o kojima morate nešto znati kada ste se već odlučili na repliku.
I još jedna replika, poštovana zastupnica Božica Šolić.
Poštovani gospodine predsjedniče evo moram podsjetiti kolegu Stazića u njegovom izlaganju, što je naglašavao stalno 90. godinu i izgovarao da je mirovinski fond stagnirao u tom razdoblju od 90. na dalje. Međutim ja ću ga podsjetiti što stoji i u izvješću, da je mirovinski fond stagnirao već u 85. godini, davnoj 85. kada HDZ nije bio možda ni u povojima, a iz ovog izvješća ću ga podsjetiti i citirati u izvješću da je 22. veljače 2001. godine donijela Vlada koalicijska jedan zaključak s kojim se daje, daje se korist, a taj zaključak je bio u korist Ministarstva za javne radove, obnovu i graditeljstvo, prema tim podacima koje nam je dostavio fond. Da su prodane dionice ili udjeli u zavodu u 97 trgovačkih društava nominalne vrijednosti. Do dana današnjega nije vraćeno potraživanje zavoda. Upravno vijeće je zavoda, uputilo Vladi hrvatske, 12. listopada 2001. zahtjev za utvrđivanje naknade, odnosno obeštećenje zavoda za prodane dionice izdvojene za pokriće kapitalnih izdataka Ministarstva za javne radove. Iz ovog zaključujem da je bivša Vlada oštetila zavod i to je gospodine Staziću činjenično stanje i zato su vam ti vaši grafikoni koje vi stalno spominjete u svom izlaganju, naglo padali. Eto, to je činjenica. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Prvo, to nisu moji grafikoni. Nisu moji grafikoni. To su grafikoni Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koje je Vlada uputila ovdje u Sabor, znači to je prva stvar. Druga stvar, ja nisam rekao da je HDZ isključivi krivac za 90. godinu i pogoršao položaj umirovljenika. Dapače, rekao sam, bio je tu rat, bio je gubitak jugoslavenskog tržišta što je objektivna okolnost, bila je privatizacija za što odgovornost snosi HDZ i bio je povećan broj neopravdanih umirovljenja za što smatram također da odgovornost snosi HDZ. A što se tiče ove odluke Vlade koju citirate, da, da, da, bila je ta odluka Vlade da se sada dionice svih tih poduzeća daju fondu na upravljanje. Zašto? Jer su gospoda Pašalić i neki s njima kumplali, trgovali, mutili. Da bi se to prekinulo dato je sve fondu, da bi se to razvlačenje imovine prekinulo. To je bila ta odluka Vlade i ona je dala pozitivne efekte, pozitivne efekte. Pa, trebali biste pohvaliti Vladu što je to napravila, ili vam je možda žao da gospodin Pašalić i kompanija nisu uspjeli drpiti malo više.
Gospođe i gospodo zastupnici za ove točke dnevnog reda ostalo je još šest zastupnica i zastupnika. Sada je 18 i 56, pa bi nastavili sutra sa ovom temom. Prva na redu je poštovana zastupnica Željka Antunović, nakon toga zastupnica Ruža Lelić, pa Zvonimir Mršić, Nikola Sopčić, Dragutin Pukleš, Božica Šolić. Molim i ravnatelja Agencije gospodina Dragana Kovačevića i ravnatelja Zavoda za mirovinsko osiguranje gospodina Rukavinu da sutra u 9 i 30 budu u sabornici radi nastavka ove rasprave. U 9 i 30 nastavak. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. Izvješće o mirovinskim tržištima u Republici Hrvatskoj i o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje oba iz 2003. godine. Na redu je poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo, pomalo u sjeni najavljujem van jednog velikog događaja izmjene Zakona o pravima branitelja, vodi se rasprava koja definitivno ima za Hrvatsku daleko težu i daleko veću težinu i daleko šire i dugoročnije posljedice. Vodi se po mom dubokom uvjerenju na jedan vrlo neobičan ali i zabrinjavajući način. Naime, mi smo ovdje u Saboru ljudi koji dolazimo iz različitih sredina, dolazimo iz različitih profesija i doista se ne moramo razumjeti u svaku temu koja se raspravlja ovdje, međutim to kako se o ovoj temi raspravljalo ne samo jučer, nego i na sjednicama odbora prethodno, je doista zabrinjavajuće. Čule su se recimo rasprave u stilu, ustvari ovo je sve jako sumnjivo, taj mirovinski sustav, mirovinska reforma, nama to smrdi na jednu veliku prevaru, to će još jedanput netko se odigrati financijskog inženjeringa i oprati novce. Moram priznati da me je tako nešto zapanjilo, pogotovo što za svakog onog koji pa čak i najzlonamjernijeg koji je pročitao oba ova izvješća koja inače nemaju blage veze jedno s drugim, nije mogao izvući niti približan, nego naprotiv, potpuno suprotan zaključak. I zbog toga se pitam šta je u stvari posrijedi. Da li je posrijedi stvarno naša opsjednutost tome da moramo biti protiv svega u čemu mi nismo sudjelovali, pa makar se radilo o najprepoznativljijem i najuspješnijem državnom, ne samo državnom, ali sigurno državnom projektu koji je napravljen u ovom području normalno, u posljednjih ne malo nego puno, puno godina. Radi se o projektu koji je uspio upravo zbog toga što je imao kontinuitet, što ga promjena političke vlasti nije rušila nego ga je nastavila razvijati. Radilo se o projektu koji na svu sreću vjerojatno nije bio izvrgnut politizaciji i politikantskim raspravama, nego je zahvaljujući predanom radu stručnjaka, predanom radu ljudi koji dolaze iz miljea državne uprave, predanom radu i jasnim vizijama onih koji su vodili taj projekt uspio i postao vrlo prepoznatljiv, ne samo hvaljen izvozni proizvod Hrvatske, nego i proizvod kojeg žele implementirati u drugim zemljama Europe. Jer nema samo Hrvatska problema sa mirovinskim sustavom, imaju ga sve zemlje, imaju ga i najbogatije zemlje i zbog demografskih promjena i zbog ekonomskih promjena koje se događaju u zadnjem desetljeću. Međutim, to se danas pa na žalost ni u ovom Saboru uopće ne prepoznaje. Naprotiv, spoji se rasprava od dva izvješća, jedno Izvješće o proračunskom fondu, a drugo je Izvješće o rezultatima projekta koji veze nema sa proračunskim novcima, nego se radi o jednom inovativnom financijskom projektu povezan sa ekonomskim razvojom i rastom. Projektu koji je ovoj Vladi i svakoj narednoj Vladi otvara prostor za čitav niz boljeg strukturiranja državnog proračuna, projektu koji je uz velike napore ali ipak napravio značajan iskorak u području financijskih tržišta, zato se i ovo zove mirovinsko tržište. Projektu koji je osigurao da se Vlada danas ima gdje zaduživati doma, ne mora za svaku kunu trčati u inozemstvo. Kad govorimo o Izvješću o mirovinskom fondu onda također vidimo da su tamo pobrojane činjenice i da su pomaci i iskoraci u korist penzionera ma koliko oni bili beznačajni u smislu njihovog lagodnog života, velik. Mirovine koje se nisu isplaćivale pravovremeno, veliko zaduženje mirovinskog fonda i državnog proračuna u pozajmicama kod banaka, velike kamate koje je mirovinski fond plaćao, potpuno nesigurne isplate, kašnjenje tih mirovina, nemogućnost usklađivanja tih mirovina sa zakonom, to je bilo stanje koje je egzistiralo. A danas iz ovog izvješća vidi se da je usprkos tome što se platio trošak mirovinske reforme svake godine 2 i pol milijarde, da se dodatno izdvajalo, dodatnih 2 milijarde za korekciju i povećanje mirovina i da su se mirovine redovno usklađivale onako kako je to zakon i propisi onog trenutka propisivali. Mirovinska tržišta ili ovo drugo izvješće koje po meni definitivno ima veliki značaj, raspravlja se kao da se radi o nekom socijalnom projektu. Ja se nadam da su ministar financija, ministar gospodarstva, ministrica međugeneracijske solidarnosti da su dobro pročitali izvješće, izvješće HAGENE jer je vrlo edukativno. Iz njega se može iščitati smjer kojim će se dalje razvijati mnoge politike u Hrvatskoj. Slušajući ovu raspravu, slušajući kako se taj važan posao ignorira inače u stvaranju nekih projekata za budućnost, koliko se on ignorira u planiranju recimo porezne reforme, gdje se eto pod pritiskom javnosti odustaje od poreznih olakšica, ali se one zato svode i ne zaboravlja se da te porezne olakšice u pravcu privatnih osiguranja, a mirovinska reforma podrazumijeva oblike privatnog osiguranja, da su nešto što su potakli razvoj, razvoj privatnog, dodatnog, dopunskog osiguranja, nešto što definitivno stoji u osnovi novog zamaha gospodarskog razvoja Hrvatske u cjelini. Ne vidim ja tu nekog prepoznavanja. Prepoznajem na žalost, čitav niz napora da se dostignuti rezultati koji nisu konačni koje treba nastaviti kako kroz sustav tako i kroz kumuliranje sredstava razvijati, da se ustvari osporavaju i ruše. Priča se, zasad samo u stručnim krugovima ali sa velikim strahom o novom sustavu objedinjene naplate proračunskih prihoda. Zanemaruje se da je dio tog sustava uspostavljen, da je plaćen, da je rezultat, da je plaćen jeftino jer je rezultat rada domaćeg znanja i stručnjaka. I sad se zbog ne znam ni ja čijih interesa, na žalost sitnih interesa u nekakvoj poreznoj upravi gdje činovnici diktiraju šta će se dogoditi to pokušava korigirati, a to znači zaustaviti razvoj postojećeg sustava vjerojatno ga i unazaditi a kakve će biti posljedice za prikupljanje prihoda o tom ne želim ovog trenutka niti misliti. Evo to je naša surova stvarnost, to pokazuje koliko se ignoriraju važne stvari o kojima bi se ovdje u Saboru trebalo raspravljati. Koliko se one, pa čak i kad su jako uspješne, al’ eto nismo baš svi u tome sudjelovali, skrivaju od javnosti i ignoriraju. Međutim, nastavi li se tako sve će to doći na naplatu onima koji to danas čine, onima koji ignoriraju kvalitetnu osnovu koju su naslijedili i koji su dužni u interesu Hrvatske i u interesu građana, socijale, gospodarskog razvoja, financijskog razvoja ove zemlje, razvijati i nastaviti. Ja se još uvijek nadam, s obzirom da sam bar, recimo, u izlaganjima u ime kluba najveće stranke ovdje prepoznala da se ne brkaju neki pojmovi iako članovi tog velikog kluba ne da brkaju pojmove nego govore stvari koje su potpuno nezamislive i koje mogu izazvati čak i paniku, kad bi bilo ikakve osnove. Kolegice i kolege, ja se nadam da ćemo nastaviti raspravljati o ovome. Iz Vlade dolaze najave nekih zakona koji nažalost neće nastaviti razvoj ovoga projekta nego će ga vjerojatno zaustaviti i usporiti, a možda i obezvrijediti. I konačno, moram reći da se nadam da nešto vrijedno što je u Hrvatskoj napravljeno nećemo doživjeti da se u Hrvatskoj ne provede, bude opstruirano, ali da zato kao model bude uspješno provedeno u nekim drugim europskim zemljama.
Hvala. Poštovana zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine predsjedniče, cijenjeni izvjestitelji, kolegice i kolege. Pa evo, ja bi rekla kolegici Antunović da ja sam primijetila značaj ovog Izvješća i ovo financijsko tržište u mirovinskom sustavu. Pa iako nisam ekonomista potrudila sam da to prostudiram i nešto, evo, o tome kažem. Ovo Izvješće je zaista opširno, ali je pregledno, a ja ću se osvrnuti samo na pojedine segmente. No htjela bi ovdje odmah reći na početku i podsjetiti što je jučer istaknuto da je Hrvatska naslijedila jedan mirovinski sustav s velikom razinom prava uz nepovoljna kretanja u gospodarstvu, a da je rat i tranzicija od socijalističkog ka tržišnom gospodarstvu uz loše oblikovan mirovinski sustav i starenje stanovništva što se mora također istaći, još su dodatno pogoršali situaciju i doveli hrvatski mirovinski sustav u krizu. Stoga bi htjela ovdje se zaustaviti malo i reći evo sada kako stalno polemiziramo jel je to uspjeh ove sad prošle Vlade što ovako imamo dobro Izvješće i što se, zaživjelo je tržište. Da je 98. i 99. godine počela opsežna reforma mirovinskog sustava, a koja je imala temeljni cilj uspostaviti gospodarski održiv sustav koji će osigurati socijalnu sigurnost za rizike starosti, invalidnosti, smrti hranitelja obitelji, te pomaknuti odgovornost od države koja je do sada ustvari bila jedini garant socijalne sigurnosti na pojedinca koji bi se trebao više brinuti o toj istoj socijalnoj sigurnosti. Kada govorimo o socijalnoj sigurnosti sigurno da ona nije zadovoljavajuća za veliki dio umirovljenika jer po podatcima oko 480 tisuća njih ili 47,3 prima mirovinu ispod tisuću i 500 kuna. Ali moramo priznati da kada se nađete bez posla i bez primanja ovakva sigurnost itekako vam dobro dođe. Prosječna starosna mirovina sa dodatkom ovih 100 plus 6% koja je ove godine uvrštena u osnovicu što je ipak jedan pomak, je tisuću i 905 kuna, a udio takve utvrđene mirovine, znači, u prosječnu neto plaću 48,4%. Dok je to 70-ih godina bilo 65 i krajem 80. godina, znači, 80% sa smanjenom stopom doprinosa. Ali mislim da je to prije svega odraz, znači, nepovoljnog omjera broja osiguranika i korisnika mirovina. Možda samo još reći da je i prosječna invalidska mirovina još manja, tisuću 519 kuna i da sudjeluje sa 38,6 prosječne neto plaće, a obiteljska znači sa 37,3. Ja bi evo ovdje podsjetila, znači, da reforma je počela 98. i 99. godine po modelu Svjetske banke, umjesto jednodijelnog javnog sustava utemeljene su na čelu generacijske solidarnosti i uzajamnosti da se uveo ovaj trodijelni sustav, što smo čuli, znači, II. i III. stup. Reforma je bila nužna jer u socijalni mirovinski sustav ima i odlučujući i gospodarski i razvojni značaj. Ovdje bi još istakla, znači, da su troškovi mirovinskog sustava u 2003. godini kod nas iznosili 13,4 bruto društvenog proizvoda dok je prosjek u zemljama OECD-a oko 10% bruto društvenog proizvoda i da je ovo ustvari zadnjih godina ovako visoka izdvajanja, bilo je jedan od značajnih čimbenika rasta javne potrošnje. Tu imamo slučaj kao što je slučaj i u zdravstvu da izdvajamo ustvari visoki postotak od onog što imamo, ali je to u biti malo pošto nam je i bruto društveni proizvod manji. Rekli smo već i jučer je istaknuto pa ne bi ponavljala da se financira iz doprinosa i iz prihoda iz državnog proračuna koji, evo, popunjava izdatke za mirovine ostvarene po povoljnijim uvjetima i, a financira i manje uzrokovane nižim doprinosima u I. stup i da je ta uplata iz državnog proračuna 43,6%. Tako da nitko, znači, funkcioniranje mirovinskog sustava ne može olako shvatiti kao što je jučer rekao da se donose, kako je gospodin rekao, laka i brza, da se može to lako i brzo popraviti i da se pričaju bajke. Mislim da zaista ne stoji da nitko ne priča bajke niti se zanosi da može nešto brzo i lako popraviti jer ukupni izdatci mirovinskog osiguranja, generacijske solidarnosti su bile 24, 691 milijardu, uključujući i ove mirovine ostvarene po posebnim propisima. A kad je riječ o mirovinama po posebnim propisima onda pomislimo odmah da smo to samo mi saborski zastupnici. Međutim, ipak je na sreću daleko više onih drugih. Pa da je ukupan broj korisnika tih mirovina na dan 31.12.2003. bio 176 tisuća 532, a prosječna mirovina seže ovisno o skupini, od tisuću 620 do 7 tisuća i 953 kune. Ja bi nabrojala samo ovdje možda najveće skupine iz tih mirovina. To su sudionici NOB-a 67 tisuća 206, bivše JNA 14 tisuća 400 i hrvatski branitelji 32 tisuće. Ono što je sigurno krajnje zabrinjavajuće je broj umirovljenika. Evo odnos broja umirovljenika i osiguranika. U prethodnom desetljeću on se, istina, kontinuirano smanjivao da bi se, evo, zadnjih godina zaustavio na razini 1:1,36 do 1:1,37 dok je 1990. godine taj omjer bio 1:3 i kamo sreće da je sada tako. Najveći priliv tih novih korisnika bio je 99. godine. U materijalu u tekstu piše da je to 82 tisuće dok u tablici, grafikonu se iščitava brojka od 62 tisuće 449. Ne znam koji je podatak od toga da uzmem kao relevantan. A što je razlog toga? Ovdje se jučer u raspravi pokušalo nametnuti kako za vrijeme 10 godina to se ljude tjeralo u mirovinu i to je sve odraz te politike, a sad 4 godine se provodila takva politika da se sve to zaustavilo i tako. Međutim, situacija je daleko složenija. Moramo znati da je 99. godine, da je to bila zadnja godina kada se, to je bila i prijelazna godina i zadnja kada su se uzimali za izračun 10 najpovoljnijih godina. Pa su mnogi željeli iskoristiti to pravo. Kasnije se i dobna granica postepeno povišavala tako da je i to smanjilo priliv u mirovinski sustav. Isto tako, sa izmjenom zakona bi htjela reći da se, znači, svi oni koji su imali smanjenje radne sposobnosti, kako mi kažemo, ili da su ili skraćeno radno vrijeme, da su prevedeni u invalidsku mirovinu, što je znatno povećalo broj umirovljenika. Isto tako, mnogi od njih su u tome našli rješenje svoje egzistencije, mnogi od njih su bili na Zavodu za zapošljavanje. Ja znam i mnoge prognanike i izbjeglice koji su imali takav status i znači ovakvim prevođenjem u invalidsku mirovinu za njih je itekako bilo povoljno pa se na taj način riješila i mnoga socijalna pitanja. Zatim bi, evo, istakla i prosjek mirovinskog staža. Mislim da je to također bitno. Za korisnike starosne mirovine da je on 31 godinu dok je za invalidske 23, a evo, da naši umirovljenici, znači korisnici starosne mirovine to koriste 15 godina, u prosjeku a invalidske 18 godina. Također isticano i u javnim raspravama i tako da su naši umirovljenici mladi pa bih rekla da je prosječan dob korisnika starosne mirovine za žene 65 godina a za muškarce 68, za invalidske je to nešto niže iznosi 59 i 60 godina. Također, evo osvrnula bih se malo i na rad stručnih službi, vidimo da zaista u zavod pristiže veliki broj predmeta i da je u 2003. godini to bilo 584 tisuće i 754 da ih se uspješno riješilo 91. Kada govorimo o postotku onih neriješenih onda mislimo da je to malo ako je 8 85 međutim, ako se radi o, kada je riječ o apsolutnom broju onda je on ipak značajan i iznosi 51 tisuću i 738. Kada su u pitanju medicinsko vještačenje što mi je ustvari najbliže jer sam godinama i sama sudjelovala ne kao član nego kao predstavnik u tim komisijama kasnije povjerenstvima, onda je ovako sam ostala malo iznenađena da je na dan 31. prosinca 2003. godine u Zavodu poslove vještačenja obavljalo samo 39 vještaka. U prvom stupnju, a da su oni riješili 92,5% od ukupno skoro 50 tisuća zahtjeva, to su medicinsko vještačenje u drugom stupnju koje je isto bilo učinkovito sa skoro 90% dok je evo da stručno povjerenstvo za reviziju i ocjenu invalidnosti riješilo 98% zahtjeva od 12 tisuća i nešto. Zbog velikog priliva umirovljenika vještaci moraju biti strogi čuvari ulaza a to se odnosi na ove invalidske mirovine i poznato je sada da zaista invalidske mirovine se znatno teže dobivaju pa ima pritužbi pacijenata i liječnika obiteljske medicine, znači da se produžuje po nekoliko godina bolovanje a ima i pritužbi da se na rješenja čeka mjesecima. Na kraju prihvaćam ovo izvješće a vidim da mi vrijeme istječe, pa bih samo se osvrnula na ove nekoliko riječi o Hrvatskom mirovinskom tržištu. Da je prošla godina za mirovinske fondove bila vrlo značajna kako u investicijskom smislu tako i u rastu broja osiguranika. Vidim da to više neću samo reći, možda da kažem samo da je ipak brzi i stabilan rast imovine bio i broja članova mirovinskog fonda.
Kolegice molim završite.
Dobro. Zahvaljujem, prihvaćam i jedno i drugo izvješće.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. U Izvješću Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za prošlu 2003. godinu, vidi se da je omjer između osiguranika i umirovljenika svega 1,37:1 što je negativan trend koji se nastavlja praktički iz godine u godinu, pa 85. kada je iznosio 3,68:1 danas je to vrlo zabrinjavajuće. Istina jučer je u raspravi spomenuto i naglašeno da je taj omjer nešto i poboljšan iz 2002. kada je iznosio 1,36:1 znači poboljšanje je za 1,01 što je prilično mršavo s obzirom ako se sjetimo priče od 200 tisuća novih radnih mjesta to baš nije ohrabrujuće, no više je razloga ovako poražavajućem podatku to je starost nema ništa, prijevremene mirovine a isto tako problem je veliki što imamo situaciju da je većina zaposlenika možda ne većina ali dobar dio prijavljen na minimalni osobni dohodak koji je vrlo često kod privatnih poslodavaca, pogotovo kod poslodavaca gdje se zapošljava veći broj radne snage kao tekstil i slično. Razlika primanja se obično dobiva u kešu, na ruke, radnicima se objašnjava da na taj način dobiju više, što u pravilu nije točno već taj iznos završi u džepu poslodavca, no pošto ljudi u principu ne mogu birati, prisiljeni su prihvatiti takav odnos. Samo Izvješće je vrlo obimno i vrlo detaljno, no Izvješće koje se odnosi na dio osiguranika, to su poljoprivredni osiguranici smatram da je dosta šturo, pa bih htio upravo za taj segment osiguranika naglasiti jedan problem koji se vuče dosta dugo, radi se o osiguranicima poljoprivrednicima koji su išli u poljoprivrednu mirovinu do 31. 12. 1998. godine, njihova mirovina danas iznosi od 400 do 500 kuna, dok od poljoprivrednika umirovljenika koji su išli u mirovinu poslije tog datuma njihova mirovina je u principu dvostruko veća pa iznosi oko 1000 kuna. I 1000 kuna nije puno, no ova niža mirovina je i ispod socijalnog primanja pa mislim da bi bilo korektno kada bude moguće da se ta nepravda prema toj kategoriji osiguranika ispravi. Imamo obrnuti slučaj kod radničkih mirovina, tako umirovljenici koji su išli u mirovinu poslije 12. 12. 2000. imaju umanjenu mirovinu u odnosu na umirovljenike koji su išli u mirovinu prije tog datuma. Samo izvješće za 2003. vrlo detaljno prikazuje rješavanje o pravima iz mirovinskog osiguranja i vidimo da je postotak neriješenih zahtjeva blizu 17% što je poboljšanje u odnosu na prethodne godine, no to još uvijek dosta veliki postotak. Isto je tako zanimljiv podatak što je mene pomalo iznenadilo a to je spomenula kolegica Lelić, o korisnicima mirovina koji mirovinu ostvaruju pod povoljnijim uvjetima, tako je recimo omjer umirovljenika sudionika NOB-a i Hrvatskih branitelja 2:1. Sudionika NOB-a ima 68 tisuća 206 korisnika dok Hrvatskih branitelja 32 tisuće 249. Samo izvješće je vrlo detaljno, opsežno i smatram da ga treba prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Dragutin Pukleš.
Gospodine predsjedniče, gospodo predstavnici Fonda zavoda i poštovani zastupnici. Ja ću pokušati osvrnuti se na dio Izvještaja koji se odnosi na portfelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Naime, portfeljem Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje gospodare Hrvatski fond za privatizaciju temeljem ugovora o gospodarenju dionicama i poslovnim udjelima. Pitanje zašto i kako? Naime, člankom 5. točka 6. Zakona o pretvorbi, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje postao je vlasnik određenog broja jedinica i udjela s namjenom da se iz toga kapitala osiguraju u dijelu sredstva za isplatu tekućih mirovina. Međutim, iako je Zavod vlasnik i prije, a i sada, postoji mišljenje da je to državni portfelj i da Zavod nema tu o tome šta odlučivati. Prilikom zamjene dionica Hrvatski fond za privatizaciju u Fond su prenesene dionice Zavoda, a u portfelj Zavoda Fond je prenio samo neke manje dionice manje vrijednosti, a trebao je prenijeti još i dionice Plave Lagune, hotela Park, Podravke, Croatia osiguranja. Međutim, ispostavilo se da Fond tih dionica nema ili ne može s njima raspolagati, pa je tako nastao dug Fonda prema Zavodu od 914 milijuna kuna nominalne vrijednosti za koje niti sada ne znamo još na koji način će Zavod primiti i koje dionice temeljem toga potraživanja. Dalje, Fond za privatizaciju prenio je PIF-ovima jedan broj dionica Zavoda kao na primjer Puntižela, pa onda Liburnija, Opatija, Jadran film Zagreb, Koestlin Bjelovar i neke druge, a dobio od PIF-ova društva pred stečajem, dakle mijenjalo se dobro za loše. Dalje, transakcije iz portfelja dionice Zavoda idu preko računa Hrvatskog fonda za privatizaciju, pa je tako u vrijeme blokade računa Fonda došla uplata dividende od Plive od 50 milijuna kuna koje Pliva uplatila vlasniku dionica, dakle Zavodu, ali su sredstva zbog toga otišla u korist PIF-ova. Pa nije li to malo čudno kako je baš ta uplata došla u vrijeme blokade toga računa? Dalje, čule su se i ideje, da se iz portfelja Zavoda dionice daju u ovaj Fond koji se treba formirati temeljem zakona po odluci Ustavnog suda. Međutim, ne znam kako se jedne dionice mogli istoj strukturi dati dva puta što će reći to one bi došlo u obzir. Ustvari kada to sve imamo u vidu krajnje je vrijeme da Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje postane i stvarni vlasnik koji može raspolagati sa ovim kapitalom, jer je i taj kapital predviđen da osigurava određeni prihod Zavodu za mirovinsko osiguranje radi namirenja izdataka iz temelja tekućih mirovina. Dakle, imamo situaciju da je poznat vlasnik i naravno da se zna tko su konzumenti, dividendi iz toga vlasništva. Prema tome, to treba postaviti onako kako ustvari i treba biti i kako je prvobitno bilo i predviđeno. Na taj način naravno možemo osigurati određene prihode za osiguranje isplata tekućih mirovina. To vrijedi isto tako i za kapitalni fond. Prvo dozvolite da malo koliko budem imao vremena kažem još o nekim drugim pitanjima. Iako u ovom izvještaju nije obrađeno pitanje tog famoznog duga umirovljenicima, ja bih htio reći da ove rasprave koje smo i do sada imali vezano za povrat duga jednostavno predstavljaju nekakav dušobrižnički odnos prema povratu duga i ima takovih prijedloga koji jednostavno nisu ozbiljni. Ja bih zbog toga molio posebno gospodina Kajina koji je jučer dao jedan prijedlog koji zaista predstavlja samo priče koje jednostavno nemaju svoju osnovu i ne znam čemu zapravo služe. A isto tako to vrijedi i za sve ostale. Pitanje duga kaže ne možemo mi ovako riješiti. Gospodo, nas je troje iz ove strukture u Saboru, da je nas 30 mi bi taj dug već riješili. Prema tome, ja bih molio da ne koristimo umirovljeničke probleme u vlastitoj reklamaciji svojih političkih stavova ili bilo čega drugoga. A ujedno bi molio i sve nas ovdje prisutne ukoliko netko ima zaista ozbiljnu ideju kako i na koji način taj dug vratiti neka dođe, to ćemo operacionalizirati dat ćemo ekspertizu stručnim ljudima, i vidjet ćemo kako i na koji način se to može riješiti. Što se tiče insinuacija Vlada će vas prevariti, ovi će vas prevariti itd. Ja ne bih rekao prevarit, nego ne izvršit obavezu. U svakom slučaju može se to dogoditi, u tome nema dileme. Ali to je sastavni dio političke borbe i mi jednostavno svi zajedno moramo u tome učestvovati. Prema tome, da ne dužim o dugu, jer po pitanjima koja su obrađena u ovom izvještaju dug nije glavni problem umirovljenika Hrvatske. Glavni problem po ovome što piše u izvještaju su tekuće mirovine i stanje u mirovinskom sustavu. Ne znam koliko valja reći da je ovaj naš mirovinski sustav godinama služio kao neka vrsta kase uzajamne pomoći preko koje su se rješavali gospodarski problemi, socijalni problemi, problemi nezaposlenosti i na taj način smo došli u ovakvu situaciju. I moram reći 400 tisuća umirovljenika koji su s temelja te, tog načina korištenja mirovinskog sustava došli u poziciju da su postali umirovljenici prije nego što su to trebali, jednostavno je nešto sasvim drugo o čemu treba voditi računa kada se uopće govori i raspravlja o pitanju mirovinskog sustava. Dakle, to treba tretirati na jedan drugi način, trebamo znati šta se je dogodilo i zašto je došlo do ovoga ovakvog nepovoljnog odnosa između radnih aktivno i umirovljenika? To je pitanje koje zaslužuje posebnu raspravu za koju mi danas nemamo vremena. Međutim, dozvolite jednu stvar. Bilo je ovdje spomenuto, kaže ne treba se igrati sa mirovinskim sustavom. Potpuno se slažem da se ne treba igrati sa mirovinskim sustavom. Međutim, šta mi godinama radimo? MI godinama upravo se igramo sa mirovinskim sustavom i to parcijalnim zahvatima uključujući i ovu mirovinsku reformu koju hvalimo na sva usta. Ne bih htio ovdje elaborirati šta ona znači i šta predstavlja. Međutim, nešto drugo bih htio reći. Isto tako kao što se ne trebamo igrati sa mirovinskim sustavom, ne trebamo se igrati ni sa ljudima. Gospodo, mi se unazad 8 ili 10 godina igramo sa milijun ljudi i to su živi ljudi, to nisu kegle u kuglani koje jednim potezom kugla možemo izbrisati, a to se upravo na neki način u svim ovim parcijalnim zahvatima i događa. I da ne dužim dugo ipak moram nešto reći o ovim svim zahvatima i o novom mirovinskom sustavu. Naime. ... [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, moram nastaviti u drugom dijelu. Izvinite!
Vi ste se javili u ime kluba? ... [[Upadica se ne čuje.]] Da, pet minuta u ime kluba. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Željka Antunović. Pardon, replika.
Kolega je upravo progovorio o jednom važnom problemu mirovinskog sustava, problemu strukture i upravljanja dioničkim portfeljom. Spomenuo je aktualne probleme koje Fond mirovinskog ima sa Fondom za privatizaciju, PIF-ovima i nekim drugim institucijama u tom kontekstu. Međutim, zanemario je jedan po meni najvažniji problem ishodište ovih problema koji se sada rješavaju i koji su definitivno manje opterećujući za mirovinski fond nego su bili 2000. Zanemario je pljačku dionica mirovinskog fonda koja se dogodila u razdoblju 95.-2000. jer naime ona pretvorbeni kriminal se nije odvija pretežito kroz Fond za privatizaciju nego upravo kroz mirovinske fondove koji su bili izvan očiju javnosti i nadzora. Spomenuo je kolega Kovačević i jučer u raspravi nekakve one zamjene dionica. Tu se vode brojne istrage na sudovima, vidjet ćemo koliko će se stranka umirovljenika založiti da se to raščisti do kraja jer se radi o složenim sporovima. Isto tako, rečeno je da su glavni problem tekuće mirovine. Ja to moram malo korigirati. One doista jesu bile problem, nije ih bilo, nisu se usklađivale, kršio se zakon. Međutim, sustav se u međuvremenu ipak stabilizirao ali prijeti velika opasnost da se on opet destabilizira. Aktualne promjene koje se najavljuju koje su moram priznati, nemojte mi zamjeriti, i rezultat ove aktualne koalicije malo čudne narušit će i prijeti da naruši stabilnost i održivost sustava međugeneracijske solidarnosti prvog stupa ali nažalost i da naruši ovaj sustav drugog i trećeg stupa a to znači još milijun i 400 tisuća osiguranika, 14 milijardi kumuliranih sredstava i vrlo visoku kapitalizaciju i dugoročnu sigurnost budućih umirovljenika. Ovo na čemu trenutno inzistira aktualna Vlada upropastit će i destabilizirati i prvi, i drugi i treći stup.
Poštovana zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani gospodo zastupnici, ovo izvješće je vrlo opširno a ja ću se osvrnuti na neke detalje iz ovog izvješća i podsjetiti hrvatsku javnost i sve nas da je mirovinski fond jedan od najznačajnijih sustava socijalne sigurnosti u Republici Hrvatskoj u kojem više od milijun umirovljenika i članova njihovih obitelji ostvaruje svoju socijalnu sigurnost i on je nadasve važan da danas raspravimo o njemu. Reforma mirovinskog sustava koju je započela Vlada Hrvatske demokratske zajednice 98. na 99. imala je zadaću stvoriti gospodarski održiv sustav koji bi osigurao socijalnu sigurnost umirovljeničkoj populaciji. Uvodeći trodjelni javno privatni sustav utemeljen na generacijskoj solidarnosti i na individualnoj kapitalnoj štednji. Od siječnja 99. godine započela je primjena prve razine obvezno mirovinsko osiguranje na temelju generacijske solidarnosti a od siječnja 2002. započela je primjena drugog dijela mirovinskog sustava odnosno druge i treće razine obveznog mirovinskog osiguranja na temelju individualne kapitalizirane štednje i dobrovoljnog mirovinskog osiguranja na temelju individualne kapitalizirane štednje. Prisjetimo se još osamdesetih godina mirovinski sustav je ulazio u krizu. Na primjer, 85. odnos umirovljenika i zaposlenih bio je 1 na prema 3,68 a već 91. godine omjer je bio 1 na prema 2,56. 2002. omjer je 1 na prema 1,36 da bi 2003. godine taj omjer bio 1 na prema 1,37 znači sa jednim malim pomakom pozitivnim. Kako u uvodu izvješća piše rat, tranzicija od socijalističkog ka tržišnom gospodarstvu, loše oblikovan mirovinski sustav i starenje stanovništva doveli su hrvatski mirovinski sustav u krizu. Važno je reći podatak iz izvješća da je dana 31. prosinca 2003. godine u zavodu bilo milijun 443 tisuće 995 osiguranika. Milijun 54 tisuće 549 korisnika mirovina je bilo a 259 tisuća 911 je korisnika doplatka za djecu i to za 490 tisuća 884 djece. Zasigurno je ovo, kolegice i kolege, jedan zabrinjavajući podatak. Još ću napomenuti da iz izvješća je vidljivo da je najveći broj umirovljenika koji su mirovinu ostvarili prema općim propisima u dobnoj skupini od 65 do 69 godina a njih je 211 tisuća 939. U prosincu 2003. najnižu mirovinu ostvarilo je ukupno 94 tisuće 869 korisnika u prosječnom iznosu od tisuću 82 kune. Od tog broja najnižu mirovinu ostvarilo je 58 tisuća 237 korisnika starosne mirovine u prosječnom iznosu od tisuću 124 kune. 29 tisuća 12 korisnika invalidske mirovine ostvarilo je u prosječnom iznosu od tisuću i 64 kune. I 7 tisuća 620 korisnika obiteljske mirovine u prosječnom iznosu od 825 kuna či 80 lipa. Osvrnut ću se i na izlaganje gospođe Antunović koja je u svojoj replici rekla da je izvršena na mirovinski fond velika pljačka prije 2000. godine. A ja ću podsjetiti gospođu Antunović da je velika pljačka mirovinskog fonda izvršena 22. veljače 2001. godine kada je zaključkom Vlade donijeta odluka da se ustupe dionice Ministarstvu za obnovu i razvitak, znači Čačićevom ministarstvu. Mi smatramo i to je ovdje u izvješću potvrđeno, i to je jedno dodatno izvješće koje je išlo iz mirovinskog fonda da je to velika pljačka koja je u milijardama kuna oštetila mirovinski fond. I na kraju, uvažavajući izlaganja većine zastupnika i kolega glasovat ću za prihvaćanje ovog izvješća. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovana zastupnica Željka Antunović.
Pa ja ću replicirati na ovu definiciju pojma pljačke. Pljačka je znate uvažena kolegice kad netko nezakonito nekome uzme, otme to se zove pljačka. A to se događalo nažalost pod okriljem političke vlasti, znate onu sintagmu grijeh, struktura, na što se odnosi, upravo u mirovinskom fondu od 95. do 2000. godine., ne samo 2000. nego naprosto u onom razdoblju kada je popljačkano, kada su napravljeni najveći nemoral i kriminal u pretvorbi. Ovo što vi nazivate pljačkom to se apsolutno ne mogu složiti da je pljačka. Radi se o potpuno legalnim odlukama, odlukama koje su usvojili svi oni koji su trebali usvojiti. Radi se o plaćanju preko Ministarstva obnove i razvitka za obnovu, radi se o namirenju dugova koji su napravljeni u prethodnom razdoblju, ne onih koji su bili evidentirani nego faktura ukupno 10-ak milijardi koje su nađene u ladicama koje nisu bile evidentirane u nikakvim dugovima, radi se o obnovi i izgradnji kuća tih istih umirovljenika ili nekih drugih građana Republike Hrvatske, radi se o načinu kako upravljati krizom koju je nasljedila bivša Vlada, dugovima koje je naslijedilo ne samo Ministarstvo obnove i razvitka nego i sva ostala ministarstva, ali o legalnom upravljanju tom krizom, o legalnom raspolaganju fondovima, državnim fondovima, fonda mirovinskog, fonda za privatizaciju. Radi se o nečemu što vi nažalost danas ne radite ili ne znate raditi i zbog toga raste nelikvidnost u Republici Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Božica Šolić.
Evo, gospođo Antunović, znate kada vam netko ili vi nekome posudite novce, a niste ih vratili i pronalazite na različite načine da te novce ne vratite onome od koga ste posudili i na par godina se utvrdi da je to otuđeno, znači da je popljačkano. Hvala lijepa.
Druga replika, poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Kolegica je govorila o pljački iz 2001. godine, ja se nadam da će ona podnjeti kaznenu prijavu protiv odgovornih osoba. A podsjeto bih da u razdoblju 90-ih godina je bilo ono što možemo nazvati pljačkom i za što se vode sudski postupci. Sjetite se Kutle i svih onih koji su mjenjali dionice sa mirovinskim fondovima gdje su davali nekvalitetne ili loše dionice, dobivali su dionice najkvalitetnijih državnih tvrtki a sada odjednom govorite o pljački, pa gdje vam je obraz i koji su vam argumenti? Jedini argument koji imate i dati ćete ga nam ga kada budete podnjeli kaznenu prijavu i kada će sud donjeti pravomoćnu odluku da je netko stvarno opljačkao. Na ovaj način samo želite sakriti ono što ste radili onih 90.-ih godina što je stvarno bila pljačka u ovoj Državi.
Kolega Korenika, nemojmo to raditi, te izraze “gdje vam je obraz” i slično. Unosite nešto što ne treba! Odgovor na repliku poštovana zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, moram reagirati na ovakvu prepirku kolege zastupnika jer upotrijebio je stvarno riječi uvrede ali ja ću mu odgovoriti. Ako spominjete prošlost, Kutle i tako dalje, žalosno je da danas u sadašnjosti imate “Lenca”. Hvala.
Idemo još na pojedinačnu raspravu u ime Klubova. Poštovani zastupnik Dragutin Pukleš. Klub Hrvatske stranke umirovljenika.
Hvala gospodine predsjedniče. Da iskoristim vrijeme, malo bih morao samo reći nešto da raščistimo jedno pitanje a postavljalo se ovdje pitanje koalicije HSU, HDZ. Molim vas, ta, i inputiralo se da je ta koalicija čudna. U prvom redu ne radi se o koaliciji, mi smo potpisali Sporazum, i u tom smo Sporazumu točno utvrdili šta sve zajednički ćemo uraditi. Ima toga dosta što nismo znali što se pojavilo u međuvremenu o čemu ćemo još morati raspraviti. Međutim, pitanje je šta je ranija koalcija bila, šta je tamo učinjeno?! Ništa nema tu čudno, jednostavno mi imamo jedan program koji znamo šta moramo napraviti i to ćemo na taj način i uraditi. Da preskoćim ovaj dio, naime, ja bih se vratio na ovaj dio koji se odnosi na pitanje stanja koje imamo u Izvještaju. Vidite u ovom Izvještaju kada taj Izvještaj promatramo sa stajališta, ajde recimo Vlade, proračuna ili fiskalne politike, onda on daje jednu pozitivnu intonaciju, međutim, ako ga promatramo sa aspekta kako žive umirovljenici onda on ima negativnu konotaciju. No, to je stanje koje nije, na koje nije utjecao Zavod za mirovinsko osiguranje nego nešto drugo. U jednom raspravi koju je kolega iz HSP-a jučer ovdje rekao, mislim da je jako dobro uočeno nešto a to je to, da ovi podaci koje imamo u ovom Izvještaju su zapravo poziv na uzbunu da se zaista mora ozbiljno o ovom pitanju raspraviti na bilo kojoj razini i na bilo kojem nivou jer ovo što se događa sa umirovljenicima koji sada odlaze u mirovinu i oni koji će otići u idućih 10 godina je neodrživo. Dakle, tu se neke stvari moraju korigirati na bilo koji način. Malo da, vezano za to, dotaknem i reformu. Naime, intencija reforme ovdje piše da će I. stup ili ova generacijska solidarnost biti zapravo jedan socijalni aspekt, odnosno da će u međugeneracijskoj solidarnosti vladati takvi odnosi u kojima neće dolaziti do izražaja visina mirovina vezana za radni doprinos i dužinu rada. Međutim, to u svakom slučaju nije jednostavno održivo. Naime, ne postoji svaki, bilo koji mirovinski sustav ne može opstati bez temeljnog sustava a to je međugeneracijska solidarnost u kojoj će mirovina ovisiti i o radnom doprinosu i o dužini radnog vijeka. Sve ostalo je prinudno ili dobrovoljno osiguranje ili dobrovoljna štednja koja nikada ne znamo kako će završiti. Prema tome, koji dio mirovine, iz kojeg sustava ćemo osigurati buduće, valja vrlo ozbiljno porazmisliti u narednim razdobljima. I ja bih još jedanput ono što sam spomenuo da je pitanje vrlo ozbiljno i da se radi o živim ljudima koji su na ovaj način dovedeni u jednu poziciju da su ispod, ispod minimuma životne egzistencije i da jednostavno se mora poduzeti nešto, a isto tako se mora poduzeti da nema ovih velikih razlika u odlasku mirovina u sadašnjem razdoblju i u budućem razdoblju narednih 10 godina koje, kojima će ljudi odlaziti u mirovinu. Više nemam vremena. Oprostite, hvala lijepa.
Hvala. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici predlagaelji izvješća, kolegice i kolege. U ime Kluba HSP-a na završetku moram kazati sljedeće da ovo izvješće prije svega izvješće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje daje realnu socijalnu sliku Hrvatske u ovome trenutku. I zbog toga opet moram izraziti duboku zabrinutost. Naime činjenica da mi u ovome trenutku za potrebe isplaćivanja mirovina izdvajamo 13 do 14% bruto domaćeg proizvoda govori o tome da je situacija zaista alarmantna. I govori o tome da je potrebno poduzimati mjere kako bi izašli iz ove situacije i krize. I zbog toga opet moram reagirati jučerašnjom raspravom gospodina Kajina koji kaže da mi nećemo baš ništa napraviti ako riješimo pitanje 340 tisuća nezaposlenih. Napravit ćemo puno. Riješit ćemo 340 tisuća obitelji koje će imati mjesečne prihode, a opet ćemo napraviti puno jer odnos između broja osiguranika i broja umirovljenika neće biti kao što je sad 1,37:1 nego će biti 1,7 i napravit ćemo puno ukoliko uspijemo da se naplaćuju dopirnosi iz mirovinskoga u punom iznosu i napravit ćemo puno ukoliko Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje dodje u mogućnosti da mirovine koje je isplaćuju prema općima propisima isplaćuje iz sredstava koja su uplaćena doprinosima. To je već veliki bitan napredak. I onda tu daje se jamstvo da će se moći riješiti pitanje obeštećenja umirovljenika odnosno povratka duga umirovljenika. Ali još jedanput u ime Kluba tražim da se točno razjasni što se to događalo sa dionicama koje su bile ustupljene Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje znači Fondu na način da se na taj način vrati jedan dio duga što je država bila dužna prema Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje i omogući Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje da ta sredstva kapitalizira znači da poveća vrijednost i da se na taj način može reagirati u ovima situacijama. Taj mi odgovor nismo dobili. Imamo situaciju da je znači milijun EUR-a ustupljeno bivšem Ministarstvu obnove i razvitka iz portfelja Fonda i to je jedna zanimljiva situacija da nitko nije rekao odgovor zašto je to napravljeno i hoće li se to vratiti. Jer je zanimljiva situacija da se iz sredstava, uzimaju se sredstva Fonda da bi se dalo u Proračun. E to baš nije dopušteno. Mi moramo točno razdvojiti jednu situaciju. Doprinosi su prihodi Fonda, a onaj dio državnog proračuna što se uplaćuje odnosi se prije svega na mirovine prema posebnima propisima i moramo smanjiti ovaj iznos da državni proračun plaća taj dio, a ovo da ide iz doprinosa. I onda će se napraviti puno, a ne da sredstva proračuna moraju biti uplaćivana i za opće, za mirovine koje ... [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome situacija više nego alarmantna i očekujemo odgovorno ponašanje svih ovdje i gospodina Vidovića koji se jučer hvalio kako je zadovoljan s reformom koja je postignuta. Tek je krenuto s reformom gospodine Vidoviću. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Nisam ja rekao gospodine Kovačeviću da se za mirovinski sustav ništa ne bi napravilo kada bi se zaposlilo 300 tisuća nezaposlenih. Konačno u Istri je nezaposlenost u ovom času između 5 i 6 poena. Znači da županija istarska itekako pomaže ili doprinosi mirovinskom sustavu. Ja sam jučer rekao da kada bi i sve nezaposlene zaposlili mi bi došli do omjera 1 umirovljenik naprama 1,8 radnika. A i takav omjer je katastrofalan što će reći, otprilike tako sam govorio da je demografski problem Republike Hrvatske u ovom času jedan od najvećih hrvatskih problema koji je nažalost neriješiv. Čak i mirovinski sustav možemo [[Upadica: Hvala.]] poboljšati, ali ovaj drugi je ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Evo ispravljam navod gospodina, kolege Kovačevića o plaćanju ili upucavanju u državni proračun novca Mirovinskoga fonda. Nažalost stvari stoje sasvim obrnuto. 10 milijardi kuna svake godine, ...
Kolega Vidović to nije ispravak netočnog navoda. To je ispravak jedne, jedne tvrdnje.
Tvrdnje.
To je ispravak jedne, to je ispravak jedne, jedne tvrdnje koju ...
Pa netočna tvrdnja. Pa mislim da je netočna tvrdnja. Netočna je tvrdnja da Mirovinski plaća fondu, Proračunu, upravo je obrnuto. Iz proračuna se plaćaju mirovine u iznosu od 10 milijardi kuna godišnje. To je netočno.
Nije to ispravak netočnog navoda. To je jedna polemika. To je jedna polemika [[Upadica: Opomena.]] Nema opomena. Klub SDP-a, petminutna rasprava poštovana zastupnica Željka Antunović.
Hvala lijepo. Evo kratko, zaključno, raspravili smo izvješća. Pročitali smo izvješća i dobili informaciju o koracima i promjenama koje su se dogodile u mirovinskom sustavu u prethodnom razdoblju. Kako reče, kako je bilo ovdje rečeno na neki način dio ovih izvješća su bazna, bazna izvješća u odnosu na nekakvo razdoblje, a ja ću evo reći u odnosu na baznu, nekakvu 2000. godinu. Šta je bilo 2000. godine? Mirovine su se isplaćivale iza 20-tog u mjesecu i nikad se nije znalo kad će biti i da li će uopće biti isplaćene. Mirovinski fond permanentno se iz mjeseca u mjesec zaduživao za otprilike 700 do 800 milijuna kuna, plaćao beskrajno velike kamate koje su opterećivale i fond i umirovljenike, ali i državni proračun. Ukupni dionički portfelji Mirovinskog fonda bili su svedeni na minimum. Tek ponešto vrijednih dionica bilo je izdvojeno u jedan poseban, poseban fond koji je bio potpuno izvan nadzora umirovljenika i znam o čemu se, čemu je služio. Sredstva iz doprinosa kumulirala su se i sva odlazila na tekuće mirovine i na užasno visoke kamate. Od njih nije bilo nikakvih, nikakvih drugih financijskih državnih koristi. Naplata doprinosa bila je slaba, naprotiv postojali su silni dugovi za doprinose gospodarskih, gospodarskih subjekata. Što se čita iz današnjih izvješća? Mirovine se isplaćuju redovno, točno određenog dana u mjesecu. Mirovinski fond ne zadužuje se više kod poslovnih banaka i Mirovinski fond ne plaća, ne plaća više one silne kamate. Dioničkim portfeljima ne upravlja se nažalost još uvijek dobro, ali bolje nego što je to bilo, a bilo je potpuno izvan nadzora u samom Mirovinskom fondu jer su ti portfelji na upravljanjem ne na, da bi tamo zauvijek ostali, a na upravljanjem preneseni kao obveza u Fond za privatizaciju gdje sjede ljudi koji bi po naravi stvari trebali biti stručnjaci za to. Sustav međugeneracijske solidarnosti ili prvog stupa u potpunosti je stabiliziran. Mirovine su nažalost još uvijek male i nedostatne za život s obzirom na sve ostala kretanja troškova života, kretanja plaća i tako dalje. Ali sustav je stabiliziran. Istovremeno plaćen je veliki trošak mirovinske reforme odnosno trošak drugoga stupa. Kumulirano je 14 milijardi kuna koja se danas funkcioniraju i pokreću osnov su funkcioniranja financijskih tržišta u Republici Hrvatskoj. Mirovinski osiguranici mirovinskog II stupa ostvaruju izuzetno visoke i dobre prinose na svoje doprinose. Nema više plaćanja nikakviuh kamata nego netko drugi osiguranicima plaća kamate. Broj osiguranika narastao je na od prilike milion i 400 ljudi. Na žalost upozoravam danas ovdje iako je još na vrijeme da se spriječe neke stvari položaj tih milion i 400 osiguranika II stupa već je narušen. Već je narušen prijeti ozbiljna opasnost da se destabilizira prvi stup međugeneracijske solidarnosti i da se ponovno vratimo na ovu baznu godinu da pononvo bude i država, i fond i umirovljenici i sve političke strukture da će imati problema sa isplatama tekućih mirovina ma kako one bile male i minimalne. Pokušajmo biti racionalni i razumni. Pokušajmo razvijati ove postojeće rezulatate, moguće je to postoje nekakve pretpostake postoje nekakvi osnovi koji na kojima se stvarala ovaj dostignuti rezultate mirovinske reforme. Nemojmo zaboraviti na budućnost, nemojmo zaboraviti da su mirovinski sustavi dugoročni projekti, nemojmo zaboraviti loše iskustvo koje smo nasljedili kroz jedini postojeći sustav međugeneracijske solidarnosti. Nemojmo zaboraviti da najveći ceh ovoga trenutka plaćaju oni koji su 1. 1. 2002. prešli 50 godina i nisu mogli ući u II stup a na žalost I stup je nemoćan. Međugeneracijska solidarnost i razvoj gospodarstva u Hrvatskoj nemoćni su da značajnije pomognu u povećanju njihovih mirovina.
Hvala. Poštovani zastupnik DAmir Kajin isto 5minutna rasprava u ime KLuba IDS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Vjerojatno ni u jednoj zemlji nema složenijeg sustava od mirovinskog. A da j etome tako svjedoči da je u bruto društvenom proizvodu Republike Hrvatske mirovinski sustav zastupljen sa 13,04% dok u zemljama zapadne Europe to negdje oko 10%. A eto čitamo da navodno po podacima MMF-a to sada dostiže čak 14%. Znači u Hrvatskoj je to učešće 3, 4% poena iznad europskog prosjeka a opet nitko u Hrvatskoj nije zadovoljna svojim mirovinama. I jasno ne može biti. Zašto? Jer u Hrvatskoj imamo milion i 54 tisuće umirovljenika, i negdje oko milion i 450 tisuća radnika. Ili to je omjer 1 naprema 1, 37. Međutim i tome nije baš tako. Zašto? Jer od tih milion i 450 tisuća uposlenih treba odbiti javnu upravu, zdravstvo, školstvo, Vladu. Sabor i tako dalje. TE one koji rade u insolventnim poduzećima. I onda dolazimo do toga da na jednog umirovljenika imamo zapravo 1,1 radnika u proizvodnim djelatnostima i to je neizdrživo. Ako k tome uzmemo u obzir i cirka 500 tisuća ljudi, koji primaju u ovoj državi tzv. zajamčeni osobni dohodak ili plaću, a postebno je to izraženo kod malog sektora obrtnika i tako dalje, problem je kapitalan. Što još reći u tom sustavu doli da od svih doprinosa država uprihoduju 13,8 milijardi kuna a da proračun za mirovine do onih 24,6 milijardi kuna mora izdvojiti gotovo 11 milijardi kuna. Dali je na sve to moguće utjecati. Je, samo na jedan način jasno većim brojem radnih mjesat. Samo ovom prilikom da spomenem i mirovine iz zemalja kako se to zove u izvješću eks Jugoslavije od SRbije i CRne Gore do Slovenije. Ljudi koji su radili poglavito uz granicu je to izraženo dio vjeka u Sloveniji, negdje drugdje u Srbiji ili Bosni i Hercegovini stalno se bune da im sa silnim kašnjenjem dolazi obračun mirovina. Oni koji su radili u Sloveniji još će imati sreću da će zbog toga profitirati, ali oni koji su radili u SRbiji, Bosni i Hercegovini zbog toga će se naći u Hrvatskoj u ogromnom problemima. Riječ o odluci Ustavnog suda i IDSovom zakonu o povratu duga umirovljenicima koji nam je an jedan brutalan način skinut sa dnevnog reda. Vara se onaj tko i misli a tome govori i odluka Ustavnog suda da će se uskraćene mirovine moći vratiti dionicama. To jednostavno nije moguće. Na kraju će se taj fond pretvoriti u potpunu rasprodaju Republike Hrvatske. Jasno je da ni putem obveznica mirovine nije moguće vratiti u jednoj, dvije ili tri godine, već bi to trebalo učiniti govorim u osam godina. Jer ako je Hrvatska uspjela u znatno težim okolnostima kroz obveznice sanirati banke, cirka 25 milijardi kuna je bilo tamo riječi, onda može i obeštetiti umirovljenike i to je naša zakonska obveza. Problem je opet samo da se vratim na bit, u tome, što su 93. godine zamrznute mirovine našim umirovljenicima. Privatizacija je također svemu kumovala iako po mom sudu ,replicirati ću gospodinu KOvačeviću, temeljni problem jesu radna mjesta. Jer kada bi mi u ovoj zemlji i sve zaposlili došli bi u omjer 1 umirovljenik 1,7 – 1,8 radnika, a i takav omjer je katastrofalan što ponavljam će samo reći da je demografski problem Hrvatske u ovom času jedan od najvećih. Na svu sreću u zadnjih 4 godine uspjelo se u ovoj zemljil stabilizirati mirovinski sustav i toje sigurno jedna od velikih zadaća koja je uspjela odraditi bivša Vlada. Konačno upravo toj stabilizaciji mirovinskog sustava možda i najveći doprinos daje županija Istarska koja u ovome času ima stopu nezaposlenih negdje oko 6%.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero KOvačević.
Gospodin Kajin je rekao da mi je replicirao i da ne vidi bitnu razliku. Bitna je razlika koja je odnos između broja osiguranika prema broju umirovljenika ide naprema, da nije 1,37 prema 1, nego je 1,7 naprema 1. I da je 340 tisuća ljudi zaposleno. To je bitna razlika, 340 tisuća obitelji gospodine Kajin ima prihode. E to je bitna razlika vidite. Jako bitna razlika.
Hvala. MOlim ravntelja HAGENE poštovanog Dragana Kovačevića za završni osvrt.
Štovani predsjedniče, dame i gospodo. Evo vrlo kratko. Prije svega bih zahvalio kolko sam mogao vidjeti i na potpori sa svih strana oko izvješća mirovinskim tržištima, koja je kao izvješće dobro jer su rezultati u njemu dobri. A rezultati su takvi da je prinos na imovinu dobar i daje osiguranik gotovo milion i 200 – 300 tisuća osiguranika su zadovljni. Mislim s toga aspekta sigurno treba izvješće se teško može osporavati. Sa druge strane ovo je stvarno mirovinski cijeli ovaj sustav slagali se ne slagali se s njime, one je bio jedna velika, velika nužda da se on reformira. Kada bi mi imali sustav koji bi bio jedan umirovljenik na 4 zaposlenika mi nikada ne bi ovo radili. Pa zašto bi radili to. Ali bi glupost, nego bi jednostavno i dalje bi ostali generacijskoj solidarnosti i sve bi bilo po starom i vjerojatno bi bilo i dobro. Imali bi jedan državni fond. Ovako je napravljena kapitalizacija za novu generaciju ljudi, šta će biti za 20 godina mi nismo proroci, ali mi ćemo sve napraviti u ekonomsko financijskom kao stručnjaci da to ide u dobrom smjeru i ono u ovom trenutku ide u dobrom smjeru. Sa druge strane, vrlo kratko ću, oko tehničkih par pitanja odgovoriti, mislim da je najviše bilo pitanja sa strane kolega iz Stranke umirovljenika koji naravno sa pozicije starih umirovljenika vjerojatno će ići na a priori reći i relativizirati sustav koji daje šansu nekoj novoj generaciji za možda bolje mirovine kad oni dođu u taj dio, da svi su dobri financijski instrumenti, vi ste rekli, zašto ne životna osiguranja, zašto, dobro, to bi bilo jako dobro, samo pitanje koliko ekonomska je moć građana da idu u sve te financijske sustave. Na drugoj strani vi danas imate štednju bankarskog sektora koji prelazi 12 milijardi EUR-a. Znači potencijal štednje je tu, ali sa aspekta mirovinske štednje i mirovinskog sustava, zato je on dobar što on ipak na jedan način i natjerao ljude da štede, ali ne da štede za potrošnju, nego da štede dugoročno, da štede za svoju mirovinu, kroz određenu kapitalizaciju. Treća stvar, koja se treba ovdje naglastiti to je da sustav postoji društvo i fond i ovdje je bilo naglasak da li su banke strane itd. ušle u fondove. Fonodvi su vlasništvo osiguranika, one nisu pravna osoba. Društvo upravlja samo sa fondom. Svaki osiguranik može mijenjati fondove, to je taj tržišni aspekt. Na trećoj, četvrta stvar koja treba još naglasiti oko miorovinskih fondova je da oni moraju biti aktivni oko privatizacijskih procesa, da gotovo 1.300.000 hrvatskih građana može postati dioničar preko fonda u javnim poduzećima, ako bude išao preko Croatia osiguranja, preko JANAF-a, preko velikih poduzeća. Oni su vlasnici, ne banke koje su samo vlasnici društva za upravljanje toga fonda. Znači, potencijal je jako veliki. Ja mislim da trebamo biti stvarno sretni svi ako se i dalje nastavi sustav kapitalacije kako je išao do sada, jer kapitalizacija koju je napravio u mirovinskim fondovima je 2 do 3 puta veća nego je netko držao štednju u bankarskom sektoru. Evo, hvala.
Hvala. Mile Rukavina, ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Završni osvrt, izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Ja ću pokušati što kraće, ako to bude moguće, osvrnut se kratko na cijeli tijek ovog izlaganja i dati određene odgovore na neka postavljena pitanja. Uvaženi zastupnici govorili su o stanju sustava mirovsinskog osiguranja, o uzrocima stanja, reformi sveukupnog mirovinskog sustava, rezultatima odnosno lošim stranama reforme mirovinskog sustava i o brojnim drugim konkretnim pitanjima. Ono što ja smatram, to je da o tom dijelu koji zadire u jednu političku sferu, smatram da ne bih govorio, nije u nadležnosti Hrvatskog zavoda za mirovinskog osiguranje. Nadležnost Zavoda, odnosno ravnatelja Zavoda je provedba obveznog mirovinskog osiguranja na temelju generacijske solidarnosti i to ne bilo kako, već na što kvalitetniji način, a to znači na zakonit način i uz što kraće rokove prilikom ostvartivanja prava utvrđenih zakonom. Ja moram napomenuti da sam vršiteljem ravnateljem Zavoda imenovan u 7. mjesecu, 15.7. ove godine, a ravnatelj Zavoda prije tjedan dana, 27. listopada i da sam u radu predvidio da treba provesti jedan program modernizacije Hrvatskog zavoda i to u pravcu što kvalitetnijeg vođenja Zavoda, redizajniranja poslovnog sustava u cilju podizanja kvalitete rada, poboljšanja organizacije rada i to kontinuirano i podizanja kvalitete razine stručne službe i vjerujem da ću u tome cilju i uspjeti, zajedno sa kolegama iz stručnih službi. Ono što je bitno što se prelamalo, a odnosi se na provedbu bilo je par pitanja koje su se odnosila na nepravilnosti u radu Zavoda, dužinu ostvarivanja, postupku u ostvarivanju prava, status vještaka, stanje portfelja i brojna druga pitanja. Vezano za određene nepravilnosti u radu, moram napomenuti da me je dočekao gotov nalaz Državnog ureda za reviziju o financijskim izvještajima i poslovanju rada za 2003. godinu. U okviru ovlasti utvrdio sam da su utvrđene brojne nepravilnosti, osobito u postupku javne nabave, financijskom poslovanju i u radu Odjela unutarnjeg nadzora. Ono što sam ja mogao u ovo vrijeme učiniti kratko ću navesti. Poduzeo sam sve aktivnosti da se kompletan posao javne nabave podvrgne strogoj primjeni zakona i u tom smislu sam izdao i potrebne naloge. Pod 2. pripremio sam program mjera za otklanjanje nepravilnosti utvrđenih nalazom Državnog ureda za reviziju za 2003. godinu sa definiranim rokovima i izvršiteljima na način da se te nepravilnosti više ne ponavljaju, a gdje je bilo moguće poduzete su mjere da se otklone oblici štetnog djelovanja. Ovih dana najvjerojatnije 11. studenoga bit će održane i sjednica Upravnog vijeća na kojoj ću i predstaviti taj program mjera za otklanjanje nepravilnosti i 3. u okviru postupka, naprijed navedenog postupka pokrenuti su postupci protiv odgovornih osoba zbog povrede radne obaveze, a upravo je pri završetku i kompletiranje spisa za podnošenje određenih kaznenih prijava i naravno nakon toga i postupci za naknadu štete. Inače, izvješće Državnog ureda za reviziju, moram o reviziji financijskih izvještaja i poslovanja, moram naglasiti da ne dostavlja Hrvatski zavod za miorovinsko osiguranje Hrvatskom saboru, već Državni ured za reviziju. Daljnja pitanja koja su se javila bila su vezana za dužinu postupka, konkretno uvaženi zastupnik gospodin Kajin je spomenuo dužinu postupka prilikom ostvarivanja prava primjene međunarodnih ugovora. Normalno da sam uočio taj problem i on ima dva svoja razloga po mom mišljenju, a to je, specifičnost, prvi razlog je objektivni, a to je specifičnost tog postupka, jer se postupak vodi između dvije države ugovornice, a drugi subjektivni razlog je svakako što Zavod nažalost i dan danas radi, donosi rješenja ručno. 40% poslovanja provedbe osiguranja otpada na provedbu osiguranja primjenom međunarodnih ugovora i jedan od ciljeva u okviru modernizacije Zavoda je svakako i završetak i implementacija projekta, donošenje rješenja automatskim putem. Daljnje pitanje je bilo vezano za problem vještaka. Problem vještaka sam uočio u dva segmenta. To je broj vještaka i neispoštivane odredbe Uredbe o medicinskom vještajčenju, a tiče se raspisivanja javnog natječaja i u tom smislu sam izdao naloge službi i također će biti Upravnom vijeću prezentirano pripremljeni materijal i pripremljene određene odluke kojim će se utvrditi, donijeti odluka o određivanju broja vještaka potrebnih po područnim službama, a isto tako i odluka o raspisivanju natječaja za vještake i više vještake u Zavodu. Još jedan segment koji je bio spomenut, ticalo se statusa portfelja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje statusa portfelja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, tu ću nastojati biti kratak jer je dosta rečeno. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje je tijekom pretvorbe stjecao u vlasništvo dionice bez naknade, dionice i udjele poduzeća s društvenim kapitalom po dva osnova, ne samo po jednome, po članku 5. nego i bio je drugi osnov a on je bio u članku 26. i 39. Zakona o pretvorbi društvenih poduzeća. Činjenica je da je člankom 1. Zakona o privatizaciji da su dionice i poslovni udjeli HZMO-a dana 21. srpnja da postaju portfelj Republike Hrvatske a HZMO postaje njihov imatelj. Istim člankom gospodarenje dionica i poslovnih udjela prelazi na Hrvatski fond za privatizaciju sukladno ugovoru koji je Hrvatski fond za privatizaciju potpisao, sklopio sa zavodom i taj ugovor je sklopljen 27. srpnja 2000. godine. Pravno je jedino moguće izmjenom i dopunom zakona ovo stanje promijeniti ili Ustavni sud može utvrditi, jer je bilo i takvih pitanja u postupku ocjene ustavnosti, da li je određena odredba zakona ustavna u odnosu na odredbe Ustava o vlasništvu. Evo, mislim to je ono najkraće što sam mogao odgovoriti na vaša pitanja. Zahvaljujem vam na strpljenju.
Hvala ravnatelju. Zaključujem raspravu o ove dvije točke. Izvješće o mirovinskim tržištima u Republici Hrvatskoj u 2003. godini. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za financije i državni proračun dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o mirovinskim tržištima u Republici Hrvatskoj u 2003. godini zajedno sa izmjenama i dopunama koje je Vlada RH predložila u pisanom mišljenju od 27. kolovoza 2004. godine. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat, 105 glasova za, 1 suzdržan, ništa protiv. Taj Zaključak je, daklem, ovom većinom donijet.