Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 26. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: gospa Marjana Kotnik Poropat, gospa Anja Bah Žibert, Violeta Tomić, gospa Irena Kotnik, gospa Anita Koleša, dr. Mirjam Bon Klanjšček, gospa Iva Dimic od 16. ure dalje, gospa Ljudmila Novak od 16. ure dalje, gospa Suzana Lep Šimenko, mag. Bojana Muršič, mag. Andrej Šircelj, mag. Branko Grims, gospod Bojan Podkrajšek, Luka Mesec od 11.30 do 14. ure, gospod Tomaž Lisec, gospod Janez Janša, mag. Bojan Krajnc, mag. Branislav Rajić, gospod Franc Laj, gospod Jernej Vrtovec od 16. ure dalje, mag. Matej Tonin od 18. ure dalje, gospod Jožef Horvat od 13. ure dalje, dr. Anže Logar, gospod Franc Jurša od 12. ure dalje, gospod Roberto Battelli, gospod Janko Veber in dr. Franc Trček od 13. ure dalje. Preden začnemo z nadaljevanjem seje, mi dovolite, da na kratko nagovorim Državni zbor. Cenjeni kolegice poslanke in kolegi poslanci, predstavniki Vlade, spoštovani državljanke in državljani! Zgodovina najokrutnejših tragedij naše civilizacije sloni na zločinih nad grešnimi kozli, ki so jim nosilci politične moči na ramena posadili breme slehernega gneva družbe in države. Tako daljna kot tudi bližnja preteklost sta takšnih podlih hudodelstev polni; grozljivo prepolni – od pokola namibijskih Herer in Nam, armenskega Medz Yegherna, ukrajinskega holodomora, judovske Shoe, pa vse do iztrebljanja ruandskih Tutsijev in srebreniških muslimanov. In prav zaradi teh in drugih tovrstnih temnih madežev naše skupne preteklosti se na današnji dan, kot že vsako leto od razglasitve tega spominskega dne s strani Generalne skupščine Združenih narodov, v Državnem zboru spominjamo 27. januarja 1945, dneva, ko so pripadniki Rdeče armade osvobodili koncentracijsko taborišče Auschwitz, tovarno smrti in simbol zla, ki je v času 2. svetovne vojne razsajalo pod poveljstvom nemškega nacističnega režima, njegovih podpornikov in simpatizerjev. Današnji dan je dan spomina na zavržna dejanja človeka in človeštva; dejanja, ki naše zavesti ne smejo nikoli zapustiti. Grozote holokavsta in drugih zločinov Tretjega rajha so v besedišča narodov širom sveta prinesle pojme in koncepte, katerih pomena ne bi smeli nikoli poznati; a nas je kruta zgodovinska izkušnja vanje prisilila. Ta dejanja so ime dobila šele na nürnberškem sodišču. Genocid – beseda, ki danes, ko je vse relativno, ko človek ponovno postaja človeku volk, še vedno doni tako, kot je donela takrat. Težko, polno, grozeče. Zločin vseh zločinov. Nepredstavljivo razčlovečenje. Zlo, ki ga je sposoben narediti samo človek; v točki, ko v sebi poleg človeškosti nima nič več človečnosti, ko postane instrument za iskanje drugih ciljev, ko mu um zameglita ideologija ali pa srepo sovraštvo. Različna grozodejstva so izoblikovala tudi pojem zločinov proti človeštvu, ki so bili celo vključeni v statut nürnberškega tribunala. Mednje sodijo tudi zločini, s katerimi se je v polpretekli zgodovini morala soočiti tudi naša domovina. A temeljni pomen teh besed ni niti semantičen niti pravni, temveč povsem človeški. Te besede namreč predstavljajo orodje, s katerim lahko danes izgovorimo neizgovorljivo. So orodje, s katerim lahko danes lažje razumemo, da naša človečnost še zdaleč ni samoumevna, in ki nam pomaga uvideti, da se iz lastnih zavržnih zablod očitno še kar ne naučimo dovolj. Tudi zato je ohranjanje spomina na žrtve holokavsta – pa tudi do žrtev drugih hudodelstev, ki jih pojmi, kot sta genocid in zločini proti človeštvu, zaobjamejo – neprecenljiva, neizbežna in prepotrebna popotnica nam in vsem generacijam, ki prihajajo za nami. Spoštovani! Povojni svet je že dokazal, da iz ruševin, milijonov trupel, grozot in zavržnih dejanj lahko zraste novo upanje. Upanje, da bo prihodnost svetlejša, predvsem pa, da si bo razčlovečeni človek povrnil svoje dostojanstvo in ime. In si ga je. Predvsem s tem, ko se je na preživete grozote odzval. Vsak na svoj način, s svojo bolečino, pogumom in upanjem. Tudi s čopičem in na papir ali platno izlitimi občutji, kot jih na primer lahko občudujemo tudi v okviru razstave v preddverju te dvorane. Razstavljena so nekatera dela slikarja Romana Ericha Petcheta, leta 1907 v Kočevju rojenega častnika nemške vojske; človeka, ki so mu med 2. svetovno vojno na vest potrkale deportacije Judov iz okupiranega Novega Sada. Svoje življenje je postavil na kocko, da bi se tej nehumanosti uprl. In čeprav mu je z neizmernim trudom in tveganjem uspelo rešiti "zgolj" dve mladi in nedolžni življenji, je sporočilo njegovih dejanj nedvoumno in neprecenljivo – da lahko človek tudi v najtežjih okoliščinah ostane človek. Da na sočloveka ne moremo in ne smemo pozabiti niti takrat, ko nastopi huda ura, ko pred nami stojijo izzivi brez primere. Tudi zato se je slikar Petche v zgodovino zapisal kot zgled humanosti, pa tudi kot prejemnik naziva Pravičnik med narodi; naziva, s katerim ga je organizacija Yad Vashem leta 1982 nagradila za njegovo požrtvovalno in tvegano reševanje Judov. Spoštovani! Na nepredstavljivo morijo 2. svetovne vojne, v jedru zla katere zagotovo ležijo prav žrtve holokavsta, smo se odzvali tudi kolektivno; kot človeštvo in v prid človeku. Z nastopom tega, kar so mnogi poimenovali revolucija človekovih pravic, so države širom sveta pričele sprejemati zavezujoče obveznosti, da bodo zavarovale in zaščitile dostojanstvo ter svobodo slehernega posameznika. Tako je pod okriljem Združenih narodov leta 1947 kot prva mednarodna pogodba o človekovih pravicah nastala prav Konvencija o preprečevanju in kaznovanju zločina genocida; sledili pa so ji še mnogi drugi akti, od splošnejših do tistih, ki varujejo še posebej ranljive skupine ljudi. Eden takšnih aktov je zagotovo danes izjemno aktualna in relevantna Konvencija o statusu beguncev, ki je bila leta 1951 oblikovana prav na ruševinah 2. svetovne vojne, konflikta, ki je s preganjanjem in nasiljem širom Evrope sprožil masovne premike skorajda 60 milijonov ljudi. Tisti, ki so konvencijo oblikovali, so se še kako dobro zavedali, da jo bodo najranljivejši člani človeštva potrebovali najbolj. Zato je zmotno prepričanje, da je raven varstva dostojanstva, svobode in osebne varnosti človeka, ki smo jo dosegli z nepredstavljivimi težkimi napori, v današnjem svetu previsoka. Je zmota na račun človeka. Je zmota na račun slehernega izmed nas. Je zmota na račun temeljev civilizacijskih načel, na katerih sloni celoten pravni red. Prav ideja človeku inherentnih pravic je tisto, s čimer smo se in se moramo tudi vnaprej zoperstaviti tragičnim usodam, kakršno so utrpele žrtve, ki se jih danes spominjamo. Te temeljne pravice in svoboščine pripadajo slehernemu človeku. Slehernemu. V njihovi naravi je, da se jih ne da zamejiti niti z državnimi mejami, ne s poltjo kože, ne s spolom, ne z veroizpovedjo in ne s katerokoli drugo osebno okoliščino. In teh človeku neodtujljivih pravic nimamo zgolj zaradi naporov mednarodne skupnosti, temveč smo jih zapisali tudi v vrednostni in moralni temelj naše domovine – v Ustavo Republike Slovenije; najvišji akt in najpomembnejši dokument našega političnega in družbenoekonomskega sistema. Če to poteptamo v prah, pademo vsi mi. In smo tam, kjer je svet bil 27. januarja 1945. Na točki nič. Si tega mar res želimo? Spoštovani poslanci in poslanke ter ostali prisotni. Z zavedanjem, da smo ljudje vse do tedaj, dokler smo solidarni do svojega bližnjega, se z minuto molka poklonimo vsem tistim, ki grozotam tega krvavega stoletja niso uspeli uiti. Izrazimo globoko spoštovanje preživelim in hvaležnost, da so z nami delili ali pa še delijo svoja pričevanja. / minuta molka/ Da se ne bi več ponovilo. Nikoli in nikdar. Za voljo nas in prihodnjih rodov. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 28 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslanke in poslancev opozicije ter na poslansko vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora; ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega govora. V zvezi s to točko so se danes opravičili: dr. Peter Gašperšič, minister za infrastrukturo do 13. ure; mag. Goran Klemenčič, minister za pravosodje; ter mag. Mateja Vraničar Erman, ministrica za finance. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Postopkovno vprašanje, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Za uvod sprašujem, ali je ta spisek neodgovorjenih poslanskih vprašanj verodostojen? Ali so v njem zabeležena vsa neodgovorjena poslanska vprašanja? Po nekaterih preverbah, ki jih imam, je vsaj še nekaj poslanskih vprašanj, ki na tem spisku niso napisana. Drugo vprašanje pa se nanaša na eno neodgovorjeno vprašanje s tega spiska. Kolega Gorenak je že 16. junija letos postavil ministrici za notranje zadeve poslansko vprašanje v zvezi z zadevo Ornig. Rok za odgovor je bil 16. julij lansko leto. Po več kot pol leta na to vprašanje še vedno nismo dobili ustreznega odgovora. Gospod predsednik, prosim vas, da na vlado in na pristojne ministre, ki so dolžniki poslancem, naslovite ustrezen dopis in jih opozorite na to, da nam na poslanska vprašanja odgovorijo v roku; tudi na tista, ki so za vlado neprijetna. Pričakujem, da boste to storili čim prej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kar se tiče prve zahteve, bom preveril, če je spisek res popoln. To lahko naredimo še enkrat. Kar se tiče druge zadeve, je pa samoumevno, da moram to po svoji uradni dolžnosti narediti; in bom v zvezi s tem reagiral na ustrezen način. Če ne bo pomagalo z dopisom, potem pa tudi verbalno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar. Mag. Branko Grims, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Vsem prav lep pozdrav! Spoštovani! Med ljudmi se vse bolj krepi spoznanje, da postajamo državljanke in državljani v lastni državi drugorazredni. Prvorazredni pa so tisti, ki vanjo vstopijo nelegalno. Po ugotovitvah Računskega sodišča stane mesečno vsak ilegalni migrant naše davkoplačevalce tisoč 930 evrov, zraven pa piše celo – najmanj. To se pravi, da davkoplačevalci Republike Slovenije vsak mesec za vsakega ilegalnega migranta namenijo najmanj tisoč 930 evrov. Tisti delavec, ki dela za minimalno plačo, plačuje tega migranta, kar pomeni, da so trije delavci, trije zaposlenih v podjetjih potrebni za to, da plačujejo ta luksuz, ki ga vlada namenja ilegalnim migrantom, tistim, ki kršijo zakone; na škodo lastnih državljank in državljanov. Nekdo je delal za trakom 40 let, pustil tam zdravje, pustil tam svoje življenje, prejema 500 evrov penzije; in neka stranka si to še pripenja. 500 evrov penzije, gospe in gospodje, ali pa nekateri še manj. En ilegalec, ki pride nezakonito v to državo, po zaslugi vlade in njene politike, dobi štirikrat toliko denarja. V 2. členu Ustave Republike Slovenije piše, da je Slovenija pravna in socialna država. To je očitna kršitev slovenske Ustave, gospe in gospodje. Ne samo, da je nečloveško, ampak je očitna kršitev Ustave. To s socialno državo nima več ničesar skupnega, ima pa veliko s človeško pokvarjenostjo in z ustvarjanjem pogojev, v katerih najsposobnejši, mladi odhajajo v tujino, podjetniki odhajajo v tujino; uvaža pa se ilegalne migrante, menja se volilno telo. Največji socialni eksperiment po padcu nacizma in socializma oziroma komunizma v zgodovini se odvija pred našimi očmi. Letos spomladi so nevladne organizacije opozorile, da kar 30 tisoč slovenskih otrok ne bo moglo iti na morje, pa si to želijo; ker so v revnih družinah odraščali svojo mladost in so že zato deprivilegirani. Kaj je naredila vlada? Uvozila je migrante in jih je peljala na morje, da se je slikala z njimi. Gospe in gospodje, tako se ne dela. Za vrhunec vsega ste sedaj naredili razpis za stanovanja, kjer se zahteva LED TV, usnjeni sedeži, steklokeramične plošče; tisto, kar zagotovo polovica slovenskih družin sploh nima sama doma. Kako je to mogoče, gospe in gospodje? Zanima me: S čim opravičujete politiko, da je ilegalen tujec več vreden kot lasten državljan?
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec Grims, moram takoj reči, da s svojim vprašanjem in trditvami v njem ne samo da zavajate javnost, ampak tudi govorite očitne neresnice. To ni dobro; še posebej, ker to delate z namenom, da bi ljudi na nek način pripravili do nekega občutka jeze, nelagodja, karkoli; česar res ne potrebujemo v Sloveniji. Najprej naj povem, da je vlada pri vsem tem ravnanju glede migrantov ter tudi prosilcev za mednarodno zaščito vedno doslej in bo tudi v prihodnje ravnala po zakonih, ki jih je sprejel ta parlament. In tukaj moramo ločiti, da posebej urejamo režim glede migrantov, ki so ilegalni, ki nezakonito bivajo tukaj; vi pa govorite o tistih, ki so prosilci za mednarodno zaščito in katerih pravice so določene v naši zakonodaji in jih moramo upoštevati. Vlada je tukaj vezana tudi z mednarodnimi konvencijami in načeli solidarnosti, kar se vseskozi spoštuje. In naj povem zelo jasno, da je Računsko sodišče v reviziji, ki ste jo omenili, ugotovilo sicer, da je povprečni mesečni strošek v zvezi z obravnavo posameznega prosilca za mednarodno zaščito resnično tisoč 900 evrov; kar pa je podatek, ki poleg oskrbe samega, prosilca vključuje druge podatke. Vključuje sredstva za plače zaposlenih, vključuje vse programe pomoči, vključuje stroške vzdrževanja azilnega doma in tako naprej. Ti izračuni so popolnoma neprimerljivi. In naj povem, da od februarja 2016 na podlagi Sklepa o določitvi višine stroška dnevne oskrbe za prosilca za mednarodno zaščito velja višina oskrbnega dne 12,2 evra. 24. junija lansko leto pa smo izdali nov sklep in sedaj znaša višina oskrbnega dne 8,9 evra. V ta znesek je všteta osnovna oskrba prosilca za mednarodno zaščito, ki vključuje nastanitev v azilnem domu, prehrano, oskrbo z oblačili in obutvijo ter sredstvi za osebno higieno, kar skupaj na mesec pride 385,80 evra. Naj dodam, da je strošek izplačevanja denarnih nadomestil za zasebno nastanitev oseb z mednarodno zaščito v letu 2016 skupno znašal za vse skupaj 161 tisoč 952 evrov; od tega je bilo 75 % sredstev sofinanciranih iz evropskih skladov. Računsko sodišče je ugotovilo, da so bila sredstva za izvedbo postopkov ter posameznih ukrepov in projektov v zvezi z obravnavo prosilcev pregledno evidentirana in porabljena v skladu z načelom gospodarnosti. Stroški obravnave prosilca za mednarodno zaščito so bili sorazmerni z dolžino postopkov odločanja o priznanju mednarodne zaščite. In ko ste omenjali še nastanitev v nekih luksuznih stanovanjih, s čimer vseskozi nekateri skušajo zavajati našo javnost. Standardi, po katerih opremljamo tiste prostore, ki so službeni sicer v okviru vlade, so pa namenjeni tudi za stanovanjske namene, ki ste jih omenili, določajo materiale in opremo kakovosti nižjega srednjega razreda, se pravi nobenega luksuza. Mislim pa, da je prav, da tudi za te prosilce za mednarodno zaščito normalno humano poskrbimo, kot smo Slovenci vedno znali. Seveda pa veste, da vlada zelo budno spremlja razmere in ne dovoli ilegalnih migracij. Kot veste, smo ravno včeraj sprejeli nek ukrep, ki ga imamo sedaj na voljo, če bi se zadeva zaostrile, da bi lahko za varnost naših državljanov poskrbeli tudi z dodatnimi ukrepi. Seveda upamo, da do tega ne bo treba priti. Pa vendar bi rekel, da vlada ravna odgovorno, v skladu z zakoni in Ustavo. Podatki, ki jih navajate, ne držijo in so zavajajoči. Hvala lepa.
Mag. Branko Grims, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Tole bi pa bilo pošteno smešno, če ne bi bilo tragično. Delamo po zakonu, pravi predsednik tiste vlade, ki je spustila pol milijona ljudi čez Slovenijo protizakonito; v nasprotju z zakoni Republike Slovenije, v nasprotju z mednarodnimi predpisi. Če se prav spomnim, približno 200 tisoč od njih niti ni vzela prstnih odtisov, kar bi sicer morala narediti; tako da ni imela pojma, koga spušča na področje schengna. In kazen za to so meje, ki so nastale na slovenskih mejah s strani sosednjih držav. Tisoč 963 evrov, če sva oba precizna, je strošek na migranta; od tega po ugotovitvah Računskega sodišča odpade na Evropsko unijo 380 evrov, vse ostalo je strošek slovenskega davkoplačevalca. Še nekaj. Ali mogoče štancajo denar v Bruslju?! Ne, tudi tisti denar pride iz Slovenije, samo gre tja v blagajno, potem pa se vrne sem. Toliko, da se ne bomo sprenevedali, da nekdo nekje kar tiska denar. Gre za stroške ljudi in podjetnikov tukaj v Sloveniji, ki jim vi jemljete denar s pretiranim obdavčevanjem. Mislim, da je že 65 davkov in davščin v Sloveniji in še štiri pripravljate ta hip. Rezultat tega je, da se podjetja selijo v tujino, mladi se selijo v tujino, ustvarjate eksodus in taka politika je za slovenski narod uničujoča. Dajete pa ilegalnim migrantom. To, kar ste rekli, lahko vi razglasite za nižji srednji razred. Naj vam povem, da LED televizorja še jaz nimam v svoji hiši, pa najbrž še polovica drugih družin v Sloveniji tudi ne. Ne se glede tega sprenevedati. Stroški, o katerih ste govorili, da jih krivo prikazujem, ne bi nastali, če ne bi bilo tukaj ilegalnih migrantov. Torej so nastali točno in samo za to. Za to pa je kriva zgrešena vladna politika, kjer ste še dodatni strel v koleno naredili s temi luksuznimi stanovanji. Migranti niso amorfna množica, povezani so med seboj, izvedelo se bo to med njimi in Slovenija bo postala ciljna država. Ob tem, ko že opozarja ministrica, da se je število azilantov povečalo za 500 % [[izklop mikrofona]]
Gospod. Nič. Pri dveh sekundah se avtomatsko izklopi. Avtomatsko se izklopi. Gospod predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Jaz sem podatke, ki držijo, predstavil. Ne bom se ponavljal. Bom pa rekel, gospod Grims, da to, kar počnete, je načrtno širjenje negativizma, zastraševanje ljudi popolnoma brez pravih argumentov in podlage ter na podlagi neresnic. Jaz kot predsednik Vlade si bom nadvse prizadeval, da to ne bi v naši družbi prevladalo. Kajti če bomo na ta način razmišljali, da skušamo z zavajajočimi in neresničnimi podatki strašiti ljudi, vzbujati v njih neko sovraštvo, potem naša država ne bo šla naprej. Upam, da se počasi vedno bolj vidi, kaj počnete; in da bodo politiki ter tudi državljani znali oceniti, kaj se pri nas v resnici dogaja. Hvala lepa.
Mag. Branko Grims, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru.
Spoštovani, tole, kar sem prebral, je bilo revizijsko poročilo, uradne številke, skica, o kateri sem govoril s številkami; 380 evrov iz evropskih sredstev, ostalo do tisoč 963 evrov mesečno na enega migranta na stroške slovenskih davkoplačevalcev. To piše tu, skica je uradna, objavljena je tudi na internetu. Prepričajte se sami, kdo govori resnico in kdo zavaja. Taka politika je za Slovenijo in slovenski narod uničujoča. Taka politika pomeni dolgoročno razvojno uničenje države Slovenije. Siromašenje vseh na račun tistih, ki pridejo ilegalno. Taka politika je v očitnem nasprotju z 2. členom Ustave, da je Slovenija socialna država. Dokler zadnji slovenski otrok ne more iti na morje, dokler mu država tega ne omogoči, nima kogarkoli drugega voziti na morje. Dokler zadnji Slovenec in Slovenka zmrzujeta v svojih hišah, kot je bil zadnjič en primer, pa še nekateri drugi, o katerih smo brali, kjer na srečo ni bilo najhujših posledic, je treba poskrbeti najprej zase, za svoje ljudi, za slovenske državljane in državljanke. Šele potem lahko pomagaš drugim, ne pa obratno. Politika, ki je zgrešena, ki je nečloveška, ki je asocialna, ki je nesprejemljiva. In o tem je treba spregovoriti tukaj. To je politika, ki prekomerno obremenjuje slovenska podjetja, slovenske podjetnike, vsakega zaposlenega posebej; denar pa potem porablja za to, da ga daje tistim, ki pridejo ilegalno na območje Evropske unije oziroma na ozemlje Republike Slovenije. Popolnoma nesprejemljivo, tudi protiustavno je, očitno protiustavno. In to vsi veste, pa vendarle to počnete, ker se je bilo tako lepo slikati, a ne,.v tistih od Soroša financiranih medijih; namesto da bi skrbeli najprej za razvoj svoje države, za blaginjo svojih ljudi, za varnost svojih ljudi, ki bi morala biti brez izjeme na prvem mestu. Zato je o tem treba spregovoriti v tem državnem zboru. Kajti to s socialo, s pomočjo nima več nobene zveze. Ima pa zveze z zelo zgrešeno politiko, ki se dolgoročno maščuje. Zdaj ste bili v državah Višegrajske skupine, gospod predsednik Vlade, kar je dobro; ampak eno leto dni nazaj, ko sem to uradno predlagal v tem parlamentu, je vsa vaša koalicija glasovala proti. Na seji Sveta za nacionalno varnost ste potem temu prisluhnili in to zdaj uresničujete, kar je dobro; ampak takšne politike, kot jo peljete vi, ne pelje nobena država Višegrajske skupine. In če želimo tam postati partner, kar je po mojem mnenju za Slovenijo edina dobra perspektiva, v zmešanih razmerah, v katere je zašla Evropska unija, potem bo treba to politiko spremeniti. Spremeniti jo bo treba zaradi slovenskih državljank in državljanov.
Mag. Branko Grims, o vašem predlogu, ki ga nisem slišal [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ni bilo predloga, ni bilo formalno postavljenega predloga. [[oglašanje iz dvorane]] Ne. Ampak bomo o tem vseeno glasovali, ker ste dobili besedo za to. Ampak lepo vas prosim, da tega [[…]]Ne, pravzaprav ni bilo predloga. [[oglašanje iz dvorane]] Bom preveril na magnetogramu. Če ta predlog ni bil jasno izražen, o tem predlogu ne bomo glasovali. Postopkovno, gospod Branko Grims.
Spoštovani gospod predsednik, tole presega vse meje. Delate se norca sami iz sebe, iz svojih državljank in državljanov, ki jim jemljete denar in ga dajete tujim ilegalcem. In potem to prikazujete kot ne vem kakšno pomoč; tukaj pa tiste, ki na to opozarjamo [[…]]
Kakšno postopkovno je to?!
zafrkavate [[izklop mikrofona]]
Nadaljujemo s sejo. Postopkovno ne zaustavi mojega stavka. Besedo ima Luka Mesec, da zastavi vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju. Postopkovno, počakajte. Zdaj pa bo povedal postopkovno. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Tretji del ustnega poslanskega vprašanja je samoposebiumeven, mimogrede, gospod predsednik. Samoposebiumeven. Vsak lahko v tem tretjem delu pove in razume se, da tako to gre. Predlagam vam, da tudi pogledate, kaj ste sami prebrali, vsakič je bilo tako. In če boste sedaj za nazaj pogledali svojo parlamentarno prakso, gospod predsednik Državnega zbora, svojo parlamentarno prakso, ker vi vodite sejo Državnega zbora, ste ugotovili, da ste nekajkrat tako že naredili. Nekajkrat ste tako naredili. Predlagam, da se tu ne zapletate in delate še večje neumnosti, kot ste jih že počeli včeraj pa vse te dni nazaj. Samo to vam svetujem. To je dobronamerno. Delati cirkus iz nepotrebnih stvari je pač značilnost tistih, ki ne obvladajo ne sistemskega dela, ne načrtnega dela, ne nobene stvari, niti konceptov ne; in se potem spotikajo ob, ne vem, drobnarije. Gospod Grims je dobil besedo za postopkovno zadevo in razume se, tudi če je ne zahteva z navedbo člena, da je to postopkovni predlog. Razume se, ker je to tako koncipirano, ker je to tako narejeno. Od modrosti tistih, ki vodijo sejo Državnega zbora, je pa veliko odvisno. Žal, v tem mandatu je odsotnost tega izjemno velika. Upam, da se to ne bo pokazalo še v tem primeru.
Ostajam pri tistem, kar sem prej povedal. Preveril bom, ali je bila namera jasno izražena. To nikakor ne predpostavlja, da je treba navesti člen ali karkoli podobnega, samo jasno izražena namera. In to je to. [[oglašanje iz dvorane]] Zdaj pa prosim, ne bomo kar naprej postavljali postopkovnih. Zakaj? [[oglašanje iz dvorane]] Ja, imate pravico, jaz se tega vseeno držim, toliko demokrata sem. Mag. Branko Grims želi postopkovno. Prosim, da bo res postopkovno.
Spoštovani gospod predsednik, tole vaše vodenje je sicer v stilu tistega, kar sem prej rekel, pa še kaj hujšega. Bi vas pa opozoril, da sem vsaj dvakrat vmes poudaril – to lahko preverite –, da zato, z utemeljitvijo, ki sem jo povedal, predlagam, da mora o tem spregovoriti Državni zbor. Da "mora o tem spregovoriti Državni zbor", ta citat lahko poiščete v tem besedilu. In prosim, da se nehate sprenevedati. Vodite stvari korektno. Verjamem pa, da vam stvar ni všeč, to pa verjamem, ampak to je vaš problem.
Kot sem rekel, preveril bom iz magnetograma. Če bo zadeva jasno izražena, se bo o tem vprašanju odločalo, v nasprotnem primeru ni bilo izraženo na ustrezen način. Zdaj ima besedo Luka Mesec, da postavi vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V tretje gre rado, očitno. Gospodu premierju bom postavil vprašanje glede minimalne plače. Kot veste, smo v Združeni levici predlagali, da se minimalna plača poveča na 700 evrov do jeseni. To smo predlagali, ker se nam zdi nesprejemljivo, da imamo v državi že tri leta gospodarsko rast, učinki te rasti, blaginja pa ne pride do ljudi. Humanitarni delavci poročajo, da je kar vsak peti, ki zaprosi za humanitarno pomoč, zaposlen. To se nam zdi zelo pomenljivo, a hkrati nesprejemljivo in je posledica tega, da se pri nas presežki praktično ustavijo pri 10 % najbogatejših, najbolje plačanih in kapitalu. Zgovorni so nekateri statistični podatki od lani. V trgovinskem sektorju so recimo zabeležili kar 521 milijonov evrov dobička, govorim o trgovinah, kot so Hofer, Spar, Mercator, Lidl. Po drugi strani pa, če boste šli vprašat skladiščnike, prodajalke, čistilke in tako naprej, za kakšne plače tam delajo, bo verjetno večina odgovorov – za minimalne. To je ena zadeva. Druga pa je, da se je vaša vlada, gospod premier, istočasno odločila, da je v zadnjih dveh letih kar dvakrat znižala dohodnino za 10 % najbolje plačanih. Znižali ste vašo dohodnino, našo dohodnino – poslancev, dohodnino članov uprav bank in tako naprej; a hkrati se je minimalna plača v istem obdobju povečala za pičel evro in pol, kljub temu da se je gospodarstvo v tem času povečalo za 8 %. In tudi letos ste se odločili, da boste zgolj malenkostno povečali minimalno plačo, to je za 10 evrov; in ta bo še vedno ostala pod pragom tveganja revščine. To je povsem politična odločitev in razlogi za tako razdeljevanje presežkov – se pravi, da se zataknejo v dobičku, da se zniža dohodnina za 10 % najbogatejših, hkrati pa do ljudi pridejo samo drobtine – so povsem politični. O tem odločate vi v vladi in o tem konec koncev odločamo mi v Državnem zboru. V tem smislu me zanima, gospod premier: Zakaj nočete povečati minimalne plače oziroma zakaj zavračate predlog, kakršnega smo mi dali, da bi se minimalna plača povečala na 700 evrov? In drugič, zanima me vaš plan. Kakšno minimalno plačo lahko ljudje pričakujejo do konca vašega mandata? Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Vlada se zaveda, da kljub temu da uspešno vlečemo državo iz kriznih razmer, kot veste, so kazalci dobri, kljub temu da sprejemamo socialne ukrepe, da je vedno večja zaposlenost, vedno več ljudi lahko dela, imamo še vedno takšne, ki zaslužijo malo. Tudi po naši oceni je to problem. Ampak ko govorimo o minimalni plači, moramo reči, da je slovenska minimalna plača med višjimi v okviru evropskih držav po uradnih statistikah. In seveda se trudimo, da bi jo še zvišali. Letos jo bomo tudi, ampak naj najprej povem, kar je zelo pomembno. Pri zviševanju minimalne plače je vedno treba upoštevati tudi učinek na gospodarstvo, se pravi tudi druge zadeve in druge deležnike. Zakon pravi, da se lahko znesek minimalne plače enkrat letno uskladi najmanj z rastjo cen življenjskih potrebščin, to bomo zagotovo naredili tudi letos; pri čemer pa bi se lahko minimalna plača povečala tudi glede na kriterij, kot so gibanje plač, gospodarske razmere oziroma gospodarska rast in, tretjič, gibanje zaposlenosti. Vse to mora biti upoštevano. Če pogledamo te kriterije, vidimo, da so pri vseh kriterijih pozitivni trendi. Imamo 1,8-odstotno rast plač za obdobje januar–november 2016 glede na enako obdobje predhodnega leta, imamo 2,6-odstotno gospodarsko rast za obdobje januar–september 2016 glede na enako obdobje lanskega leta in imamo 1,9-odstotno rast zaposlenosti glede na isto obdobje lanskega leta. Na seji Ekonomsko-socialnega sveta je zato ministrica za delo že napovedala, da bomo povišali minimalno plačo. Najprej jo bomo uskladili z rastjo življenjskih stroškov, to je prvi ukrep. Potem pa jo bomo zvišali skupaj za 1,8 %, kar pomeni, da bo za leto 2017 znašala 804,96 evra. Predloga niso podprli ne sindikati, ki si želijo več, ne gospodarstvo, ki ostro nasprotuje temu ukrepu. Končni predlog za uskladitev minimalne plače in za to povečanje 1,8 % upošteva vse te kriterije, ki sem jih povedal; pri tem pa je pomembno, da rast minimalne plače ne prehiteva rasti povprečne plače, to je 1,8 %. Z dvigom minimalne plače v enakem odstotku, kot je zrasla povprečna plača, bomo zagotovili ohranitev razmerja med minimalno in povprečno plačo, hkrati pa bomo s tem tudi prispevali k izboljšanju socialnega položaja zaposlenih z najnižjimi dohodki. Naj tu še rečem, da smo glede minimalne plače že v letu 2016 sprejeli zelo pomemben ukrep. Takrat smo odločili, da se trije dodatki, to je dodatek za nočno delo, za praznike in za nedelje, ne upoštevajo več v minimalno plačo, kar je bil tudi socialni ukrep v korist delavcev. Moramo pa reči nekaj, da strokovnjaki ugotavljajo, če pride do prekomernega povišanja minimalne plače, lahko to tudi ogrozi delovna mesta, saj se v takem primeru lahko zmanjšuje zaposlenost in ima to lahko tudi druge negativne učinke na gospodarstvo, torej na izvoz konkurenčnosti in na gospodarsko rast. Zato mora vlada tu odgovorno, in tako bo ravnala tudi ministrica, tehtati med vsemi temi dejavniki, ki smo jih vzeli v obzir. Ampak poudarjam, gremo v to povišanje minimalne plače, v uskladitev in povišanje; seveda pa v meri, ki omogoča neko vzdržnost na strani delovanja sistemov, kot je gospodarstvo in tudi sociala. In tudi to ne drži, naša dohodninska mini reforma, torej tisto, kar je bilo v okviru prestrukturiranja davkov storjenega lansko leto, je ravno tistim z nižjimi dohodki prinesla olajšave na dohodninski lestvici. Tudi tu je vlada uvedla ta ukrep. Poudarjam pa, da najboljši socialni ukrep za mene osebno – in verjamem, da mnogi delijo moje mnenje – je zagotoviti več dela. In če bo gospodarstvo uspešno, če bomo konkurenčni, kar smo, vedno bolj, vsak mesec bo še več zaposlenosti. Vemo, da smo zaposlili 50 tisoč mladih v zadnjih dveh letih na novo. Vemo, da se je zaposlenost bistveno povečala tudi med mladimi, za 20 % samo med mladimi. Vemo, da je nezaposlenost po šestih letih padla pod 100 tisoč. To je tisto, kar je najbolj pomembno, da ne bomo več samo s socialnimi transferji pomagali ljudem, ampak s tem, da jim omogočimo človeka dostojno delo in tako tudi življenje. Seveda pa tudi ukrepamo, kot sem rekel, na področju minimalne plače v korist tistih, ki jim moramo pomagati, ker so resnično nekako na dnu, da tako rečem. In s tem bo vlada nadaljevala. [[izklop mikrofona]]
Postopkovno, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Jaz sem človek, ki v želodcu prenesem marsikaj. Poslušam sedaj predsednika te vlade. Moj brat je delal v nočnih izmenah v Renaultu, je vozil kamion, s plačo ne more preživeti. In tudi velika večina Slovenk in Slovencev z minimalno plačo ne more preživeti! Pa ljubi bog, gospod Cerar, ali imate ušesa, ali imate ušesa?!
To ni postopkovno.
Jaz bom zapustil to sejo, ker bom drugače bruhal.
V redu, ampak jaz bom pa rekel, da je opomin.
Ker bom bruhal, [[…]]
Zloraba postopkovnega [[…]]
[[izklop mikrofona]]zapuščam to sejo in ne bom postavljal vprašanj.
Prosim, potem pa [[...]]
Včeraj smo imeli neko derogacijo [[izklop mikrofona]]državljank in državljanov.
Ali lahko v miru nadaljujemo naprej? Politika zahteva tudi želodec. Besedo ima Luka Mesec, da zahtevate dopolnitev odgovora od predsednika Vlade. Prosim.
Hvala. Najprej moram na nekaj zadev, ki jih je premier navedel, ugovarjati. Pravite, da strokovnjaki opozarjajo, da če povečamo minimalno plačo, se bo povečala brezposelnost. Zadnjič je Bogomir Kovač zelo nazorno rekel, da je ekonomska stroka to jasno zavrnila; ne samo ekonomska stroka, tudi institucije, kot so Evropska komisija, Mednarodna organizacija dela, konec koncev AMF. Niso več naklonjene takim trditvam in mislim, da bi bil čas, da tudi slovenska vlada začne to poslušati. Drugič, pravite, da se bo ogrozil izvoz in konkurenčnost. Mislim, da vas lahko samo opomnim, da je Slovenija visoko konkurenčna država in da smo lani imeli kar za 2,7 milijarde evrov višji izvoz od uvoza. Ta konkurenčnost ne bo na noben način ogrožena, če se minimalna plača poveča. Tretjič, pravite, da se lahko ogrozi gospodarska rast. Tukaj vam bom dal obraten predlog. Če puščamo stanje tako, kot je, se bo – prej sem povedal primer trgovin – tistih 521 milijonov evrov dobička enostavno prelilo iz države, ker je večina teh verig, se pravi Spar, Hofer, Lidl, Mercator, v tuji lasti. Nasprotno, če povečamo minimalne plače, se bo vsaj del tega denarja prelil v plače prodajalk, čistilcev, skladiščnikov in bo zaokrožil po gospodarstvu, kar bo generiralo domače povpraševanje, novo gospodarsko rast in več delovnih mest. Torej so tudi popolnoma ekonomski razlogi na tej strani. Zadnja stvar. Na prvo vprašanje ste pač odgovorili na način, kot ste; čeprav jaz takega odgovora ne sprejemam. Niste pa odgovorili na drugo vprašanje: Kakšno minimalno plačo pa lahko ljudje pričakujejo do konca vašega mandata?
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Do konca našega mandata lahko ljudje pričakujejo višjo minimalno plačo, če bomo seveda še naprej imeli uspešno gospodarstvo, kar vlada zelo spodbuja; in če bo država normalno šla v smer, v katero smo jo zagnali. Bolj ko bomo uspešni, več bodo od tega dobili vsi. Meni osebno je hudo, ko vem, da so nekateri še vedno pod pragom revščine, ko vem, da je minimalna plača za mnoge res premalo, ko vem, da so pokojnine za mnoge premalo; in morajo ti ljudje živeti zelo težko in skromno. Ampak v krizo nas ni pahnila ta vlada, lepo vas prosim. Ta vlada vleče Slovenijo iz krize. Vsako leto so razmere boljše, je več socialnih pomoči, je več dela, plača in tudi minimalna plača se, kot sem rekel, zvišuje. In ko gledam takšne, jaz bi temu rekel, že predvolilne nastope vaših kolegov, lahko odgovorim samo z dejstvi. Jaz se ne bom spuščal na to nivo ter žalil tukaj nekoga in tako naprej. Ampak dejstva kažejo, da gremo na bolje in se trudimo, povišali bomo minimalno plačo; kljub nasprotovanju gospodarstva. Ampak ne toliko, da bomo pa prizadeli ravno gospodarstvo, kar se bo negativno pokazalo nazaj. V letu 2014 je Urad za makroekonomske analize in razvoj ocenil, da je dvig minimalne plače v času krize vplival na izgubo 7 tisoč delovnih mest, na dolgi rok pa na 18 tisoč delovnih mest. To, kar vi predlagate, je samo en del zgodbe. Vlada mora pa odgovorno gledati na celoto: na gospodarstvo, na delavce, na upokojence, na mlade in na vse druge podsisteme, ki delujejo v državi. In zato absolutno poudarjam, še kako nam je mar tudi za te z nizkimi dohodki; delamo za njih in bomo tudi v prihodnje. Hvala lepa.
Luka Mesec, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru.
Hvala za besedo, še zadnjič. Gospod premier, nisem vam očital, da ste nas pahnili v krizo; očitam pa vam, da iz krize vlečete samo 10 % najbogatejših. Ponavljam, tri leta imamo gospodarsko rast in se to ne pozna na blaginji večine prebivalcev. Minimalna plača se je v obdobju, ko se je gospodarstvo povečalo za 8 %, povečala za 1,6 evra. In zato kolegom in kolegicam predlagam, da se o tem, kako poskrbeti za blaginjo za vse, kako poskrbeti, da v Sloveniji ne bo več nikogar, ki bo delal, a od svojega dela ne bo mogel preživeti, kot se zdaj dogaja, resno pogovorimo v tem državnem zboru. In da se pogovorimo o tem, kakšno minimalno plačo bi imeli ob koncu mandata. Ker to, kar je gospod premier danes rekel, ni samo za nas, ampak za večino v tej državi nesprejemljivo. Hvala.
Luka Mesec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal danes, 30 minut po prekinitvi te točke. Gospa Iva Dimic, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani gospod predsednik Vlade! V zadnjem letu vi in vaši ministri veliko govorite o izboljšanju gospodarskih razmer v državi. Posledično sproščate številne varčevalne ukrepe in hkrati višate proračunske odhodke na številnih področjih. Naj omenim le dokapitalizacijo SDH in DUTB v višini 250 milijonov evrov, povišanje mase plač v javnem sektorju, ponovno uvedbo 2. januarja kot dela prostega dne in povišanje najnižje pokojnine za polno pokojninsko dobo brez dokupa, povišanje minimalne plače in še bi vam lahko naštevala. Spoštovani gospod predsednik Vlade, demografska slika Slovenje je dejansko izredno slaba, ena najslabših v Evropski uniji. Na to nas s svojimi ocenami opozarja tudi vladni Urad za makroekonomske analize in razvoj. Za normalno delovanje države oziroma vseh njenih podsistemov bi v naslednjih letih potrebovali približno 30 tisoč rojstev, trenutno jih ne dosegamo niti številke 20 tisoč. Trend pa je zaskrbljujoč, ker številka še vedno pada. Vlado vodite že več kot dve leti. Sprašujem vas: Ali ocenjujete, da ste v tem času dovolj naredili za družine in mlade? Katere ukrepe ste in boste sprejeli kot odziv na podatke Urada za makroekonomske analize in razvoj? Hvala vam za odgovor.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Spoštovana poslanka Dimičeva, name ste naslovili vprašanje, ki je zelo aktualno za vse nas, za prihodnje generacije. Strinjam se z vami in tudi stroka ugotavlja, da so demografski trendi v Sloveniji ter v drugih državah zelo zaskrbljujoči. V vladi se tega zavedamo, pripravljamo strategijo dolgožive družbe, pripravljamo ukrepe, ki bodo tudi v prihodnje uveljavljeni. Nekaj smo že naredili, bom povedal; ampak dokler je stanje takšno, nikoli ni dovolj narejenega, zato si želimo narediti še več in bomo delali na tem. Ampak za izboljšanje položaja družin, torej za stimulacijo tega, da bi se družine razvijale, da bi bilo več otrok, smo že sprejeli oziroma še načrtujemo naslednje ukrepe. Najprej smo že povečali otroški dodatek za vse otroke v petem in šestem dohodkovnem razredu, vrnili smo jih na raven pred uveljavitvijo krize. In to velja za približno 97 tisoč otrok. Uvedli smo novo ureditev glede subvencije šolskih malic in kosil, s čimer smo razširili upravičen krog otrok do brezplačnega obroka v šoli. Kot veste, tu ste tudi poslanci zelo aktivno sodelovali. V letu 2016 smo zagotovili, da bo več očetovskega dopusta, če povem na splošno, ker ni možno podatkov predstaviti, ampak očetovski dopust bo širši. To v raziskavah kaže, da vpliva pozitivno na odločanje o drugem in naslednjih otrocih, če tudi očetje lahko jemljejo več dopusta in participirajo pri vzgoji otroka. V tem času, ki prihaja, v tem letu in naprej bomo dodatno poenostavili koriščenje starševskega in očetovskega dopusta, da bo bolj fleksibilno in dostopno več staršem. Uvedli bomo 30 dni starševskega dopusta za posvojitelje ali osebe, ki jim je otrok zaupan v vzgojo in varstvo z namenom posvojitve, za otroka, ki je mlajši od 15 let. Sistemsko bomo uredili tudi nekatere druge zadeve, to je mogoče nek bolj stranski ukrep, ampak tudi vinjetni sistem bomo prilagodili, da bodo olajšave za družine z več otroki. Potem smo spremenili dohodninsko lestvico z uveljavitvijo letos z novelo Zakona o dohodnini in tu so vpeljani vzvodi za nagrajevanje na ta način, da se tudi preprečuje odhod najboljšega kadra v tujino, kar pomeni spet tudi nek ukrep v korist mladih, da je perspektiva mladih boljša. Izvajamo programe za podporo v družini, ki so namenjeni pripravam na starševstvo, spodbujanju pozitivnega starševstva in krepitvi starševskih kompetenc, izboljšanju komunikacij in odnosov v družini, ustvarjalnemu in aktivnemu preživljanju prostega časa otrok in družin, lažjemu usklajevanju poklicnega in družinskega življenja, psihosocialni pomoči otrokom in staršem ter drugim vsebinam. Delamo na tem. Zavedamo se, da so ti izzivi pred nami, in to je nek proces, ki bo tekel vsa prihodnja leta. Bi pa nekaj povedal osebno in kot predsednik Vlade. Verjamem, da moramo vsi, tudi v politiki, vedno bolj spodbujati kulturo, da bomo kot družba in tudi kot posamezniki pokazali z besedami in dejanji, da si resnično želimo otrok; da si tisti starejši resnično želimo ali želijo vnukov; da bomo tudi kot posamezniki pomagali bodisi svojim otrokom bodisi svojim bližnjim, da se bodo lažje odločili za starševstvo. Vlada bo s sistemskimi in drugimi konkretnimi ukrepi nadaljevala. Tu seveda računam tudi na pomoč parlamenta, na ideje, na pomoč v zakonodajnih postopkih. Bomo pa hkrati tudi skušali spodbujati mentaliteto, da si bomo želeli otroke v tej družbi, da si bomo želeli za njih storiti čim več. In na to že kar zdaj javno apeliram in verjamem, da se mi boste mnogi pridružili. Naj bo več otrok, naj bo več vnukov, sinov, hčera, pomagajmo jim in pomagajmo staršem tudi na osebni ravni. Hvala.
Gospa Iva Dimic, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za odgovor, spoštovani predsednik Vlade. Sicer nekateri ukrepi, ki ste jih našteli, so bili mogoče nekoliko bolj socialni ukrepi, ne toliko ukrepi v podporo družine. Sem pa vesela tega, da ste se jasno tukaj, v tem državnem zboru zavzeli za položaj družin, v podporo družinam in pozvali tudi celoten parlament, s tem sem razumela tudi nas, stranke, da sodelujemo pri tem. Zato sem res še posebej vesela, ker bomo mi ravno danes vložili v proceduralno obravnavo predlog novele ZUJF, ki se dejansko dotika najbolj pomembnega dela naše družbe, to je družin, njihovega položaja in tudi transferjev, ki so namenjeni družinam. Tukaj imam v mislih polno porodniško nadomestilo, otroški dodatek tudi za sedmi in osmi razred, brezplačni vrtec za drugega oziroma nadaljnje otroke znotraj družine, subvencije za prvo reševanje stanovanjskega vprašanja, kar je zelo pomembno tudi za mlade. To je tudi mladim namenjeno, da se vendarle nazaj pride do subvencij za prvo reševanje; in seveda tudi še ostale ukrepe. Glede na vaše besede vidim, da je to ena izmed priložnosti že danes, da preidete od besed k dejanjem; in zato se vam zahvaljujem.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Naj najprej rečem, da me veseli, da bomo pri teh zadevah sodelovali. Tudi vlada je že izrazila, že določila taisti namen, ki ste ga zdaj na nek način s to vašo pobudo izkazali. Tudi mi smo se že odločili, da bomo prihodnje leto zagotovo sprostili še te ukrepe v tako imenovanem zloglasnem ZUJF; vemo, kdaj je bil sprejet. Bil je čas krize, bilo je težko, pa vendar. Tudi te ukrepe je treba sprostiti. Ampak zaradi nekega normalnega procesa, da ne bomo delali v sistemu prehudih skokov naprej in povzročili neke motnje, načrtujemo to storiti takoj v prihodnjem letu. V tem pogledu smo popolnoma usmerjeni k istemu cilju. Gre samo za vprašanje časovne dimenzije. Vlada mora tukaj poskrbeti, da procesi potekajo na ta način, da so uravnoteženi in primerni času. Če gledamo naprej v prihodnost, je pa tako zelo pomembno, da bodo tudi vsi drugi ukrepi, sistemski in konkretni, po obsegu in intenzivnosti naraščali, kajti demografska slika Slovenije je ta hip resnično zaskrbljujoča, kot v številnih drugih evropskih državah. Ampak to nas ne sme nekako omrtviti. Mi imamo rešitve, jih iščemo še naprej, tiste dodatne. Verjamem, da bomo tudi temu izzivu kos, ampak bomo morali pa skupaj sodelovati na najbolj razumen način. Hvala lepa.
Gospa Iva Dimic, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru.
Hvala lepa. Tudi jaz predlagam, da bi danes glasovali o razpravi. Seveda o razpravi, kateri ukrepi so najbolj potrebni, da bi vendarle Slovenija lahko kljubovala demografskim kazalnikom, da bi sami lahko poskrbeli tudi za svoje prihodnje rodove, za svojo prihodnost. Nekoliko sem mogoče razočarana, ker tako pomembno tematiko, kot je izboljšanja stanja glede novih rojstev, glede stanja mladih v državi, prelagati na naslednje leto. Zdi se mi, da je to neprimerno, še posebej zato, ker poslanci Nove Slovenije že danes vlagamo v obravnavo predloge, ki bi dejansko pomagali in so že pomagali v letih, ko smo imeli večje število rojstev, bolj poskrbljeno za družine v tej državi, da se to prelaga še na naslednje leto, ko praktično vemo, da bo naslednje leto volilno leto in potem bodo ostale samo obljube. Zato predlagam razpravo v Državnem zboru. Hvala.
Gospa Iva Dimic, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal danes, 30 minut po prekinitvi te točke. Dr. Simona Kustec Lipicer, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik. Danes ta razprava oziroma vprašanja kažejo, da je za našo vlado omejitev samo nebo; kar je zelo dobro, ker kaže na to, da delo, ki je bilo do sedaj opravljeno, prinaša takšne sadove; da se lahko pogovarjamo o tovrstni prihodnosti, o viziji, o družbenem in gospodarskem napredku, predvsem pa verjamem, da dobrobiti, blagostanju v tej državi. Številke to dokazujejo, to smo že danes slišali, zato škoda izgubljati čas, da to ponavljamo. Po drugi strani pa se tudi zavedamo tega, da odgovorna vlada postavlja odgovorne prioritete za prihodnost. Ne vse povprek, ne zgolj in vedno samo nekaj, kar se zdi na prvo žogo všečno, ker nima zelo natančnih ocen tega, kdo z določenimi ukrepi pridobi in kdo velikokrat na ta račun tudi lahko izgubi. Zato me zanima, predsednik Vlade: V razmerah, v katerih smo danes, v razmerah pozitivne gospodarske in družbene rasti ter napredka, ki je bilo ustvarjeno skozi zadnja leta, absolutno zelo pomembno v letu 2016, ne samo z ukrepi vlade, ampak tudi z zelo pomembno podporo, ki smo jo s temi rešitvami dajali tudi na koalicijski strani v Državnem zboru, kakšne so ključne prioritete vašega delovanja, našega skupnega delovanja v letu 2017, predvsem z vidika prioritet za ljudi, zaradi česar smo, verjamem, vsaj v tem mandatu vsi prvenstveno tukaj? V času, ko imamo napredek, v času, ko se tudi zelo počasi, vendar pa vidno, s številkami dokazano, znižujejo socialna izključenost, potrebe po socialni pomoči, prvenstveno brezposelnost; po drugi strani višajo ocene o zadovoljstvu ljudi v njihovem vsakdanu, življenju v tej državi, podatki, ki kažejo na potrebo ljudi po varnosti. Kaj so torej v takšnih družbenih okoliščinah in potrebah prioritete naše vlade v letu, ki je pred nami? Hvala lepa.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka Kustec Lipicer! Res je, kazalci so zelo pozitivni, ampak ne samo gospodarski in tisti, ki se največkrat poudarjajo. Naj samo omenim, da smo že v letu 2015 največ izdatkov namenili ravno za socialno zaščito, in sicer 17,4 % bruto domačega proizvoda, pa za zdravstvo tudi 6,7 % BDP. Zelo uravnoteženo peljemo to zgodbo naprej. Kaj pa so prioritete za letos? Na Vladi smo jih določili po posameznih ministrstvih, teh je zelo veliko. Zelo veliko se bo dogajalo, gradili bomo, obnavljali ceste, železnice, marsikaj. Ampak tisto, kar želim poudariti, je naslednje. Prvič – varnost, drugič – zdravstvo, tretjič – modernizacija infrastrukture, četrtič – mladi. Naj začnem pri varnosti. Vsi vemo, da moramo zaradi spremenjenih mednarodnih okoliščin vložiti več napora v to, da zagotovimo v Sloveniji varnost našim državljankam in državljanom. Vidimo, kaj se dogaja okoli nas, bliže in dlje od nas, zato tudi povečujemo sredstva za policijo, za vojsko, za obveščevalne dejavnosti, torej za Sovo, moderniziramo te strukture, jih razvijamo in prilagajamo izzivom sedanjega časa. To bo tudi prineslo varnost na drugih področjih, denimo v cestnem prometu in tako naprej. Ampak bistvena je tista osnovna varnost, ki je predpostavka tega, da lahko potem uživamo tudi temeljne človekove pravice. Kajti če ni varnosti, ni svobode gibanja. Če ni varnosti, ni svobode mišljenja; potem se družba stisne v nek strah, ne deluje gospodarstvo, ne delujejo podsistemi, smo v krču. Zato je varnost tako zelo pomembna, zato bomo tu izrazito intenzivno delovali, da jo bomo zagotavljali. Zdravstvo. Že dobri dve desetletji čakamo na reformo. Zdaj smo po prvih korakih vstopili v njeno ključno fazo. Zakoni bodo kmalu prišli v Državni zbor. Vemo, o katerih govorim, kar cel paket reformnih zakonov je zdaj na mizi, v javni razpravi, v zadnjih usklajevanjih, na Vladi, nekateri so že v Državnem zboru. In zdaj bomo morali skupaj, vlada in poslanci, storiti tisti odločilen korak, da po toliko letih neke prakse, ki niso več ustrezne, nek sistem, ki ga je treba prenoviti, prenovimo. In tukaj apeliram na vse vas, pa tudi na druge deležnike, tudi na tiste v zdravstvu in povsod, da smo konstruktivni, da si pomagamo; in ne da si, kot se včasih tukaj in tam dogaja, nagajamo. Moramo stopiti tukaj skupaj, narediti nekaj za naše ljudi. Vsi smo tisti, ki smo lahko danes, jutri pacienti. Narediti nekaj za naše zdravnike, medicinske sestre, tehnike, babice, vse tiste, ki delajo v zdravstvu, da bomo šli lahko kot družba normalno naprej. In tukaj bo zelo močen poudarek in še posebej na skrajševanju čakalnih vrst. To je nekaj, nad čemer že sedaj intenzivno delamo in pričakujem v prihodnjih mesecih prve vidne rezultate. Modernizacija infrastrukture je izjemno pomembna, ker vemo, da je bilo okoli 50 % slovenskih cest, ko smo sprejeli ta mandat, dotrajanih. Obnove potekajo zelo intenzivno na železniški infrastrukturi na cestni, povezujemo našo Slovenijo, da bo dovolj zelena, pa da bomo kljub temu povezani; to je pomembno za gospodarstvo. To je pomembno tudi za varnost v cestnem prometu, ki sem ga že omenil. Skratka izboljšati to infrastrukturo in potem gremo tudi v posamezne projekte. Lahko vprašate prebivalce Kočevja, koliko jim bo denimo pomenila modernizacija železniške proge, da bodo imeli po skoraj petdesetih letih odsotnosti ponovno vzpostavljen potniški promet in modernizacijo, torej boljši pretok za tovorni promet in tako naprej. To so potem konkretne zadeve. In seveda drugi tir. Smo v odločilni fazi, ko vzpostavljamo dokončno javnofinančno strukturo, ko se sedaj intenzivno dela na tem, da gremo na razpis za evropska sredstva, ko pripravljamo razpis za pripravljalna dela. Letos bodo ta dela morala steči. Potem so tukaj še mladi. Jamstvo za mlade. Samo v letu 2017 bomo namenili 62 milijonov za program Jamstvo za mlade. Vajeništvo – kot prva vlada uvajamo po dolgih časih nekaj, kar je za gospodarstvo ključno. Vajeništvo, da bodo poklicna znanja, da bodo kompetentna znanja, da bodo mladi hitreje zaposljivi in da bodo podjetja imela takoj na voljo mlado delovno silo, usposobljeno in dobro. Imamo programe za spodbujanje podjetništva in razne podpore. Ravno včeraj smo dali dodatna 2,2 milijonov za otroške in mladinske športne reprezentance, da bodo mladi tudi bolj zdravi, da bodo se lažje vključili v družbo. Jaz verjamem v mlade in mladi prinašajo optimizem [[izklop mikrofona]]
Dr. Simona Kustec Lipicer, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, predsednik. Ocenjujem, da vam je zmanjkalo malo časa. Zaradi tega bi izkoristila to priložnost in vam podarila še nekaj minut; ne toliko vam kot državljankam in državljanom. Moramo vsi skupaj slišati, kakšni so v resnici načrti za boljši jutri naše države s strani naše vlade. Tisto, kar bi na koncu želela reči, predsednik, vam, vladni ekipi, vsem nam tukaj, predvsem pa državljankam in državljanom, da želim v imenu celotne Poslanske skupine Stranke modernega centra dobro, složno, predvsem pa sodelovalno in potrpežljivo leto 2017. [[oglašanje iz dvorane]] In hkrati tudi dajem zavezo, da bo naša poslanska skupina v takšnih politikah enotno in konstruktivno sodelovala tudi letos za to državo in za njene ljudi. Hvala lepa.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Vsem tistim, ki se jim zdi zabavna ta misel, da bi bili složni in enotni v letu 2017, bi rekel takole – če ne bomo, ne bomo naredili dovolj za naše državljane. Zato me osebno prizadene, ko gledam ta posmeh, te misli. Četudi razumem, da prihajamo v neko predvolilno obdobje, ampak verjamem, da moramo tudi v tem obdobju delati, stopiti skupaj za naše državljanke in državljane, za naše mlade. Kaj naj si pa mislijo, če gledajo, da se jim nekateri posmehujejo na ta način, kako pa bomo složni. Mislim, da moramo vsaj pri ključnih zadevah, kljub temu da promoviramo vsak sebe v predvolilnem času, ki bo prišel letos ali drugo leto, narediti več. Prej nisem imel dovolj časa, jaz bi lahko eno uro govoril o teh prioritetah. Mi bomo v letu 2017 namenili 200 milijonov evrov za obnovo državnih cest ter 200 milijonov evrov za obnovo in gradnjo železnic. Posebej še projekt drugi tir, ki je dodatno k temu. Zato sem šel tudi v preteklih dneh na Češko, na Poljsko, da sem dobil še dodatno podporo za ta projekt, ki ga izkazujeta tudi Slovaška in Madžarska, s katero smo v nenehnih vsakodnevnih stikih. Delamo za prihodnost Slovenije. In komur se zdi to zabavno, smešno oziroma takšna izjava cinična, naj se zamisli nad tem. Jaz verjamem v to, da moramo letos narediti te ključne zadeve, omenil sem zdravstvo, mlade. Prvič po šestih letih namenjamo več denarja za znanost. Če se znanost ne razvija, ni razvoja gospodarstva, če ne sodeluje dobro z gospodarstvom – enako. Če ni za razvoj znanosti dovolj investicij in podpore, če ni dovolj denarja za študente in za študij, ne bomo imeli uspešnih rodov, ki prihajajo za nami. Tudi to je denimo nek takšen ukrep in teh bi lahko naštel še veliko. Zahvaljujem se za to dodatno možnost, da sem spregovoril, rekel bi pa to ravno, ko govorim o mladih. Pri mnogih mladih – in z njimi se veliko srečujem, ne samo mladih podjetnikih ali raziskovalcih, tudi tistih srednješolcih, ki so inovativni, ki žarijo, ki se jim lepo širijo oči, ko imajo pred seboj idejo, da bodo nekaj delali za to družbo in zase –, pri teh vidim to, kar bi želel videti pri vseh: več optimizma, več samozavesti. Kajti Slovenci še kako zmoremo in znamo, samo moramo to vzdušje v družbi razviti, da se bomo lotevali projektov, da bomo sodelovali. Jaz verjamem, da ravno s temi prioritetami vlade in z mnogimi drugimi; tudi s tem, ko pripeljemo pomembne investicije v Slovenijo. Veste, da bomo pripeljali Magno, Yaskawo in tako dalje. To so delovna mesta, to je dokaz, da Slovenija postaja država z ugledom, da najuglednejša japonska, kanadska podjetja, multinacionalke z ugledom, z dobrimi poslovnimi modeli, ki bodo prinesli zaposlitve, prihajajo k nam. In na tem bomo delali in še na marsičem. Hvala lepa.
Predsedniku Vlade Republike Slovenije se zahvaljujem za podane odgovore. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi vas prosil, če predsednika Vlade opomnite ali pa pozovete, da nam da nek opomnik, pri katerih stvareh naj bomo složni: pri nespoštovanju Ustave, pri neizvrševanju odločb Ustavnega sodišča; pri tem da zagovarjate neizvedbo zdravstvene reforme in kršite zaveze, sami ste postavili datume na tiskovni konferenci in od tega ni nič. Ali bomo složni pri tem, da bomo tolerirali uporabo tajnih uradnih aktov v postopkih proti državljanom in tako naprej?
Kaj je tukaj postopkovno?
Gospod predsednik, kar tako na splošno pozivati kogarkoli, da bomo složni, je nepotrebno in nesmiselno. Definirajte zadeve in potem pozivajte vse tiste, ki tukaj sedimo, da bomo složni, pri dobrih projektih [[…]]
Pa ni za razpravo mišljeno postopkovno; vi pa razpravljate s predsednikom Vlade in dejansko nič postopkovnega [[…]]
Jaz pozivam vas, da to zagotovite, da bomo dobili podlago [[…]]
Ne, to je čista zloraba postopkovnega za vsebinsko razpravo, ki je ne bom dovolil več v tem državnem zboru.
Potem pa samo neumnosti še govorimo. Dobro, hvala lepa.
Ste povedali vse o sebi. Postopkovno, gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Pa naj mi kolegica Simona ne zameri, ampak to postopkovno vprašanje se mi je porajalo že nekaj časa nazaj, večkrat se mi je porajalo. Predvsem takrat, ko poslanke in poslanci nagovarjajo državljanke in državljane. V preteklosti, vsaj kolikor sem jaz poslanec v Državnem zboru, vsaj v prvem in drugem mandatu se to ni počelo. Državljanke in državljane se ne nagovarja iz klopi, njim sporočajo besede, ki jih izgovoriš. Zdaj pa je to vsesplošna praksa. Pa bi želel, da se na enem izmed naslednjih sestankov Kolegija tudi o tej zadevi spregovori in se reče – ja ali ne.
Bom sprejel to vaše postopkovno, da spregovorimo na sestanku Kolegija, po možnosti najprej na pripravljalnem sestanku Kolegija, ker če bi me izzvali, da bi se moral sedaj opredeliti, to ne bi bilo dobro. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanski vprašanji, postavljeni na 25. seji Državnega zbora. Minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič bi moral odgovoriti na vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi z zakonskimi predlogi Ministrstva za pravosodje ter dr. Franca Trčka v zvezi s pisanjem zakonodaje po naročilu globalnih korporacij. Vendar je danes minister odsoten zaradi udeležbe na neformalnem zasedanju Sveta Evropske unije za pravosodje in notranje zadeve v Valletti. Poslanca sprašujem, če vztrajata pri ustnem odgovoru ali morda želita pisni odgovor ministra? Prosim.
Ja, ustni, seveda. Hvala.
Ustni. Minister bo na vaše vprašanje odgovori ustno na naslednji seji zbora. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev v prvem krogu. Gospod Franc Breznik, imate besedo, da zastavite vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku ter ministru za zunanje zadeve gospodu Karlu Erjavcu.
Najlepša hvala. Iz samohvaljenja prihajamo nazaj v realne probleme, v realni sektor, tisti sektor, ki največ doda v proračun Republike Slovenije. To je predvsem izvozni sektor in ljudje, ki delajo na zahodnih tržiščih. Moje vprašanje, spoštovana ministra, minister za gospodarstvo in minister za zunanje zadeve, se tiče dopisa, ki sta ga prejela 10. januarja 2017 s strani Gospodarske zbornice in Obrtne zbornice glede problemov naših obrtnikov, prevoznikov in ostalih ljudi, ki delajo na področju Republike Avstrije. V zvezi s problemi, ki jih je uvedel tako imenovani Lohn- und Sozialdumping-Bekämpfungsgesetz, ki so ga uvedli 1. januarja 2017 in močno omejuje, lahko rečemo, da celo diskriminira slovenske delavce, slovenske podjetnike, slovenske prevoznike na področju Republike Avstrije. Naj povem, da dela na področju Republike Avstrije več kot 100 podjetij, približno 20 tisoč posameznikov iz Slovenije. Ta zakonodaja uvaja več zakonov, uvaja predvsem strožji sistem jamstev, ki jih mora v primeru ugotovljenih nepravilnosti plačati podjetje oziroma naročnik storitve. Druga težava je, da ta jamstva možno vplivajo tudi na poslovanje podjetij v smislu, da morajo podjetja zagotoviti [[…]], torej spodkopava likvidnost podjetij. Imamo primere, ko organi predpišejo določene varščine v višini 35 tisoč evrov in kazni, ki so se največkrat ne podeseterile, ampak postoterile po novem sistemu; recimo 11 tisoč evrov kazni pri recimo varščini 35 tisoč evrov in tako naprej. Oba ministra, ministra za gospodarstvo in ministra za notranje zadeve sprašujem: Kaj sta glede na svoj resor naredila v tem trenutku za podjetja, ki so jih doletele nenormalne kazni? Sosednja Republika Avstrija pripravlja prefinjene birokratske ovire za ta podjetja in največkrat si tudi njihovi inšpektorji z različnih področij napačno razlagajo zakone. Tudi to je ugotovila odvetniška družba Vouk iz sosednje avstrijske Koroške, ki največkrat zastopa naše podjetnike. Zanima me: Kateri so prvi ukrepi, ki sta jih peljala Ministrstvo za gospodarsko, predvsem pa Ministrstvo za zunanje zadeve? Najlepša hvala, spoštovana ministra, za odgovor.
Hvala lepa. Prvi bo odgovoril minister za zunanje zadeve gospod Karl Erjavec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi z moje strani vse lepo pozdravljam, zlasti se pa tudi zahvaljujem za poslansko vprašanje. Lahko povem, da se s tem problemom ukvarjamo že ves čas, to se pravi od takrat, ko je začel veljati nov zakon o preprečevanju plačilnega in socialnega dumpinga; od takrat naprej so naši podjetniki naleteli na zelo hude težave. Zato smo se odločili, da se povežemo skupaj z Ministrstvom za gospodarstvo, tudi z Ministrstvom za infrastrukturo, ker tukaj imajo tudi prevozniki svoje težave. Smo tudi v stalnem kontaktu z Gospodarsko zbornico Slovenije, s Štajersko gospodarsko zbornico, ker smo o tej problematiki razpravljali že lansko leto, ker je bil že prisoten strah, da se bo na podlagi tega zakona začela drugačna obravnava. Tukaj gre za vprašanje, ali so zakonske določbe tega novega zakona in izvajanje tega zakona usklajeno in v skladu s prakso pravil notranjega prava Evropske unije. Zato je bil naš prvi korak, da smo na veleposlaništvu v Avstriji, na Dunaju pripravili celovito informacijo za vse naše podjetnike, kaj so te nove zahteve zakona, na kaj morajo paziti; zlasti zato, ker smo ugotovili, da so okrepljene inšpekcije s strani avstrijskih organov, kadar gre za slovenske podjetnike. V njihovo zaščito, prvo, kar je, da imajo vso potrebno dokumentacijo, vse tisto, kar pač ta zakona zahteva. Moram povedati, da so se posamezni podjetniki v zvezi s tem tudi pritožili in da jih zastopa – tukaj so v kontaktu z našim generalnim konzulatom v Celovcu – odvetniška pisarna Grilc Vouk Škof iz Celovca. Lahko povem, da smo stalno tudi v kontaktu z veleposlaništvi sosednjih držav, zlasti bi omenil Češko, Poljsko, Slovaško in Madžarsko, ker tudi oni imajo podobne probleme. Mi smo se tudi obrnili na avstrijsko veleposlaništvo v Sloveniji in jih pač zaprosili za določena pojasnila, ki so povezana s tem zakonom in z njegovim izvajanjem. Zlasti smo pa tudi izrazili zaskrbljenost, ker imamo občutek, da gre za diskriminatorno obravnavo naših podjetnikov. Naj povem, da smo v tem tednu imeli tudi sestanek na Ministrstvu za zunanje zadeve, kjer so bili prisotni vsi resorji, o katerih sem govoril, in tudi Gospodarska zbornica ter Obrtna zbornica. Tam smo sprejeli tudi določene sklepe, ki pomenijo nadaljevanje ukvarjanja s to problematiko. V zvezi s tem bi tudi rad povedal, da smo predstavništvu v Bruslju dali točna navodila, da naj se preveri, kaj pomeni ta zakon vizavi pravnega reda Evropske unije. Zlasti apeliram na Evropsko komisijo, da naj pospešeno obravnavajo pritožbe s strani naših podjetnikov, ker to je tista prava pot, ki lahko omogoči, da lahko ugotovimo, ali dejansko gre tukaj za nediskriminatorno obravnavo naših podjetnikov s strani avstrijskih državnih organov. Sedaj bi pa prepustil besedo še ministru [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci! Gospod poslanec Breznik, hvala za vprašanje tudi z moje strani. Republika Slovenija goji z Republiko Avstrijo zelo intenzivne partnerske odnose na številnih področjih; to velja tudi za tesno gospodarsko sodelovanje. Na žalost pa se zaradi razmer, ki so na terenu, na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo že dlje časa ukvarjamo in spremljamo vse dejavnike, ki vplivajo na reševanje te problematike. Naša podjetja se s tem srečujejo v Avstriji, in sicer podjetja, ki opravljajo čezmejne storitve, posebej pa prevozni del. Dejstvo je, da Republika Avstrija že dlje časa namerno, načrtno izvaja politiko varovanja svojega trga dela in storitev. To sicer dela na podlagi njihove nacionalne zakonodaje s področja preprečevanja plačilnega in socialnega dumpinga; vendar pa je način njenega izvajanja v popolnem nasprotju z načeli prostega pretoka storitev na notranjem trgu Evropske unije.
Hvala lepa. Gospod Breznik, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Najlepša hvala. Torej spremljate situacijo, kot vidim odgovore. Nekajkrat ste se sestali, predvsem z našo obrtno zbornico. Kot ministra imata tudi ostale mehanizme, s katerimi lahko pritisnete, predvsem na avstrijsko vlado, na avstrijska ministrstva, ki so specializirana za ta področja. Prvič, treba se je zavedati, spoštovana ministra, da avstrijska sodišča pred spreminjanjem te zakonodaje niso povprašala za mnenje Sodišča Evropske unije, kar bi morala storiti. S spremembami, ki jih je uvedla s 1. januarjem 2017, Avstrija namiguje na zaprtje trga, zato novonastala situacija lahko pelje tudi do morebitne pritožbe na Evropsko komisijo. Ne samo da imata možnost, da sta vidva tista, ki peljeta bilateralne dogovore z ministrstvi v Avstriji, tako en kot drugi, ampak s pritožbo se lahko obrnete na Evropsko komisijo. Lahko zaprosita za mnenje Sodišče Evropske unije, ki je pristojno za razlago evropske zakonodaje. In ta razlaga je tista, ki velja. In tu je problem. Naj navedem, spoštovana ministra, nekaj takšnih praks, zaostritve birokratskih zahtev so se nesorazmerno zaostrile tudi za najmanjše delikte, za najmanjši prekršek, torej da manjka en sam papir ali pa da ga prepozno vložijo. Recimo kazni za prevoznike, če govorimo za prevoznike, so po novi ureditvi 80 tisoč evrov za isti prekršek, kar je bilo pred nekaj leti 700 evrov. Želim še izvedeti: Ali sta naredila še kaj več razen tega, da ste se sestali ali da spremljate situacijo? Ali nameravata tudi kaj narediti v tej smeri, kar sem tudi sam predlagal? Najlepša hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister Zdravko Počivalšek, izvolite.
Nov avstrijski zakon o preprečevanju plačilnega in socialnega dumpinga je po 1. 1. 2017 resnost situacije zaostril do skrajnih meja. Mi mislimo, da posredno diskriminira naša oziroma vsa tuja podjetja, zakon pa je uvedel tudi dodatne nesorazmerne ukrepe, ki omejujejo prost pretok storitev in delajo ovire na notranjem trgu. Višine zagroženih kaznih so postale nesorazmerne teži prekrškov. Nov zakon zajema tudi prevoze, ki so do zdaj neovirano potekali med državama. Prepričan sem, da nesorazmerne zahteve za napotene posojene delavce pri čezmejnem opravljanju storitev, ki omejujejo prost pretok storitev in tako dodajajo ovire na notranjem trgu, niso v korist ne Republiki Sloveniji ne Republiki Avstriji. V zvezi s tem sem že podpisal, v prihodnjih dneh bo avstrijski kolega, podkancler, minister za gospodarstvo dr. Mitterlehner dobil moje odločno pismo, v katerem ga bom seznanil s težavami slovenskih podjetij in delavcev ter slovenskim stališčem do tovrstne nesprejemljive avstrijske prakse. Podobno pismo je kolega minister za infrastrukturo zaradi te problematike na prevoznem delu že poslal. Ministru bom predlagal vzpostavitev aktivnega dialoga za odpravo nesoglasij, predlagal bom, da se državi uskladita glede vseh potrebnih administrativnih postopkov slovenskih podjetij za čezmejno opravljanje storitev in o protokolu preverjanja s strani avstrijskih upravnih organov. Seveda pa kot skrajno ostane, tudi proučujemo, vendar se bomo tega lotili res na koncu kot skrajni ukrep, da bomo proučili recipročne ukrepe tudi za njihovo stran. Pa še enkrat poudarjam, da menimo, da je to korak v napačno smer. Drugič, proučili bomo tudi možnost uvedbe postopka za tožbo zoper Republiko Avstrijo na Sodišču Evropske unije v skladu z 90. in 159. členom Pogodbe o delovanju Evropske unije. Še enkrat poudarjam prvi korak, naredili bomo vse, da v medsebojnem bilateralnem odnosu dogovorimo izboljšanje obstoječega težkega stanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik, zahtevate parlamentarno razpravo o odgovoru? Izvolite.
Najlepša hvala, gospod minister. Seveda zahtevam. Če pogledamo statistiko glede prevoznikov, se je treba zavedati, da imamo v Sloveniji približno 18 tisoč prevoznikov, katerih promet predstavlja okoli 17 % bruto družbenega produkta, torej gre za veliko branžo. Problemi, ki jih imajo na avstrijskem trgu, so nesluteni. Naj na koncu, spoštovana ministra, navedem, kot je dejal tudi gospod Andrej Klobasa iz Obrtno-podjetniške zbornice, da imamo tudi evropsko komisarko, ki je pristojna za infrastrukturo, torej Slovenko, ki na naših lestvicah kotira na najvišjih mestih kot najbolj priljubljena; nikoli pa še nismo videli, da bi karkoli naredila za Republiko Slovenijo. Zdaj je priložnost. Gospa Violeta Bulc je večkrat v javnosti zatrdila, da je transport izvzet iz sistema napotenih delavcev, da je tu več problemov. Zdaj sem govoril o celi vrsti birokratskih ovir, o prevoznikih, o družbah, ki napotujejo delavce. Sem se tudi sam pozanimal v Republiki Avstriji in v avstrijski politiki. Je pa seveda nekaj črnih madežev tudi na naši strani. Imamo celo vrsto ljudi, ki so verižili podjetja, ki so izkoriščali delavce, imajo delavce zaposlene v Avstriji in jim ne plačujejo tistih postavk. Največkrat so v sodnih procesih. Tu bi rabili mogoče ministra za pravosodje, ki bi moral biti skupaj z vami tremi. On moral pokazati neke zakonske ukrepe, s katerimi bi sankcionirali take družbe, ki nam delajo sramoto v ostalih državah, kjer množično izkoriščajo ne samo Slovence, predvsem tuje delavce, verižijo podjetja. In marsikdaj imamo zaradi njih Slovenci slabo ime v Republiki Avstriji in ti delajo veliko škodo poštenim slovenskim podjetjem, podjetnikom na tem teritoriju. Treba je malo pomesti tudi pred svojim pragom. To je pa tudi druga plat medalje, druga stran, ko nam povedo, da imajo svoj red in disciplino, kar zahtevajo tudi od ljudi, ki nastopajo na tem trgu. Tudi sam sem prepričan, da je ta disciplina prekomerna, da gre za diskriminatorne ukrepe. Te informacije prihajajo ne samo dve leti, ampak že kar nekaj let, s prekinjenimi ukrepi. Zato, spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri in spoštovani kolegi, menim, da je to top tema v tem trenutku za slovenske gospodarstvenike in podjetnike na avstrijskem trgu in da bi o tem morali opraviti širšo razpravo v Državnem zboru. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod Breznik, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal danes, pol ure po prekinitvi te točke dnevnega reda. Dr. Matej Tašner Vatovec bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Gospod minister, 7. februarja letos se izteče še en rok za prijavo na razpise v okviru mehanizma CEF. To bi naj bil eden od glavnih virov evropskih sredstev za drugi tir. Točno pred dvema letoma je bila prva slovenska prijava na ta razpis zavrnjena, ker ni bilo jasno izdelane finančne konstrukcije. Rok za prijavo na ta razpis se izteče čez dva tedna in predvidevam, da tokrat ta konstrukcija obstaja, da je izdelana in nam jo boste danes tudi predstavili. Seveda pa ne moremo pristati na eno stvar, in to je, da bi bila to kakršnakoli finančna konstrukcija. Kaj s tem mislim? S tem mislim, da ne pride v poštev nikakršna varianta, ki bi upravljanje strateške infrastrukture prenesla v roke neke tuje države ali pa da bi recimo naši državljani subvencionirali upravljavca železnice, če bo ta v tuji lasti. Zato je moje vprašanje zelo preprosto, tudi glede na izjave, ki smo jih lahko brali prejšnji teden: Ali resnično vztrajate pri tem, da bo drugi partner v tem poslu Republika Madžarska? In če ja, me zanima: S čim bomo državljani Republike Slovenije to plačali, če bo Madžarska vstopila v ta projekt? In kaj je zahtevala Orbanova delegacija na zadnjem sestanku, ki se je zgodil? Vemo, kakšni so bili septembrski zahtevki, če jih tako poimenujem, madžarske strani. Cel kup vezanih poslov za svoja državna podjetja, predvsem tista, ki se ukvarjajo z železnicami in določen delež v Luki Koper. V bistvu bi samo za 200 milijonov evrov Madžarska dobila nadzor tako nad infrastrukturo kakor tudi vsaj deloma nad Luko Koper. Teh 200 milijonov evrov bi se verjetno prav hitro povrnilo ravno s temi vezanimi posli oziroma s temi subvencijami. Zanima me, to je zelo direktno: Kaj konkretno so bila pogajalska izhodišča na zadnjem sestanku, ki se je zgodil, in do kakšne mere se sedaj ta zgodba odvija? Kaj so lahko izsledki tega zadnjega sestanka? In predvsem: Kaj bo Slovenija ponudila in koliko bo za to morala dati?
Hvala lepa. Minister dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala tudi poslancu gospod Vatovcu za postavljeno vprašanje. Najprej, če omenim glede sodelovanja samega modela in sodelovanja obeh naših logističnih podjetij v tem projektu. Ti pogovori o tem sodelovanju, načinu vključevanja obeh podjetij, tako Luke Koper kot Slovenskih železnic, še niso zaključeni in še potekajo. Tukaj sodeluje tudi SDH. Obe podjetji se namreč zavedata strateškega pomena projekta, uspešnosti projekta drugega tira za nadaljnji razvoj in poslovanje obeh podjetij, se pravi tako Luke kot Slovenskih železnic, zato sta tudi pripravljena sodelovati pri realizaciji tega projekta. Kot rečeno, v okviru teh pogovorov, ki so, ki še potekajo, iščemo konstruktivne rešitve, ki bodo pripomogle k uspešnosti financiranju tega projekta, in te rešitve, ki bodo tudi sprejemljive za obe podjetji. Toliko o tem delu vključevanja in sodelovanja naših logističnih podjetij. Glede sodelovanja z Republiko Madžarsko pa lahko povem to, kar je bilo tudi že komunicirano javno, da je to namen, da se pride do ustreznega dogovora s sosednjo Republiko Madžarsko, pa tudi pogovori potekajo in preverjajo se možnosti za vključitev sodelovanja tudi ostalih zalednih držav; tako najmanj kar se tiče Slovaške pa tudi Češke Republike. Skratka, tukaj ti pogovori tudi niso zaključeni in nekih dokončnih kombinacij, opcij sodelovanja – pravzaprav sedaj teh informacij niti še nimamo, da bi vam jih lahko tukaj predstavljal. Dejstvo pa je, to, kar je bilo že povedano tudi po tistem zadnjem srečanju obeh medvladnih delegacij 12. septembra v Budimpešti, kjer je Madžarska seveda izrazila interes za kapitalski vstop v Luko Koper, je z naše strani bilo jasno povedano, da ta možnost seveda ne more biti na miz. Tako se o tem, torej kapitalskem sodelovanju v Luki Koper s strani Madžarske, se ne pogovarjamo. Iščemo pa druge rešitve, ki bi, kot rečeno, ustrezale, da se lahko te zaledne države vključijo in finančno podprejo ta projekt. Te rešitve se torej zaključujejo. Mi pripravljamo vlogo za kandidiranje na razpis za evropska sredstva, ki bo 7. aprila. Ta vloga bo podprta z vsemi potrebnimi dokazili, tako da računamo, da bo tudi uspešnost na tem razpisu zagotovljena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Matej T. Vatovec zahteva dopolnitev odgovora.
Gospod minister, računali ste tudi pred dvema letoma, pa vemo, kaj se je zgodilo. Tu sem želel slišati nekaj malo več, kaj je s to finančno konstrukcijo. Ali je sedaj izdelana? In glede na to, da praktično dve tedna pred zaključkom roka za ta razpis, ne vemo še, Madžarska – ja, ne, kako? Slovenske železnice, Luka Koper – ja, ne, kako? Oboji skupaj? Ne nazadnje tudi to verjetno vpliva na to, kako bo oblikovan zakon, katerega osnutek smo videli poleti lani. Mislim, da če se zdaj tukaj starta na ta evropska sredstva, pa verjetno ne samo na CEF, mislim, da ste omenjali, da boste tudi v okviru drugih programov iskali sredstva za izgradnjo oziroma za ta projekt, bi tukaj pričakoval nek malo bolj konkreten odgovor. Še enkrat me zanima: Ali bo ta finančna konstrukcija stala? Če bo stala in bo zaprta in bo zaradi tega uspešna na tem razpisu, me zanima: Kakšne so podlage? Verjetno mora biti tudi neka garancija za tem. Torej: Kdo bo drugi investitor, koliko bo investiral in tako naprej? Resnično prosim za zelo direkten in iskren odgovor.
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala lepa. Glede finančne konstrukcije, tudi to je bilo v javnosti že sporočeno konec lanskega let; torej, bila je izdelana revizija vrednosti projekta, na podlagi te revizije je bila potem tudi zastavljena ta finančna konstrukcija. Skratka, osnovni koncept je, da je vrednost same investicije pokrita iz treh finančnih virov: eden je kapitalski vložek, ki je ocenjen na približno do 400 milijonov evrov, to, kar je približno 40 % vrednosti projekta. Približno 25 % oziroma do 250 milijonov evrov se ocenjuje evropskih sredstev, v ostalem deležu bo investicija pokrita z zadolževanjem, predvidoma preko Evropske investicijske banke skupaj z garancijo, preko tako imenovanega EFSI mehanizma oziroma Junckerjevega sklada. Ta kapitalski vložek 40 % vrednosti projekta bo sestavljen iz dveh delov; en del zagotavlja Republika Slovenija v višini 200 milijonov evrov, ta sredstva so že zagotovljena v proračunu in tudi v začetku meseca januarja so bili s tem v zvezi sprejeti določeni sklepi, da se en del tega vložka izvede že do prijave na evropski razpis, torej 20 milijonov, kar bo omogočalo potem tudi izvedbo samih pripravljalnih del na terenu. To pomeni ureditev dostopnih poti, deponij, prestavitev določenih komunalnih vodov [[…]]Skratka, vse to kar je potrebno, da se potem lahko res začnejo dela na glavni trasi. Ta pripravljalna dela računamo izvesti, začeti z njimi že v letošnjem letu. V nadaljevanju glede ostalega dela kapitalskega vložka pa, kot rečeno, potekajo pogovori tako z Republiko Madžarsko kot tudi z ostalimi zalednimi državami. Republika Madžarska je seveda tukaj najdlje naprej, oni tudi delajo svoje ekonomske analize [[…]]Tako računamo, da bo do teh dogovorov prišlo; s strani tako Slovaške kot Češke imamo že pridobljena pisma podpore projektov, s strani Madžarske pa pričakujemo tudi ustrezno pismo o nameri o sodelovanju. Z vsemi temi dokumenti gremo potem na prijavo na evropska sredstva in spričo vsega tega, kar je bilo povedano, torej računamo, da bo zrelost tega projekta, te naše prijave izkazana. Kot rečeno, imamo gradbeno dovoljenje, ustanovljeno podjetje, finančna konstrukcija, kot rečeno, je dorečena, seveda jo moramo pa še zložiti. Tudi evropska sredstva je treba še pridobiti, seveda pridobiti tudi posojilo in ko bo vse to pridobljeno, takrat pa začnemo tudi s samo gradnjo.
Hvala lepa. Ne zahtevate? Prav. Gospod Simon Zajc bo postavil vprašanje ministrici za zdravje, Milojki Kolar Celarc. Ugotoviti moram, da ministrice ni. Imate dve možnosti; ali odpoveste odgovor in ga postavite na naslednji seji ali pa postavite vprašanje. Če postavite vprašanje, vas pa prosim, da se opredelite do načina odgovora: pisno ali pa ustno. Izvolite.
Mislim, da nima smisla, če je ni tukaj, da postavim vprašanje, tako da se bom odpovedal, pa bom na naslednji seji zastavil vprašanje, ki ga bom najbrž še razširil. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo postavil vprašanje ministru dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister dr. Peter Gašperšič! Stanje na slovenskih železniških progah na marsikaterem odseku zahteva sanacijo in nadgradnjo. Prav zato je Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo za nadgradnjo signalnovarnostnih naprav na odsekih železniške proge Zidani Most–Šentilj oddala javno naročilo. Iz razpisne dokumentacije, iz specifikacije naročila izhaja, da je izvajalec zamenjal obstoječo relejno napravo z novo elektronsko signalnovarnostno napravo, v prenovljene prostore – gre za nov signalnovarnostni prostor – se vgradi nova elektronska signalnovarnostna naprava in se priklopi na nov napajalni del. V zvezi s predmetnim razpisom, predvsem pa v zvezi z usmeritvijo Republike Slovenije za tehnično nadgradnjo Slovenskih železnic s signalnovarnostnimi sistemi na vas, spoštovani gospod minister, naslavljam več vprašanj: Ali je specificirana nadgradnja signalnovarnostnih naprav v omenjenem javnem naročilu racionalna in v skladu z načeli dobrega gospodarja? So bile preigrane vse možnosti nadgradnje signalnovarnostnih naprav? So upoštevani letni stroški vzdrževanja strojne in programske opreme? Gre Slovenija v smeri enotnega sistema signalnovarnostnih naprav na celotnem sistemu železniškega omrežja? Je bila upoštevana življenjska dobra elektronskih komponent v primerjavi z relejnimi sistemi? Koliko bomo pridobili na pretočnosti prometa z realizacijo omenjenega javnega naročila? Za koliko se bo skrajšal čas voženj? Za koliko se dvigne hitrost vlakov? Za koliko se bo povečala osna obremenitev? Je naročnik razmislil o dodatnih možnostih napak na vmesnikih? Bo takšen sistem enostavnejši za vzdrževanje, nadgradnje in predelave? Nadgradnje signalnovarnostnih naprav se bodo verjetno izvajale po fazah, kar teoretično in praktično lahko pomeni, da se bo na celotni progi instalirana oprema različnih proizvajalcev. Integracija sistema se sicer lahko izvede z vmesniki, kar pa pomeni lahko dodatne motnje, predvsem pa varnostno tveganje, da o stroških vzdrževanja ne govorim. Gospod minister: Kakšna je ocena razlike vrednosti med predmetnim naročilom in naročilom, ki bi zahtevalo tehnično optimalno, finančno pa racionalno nadgradnjo z minimalnimi stroški in zagotovljeno brezhibno funkcionalnostjo še, recimo, 20 let? Najlepša hvala za vaše odgovore, gospod minister.
Besedo ima minister za infrastrukturo, dr. Peter Gašperšič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Hvala tudi poslancu gospodu Horvatu za postavljeno vprašanje oziroma niz vprašanj – mislim, da jih je deset vseh skupaj – v zvezi z izvedbo tega javnega naročila nadgradnje signalnovarnostnih naprav na odsekih železniške proge od Zidanega Mosta do Šentilja. Vprašanje oziroma moj odgovor je na določenih mestih precej tehnično obarvan, kljub vsemu bom skušal na vse čim bolje in čim hitreje odgovoriti, upam, da bi mo uspelo. V zvezi s tem prvim vprašanjem, se pravi glede specifikacije nadgradnje, lahko povem, da je ta nadgradnja racionalna in v skladu z načelom dobrega gospodarja. Cilj naročnika je bil združiti vse potrebne nadgradnje signalnovarnostnih naprav v eno skupno javno naročilo in pri tem doseči poenotenje tehnologije in torej tudi večji obseg dela in s tem večjo konkurenčnost in nižje cene. Glede drugega vprašanja o pregledu vseh možnosti nadgradnje teh signalnovarnostnih naprav lahko povem, da gre v tem primeru za glavno koridorsko progo, ki je del tega mednarodnega koridorja, kjer je treba vgraditi sodobne elektronske signalnovarnostne naprave, ki tudi nudijo vrsto prednosti, s katerimi smo opremili tudi druge odseke glavnih prog, kot na primer od Ljubljane do Sežane, pa tudi do same državne meje od Kopra do Divače, od Pragerskega do Ormoža in od Ormoža do same meje pri Središču in do Hodoša. Že pri nadgradnji teh prog so bile pretehtane potrebe in prednosti signalnovarnostnih naprav. Elektronske signalnovarnostne naprave omogočajo lažje vzdrževanje, predvsem pa so skladne z najnovejšimi smernicami in evropskimi elektrotehniškimi standardi, kar je pomembno za te koridorske povezave. Ali so bili upoštevani letni stroški vzdrževanja? To je seveda bilo upoštevano, tako vzdrževanje strojne kot tudi programske opreme je bilo v javnem naročilu upoštevano in je tudi vključeno v merila, tako da so ponudniki motivirani, da ponudijo čim nižje stroške tudi v tem segmentu, se pravi vzdrževanje in upravljanje. Ali gre Slovenija v smeri enotnega sistema na področju signalnovarnostnih naprav? Kot že uvodoma rečeno, gre za namen enotnosti delovanja teh signalnovarnostnih naprav. Upravljavec infrastrukture je tudi izdelal podrobne funkcionalne specifikacije, ki določajo delovanje teh naprav na območju javne železniške infrastrukture. V teh specifikacijah je definiran enoten princip delovanja signalnovarnostnih naprav, ne glede na proizvajalca. Skratka, gre za funkcionalne zahteve, v kasnejši fazi bodo lahko vse nadgrajene postaje na tej progi tudi vključene v center vodenja prometa v Mariboru z enotnim načinom delovanja. Glede upoštevanja življenjske dobe elektronskih komponent v primerjavi z relejnimi sistemi lahko povem, da so stroški v življenjski dobi v tem javnem naročilu upoštevani in so tudi del meril. Glede na to, da se povpraševanje po relejnih tehnologiji zmanjšuje, je tveganje za dolgo življenjsko dobo relejnih naprav v teh okoliščinah sorazmerno večje oziroma se povečuje. V našem in širšem okolju se namreč povečuje povpraševanje po elektronskih napravah, zato na tem področju pričakujemo večjo konkurenco in večjo standardizacijo in s tem tudi manjše stroške vzdrževanja, predelav in nadgradenj. Koliko bomo pridobili na pretočnosti? Glede pretočnosti hitrosti – seveda na te parametre odločilno vplivajo gradbena dela za nadgradnjo postaj in odsekov. Tehničine zahteve za signalnovarnostne naprave pa upoštevajo te nadgradnje, te večje hitrosti in na ta način tudi kot celota zagotavljajo torej doseganje teh koridorskih ciljev po nosilnosti, dolžini vlakov, večji hitrosti in tako naprej. Tako se s tem potem ustrezno zagotavlja ta večja kapaciteta proge, točne podatke, za koliko, pa bi moral zdaj še pridobiti. Ali je naročnik razmislil o dodatnih možnostih napak na vmesnikih? Seveda tudi ti vmesniki so podvrženi certifikacijskim postopkom, testiranjem in vsemu, kar je s tem povezano, za zagotavljanje varnosti delovanja vmesnika in s tem tudi sodelovanja teh različnih vrst naprav, kar je običajna praksa tudi na drugih evropskih železniških omrežjih. Ali bo takšen sistem enostavnejši za vzdrževanje in nadgradnjo? Seveda, vzdrževanje elektronskih naprav je lažje, zahteva manj časa, saj so vgrajeni sodobni diagnostični sistemi, ki na daljavo omogočajo podroben vpogled v stanje elektronske naprave in posledično manj zahtevanih aktivnosti v sklopu vzdrževanja in odprave napak oziroma posameznih izpadov [[izklop mikrofona]]
Gospod Jožef Horvat, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa za vaše odgovore. Vidim, gospod minister, da ste odgovore zelo skrbno pripravili, zato vam želim dati možnost in prosim, da odgovorite še na neodgovorjena vprašanja. Konkretno za ta odsek Zidani Most–Šentilj verjamem, da so vaši tehnični strokovnjaki proučili, kaj je zdaj tehnično najboljša rešitev in kar je seveda tudi z vidika financ optimalna rešitev. Tej odločitvi lahko samo zaupam. Seveda smo člani Evropske unije, naročilo mora biti javno objavljeno na EU portalu in tako naprej, to oba veva. Imamo pa tudi našo notranjo zakonodajo takšno, ki ne more, na žalost, favorizirati domačih proizvajalcev, kar bi si najbrž midva oba želela, če seveda imamo dovolj kvalificirane – osebno menim, da jih imamo. Seveda bi bila moja želja, da bi se tukaj nekak pokazalo, implementiralo slovensko znanje. Še enkrat pa, razumem in spoštujem evropsko zakonodajo in seveda tudi naročnik jo mora spoštovati. Bi bil pa vesel, gospod minister, da se ne bom lovil po magnetogramu, če mi lahko pošljete vaše odgovore, ki jih imate pripravljene, tudi v pisni obliki.
Peter Gašperšič, minister za infrastrukturo, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Tudi sam se strinjam, da je glavni cilj, da je takšno javno naročilo transparentno, da je vsem potencialnim ponudnikom zagotovljena enaka možnost sodelovanja ob doseganju teh funkcionalnih zahtev, ki jih je naročnik predvideval za delovanje celotnega železniškega sistema. Računam, da bodo tudi slovenski proizvajalci, dobavitelji, ponudniki v tem razpisu lahko našli svojo možnost za sodelovanje in da bodo tudi s svojimi konkurenčnimi ponudbami lahko uspešni. Če mogoče res samo še dokončam, ni mi več ostalo veliko, dve vprašanji sta bili še odprti iz tistega sklopa 10 vprašanj. Predzadnje je bilo še glede nadgradnje teh signalnovarnostnih naprav glede faznosti, sklopov in tako naprej in kaj to pomeni potem v različnem časovnem obdobju za morebitne različne opremljevalce, ki bi se lahko tekom časa pojavljali. S tem ko smo poenotili tehnologijo in te funkcionalne zahteve, smo s tem ciljem tudi oblikovali enotno naročilo za več teh nadgradenj. Skratka, v okviru tega naročila želimo tudi posamezne faze pokriti. Bo pa enaka možnost podana tudi v prihodnje, s tem povezano bodo tudi ustrezni vmesniki morali biti predvideni, če bo to potrebno, glede zahtev za delovanje teh vmesnikov, njihovega certificiranja sem pa, mislim, da že tudi prej odgovoril. Še zadnje, ključno vprašanje, kakšna je ocena vrednosti ene ali druge odločitve; se pravi, ali bi šli z relejno tehnologijo, t. i. elektro relejno, ali je to popolnoma elektronsko. Razpolagamo z oceno vednosti, ki izhaja iz projektantskih popisov, pa tudi iz izkušenj iz preteklih predelav in nadgradenj na našem železniškem omrežju, in lahko postrežem s podatkom, da je strošek nadgradnje signalnovarnostnih naprav s to elektro relejno tehnologijo na treh postajah in s tremi medpostajnimi odseki znašal približno 24 milijonov evrov, medtem ko je za elektronske naprave v tem javnem naročilu za 10 postaj in 10 teh odsekov med postajami ocenjena vrednost 45 milijonov evrov. Če torej preračunamo to na eno postajo, en odsek je torej 5 milijonov pri tej elektronski signalnovarnostni opremi, pri klasični, relejni oziroma starejši pa 8 milijonov na postajo. Tako se iz tega tudi vidi, da je stroškovno ustreznejša ta sodobnejša tehnologija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar bo postavil vprašanje ministrici za finance, ki pa je upravičeno odsotna. Zato, gospod Žnidar, ali želite odgovor ustni ali pisni? Dajem besedo. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Glede na odsotnost ministrice bom danes vprašanje zastavil in želim, da mi na naslednji seji potem ustno odgovori. Moje vprašanje je pa vezano na uvedbo davčnih blagajn eno leto nazaj in tu se mi postavlja vprašanje, ali je ta uvedba davčnih blagajn bil eksperiment na ramenih davkoplačevalcev ali je bila to dejansko korist za samo državo. Vse pa kaže, ob pregledu finančnih kazalnikov, da država ključnih ciljev, ki si jih je zastavila z uvedbo davčnih blagajn, ni dosegla. Kajti, Ministrstvo za finance si je obetalo 75 milijonov novih več pobranih davkov v letu 2016. Realno gledano pa je v lanskem letu bilo za okoli 50 milijonov evrov več prihodkov, s prilivom DDV od prejšnjega leta. Seveda to ne gre na račun uvedbe davčnih blagajn, temveč se moramo zavedati, da je bila lansko leto 2,3-odstotna realna gospodarska rast, da je bila lani več kot 3-odstotna nominalna rast bruto družbenega proizvoda, bila je lani okoli 3-odstotna rast končne porabe gospodinjstev in bila je tudi 2-odstotna rast končne porabe države; vsega skupaj pa 50 milijonov več prihodkov. To je prava mizerija! Če pogledamo učinek uvedbe davčnih blagajn na sivo ekonomijo. Res je, da je lansko leto bilo število delovno aktivnih povečano za 25 tisoč 600. Pa se vprašajmo, ali na račun uvedbe davčnih blagajn – nikakor ne ali v zelo, zelo majhnem odstotku. Seveda tega podatka ni moč pridobiti. Po mojem mnenju so bile davčne blagajne eksperiment z veliko administrativno obremenitvijo vseh udeležencev. Zaradi tega sprašujem ministrico za finance: Kakšni so rezultati davčnih blagajn po enoletni obvezni uporabi le-teh? Hvala.
Hvala lepa, gospod Žnidar. Kot ste že dejali, odgovor boste dobili na prihodnji seji. Besedo ima gospod Danijel Krivec, ki bo postavil poslansko vprašanje pristojnemu ministru za Slovence v zamejstvu in po svetu gospodu Gorazdu Žmavcu. Gospod Krivec, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav ministrski ekipi, še posebej ministru Gorazdu Žmavcu! Vprašanje bom postavil v povezavi s čezmejnim sodelovanjem. Pred novim letom je bilo veliko srečanj z zamejci na naši strani in tudi na italijanski strani in večina teh neformalnih pogovorov se je vrtelo okrog čezmejnega sodelovanja in težav, ki pri tem nastopajo. V svojih poslanskih vprašanjih sem že v preteklosti opozarjal ministra, ministrstvo in tudi druge resorje glede nove finančne perspektive in pomembnosti, da se pri tem novem finančnem okviru spoštujejo neka pravila in nekatere ugotovitve, ki so v prejšnji finančni perspektivi bile in ki so na nek način predpogoj za to, da se to čezmejno sodelovanje vzpostavi na nekoliko višji ravni oziroma da sploh obstane, kajti ugotovitev v vseh teh razgovorih je bila, da je to čezmejno sodelovanje v zadnjem obdobju celo v upadu in da s tem nastopijo težave predvsem na tem obmejnem pasu. Zato ministra sprašujem: Kateri operativni programi čezmejnega sodelovanja trenutno tečejo? Sam velikokrat poudarja, da je to čezmejno sodelovanje predpogoj za večji gospodarski razvoj na tem območju: Kateri in koliko jih v tej novi finančni perspektivi dejansko že poteka? Kako se izvaja strategija sodelovanja med Republiko Slovenijo in avtohtonimi narodnimi skupnostmi v naših sosednjih državah na področju gospodarstva do leta 2020, ki je bila sprejeta? Namreč, za izvajanje in spremljanje strategije je bilo vzpostavljeno posebno delovno telo, katerega delo vodi in usklajuje urad, tako piše v odgovoru ministrstva. Ta urad oziroma to delovno telo pa spremlja pripravo in preglede projektov čezmejnega sodelovanja. V odgovorih, ki sem jih dobil tik pred novim letom, je bilo še nekaj zanimivih poudarkov: Urad si bo v novi finančni perspektivi 2014–2020, tako kot do sedaj, prizadeval za zmanjšanje administrativnih ovir pri črpanju evropskih sredstev. Na vprašanje glede malih projektov pa je bil odgovor: Urad za Slovence v zamejstvu in po svetu bo tudi v prihodnje, tako kot je izvajal že do sedaj, opozarjal nosilce in glavne deležnike evropskega čezmejnega sodelovanja na posebno pozornost, ki jo morajo biti deležni tudi manjši in manj zahtevni projekti. Urad si bo tudi naprej prizadeval za sklad malih projektov. Kot sem rekel, v vseh teh obnovoletnih srečanjih je bilo s strani zamejskih Slovencev veliko pripomb ravno na te male projekte. Zato sprašujem ministra in prosim za odgovore na ta vprašanja.
Minister za Slovence v zamejstvu in po svetu, gospod Gorazd Žmavc, imate besedo. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana ministra, spoštovani poslanec Danijel Krivec! Izredno sem hvaležen za to vprašanje, čeprav je verjetno vprašanje namenjeno tudi vzporedno SVRK, se pravi ministrstvu, ki je nekako nosilec teh projektov koriščenja evropskih sredstev, vendar pa oba poznava in oba nekako izhajava iz lokalnega okolja, kjer se zavedava skozi svoje funkcije in naloge, da je dejansko to čezmejno sodelovanje izrednega pomena za razvoj manj razvitih regij, predvsem pa za razvoj in interes razvoja čezmejnega sodelovanja tam, kjer imamo te možnosti pri koriščenju predvsem evropskih sredstev. Mi se sedaj zavedamo, da je ravno v razvoju procesa te Evrope pravzaprav čezmejno sodelovanje postalo pomemben del integracije in razvoja, napredka, da gre za to, da pospešimo razvoj na posameznih področjih. Mi se tudi tega kot urad zavedamo in smo izredno kooperativni in želimo biti kooperativni, smo pa sestavni del tega člena in verige sodelovanja, ker se zavedamo, da dejansko kot urad s svojo politiko zamejstva in medregijskega sodelovanja lahko izredno prispevamo k vzpostavljanju teh dobrih medsosedskih odnosov in istočasno omogočamo, da skozi projekte, ki bi jih financirali skozi evropska sredstva, dejansko utrjujemo to čezmejno sodelovanje v sodelovanju s sosednjimi državami. Moram reči, da je urad pri tem seveda eden od koordinatorjev in, spoštovani poslanec, mi se izredno trudimo in mi se zavedamo in na teh srečanjih, ki jih vzpostavljamo z nosilci naše avtohtone slovenske skupnosti in institucijami, kot so znanstvenoraziskovalne institucije gospodarske zveze v Trstu, Celovcu, v Monoštru, razvojne agencije in tako dalje. Vzpostavljamo predvsem ta interes, da se pojavljajo in postajajo soustvarjalci teh projektov in dejansko poskušamo dosegati te skupne cilje za pridobivanje vsaj nekaterih evropskih oziroma sredstev za pridobivanje evropskih sredstev. Programi tega čezmejnega sodelovanja so zdaj v teku in moram reči, da pa te zadeve ne tečejo tako, kot bi si mi želeli. V celoti se strinjam s poslancem in mi to poslansko vprašanje pomeni tudi neko podporo v naših nadaljnjih aktivnostih in prizadevanjih tudi do ostalih sektorjev in institucij, vendar pa mislim, da je ta program čezmejnega sodelovanja sedaj na teh štirih področjih, to je čezmejno sodelovanje Slovenija-Madžarska lahko rečemo, da je v tem trenutku v izvajanju projekt, ki ga vodi Razvojna agencija Slovenska krajina, da gre za projekt, usmerjen v razvoj turizma v Porabju, in sicer v oblikovanju zelenih parkov, da ta je v izvajanju, da imamo en projekt v tem projektu Slovenija-Madžarska v pripravi 2014–2020, in sicer je nosilec Razvojna agencija Slovenska krajina, pri katerem gre za turističen razvoj čezmejnih območij v partnerstvu tudi s Kmetijsko-gospodarskim zavodom v Mariboru. Potem imamo na programu čezmejnega sodelovanja Slovenija-Hrvaška v fazi ocenjevanja nekaj projektov, predvsem za razvoj trajnostnega kulturnega turizma čezmejnih območij, na teh projektih skupnega nastopa razvoja regij v Varaždinu, katerega nosilec je Slovensko kulturno društvo Nagelj. Potem imamo partnerja v projektu, kjer je nosilec društvo Lipa, Buzet na projektu Gosli, glasba, oblačila, sodobnost ljudskih izročil in tako naprej. Urad za Slovence po svetu pa nekako s programom Destination – v sodelovanju s projekti bo namreč tudi sodeloval skupaj z društvi – sodeluje tudi čezmejno med Slovenijo in Hrvaško, prispeva tudi k uravnoteženju razvoja in promocije turizma v regiji preko ohranjanja in zaščite razvoja naravne in kulturne dediščine bodo tudi ponudbe, predvsem na območju Gorskega kotarja. Kar se tiče programa in čezmejnega sodelovanja Slovenija-Avstrija, moram reči, da je v izvajanju en projekt, trenutno, katerega nosilec je Društvo kulturni park – in gre za geopark oziroma za projekt geoparka, ki ima namen, da varuje kulturno dediščino – in 5, 6 projektov, ki so v fazi izvajanja.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec, imate besedo da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala ministru za ta pregled, ampak iz tega pregleda je bilo jasno razvidno, da je vprašanje še kako na mestu, operativni program in tudi drugo sodelovanje ni na nekem velikem nivoju. V bistvu z Italijo ni bil omenjen noben projekt, z Avstrijo poteka en projekt, vse ostalo je v pripravi. Smo pa že leta 2017, se pravi, več kot na polovici finančne perspektive. Na to sem opozarjal od leta 2014 in iz teh poslanskih vprašanj in odgovorov ministrstev je jasno, da zadeva ne funkcionira. Predvsem pa je težava v tem, da ti mali projekti, ki povezujejo dejansko subjekte v naši in sosedski državi na tem nižjem nivoju, enostavno ne potekajo več. Zanimiv je bil odgovor tik pred novim letom tudi glede sodelovanja naših ministrstev, kjer ni več 10 % participacije, ker je bil, po mojem mnenju, s tem na nek način tudi uveljavljen nadzor naše države nad temi projekti. Zanimiv je odgovor s strani ministrstva, kjer pravi, da je ta sistem bil ukinjen, zato ker dodelovanje nacionalnih sredstev pomeni tudi zagotavljanje ustreznega nadzora v pogodbenem razmerju – s čimer se strinjam; to, kar tudi sam poudarjam –, ki pa ga pri obstoječem administrativnem aparatu ni mogoče izvajati. In da je po oceni teh služb bolje, da dobijo upravičenci manj sredstev, država se umakne in tako naprej. Razlog je bil, da ministrstvo oziroma tisti, ki so subjekti v tem čezmejnem sodelovanju, ne morejo nadzirati teh projektov, in zato tudi 10-odstotne participacije ni. Tako mene kar pošteno skrbi glede tega čezmejnega sodelovanja in vsi ti odgovori samo potrjujejo to, da je v zadnjem obdobju precej zamrlo in da je ta strah, ki smo ga bili nekako upravičeno deležni ob teh srečanjih pred novim letom, kar na pravem mestu in bodo določena poslanska vprašanja še potrebna.
Minister Gorazd Žmavc, imate besedo, izvolite.
Spoštovani poslanec! V celoti se strinjam z vami, da je treba to pospeševati. Mi bomo naredili vse, mi se zavedamo tudi, da je dosti administrativnih ovir tukaj, da je dosti odprtih vprašanj okrog tega, koliko operativno sodelujejo tisti, ki so nosilci teh projektov, in se potem zamegljujejo končne rešitve. Vendar pa, kljub temu, spoštovani poslanec, bomo mi z našo politiko kot urad, govorim o tem našem deležu, ki ga imamo kot urad, naredili vse, da se bolj aktivno vključujemo v te perspektive, vsaj da lovimo to 2018, 2019 in 2020 leto – ker mislimo, da je to ključni cilj, predvsem v tem cilju, da čim več evropskih sredstev na teh mehkih projektih poskušamo pridobiti, tudi za interes zamejskih Slovencev, ker to je pravzaprav tudi ena večja garancija, da ne bomo samo bazirali na teh proračunskih sredstvih, ampak dejansko, da skozi ta evropska sredstva dajemo tudi neko večjo možnost, da damo tudi zamejskim Slovencem eno večjo možnost socialno in ekonomsko močnejšega partnerja. Tako na nas še vedno računajte kot na tisti urad, ki bo vztrajal na tem in preko naših društev in institucij, ki so, ki delajo z nami, dejansko pritiskali tudi na ministrstvo, ki je odgovorno za kohezijo in istočasno na institucijo sistema predvsem pri odpravljanju administrativnih ovir, in to bom tudi kot predstavnik Vlade poskušal dosti bolj agresivno izvajati tudi v prihodnje. Hvala lepa.
Gospa Nada Brinovšek se bo s poslanskim vprašanjem obrnila na ministrico za zdravje gospo Milojko Kolar Celarc. Izvolite.
Hvala za besedo, lep pozdrav vsem. Poglejte, ključna prioriteta te vlade naj bi bilo zdravstvo. To smo slišali tudi predsednika Vlade danes zjutraj. Ampak, v koalicijski pogodbi ima koalicija med ukrepi naštetih 6 ukrepov s področja zdravstva – noben od teh ukrepov še ni bil realiziran. V normativnem programu dela za leto 2015-2016 imate naštetih 15 zakonov, ampak realizacija tega, vse kar je, so 4 zakoni in resolucija, v normativnem programu dela za leto 2017 imate pa samo Zakon o zdravstveni dejavnosti, Zakon o zdravstvenem zavarovanju in dolgotrajno oskrbo. Poglejte, nimate Zakona o pacientovih pravicah, nimate Zakona o vodenju javnih zdravstvenih zavodov, nimate tobačnega zakona, ki smo ga dobili ta mesec tukaj na klopi. Da pa sploh ne omenjam tukaj Zakona o duševnem zdravju, ki je še kako pomemben, saj vemo, da okoli 500 ljudi na leto naredi samomor. Torej, normativni programi, bi rekla, da je za vas to kar nekaj [[…]] Ministrica, zelo me zanima in sprašujem vas in vas prosim, da mi naštejete točno vaše predloge, ki jih boste v letošnjem letu, se pravi v letu 2017, prioritetno vložili tukaj v Državni zbor. Prosim pa tudi: Ali mi lahko časovno malo navedete, kdaj bodo vsaj ti trije zakoni, ki jih imate v normativnem programu, zagledali luč sveta? Hvala.
Besedo ima ministrica za zdravje, gospa Milojka Celarc.
Hvala za to vprašanje, gospa poslanka Brinovšek. Pozdravljeni vsi, podpredsednik Državnega zbora, poslanke in poslanci! Začela bom s stavkom, ki sem ga že večkrat ponovila, da je ta beseda zdravstvena reforma zlorabljena. Zakaj? Zaradi tega, ker si vsak pod tem pojmom predstavlja nekaj drugega. Nekateri si predstavljajo samo več denarja v zdravstvu, drugi večje plače za zdravnike, tretji privatizacijo zdravstva, jaz pa že od začetka svojega mandata delam ukrepe, ki so seveda sestavljeni iz čisto operativnih aktivnosti, in na sistemski zakonodaji. Vi ste govorili o tem normativnem programu, to so samo tri prioritete Ministrstva za zdravje za leto 2017, kar pa ne pomeni, da ne bomo pripravili in da ne delamo tudi na drugih ukrepih oziroma pripravi sistemske zakonodaje. Pa če naj začnem kar naštevati. Kot veste, je bil sprejet že po 24 letih nov sistemski Zakon o lekarniški dejavnosti, ki prinaša veliko dobrega za paciente in tudi za ponudnike lekarniških storitev, ki jih izenačuje na trgu. Prav tako veste, da bo že naslednji teden obravnavan tudi po devetih letih nov Zakon o omejevanju porabe tobačnih in povezanih izdelkov. Torej predvidevam, da bo potem tudi v kratkem sprejet v tem cenjenem Državnem zboru. Zdaj pa, da gremo po vrsti naprej; kot veste, sem vrhu koalicije prav tako po 24 letih predstavila zelo zahteven, obsežen, nov, moderen Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. V ponedeljek ga predstavljam Ekonomsko-socialnemu svetu, bil je predstavljen informativno tudi širi javnosti. Predlog zakona gre po planu v javno razpravo predvidoma 1. februarja, torej to je naslednji teden. Nadalje, spremembe oziroma novela Zakon o zdravstveni dejavnosti; na žalost ga že kar predolgo usklajujemo, zaradi tega ker se krešejo številna mnenja in interesi posameznih interesnih skupin. Trenutno je novela zakona v koalicijskem usklajevanju, ponovnem, in tudi, kar se mene tiče, zadnjem, nato gre zakon v dveh tednih, enem tednu, se pravi februarja na Vlado. Če gremo zdaj naprej po spisku, je povezano s skrajševanjem čakalnih dob. Novela Zakona o pacientovih pravicah, kjer je bila zaključena javna razprava, prav ta čas poteka intenzivno usklajevanje vseh pripomb zainteresirane javnosti. Po planu bo šel ta zakon februarja v medresorsko usklajevanje, marca na Vlado. Enako kot tudi pravilnik, pripravljen na podlagi tega zakona. Naslednji zakon. Priprava novega Zakona o kakovosti in varnosti v zdravstvu. Prvič, ponavljam, prvič v Sloveniji bomo dobili nek sistemski zakon, ki bo urejal kakovost zdravstvenih storitev in varnost pacientov. Tudi tukaj so bila izhodišča v javni razpravi, ki se je zaključila 12. januarja. Pregledujemo vse pripombe in pripravljamo zakon. Tako bo, bom rekla, tudi ta predlog, če ne bo seveda zapletov pri usklajevanju, v prvi polovici leta v obravnavi. Naslednji zakon. Kot veste, je Ministrstvo za zdravje prevzelo dolgotrajno oskrbo s 1. januarjem. Tudi pri tem sodelovanje in aktivnosti intenzivno potekajo, predvideno je, da bo zakon šel v javno razpravo do konca aprila letošnjega leta. Naslednji sistemski zakon. Kot veste, imamo Zakon o javnih zavodih iz leta 1992. Zaradi tega pripravljamo tudi nov zakon o vodenju in upravljanju zdravstvenih zavodov. Izhodišča so bila pripravljena. In še zadnje, da ne bom naštevala še naprej, k zaključku gre tudi priprava Nacionalne strategije razvoja osnovne zdravstvene dejavnosti. [[izklop mikrofona]]
Gospa Nada Brinovšek, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za odgovor, prvi del odgovora. Ministrica, želim vam veliko uspeha pri delu, da boste vse to realizirali časovno, tako kot ste navedli. Ampak, nekako ko ste rekli, da vsi operiramo oziroma uporabljamo besedo zdravstvena reforma, saj to jo sami v koaliciji uporabljate. Saj meni je tudi ljubša sprememba zakonodaje na področju zdravstva. Tu se strinjava. Ampak glejte, te redke spremembe smo čakali oziroma nek velik dan smo čakali najprej 12. 12., ko smo mislili, kaj vse se bo zgodilo. Nič se ni zgodilo. 16. 1. – zopet nič. Tukaj vam preberem izjave takrat 16. 1., kaj so vaši koalicijski partnerji rekli. Simona Kustec Lipicer: »To je zdravstvena reforma.« Evo! Jurša, na primer: »Zelo težko je govoriti o tistem, kar nisi videl in o tem ne veš nič.« Poglejte, 19. januarja ste na televiziji rekli: »Dovolite, da najprej povem, da je danes za ministrstvo, in mislim tudi za celo Slovenijo in Slovenke, velik dan, ko ste predstavili nek dokument brez konkretnih izračunov v javnosti.« Pa še tega ste bojda najprej pripravili samo v treh izvodih in je to nekako slučajno prišlo oziroma po nesreči iz koalicijskih vrst tudi do nas. Ministrica, še enkrat želim, da bi, kot ste nanizali časovnico, tudi ta velik dan res dočakali v Državnem zboru in seveda pri sprejemanju te zakonodaje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala. Kot sem že večkrat rekla, se držim programa in pa svojih obljub. Razlog, zakaj ni bilo mogoče tega zakona vrhu koalicije predstaviti po 12. decembru, je bil razlog, da so pač bili predstavniki koalicije odsotni in to ni bilo mogoče. Še nekaj, dogovor je tudi bil seveda na koaliciji, da dejansko gre zakon v javno razpravo in, če hočete, v širšo javnost, potem ko se bo koalicija opredelila še tudi do določenih členov. Je pa na tem vrhu koalicije v celoti podprla rešitve, ki so v zakonu. In samo še en stavek bi dodala. Veste, izračunov je bilo zelo veliko, več kot 20 možnih variant in so vse [[…]]Morate pa razumeti, da potem ko je ta zakon glede finančnih učinkov tudi v celoti usklajen z Ministrstvom za finance, po katerem proračun prevzema 260 milijonov evrov izdatkov zdravstvene blagajne, verjemite, da ni bilo enostavno in da seveda po tolikih letih je uspelo nam narediti nekaj, če bo seveda sprejeto v taki obliki, česar to v pretekih 24 letih ni bilo.
Gospod Saša Tabaković bo postavil poslansko vprašanje ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana ministrica! V zadnjem mesecu dni smo bili priča različnim medijskim objavam glede poklicnega zavarovanja oziroma prispevke stopnje ter poklicne pokojnine, kar je posledica pokojninskega načrta, ki je začel veljati s 1. januarjem letos. V teh objavah so bile oziroma v teh medijskih objavah so bile objavljene različne trditve, da je zaradi znižanja prispevne stopnje, ki naj bi se zgodila, ogrožena socialna varnost mnogim delavcev. Zaradi tega so se pred dnevi tudi pred vašim ministrstvom zbrali določeni predstavniki delavcev, tako vojakov, policistov, med njimi tudi rudarjev. Kot veste, sem sam poslanec, ki je bil izvoljen v Velenju, in tudi name so se predstavniki delavcev rudarjev obrnili. Kot veste, je Velenje mesto, ki daje rudarjem pravzaprav kruh, in so v tem pismu oziroma tem pozivu izražali skrb, zato se na tem mestu tudi obračam na vas. Ko govorimo o teh delavcih, vemo, da gre za delavce, ki delajo na zdravju škodljivih delovnih mestih bodisi opravljajo poklice, ki jih po določeni starosti ni več mogoče kvalitetno oziroma zanesljivo opravljati. Take poklice imamo tudi na področju kulture, kot so, recimo, tudi baletni ustvarjalci. Zato vas na tem mestu nekako sprašujem: Ali lahko pojasnite, kako je do nekih dezinformacij, če to so, prišlo? In da nam, tako meni kot sedaj javnosti, tudi zagotovite, da zaradi novega pokojninskega načrta oziroma zaradi te uredbe poklicne pokojnine ne bodo nižje, tako kot je bila izražena skrb in bojazen, in da delavci ne bodo oškodovani v svojih pravicah, ki so jim bile pridobljene. Hvala lepa.
Ministrica dr. Anja Kopač Mrak, imate besedo.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, hvala za besedo. Spoštovani poslanec gospod Tabaković, hvala za vprašanje. Je vsekakor pomembno vprašanje, predvsem za 44 tisoč delavcev, ki je v naši državi vključenih v ta sistem obveznega poklicnega zavarovanja, za katere delodajalci plačujejo višjo prispevno stopnjo oziroma plačujejo prispevek, zato ker delajo na zdravju škodljivih delovnih mestih ali na delovnih mestih, ki jih po določenem času ni več mogoče opravljati. Večino teh delavcev je v javnem sistemu, gre predvsem za policiste in vojake, nekatere druge kategorije so izven javnega, predvsem ste omenili rudarje, gasilce, a so tudi piloti, kontrolorji letenja. Skratka skupine, ki so zelo različne po sistemu. Tudi ta sistem, ki se je vpeljal z Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je bil sprejet leta 2000 in je spremenil dotedanji sistem tako imenovane beneficirane delovne dobe, do katere so ti poklici znotraj splošnega sistema pokojninskega in invalidskega zavarovanja bili upravičeni, do pokojnine, se je v soglasju s socialnimi partnerji takrat ta sistem ločil in gre za v bistvu na nek način osebne račune teh zavarovancev, na katere se nakazujejo ta sredstva, ki jim plačujejo njihovi delodajalci. V tem obdobju od 2000 do danes se je ta prispevna stopnja večkrat že spreminjala, upravlja ga SODPZ v okviru Kada in ima tudi to odgovornost. Torej tudi na ta način spreminjanje prispevne stopnje, ki je v skladu z zakonom po posvetovanju z Ekonomsko-socialnim svetom na vsakokratnem ministru za delo, če tako rečem, ne nastane kar, da se katerikoli minister za delo izmisli to stopnjo, ampak nadzorni odbor tako Kada kot drugi morajo dati na nek način usmeritev in izračune pripraviti. Vsekakor so pa botrovale tej zadnji spremembi s 1. 1. 2017 spremembe, ki so bile sprejete z Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju leta 2013 in vsemi spremembami, ki so bile izvedene. Namreč, vzpostavili smo solidarnostni sklad. Pred tem namreč znotraj sistema ni bilo možnosti nikakršnih prilivov in smo imeli situacijo, ko velika večina teh 44 tisoč upravičencev ima več sredstev na svojih osebnih računih, kot jih potrebujejo za svojo poklicno upokojitev, približno zadnji izračuni Kada pa kažejo, da 600 ljudi nima dovolj. Ker gre za osebne račune, ni bilo mogoče prerazporejanje sredstev, se je vzpostavilo v soglasju s predstavniki teh poklicev, socialnih partnerjev, predvsem sindikatov, da smo vzpostavili solidarnostni sklad. Brez tega, da bi oni rekli, da se s tem strinjajo, to ne bi bilo mogoče. To je zelo pomemben moment. In drugi, da je ta zakon postavil, da je ta poklicna pokojnina, ki jo posameznik dobi, na primer policist, ki se upokoji pri 54 letih, do 60. leta, ko izpolni pogoje za to, da pridobi pokojnino starostno iz Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, je šest let upravičen do poklicne pokojnine. Z zakonodajo je bilo sprejeto, da ta poklicna pokojnina mora biti najmanj, ne več tako kot je bilo pred tem, na primer za 34 let, torej kolikor je delal, ampak se mora odmeriti najmanj v višini, kot bi mu pripadala v ZPIZ, torej za 40 let dela. Postavili smo tako sistem, da pokojnina ne sme biti nižja, ne sme biti nižja poklicna pokojnina, in hkrati vzpostavili solidarnostni sklad za možne prerazporeditve pri tistih, ki imajo manko. Ob vsem tem je bilo meni osebno predstavljeno z vseh strani, da je varno, da lahko, pri čemer nesistemsko, ampak samo za obdobje dveh let, znižamo prispevno stopnjo z 9,25 na 8. V teh dveh letih se bo zelo budno spremljalo, kaj se dogaja, in seveda, ker je to daljše časovne obdobje ljudi, ki so zavarovani, se bo, v kolikor bo potrebno in ne bo treba novega ukrepa sprejeti, nazaj dvignila na 9,25. Ker so napovedali – ključni problem je v tem, da ni zaupanja s strani delavcev, ki delajo na teh delovnih mestih, da ne bodo imeli dovolj denarja, smo se večkrat z njimi sestali in še se bomo. Seveda lahko je tudi način, da država krije vse manke, ampak potem je treba sprejeti tudi in reči, da vsi presežki gredo v državni proračun. Ali me razumete? Solidarnost je vedno na nek način odgovorna in je povezana z vsemi, ki so vključeni v sistem. Hvala.
Gospod Saša Tabaković, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Najlepše se zahvaljujem ministrici za odgovor in za obojestransko razumevanje, da lahko govorimo o pokojninah, še posebej, ko govorimo o poklicnih pokojninah, da so to seveda zelo občutljive zadeve. Zahvaljujem se ministrici za odgovor, bi pa vseeno na tem mestu, če je to le mogoče, vljudno prosil ministrstvo, če mi lahko tudi v pisni obliki te odgovore pošljejo, da ne bi potem ponovno po protokolu pošiljal pisnega poslanskega vprašanja oziroma zahtevo po pisnemu odgovoru. Toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrica, imate besedo.
Vsekakor boste dobili, to je najmanj. Je pa res tukaj, da nas čaka predvsem [[…]]Jaz ne želim imeti v sistemu, da nekdo misli, da se mu zanalašč vzame, zato da ne bi imel. Mislim, da bi na nek odgovoren način – nikakor ne bi znižali te prispevne stopnje. Morate pa vedeti, da delodajalci ob teh izračunih, ki jih je naredil Kad, so vztrajali na znižanju na 6 %, ker delodajalci plačujejo to. Hkrati nas čaka en bolj zapleten proces, ki je tukaj zadaj; sprejetje uredbe, ki bo določala kriterije in merila za to, katera so tista delovna mesta, ki so resnično zdravju škodljiva in jih po določeni starosti ni več mogoče opravljati. Morate vedeti, da ta delovna mesta, ki so danes v sistemu beneficirana, so od vedno tu notri, da so se pa razmere za opravljanje dela na posameznih delovnih mestih bistveno spremenila. Da bomo lahko postavili čim bolj objektivne kriterije, se pač sedaj dela analiza obolelosti na posameznih delovnih mestih in vse te analize, ker si pa predstavljajte, kako težko bo doseči soglasje s socialnimi partnerji, ker to pomeni bistveno spremenjeno strukturo in tudi na nek način pravice delavcev, ki izhajajo iz delovnih mest, kot jih danes poznamo. Seveda, bo številka 44 tisoč verjetno bistveno drugačna. To je morda tudi odgovor, zakaj toliko let, tako kot zdravstvene reforme, ni bilo. Vedno je vprašanje, kako se zediniti, kateri so tisti ključni kriteriji, po katerih gre. Tako je tudi ta proces zelo zahteven. Verjamem, da je tistim, ki delajo na škodljivih delovnih mestih, vsem gasilcem, rudarjem, ker si ne moremo predstavljati, v kakšnih razmerah delajo – je treba doseči. Je pa treba tudi pogledati, ali vsi znotraj sistema so res tisti, ki so na terenu in opravljajo težko, zdravju škodljivo delo, ali je morda v vseh teh letih še določeno število ljudi, ki dejansko ne delajo na takih delovnih mestih, plačujejo pa jih delodajalci. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ivan Škodnik bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču, ki ga sicer ne vidim v dvorani.
Hvala za besedo. Ne vem, ali bi počakal, ali kaj bi naredili?
Počakati ne moremo, ampak če želite, se lahko nanj obrnete v pisni obliki ali pa postavite vprašanje in zahtevate ustni odgovor na naslednji seji.
Ne, ne, ga bom kar prebral. Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica! Mogoče pa me gospod minister Peter Gašperšič posluša nekje zunaj. Pozdravljam vsa prizadevanja in uspehe v zvezi z drugim železniškim tirom Koper–Divača. Bi pa ob tem izpostavil še eno ključnih razvojnih prioritet te vlade, to je gradnja državne ceste tretje razvojne osi med avtocesto A1 in priključkom Velenje jug ter dalje do Koroške, katere namen je zagotoviti pogoje za skladnejši regionalni razvoj. Omenjena bo namreč pomembno prispevala h koncentraciji gospodarskega razvoja, poselitve in znanja, izboljšala konkurenčnost tega območja ter zamejila odliv kadrov, dnevno migracijo in povečano izseljevanje prebivalcev. V luči izdane Uredbe o državnem prostorskem načrtu za državno cesto od priključka Šentrupert na avtocesto A1 Šentilj–Koper do priključka Velenje jug pred dvema tednoma bi prosil za realno časovnico realizacije oziroma izvedbe celotnega projekta tretje razvojne osi, ločeno po posameznih priključkih. Odsek severnega dela tretje razvojne osi Velenje–Slovenj Gradec je, na primer, že nekaj časa prostorsko umeščen, pri čemer je bilo predvideno, da naj bi v letu 2015 potekale dejavnosti za pridobitev okoljevarstvenega soglasja, v letu 2016 pa bi se začelo projektirati, v letu 2017 pa naj bi bila pripravljena večina dokumentacije in bi se začelo z odkupi zemljišč. Iz tega naslova me zanima: Ali še sledimo predstavljenemu načrtu? Kako daleč so izpeljani procesi za izgradnjo omenjenega odseka oziroma kje in kdaj načrtujete dejanski začetek gradnje tretje razvojne osi, ki bo izboljšala dostopnost regije ter povečala varnost in pretočnost prometa? Sam bi namreč na osnovi že zaključenega postopka umestitve v prostor in niše kritičnosti omenjenega odseka predlagal, da se gradnja prične v Slovenj Gradcu in nadaljuje proti Šempetru in da bi gradili štiripasovnico in ne dvopasovnice, kot nekateri včasih govorijo. S tem bi bil med drugim rešen tudi problem zimskega čiščenja, ki bi bil v primeru moderne cestne infrastrukture bolj prioriteten. Omenjeno namreč trenutno le še dodatno hromi regijo, saj namesto dveh ur poti do Ljubljane traja pot kar osem ur. V tem metežu, ki je bil prejšnji teden oziroma pred štirinajstimi dnevi, snežnem metežu, je trajala pot celo do [[izklop mikrofona]]
Minister dr. Peter Gašperšič, imate besedo.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Hvala poslancu gospodu Ivanu Škodniku za postavljeno vprašanje. V zvezi s projektom severnega dela tretje razvojne osi lahko z zadovoljstvom ugotovim, da projekt poteka uspešno in z načrtovano dinamiko, še posebej zaradi dejstva, da je Vlada v začetku tega meseca sprejela to tako težko pričakovano Uredbo o državnem prostorskem načrtu in s tem zagotovila umestitev v prostor še tega manjkajočega odseka od avtoceste A1 do Velenja. To sedaj tudi pomeni, da se lahko nadaljnje aktivnosti pravzaprav intenzivno in nemoteno odvijajo tudi na tem odseku in že tudi naprej v predhodno umeščenem odseku od Velenja do Slovenj Gradca. Bistveni premik na odseku tretje razvojne osi se je zgodil v letu 2015, ko smo dorekli način izvajanja projekta in tudi sam model financiranja. Takrat je bilo namreč odločeno, da gre v tem odseku za cestninsko cesto, da bo investitor družba Dars, ki tudi financira in opravlja vse cestninske ceste v Republiki Sloveniji. Že v letu 2015 je bila potem družbi Dars naročena dodatna preverba ekonomske upravičenosti samega projekta in je bila v ta namen pričeta izdelava elaborata z naslovom Obravnava možnih scenarijev izgradnje nove cestne povezave na odseku od avtoceste A1 do Velenja in do Slovenj Gradca. Namen te strokovne podlage je bilo ugotoviti možno faznost gradnje ter preveriti različne scenarije izvedbe v povezavi s samimi stroški gradnje. Ugotovljeno je bilo, da so za presojo ekonomske upravičenosti potrebni dodatni izračuni dolgoročnih multiplikativnih učinkov, ki se ugotavljajo na način, da se vsi možni scenariji preverijo še z vidika dolgoročnih ekonomskih učinkov na celotno regijo, s katero se potem ta cestna povezava tudi ustrezno lahko razvija. Ti izračuni so bili izvedeni in na podlagi tega je sedaj v fazi nadgradnje prej omenjeni elaborat teh možnih scenarijev in ta aktivnost bo zaključena predvidoma v roku enega meseca. Iz tega elaborata pa bo izhajal tudi potem predlog najustreznejšega scenarija z vidika same konkretizacije projekta in torej tudi faznosti gradnje. Tako bo potem temu ustrezno sledilo tudi natančno načrtovanje same dinamike gradnje. S fazo teh pripravljalnih del, ki pa jih je potrebno še narediti, to je same izdelave projekte dokumentacije, pridobivanja zemljišč in pridobivanja projektnih gradbenih dovoljenj, pa ima Dars kot investitor gradnje v predlogu načrta za izvajanje koncesije za leto 2017 predvidena sredstva; torej za te aktivnosti, za izdelavo projektne dokumentacije za oba odseka – to je od Šentruperta do Velenja in tudi od Velenja do Slovenj Gradca –, sredstva za pridobivanje zemljišč, torej nepremičnin, pa se zagotavljajo v državnem proračunu na namenski postavki, na katero Dars tudi nakazuje nadomestilo za ustanovitev stavbne pravice za avtoceste in hitre ceste. Skladno s to načrtovano dinamiko je potem v letu 2018 predvidena pridobitev gradbenega dovoljenja – gradbenih dovoljenj, verjetno jih bo več – in objava razpisov za gradnjo. Cilj je, da se vsa ta pripravljalna dela izvajajo čim bolj sinhronizirano in da potekajo na celotnem poteku od avtoceste A1 vse do Slovenj Gradca, tako da bodo tudi potem nadaljnje aktivnosti na obeh teh odsekih lahko kar najbolj medsebojno usklajene. Če zaključim. Še enkrat, cilj je, da se v letu 2018 pridobijo gradbena dovoljenja za čim več teh odsekov sedaj umeščene trase, skladno s tem pa bo potem sledila tudi dinamika gradnje. Podrobnejši načrti faznosti bodo tudi še izdelani, tako da danes, žal, na ta vaš podrobni del vprašanja, žal, ne morem še dati natančnega odgovora. Se pravi, kako bodo potem posamezni odseki, kakšen bo redosled gradnje. Ampak kot rečeno, cilj je pridobiti gradbena dovoljenja do konca leta 2018. To bo potem omogočilo razpisovanje gradnje in samo izvedbo gradnje teh odsekov. Hvala lepa.
Gospod Ivan Škodnik, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Prej nisem tisto nekako dokončal. Prej sem omenil problem, ki je nastal pred 14 dnevi, ko je zapadel sneg in je nastal cel kolaps. Takrat sem tudi, ker so me ljudje klicali po telefonu, vprašal na Direktivo za ceste in sem dobil odgovor, da gre bolj za nesrečen splet okoliščin. Mislim, da tak odgovor ni primeren in mogoče bi minister vendarle poskušal zdaj odgovoriti na to. To je ena stvar. Druga stvar pa, glede na to, da je cesta iz Slovenj Gradca v Velenje vendarle že nekaj časa umeščena v prostor, bi prosil, da bi vendarle ministrstvo začelo na tem delu odcepa s pripravo dokumentacije, tako da bi se gradnja vendarle na tem delu iz Slovenj Gradca začela prej. Toliko. Prosil bi, če mi lahko daste pisni odgovor in če tam nekje navedete tudi termine – tisto, kjer je mogoče. Hvala lepa.
Minister dr. Peter Gašperšič, imate besedo.
Hvala lepa. Predlagam, da res podrobnejši odgovor tudi s terminskimi plani, tam, kjer je mogoče to že dovolj natančno precizirati, da vam posredujemo v pisni obliki. Glede tega dela vprašanja, ki pa se je nanašal na problematiko čiščenja in prevoznosti ceste, zlasti na mislinjskem klancu, ob tem zadnjem sneženju, pa lahko povem to, kar je bilo sicer že večkrat rečeno, lahko zgolj ponovim, da je šlo res za splet neugodnih vremenskih okoliščin, kjer je na zelo podhlajena cestišča zaradi zelo nizkih temperatur v prehodnem obdobju sledil kratek val otoplitve, ki je povzročil dež, padavine v obliki dežja, ki so sprale že predhodna posoljena cestišča, zato potem ko se je ta dež spremenil potem spet v sneg, sol na teh podhlajenih cestiščih ni delovala, tako kot bi morala in je zelo hitro prišlo do zaledenitve teh cestišč. Skratka, vemo, da se to lahko v ekstremnih primerih zgodi, in v vseh teh dogodkih si pridobimo določene izkušnje. Na ministrstvu smo že dali navodila, da se v bodoče, ko se lahko pričakujejo takšne razmere, da se zlasti na teh kritičnih odsekih cestišč, pred temi kritičnimi klanci tako cestne službe kot službe policije ustrezno pripravijo in predhodno poskrbijo za ustrezno vodenje prometa, tako da tovorni promet ne bi zastajal na samih klancih, ampak da bi se jih že predhodno bodisi izločalo oziroma spuščalo naprej samo tiste, ki bodo opremljeni z ustrezno zimsko opremo, ki bo zagotavljala prevoznost v takšnih razmerah. Se pravi, tovorna vozila se bodo v takšnih primerih gotovo morala opremiti tudi z verigami, ker videli smo, da v nasprotnem primeru, če niso imeli res najboljših zimskih gum, v takšnih razmerah niso mogli iti naprej. Skratka, podana so bila navodila, da se preventivno na teh kritičnih odsekih klancev ekipe tako zimske službe kot tudi policije ustrezno ekipirajo, postavijo in zagotovijo, da bo promet v takšnih razmerah tekel, kolikor se da, čim manj moteno. Seveda brez nekih motenj in upočasnitve in prilagoditve, torej takšnim razmeram, se pa tudi pri najboljši izvedbi ne da zagotoviti. Skratka, v vsakem primeru je treba računati na določene razmere, ki upočasnjujejo promet. Hvala lepa.
Dr. Vinko Gorenak bo postavil poslansko vprašanje ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču, ki upravičeno odsoten. Izvolite, dr. Gorenak.
Hvala lepa. To je že drugič, tako da človek čaka potem tri mesece na odgovor. Ampak, v redu. Javnosti je več ali manj znana zadeve, da se že kar nekaj let ukvarjam z vprašanjem gospoda Boštjana Škrleca, generalnega direktorja na Vrhovnem državnem tožilstvu, ki je to postal en dan pred prihodom Janševe vlade. Zanimivo je to, da je generalni državni tožilec natanko leta 2012, natanko en dan pred imenovanjem druge Janševe vlade, ugotovil, da nujno potrebuje generalnega sekretarja. In ne boste verjeli, postopki so stekli v 4 urah; v 4 urah je bil imenovan, ker tudi minister Zalar je začutil potrebo, da mu zagotovi delovno mesto. No, s tem so se potem ukvarjale mnoge instance, zadevo je razveljavilo Upravno sodišče in celo zapisalo v sodbi, da sta zlorabila oblast – se pravi, generalni državni tožilec in takratni minister Zalar. In ta sodba je pravnomočna. Potem se je s tem ukvarjal še gospod Klemenčič v vlogi šefa KPK in ugotovil, da sta koruptivno ravnala. Se pravi, generalni državni tožilec in bivši minister. Sodbo je razveljavilo Upravno sodišče in gospod Štefanec je ugotovil isto zgodbo. Ampak Upravno sodišče je ponovno razveljavilo zgodbo. No, zdaj se je v zadevo vključila policija in policija je aprila lansko leto podala kazensko ovadbo za zlorabo položaja zoper aktualnega generalnega državnega tožilca in bivšega ministra Zalarja. Slovenski mediji o tem ne poročajo. To je jasno kot beli dan. Poročajo o štirih prerezanih gumah; to je novica dneva, isti dan, ko pa se je izvedelo, da sta ta dva ovadena, pa o tem sploh niso poročali. Tožilka, ki se je s tem začela ukvarjati na tožilstvu tukaj v Ljubljani, je imela spis v rokah štiri ali pet mesecev, ni ugotovila nič in je šla med sodnike – mislim, ni odločila nič in je šla med sodnike. Spis je bil sedaj dodeljen novi tožilki, ki pa čaka na upokojitev. Ne boste verjeli, maja se bo upokojila. Zato ministra sprašujem: Kaj bo ukrenjeno, da gospod Fišer ne bo stvari zatučkal? Namreč, ovadbo zoper generalnega državnega tožilca obravnavajo njemu podrejeni. Čas bi bil, da se minister vključi in v skladu s svojimi pristojnostmi zagotovi neodvisno obravnavo te kazenske ovadbe. Zato sprašujem ministra: Kaj bo naredil, da bo prišlo do pravočasnega ukrepanja in odločitve, ki bo v skladu z zakonodajo? Prosim za ustni odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec bo postavil poslansko vprašanje ministrici za finance mag. Mateji Vraničar Erman, ki je opravičeno odsotna. Izvolite.
Najlepša hvala. Sprašujem o procesu prodaje Nove Ljubljanske banke. Namreč, glejte, gre za en kompliciran segment, vrsto dogodkov. Predsednik Vlade, dr. Miro Cerar je dejal v prejšnjem letu, da je nujno treba reorganizirati časovnico celotnega procesa. Časopis Finance je tudi nedavno opozoril na verjetnost ponovnega, daljšega odloga prodaje Nove Ljubljanske banke in seveda, zdi se, da je naša finančna ministrica pretekli teden šla v Bruselj k evropski komisarki prav s tem namenom, da se pogovori o tem, kako bi lahko mi odložili prodajo Nove Ljubljanske banke. Ne bom razpredal, ker ministrice ni tukaj, ampak bom postavil zgolj in samo vprašanje: Zanima me, zakaj postopki za izvedbo prodaje Nove Ljubljanske banke že tako dolgo stojijo? Ali je v načrtu ponoven odlog prodaje Nove Ljubljanske banke? Kakšna je bila tema pogovorov v luči tega z evropsko komisarko? Zakaj predsednik Vlade meni, da je treba reorganizirati časovnico celotnega procesa? Kakšen je načrtovan novi rok za prodajo Nove Ljubljanske banke? To je na kratko to in pričakujem na naslednji seji, da se na to temo odpre diskusija, kajti nekaj mi obljubljamo Evropski komisiji, potem pa hodimo na Evropsko komisijo v Bruselj prositi, da mi pa tega ne bi. To je tudi v tej luči zelo neresno. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Na vrsti so poslanci, ki so žal odsotni, zato bomo kar prešli na gospo Janjo Sluga, ki bo postavila poslansko vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala lepa. Postavila sem tudi pisno poslansko vprašanje, pa ne glede na to, tudi ustno poslansko vprašanje na podobno temo, in sicer; z evropsko in slovensko zakonodajo je zelo jasno določeno, da mora država v sodelovanju z lokalnimi skupnostmi, to se pravi z občinami, pripraviti načrt o kakovosti zraka, je pa tukaj tudi v velikim meri občinam prepuščena odgovornost odločitve, kako potem izrabijo oziroma uresničujejo te razpoložljive možnosti za zagotavljanje kakovosti zraka. Primer ene zelo dobre prakse je seveda Mestna občina Ljubljana, ki je z različnimi ukrepi zagotovila Ljubljančanom boljši zrak in se še vedno trudi. Tukaj lahko izpostavim daljinski sistem ogrevanja, plinifikacijo, vlaganje v trajnostne mobilnosti in tako dalje. Onesnaženje zraka – predvsem drobni delci PM10 so zelo resen problem, ki povzroča nevarnost za zdravje ljudi povsod po Sloveniji. To izpostavljam najbolj z vidika Mestne občine Celje, problematična sta tudi Zagorje ob Savi in Maribor in tako naprej. Podatki so resnično resnično skrb vzbujajoči in so ponavljajoči, zato se mi zdi to še toliko bolj pomembno. Ministrico sprašujem: V kakšnem obsegu so se odloki o načrtih za kakovost zraka, ki jih sprejme Vlada, dejansko uresničevali v občinah, kjer je kontinuirano zaznati največje prekoračitve dopustne meje onesnaženja in kakšni so ti rezultati po teh občinah? Katere ukrepe bo sprejela država za občine, kjer so zaznane največje prekoračitve, tudi še naprej? Ali je v načrtu sprejetje novih odlokov o načrtih za kakovost zraka za naslednje obdobje za mestne občine z največjimi prekoračitvami? Kakšne ukrepe lahko država naloži tistim občinam, ki ne izkoristijo in ne izrabijo in ne uresničujejo razpoložljivih možnosti, ki jih imajo? Hvala lepa.
Ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Za težave, ki jih imamo pri kvaliteti zraka, moram povedati, da gre za sedem območij, niso zajete pa v teh območjih samo mestne občine, čeprav Zasavje je sestavljeno iz nemestnih občin. Je pa res, da na teh območjih so merilne postaje, spremlja se onesnaženost zraka, se bo pa z izvedbo kohezijskega projekta Sinica število mest, kjer se bodo meritve opravljale, seveda po celotni Sloveniji, povečalo in bo takrat slika mnogo bolj realna, kot je trenutno. Izvedba projekta Sinica je predvidena do leta 2020. Če se sedaj obrneva na Odlok o načrtu kakovosti zraka na območju Mestne občine Celje, ugotavljamo, da se je uresničeval v načrtovanem obsegu, tako tistih, ki zahtevajo investicije, predvsem investicije, kjer država spodbuja te investicije z viri, kakor tistih, ki ne zahtevajo večjih finančnih virov. Tu gre pa predvsem za ukrepe informiranja, ozaveščanja in komuniciranja. Kar se tiče spodbud države, sta dva vira, Sklad za podnebne spremembe in kohezijska sredstva, res pa je, da pri črpanju kohezijskih sredstev nekoliko zamujamo, vendar, kot sem že povedala, tudi med drugim ta projekt Sinica gre v izvajanje, so pa seveda številne spodbude Eko sklada in te spodbude financiramo iz podnebnega sklada. Kot za vse druge tudi za Celje velja, da sta glavna vira delcev male kurilne naprave in promet. Strateški pristop – in bo verjetno še nekaj časa ostal – je, da so ukrepi naslednji. Male kurilne naprave: gre za ukrepe, ki jih lahko strnemo v zmanjševanje potreb po toplotni energiji za ogrevanje v zimskem času, ali z drugimi besedami povedano, gre za spodbude za energetsko sanacijo stavb; prehod ogrevanja stavb z zastarelimi malimi kurilnimi napravami na daljinsko ogrevanje in ogrevanje s plinom ali pa tudi na lesno biomaso, seveda po teh visokih tehnoloških standardih; zamenjavo zastarelih kurilnih naprav s toplotnimi črpalkami in sodobnimi malimi kurilnimi napravami; če pa ostanejo v uporabi zastarele male kurilne naprave, se izvajajo ukrepi, ki izboljšajo njihovo učinkovitost – zmanjšanja emisije. Na drugem stebru, torej pri prometu, pa govorimo o povečanju učinkovitosti prometa, izdelavi celostnih prometnih strategij, krepitvi javnega potniškega prometa – mislim, da prav na tem segmentu je v Celju še moč veliko narediti –, vlaganju v infrastrukturo za kolesarjenje in krepitvi deleža kolesarstva v prometu, povečanju deleža pešpoti, zamenjavi zastarelih motorjev, vozil mestnega potniškega prometa in komunalnih vozil z vozili z motorji emisijskega razreda Euro 6, torej tudi z vozili na plin, elektromotorji. In izvajanje in izdelava mobilnostih načrtov vseh večjih poslovnih subjektov javnega sektorja in gospodarstva. Če zdaj pogledamo še Gospodarstvo in podporni ukrepi za uspešno izvajanje načrtov kakovosti zraka. Gre za prevoz sipkih tovorov in natovarjanje ter preprečevanje prašenja. V Celju smo imeli tudi, vemo, izvajanje sanacije zemljine na stari Cinkarni in tudi tam je bilo treba upoštevati veliko elementov, ki so preprečevali onesnaženje. Ureditev odprtih površin, tega je tudi v Celju še nekaj, ozelenitev mest, ozaveščanje in izobraževanje, izdelava posebnega spletnega portala za kakovost zraka, zmanjševanje ognjemetov – tukaj ne vem, kako je bilo Celje uspešno, ampak v tistih urah pred polnočjo je to pomenilo veliko obremenitev – in pri vseh občinskih aktih se upoštevajo in vgrajujejo ukrepi za izboljšanje kakovosti zraka. Hvala.
Gospa Janja Sluga, želite besedo za dopolnitev odgovora? Izvolite.
Želela sem samo še izvedeti: S kakšnimi ukrepi pa lahko država potem naloži dodatno občinam, če ne izkoriščajo tega, kar ste zdaj omenili? Ali obstajajo kakšni vzvodi, na kakšen način? Pa tudi glede sprejemanja novega odloka za naslednje obdobje, v Mestni občini Celje: Ali se že kaj ve, v kakšni smeri bo šel in kakšna sredstva bodo na razpolago? Hvala.
Ministrica, izvolite, imate besedo.
Hvala. Da, novelacija odloka se že pripravlja in predvidevamo, da bo noveliran odlok za Mestni občino Celje po sprejemu tudi na občinskem svetu javno objavljen za javno obravnavo. Imam pa v drugem delu torej, ko država občino prisili, da nekaj izvede, nekaj težav. V mojem poznavanju delovanja občine bi morala občina storiti vse za izboljšanje kvalitete okolja svojih prebivalcev. Pri tem je moje mnenje, da država ne bi se posluževala prisile, je pa ta del predmet razprave, in sicer pripravljamo Zakon o varstvu okolja in razmišljamo o morebitnih ukrepih, vendar konkretnega odgovora danes še ne morem podati. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na drugi krog poslank in poslancev. Besedo dajem Mihu Kordišu, ki bo postavil poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič, ki, kot vidimo, je odsotna. Prepuščam vam presojo, ali želite postaviti ustno ali pa pisno. Izvolite, gospod Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Za to sejo Državnega zbora sem imel pripravljeni dve poslanski vprašanji. Zdaj bom zastavil drugo vprašanje, prvo je pa ,žal, izletelo zaradi tega, ker neki frajerji iz največje koalicijske poslanske skupine niso bili tukaj prisotni, ko bi morali biti, ko bi prišli na vrsto za svoja vprašanja. Jaz sem bil pa še v pisarni, sem se pripravljal na svoje vsebine in za delo na tej seji Državnega zbora, pa sem pač preprosto, žal, izpadel ven iz vrste. Pa nisem bil edini, tam koleg Ferluga iz SMC je ravno tako potegnil ta kratko. Mislim, sorry, vem, da je petek, vem, da je dolga naporna seja za nami, ampak, gospe in gospodje, vi imate skoraj 3 tisoč evrov plače in nimate izgovora, da tako iz neke frčkarije preprosto niste tukaj in svojim kolegom poslancem dobesedno ukradete razpravo. Sploh, ker so poslanska vprašanja takšna orodja, kjer poslanci prenašamo tegobe, težave delovnih ljudi v tej družbi naprej na ušesa izvršne veje oblasti pa poskušamo ljudem življenje olajšati pa kakšno stvar umakniti. Dobro, če grem na svoje konkretno poslansko vprašanje za ministrico za izobraževanje, se ta suka okoli problematike prehoda iz predbolonjskega sistema v bolonjski sistem, zelo konkretno je tu prišlo do več težav. V tem slučaju me pa še posebej zanimajo tisti študentje, ki so študirali dvopredmetno, pa so na enem študiju dokončali, naredili diplomo – vse lepo in prav – no, na drugem študiju jim pa to ni uspelo. Potem jih pa fakultete niso prestavile, recimo, v drugo stopnjo bolonjskega študija, ampak so jih dale v prvo stopnjo bolonjskega študija, nabile so jim diferencialne izpite, čeprav so bili nemara že tik pred zagovorom in bi lahko mirno dokončali študij. Nadalje so tu tudi posamezniki, ki so že skoraj dokončali študij v lanskem letu, si želijo dokončati po bolonjskem sistemu, pa tega ne morejo narediti, zaradi tega ker imajo poklicno maturo, s katero so se lahko nekdaj vpisali, zdaj jim pa po novem to ni več omogočeno. Zdaj me zanima: Kako boste tu ukrepali, da se bodo stvari popravile? Sploh zaradi tega, ker so prenekateri študenti potegnili kratko zaradi birokracije na fakultetah, pa merila niso bila prej silno jasna, pa še potem so jih oddelki kratko malo prežvečili in izpljunili. Poznam tudi zelo konkreten primer: diploma na eni smeri narejena, diploma na drugi smeri narejena, ampak je punca zamudila za par dni zadnji rok za oddajo, ker so ji pač na oddelku stvari narobe povedali, potem ji pa niso hoteli diplome vzeti. Takih primerov je nič koliko in zdaj me zanima: Kako se boste z njimi spoprijeli?
Besedo ima ministrica za izobraževanje, znanost in šport dr. Maja Makovec Brenčič.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci, kolegice in kolegi! Do 30. 9. 2016 so prehode urejala merila za prehode med študijskimi programi, ta so bila opredeljena že v letu 2010. Po tem ne moremo več govoriti o tovrstnem prehajanju med študijskimi programi, ker so bili tisti prejšnji, predbolonjski programi s tem tudi po zelo dolgem obdobju zaključeni. Postopek vpisa teh kandidatov, ki pa so zdaj, recimo, v vlogi, kot ste jo vi omenili, pa ureja tako imenovani Pravilnik o razpisu za vpis in izvedbi vpisa v visokem šolstvu, ki smo ga sprejeli 21. januarja in ta je tudi podlaga za njihovo nadaljnje usmerjanje naprej, kako urejati tudi postopek bodisi vpisa v višji letnik bodisi iskati priložnost, če niso uspeli dokončati svoje obveznosti. Ko govorimo o dvopredmetnih študijih, moram povedati, da je vedno veljalo, tako v predbolonjskih programih kot v bolonjskih programih, da mora kandidat oziroma kandidatka vedno uspešno zaključiti oba programa. To so tudi tako imenovani vpisni pogoji oziroma kriteriji, v katere vstopa kandidat/kandidatka, ko sprejme tudi vpis v ustrezen program oziroma prvi letnik. Šele ko dejansko tudi zaključijo vse študijske obveznosti in si pridobijo iz obeh programov diplomo, takrat izkazujejo tudi dokončan visokošolski študij. Res pa je, kot ste prej omenili primer poklicne mature, vpisnega pogoja v predbolonjski program, ki je bil takrat veljaven, ta ni nujno veljaven bil tudi v bolonjskih programih. Tam so nastale razlike, vendar je dejstvo, da mora spoštovati vsak kandidat/kandidatka vpisne pogoje tistega programa, ki je veljaven in v katerega se vpisuje ali prehaja konkretno v posameznem šolskem letu. Mi smo dobili tudi nekaj pritožb na to temo. Primer ste omenili, recimo, ko je kandidatka zamudila nekaj dni, očitno zaradi neustreznih informacij, če pravilno razumem. Vse te pritožbe smo mi odstopili posameznim visokošolskim zavodom, kajti ti so tisti, ki morajo odgovorno opredeliti, kakšna so bila dejstva, in tudi pojasniti kandidatu/kandidatki, zakaj ni prišlo do izvedbe določenega postopka. Gre namreč za obveznosti, ki jih mora pri tem izkazati bodisi kandidat/kandidatka in ki jih presoja sam visokošolski zavod. Dejstvo pa je, da v resnici po tem dolgem, večletnem obdobju je zaključilo veliko kandidatov/kandidatk svoje študije. Zavodi so res – to pa moram povedati naglas – zelo veliko truda in energije vložili v to, da je čim več kandidatov/kandidatk v resnici zaokrožilo stare programe ali tiste programe tudi, znotraj katerih so prehajali. Mislim, da smo s tem tudi marsikoga spodbudili. Je pa res, da to obdobje ni bilo kratko obdobje, to je bilo dolgo obdobje, in priprav na zaključevanje tega študija je bilo moč izvesti vrsto, tudi institucije so opozarjale na zaključevanje študija že prej, ne samo letošnje oziroma preteklo leto, ampak tudi leta poprej. Tako mislim, da smo pa marsikoga pa vendarle pripeljali do zaključka študija, morda ga sicer ne bi.
Gospod Miha Kordiš, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo, predsedujoči. Jaz sem eden izmed takšnih primerov, ki sem študij dokončal, in lahko iz prve roke povem, da sicer ne vem, koliko so se visokošolski zavodi res raztrgali za te študente, mislim, da jih je bolj zanimalo, kako bodo te študente zacolali. Se je pa prenekateri mentor pač zganil in šel res na roko svojim kandidatom, spet, moja mentorica je pač tak primer človeka, ki se je raztrgal za svoje študente, vključno z mano, zato da smo vse skupaj speljali, kar pa še ne rešuje položaja tistih nesrečnikov, ki pa so vendarle obtičali v tem kolesju. Zelo konkretno, omenili ste vpisne pogoje, ki se spreminjajo s spremembo programov, in tukaj me zanima, ali lahko ukrepate. Mislim, da se oba strinjava, da je to krivično, da si praktično naredil študij do konca, s poklicno maturo, ker si se lahko, ne vem, 15 let nazaj na tak način vpisal, potem pa te vrže na bolonjski študij oziroma bi celo rad dokončal na bolonjskem študiju, pa tega ne moreš storiti, ker imaš zgolj poklicno maturo, ker so se razpisni pogoji spremenili. Mislim, to je nefer in me zanima: Ali lahko tukaj ukrepate in ali imate namen ukrepati? Tudi kar se tiče pritožb, reševanja določenih postopkov, zadreg, ste to odstopili visokošolskim zavodom, pa me vseeno zanima: Mislite nanje tukaj kaj pritisniti, jih prijeti, da se bodo te stvari zgodile na pravičen način? Ker tudi visokošolski zavodi so bili soočeni z maso študentov, ki je niso prav dobro požirali, je marsikdo lahko v teh birokratskih mlinih preprosto izletel, potegnil kratko. Sem že povedal konkreten primer študentke, ki je na enem oddelku normalno diplomirala, na drugem oddelku prav tako naredila vse izpite in diplomo, ampak zamudila za par dni, ker so ji pač fakultetni birokrati narobe povedali.
Gospa ministrica, izvolite, imate besedo.
Ponovno bi izpostavila pravilnik, ki smo ga sprejeli 21. januarja 2017, ki že v delu vaših vprašanj odgovarja na trenutno stanje. Gre za urejanje postopka vpisa v višji letnik študijskega programa, ko govorimo o posameznikih, ki pa niso uspeli do 30. 9. 2016 zaključiti svoj programski sklop, pa bodo morali za prihodnji vpis preveriti, kakšen del vpisnih pogojev izpolnjujejo in če jih ne izpolnjujejo v celoti, je domena zavoda tista, torej v skladu s programsko shemo, ki jo ponuja, na kakšen način bo zahtevala tudi priznavanje predhodno dobljenega znanja oziroma katere vrste obveznosti so še potrebne, da se izpolnijo. To je bilo v preteklosti in je in bo v pristojnosti visokošolskih zavodov. Gre namreč za programske sklope in vsebine, ki jih seveda mora potem kandidat/kandidatka doseči skozi svoje študijske cilje, ob seveda vseh predpogojih, zato da lahko rečemo, da je zaokroženo tudi celotno izpopolnjevanje in izpolnitev kriterijev programa, torej izpitnih in drugih zahtev. Je pa pomembno pri tem to, da smo seveda tudi v sodelovanju z NAKVIS ves čas, zavedamo se tudi še kandidatov in kandidatk, ki morda niso uspeli izpolniti teh pogojev, a vendarle po tem pravilniku in v skladu s preverbami na samih zavodih glede programskih shem in pridobivanja, priznavanja obveznosti, ki so jih že opravili, je potrebno, da so kandidati čim prej informirani o tem, zato smo tudi prosili visokošolske zavode, da o tem informirajo na čim bolj transparenten način, da se vsakdo lahko tudi v resnici hitro informira, na kakšen način lahko vstopa prav v svojem lastnem primeru naprej. Mislim, da je prav, da se ti prehodi omogočijo na način, da pa se ne more ločevati zdaj več, ker je zakonski rok potekel, med tistimi prejšnjimi in sedanjimi na način, da ne bi dosegali istih učnih ciljev oziroma študijskih ciljev in opravljali istih vsebin, če gre seveda za diplomo, ki jo bodo sedaj pridobili na enak način kot sedanji bolonjski kandidati in kandidatke.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru. Izvolite.
Lepa hvala. Bom uporabil ta instrument, ampak v resnici zato, da nadaljujem s polemiko, ker smo šele na čisto koncu prišli do srčike problema. In sicer, da so zapleti v zvezi s prehodom iz predbolonjskih študijskih programov v bolonjske v zadnji instanci oziroma najbolj operativni instanci stvar visokošolskih zavodov in domena visokošolskih zavodov in da se pač tudi tam lahko rešujejo, tudi sami, gospa ministrica, ste navedli par takih možnosti. Kar bi preprosto rad, je, da te visokošolske zavode vzamete malo v roke zaradi tega, ker – še enkrat –, vemo, kako se fakultetna birokracija obrača, vemo, da so posredi tudi kakšni profitni motivi pa kakšno mandarinsko kupčkanje študenti levo, desno. To je pač fakultetni in univerzitetni business as usual, če hočete. Ni pa prav, da nastradajo v tem procesu študenti, ki so pa res najmanj krivi za to, da se jim zdaj dogodi takšna krivica. Sploh tisti, ki so svoj študij vendarle pripeljali do konca ali pa skoraj do konca, pa jih je zdaj faks štrofnil s tem, da bojo morali najprej zmazek od diplomske naloge narediti, preden sploh lahko pridejo na drugo bolonjsko stopnjo in da potem lahko tam sploh magistrirajo in vmes še en kup nekih diferencialnih izpitov. To ni prav. Oprostite, to ni prav. Hvala.
Gospod Kordiš, zahtevate razpravo? Ne želite. Dobro. Gospa ministrica, hvala lepa. Imamo še zadnje poslansko vprašanje, in sicer bo gospod Marko Ferluga postavil poslansko vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Najprej protestiram. Se bom tukaj prvič nekako pridružil gospodu Kordišu, s tem da ga moram sicer malo popraviti, da tudi njegova dva kolega sta opustila vprašanja. Tako smo bili nekateri preskočeni in se mi tukaj postavlja potem temeljno vprašanje, ali ima smisla sploh to delovati in dajati ta vprašanja ali ne – kot prvo. Kot drugo, kot sem pregledal tukaj po seznamu, nas je bilo na prvem delu 28 vpisanih, ki bi želeli nekaj vprašati in izvedeti, in od tega je praktično ena četrtina ali se odpovedala ali ni vprašala. Mislim, da je to dokaz neke neresnosti. Ne bom govoril o imenih. Vsak sam zase dobro ve. Jaz se vedno pripravim na seje in tudi na to sem se pripravil in tudi ti dve vprašanji sem dal z vso resnostjo. Zdaj pa lep pozdrav obema ministricama, ki sta še tukaj. Naj mi ne zamerita, pa gremo zdaj na to temo, o kateri bom spraševal. Na Obali, kot povsod po Sloveniji, se žal srečujemo s težavo gradnje na črno, neupoštevanja gradbene zakonodaje in – kar je najhuje – z neučinkovitim ukrepanjem naših državnih organov. Za kaj gre tukaj? Na Obali so več ali manj znane dve ali tri takšne zelo zanimive točke. Ena izmed njih je ta famozna sušilnica sadja v Portorožu oziroma Sečovljah znamenitega gospoda Türka, kjer se je iz sušilnice prelevila v veliko vilo in se še zdaj ne more ukrepati. Drugo tako zelo zanimivo je alpsko naselje sredi našega Mediterana oziroma Obale, ko so prišli, bom rekel ti, ki so nad Črnim Kalom in so kar postavili hiše v obliki alpskih lesenih koč in se lepo širijo, ne glede na to, da so bili in opozorjeni in da so bile gradbene inšpekcije, ki ne vem, zakaj in ne vem, kako ne morejo ničesar ukrepati. Moje mnenje je, da se v teh primerih kaže ta strašanska neučinkovitost naše države. To je nesprejemljivo. Če pa dam na drugo stran, bom rekel, tako lahkotno uničenje oziroma radiranje tiste brunarice enega navadnega človeka, potem resnično se človek vpraša, kako in kaj je s to pravico v naši lepi zemljici. Potem pa imamo še tretji absurd te zadeve – bom moral končati, ker se mi zdi, da je pomembno, da to povem, tako da bom nadaljeval potem v drugem polčasu.
Hvala lepa. Preden dam besedo gospe ministrici, dovolite mi, gospod Marko Ferluga, da se strinjam z vašim protestom. Žal kot predsedujoči bi imel tukaj samo eno in edino alternativo, da bi prekinil sejo, kar pa bi bilo še slabše. Tako je naša odgovornost in naših sodelavcev, da skrbimo in bedimo nad potekom seje. Gospa ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen, imate besedo, izvolite.
Hvala. Pri delu inšpekcijskih služb seveda sama ne morem uporabljati podatkov v smislu konkretiziranja kateregakoli postopka. Inšpekcije so pri svojem delovanju samostojne, lahko pa povem, da v okviru inšpekcijskih postopkov gradbene inšpekcije v Sloveniji je teh zadev veliko, to smo že tudi velikokrat povedali. Seveda pa se ljudje na te inšpekcije še vedno obračajo, tako da dela, kot kaže, ne bo nikoli zmanjkalo. Vseeno bi rada pozornost postavila na temelju nelegalne gradnje, gradnje v prostoru na mestu, za katero ni pridobljeno gradbeno dovoljenje oziroma ni ustreznih dokumentov, in za neskladne gradnje – v tistem drugem primeru gre prav gotovo za neskladne gradnje – in postopki inšpekcij niso v obeh primerih enaki. Že v sprejeti zakonodaji imajo vodje gradbišča določene odgovornosti, ki pa jih povečujemo predvsem z novim Zakonom o graditvi objektov, ki se počasi približuje k obravnavi na Vladi, kajti sam postopek izdaje gradbenega dovoljenja predvideva, da se obvesti o pričetku gradnje tako upravno enoto kot potem preko aplikacije v PIS tudi inšpekcijske službe. Bodo pa vodje gradbišč nosili odgovornosti v primeru, ko bo šlo za neskladno gradnjo. Se bi pa – kar bilo seveda dobro in prepričana sem, da bomo v praksi vsaj v nekaterih primerih to sposobni izpeljati – za takšne gradnje ukrepalo v času same gradnje. Namreč, prav pri inšpekcijskih postopkih se srečujemo s prijavami včasih, ko nek objekt že 20 let je v prostoru, nikogar ni motil, potem pa medsebojni ali pa nesporazumi med sosedi povzročijo, da se potem takšni nesporazumi aplicirajo tudi na takšne pritožbe. Temu pač ne morem pritrditi, ne morem soglašati in sem velik nasprotnik prav tega. Je pa res, da ta nova zakonodaja predpisuje tudi legalizacije; legalizacije za objekte, v katerih se živi, in legalizacije za objekte, v katerih se vodi neka proizvodnja. Tako bo sprememb z novo zakonodajo veliko. Imeti idejo, da pa zaradi nove zakonodaje ne bo več nelegalnih in neskladnih gradenj, pa jaz te ideje nimam, predvsem zaradi tega, ker gre za neke vrste posebnost Slovencev. Vemo, da imamo veliko razpršene gradnje in seveda v teh nekaterih odmaknjenih kotičkih Slovenije se tudi takšne gradnje ne da prepoznati tako hitro kot v nekaterih urejenih okoljih. Ob tem, ko imam možnost, spoštovani poslanec gospod Ferluga, vam odgovarjati, bi vam pa rada povedala še to, da nobena od občin ob našem morju nima sprejetega občinskega prostorskega načrta. Namreč, tam se pa zapišejo vse te posebnosti, ki sodijo v neko okolje in prav gotovo naše Primorje ima posebnosti. V prostorskih aktih se določijo dovoljene posebnosti pri gradnji, kar je prav za te občine posebnost, pa je ta, da z občinskimi prostorskimi načrti nekatere občine niti niso začele postopka. To pa se mi zdi, da je prav, da povem tudi v tej sredini. To kaže tudi na odnos občin do svojih občanov. Če gledamo v slovenskem prostoru, je takšnih občin, ki niti niso sprejele sklepa o pripravi OPN, devet. Želim si, da bi to vsaj v letošnjem letu sprejele in pripravile občinske podrobne načrte.
Gospod Marko Ferluga, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Naj končam še en drug absurd od tistih dveh, ki jih imamo. Name se je tudi obrnil gostinec iz Kopra, ki je delal, se pravi, pridobil si je mnenje Zavoda za kulturno dediščino, dobil je odlok mestne občine oziroma odločbo mestne občine, dobil je odločbo Upravne enote Koper, dobil je s strani tudi inšpekcije, gradbene, vse pozitivno in potem se je to začelo vrteti z neko pritožbo nekega posameznika, tako da je prišlo tako daleč, da je dejansko prišla odloča o rušitvi enega dela tega objekta. Se pravi, da imamo na eni strani ljudi, ki poslušajo to reševati po vseh pravilih in dejansko se jim nagaja. Ti pa, ki delajo na črno, delajo pač neke svoje gradbene posege – pustimo to, kar je rekla sedaj ministrica, da jasno tudi OPN niso v občinah narejeni –, ampak ta dvoličnost ukrepanja gradbenih inšpekcij je na Obali, pa verjetno tudi širši v Sloveniji, nekako nesprejemljiva. Zato s tega mesta prosim vas ministrica, da boste poskušali vnesti ustrezne spremembe gradbene zakonodaje in teh notranjih aktov za hitro in učinkovito reševanje teh zadev. Saj veste sami, to ljudi najbolj boli, ko vidijo, da nekdo, ki ima neko finančno moč ali pa neko politično moč, lahko dela, kar hoče, drugi, pač navadni ljudje, se pa ne morejo nikakor obrniti na ničesar. Tako bo treba na teh področjih narediti neke meje in tudi neke učinkovite ukrepe v smeri reševanja tega neupoštevanja gradbene dokumentacije. Tako v tej smeri podpiram to prenovo gradbene zakonodaje in apeliram samo toliko na vas, da se usmeri [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo. Izvolite.
Hvala. Glede tega drugega dela, torej da bi morali biti ukrepi učinkoviti, uspešni, se z vami popolnoma strinjam. Mi poskušamo to rešiti v tej obstoječi pripravljeni zakonodaji. Glede na to, da se v naslednji fazi priprave te zakonodaje srečamo v Državnem zboru, boste verjetno tudi poslanci pomagali še pri tem delu, da bomo uspešnejši – v zadovoljstvo vseh naših državljanov. Hvala.
Hvala lepa. O vaših predlogih bo Državni zbor odločal danes, 30 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. S tem prekinjam tudi to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali čez pol ure, ob 14.10. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na vprašanja poslank in poslancev. Pregled predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministrice in ministrov z dne 27. 1. 2017 je objavljen na e-klopi. V skladu s predlogom poslanca mag. Branka Grimsa bo Državni zbor odločal o naslednje predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje mag. Branka Grimsa v zvezi z ukrepi Vlade glede migrantov. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Ker gospoda Grimsa pač ni, se mi zdi, da sem dolžan obrazložiti to zahtevo, vsaj zdaj, ko vas je večina poslancev tukaj. Poglejte, sam sem – mislim, da sredi lanskega leta ali pa že leta 2015 – začel opozarjati na stroške za prosilce za azil. Seveda je potem in medijsko in pod vplivom Vlade, drugega ne morem reči, ker je pač notranje ministrstvo dalo podatke, prišel ven en famozen podatek 29 evrov na mesec. Kako lepa laž, ker je logično, da ti človeka ne moreš živeti, nastaniti, nahraniti in vse ostalo za 29 evrov na mesec. Potem smo vrtali naprej in smo prišli do podatkov, štejejo pa vladni podatki, drugo ne more šteti, smo prišli do nekaj nad 600 evrov. Ko smo to spet preračunavali, ne gre skozi, je pa delno resnico povedal prejšnji finančni minister na enem od poslanskih vprašanj. Rekel je tako: »Prosilec za azil nas stane okoli tisoč 600 evrov na mesec.« Potem je to obveljalo kot uraden podatek – ki ga mediji v glavnem ne objavljajo, to je tudi jasno kot beli dan – do Računskega sodišča, ki pa je izdalo pred dnevi to revizijsko poročilo in računski sodniki so povedali svoje. Tudi za tiste, ki to želite preverite, lahko si pogledate stran 40, druga vrstica: tisoč 963 evrov na mesec na enega prosilca za azil. Na enega prosilca za azil! Tu bodo tisti, ki želijo minimalizirati, kot je želel predsednik Vlade zjutraj, rekli, stroške zaposlenih vstran, stroške azilnega doma vstran, stroške ogrevanja vstran, pa bodo spet prikazali neko minimalno cifro. To je zavajanje državljanov, kar je počel predsednik Vlade danes dopoldan v odgovoru. Ne morete dati stroškov zaposlenih stran, ne morete dati stroškov prehrane stran, ne morete dati stroške azilnega doma stran, ker to so stroški. To so stroški. Če prosilcev za azil ne bi bilo, teh institucij in zaposlenih ne bi bilo. Je tako? Se pravi, bomo kar priznali to, kar je reklo Računsko sodišče, tisoč devet sto 63 evrov na mesec na enega prosilca za azil. Ob tem seveda navajamo še mnoge druge podatke o plačah, o pokojninah in tako naprej, o stanovanjih, ki jih zdaj opremlja Vlada. To je tema, zagotovo je to tema, ki se je verjetno večina tukaj boji. Ampak glejte, to je tema, o kateri moramo govoriti, ne zaradi nas, ne zaradi političnih točk, zaradi davkoplačevalcev, ki to plačujejo. Oni si to zaslužijo, zato seveda želimo razpravo. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu poslanske [[…]]V osebnem imenu? [[oglašanje iz dvorane]] Aha, prehitro dviga roko. Torej za naslednjo, prav. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti pa 42. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Luke Meseca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje Luke Meseca v zvezi z dvigom minimalne plače. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Luka Mesec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Premierju sem postavil vprašanje, zakaj noče povišati minimalne plače na 700 evrov neto do jeseni, kot smo predlagali v Združeni levici. V odgovoru mi je med drugim rekel, da zato ker niso oni povzročili krize. To je res, ampak moja poanta je bila drugje. Ta vlada krizo rešuje na način, da iz nje vleče samo 10 % najbogatejših ljudi, do ostalih 90 % pa letijo samo drobtinice. Ker je premier Cerar jasno izrazil nestrinjanje s predlogom, da se minimalna plača dvigne, da se poskrbi za standard ostalih 90 %, predlagam, da Državni zbor o tem, kako bomo poskrbeli za njih, opravi splošno razpravo. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti pa 39. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Ive Dimic bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje Ive Dimic v zvezi z vladnimi ukrepi v podporo družinam. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, prosim vas za podporo, da bi v Državnem zboru vendar le opravili neko širšo razpravo, ki bi šla nasproti mladim: na kakšen način bi poskušali mlade zadržati v Sloveniji, kako jim bi zagotovili stanovanja in seveda delovna mesta in posledično tudi, na kakšen način spodbudili, da bi se tudi odločili, da bi si ustvarili družino. Ker ne nazadnje, tako kot sem že v poslanskem vprašanju predsedniku Vlade povedala, imamo resno težavo z demografsko sliko. Na to nas opozarjajo vsi kazalci, tudi Umar je opozoril, da vendarle nekaj moramo narediti na področju večjega števila rojstev. Seveda večjega števila rojstev brez tega, da naredimo za mlade ugodne pogoje, da bodo imeli službe, da bodo imeli možnost do stanovanju – in seveda tudi ostali ukrepi v podporo družine. Ravno tu imam že predlog sprememb in dopolnitev Zakona o uravnoteženju javnih financ, ki govori ravno o tistih ukrepih, ki so bili po ZUJF odvzeti in se zdaj praktično vračajo na raven pred letom 2012, zato ker smo v Novi Sloveniji prepričani, da so to bili ukrepi, ki dejansko so pomagali in so tudi pokazali neke učinke. Seveda pa to ni dovolj, če ne bomo zadržali mladih. Prosim za podporo. Hvala.
Ta zadnji del ni bi potreben za obrazložitev lastnega glasu, ampak neodvisno od tega, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 39. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Franca Breznika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospoda Zdravka Počivalška ter ministra za zunanje zadeve gospoda Karla Erjavca na poslansko vprašanje gospoda Franca Breznika v zvezi s spremenjeno zakonodajo v Republiki Avstriji. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 40. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Mihe Kordiša bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Maje Makovec Brenčič na poslansko vprašanje Mihe Kordiša v zvezi s prehodom študentov s starega študijskega programa na bolonjski študij. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 41. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem 1. točko dnevnega reda in 26. sejo Državnega zbora. Vsem želim res lep in miren vikend, karkoli že vsaki ali vsakemu izmed vas to pomeni.