Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 13. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne moreta udeležiti naslednji poslanki in poslanci: mag. Jana Jenko, gospa Suzana Lep Šimenko, dr. Milan Brglez, dr. Mitja Horvat in mag. Anže Logar. Vse prisotne lepo pozdravljam! Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to so Vprašanja poslank in poslancev. V okviru te točke bodo danes na poslanska vprašanja poslank in poslancev odgovarjali ministrice in ministri. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Ministrice in ministri odgovorijo na vprašanja v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministricam in ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne dobi odgovora, mu mora ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bomo vprašanje uvrstili na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko sta se za danes opravičili: ministrica za kulturo mag. Julijana Bizjak Mlakar in ministra za zdravje Marija Milojka Kolar Celarc. Prehajamo na odgovore na poslanka vprašanja, postavljena na 12. seji zbora. Ministrica za notranje zadeve mag. Vesna Györkös Žnidar bo odgovorila na vprašanje gospe Suzane Lep Šimenko v zvezi s številom prijavljenih oseb na istem naslovu. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala za besedo, predsedujoči. Poslanka Lep Šimenko mi je postavila vprašanje v zvezi z velikim številom stalno in začasno prijavljenih oseb na istem naslovu, v zvezi s čimer mi je postavila pet podvprašanj, kar se tiče števila lokacij oziroma naslovov, kjer je na stanovanjsko enoto prijavljenih deset ali več oseb. Podatki Centralnega registra prebivalstva na dan 23. november izkazujejo, da je v Republiki Sloveniji skupaj 4 tisoč 46 naslovov v stanovanjskih ali večstanovanjskih objektih, v katerih je stalno prijavljenih več kot deset posameznikov, in 734 naslovov v stanovanjskih ali večstanovanjskih objektih, v katerih je začasno prijavljenih več kot deset posameznikov. Poslanka je postavila tudi podvprašanje, ali ti ljudje na teh naslovih dejansko bivajo. Tu lahko povem, da prijavno in odjavno obveznost določa Zakon o prijavi prebivališča. Določena je zakonska obveznost posameznika, da na naslovu, kjer stalno prebiva, prijavi stalno prebivališče, kakor tudi vsako spremembo oziroma odjavo, če se stalno odseli z območja Republike Slovenije. V določenih primerih je dolžnost prijave in odjave prebivališča lahko tudi na stanodajalcu, kot je tudi v primeru, ki ga je poslanka izpostavila. Izpostavila je naslov Štrekljeva ulica 24 v Mariboru. V zvezi s tem naslovom je tudi policija izvedla določene postopke glede na to, da policija zaznava, da na nekaterih naslovih se prijavlja večje število tujcev. V teh primerih sodeluje tudi z upravnimi enotami in jih o svojih ugotovitvah seznanja oziroma jim v reševanje v skladu z Zakonom o prijavi prebivališča odstopa vse podatke in obvešča tudi druge pristojne organe. Kadar pa policija zazna sum storitve kaznivega dejanja, tudi pod usmeritvami tožilstva, poda kazensko ovadbo. Tako je bilo tudi v izpostavljenem primeru na naslovu Štrekljeva ulica 24, Maribor, kjer je policija zaznala zakonske znake kaznivega dejanja overitve lažne vsebine po 253. členu Kazenskega zakonika in tudi ovadila odgovorno osebo družbe, ki upravlja s samskim domom na omenjenem naslovu. Na vprašanje, ali in kako se preverja dejansko bivanje teh oseb na istem naslovu, lahko povem, da mora posameznik ob prijavi na upravni enoti izkazati, da ima pravico prebivanja, z ustreznimi dokazili. Seveda, če pristojni organ podvomi v resničnost, lahko upravna enota izvede postopek preverjanja resničnosti prijave, v določenih primerih pa lahko uvede tudi postopek ugotavljanja dejanskega stalnega prebivališča. Oba postopka sta upravna postopka v skladu z Zakonom o splošnem upravnem postopku. Poslanka je postavila tudi podvprašanje, ali se nihče ne vpraša, v kakšnih bivanjskih razmerah ti ljudje živijo. Ob prijavi prebivališča se bivanjskih razmer posameznikov ne preverja. Namreč, ustavna pravica posameznika je, da si izbira prebivališče, zato tudi postavljeni kriterij in preverjanje bivanjskih razmer lahko privede do situacije, da bi lahko zavrnitev prijave povzročila škodo posameznikom, ki ne bi mogli uveljavljati določenih pravic, ki so vezane oziroma pogojene s prijavo prebivališča. Tudi to bi v praksi lahko privedlo do povečanja števila fiktivnih prijav. Tako je Zakon o prijavi prebivališča zgolj registracijske narave in se tudi ne more preko tega reševati stisk posameznikov, ki morebiti živijo v neustreznih bivanjskih razmerah. Poslanko je tudi zanimalo, kateri so razlogi za prijavo večjega števila oseb na istem naslovu. Razlogi so različni. Lahko gre za čisto navadno situacijo, da skupaj živi večja družina ali celo več generacij ene družine. Potem gre lahko za večstanovanjske zgradbe. Lahko je na naslovih stanodajalcev prijavljenih začasno več oseb, kot na primer v konkretnem primeru, ki ga je poslanka izpostavila, torej samski domovi. Lahko gre tudi za situacijo, da je več oseb prijavljenih na naslovih zavodov za prestajanje kazni. Ne nazadnje pa gre lahko v teh situacijah tudi za najbolj občutljive skupine posameznikov, ki sicer ne izpolnjujejo pogojev za prijavo prebivališča na konkretnem naslovu in se jim tako v postopku ugotavljanja dejanskega stalnega prebivališča lahko določi tako imenovano zakonsko prebivališče na naslovu organa ali organizacije, kjer takšen posameznik pridobiva pomoč, in tudi v teh primerih je lahko hkrati prijavljenih do več deset posameznikov.
Hvala lepa. Ministrica za notranje zadeve mag. Vesna Györkös Žnidar bo odgovorila na vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s pripravami Republike Slovenije na morebiten naslednji val migrantov na mejah Republike Slovenije.
Hvala lepa, ponovno, za besedo. Kar se tiče priprave Slovenije na morebiten drugi val, lahko povem, da je ta situacija že mimo oziroma drugi val smo že doživeli in smo bili nanj pripravljeni, o čemer smo tudi javnost sproti obveščali. Tako mislim, da je treba na to vprašanje odgovoriti predvsem tudi v drugih segmentih, kakor je bilo zastavljeno, predvsem kar se tiče vračanja. Tukaj lahko povem, da pravna določila glede odgovornosti držav za prevzem oziroma vračanje tujcev med državami so znana, vendar pa v dani situaciji ta določila zahtevajo premislek oziroma sploh vprašanje izvršljivosti evropskega acquis glede na to, da v praksi prihaja do velikih odklonov pri upoštevanju pravil s strani držav članic. Ta pravila so glede na množičnost prihoda migrantov v praksi težko izvedljiva. Nemčija že od samega začetka poudarja pomen Dublinske uredbe, tudi je v določenem časovnem obdobju suspendirala iz humanitarnih razlogov za Sirce, dejansko pa izvedba teh določil v praksi ni tako enostavna glede na to, da se tudi v Nemčiji tujci poslužujejo – ne glede na politiko odprtih vrat, ki jo je Nemčija vodila iz humanitarnih razlogov – tudi pravnih sredstev na vseh instancah. Tako je dejansko udejanjanje Dublinske uredbe v praksi zelo težko. Tudi Slovenija je na začetku poskušala upoštevati evropsko zakonodajo in mednarodne konvencije, kar se tiče vračanja teh oseb, ni vračala v nevarne države, vendar pa, kot vemo, je Hrvaška zavrnila vračanje ekonomskih migrantov in to dejansko ni bilo mogoče. Ampak v tem kontekstu je treba poudariti predvsem tudi to, da Slovenija za veliko večino ni prva država, ki vstopa v Evropsko unijo, ker nimamo zunanje meje Evropske unije, in ne nazadnje tudi države, ki so v tem pasu, torej na zahodni balkanski poti, v tem trenutku ne izvajajo Dublinske uredbe. Tako se bo, kar se tiče bodoče rešitve, treba dogovoriti za enoten način glede na to, da enotnega pristopa v tem trenutku na nivoju Evropske unije nimamo, seveda pa je treba vložiti več naporov s strani Evropske unije v aktivno politiko vračanja glede na to, da je to tudi bistvo učinkovite ureditve, ki bi zagotavljala, da se v Evropski uniji zagotavlja pomoč oziroma mednarodno zaščito samo tistim osebam, ki to pomoč dejansko potrebujejo, medtem ko je ekonomske migrante treba vračati. Prav tako bi deljenje na varne oziroma nevarne države s strani nemških ali katerih drugih sodišč bilo politično problematično glede na to, da tukaj prihaja potem do cepitve ugodnosti schengna za ene države, dolžnosti iz Dublina za druge države. Tudi glede tega pričakujemo odgovore Evropske komisije, ki je skrbnik pravnega reda in mora tudi ustrezno urediti te situacije, ki bi lahko povzročale nedopustno diskrecijo pri vračanju. Ocene o številu vrnjenih tujcev ne moremo podati, saj je to odvisno tudi od trenutne migracijske politike sosednjih držav. Nastanitev in oskrba migrantov bi tudi v teh primerih potekala v skladu z načrti. Število tujcev, ki bi obstalo na našem ozemlju, pa je odvisno od celotne situacije in od vprašanja, koliko oseb bi dejansko takrat imeli na območju Republike Slovenije. Kar se pa tiče zapiranja meje, to bo pa v veliki meri odvisno od načina ravnanja vseh sosednjih varnostnih organov in spoštovanja dogovorov. Slovenija je določene ukrepe že predvidela in jih tudi izvaja in v vsakem primeru bo naredila sorazmerno stopnjevanje ukrepov glede na situacijo. Glavni namen izvajanja vseh teh ukrepov pa je nadzor državne meje oziroma vzpostavljanje takšnih pogojev v bodoče, da bo udejanjanje schengenskega reda v praksi dejansko mogoče na optimalen način.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. V uvodu moram spomniti, da je to poslansko vprašanje bilo postavljeno 15. 10., takrat sem ga oddal. To pomeni prej, preden se je začel drugi migrantski val. Ministrica je bila odsotna, zato odgovarja danes. V zvezi s tem kaže še na nekaj opozoriti. Ministrica, imate veliko srečo, ampak srečo z opozicijo. Zakaj? Odsotnost s seje Državnega zbora je mogoča samo, če ste v tujini in ne, če ste na Šentilju ali če ste v Brežicah. Ampak ta državni zbor oziroma vodstvo tega državnega zbora to očitno tolerira, kar ni bilo mogoče ne leta 2012 in ne leta 2004–2008, ko so bila ta pravila vzpostavljena. Tako si moramo tu naliti čistega vina. Kar se tiče pa vašega odgovora, pa poglejte naslednje. Vi trdite, da smo bili pripravljeni. V tem ne bova nikoli prišla skupaj, ali smo bili pripravljeni ali ne; jaz trdim, da ne. To pripravljenost bi vi skušali meni utemeljiti na naslednjem primeru. Tri tedne nazaj so mediji poročali, da je bil 32-letni hrvaški državljan ustavljen pri Pincah na Petrolovem bencinskem servisu. V avtu je imel sedem mladoletnikov iz Kosova, želel je v Avstrijo, policisti so ga ustavili, mladoletnike je prevzel center za socialno delo, vozilo je bilo zaseženo, preiskovalni sodnik je odredil 30-dnevni pripor zaradi suma kaznivega dejanja po 308. členu Kazenskega zakonika, to je ilegalno tihotapljene ljudi čez mejo. Hrvaški državljan je uporabljal svoj avto in je koristil svoj bencin. Povejte mi: Kakšna je razlikam med hrvaškim policistom, hrvaškim državljanom in našimi policisti, ki počnejo to isto, vozijo z južne meje na severno mejo? Razložite mi: Kakšna je pripravljeno Republike Slovenije na drugi migrantski val? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovorila vam bo gospa ministrica, gospa Žnidar.
Kar se tiče pripravljenosti Republike Slovenije, je bilo v preteklem času ogromno povedanega. Mislim, da niti ni časa, da vse ukrepe, ki smo jih naredili in ki jih še bomo sedaj, tukaj razčiščujemo. Očitek nepripravljenosti se ne ujema niti z dejanskim stanjem na terenu, kaj šele z vsemi ukrepi, ki jih je Vlada naredila in ki se kažejo tudi v dobri pripravljenosti naših operativnih služb, razen če morda s tem očitkom nepripravljenosti želite izreči nezaupnico slednjim, vendar pa mislim, da to ni vaš namen. Dejansko je primarni interes Vlade v vsakem primeru zagotavljanje reda in varnosti države in to počnemo z velikimi napori. Slovenija v tem trenutku še vedno ostaja varuh schengenske meje, je pa res, da ta pravila niso prilagojena na dano situacijo, tako da lahko povem, da v določenem segmentu se schengen še vedno izvaja, v določenem pač ne glede na to, da gre za res masovne prihode velikega števila ljudi in temu primerno tudi policija prilagaja vse ukrepe, izvaja ukrepe tako na meji kot tudi v notranjosti. Ne nazadnje ta primer, ki ste ga navedli, kaže na to, da policija učinkovito tudi v notranjosti države izvaja ukrepe, glede na to, da vemo, da bistvo schengna je tudi v tem, da se z izravnavalnimi ukrepi nadzor državne meje prenaša v notranjost. Dejstvo je, da niti nacionalna niti evropska zakonodaja nista prilagojeni za masovni prihod ljudi na našo mejo, še posebej ne v primerih, ko te osebe dejansko ne želijo zaščite, želijo v ciljno državo, ki so kot ekonomsko najmočnejše države dejansko prevzele velik del tega bremena. V tem trenutku postopek po črki zakona ni mogoč, to potrjuje ne le praksa Slovenije, ampak tudi praksa drugih držav, tako Avstrije in Nemčije. V vsakem primeru je treba imeti tudi v vidu to, da množične, masovne nepredvidljive migracije prinašajo tudi s seboj nevarnost določenih novih varnostnih situacij. Vemo, da ni enoznačnega odgovora na to vprašanje in tudi ni enoznačnega ukrepa. Lahko pa povem in to smo tudi že v preteklem času dokazali, da slovenska vlada se odziva trezno, se odziva sorazmerno in tudi kredibilno.
Izvolite, dr. Vinko Gorenak. Zahteva za razpravo.
Dodatnih vprašanj ne morem postavljati, zato seveda zahteva za razpravo. Vprašal sem, kakšna je razlika med Hrvatom, ki je tihotapil, in med našimi policisti – tega odgovora ni. Mi napredujemo oziroma vi napredujete in tudi predsednik Vlade napreduje, ampak z oceno nezadostno. Sedaj že govorite o tem, kako ne varujemo schengenske meje. To sem danes prvič slišal iz vaših ust pred kamerami, kar je sicer resnica, od vsega začetka, zato se moramo na razpravi v državnem zboru tudi pogovoriti, zato jo tudi predlagam. Gre pa to predvsem za vprašanje razlike med tem, kar naša vlada govori, in med tem, kar naša vlada dela. Bom dal nekaj primerov, s katerimi želim utemeljiti to mojo zahtevo. Predsednik Vlade ali pa vi, potem tudi v Sloveniji, tam pred Downing Streetom 10 reče, da smo kredibilen partner schengena. Kako pa? Četrt milijona nezakonitih migrantov, enakih tistemu hrvaškemu pri Pincah, je ta država na račun davkoplačevalcev s prevoznimi sredstvi pretihotapila, to je točen izraz po 308. členu zakona, na severno mejo. Vi pa govorite, da ste kredibilen član! Potem ste vi rekli ali pa predsednik Vlade, eden od vaju, je rekel, da nikoli ne bomo pristali na schengen na Karavankah. Krasna izjava! Jaz tudi ne bom nikoli pristal na to, da bom zbolel. Ne bom pristal na to, da bom zbolel. Ampak veste, to ni odvisno od moje volje, tudi schengen na Karavankah, ki po mojem to vlado pelje pred hitro sodišče, vsaj to je moje mnenje, je ena od tistih stvari, ki ni odvisna od slovenske volje. To je odvisno od volje tujcev, Nemcev, Avstrijcev in drugih. Potem sem včeraj tudi slišal tam – pa zdaj ne smem omenjati posameznikov v tej dvorani –, govorim pa o debati na Planetu, vašo predstavnico, ki je [[…]]Vse bi razumel, če bi šlo za osebo, ki nima pojma o policiji, tako pa gre za bivšo policistko, ki govori, kako varujemo schengen, kako je vse v redu v tej naši državi. Mi nismo dolžni, da so dolžni tisti tam dol, torej Grki. Mi imamo enake dolžnosti kot Grki, ker smo zunanja članica schengna. Vse to so razlogi, zaradi katerih mislim, da se moramo zelo jasno pogovoriti o teh zadevah, sicer imam pa še eno poslansko vprašanje, tam bolj temeljit. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem odgovoru bo odločal Državni zbor danes v okviru glasovanj. Ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak bo odgovorila na vprašanje gospe Marjane Kotnik Poropat v zvezi z dobičkom domov za starejše. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Spoštovane kolegice in kolegi! Vprašanje, ki je bilo postavljeno, se je nanašalo na višino oskrbnine v domovih za starejše in dobičkih oziroma bolje bi bilo reči presežkih prihodkov nad odhodki, ker dobičke po zakonu, ker gre za javne zavode, kjer ves denar, vse presežke morajo vključiti nazaj v dejavnost, težko govorimo o dobičkih, ki se v javnih domovih dejansko ne morejo ustvarjati. Če pogledamo ceno, določa oblikovanje cene v domovih za starejše Pravilnik o metodologiji za oblikovanje cen socialnovarstvenih storitev. V tem pravilniku se upoštevajo elementi za izračun cen storitev, in sicer stroški dela, stroški materiala in storitev, stroški amortizacije in investicijske vzdrževanja ter stroški financiranja. Usklajevanje cen poteka enkrat letno, s 1. Marcem, na podlagi v Uradnem listu objavljenega Sklepa o rasti elementov cen socialnovarstvenih storitev in Sklepa o določitvi standarda povprečne plače ter stroškov in odhodkov storitev oskrbe institucionalnega varstva za osebe, starejše od 65. let, ter za odrasle osebe s posebnimi potrebami v posebnih socialnovarstvenih zavodih in enotah domov za starejše, ki ga je mogoče upoštevati v cenah storitev. Pri tem se stroški dela usklajujejo skladno s spremembami kolektivnih pogodb in drugih aktov za določanje plač, stroški materiala in storitev pa skladno z letnim indeksom cen življenjskih potrebščin. V letu 2015 se stroški dela in materialni stroški kot elementi izračuna cen niso bistveno spremenili. Zavodi pa imajo na podlagi pravilnika možnost, da v ceno uveljavijo tudi stroške amortizacije investicijskega vzdrževanja in financiranja. Najnižja oskrbnina v domu za starejše znaša 15,88 evra na dan, kar preračunano mesečno prinese 476 evrov. To je za najcenejšo oskrbo, to je oskrba 1, ki je namenjena stanovalcem, ki zaradi starosti ali drugih razlogov, ki spremljajo starost, niso sposobni za popolnoma samostojno življenje in potrebujejo manjši obseg neposredne osebne pomoči. Oskrba 1 vključuje stroške nastanitve, pranja, skrbi za osebno higieno in prehrano. Višina oskrbnine oziroma cene pa se določi za standardno storitev v dvoposteljni sobi s souporabo sanitarij. Najvišja oskrbnina v domu za starejše, govorimo o javnih zavodih, znaša 24,57 evra na dan, kar pomeni 762 evrov mesečno. Povprečje v javnih zavodih je 17,44 evra na dan, to je mesečno 541 evrov. Imamo torej 59 domov javnih domov za starejše in domovi za starejše, kot sem rekla, ne ustvarjajo dobičke, ampak presežke prihodkov nad odhodki, saj zakon o zavodih določi, da cilj opravljanja dejavnosti v javnem zavodu ni pridobivanje dobička. Zavod sredstva za svoje delo pridobiva s plačili za opravljene storitve, to je s plačili oskrbovancev, in z doplačili zavezancev za plačilo, to je doplačil svojcev, doplačil občin, Zavoda za zdravstveno zavarovanje, iz naslova prodaje blaga in storitev na trgu ter iz naslova izvajanja pomoči na domu ter tudi iz drugih virov na način in pogoji, določenimi z aktom o ustanovitvi. Ustvarjeni presežek prihodkov nad odhodki pa sme zavod uporabiti izključno za opravljanje in razvoj svoje dejavnosti, če ni z aktom določeno drugače. Glede na vse, kar se sedaj dogaja z domovi, smo na ministrstvu vseeno ustanovili delovno skupino za pregled tega pravilnika, elementov teh cen. Če bi se pokazalo, da je ustvarjanje presežkov, torej več prihodkov nad odhodki, in da je zaradi tega mogoče znižanje cene oskrbnine oskrbovanega dneva, bomo to storili. Je pa dejstvo, da je kar nekaj zadnjih let, na žalost, to je ugotovilo tudi Računsko sodišče, da se s temi oskrbninami, torej iz tega, kar ljudje plačujejo, na žalost pokrivajo tudi stroški zdravstvene oskrbe, ker Zavod za zdravstveno zavarovanje ne pokriva v celoti teh stroškov. Torej je nujno je na tem področju tudi vzpostavitev integrirane storitve v okviru dolgotrajne oskrbe. Prav danes poteka celodnevni seminar na to temo s predstavniki WHO, Ministrstvom za zdravje in našega ministrstva, kjer bomo iskali skupne rešitve. Dejstvo je, da bi te težave visokih, dejansko visokih stroškov za domove za starejše, ki jih ljudje plačajo iz svojega žepa, lahko delno z integrirano storitvijo dolgotrajne oskrbe. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Marjana Kotnik Poropat – zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani, lep pozdrav vsem. Spoštovana ministrica, zahvaljujem se vam za ta odgovor. Nimam dopolnilnih vprašanj in res je, odgovor je bil temeljit in obsežen in hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Mag. Anže Logar je opravičeno odsoten, vprašanje bo zastavila Violeta Tomić ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite. Gospa Violeta Tomić, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Moje vprašanje je ministrici za okolje in prostor Ireni Majcen. Ministrstvo za okolje in prostor je v Pravilniku o odvzemu osebkov vrst rjavega medveda in volka iz narave za obdobje od 1. oktobra 2015 do 30. septembra 2016 predvidelo odstrel 7 volkov. Kot navajate na vaši internetni strani, to število po mnenju strokovne ocene ne bo ogrozilo ugodnega stanja populacije volkov. Odstrel je usmerjen na manjše in mlajše živali, z upoštevanjem v pravilniku predvidene prostorske razporeditve. Zaradi zmanjšanja možnosti vpliva na socialno strukturo tropa je predpisana določba, da se odstrel zaključi, takoj ko so iz kateregakoli vzroka mrtvi trije odrasli volkovi – stari 2 leti ali več. Habitatna direktiva pod določenimi pogoji državi dovoljuje poseganje v populacijo zaščitene vrste živali. Država je napolnila možnost točke E iz prvega odstavka 16. člena direktive z dodatnim razlogom izjeme – odvzem iz narave, odstrel, je dovoljen tudi "zaradi uravnavanja velikosti vrste z okoljem". Po Habitatni direktivi odstrel ne sme škodovati ugodnemu stanju populacije, vpliv odstrela pa lahko ocenjujemo šele, če imamo podatke o stanju populacije. Zadnji verodostojni podatki o populaciji slovenskih volkov so dostopni za leto 2012. Takrat se je število volkov v Sloveniji gibalo med 45 in 55. Letno iz narave odvzamemo okoli 26 % volkov, z odstrelom, povozi in ostala poznana smrtnost, dodatno pa jih izgine še okoli 21 % z emigracijami in nezaznamovanimi smrtnostmi. Rezultati kažejo, da številčnost izjemno niha na letni ravni, med leti pa je zelo stabilna. Naši volkovi so del dinarsko-balkanske populacije in skoraj polovica tropov se giblje na obeh straneh slovensko-hrvaške meje. Kljub temu da na Hrvaškem velja moratorij na odstrel volkov, jih bomo pri nas letos odstrelili dvakrat več kot lani, čeprav podatkov o populaciji volkov sploh nimamo. Zaradi tega vas sprašujem: Zakaj, kljub temu da nimamo zanesljivih podatkov populacij volka v Sloveniji, z novim Pravilnikom o odvzemu osebkov vrste rjavega medveda in volka iz narave še dodatno dvigujete dovoljeno letno kvoto za odstrel volkov za skoraj sto odstotkov v primerjavi z lanskim letom, čeprav je bila ta kvota že lani presežena? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Ministrica gospa Irena Majcen, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana gospa poslanka Violeta Tomić! Pri naslavljanju vprašanja name, priznam, da je uporaba termina odvzema in uporaba termina odstrel neenaka. Namreč, sam pravilnik govori o odvzemu – in ena od možnosti odvzema katerekoli živalske vrste iz njene populacije je odstrel – in tudi primerjava podatkov, kot ste jo vi navajali, zame ni relevantna, ker ni takšna. Bom skušala to tudi razložiti. Ko govorimo o lanskem letu, je treba pri tem vseeno povedati, da je načrtovalno obdobje za upravljanja z velikimi zvermi obdobje med začetkom oktobra tekočega leta in konec septembra naslednjega leta. Ne gre za koledarsko leto, gre za takšno obdobje. V primerjavi z letom 2014/2015, ko je bil s pravilnikom prav tako kot letos predviden odvzem sedmih volkov. V lanskem letu so od teh dovoljenih odvzemov sedmih volkov bili štirje odstreli in trije odvzemi iz drugih vzrokov. Sedaj, če govorimo o odvzemih, so ti drugi vzroki lahko bolezen, lahko je starost, povoz, lahko je tudi kakšen drug vzrok. V letošnjem letu s tem pravilnikom ohranjamo število osebkov sedmih volkov za odvzem iz populacije, temelji pa to število predvsem na podatkih Zavoda za gozdove Slovenije, ki na več načinov ugotavljal številčno stanje populacije. En od njih je možnost odziva na oglašanja teh strokovnih sodelavcev, torej se volkove kliče. Potem se zbirajo materialni sledovi: blato, dlaka, tudi škodno dogodki, kjer se ugotavlja analiza DNK, tako so vsi podatki strokovno pripravljeni, strokovnjaki Zavoda za gozdove podajo to opazovano in predvideno številčno stanje, ki kaže na to, da se populacija volkov ni zmanjšala. V letošnjem letu, torej od oktobra pa naslednjega leta septembra, torej to obdobje je predvideno, kot sem že omenila, ponovno tolikšno število za odvzem kot v lanskem letu, res pa je, da se ta odvzem potem vrši glede na same druge vzroke odvzema in se omeji število volkov, ki se iz populacije odvzamejo z odstrelom. Tako je vsaj v tem času mogoče te stvari uravnavati na takšen način. To, da se volkovi selijo, da je enotna populacija, to priznam, da imate pa pravilne podatke. Volkovi, ne samo da se s Hrvaške, verjetno tudi nižje, torej iz Bosne in Hercegovine, se te selitve opravljajo predvsem, ko se formirajo nove družine. Po drugi strani pa na nek način spremljamo na ministrstvu tudi odzive naših prebivalcev, torej Slovencev, ki imajo težave z agresivnostjo teh tropov predvsem pri napadih na domače živali. Tu je največ napadov na ovce. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Violeta Tomić, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala za ta odgovor. Skladno s Habitatno direktivo Sveta Evrope, ki jo verjetno zelo dobro poznate, mora država, da dovoli odstrel, med drugimi izkazati obstoj izpolnjenosti naslednjih pogojev: obstoj problema in reševanja le-tega. Pri tem mora država opraviti tri teste za ugotovitev dopustnosti izjeme. Prvič, prikazati stanje populacije. Drugič, da je to stanje ugodno. In tretjič, da ukrep odstrela ne bo ogrozil ugodnega stanja vrste. Da utemelji vrsto ukrepa odvzem in zadrževanje oziroma če je razlog škoda, ulov posameznih osebkov in redčenje populacije zavarovanih živalskih vrst – redčenje populacije je skrajni ukrep, kot ste že sami rekli, in bi morala država ovrednotiti morebitno neučinkovitost vseh drugih mogočih ukrepov. Tudi pravilnik o odvzemu medvedov in volkov govori o odvzemu, ki se sicer izvrši z odstrelom, vendar odstrel ni edini mogoč način odvzema osebka iz narave, kot se obe strinjava. Republika Slovenija pri uravnavanju populacije volka v Sloveniji doslej ni izkazovala izpolnjenosti nobenega od teh pogojev, zato krši Habitatno direktivo. Slovenija ni izkazala pozitivnih rezultatov potrebnih teh treh prej omenjenih testov. Problema škode na drobnici in krivolova, ki sta glavna razloga za odstrel, ne prikazuje realno in na podlagi podatkov, ki bi nakazovali na obstoj in obseg problema, in hkrati ne išče drugih možnosti za reševanje problemov, ki jih naslavlja z ukrepom odstrela volkov. Zato me zanima: Ali obstajajo razlogi za odstrel volkov po prvem odstavku 16. člena direktive ali za reševanje teh razlogov ni druge zadovoljive možnosti? Ali predlagani odstrel volkov res ne škoduje vzdrževanju ugodnega stanja ohranjenosti vrste? Hvala za odgovore.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Dejstvo je, da je uravnavanje populacije zaščitenih divjih živali s številkami vseeno manj mogoče podkrepiti, kot recimo pri reji domačih živali, kjer se to da po vseh nalogah, ki jih lastnik živali – torej, številčenje, prijava poginov, odvoz kadavrov – izvaja. Tam je številčno stanje dokazljivo in ga je mogoče v vsakem primeru ugotoviti. Pri divjadi je ta stvar manj oprijemljiva. Kako dokazati, da je številčno stanje relativno ugodno, je, sem povedala, mogoče preko strokovnjakov Zavoda za gozdove, zato se uporabljajo razpoložljive metode. Ni samo opis živali ali fotografija živali ali pa slikanje živali. Gre za res posredne materialne sledove. Podobno ravnajo tudi drugod znotraj Evropske unije, ko govorimo o tej direktivi. Upam si trditi, da je Slovenija pri vzpostavljanju ugodnega stanja relativno uspešna, glede na to, da je med najvišjimi deleži tudi področje Natura 2000, da imamo precej dobro stanje ne samo volkov, tudi medvedov, da je pravzaprav težava pri zagotavljanju ugodnega stanja risov in v tem delu sem prepričana, da te strokovne službe Zavoda za gozdove dajejo dovolj relevantne podatke in ministrstvo ali pa jaz sama nimamo nobenih pomislekov glede teh podatkov. Je sam odvzem iz populacije seveda tudi – vemo, da v družini, kjer je nekoliko večje število potomcev, potem tudi manj sposobni potomci volkov poginejo in vsega se tudi ne da zabeležiti. Je pa res, da se pri ugotavljanju živahnosti teh populacij da razbrati, da se številčno ohranja, torej, da je življenje dovolj prosto za njih, da se ta populacija, ki je v Sloveniji, vzdržuje že nekaj let. Hvala.
Hvala lepa. Zahteva za razpravo na seji Državnega zbora, izvolite, gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Ker Slovenija nima podatkov o realnem stanju volkov v Sloveniji in odstrel utemeljuje na podatkih monitoringa iz leta 2012, ko se je končal LIFE projekt SloWolf, in ne vrednoti različnih možnih ukrepov, ki se nanašajo na volka in ne pomenijo zgolj ubitja volka, temveč se zgolj pavšalno ocenjuje, da taki ukrepi ne obstajajo. Kar je najhuje, nevladniki so, torej, Pravno-informacijski center NVO že dal na Upravno sodišče tožbo in razmišljajo o vložitvi tožbe na Evropsko sodišče. Mislim, da je ta problem treba predebatirati tukaj, kajti ni problematičen samo na pamet ocenjen odstrel volkov in kršenje Habitatne direktive, problematično je celotno področje varstva volka v Sloveniji. Na področju kazenskega varstva, na primer, je problematična nedosledna uporaba pojmov divje živali, divjadi in ogrožene, izredčene vrste. Skratka, ker Sloveniji tu grozijo mednarodne tožbe in odškodnine, mislim, da je stvar vredna razmisleka, zato predlagam, da se o tem opravi splošno razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal danes v okviru glasovanj. Mag. Lilijana Kozlovič bo postavila vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Spoštovani ministrski zbor, spoštovane kolegice in kolegi, posebej pa minister dr. Dušan Mramor! Na državni ravni se zavedamo, kakšnega pomena je zadolženost države in kakšne posledice ima to na vse nas. Moje vprašanje se pa nanaša na zadolževanje občin, kajti v javnosti je znano, da se nekatere, ne govorimo za vse, ampak nekatere občine prekomerno zadolžujejo in njihovo fiskalno stanje je, vemo, tudi del fiskalnega stanja v naši državi. Zagotovo bo pa njihovo prekomerno zadolževanje vplivalo na več generacij v posameznem lokalnem okolju. Glede na to, da ima država urejen tako regulatorni kot tudi nadzorni sistem, ki ureja to vprašanje, bi vas prosila za pojasnilo: Kako je mogoče, da se občine še vedno zadolžujejo mimo teh predpisov? Ali so tudi one – saj vemo, da bi morale biti – zavezane k prilagojeni ekonomski fiskalni politiki za doseganje fiskalne stabilnosti? Se pravi: Ali se je Vlada s tem problemom soočila in kako razmišlja v nadaljevanju glede tega vprašanja? Vnaprej se vam zahvaljujem za odgovor.
Hvala lepa. Odgovoril bo minister za finance dr. Dušan Mramor.
Spoštovana gospa poslanka mag. Lilijana Kozlovič! Zadolževanje občin trenutno urejata Zakon o javnih financah in Zakon o financiranju občin ter podzakonski predpisi. Zadolževanje občin je v Zakonu o financiranju občin omejeno in skupni obseg zadolženosti občin ni problematičen, prezadolžene so le posamezne občine. Vzrok za njihovo prezadolženost je v nespoštovanju zakonodaje predvsem na področju dajanja poroštev in plačilnih rokov. Občine lahko izdajajo poroštva za obveznosti iz naslova zadolževanja posrednih uporabnikov in javnih podjetij, katerih ustanoviteljice so. Posamezne občine pa so v preteklosti izdale poroštva tudi za obveznosti iz naslova zadolževanja zasebnih pravnih oseb. Ministrstvo za finance v skladu z veljavno zakonodajo soglasja k izdaji poroštva občine ne daje. Občine lahko plačujejo obveznosti samo v zakonsko določenih rokih, s sklepanjem pogodb o blagovnih kreditih pa te roke kršijo in s tem prevzemajo dolgoročne obveznosti, ki vplivajo na skupno zadolženost občine, kot jo opredeljuje veljavni Zakon o financiranju občin. Posamezne občine mimo veljavne zakonodaje sklepajo tudi druge posle, iz katerih lahko izhajajo dolgoročne obveznosti občine, na primer, dajejo patronatske izjave. Prav tako posamezne občine ne poročajo dosledno o stanju zadolženosti občine in pravnih oseb javnega sektorja na ravni občine o vseh poslih zadolževanja. Proračunska inšpekcija, ki pač na državni ravni lahko v občinah v skladu z veljavno zakonodajo opravlja inšpekcijski nadzor le za sredstva, ki jih občine prejmejo iz državnega proračuna, nima pa pristojnosti za nadzor nad ostalimi sredstvi občinskega proračuna. V predlogu novega zakona o javnih financah bo celovito urejeno tudi področje zadolževanja občin in pravnih oseb sektorja država, katerih ustanovitelj ali lastnik je občina, ter javnih nefinančnih družb. Predlagano bo, da bo Ministrstvo za finance nadzorovalo z izdajanjem soglasij ne samo zadolževanje občine kot doslej, ampak tudi izdajanje poroštev občini. Prav tako bo predlagano, da bodo kot prekrški opredeljena posamezna ravnanja odgovornih oseb občine s področja zadolževanja, izdajanja poroštev, prevzemanja obveznosti v breme proračuna tekočega leta in prihodnjih let ter plačilnih rokov, ki lahko vplivajo na zadolženost občine. Predlagano bo, da bo prekrškovni organ, to je ta proračunska inšpekcija, imel nadzor nad poslovanjem sredstev vseh blagajn javnega financiranja tudi občinskih proračunov, kar sedanja zakonodaja ne omogoča. Ta rešitev bo bistveno pripomogla k izboljšanju poslovanja s sredstvi občinskih proračunov.
Hvala lepa. Dopolnitev?
Želela bi se samo zahvaliti. Vidim, da se je Vlada soočila s tem problemom, da bo uredila pravne podlage in tudi poskrbela za izvajanje. Hvala.
Dr. Vinko Gorenak bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve mag. Žnidar. Izvolite.
Hvala lepa. Prej sem govoril o tem tihotapljenju ljudi čez mejo. S strani notranjega ministrstva bi me lahko kdo vprašal, kdaj boste pa dali interpelacijo ali kaj takega. Zavedam se tega, ker ste bili nepripravljeni, vi pa trdite, da ste bili, zato imamo sedaj četrt milijona ljudi, ki smo jih poslali v Evropi. Da nadaljujem s tem poslanskim vprašanjem. To poslansko vprašanje je tudi bilo napisano pred 10 dnevi in je spet neaktualno; neaktualno, ker se dogodki razvijajo tako hitro. Pred desetimi, dvanajstimi dnevi – vprašanje je bilo napisano 12. 11. 2015 – sem vprašal: Kdaj boste vložili azilno zakonodajo ali, točneje, Zakon o mednarodni zaščiti? Nadalje sem spraševal: Koliko policistov in iz katerih držav nam tukaj pomaga? Nadalje sprašujem: Ali so zagotovljena finančna sredstva za plačilo njihovega dela? Delno lahko že pokomentiram zadeve. Vlada Republike Slovenije je edina vlada na poti migrantov – gospa Kozlovič je šla ven, sem videl, glede na to, kaj je včeraj govorila –, ki ni spremenila azilne zakonodaje. Država Slovenija je danes edina, gospa ministrica, ki migrantom daje žepnino, tudi Nemci dajejo nič evrov, mi smo pa bogatejši in dajemo kar nekaj denarja. Vi niste bili pripravljeni spremeniti zakonodaje, zato smo mi včeraj vložili zakon, v katerem smo povzeli tisto, kar je v Evropi aktualnega v tem trenutku. Prvič, kvote: da država na letni ravni reče, vzeli jih bomo toliko in toliko. Drugič: da nobeden prosilec za azil ne more dobiti žepnine, ampak dobi posteljo in tri obroke. Arrivederci, konec je, ker je tako tudi v Nemčiji in ne more biti v Sloveniji bogatejše, ker so Slovenci bolj revni od Nemcev. Tretjič: da vsakdo, ki naredi v času postopka za dodelitev azila kakršenkoli prekršek in kaznivo dejanje, da ga izženemo iz države takoj – saj je to tudi razumljivo. Četrtič: da azilno zakonodajo ali Zakon o mednarodni zaščiti uredimo na način – mi smo ga poslušali z našim predlogom –, da je končni cilj usluge Republike Slovenije do prosilca za azil ta, da tukaj živi toliko časa, dokler nevarnost v njegovi državi ni minila, potem gre pa domov, ne pa, da ga integriramo, kot se temu reče. Tukaj pričakujem vašo podporo, ker smo opravili delo, opozicija je opravila delo, ki ga vi niste opravili. Sprašujem: Ali bo ta podpora? In tisti dve dodatni vprašanji: Koliko je sedaj tukaj tujcev policistov? Ali imate denar za plačilo policistov? Hvala lepa.
Odgovorila bo ministrica mag. Vesna Györkös Žnidar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi hvala lepa za postavljena vprašanja. Spoštovani poslanec, lahko vam povem, da Ministrstvo za notranje zadeve že nekaj časa intenzivno pripravlja nov Zakon o mednarodni zaščiti, tudi zaradi transpozicije določenih direktiv, ki smo jih dolžni prenesti v naš pravni red. Predlog zakona je trenutno v zaključni fazi in predvidoma bo ta teden obravnavan tudi na Vladi in v tem predlogu se bodo dejansko spremenili določeni členi v smislu zagotavljanja hitrejših postopkov in tudi v smislu prevetritve standardov obravnave glede na to, da se ta predlog zakona pripravlja tudi v luči aktualne problematike. Tako ne drži, da Vlada na to ni pripravljena. Mi se s tem ukvarjamo že kar nekaj časa, je pa res, da je treba vse te postopke domisliti, tako da bo dejansko tudi potem izvedljivo v praksi, ker vemo, da ta trenutna situacija, ko gre za množične nepredvidljive migracijske tokove, zahteva tudi določbe, ki so operativne, da ne povzročamo določenih anomalij. Kar se pa tiče tujih policistov in iz katerih držav so pri nas; Slovenija bila izjemno uspešna na mini vrhu v Bruslju, ko smo uspeli udejanjiti naš konkreten interes, torej prihod policistov iz drugih držav na bilateralni osnovi zaradi pomoči pri varovanju zunanje schengenske meje. V tem trenutku je v Sloveniji 189 tujih policistov iz devetih evropskih držav, ki ji pomagajo pri izvajanju nalog v zvezi z obvladovanjem migrantske krize na območju policijskih uprav Novo mesto, Maribor in Murska Sobota. Pregled po posameznih državah je naslednji: 52 iz Madžarske, 26 Estonija, 20 Češka, 20 Latvija, 20 Litva, 20 Slovaška, 14 iz Avstrije, 11 iz Nemčije in 5 policistov iz Francije, aktivno pa še potekajo tudi dogovori za sklenitev dogovora o sodelovanju tujih policistov iz Romunije, Bolgarije, Italije, Nizozemske in Velike Britanije. Naloge gostujočih policistov, kot veste, bodo pomoč pri vzdrževanju javnega reda in miru, pomoč pri obvladovanju in usmerjanju, pri zadrževanju večjih skupin migrantov, pri prehajanju meje in nadaljnjih postopkih z migranti. Sodelovanje pri drugih aktivnostih oziroma nalogah policije, blokade območja in drugih dogodkih, ki jih tudi ni mogoče vnaprej predvideti, in preprečevanje kaznivih dejanj. Kar se pa tiče finančnih sredstev za tekoče izplačevanje plače in vseh dodatkov policistov, ki opravljajo naloge na državni meji z Republiko Hrvaško, ob izpolnjenih pogojih na podlagi določil Zakona o delovnih razmerjih in na podlagi določil Zakona o organiziranosti in delu v policiji bo vse odrejeno in opravljeno delo policistov, ki opravljajo naloge na meji s Hrvaško, plačano skladno z veljavnimi predpisi. Sredstva za plače in dodatke policistov so zagotovljena na podlagi sklepa Vlade z dne 17. 11. 2015.
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora, izvolite dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Zelo sem zadovoljen s tem zadnjim delom, ko pravite, da so sredstva zagotovljena. Tudi jaz sem jih moral zagotavljati v času teh masovnih demonstracij tu zunaj. Ampak rekli ste za tiste, ki so na meji – upam, da je za vse. Zaradi tega, ker tudi tisti, ki je tukaj v Ljubljani delal namesto tistega, ki je šel na mejo, mora imeti [[…]]Mislim, da je za vse, sklepam po vaši reakciji. O. K., ta del mi je O. K. Tisto, kar je moteče in upam, da boste še kaj dopolnili. Vi pravite: Izredno sem bila uspešna, 189 policistov iz 9 držav. To je nič, to je nula! Ampak ne trdim, da bi jaz bil uspešnejši, če bi bil na vašem mestu, ne trdim. Kker ne morete biti. Namreč, mehanizmi v Evropi so taki, da če da, da, če ne da, ne da. Slovenija v tem trenutku potrebuje 3 tisoč, 4 tisoč, 5 tisoč policistov, to bi bila evropska solidarnost in to bi bil vaš uspeh. Ampak ne očitam, da niste uspešni, ne očitam tega, ker se ne da. Evropske države same odločajo, ali bodo dale ali ne dale. Samo uspeh pa to ni. 189 policistov je približno policijska postaja Ljubljana-Center. Tako Evropa ni naredila do Slovenije nič. Tako jim morate zelo jasno povedati. Nič niso naredili. Če bi pa imeli resen namen pomagati, zavarovati zunanjo schengensko mejo, bi jih pa bilo tukaj 3 do 4 tisoč, ampak to ni odvisno od vas. Tisto, kar je pa nerodno in boleče, je pa to. 1. septembra ste mi rekli: Zakon intenzivno pripravljamo, azilni zakon, zakon o mednarodni zaščiti. 23. septembra sem dobil isti odgovor. Vse to trdite do danes, ko je že konec novembra. Jaz sem pa tisti zakon, ki je bil včeraj vložen, spisal skupaj s strokovnim sodelavcem v petih urah – 26. 9. do 27. 9. Do danes smo pa čakali zato, ali včeraj, ker smo rekli, saj bo vlada. Pa vlada ni naredila. Vi imate pa 350 uradnikov, ki se s tem ukvarjajo. Jaz pa strokovni sodelavec sva pa sama, pa sva to naredila v šestih urah. Vsaj podprite.
Hvala lepa. Mag. Vesna Györkös Žnidar.
Pravzaprav nimam več kaj dodati, glede na to, da poslanec tudi ni postavil nekega dodatnega vprašanja. Lahko le ponovim to, kar je bilo povedano. Predlog zakona bo obravnavan v petek na Vladi in po obravnavi na Vladi po sprejetju, če do tega pride, bomo seveda javnost tudi detajlno seznanili.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak, zahteva za razpravo na Državnem zboru.
Zahteva da, seveda, ker to je pač tematika in to so stvari, o katerih preprosto moramo govoriti praktično vsak dan, kaj šele tako poredko. Ker ne smem postavljati dodatnih vprašanj, edino še ena sugestija, pripomba ali kakorkoli želite. Naš zakon je prvi. Naš mora dati proceduro skozi, šele potem pride vladni, ker ste zamudili. Ampak izkoristite priliko poslovniško, ki omogoča, kot veste, da se naredi hibrid, kar pomeni naš zakon plus vladni zakon pa se na odborih potem obravnava ta zadeva in potem na Državnem zboru in da se iz vsega tega naredi čim prej, v najkrajšem možnem času nek normalen zakon, ker preprosto res smo prepozni. Kar se tiče pa zahteve za razpravo – pa seveda. Pričakujem s strani Vlade in s strani notranje ministrice jasno in glasno besedo. Te jasne in glasne besede ni in ni in ni, zato zahteva za javno razpravo v Državnem zboru. Kaj čutim? Čutim preprosto to – želim utemeljiti, zakaj torej ta –, da gre vse prepočasi. Vlada leze kot polž, če dam tako primerjavo, na tem področju ilegalnih migrantov. Tisto, kar gre pa mimo Vlade tudi s pridihom, bom rekel, terorizma, če želite – vaš uradnik je o tem govoril, podšef krim policije – pa drvi mimo tega polža z enim finim ferarijem. Polž in ferari pa vemo, kakšen je rezultat. Zato je prav, da se vendarle pogovorimo o vprašanju ilegalnih migrantov in o ukrepih Vlade, ministrstva in vseh ostalih. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vaši zahtevi bo glasoval Državni zbor v okviru glasovanj danes popoldan. Gospod Jožef Horvat bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica za okolje in prostor, spoštovani gospod minister za gospodarski razvoj in tehnologijo! Moje poslansko vprašanje se nanaša na zahtevo za zmanjšanje porabe geotermalne vode oziroma geotermalne energije in je seveda vezano tudi na relativno visoke koncesnine. Vlada je na svoji 65. redni seji 5. novembra letos sprejela devet uredb o koncesiji za rabo termalne vode iz vrtin. Gospodarski subjekti, ki so uredbe prejeli, in tisti, ki jih še pričakujejo, so močno zaskrbljeni in ogorčeni, saj tako visokih koncesnin kalkulacije njihovih produktov ne prenesejo oziroma ne bodo prenesle. Posledično to lahko privede do velikih izgub delovnih mest in celo do zapiranja zdravilišč in podjetij. Vse to pa bi pomenilo izjemno nevarno tveganje in za celotno regijsko gospodarstvo in socialno blaginjo predvsem Pomurja, kjer se nahaja, kot vemo, približno dve tretjini celotnega slovenskega geotermalnega potenciala. Zaradi visokih koncesnin je še posebej na udaru, kot rečeno, Pomurje, ravno zaradi tega, ker so se mnoge strategije v razvoju Pomurja pisale ravno na podlagi eksploatacije geotermalne vode oziroma geotermalnega potenciala. Tukaj so zelo uspešni, zaenkrat, zdraviliški turizem in seveda tudi druga podjetja, ki uporabljajo geotermalno toploto, kot so podjetje Paradajz, Ocean Orchids, orhideje, in ogrevanje stanovanj, in tako dalje in tako dalje. Prav tako se s tem ukrepov izničuje primerjalna konkurenčna prednost regije Pomurje, ki je že tako ali tako ena najbolj nerazvitih regij z najvišjo stopnjo nezaposlenih v Sloveniji. Zato me zahteve za zmanjšano porabo geotermalne vode in energije in visoke koncesnine močno močno skrbijo. Zagovarjam seveda spoštovanje slovenskega in evropskega pravnega reda, ampak kolegice in kolegi, verjetno slovenski in evropski pravni red ne gresta v tej smeri, da bi uničevala podjetja, ki izkoriščajo geotermalno energijo. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani gospod minister! Prosim, da pojasnita in utemeljita relevantnost geoloških raziskav, ki narekujejo drastično zmanjšanje izkoriščanje geotermalnega potenciala Pomurja. Sprašujem vaju tudi: Ali je ob določanju višine koncesnine Vlada razmišljala, da bodo visoke koncesnine ogrozile poslovanje gospodarskih subjektov, kar bo lahko privedlo do stečajev in izgube številnih delovnih mest ter posledično izpad občinskih in državnih proračunskih prihodkov? Za vajine odgovore se vnaprej najlepše zahvaljujem.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica, gospa Irena Majcen. Izvolite.
Hvala. Spoštovani poslanec gospod Jožef Horvat! V zvezi z vprašanjem glede določanja višine koncesnine moram pojasniti, da smo na Ministrstvu za okolje in prostor v svojih podatkovnih bazah preverili tako višino koncesnine za tiste koncesionarje, ki imajo podeljene koncesnine oziroma koncesijske pogodbe ter podatke o bodočih višinah koncesij za leto 2016. Ker smo o tem že govorili na odboru, bom samo kratko povzela. Vrednost oziroma višina koncesnine je podana s tremi elementi, na vse tri ima vlagatelj za podelitev koncesnine možnost vpliva. Ena je vrednost, ki si jo želi podjetje, posamezni vlagatelj rezervirati v naslednjih letih tudi, lahko je to razvojno, ni pa nujno, za rast svojega podjetja, potem gre dejansko za porabljeno količino vode in v tem tretjem sklopu pa je injekcija, kjer je koncesnino mogoče znižati za 80 %. Pri samem preračunu, torej če vzamemo to ob strani, pa je treba povedati, da posploševanje pri različnih vhodnih temperaturah iz vrtine ni mogoče. Formula v uredbah upošteva tako potencialno količino črpane vode in dejansko načrpano vodo ter delta T, to je pa temperaturna razlika med povprečno letno temperaturo podzemne vode na ustju vrtine in dvanajstimi stopinjam Celzija. Namreč, ugotovljeno je, da pri enakih temperaturah na ustju vrtine in enakih količinah potenciala načrpane vode ni večjih razlik v višini kocesnine. Obstoječi koncesionarji plačujejo koncesnino na podlagi formule, ki upošteva čisti prihodek posamezne družbe. Prav tako je treba opozoriti, da imajo obstoječi koncesionarji temperaturo na ustju vrtine nižjo. Večina jih ima tam med 24 in 37 stopinjami Celzija, medtem ko je prav za črpališča v Pomurju značilna višja temperatura. Novi koncesionarji bodo pri takšnih temperaturah na ustju vrtine plačevali 10 centov na kubik izčrpane vode. Glede na navedeno nikakor ni mogoče izslediti navedbe, da gre za 5-kratno povečanje koncesnin, se pa strinjamo, tega se tudi zavedamo, da ta podjetja do sedaj, torej do leta 2016, niso plačevala koncesnine in je seveda ta izračun oziroma kakršnakoli obremenitev za njih nekaj novega. To pa, da koncesnine niso bile podeljene, s tem se pa tudi na Ministrstvu za okolje in prostor nikakor ne želimo hvaliti. Glede na podatke in medresorsko usklajevanje s koncesionarji smo na grobo ocenili, da bi prihodki za koncesnine v letu 2016 znašale med milijon 800 in 2 milijona. Če se bodo vlagatelji potrudili, zmanjšali te količine, s katerimi, sem že povedala, je mogoče zmanjševati višino koncesnine, so lahko ti prihodki tudi manjši – ni nujno, da smo mi, bi rekla, bili dobri pri oceni. Pri pregledu poslovnih rezultatov članic združenja slovenskih naravnih zdravilišč in čiste prihodke od prodaje v letu 2014 pa lahko mi pri našem izračunu uporabljamo, da te koncesnine ne dosegajo niti 1 % čistih prihodkov. Naš izračun je 0,95 % in se, torej za nas, odpravlja neupravičeno boljši konkurenčni položaj subjektom, ki jim koncesije niso bile podeljene – to je namreč ena od daljših zgodb – in na ta način tudi ta nevarnost, da so bila ta podjetja deležna neupravičene državne pomoči, odpade. Bi pa še povedala glede relevantnosti geoloških raziskav. Na žalost o tem ne morem razpravljati, nisem pristojna, bomo vam pa posredovali to obsežno dokumentacijo po pošti in morebiti se z Geološkim zavodom o teh strokovnih vprašanjih še več pogovorite. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo dal priložnost gospodu Počivalšku. Izvolite.
Seveda! Hvala, gospod podpredsednik. Rad bi še enkrat poudaril, da je prav na območju Pomurja kar nekaj zelo uspešnih zgodb oziroma, če hočete, primerov dobre prakse eksploatacije geotermalne energije in geotermalne vode. Zdraviliški turizem je v Pomurju izjemno pomembna gospodarska panoga in pomemben zaposlovalec. V Pomurju smo v letu 2014 zabeležili skupno 82 milijonov evrov prihodkov iz turizma in tisoč 500 zaposlenih. Pomurske občine, v katerih poslujejo zdravilišča, pa so samo iz naslova turističnih taks prejele čez 650 tisoč evrov. Ob upoštevanju turističnega multiplikatorja ima zaradi turizma v naši regiji redno zaposlitev vsaj 3 tisoč ljudi, kar nima zanemarljivega učinka na socialno blaginjo v regiji. Poleg tega je treba upoštevati še vse druge dajatve, kot so dohodnine, socialni transferi, davek na dodano vrednost in tako dalje. Ko govorimo o zahtevi za zmanjšanje količine geotermalne vode in energije, razmišljam o tem, ali ne bi morda naročili, če seveda ne bo predraga, kakšno študijo neke tuje priznane institucije. Namreč, veste, kako se zadeve v Sloveniji dogajajo, kaj pa, če je bil tukaj vpleten kakšen lobi, ki je morda pritisnil na nekoga, in kar naenkrat so rezultati analiz naših geotermalnih rezerv prikazani tako, da enostavno usihajo. Termal 1 kot izjemno pomemben vodonosnik ima vendarle izjemno kapaciteto, okrog 5,8 krat 10 na 8 gigajoulov. To je toplotni ekvivalent skoraj 14 milijonom ton nafte. In kar naenkrat zdaj ta geotermalni potencial počasi usiha in naše razvojne strategije Pomurja so torej napisane narobe in smo dejansko pred nekim prepadom. Prosil bi tudi gospoda ministra, da pove svoj pogled na ta dogajanja.
Hvala lepa. Odgovoril bo minister Zdravko Počivalšek.
Spoštovani predsedujoči, poslanke, poslanci, gospod poslanec! Večina družb, razen treh, nadomestilo za rabo termalne vode do zdaj še ni plačevala, so pa že pred leti dale vlogo za podelitev koncesije. Lahko diskutiramo, kdo je zdaj odgovoren, da te koncesije niso bile podeljene. Moje osebno mnenje, da je odgovornost vzajemna, čeprav je formalna odgovornost na državi večja, kajti tudi na strani gospodarskih subjektov je bilo treba narediti nekaj korakov k temu, da bi se koncesije podelile. Dejstvo je, da tri podjetja koncesije plačujejo od leta 2008, da je letos 2015 in da gre tukaj na nek način za neskladje, ki ga je bilo treba odpraviti. Na podlagi usklajevanja Ministrstva za okolje in prostor in Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo je bilo dogovorjeno, da bodo lahko koncesionarji na višino koncesnine vplivali na tri načine. To je tudi skozi uredbo razvidno in mogoče. In sicer; prvič, z določitvi ustrezne višine vodne pravice za rabo vode. Vsa podjetja imajo pravice praviloma dosti višje od tistih, ki jih potrebujejo; se pravi, da se lahko na osnovi tega, kaj misli narediti naprej, dolgoročno odloči za neko količino, ki bo njim ustrezala in tudi ta količina vpliva na višino koncesnine. Drugič, z zniževanjem in racionalno rabo načrpane količine vode. Tretjič, najpomembnejši ukrep, izvedba ali reinjekcije uporabljene vode. Skratka, vse v tej luči, da se voda vrne v prostor, od koder je izčrpana, in s tem lahko podjetja znižajo svojo koncesijo do 80 %. Globoko verjamem, da je ta zadeva brez nekih večji posegov mogoča do višine 50 % in v tem kontekstu menim, da imamo kolikor toliko izenačeno zadevo med tistimi, ki so to plačevali že prej. Hotel bi povedali, da smo dosegli tudi to, da je prehodno obdobje. Da do polne koncesije, če nič ne naredijo, pridejo šele v štirih letih. V vsakem primeru se zavedamo težav, ki bi nastale, če bi bilo res, da bi te koncesnine ogrozile samo poslovanje. Globoko verjamem, da je treba narediti najprej te korake in konkretne izračune in potem priti do razprave o tem, ali bo to vplivalo na samo poslovanje do te meje, da bo [[…]] [[znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat. Zahteva za razpravo v Državnem zboru.
Hvala, gospod podpredsednik. Poslovnik Državnega zbora mi omogoča, da Državni zbor odloči o tem, da bi odprli široko razpravo v Državnem zboru o tej problematiki. To je dejansko izjemno pomembno področje. Seveda spoštujem, da je Vlada nekako povabila vse predstavnike gospodarskih subjektov, ki eksploatirajo geotermalno vodo in geotermalno toploto, torej energijo, vendar prav zaradi tega, ker v preteklosti država ni naredila svoje naloge, sedaj te odločbe o koncesnini in dejansko omejitev rabe količin pomenijo neki šok za te gospodarske subjekte. To je povsem normalno. Ti gospodarski subjekti vsi poslujejo na podlagi dovoljenj, ki so jih od države dobili. Po drugi strani vsak gospodarstvenik ima neko vizijo, kako rasti, kako širiti, recimo, zdraviliški turizem, kako širiti proizvodnjo zelenjave, če hočete orhidej, in tako dalje. To je dejansko v naravi vsakega pravega gospodarstvenika. V tem kontekstu se mi postavlja vprašanje glede rezervacij v prihodnosti, torej rezervacij količin načrpane geotermalne vode in rabe geotermalne toplote. Povsem normalno je, da vsak gospodarstvenik želi rasti in zaradi tega tudi večje količine v prihodnosti rezervira. Mislim, da na vsa ta vprašanja nimamo odgovorov. Se strinjam, da bi vsi ti, ki uporabljajo geotermalno vodo iz vrtin, da bi morali tudi narediti reinjekcijske vrtnine. Seveda takoj se tukaj pojavi strošek oziroma investicija, ki ni tako zanemarljiva. Reinjekcijska vrtina mora biti od primarne vrtine, ne vem, približno 2 kilometra oddaljena. Treba je dobiti soglasje lastnikov zemljišč, treba je narediti to vrtnino. Ocene so, da taka reinjekcijska vrtnina stane od milijon do milijona in pol. V redu. Ampak tukaj se tudi sprašujem, ali lahko država na nek način tudi pomaga, glede na to, da imamo znotraj Evropske unije čez 45 milijard evrov namenjenih za spodbujanje nizkoogljičnega gospodarstva. To, o čemer govorimo, je dober primer nizkoogljičnega gospodarstva. Torej, veliko vprašanj je, na katere, sem prepričan, bi Državni zbor lahko našel neke odgovore, seveda skupaj z Vlado, da z uveljavitvijo evropskega in slovenskega pravnega reda vendar ne bi onemogočili gospodarske pobude in zatirali oziroma zavirali slovenskega gospodarstva, ki uporablja geotermalni potencial. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal danes v okviru glasovanj. Gospa Marinka Levičar bo postavila vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem, zlasti pa ministrom in ministrici, ki odhaja! Spoštovani gospod Dejan Židan! Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov ima do denacionalizacijskih upravičencev še precejšnje obveznosti. V javnosti se pojavljajo informacije, da tudi po že pravnomočno zaključenih postopkih sklad zavlačuje z izplačili upravičencem in da so zamudne obresti zelo visoke, višje kot za depozite z dolgoročno vezavo. V zvezi s tem me zanimajo razlogi za zavlačevanje z izplačili teh obveznosti, zlasti še zato, ker naj bi imel sklad za izplačila upravičencem rezerviranih 28 milijonov evrov. Zanima me tudi: Kolikšne so dejansko zamudne obresti in kako so določene? Zamujanje z izplačili in posledično visoke zamudne obresti gredo tako v dobro denacionalizacijskim upravičencem in v škodo proračuna. Ker se mi zdi tako ravnanje sklada nesprejemljivo, vas prosim za pojasnila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo minister mag. Dejan Židan.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci, lep pozdrav! Gospe poslanki se zahvaljujem za vprašanje in za možnost, da podam informacijo. Rad bi povedal, da informacije, ki so se pojavile v javnosti, da so na skladu obveznosti, ki niso plačane, ne držijo. Sklad vse svoje finančne obveznosti, ki so mu jih naložile pravnomočne sodne odločbe v primerih plačil odškodnine zaradi nezmožnosti pravice uporabe, izpolni v določenih rokih in iz tega naslova niso nastale nobene zamudne obresti. Dovolite pa, da povem še nekaj o ozadju. Od leta 2005, ko je Vrhovno sodišče s pravilom "a contrario" določilo, da se izplačujejo tudi pričakovanja zaradi nezmožnosti uporabe, kar neposredno v zakonu sicer ni naloženo, se sklad srečuje s tem pojavom, in leta 2006 in 2007 je na skladu tudi nastala metodologija. Moram povedati, da ta metodologija določa dosti nižja izplačila kakor večinoma odločijo slovenska sodišča. Slovenska sodišča večinoma odločijo po najvišjem možnem znesku in ne po nekem uravnoteženem znesku, tam, kjer pa pride, recimo, do možnosti poravnave, so pa zneski nižji. Povem vam, recimo, dva sporazuma – na žalost je teh sporazumov premalo –, kjer je bil prvi zahtevek 662 tisoč evrov in je na koncu prišlo do sporazuma na 37 tisoč 600 evrov oziroma v drugem primeru, kjer je bil zahtevek 8,4 milijona in je prišlo do sporazuma v višini 1,95 milijona. Višino zamudnih obresti določa Zakon o predpisani obrestni meri, torej ni samovoljno določena. Zadnja je bila določena v Uradnem listu številka 48/2015 in znaša več, kot so depoziti, znaša 8,05 %. Torej, to so zamudne obresti, ki jih določi sodišče. Trenutno stanje nerešenih, ne pravnomočnih, ampak nerešenih izvensodnih in sodnih zahtevkov je na dan 17. 11. 2015 naslednje: sklad ima iz naslova 20. člena Zakona o denacionalizaciji in 145. člena Zakona o skladu nerešenih 13 izvensodnih zahtevkov s strani strank v višini 1,24 milijona evrov in še 18 sodnih zahtevkov s strani strank, prav tako nerešenih, ti pa so v višini 22,8 milijona evrov. Torej, skupna višina sodnih in izvensodnih zahtevkov znaša 24 milijonov, niso pa to že pravnomočno določeni zahtevki in tudi tu se skuša pogoditi med zahtevkom in izplačilom. Moram pa povedati, da v trenutku, ko bo prišlo ali do dogovora bodisi do pravnomočne odločbe pristojnega sodišča, bodo zahtevki tudi izplačani. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Lep pozdrav ministrom, kolegicam in kolegom! Ministra za infrastrukturo sprašujem o tretji razvojni osi, o tem srednjem delu tretje razvojne osi. Namreč, vsi vemo, da sta tako severni del kot južni del višja na rangu po prioritet in tudi dalj v pripravah kot ta srednji del. Vendar v tem srednjem delu predvsem ta Mirnska dolina, ki ima kar precej gospodarstva in je v hudih težavah zaradi slabe prometne povezave, pričakuje tudi izgradnjo tretje razvojne osi na tem območju. Zaradi konfiguracije terena, ker je tu zelo zapleten oziroma kompliciran, bo verjetno ta del tudi zelo drag, izvedba zelo draga. Zato me zanima: Kako daleč je ministrstvo s pripravami o umeščanju v prostor tega dela? In ker se vse od Sevnice pa do Radeč vsi vozijo preko Mirnske doline in Trebnjega v Ljubljano, imajo nekatera podjetja hude težave, ker izredni prevoz večjega tovora sploh ni mogoč po tej cesti in morajo voziti, recimo, iz Krmelja preko Zidanega Mostu in Celja okoli do Ljubljane. Zato me zanima, če lahko, minister, poveste: Kdaj lahko pričakujejo vsi ti podjetniki, ki jih ni malo – in v Mirni raste en del nove gospodarske cone, kjer se pričakuje kar nekaj investitorjev v prihodnjem letu – kdaj lahko pričakujejo – ali pa imate kakšno drugo rešitev, hitrejšo, cenejšo, da se premostijo vsaj tiste najbolj kritične točke na tem delu? Namreč, na mostu v Mirni je še enkrat več prometa dnevno kot pa na prehodu čez Gorjance, pa vemo, da je sicer ta del zelo potreben za Belo krajino in bo zelo draga varianta, ki se projektira, ampak na tem delu Mirnske doline pa je nujno nekaj storiti, ker bi tudi manjši posegi veliko rešili.
Hvala lepa. Minister dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci! Zahvaljujem se gospodu Zvonku Lahu za postavljeno vprašanje. Res je, tretja razvojna os je v različnih fazah priprave, in severni in južni del sta, bom rekel, v tem pogledu kar precej naprej, ker je umestitev v prostor vsaj v določenih delih že zaključena. V tem srednjem delu, torej med avtocesto A1, se pravi Ljubljana–Maribor, in A2 Ljubljana–Novo mesto pa so aktivnosti umeščanja v prosto še v teku. Začetek tega umeščanja so bili v letu 2006, ko je bila podana pobuda za pripravo državnega prostorskega načrta. Takrat so bili študirani poteki različnih variant v tem srednjem delu v različnih koridorjih, tako v zahodnem preko Zasavja, v osrednjem delu preko občine Laško in tudi v vzhodnem preko območja Kozjanskega. Tako so se potem v letu 2007 te aktivnost zaključile s predlogom najustreznejšega koridorja v tem srednjem delu. To je bil ta osrednji koridor, kjer je bila tudi potem predlagana najustreznejša varianta, ki je potekala preko Celja, Laškega, Zidanega mostu do Save in potem naprej preko Mokronoga in Šmarjeških Toplic, kjer je bilo predvideno priključevanje na avtocesto A2. Bistvena glavna težava tega predlaganega koridorja pa je bila ekonomska upravičenost in tudi družbena sprejemljivost tako na območju občine Laško in tudi Šmarješke Toplice. Zaradi tega je bilo potem kasneje odločeno, da se ta načrtovalska izhodišča, nekako redefinirajo, tako da bi se obdelala še dodatna varianta tako imenovana minimalna alternativa. Določena je bila še dodatna varianta tako imenovana minimalna alternativa. Določeno je bilo tudi, da se obdelajo potem prednosti in slabosti te minimalne alternative v primerjavi s predlagano najustreznejšo varianto in da se potem odloči, kateri predlog bi bil primeren za nadaljnje delo. Pri minimalni alternativi je bilo upoštevano to, da se proučijo možnosti posodobitve v okviru obstoječe prometne infrastrukture. Tako bi bile tukaj predvidene različne kombinacije novogradenj, na najbolj problematičnih odsekih rekonstrukcije obstoječe infrastrukture z manjšimi investicijskimi ukrepi in da bi se tudi na določenih mestih, kjer je obstoječa infrastruktura najmanj problematično, tudi ohranila ta obstoječa infrastruktura. Tako je bila v letu 2010 potem naročena ta dopolnitev študije variant z upoštevanjem te minimalne alternative in sta bili obdelani dve varianti te minimalne alternative. Sedaj je zadeva pripeljala toliko daleč, da je predvidena razgrnitev te študije variant, ki je predvidena v začetku naslednjega leta. Nadalje pa potem načrtujemo tudi, da bo Vlada potrdila, torej še v letu 2016, najustreznejšo variantno rešitev. Kar se tiče potem nadaljnjih aktivnosti, je pa sedaj vse odvisno, kako se bo ta potek umeščanja v prostor odvil. Če bomo hitro prišli do zaključenega državnega prostorskega načrta, bodo tudi potem same aktivnosti naprej potekale skladno s prioritetami. Torej, najbolj kritična mesta najprej in potem postopno, tako da se,potem uredi tudi ta osrednji del, ki je – tako kot ste rekli – zelo kritičen. Vemo, da so tukaj iz osrednjega dela zelo veliko prometa odvija preko Mirne do avtoceste. Dejansko so aktivnosti nujne. Vemo tudi, da gospodarstvo te regije pravzaprav trpi zaradi te omejene dostopnosti do avtocestnega omrežja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, izvolite, zahteva za dopolnitev odgovora.
Glede na to, da je v načrtu razvojnih programov kar do leta 2019 predvidenih malo sredstev, iz nove finančne perspektive do 2020 tudi ni pričakovati denarja, da bi se država zadolžila, tudi ni pričakovati, zato menim, da bi bilo mogoče bolje razmisliti o reševanju tega gospodarstva. Namreč, že večkrat sem poudaril, da je bila napaka pri umeščanju te tretje razvojne osi v prostor, ker se ni upoštevalo razvojnih komponent, ampak je bila projektna naloga narejena tipično za prometno povezavo, to se pravi, kako najhitreje priti iz točke a, v točko b, in zgraditi sodobno cesto z najnižjimi stroški. Mislim, da ni realno pričakovati tega srednjega dela še kakšnih 10 let in več. Po drugi strani pa Občina Mirna sprejema OPPN za prestavitev državne ceste, da se ta kritična točka reši. Že z izvedbo tega, vsaj v nekem delu, da se reši ta industrijska cona oziroma obide ta most na Mirni in mogoče še obvoznica mimo Mokronoga, bi ogromno rešili; tudi že brez posodobitve ostalega dela te ceste do Sevnice. Mislim, da bi bilo bolj pametno nameniti sredstva za neko izvedbo kot pa za drage študije umeščanja projektiranja za cesto, ki je najbrž nikoli ne bomo videli ali pa mi dočakali v svojem življenju. Zato upam, da boste šli naproti temu gospodarstvu in tem občinam in da se v nekaj letih nekaj stori na tem področju.
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala lepa. Tako kot ste omenjali, srečujemo se s to problematiko, z možnostjo financiranja vseh teh prepotrebnih infrastrukturnih odsekov, ki so ključni tudi za nadaljnji razvoj gospodarstva in celih regij, ki zdaj trpijo s temi slabimi povezavami. V ta namen na ministrstvu zelo intenzivno razmišljamo o tem, da zagotovimo dodatne vire za izgradnjo te infrastrukture in bo ta paket nekih razvojnih načrtov na tem področju predstavljal tako imenovani nacionalni oziroma operativni program razvoja infrastrukture, ki ga pripravljamo na podlagi strategije, ki je bila sprejeta na Vladi v letošnjem letu. Ta paket, se pravi, vseh teh načrtov, aktivnosti, prioritet, bomo pripravili skupaj tudi s predlogom zagotavljanja teh dodatnih finančnih virov. Tukaj pač razmišljamo o uvedbi tako imenovanega infrastrukturnega centra. Če teh dodatnih virov ne bomo uspeli zagotoviti, se nam pa obeta dejansko še zelo dolgotrajno postopno izboljševanje te infrastrukture. Upam, da bomo prej kot v desetih letih uspeli zagotoviti tudi projekte, ki ste jih omenjali, da bomo s prioritetami, ki bodo, z metodologijo, ki bo omogočala, ki bo upoštevala prioritete, na podlagi katere bomo potem rangirali, katere projekte bomo začeli urejati prej, katere kasneje, ob seveda zagotovljenih finančnih sredstvih. Skratka, vse to bo v tem nacionalnem programu, operativnem programu, če želite, opredeljeno in določeno. Tam bomo torej že videli, kako in kje se bodo torej, kateri ti kritični odseki reševali. To pa bo predvidoma do sredine naslednjega leta pripravljeno.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah zahteva za glasovanje v Državnem zboru.
Izkoristil bi to poslovniško možnost, da se glasuje o tem, da se opravi širša razprava tukaj, v parlamentu, o tem. Namreč, vse se mora gledati tudi skozi denar in se prevečkrat sprašujem, kako se najde denar za, za izdelavo študij, za ogromno projektov, zadaj pa nikjer ni videti realnih sredstev za izgradnjo teh projektov. Potem pa vse skupaj ostane [[…]]Tudi v načrtu razvojnih programov imamo ogromno projektov na državnih cestah iz leta 1998, pa 2000, največ 2009, ko je prišla nova vlada, in enkrat bo treba to počistiti ali pa reči, da smo zapravili toliko denarja brez zveze, v ta projekt ne bomo šli, ne pa, da bomo še naprej zapravljali za dodatne študije ali pa dodelava projekta, pa od tega nič ne bo. Tudi za južni del tretje razvojne osi se sprašujem, kdaj bo izveden, ker prometno ekonomska študija je negativna in če bo povezava samo z Belo krajino, po mojem nikoli ne bo pozitivna. Če ni pozitivna, potem je tudi vprašanje smotrnosti realizacije takega projekta. V tem srednjem delu pa ravno tako, če bi upoštevali razvojno komponento, potem sigurno ne bi vodili od Celja, pa do Novega mesta neko posebno cesto, saj vemo, da se zdaj v Celje peljemo iz Novega mesta po obstoječi avtocesti, nekaj več kilometrov, in tudi tukaj prometno ekonomska študija nikoli ne bo pozitivna. Ob Savi imamo cesto in ko se bodo gradile še te elektrarne, se lahko posodobi ta infrastruktura, da pridemo do avtoceste na spodnjem delu ali celo do Zagreba. Ta srednji del Mirnske doline pa bo ostal nek žep. Moramo pa tu posodobiti cesto, ne iti s kakšno dvopasovnico kot v Beli krajini, niti hitre ceste ne potrebujemo, ampak neko normalno dvopasovnico z voznim pasom, recimo, 3 metre ali 3,75. Tako se reši ta dva žepa, Mirno in Mokronog, in se to lahko hitro naredi. Občine bodo pomagale, pa tudi gospodarstvo. Mislim, da če se to cesto hitro zgradi, bo samo gospodarstvo s svojim deležem plačila v državni proračun hitro odplačalo to cesto, če ne bomo zopet šli v neko preveliko investicijo. Zato predlagam, da se o tem opravi razpravo, ker mislim, da je potrebna.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil danes popoldne v okviru glasovanj. Gospod Matjaž Nemec bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala lepa za besedo. Dober dan, lep pozdrav, kolegice in kolegi! Spoštovani minister, dober dan! Na vas se večkrat obračamo ne z rešitvami, ampak s problemi. Sam bom skušal tokrat biti malo drugačen; namreč, pobuda ne prihaja samo z moje strani, ampak predvsem s strani civilne družbe oziroma posameznikov in organizirane družbe. Namreč, govorim o 110 let stari bohinjski progi, ta jubilej bomo praznovali prihodnje leto. Pred 110 leti je pod patronažo Franca Ferdinanda bila odprta ena najbolj atraktivnih in najlepših evropskih železniških prog. Vselej, vsaj ko govorimo o zadnjih desetletjih, je ta proga pomenila predvsem breme državi. Kriza, ki smo jo bili deležni v preteklih letih, je pa pokazala nove možnosti, predvsem turizem je bil tisti, ki je na nek način generiral razvoj tudi naše družbe; v času najtežje krize od 3 do 4 %, v letošnjem letu bomo najverjetneje govorili o 13 in 14 %. In ravno letošnje leto je pokazalo vse priložnosti te proge, in sicer ne več v obliki bremena, ampak predvsem sama zasedenost, priljubljenost, atraktivnost te proge kliče po novih izzivih. Zato se tudi na vas obračam, predvsem ker gre tu za majhne prilagoditve, majhne posege, da bi za 110. obletnico, ki poteka prihodnje leto, še bolj pa ob 100. obletnici prve svetovne vojne, lahko privabili dnevne turiste, govorim o pol milijona dnevnih turistov, ki obdajajo to progo, ki je izjemno atraktivna. Sama uporaba proge ne poteka samo od Jesenic do Nove Gorice, ampak dlje, tudi do Trsta. Tudi pobude prihajajo z italijanske strani, da bi ustvarili to progo bolj prijazno do porabnika, do turista v tem primeru. Do zdaj poznamo več oblik spodbujanja turizma s to progo, ampak vselej na nek način ostaja tisti majhen poseg države, ki bi moral biti storjen, zato da bi še dodatno stimulirali to izjemno priložnost, ki jo imamo. Predvsem jo je treba kot takšno videti. Namreč, turizem je tisti, ki bi lahko na nek način nadomestil tisto, česar niso uspele druge panoge. Tu govorimo o 158 kilometrih bohinjske proge in o možnostih razvoja le-te. Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister dr. Peter Gašperšič.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanec gospod Matjaž Nemec! Res je, da je v strategiji razvoja prometa tudi železniški sistem na Goriškem zajet v poglavju Nadgradnje regionalnih prog. V tem sklopu so tako predvidene posodobitve signalno-varnostnih in telekomunikacijskih naprav, ki omogočajo boljše vodenje prometa in s tem tudi hitrejše odvijanje prometa. Potem so posodobitve zgornjega ustroja, kjer je predvidena elektrifikacija odseka Sežana–Anhovo ter odsek do Vrtojbe. Posebna pozornost pa je dana tudi tej progi Nova Gorica–Jesenice, ki bo dobila posebno vlogo tudi v turističnem segmentu, ki ste ga že omenjali, da je izredno pomemben, ravno zaradi te proge. Razvojno gledano so te proge goriške regije vpete tudi v čezmejni projekt Adria A, v okviru katerega so bile izdelane študije izvedljivosti. Izvedeno je bilo preliminarno planiranje ter analiza stroškov in koristi za manjkajoče povezave, ki so bile ugotovljene na področju lahke železnice v okviru projekta Adria A, ki proučuje tudi razvoj dostopnosti za oživitev tega jadranskega zaledja. Na Ministrstvu za infrastrukturo se nedvomno zavedamo pomena tega, imam podatek, 157 kilometrov dolgega odseka te regionalne železniške proge. Nedvomno je ta proga odigrala pomembno ključno vlogo, tudi kot ste že omenili, ob priložnosti lanskoletnega žleda, kjer se je potem lahko določen del prometa odvijal tudi po tej progi. Tako si bomo na Ministrstvu za infrastrukturo prizadevali za zagotovitev več sistemskih namenskih sredstev, tako kot sem že omenil pri prejšnjem vprašanju, ki jih bomo poleg samih potreb za državne ceste namenili tudi za obnovo in vzdrževanje regionalnih železniških prog in bomo na ta način omogočili, da bodo tudi te proge omogočale boljšo dostopnost območjem, ki so pomembna za razvoj turizma. Toliko, hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Matjaž Nemec, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, minister, za vaše odgovore. Zadovoljen sem zavedanja ministrstva, da je to predvsem priložnost, ne pa težava. V prihodnje se bom s podobnim vprašanjem obrnil tudi na Ministrstvo za gospodarstvo, ker je tudi ono zelo pomemben deležnik razvoja te proge in turizma kot takšnega. Dovolite mi, uvodoma sem omenil, da bom za razliko od vselej mogoče predstavljal rešitve. Konec oktobra je potekal posvet v Tolminu na to temo. Sami vemo, da ne gre samo za Primorsko regijo, ampak je tudi za Gorenjsko regijo izjemnega pomena in za razvoj turizma v teh dveh regijah. Namreč, na tem posvetu je bila pripravljena cela selekcija ukrepov, gre za izjemno nezahtevne in prijazne turistu in turistični ponudbi zahteve, ki vam jih bom lahko dostavil v bližnji prihodnosti. Pobuda z moje strani oziroma ki jo prenašam predvsem od udeležencev tega posveta, je, da bi se v bližnji prihodnosti sestali na operativnem sestanku, in sicer s predstavniki vašega ministrstva, Ministrstva za gospodarstvo, Slovenske turistične organizacije, generalnega direktorja Holdinga Slovenskih železnic in vodstva Potniškega prometa, d. o. o. Namreč, tukaj gre predvsem za veliko dobre volje, dobre prilagoditve in operativnosti za to, da se lahko z majhnimi finančnimi vložki lahko v 2016, ko obeležujemo pomembno obletnico, in tudi v letu 2017, ko obeležujemo 100. obletnico konca prve svetovne vojne, lahko ljudem in turizmu ponudi več kot le do zdaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, izvolite.
K temu lahko dodam le še to, da pozdravljam takšne pobude, tako da z veseljem sprejemam in sem odprt za tovrstne pogovore in iskanje rešitev, kako s čim bolj učinkovito, se pravi z nekimi racionalnimi predlogi in rešitvami, doseči čim večji učinek za blaginjo in dobrobit gospodarstva in Slovenije sploh. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik bo postavil vprašanje ministrstvu za finance dr. Dušanu Mramorju.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovani minister za finance! Dejstvo je, da sta se vlada Mira Cerarja in Ministrstvo za finance odločila, da bosta naredila spremembo zakona o krepitvi in stabilnosti bank v Sloveniji, kar direktno vpliva na poslovanje t. i. slabe banke. Glavno poslanstvo slabe banke pred to spremembo in dopolnitvijo zakona je bila prodaja terjatev, sedaj pa uveljavljate novo dejavnost za slabo banko, in sicer prestrukturiranje podjetij. Glede na to, da prestrukturiranje podjetij po eni strani pomeni tudi direktno upravljanje s podjetji – vemo, da imamo v Sloveniji še Slovenski državni holding, ki se ukvarja z upravljanjem podjetij. V letošnjem letu je sprejela Vlada Republike Slovenije strategijo o upravljanju državnega premoženja. V tej strategiji ni dejansko zapisanih nekih relacij, na kakšen način bosta Slovenski državni holding in slaba banka sodelovala. Vendar glede na poslanstvo, ki ga je do sedaj imela slaba banka pri prodaji terjatev, sem prepričan, da v sami strategiji, toliko kot ste zajeli sodelovanje SDH in Družbe za upravljanje terjatev bank, je bilo dovolj. Vendar glede na spremembo zakona, in sicer da se bo slaba banka sedaj ukvarjala tudi s prestrukturiranjem podjetij, sem mnenja, da bi zaradi te spremembe bilo treba narediti dopolnitev in spremembo strategije upravljanja državnega premoženja. Zanima me: Ali Ministrstvo za finance oziroma vlada Mira Cerarja razmišlja kaj o dopolnitvi oziroma o spremembi strategije upravljanja državnega premoženja?
Hvala lepa. Odgovoril bo minister dr. Dušan Mramor.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani gospod poslanec mag. Marko Pogačnik. Najprej mogoče širši okvir. Nobena izmed sprememb, ki jih uvaja Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank neposredno ne vpliva na obseg tako imenovanih kapitalskih naložb države. V skladu z zakonom o Slovenskem državnem holdingu so kapitalske nalože države, ta pojem, le naložbe v lasti Republike Slovenije, KAD in SDH. To pomeni, da se delnice ali poslovni deleži, katerih imetnik je DUTB, ne štejejo med kapitalske naložbe države po tem zakonu, ker ZUKS, pač ta sprememba, ne vpliva na to, ali bodo Republika Slovenija, KAD ali SDH pridobivali nove deleže gospodarskih družb, tudi ne vplivajo na obseg teh kapitalskih naložb države. Ker se strategija upravljanja kapitalskih naložb države nanaša le na tako imenovane kapitalske naložbe države, kamor, kot že rečeno, naložbe DUTB ne sodijo, sprememba te strategije zaradi sprememb ZUKS ni potrebna. Novela ZUKS ne posega v osnovno poslanstvo sklada banke in to institucijo ne spreminja v nalogo novega upravljavca kapitalskih deležev kljub podaljšanju roka delovanja do konca leta 2022. Slaba banka mora svoje premoženje odprodati v času svojega delovanja in ne bo trajni lastnik in upravljavec terjatev in kapitalskih deležev, ne glede na način, na katerega je ali bo kapitalske deleže pridobila, recimo, v procesu prenosa slabih terjatev na DUTB kot zavarovanje za prenesene kredite ali v procesu prestrukturiranja podjetij. Vsi ti deleži so namenjeni prodaji. Bo pa, in to je tudi v spremembi ZUKS, bo pa morala DUTB skladno s predlagano določbo tega spremenjenega zakona, preden bo odsvojila delež v gospodarski družbi, v kateri je naložba Republike Slovenije skladno s strategijo upravljanja kapitalskih naložb države opredeljena kot strateška ali pomembna, obvestiti SDH o nameravani predaji svojega deleža v tej družbi ter o pogojih te prodaje. SDH bo lahko delež DUTB pridobil na podlagi odplačnega odkupa ali na podlagi zamenjave za delež Republike Slovenije v družbi, v kateri upravljavska upravičenja izvaja SDH. Novela ZUKS torej, podobno kot je s sklepom določila Vlada, vzpostavlja večjo raven sodelovanja DUTB in SDH. Ne glede na te spremembe ZUKS strategija sicer že sama določa, da bo Vlada v roku enega leta od njenega sprejema opravila njeno revizijo in v primeru spremenjenih gospodarskih in drugih okoliščin na predlog Ministrstva za finance Državnemu zboru predlagala v sprejem njene spremembe. Tako so že v sami strategiji spremembe možne. Če pride do bistvenih sprememb v strukturi naložb SDH, bo take spremembe tudi predlagala.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, zahvaljujem se vam za ta odgovor. Med besedami sem vas razumel, da se nekako razmišlja tudi v tej smeri oziroma vam zakonski okviri dajejo tudi to možnost. Spoštovani minister, prepričan sem, da s to spremembo in z dopolnitvijo Zakona o krepitvi stabilnosti bank bo DUTB dejansko postala en del upravljavec podjetij. Že danes lahko vidimo, da DUTB razpolaga z več kot 33 družbami, v katerih ima lastniški delež, in da se bodo ti deleži, predvsem tudi glede na to spremembo zakona, lahko verjetno v prihodnosti samo še povečevali. Vsaj zame osebno bi bilo izjemno pomembno, da tukaj ne pride do različnih interesov, na eni strani Slovenskega državnega holdinga, na drugi strani Družbe za upravljanje terjatev bank, in da Vlada oziroma Ministrstvo za finance čim prej razmisli o dopolnitvi oziroma o spremembi strategije upravljanje državnega premoženja, kajti vemo, če bo prihajalo do tega prestrukturiranja, ne nazadnje je tudi vlada Mira Cerarja v proračunu za leto 2016 in leto 2017 namenila kar nekaj 100 milijonov za ta podjetja. Tudi pričakujem, da bo pri nekaterih podjetjih, do katerih zdaj ima Družba za upravljanje terjatev bank vzpostavljene terjatve, prej ko slej prišlo do konverzije terjatev v ta lastniški delež in da bomo dejansko na slovenskem trgu dobili dva upravljavca premoženja. Bi bilo pa za razmisliti: Zakaj se tista podjetja, ki potrebujejo prestrukturiranje, ne prenesejo na Slovenski državni holding – ta ima do sedaj že te izkušnje – in da DUTB dejansko opravlja tisto nalogo, zaradi katere je bila tudi ustanovljena? To je prodaja terjatev in iskanje aktivnih kupcev oziroma strateških lastnikov. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Dušan Mramor, izvolite.
Hvala lepa. Seveda se tukaj odpira vrsta vprašanj, vendar ključni namen te spremembe ZUKSB in podaljšanje roka delovanja DUTB je bil, da se čim bolj poviša vrednost teh terjatev oziroma tudi potem konvertiranih terjatev ob prodaji prestrukturiranega, vsaj finančno prestrukturiranega podjetja. To smo videli na kar nekaj primerih in zato smo se odločili, da gremo v spremembo podaljšanje roka, ki daje možnost, da ni prisilne prodaje po nižjih vrednostih, likvidacijskih vrednosti, in hkrati instrumente, ki omogočajo, da se prestrukturira podjetje in proda dražje. Seveda, če bo to ustrezno upravljano in s tem namenom, s katerim je bil tudi DUTB ustanovljen, bo izplen iz te prodaje dovolj velik, da bo lahko pokril vse obveznice, ki so bile izdane bankam, in hkrati povrnil kapital in imel donos tistih 8 %, kolikor je bilo v prvotnem zamišljeno. Tako je bil namen tega predvsem povečati vrednost sredstev, ki jih ima v upravljanju DUTB, in mu dati instrumente, da lahko vrednost čim bolj poveča. Če pa pride v tistih podjetij, v katerih ima DUTB terjatve, po drugi strani so pa to strateška podjetja v strategiji in s katerimi upravlja SDH, pa mora biti to delovanje koordinirano. Če bodo potrebne kakršnekoli spremembe v strategiji, v takih primerih bomo take spremembe tudi predlagali.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Šircelj, ki bo postavil poslansko vprašanje ministru za zunanje zadeve gospodu Karlu Viktorju Erjavcu.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister za zunanje zadeve! Priznam, da bi verjetno pred enim tednom bilo to vprašanje najbrž postavljeno drugače; drugače bi vprašal predvsem zaradi tega, ker smo priča številnim dogodkom, ki vplivajo na dejavnost Ministrstva za zunanje zadeve in tudi na vašo vlogo pri tem. Vprašanje se nanaša na migrantsko krizo, tako imenovano migrantsko krizo in vlogo Ministrstva za zunanje zadeve, predvsem glede na to, da je sama migrantska kriza tudi povod ali razlog za različne druge politične ukrepe, ki jih sprejema tako Evropska unija kot posamezne države članice. Zaradi tega me zanima: Kakšna je vaša ocena glede tega, da se bo odtok, da tako rečem, migrantov v druge države zaustavil oziroma da bosta Avstrija in Nemčija začeli vračati ljudi nazaj v državo Slovenijo? Kaj bo v tem primeru država Slovenija naredila z migranti, da ne bo postala tako imenovani žep? Ali je v zvezi s tem že pripravljena politika oziroma kaj je pripravljeno v zvezi s tem da Slovenija ne postane žep – ne bom govoril o strategijah, ker mislim, da teh imamo preveč –, in navsezadnje tudi v zvezi s tem, kar je predsednik države govoril v parlamentu; skratka, da se določi zgornja meja migrantov? Kakšen je dogovor z drugimi državami? Drugo vprašanje se nanaša, ne moremo danes mimo tega, na teroristično dejavnost, ki danes je v Evropi: Kakšni so ukrepi oziroma koordinacija med državami članicami za preprečitev teh ekstremizmov in za to, da s bo okrepila varnost v Evropi? Tretje vprašanje – glede na to, da smo del Evropske unije: Kakšna je vloga Evropske unije tudi v drugih mednarodnih organizacijah? Na primer v Združenih narodih Evropska komisija ni uspela s tem, da bi dobila tako imenovano dovoljenje Združenih narodov za posredovanje v Sredozemlju, medtem ko je, recimo, Francija v sedanjem trenutku takoj dobila "dovoljenje" za boj proti ekstremistom in teroristom v Siriji. To so številna vprašanja, ki zahtevajo tudi odgovor, spoštovani minister za zunanje zadeve.
Hvala lepa. Odgovor vam bo podal minister za zunanje zadeve gospod Karl Viktor Erjavec. Izvolite, beseda je vaša.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav spoštovana predsedujoča, tudi lepo pozdravljam vse poslanke in poslance! Zahvaljujem se za vaše vprašanje. Res je, da je malce preoblikovano glede na aktualno situacijo, kar štejem za pravilno. Najprej bi rad poudaril, da Ministrstvo za zunanje zadeve ves čas spremlja situacijo, tako smo, kar se tiče begunske krize, ves čas v kontaktu z različnimi državami, zlasti z državami na balkanski poti in z Avstrijo, Italijo, tudi Nemčijo. Zakaj je to pomembno? Zlasti je pomembno zato, da lahko pravočasno ukrepamo, če bi v kateri od teh držav prišlo do spremembe politike na področju migracij. V zvezi s tem naj povem, da so bile opravljene z moje strani številne aktivnosti. Imeli smo kar nekaj svetov ministrov za zunanje zadeve, vendar moram povedati, da ves čas se postavlja na svetih ministrov za zunanje zadeve, če je vprašanje migracij sploh zunanjepolitično vprašanje, ki sodi v pristojnost ministrov za zunanje zadeve. Moram reči, da ves čas v Bruslju in v Luksemburgu zagovarjam, da to vprašanje sodi tudi v pristojnost ministrov za zunanje zadeve, ker gre za varnostno vprašanje. Ne glede na to, da je stališče jasno, da gre pri migracijah za eno temo, pri terorizmu za drugo temo, vendar vidimo lahko, da se ti dve temi, ta dva problema prepletata. Ne nazadnje lahko ugotovimo, da je v teroristični akciji 13. novembra v Parizu eden od teroristov prišel preko tega migracijskega vala. Moram reči, da sedaj, ko gre za srečanje ministrov za zunanje zadeve, da vlada prepričanje, da gre za evropski problem, da gre za problem, ki sodi tudi v pristojnost ministrstev za zunanje zadeve. Kar se tiče mojih konkretnih aktivnosti, naj povem, da sem imel pogovore v Rimu, na Dunaju in tudi več telefonskih pogovorov z drugimi zunanjimi ministri. Tukaj bi zlasti omenil madžarskega zunanjega ministra, francoskega zunanjega ministra in tudi ministra za zunanje zadeve Srbije, Makedonije. Tudi so bila določena bilateralna srečanja. Kar se tiče Rima, moram reči, da sva se z italijanskim zunanjim ministrom Paolom Gentilonijem zlasti pogovarjala o tem, kakšna je situacija v Sloveniji, kakšna bi lahko bila italijanska pomoč, napotitev njihovih policistov oziroma karabinerjev. Zlasti sva predelala scenarij, če bi seveda prišlo do razpršitve tega migracijskega vala, ki bi lahko imel negativne posledice za Italijo. Dotaknila sva se tudi vprašanja, ki se nanaša na to, da se lahko tudi zgodi sprememba migracijske poti iz Hrvaške, Slovenije proti Avstriji, in sicer v smer Albanije in preko Jadranskega morja v Italijo. Lahko rečem, da je italijanska stran na vse te scenarije pripravljena. Z avstrijskem zunanjem ministrom, imel sem sestanek 11. 11. 2015, sva se pa zlasti pogovarjala o varnostni situaciji v Šentilju in o tem, kako bi bolje upravljali ta migracijski val. Gre za to, da je zelo pomembno tudi, kaj se dogaja na avstrijski-nemški meji. Zagotovila so bila dana, da zaenkrat bodo sprejemali te migrante, mislim pa, da bo ključno srečanje, ki bo v nedeljo med Evropsko unijo in Turčijo, tam naj bi se pač sprejele neke odločitve, ki bi zlasti šle v smeri zmanjševanja tega migracijskega vala. Če mi boste dali priložnost z dodatnim vprašanjem, bi pa nekaj besed še spregovoril glede terorizma, aktivnosti našega ministrstva v zvezi s tem in tudi, kakšna je v tem trenutku mednarodna situacija. Moram pa reči, da gre za tako kompleksno vprašanje, da je težko v petih minutah odgovoriti na vsa ta vaša vprašanja.
Mag. Andrej Šircelj, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, strinjam se, da gre za zahtevno vprašanje in za tudi široko vprašanje, zato tudi mislim, da bi bilo treba v Državnem zboru več o tem govoriti. Še za drugo zadevo gre. Namreč, vzrok ali posledica, čemu je vse migracijska kriza. Govorimo tudi o Evropi in bi tudi prosil za vlogo Evrope oziroma Evropske unije, takšne, kot danes je. Ali je to sedaj nek nov mini schengen? Kakšen je konkreten odziv Slovenije na pobudo o novem mini schengenu? Druga zadeva je seveda vloga Evrope v OZN, v Združenih narodih. Mislim, da tukaj je ta vloga prešibka; enostavno prešibka v smislu tega, da je tam Evropska komisija neupoštevana. Evropska komisija je tudi premalo učinkovita, ker je premalo učinkovita ali ker nima mehanizmov, da bi bila bolj učinkovita, vsaka država reagira po svoje. Kdo bo sedaj usklajeval? Ali je to Evropska komisija, ki bo usklajevala, ali je pravo mesto za to? Vidim, da tukaj vse to bolj temelji na bilateralnih pogovorih, kar niti ni narobe; ampak zanimajo me ocene. Tudi Ministrstvo za zunanje zadeve v povezavi glede bilateralnih razgovorov, omenili ste Srbijo, Italijo in tako dalje. Kaj pa Hrvaška?
Gospod Karl Viktor Erjavec, minister za zunanje zadeve, bo dal dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za to dopolnilno vprašanje. Kar se tiče Hrvaške, naj povem, da je tam neka prehodna situacija, ko imamo obdobje po volitvah in vlada ni oblikovana, zato je dogovor s predsednikom vlade, da on vodi neposredne pogovore z njihovim dosedanjim in trenutnim predsednikom vlade, ki opravlja tekoče posle, z gospodom Zoranom Milanovićem. Kar se tiče vloge Evropske unije v Organizaciji združenih narodov, je treba vedeti, da so tam ključni igralci člani Varnostnega sveta in tam Evropska unija ne nastopa, nastopajo pa posamezne države, kot je Francija, Velika Britanija. Zato v okviru Organizacije združenih narodov ta vloga Evropske unije ni tako močno prisotna, ker so ključni odločevalci stalne članice Varnostnega sveta in nestalne članice, pri katerih so tudi nekatere članice Evropske unije; v tem primeru, recimo Španija, Luksemburg. Kar se tiče migracijske krize, terorizma, vse to je gotovo posledica krizne situacije tako v Siriji, tako v Iraku, tako v Libiji, kjer se soočamo z razpadom države. Kar se tiče Sirije, lahko povem, da na zadnjem svetu ministrov za zunanje zadeve, ki je bil prejšnji ponedeljek, smo imeli pogovor s posebnim odposlancem Organizacije združenih narodov Staffanom de Misturom, ki ocenjuje te dunajske pogovore – gre že za tretji krog – kot pomemben korak naprej. Treba je vedeti, da še dva, tri meseca nazaj sploh ni bilo mogoče vse te akterje dobiti za isto mizo. To se pravi poleg ZDA, Francije, Rusije, Nemčije so tukaj še tako imenovani regionalni akterji, kot je Iran, Savdska Arabija, Turčija. Ocenjuje, da pogovori gredo v pravo smer, seveda gre pa vse prepočasi, ker dokler tam ne bo neka politična rešitev, mislim, da do takrat bo težko govoriti o tem, da ne bo pritiska na Evropo glede migracijskega vala. Da pa ne omenim Afrike, ki je drugo takšno migrantsko žarišče. Kot veste, je bila ta konferenca EU Afrika na Malti, kjer so se pač dogovorili o določenih ukrepih, ki bi preprečevali pritisk afriških migrantov na Evropsko unijo. Tukaj je pa pomembna tudi ta operacija v Sredozemlju, ki je sedaj v drugi fazi. Gre za operacijo Sofija, ki pa prinaša rezultate. Italija v tem trenutku ni pod ne vem kakšnim migracijskim pritiskom. Mislim, da bi morali nekaj podobnega narediti tudi za balkansko migracijsko pot.
Gospod Tomaž Lisec bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju ter ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za dano besedo. Spoštovani, predvsem spoštovana ministra Mramor in Koprivnikar, lep pozdrav! Verjetno nisem prvi in ne zadnji, ki ugotavljam, da 12 dni po tistem, ko sem postavil poslansko vprašanje, so se zadeve spremenile oziroma v tem primeru zabetonirale. Želel sem vas vprašati o pripravah pri proračunu za leto 2016 in 2017 v zvezi s povprečnino za občine za leto 2016 pa tudi, kako si v nadaljnjem predstavljate delovanje občin. Ampak vemo, kakšna je zadeva. Minister za finance na eni strani govori, kako je treba skrbeti za javne finance, na drugi strani pa sprejemamo zakon, kjer občinam dajemo nove zakonske obveznosti. In na tretji strani ta minister, ki tako zelo želi skrbeti za javne finance, daje javnemu sektorju 132 milijonov. To je po mojem mnenju ključen problem tega dogovarjanja. Z javnim sektorjem ste se z lahkoto dogovorili za 132 milijonov, na drugi strani pa ste, ob tem da ste v Državni zbor pripeljali tudi Zakon o sistemu plač v javnem sektorju, občinam naložili – po mojih izračunih in to naj bi bili tudi javni podatki – 13 milijonov. Po mojih podatkih, spoštovana ministra, ta razlika med 519 evri, ki je bila prej povprečnina, in 522 evrov, katero so koalicijski poslanci sprejeli pri proračunu in pri ZIPRO, ni niti dovolj za te zakonske nove naloge, ki ste jim jih dali, kje so potem šele tukaj investicijski in razvojni potencial občin, o katerih tako zelo neradi določeni poslanci koalicije trdite, v nasprotju z njimi pa jaz trdim, da tista gospodarska rast, na katero se Vlada tako zelo rada sklicuje, je tudi še vedno posledica lanskoletnih lokalnih volitev, ko so občine, predvsem župani, veliko investirali, seveda poskrbeli za svoje volivce in za svoje glasove pred volitvami, računi pa so prihajali tudi po volitvah. Spoštovana ministra, glede na to, da je povprečnina za leto 2016 zaenkrat sprejeta 522 evrov, me zanima: Ali lahko občine pričakujejo kakšne sistemske rešitve v letu 2016, morda kakšen nov zakon, Zujf občin, ali se bo kaj drugega dogajalo na področju lokalne samouprave, da bodo občine lažje izvajale na eni strani zakonsko obvezne naloge in na drugi strani, kljub temu da pred njimi niso volilna leta, lahko tudi načrtovale kakšne investicijske in razvojne projekte? Toliko za uvod. Hvala.
Hvala lepa. Besedo najprej dajem ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju.
Predsedujoča, hvala. Spoštovani poslanec, hvala za to vprašanje. Če dovolite, bom odgovoril samo z nekaj konkretnimi dejstvi, ki mislim, da bodo najbolje pojasnila ta odnos. Občinam gre transfer približno v višini dobre milijarde, za javne uslužbence pa približno 4,2 milijarde. Če pogledate povečanje stroškov in to ponudbo, ki je bila dana občinam, so deleži na teh transferjih dejansko popolnoma primerljivi. Ob tem naj povem še to, da so občine od leta 2006 do leta 2014 povečale svojo zaposlenost za 13 %, da so v bruto domačem proizvodu od leta 2008 do leta 2013 povečale svoj delež od 4,94 na 5,58 %, kar pomeni, da je bistveno večja udeležba, in da povprečnina, ki je predmet tega dogovora, za občine predstavlja samo dobro polovico vseh prihodkov, drugo polovico pa pridobijo občine s svojimi izvirnimi prihodki. Ob tem naj povem, da smo se letos sestali, mislim, da enajstkrat, da je Vlada svojo ponudbo od 519 evrov do končnih 525 evrov kar krepko povečala in tudi zajela vse tiste obveznosti, ki so jih občine navajale, ob tem pa tudi povečala možnost zadolževanja, zagotovila dodatna sredstva z ugodno obrestno mero, uredila bo težave pri sprejemanju odlokov za nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, pa tudi dovolila, da se po 21. členu namenijo sredstva za poplačilo dolgov občinskih investicij. Ob tem pa smo se z občinami dogovorili za celo vrsto zakonskih sprememb, nekaterih pravilnikov, ki smo jih že deloma izvedli, deloma se izvajajo. Ob tem je pa treba tudi opozoriti, da te možnosti, ki so bile s popravki predpisov in pravilnikov, pa tudi zakonov pripravljene, tudi od občin terjajo, da te možnosti dejansko tudi uporabijo. Ob tem pa smo dali na voljo tudi celo vrsto orodij, od javnih naročanj, obratnih dražb, programske opreme, ki jih ima država na voljo. Torej smo občinam šli krepko naproti. Tudi s temi ponudbami, ki so danes na mizi, menimo, da delovanje občin ne bo ogroženo. Tudi iz podatkov, ki sem jih prej navedel, je razvidno, da se je dejansko položaj glede na druge dele javnega sektorja občin kar občutno izboljševal v deležu in ne poslabševal, kot se običajno prikazuje.
Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju.
Spoštovani gospod poslanec Tomaž Lisec! Naj se navežem na to, kar je bilo povedano s strani Borisa Koprivnikarja. Vlada je v pogajanjih z občinami izhajala iz letos uveljavljene povprečnine, to je 519 evrov na prebivalca, in je v pogajanjih svoj predlog korigirala na 522 evrov na prebivalca. To pomeni obseg primerne porabe občin na enaki ravni kot letos, saj je predlagana povprečnina enaka povprečni povprečnini, kot to velja za leto 2015. Predlagani znesek je bil utemeljen z izračunanimi vplivi na izdatke občin v prihodnjih letih. Po eni strani se je upoštevala ocena prihrankov v stroških dela občin zaradi ukrepov, ki jih je omenil minister Koprivnikar, za znižanje stroškov dela, po drugi strani pa tudi učinki dogovora s sindikati, ki ste ga omenili. Po oceni obeh strani znašajo učinki sistemskih in izvedbenih sprememb predpisov, s katerimi se znižujejo stroški dela občin, na letni ravni 20,3 milijona evrov, brez upoštevanja približno 5 milijonov evrov učinkov pri že izvedenih ukrepih, ki so se upoštevali že za znižanje povprečnine s 525 na 519 v letošnjem letu. Nekateri od teh učinkov, ocenjeni na približno 8,1 milijona evrov, so potencialni – kot je rekel že minister Koprivnikar, občine jih bodo občutile, če bodo imele investicije – drugih učinkov pa je za 12,2 milijona evrov. Upoštevanje teh učinkov bi omogočalo znižanje povprečnine. Na drugi strani je bilo upoštevano povečanje obveznosti občin zaradi povečanja plač v javnem sektorju, kot ste omenil, za okoli 13,5 milijonov evrov, kar pomeni, da sta učinka praktično medsebojno enaka. V prizadevanju, da bi šli občinam v največji meri naproti in da bi dosegli dogovor, je Vlada v zadnjem krogu pogajanj, tam sem bil jaz osebno, ponudila občinam povprečnino v višini 525 evrov ob ohraniti določila, da občinam pripadajo prihodki le do višine primerne porabe in ne tudi presežki nad primerno porabo. Občine so predlagano rešitev zavrnile, hkrati pa tudi dogovor glede investicijskega transferja.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala, spoštovana ministra, za zelo izčrpne odgovore. Jaz se strinjam, gospod Koprivnikar, da v občinah ni vse optimalno. Od primera do primera bi lahko šli, kje je občinska uprava prebogata, kje je kakšna investicija napačno izpeljana. Ampak tudi v državi imamo tako, da marsikatero ministrstvo in državni organ je prebogat s človeškimi viri in marsikatero ministrstvo se je v preteklosti, in tudi sedaj se dogaja, zakalkuliralo pri posamezni investiciji, ki ima finančne učinke. Vedno poslušam o tem, kako je Vlada kljub naporom sprejela 522 evrov. Če bi bila Vlada tako dobrohotna, kot je bila recimo na eni strani do javnega sektorja, glede na to, da vemo, da se je v preteklosti dogajalo, da je Vlada enostransko, kot je tudi v tem primeru, pristala oziroma določila 522 evrov, me zanima, zakaj v tej dobri želji po sodelovanju z občinami ne bi še enkrat kršila dogovora z Združenjem in Skupnostjo občin in sama dobrohotno podprla amandma Poslanke skupine nepovezanih poslancev v znesku 525, torej tiste zahteve, ki ste jo imeli, ki ste jo dali na mizo, pa bi bili verjetno tudi vsi lokalni funkcionarji zadovoljni. Na drugi strani pa je minister Mramor rekel: "Medsebojno približno enaki učinki." Približno 20 milijonov, o katerih smo, če veste, v letu 2015 kar veliko razpravljali, da je šlo pri tistem tako imenovanem Zujfu občin in sistemskih rešitvah za prenapihnjene številke, na drugi strani pa bodo občine morale dati 13 milijonov zaradi novih zakonskih obveznosti. Skratka, v bistvu je poanta tega, da karkoli so naredili v letu 2015, je učinek enak nič. Na žalost.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boris Koprivnikar, minister za javno upravo.
Težko bi se strinjal z vami, da je učinek enak nič, ker smo učinke ocenili in jih merimo v milijonih. Pa še nekaj je zelo pomembno. Ta način sodelovanja, ki smo ga z občinami vzpostavili ob predlaganju konkretnih ukrepov, ob čemer smo bili zelo, zelo dovzetni tudi za predloge z občinske strani, mislim, da smo jih kar 12 vzeli v ukrepe, ki smo jih potem prenesli tudi na ministrstva, želimo tudi nadaljevati, da izboljšujemo poslovno okolje tudi za delovanje obči in zmanjšujemo stroške. Glede samega poslovanja in delovanja občin se pa moram z vami strinjati, da so razlike izjemne. Nekatere delujejo izjemno racionalno in zgledno, nekatere pa ravno v nasprotno smer. Vendar so številke, s katerimi operiramo in s katerimi pojasnjujemo, številke, ki govorijo v povprečju. In ravno to je tudi pomembno, da se ne pogovarjamo o boljših ali slabših primerih, ampak se pogovarjamo o učinku na celotno delovanje lokalne samouprave. Seveda si pa tudi sami želimo, tako kot spremljamo in analiziramo pa tudi zahtevamo popravke v ožji državni upravi, tam, kjer se pojavljajo neracionalnosti, da se te neracionalnosti učinkovito odpravljajo tudi v delu lokalne skupnosti. Za ta namen smo dali na voljo kar nekaj učinkovitih orodij in upam, da jih bodo uporabili na tak način ter tudi pridobili več sredstev, ki jih bodo lahko namenili v investicijsko vzdrževanje oziroma investicijske transfere poleg vsega tega, kar je že z obstoječim financiranjem na voljo.
Hvala lepa. Besedo ima še minister za finance dr. Dušan Mramor.
Hvala lepa. Če lahko tukaj nadaljujem. Vsega skupaj je bilo identificiranih do zadnjega kroga pogajanj 26 ukrepov, od teh 26 jih je 22 že ali jih bo realiziranih do konca letošnjega leta s temi učinki, kot je bilo rečeno, identificiranih pa je bilo še 8 dodatno, se pravi 12 jih moramo še realizirati v letu 2016. Ne glede na to, da do dogovora ni prišlo, in če bi bil dogovor, ima to svojo vrednost, ta vrednost pa je 3 evre povprečnine, bomo mi nadaljevali, to smo s tudi zavezali. Na zadnjem krogu pogajanj smo se zavezali, da tudi če ne sprejmejo dogovora, mi nadaljujemo z ukrepi za zniževanje stroškov občin, ker to je prava usmeritev. Rad bi povedal še naslednje. Povprečnine naj bi pokrivale te tekoče stroške. Za več kot polovico občin povprečnina 522 evrov ne zahteva prelivanja iz drugih virov v tekoče stroške in lahko pokriva. Se pravi, to so te razlike med občinami. Velika večina občin to pokriva iz povprečnine, ki je bila predlagana, 522 evrov.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec, imate zahtevo za postopkovni predlog, da se na naslednji seji opravi razprava o vašem odgovoru.
Tako je,spoštovana podpredsednica. Imamo zakon in imamo formulo. Po tej formuli naj bi bila povprečnina 652 evrov, nekateri pravijo sicer 636, tako da bi morda v tej razpravi tudi prosil za konkretne podatke. Jaz se strinjam, da je treba občinam dati boljše poslovno okolje, da je morda naslednja faza tudi, da se Ministrstvo za javno upravo spoprime z učinkovitostjo zaposlenih v občinskih upravah. Ampak po mojih podatkih, minister, bi bilo prav, da v razpravi, če jo boste seveda koalicijski poslanci podprli, tudi poveste, ali res držijo informacije, da se na ministrstvu pripravljajo spremembe, kjer naj bi lokalno samoupravo dali še bolj nekam v kot, kot je že do sedaj. Jaz mislim, da je prav, da opravimo razpravo, kjer se odločimo vsi skupaj, tudi poslanci, ne samo vlada, kakšno želimo, da je financiranje občin v naslednjih letih, kako naj bo opredeljena vloga lokalne samouprave tudi v sodelovanju z Državnim zborom. Kot vsi vemo, pa vse temelji na financah. Jaz mislim, da je razprava o lokalni samoupravi in povprečnini za naslednja leta nujno potrebna v Državnem zboru, ker še vedno trdim, da denar, ki pride v občine, občine veliko bolj korenito, investicijsko in razvojno namenijo za svoje delovanje, kot pa z denarjem ravna država. Predlagam, da o tem opravimo eno temeljito razpravo v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil danes v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje bo postavil dr. Matej Vatovec ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Hvala, gospa podpredsednica. Gospa ministrica! Gotovo ste seznanjeni s problematiko škedenjske železarne v Trstu, ki jo domačini nekoliko cinično že imenujejo "tovarna smrti". Gre za star železopredelovalni obrat, ki se tako rekoč nahaja v samem centru mesta na sredini Miljskega zaliva in ima gotovo nezanemarljive čezmejne učinke. Prebivalci v občinah Ankaran, Koper in tudi v Izoli in Piranu namreč zaznavajo veliko stopnjo onesnaženosti iz te tovarne, ki se kaže tudi v velikih koncentracijah delcev silicija, aluminija, kalcija, železa in mangana, ki se nalagajo po okoliških površinah in so ne nazadnje tudi predmet vdihavanja. Pretekle študije so pokazale, da je na tem območju visoka stopnja obolevnosti predvsem za tumorji in respiratornimi težavami. Velikokrat so presežene stopnje nevarnih snovi ter izpusti strupenih emisij v zrak in morje. Gre za neposredne učinke tržaške železarne Ferriera ter ostale težke industrije na tem območju. Naj ponovno poudarim, da gre za že precej dotrajan obrat, ki ima od lani novega lastnika, ki se je ob nakupu vodstvu tržaške občine obvezal, da bodo okoljski ukrepi njihova prednostna naloga. Železarni je pred časom tudi poteklo okoljsko dovoljenje, ki je bilo tudi začasno podaljšano za pol leta. Glede na to, da gre za vprašanje, ki ni samo vprašanje tovarne v Trstu, ampak je tudi vprašanje, ki vpliva na državljanke in državljane na tej strani meji, se pravi predvsem prebivalcev Ankarana, Kopra in pa tudi Izole in Pirana, me zanima: Ali je Ministrstvo za okolje in prostor obravnavalo ta primer in tudi sprejelo kakršenkoli odločitve oziroma kakšne postopke v zvezi s tem, kako obravnavati to problematiko? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen bo podala odgovor.
Hvala, spoštovana predsedujoča. Hvala tudi poslancu dr. Mateju Vatovcu za to postavljeno vprašanje. Dejstvo je, da Agencija Republike Slovenije za okolje izvaja stalne meritve kakovosti zraka na merilni postaji v Kopru in na tej lokaciji je zaznana povišana koncentracija ozona, medtem ko koncentracija ostalih onesnaževal, ki se prav tako spremljajo na tej lokaciji, je pod mejnimi vrednostmi. Prav tako je Agencija Republike Slovenije za okolje z mobilno postajo merila kakovost zraka, in sicer na dveh lokacijah ob slovensko-italijanski meji, na območju takrat še Mestne občine Koper, šlo je za lokacijo Hrvatini, meritve so bile opravljene v letu 2004, in lokacija Lovran nad Ankaranom, kjer pa so bile meritve opravljene konec leta 2007 in začetku leta 2008. Obe merilni kampanji sta se izvajali na pobudo lokalnih dejavnikov, tudi političnih strank in na zahtevo takratnega ministra za okolje, in sicer predvsem za namenom, da se ugotovi raven onesnaženja in tudi prouči vpliv emisij z območja Trsta na slovensko ozemlje. Te meritve so pokazale, da so koncentracije onesnaževal, ki so bile izmerjene, razmeroma nizke, razen za ozon. Koncentracije ozona so najvišje v Sloveniji, niso pa posledica emisij iz posameznega vira, so posledica emisij slovenske obale, območja Trsta in transporta onesnaževal na daljše oziroma večje razdalje. Železarna Škedenj je velik vir emisij, različnih onesnaževal, na žalost pa ni edini vir v tem prostoru. V bližini so še cementarna, sežigalnica komunalnih odpadkov, veliko skladišče naftnih derivatov in še nekaj je manjših virov. Gost promet v tem delu Trsta je vir dušikovih oksidov in ogljikovodikov. Železarna je od lokacij, kjer smo izvajali meritve kakovosti zunanjega zraka, oddaljena 4,5 kilometrov od mesta Hrvatini in 3,5 kilometrov od merilnega mesta Lovran. To je zdaj nekako opis stanja, v kakršnem je ta železarna tudi v preteklosti delala. Z naše strani pa lahko povem, da v zvezi s to železarno ne vodimo nobenega postopka, torej nobenega čezmejnega postopka. Tudi Arso ne vodi nobenega postopka. Glede na to, kar ste povedali, se lahko pričakuje eventualno sodelovanje Slovenije v primeru čezmejnega postopka, o čemer, če bo do tega prišlo, vas bomo obvestili.Hvala.
Hvala lepa. Dr. Matej Tašner Vatovec imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Ministrica, na začetku ste rekli, da Agencija Republike Slovenije za okolje izvaja nenehno meritve, potem pa ste se sklicevali na meritve, ki so bile opravljene med leti 2004 in 2008. Dejstvo je, da je te stalne meritve, ki potekajo, so iz avtomatskih postaj, ki občasno izmerijo količino delcev v zraku. Mislim pa, da je tu problem bistveno drugačen. Gre za železarno, ki odvisno tudi od vremena in drugih okoliščin včasih vpliva, včasih ne. Ampak dejstvo je, da so tudi italijanske inštitucije in te zasebne inštitucije, ki jih omenjate, katerih študije so naročile občine in tudi druge interesne skupnosti, pravzaprav zaznale neko povišano količino teh delcev. V tem je glavni problem, se pravi, da se občine in zainteresirana javnost morajo zanašati na neke privatne institucije, ki morda niso tako učinkovite, mogoče imajo manj znanja ali slabšo tehnologijo, predvsem pa je največji problem to, da nimajo nobene normativne teže. Se pravi, njihove študije, njihove meritve nimajo takšne teže, kot bi jih lahko imele meritve, ki bi jih izvedel Arso. Po sedmih letih, mislim, da se je stanje tudi spremenilo, tudi železarna ni bila na nek način obnovljena v tem času. Zato bi bilo ustrezno, da recimo ministrstvo naroči oziroma pozove Arso, da opravi urgentno urgentni monitoring na tem območju in se dejansko tudi prepričamo, ali obstajajo razlogi za to, da Slovenija kot država tudi intervinira v tem primeru. Ne nazadnje se lahko spomnimo, da je tudi zaradi italijanskih pritiskov Slovenija zaprla obrat koprskega podjetja Kemiplas na tem območju, ki je bil močan onesnaževalec in je pravzaprav bilo doseženo to, da se tudi status življenja in zdravja na tem območju tudi izboljša.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora bo podala ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen.
Hvala. Težko sedaj prisluhnem tem vašim navedbam v drugem delu, če omenjate, da železarna nima več okoljevarstvenega dovoljenja, kar pomeni, da si bo okoljevarstveno dovoljenje v skladu s pravili, ki veljajo v Evropski uniji, morala pridobiti. In težko razumem, da bi okoljevarstveno dovoljenje tudi v v Italiji pridobila, če nima ustrezne tehnologije. V tem delu se lahko samo pridobijo ti podatki. Sedaj opravljati analize zraka, ko železarna ne deluje, če smo že v preteklosti s temi analizami ugotovili samo povečanje ozona, v tem smislu ni potrebno. Se pa v smislu onesnaževanja v okolju lahko med državami pri postopkih, to gre predvsem za tiste postopke, kjer je čezmejni vpliv, začne postopek s sosednjo državo. V teh primerih potem na našem ministrstvu vedno ustrezno ukrepamo. Hvala.
Gospod dr. Matej Tašner Vatovec, imate zahtevo za postopkovni predlog, da se na naslednji seji opravi razprava o vašem predlogu.
Hvala. Nisem rekel, da tovarna ne deluje in da nima dovoljenja. To dovoljenje je poteklo in je bilo izredno podaljšano za šest mesecev. Tisti, ki se vozimo ali pa živimo na tem območju, pa vidimo, da dela s polno paro, in to 24 ur na dan. Da bo, če niso ustrezne vrednosti emisij, to dovoljenje tudi izgubila, jaz nekako malo dvomim. Vemo, da interesi kapitala običajno tudi znajo prevladati nad takšnimi normativi, tako da jaz mislim, da je to resno vprašanje predvsem za prebivalce tega območja in na nek način tudi ne čutim, da bi zdaj v teh odgovorih z ministrstva prišlo tisto pravo sporočilo, ki bi pokazalo zaskrbljenost za prebivalce na tem območju. Še vedno sem mnenja, da bi lahko naredili vsaj ta korak, da bi se ta urgentni monitoring izvedel. Ne nazadnje je to v pristojnosti Arsa in tudi na nek način smiselno in v dobrobit tistih, ki na tem predelu tudi živijo. Zaradi tega ker mislim, da je to pravzaprav neko precej resno vprašanje, čeprav bi lahko rekli, da je ostalih pomembnih vprašanj v državi trenutno več, predlagam, da kljub vsemu v sklopu naslednje redne seje opravimo splošno razpravo o tem vprašanju. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil danes v okviru glasovanj. Gospod Tilen Božič bo postavil poslansko vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica! V okviru dela v poslanski pisarni se pogosto srečujem z vprašanji, povezanimi z odvajanjem in čiščenjem komunalnih voda. Trenutna uredba glede odvajanja in čiščenja komunalnih voda je namreč strožja od predpisov Evropske unije, kar povzroča nesorazmerno visoke stroške občinam in občanom, saj v številnih primerih vodi do neracionalnih naložb v komunalno infrastrukturo. Primeroma, Evropska unija predvideva skupno čistilno napravo oziroma priklop na kanalizacijo v primeru 20 tisoč enot, slovenski predpis pa le 50. Prav tako naš predpis ozko favorizira določen tip čistilnih naprav, kar pa, vsaj kar se cilja oziroma rezultata tiče, govorimo o kakovosti tistega, kar dejansko pride ven iz take čistilne naprave, ne prinaša nujno boljšega rezultata. S tem v zvezi ste že napovedali spremembe in zanima me: Kako napredujete pri prenovi uredbe, ki postavlja te zahteve glede odvajanja, čiščenja komunalnih odplak? Kako bi prišli do enega razumnejšega okvira od tistega, ki je trenutno sedaj v veljavi? Kakšne spremembe so predvidene glede trenutnega roka za prilagoditev komunalne infrastrukture in s tem povezanih kazni? Ali se bo ta rok podaljšal? Če je odgovor da – do kdaj? Ali so predvidene spremembe glede dopustnosti uporabe drugih tipov čistilnih naprav, na primer triprekatni tipi greznic in druge, ki omogočajo doseganje enakih ali celo boljših rezultatov čiščenja odpadnih vod kot v primeru trenutno dopustnih? In ne nazadnje vas prosim, če lahko predstavite tudi morebitne druge izboljšave s tem v zvezi, ki bi olajšale življenje in stroške tako občinam kot občanom. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen.
Hvala, spoštovani poslanec gospod Tilen Božič. Kot smo že napovedovali, je ministrstvo v letošnjem letu pripravilo osnutek nove uredbe o odvajanju in čiščenju komunalne vode. V juniju in juliju je bil ta osnutek v javni obravnavi, sedaj pa, glede na to da je bilo posredovanih veliko pripomb, so se te pripombe obravnavale. Bile so srečanja s ključnimi predstavniki zainteresirane javnosti, recimo Skupnost in Združenje občin Slovenije, Gospodarska zbornica, Zbornica komunalnega gospodarstva, Planinska zveza, Slovenska društva za zaščito voda, Kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije, in je torej do konca tega tedna pravzaprav predlog uredbe še v dokončnem oblikovanju, kar pomeni, da bo v vladno proceduro posredovan do konca tega tedna. Zanimivo je, da pri prenovi te uredbe se je pokazalo kar nekaj rešitev, ki tudi nam sedaj po toliko letih, če povem po pravici po 20 letih, niso bile vse razumljive, tudi ne pripravljavcem. Srečali smo se prav včeraj na takem razgovoru z mnenjem inšpekcijskih služb. Ampak vse to nas vodi k temu, da bo ta uredba imela manj težav, kot jih je mogoče bilo v preteklosti s to uredbo. Pri podaljšanju prehodnih rokov za prilagoditev komunalne infrastrukture je tako, da pri agromelioracijah, večjih od 2 tisoč populacijskih enot, in pri agromelioracijah, ki so manjše od 2 tisoč populacijskih enot in se komunalna odpadna voda že odvaja v javno kanalizacijsko omrežje, se rok ne spreminja. Rok je 31. 12. 2015, določen pa je v pristopni pogodbi Republike Slovenije k Evropski uniji in ga seveda ni mogoče spreminjati. Prehodni rok za agromelioracije, torej za te združbe hiš, ki so manjše od 2 tisoč populacijskih enot in se komunalna odpadna voda še ne odvaja v javno kanalizacijsko omrežje, se podaljšuje do 31. 12., za agromelioracije na vodovarstvenem ali občutljivem območju do leta 2021 in za ostale agromelioracije, ki niso na vodovarstvenem ali občutljivem območju, do leta 2023. Prav tako se podaljšuje prehodni rok za lastnike obstoječih objektov, ki morajo lastne stroške urediti ali pa zagotoviti individualno ureditev, in sicer do 31. 12. 2021, če je tak objekt brez kakršnegakoli čiščenja, sicer pa ob prvi rekonstrukciji objekta. V zvezi z dopustno tehnologijo čiščenja in uporabo pretočne greznice pojasnjujem, da se s predlogom uredbe ne določa niti ne prepovedujejo posamezne tehnologije čiščenja. Uporablja se lahko katerakoli tehnologija, ki zagotavlja doseganje predpisanih mejnih vrednosti emisij. S predlogom uredbe se tudi natančno določijo pogoji glede uporabe pretočne greznice, in sicer pretočna greznica kot samostojna enota ni primerna za čiščenje komunalne odpadne vode, pač pa je uporaba pretočne greznice možna, če se odpadna voda iz pretočne greznice odvaja prek nadaljnje enote za čiščenje. Ta nadaljnja enota je lahko filtracija, infiltracija, tudi rastlinska čistilna naprava. Takšna kombinacija enot pa se obravnava oziroma šteje za malo komunalno čistilno napravo, uporablja pa se lahko za enostanovanjske, dvostanovanjske stavbe ali za stavbe za kratkotrajno namestitev in so izven teh aglomeracij. V zvezi z vprašanjem o morebitnih drugih spremembah, ki bi olajšale življenje in stroške tako občinam kot občanom, pojasnjujem, da so bile pri pripravi predloga uredbe ponovno preverjene obveznosti upravljavca malih komunalnih čistilnih naprav z zmogljivostjo, manjšo od 50 populacijskih enot, kakor tudi obveznosti lastnikov objektov, ki se nanašajo na hrambo podatkov in dokumentov, obveščanje izvajalca javne službe in podobno. V predlog uredbe so glede na dosedanje predpise vključene nekatere olajšave. [[znak za konec razprave]] Je zmanjkalo časa.
Hvala lepa. Gospod Tilen Božič, imate zahtevo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Glede na to, da je ministrica že namignila, da ji je zmanjkalo časa za odgovor. Mislim, da je praktično na vsa vprašanja, ki sem jih zastavil zelo neposredno, odgovorila. Tako ji želim vse najboljše pri sprejemanju te uredbe in da bo res odpravila te težave, ki so se pojavljale. Tudi o tem delu ste lepo povedali, kar se tiče sodelovanja z občinami in raznimi interesnimi združenji, da so tu razprave potekale. Iz srečevanj v poslanski pisarni sem nekako prišel do zaključka, da pa morda splošna javnost ni bila dovolj obveščena. Tako tu zgolj kot nek namig, da bi morda to zdaj še okrepili, glede na to, da ste v sklepni fazi, ker mislim, da imate kar nekaj dobrih stvari povedati. In nazadnje še, če lahko dokončate tisti stavek, kjer vas je čas ustavil na polovici. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ponovno ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Hvala za ta komentar. Strinjam se z vami, da smo v pripravi teh dokončnih rešitev bili manj pripravljeni tu komunicirati. Dejstvo je, da sedaj v medresorski obravnavi so še nekatere pripombe, to bi radi še to do konca uredili in po sprejetju na Vladi obvestili o vseh svojih rešitvah tudi slovensko javnost. Kot pa se običajno dogaja pri rešitvah, nikoli ni popolnost zadovoljstva dosežena. Prav gotovo bodo nekateri pri teh rešitvah našli določene pomanjkljivosti. Zato smo tudi pri preverjanju v zvezi z opremljanjem agromelioracij s skupno obremenitvijo, manjšo od 2 tisoč populacijskih enot in zahteve glede predpisane stopnje čiščenja komunalne odpadne vode – tudi na tem področju so v predlogu uredbe vključene nekatere olajšave glede na dosedanje predpise, zlasti za agromelioracije med 50 in 500 populacijskih enot, ter zahteve v zvezi z dodatno obdelavo odpadne vode. Prav tako so bile preverjene obveznosti izvajalcev javnih služb, in sicer so zahteve glede evidence obveščanja in poročanja oblikovane na način, da so črtana nepotrebna finančna bremena, hkrati pa je omogočeno korektno spremljanje in nadziranje izvajanja obveznih nalog javne službe. Prav pri izvajanju obveznih nalog javne službe pa bodo občine imele še zelo pomembno vlogo. Treba je pripraviti tudi morebitne spremembe že obstoječih programov, to pa je tisti del, ki po sprejetju uredbe čaka tudi občine. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert bo postavila poslansko vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju.
Hvala lepa. Ministrica in ministri! Gospod Mramor! Nekako od septembra se Slovenija sooča z migrantsko problematiko. Nekje od sredine oktobra je v Slovenijo vstopilo že okoli 260 tisoč ilegalnih migrantov. Tu lahko izvzamemo le tistih 85, ki so podali vloge za azil, no, od tega jih je Slovenijo potem že zapustila skoraj polovica. Samo od včeraj zvečer pa do danes je v Slovenijo vstopilo dodatnih 5 tisoče ilegalnih migrantov. Podatki na dnevni bazi in siceršnji kažejo, da se migrantski val še ne namerava umiriti. V teh pogojih deluje tudi naša država. Gre za številna sredstva, ki jih namenjamo tako za nastanitvene kapacitete, prehrano, zdravstveno pomoč, tehnično obliko in predvsem tukaj gre tudi za kadrovsko kapaciteto. Tukaj je še dodatni problem, da so posamezniki že toliko preobremenjeni, da prihaja do bolniških staležev, kar pomeni, da je treba tudi te manjkajoče kadre nadomeščati. Sprašujem vas: Kolikšni so skupni stroški države kot celote, se pravi vseh segmentov, ki gredo na račun migrantske problematike, in kaj se dogaja s finančno pomočjo, ki je bila obljubljena Sloveniji? Na kakšen način potekajo izračuni oziroma kdaj si lahko Slovenija ta denar na nek način tudi obeta?
Odgovor bo podal minister za finance dr. Dušan Mramor.
Spoštovani in spoštovana poslanka Anja Bah Žibert! Za evidentiranje stroškov smo Ministrstvo za finance, Ministrstvo za notranje zadeve in Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje oblikovali posebno navodilo o evidentiranju stroškov. Na podlagi tega navodila vsi vpleteni resorji o nastalih stroških poročajo Ministrstvu za notranje zadeve, ki zbirno poročilo dvakrat mesečno pošlje Ministrstvu za finance. Na podlagi pripravljenega poročila Ministrstvo za finance pripravi predlog za prerazporeditev iz tekoče proračunske rezerve na pristojnega proračunskega uporabnika. Prerazporeditev je upravičena, če proračunski uporabnik znotraj svojega finančnega načrta nima več razpoložljivih sredstev in gre za dodatne stroške, ki jih proračunski uporabnik ni mogel predvideti v svojem finančnem načrtu. V skladu z omenjenim navodilom nam je Ministrstvo za notranje zadeve poslalo štiri poročila, ki zajemajo obdobje poročanja od avgusta do 15. 11. 2015. Poročila zajemajo stroške, kot so stroški sprejema, namestitve, oskrbe migrantov, potrošni material, najem šotorov, WC kabin itd. Imam še več našteto, če bi vas zanimalo. Zajete so tudi dnevnice in dodatki, ki so povezani s terenskim delom, nočnim delom in podobno. Treba pa je poudariti, da v teh stroških niso zajeti redni stroški dela. Torej vsi ti našteti stroški brez rednih stroškov dela so skupaj do 15. 11. 2015 znašali približno 8,7 milijona evrov. Če ob tem upoštevamo, da je do 15. 11. 2015 Slovenijo prečkalo po podatkih policije skoraj 217 migrantov, znaša strošek migranta na dan 40 evrov in 10 centov. Urejanje migracijske problematike je v pristojnosti države, zato bodo vsi upravičeni stroški, nastali kot posledica urejene migracijske problematike, s strani države poravnani tudi občinam. Skladno z dogovorom med Ministrstvom za finance in Ministrstvom za notranje zadeve je Uprava RS za zaščito in reševanje pristojna za zbiranje, potrjevanje in povračilo stroškov lokalnim skupnostim. Koliko je teh stroškov, na Ministrstvo za notranje zadeve do sedaj še ni poročalo, bo pa njihovo poročilo podlaga za poplačilo stroškov občin, ki so prizadete z migracijsko krizo. Poleg omenjenih stroškov se ocenjuje, podatek še ni dokončen, da so nastali tudi stroški železniških in avtobusnih prevozov v skupni višini približno 2 in pol milijona evrov. To je do 15. 11. 2015. V letošnjem letu se v okviru državnega proračuna pravice porabe za ta namen zagotavljajo iz tako imenovanih integralnih proračunskih postavk. Glede na upravičenost stroškov se bodo le-ti delno krili iz sredstev, pridobljenih v DU, delno pa s prerazporejanjem med proračunskimi uporabniki. Seveda bo del stroškov glede na plačilne roke zapadel tudi že v leto 2016. Dodatno k omenjenim sredstvom je v proračunu 2015 mogoče računati še na morebitna sredstva bilateralnih donacij domačih in tujih donatorjev. Razvojna banka Sveta Evrope je tako ustanovila poseben sklad za begunce in migrante za pomoč državam članicam CEP, ki so najbolj obremenjene s trenutno migracijsko krizo. Slovenija je dne 29. oktobra zaprosila za odobritev pomoči iz tega sklada za nakup opreme, mobilne namestitve, mobilne toalete, kombi, tovornjak za prevoz mobilnih namestitev, storitev prevoza, vlak, avtobus ter nekaterih administrativnih stroškov. Notranji organi, CEP, ti organi so 5 novembra prošnjo obravnavali ter odobrili donacijo v višini 1,5 milijona evrov. Pogodba o donaciji je bila podpisana 16. novembra. Poleg omenjene donacije bo CEP odobrila dodatnih 500 tisoč evrov Mednarodni organizaciji za migracije za njeno delovanje na območju Slovenije. Evropska komisija nam je 5. novembra že odobrila 10,17 milijona evrov izrednih sredstev za soočanje s pritokom beguncev v Slovenijo. Odobrena sredstva bodo slovenskim organom v pomoč pri upravljanju pretoka ljudi in zagotavljanju potreb novih beguncev. Finančna pomoč bo namenjena financiranju ukrepov za povečano prisotnost policije na slovensko-hrvaški meji, izboljšanje prvih sprejemnih zmogljivosti za prosilce za azil, povečanje nastanitvenih zmogljivosti v Sloveniji za okoli 7 tisoč 500 mest in za kritje stroškov nastanitve policistov, napotenih iz drugih držav članic EU. Izredna sredstva iz skladov bo Slovenija prejela poleg že odobrenih sredstev za izvajanje rednih nacionalnih programov iz naslednje sedemletne perspektive. Ostalo pa lahko še [[…]] [[znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert, imate zahtevo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa, minister, za odgovor. Jaz nisem čisto, ker ste bili zelo hitri, saj sem si malo zapisovala, pa vendar v trenutku se mi je zdelo, da ste povedali, da bo Slovenija dobila več sredstev, kot jih je trenutno porabila za migrante. To verjetno bo težko držalo, ampak mogoče se je kakšen znesek dvakrat štel. Pa vendar, poglejte, dejstvo je, to ste tudi sami govorili ob sprejemanju proračuna, da Slovenija še vedno ni na tako imenovani varni finančni strani, se pravi, da nismo še nad vodo. V teh migrantskih tokovih se zagotovo ne moremo primerjati ne z Nemčijo ne z Avstrijo, lahko pa se s kakšno drugo državo, kjer ta tako imenovani balkanski tok poteka. Dejstvo je, da posamezne države, ker govorimo o ilegalnih migrantih, ne vemo tudi, kakšna je njihove finančna slika, bojda imajo nekateri s sabo po več kot 10 tisoč evrov, in da posamezne države te stroške prevozov nekako tudi zaračunavajo tistim, ki seveda to lahko plačajo. Če pogledamo naše slovenske državljane, ki živijo pod robom revščine, morajo za tovrstne stroške plačevati sami. Tudi naj spomnim zdravila, ki so na tako imenovani listi za plačila, prav tako državljani plačujejo sami. Tukaj ostaja še eno vprašanje, ki ga morda imate na seznamu, pa ga niste izpostavili, gre za gospodarsko škodo. V teh dneh se je sekretar Ministrstva za notranje zadeve sestal tudi z občinami in tukaj je problem, kar se tiče gospodarske škode. Ali so ta sredstva vključena v omenjeni znesek?
Hvala lepa. Dr. Dušan Mramor bo podal dopolnilno obrazložitev odgovora.
Hvala lepa. Res na prvi pogled zgleda, da smo dobili več, kot smo porabili. Vendar bi vas rad opozoril, da, prvič,moramo sešteti 8,7 milijona plus 2,5 milijona za prevozne stroške, se pravi, to je skupaj, in to je bilo vse do 15. 11. Medtem ko imamo še en mesec in pol te pritoke migrantov, kot ste sami omenili, ki pa so dnevno relativno veliki, tako da lahko računamo, da bo bistveno več, kot pa smo dobili. Po drugi strani so to odobrena sredstva, ki pa imajo upravičene stroške, ostali stroški so neupravičeni. Torej bomo lahko koristili samo za tiste stroške, ki predvsem pri evropskih sredstvih so upravičeni stroški. Enako velja tudi za sredstva od banke Sveta Evrope za razvoj. Hkrati bi rad omenil, da je to eno področje, ki se nas relativno zelo dotakne, in to je področje upravičenih stroškov. Naši stroški so drugačni, kot so stroški z azilanti in stroški integracije tistih, ki so dobili potem azil v posamezni državi. Večina teh evropskih sredstev pa je namenjena za ta namen, za azilante oziroma za integracijo v družbo, in so na ta način tudi evropske uredbe zapisane, da so stroški predvsem tisti upravičeni stroški za ta namen, ne pa za tak prehod, kot ga imamo mi skozi državo. Tako da določeni stroški ne pridejo v poštev, mi jih pa imamo relativno velike. In ravno v pogajanjih med parlamentom in Evropsko komisijo o proračunu za naslednje leto je bilo po navodilu Ecofina, kjer sem sam sprožil to vprašanje, določeno, da za dve milijardi velja, da morajo biti popolnoma fleksibilne pri pokrivanju različnih stroškov v zvezi z emigracijami. Torej ne tako, kot so osnovna sredstva, ampak dve milijardi je bilo dano na stran in sedaj se mi pogovarjamo z Evropsko komisijo, na kakšen način uredbo oblikovati, da bomo lahko svoje stroške tudi dobili povrnjene. Toliko mogoče glede tega. Gospodarska škoda je bilo naslednje vprašanje. Popisuje se tudi gospodarska škoda in ko bomo imeli popise, se bomo pač odločali, na kakšen način gospodarsko škodo tudi povrniti v naslednjem letu. Za naslednje leto pa, kot smo rekli, da imamo pač v proračunu 123 milijonov evrov za različne namene in računamo, da bi to moralo zadostovati. Če ne bo, imamo pa v ZIPRS takšno fleksibilnost, da lahko v bistvu te stroške naslovimo znotraj proračuna 2016.
Anja Bah Žibert, imate zahtevo za postopkovni predlog, da se na naslednji seji opravi razprava o vašem predlogu.
Hvala lepa, predsedujoča. Sedaj ta drugi odgovor je podal tisto realno sliko, nekaj je, kar so želje, in nekaj, kar je realno, se pravi, tudi ko govorimo o upravičenih in neupravičenih stroških. Jaz predlagam, da se dejansko v Državnem zboru opravi javna razprava. Jaz mislim, da jo morate, minister, tudi vi podpreti, glede na to, da vedno znova poudarjate, da je treba biti pazljiv, kar se tiče finančne situacije. Dejstvo je, da bodo vse to plačali v večini davkoplačevalci, in prav je, da se ve za vsak evro, kam gre in predvsem ali je šel upravičeno. Ne nazadnje morate vedeti, da gospodarska škoda ni samo tisto, kar se trenutno vidi fizično, ampak gre tudi za tiste, ki se danes soočajo s praznimi kapacitetami, ki so na nek način tudi v turistični obliki sicer zasedene. In še nekaj, kar se mi zdi temeljnega pomena – ali smo zato, ker smo s posameznimi ukrepi v državi, kot je tako imenovana ograja, ki ni ograja, in ker smo kljub temu, da smo večkrat opozarjali, da je treba to čim prej storiti, ali smo zaradi teh zamud tudi na trgu plačevali višje cene? Skratka, na splošno mislim, da je pomembno, da opravimo to razpravo, da vidimo, kaj se da storiti. Jaz še vedno verjamem in menim, da bi bilo treba tudi v Sloveniji pogledati, kdo so tisti migranti, ki posamezne stroške zagotovo lahko poravnajo sami, in da je treba jasno ločiti, ali gre za begunce ali migrante. Ti podatki so nekako videti zaskrbljujoči tudi iz tega, kdo je v Sloveniji zaprosil od teh 85 za azil. Kar hitro boste ugotovili, koliko je tistih, ki dejansko prihajajo s kriznega območja oziroma z območja, kjer so vojne. Skoraj nič. Mislim, da je treba na ta način z neko razpravo zagotovo doreči tudi to. Glede na to, da imamo še vedno zelo širokogruden tako imenovani migrantski zakon, je po mojem ta razprava še dodatno nujna, in sicer gre tudi v smeri, da je treba te spremembe zakona čim prej uvesti. V Slovenski demokratski stranki smo tukaj že naredili korak z vložitvijo tako imenovanega migrantskega zakona, tako da res upam na podporo, da dejansko naredimo skupaj korak naprej in pogledamo, kaj se da glede stroškov še narediti in kam jih je treba več morda nameniti in kje bi se dalo morda karkoli privarčevati.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil danes v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje bo postavila gospa Ljudmila Novak ministru brez resorja, pristojnemu za Slovence v zamejstvu in po svetu, gospodu Gorazdu Žmavcu.
Spoštovani gospod minister za Slovence v zamejstvu in po svetu! Verjetno ste tudi vi kdaj presenečeni, ko obiščete Slovence po svetu in vam povedo, kaj vse vedo o Sloveniji, kako spremljajo dogajanje v Slovenije, kako dobro so informirani. Seveda jim sodobna komunikacijska sredstva to omogočajo in mnogi so res na tekočem z vsem, kar se v Sloveniji dogaja. Urad izdaja tudi časopis in ima tudi spletni portal. Nekoč je izhajalo še več številk časopisa, mesečno je izhajala revija Moja Slovenija. Zdaj pa vas sprašujem, glede na to, da prihajajo različne informacije: Ali so Slovenci zadovoljni s sedanjim načinom informiranja prek spletnega portala Slovenci.si, in Moja Slovenija, ali so zadovoljni s tem načinom? In druga stvar: Koliko sredstev pravzaprav namenjate za revijo in ta spletni portal? Ni skrivnost, da poslanci dobivamo tudi anonimna pisma, v katerih pač se čudijo, koliko sredstev naj bi bilo za to namenjeno, hkrati pa menijo, da so te strani preveč skope, da je premalo informacij za tako veliko vsoto sredstev. Zato bi rada iz prve roke od vas slišala, kakšna je resnica, ali so Slovenci zadovoljni s tem novim načinom in koliko sredstev letno temu namenjate.
Hvala lepa. Besedo ima minister brez resorja, pristojen za Slovence v zamejstvu in po svetu gospod Gorazd Žmavc.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci, cenjena poslanka Ljudmila Novak! Vaše vprašanje, ki ste mi ga postavili, smatram kot vsebinsko in širše, ker dejansko postavljate osnovno vprašanje, ki ga imam tudi jaz vedno pred sabo, koliko Slovenci sami ocenjujejo naše delo, naše redne kontakte, naša strokovna srečanja, predvsem pa tudi, kakšen je odziv tudi na sredstva, na medije in vsa tista vprašanja, kjer odpiramo tudi nove rešitve, to pa so tudi portali, usmeritve. Jaz mislim, da je v tej luči v našem interesu, predvsem da iščemo tudi ta orodja in te rešitve v perspektivi, ki so sicer šele na začetku, ko govorimo o portalu, vendar pa mora biti namenjen izključno v odgovore in odgovornost, ali uspevamo ne samo v medsebojni informaciji z društvi, ampak tudi v postopku okoli samega mreženja. Moram reči, da ti razgovori, ki sem jih v teh operativnih obiskih opravil, dajejo neko spodbudo, da je to začetek poti. Ni še pravih vsebin. Mi se ne moremo opredeliti samo na neka uredništva in neke tematike, ampak moramo dejansko odpreti prostor tudi tem mladim generacijam in predvsem temam, ki jih zanimajo, prek teh portalov. Drugo, jaz moram reči, če nekoliko razširim tudi ta naša prizadevanja kot urada, da ob nastopu mandata, ki smo ga prevzeli, je bilo 25 % manj sredstev, kar je bil za nas na začetku dosti velik udarec, in smo z reformnim in razvojnim programom delovanja in financiranja slovenskih skupnosti izven Republike Slovenije predvsem pa avtonomnih slovenskih manjšin v sosednjih državah dali tu poseben poudarek. Zato so bili naši prvi ukrepi namenjeni predvsem stabilizaciji financiranja, kjer smo bili prisiljeni drastično zmanjšati podporo prijaviteljem tako v Sloveniji in tudi zmanjšati podporo številnim civilnim organizacijam, kjer se je to poznalo, da smo nekako zaustavili padanje podpor predvsem v zamejstvu in v svetu in nekako poskušali držati to ravnotežje rednega financiranja. Tako smo že lansko leto uspeli popraviti ta indeks. Jaz mislim, da smo s temi skupnimi napori dosegli, da gremo v stabilnost in rast, predvsem pa moram reči, da se bo ta indeks povečanja odražal predvsem v Italiji, na Madžarskem in Hrvaškem, letošnje leto pa se soočamo predvsem tudi s stabilizacijo razmer pri slovenski manjšini na avstrijskem Koroškem. Pri tem se problematiki likvidnostnih težav tako s športnim društvom, dogovorom z znanstvenimi inštitucijami pridružujejo še vprašanja dvojezičnosti šol in seveda celovite medijske oskrbe, predvsem pa naletimo na velik problem v tem času finančnih težav tudi pri časopisu Novice na Koroškem. Lanska umestitev glasbene šole v sistemsko financiranje v Republiki Avstriji nam je lani zagotovila pravzaprav 200 tisoč dodatnih podpor za sanacijo razmer. Vendar pa mislim, da so se te razmere z letošnjim letom umirile, ker je do tega sistemskega financiranja prišlo z veliko napori in moram reči tudi ob podpori avstrijske vlade, kar je pa za nas zelo pomembno. Tako da smo zadržali nek kulturni prostor, istočasno pa sistemsko financiranje vključevali v sistem šolanja v Avstriji. Vendar pa je že letošnje leto to pozitiven učinek, saj je tudi iz tega naslova sedaj tudi več sredstev namenjenih za ostalo. Glede Novic lahko Urad vsako leto namenja praktično 250 tisoč za sanacijo izgub v preteklih letih, kar pomeni, da so Novice potrebovale podporo skoraj 30 % vseh teh podpor Slovencev na Koroškem. Zato smo bili prisiljeni tudi vztrajati pri uvedbi kriznega upravljanja znotraj te hiše, ki pomeni zmanjševanje zaposlenih z upokojitvami in omejevanje stroškov administracije in hkrati stabilnost zaposlitve. Urad je prav tako skozi leta namenjal velik del sredstev tudi za časopis Moja Slovenija. Ker pa Urad ne izdaja časopisa Moja Slovenija, ampak samo sofinancira projekte, ki se prijavijo na namenske razpise, je komisija [[izklop mikrofona]]
Čas vam ja potekel [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Spoštovani minister, čas vam je potekel. Gospa Ljudmila Novak imate zahtevo za dopolnitev odgovora, da bo lahko minister dopolnil.
Hvala za vaša dodatna pojasnila v zvezi z Novicami, glasbeno šolo, vendar niste mi pa odgovorili na moji dve osnovni vprašanji. To sta bili: Ali so Slovenci po svetu zadovoljni s tem novim konceptom in vsebino portala in revije? Koliko letno ste namenili sredstev prav za ta projekt? To sta bili moji dve osnovni vprašanji. Videla sem velikokrat, kako še posebej starejši Slovenci z veseljem vzamejo revijo v fizični obliki v roke, medtem ko mlajši bolj berejo Novice prek spleta. Videla sem tudi, kako shranjujejo te revije, ko vidijo nek članek v zvezi z njihovim delovanjem, njihovim društvom v neki reviji oziroma Slovenci doma so ponosni, če vidijo o svojih sorodnikih ali sovaščanih nek članek v tej reviji. Se strinjam, da je treba sredstva racionalizirati, da je treba iskati nove koncepte, nove načine, da je treba to prilagajati novim razmeram in potrebam, pa vseeno vas še enkrat sprašujem, ali so Slovenci zadovoljni. Ker ti mediji so namenjeni njim, in ti mediji morajo biti neko stičišče med Slovenijo in Slovenci, ki živijo zunaj meja Slovenije. Seveda si želim, da bi to revijo, te medije jemali za svoje, kot tiste, ki jih radi prebirajo, kjer izvedo nekaj novega, kjer se tudi poroča o njihovem življenju in hkrati tudi oni sami lahko poročajo prek teh medijev v domovino. Ali imate tudi kakšen poseben koncept za prihodnost?
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora bo podal gospod Gorazd Žmavc, minister brez resorja, pristojen za Slovence v zamejstvu in po svetu.
Spoštovana poslanka! Ravno to osnovno vprašanje, o katerem me sprašujete, moram reči, da smo mi v prejšnjih letih dajali približno 700 tisoč za revije, časopise, novice, vse tisto, kar je vezano na tiskani medij, zdaj se to zmanjšuje, ker gremo v racionalizacijo. To je bilo nekako tudi moje izhodišče. Vendar pa jaz mislim, da je portal tisti, ki smo ga dejansko na osnovi javnega razpisa odprli, dejansko nek začetek nove poti. Mi se zavedamo, da bo to projekt, ki je sedaj vezan na dveletno pogodbo. Vendar pa mislimo, da je predvsem za mlade generacije, in v teh razgovorih,ki sem jih jaz tudi opravil na terenu, ali so portali tista nova orodja, nove rešitve, je bil dosti pozitiven odgovor, da dejansko omogoča predvsem tem mlajšim članom društva in mladim generacijam, da se vključujejo v te aktivnosti. Predvsem gre za to, da bo tudi usposobljenost mreženja med njimi samimi. Zato jaz mislim, da smo mi na začetku poti, imeli smo začetne težave, treba pa je vzpostavljati tehnično podporo portala. Jaz mislim, da zdaj moramo delati predvsem na tem, da širimo blogarje oziroma tiste, ki bodo dajali te prispevke o temah, ki jih zanimajo. Moje mnenje kot odgovornega ministra je, da gremo po pravi poti. Iz teh razgovorov, ki sem jih že imel, vidim, da tudi oni sami odpirajo te svoje portale oziroma svoje osnove in se bodo verjetno odzvali tudi v perspektivi. Jaz moram reči, da res so začetne težave, vendar ta sprememba te nove tehnologije in pa teh odnosov gre pač v to smer. Naša politika glede zamejstva pa je tudi, da predvsem želimo politiko usmerjati na mlade generacije, pa mislim, da je to dejansko dosti realna osnova, da pridemo tudi do te mlade generacije, drugih in tretjih rodov, da se bodo vključevali v ta sistem. Tako da jaz mislim, da smo na pravi poti. Sicer pa bomo tudi pripombe, pa sugestije upoštevali. Zato smo tudi ustanovili nadzorni odbor, da bodo spremljali, če ne, bomo tudi delali določene korekcije in pa usmeritve v tej smeri.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Spoštovani gospod minister! Jaz vam bom zastavil v tem času, ko se je temperatura malo spustila, kar aktualno vprašanje. Govorim o načinu obračuna in delitev stroškov za toploto v stanovanjskih in drugih stavbah, govorim večstanovanjskih stavbah. 4. novembra letošnjega leta je stopil v veljavo pravilnik o načinu obračuna toplote. Menim, da je bil to kar neprimeren čas implementacije tega pravilnika v veljavo, kajti to je že čas začetka ogrevalne sezone. Niti izvajalci, niti sami uporabniki niso imeli časa, da se seznanijo, da se pripravijo na te spremembe, ki jih ta novi pravilnik prinaša. Gre kar za velike spremembe, iz tiste dejanske porabe, ki je bila nekako v prejšnjem pravilniku, se zdaj obračun vrši na več načinov, ki se prenaša na neko povprečno porabo. Gre tudi v kombinacijo s porabo po kvadraturi. Jaz verjamem, da je treba upoštevati zelo različne vidike, ki se pri tem obračunu uporabljajo. Govorimo o večstanovanjskih stavbah, o tistih stanovanjih, ki so v srednjih etažah, seveda je bistvena razlika, če so stanovanjski prostori v pritličju ali v mansardah, ki vemo, da imajo lahko tudi trikratnik več zunanjih površin, kot ga ima na primer eno stanovanje na sredini. Ta novi pravilnik tiste, ki so do zdaj na nek način varčevali, ne stimulira v taki meri kot doslej. Tukaj gre prehod v neko povprečno porabo, seveda pa to pri sami porabi toplote ni toliko stimulativno. Ker so glede omenjenega pravilnika zelo različna tolmačenja in veliko vprašanj, sprašujem ministrstvo: Kako ste predvideli reševanje navedene problematike? Seveda pa je ob tem treba dodati še tudi druge vire toplote, ali gre, recimo, za električno toploto, radiatorje, klime in tako naprej. Odprtih vprašanj je veliko in me zanima, kako boste [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič.
Hvala lepa za besedo. Hvala lepa tudi poslancu gospodu Ljubu Žnidarju za postavljeno res aktualno vprašanje v zvezi s Pravilnikom o načinu delitve in obračunu stroškov za toploto v stanovanjskih in drugih stavbah z več posameznimi deli, kot je uradni naslov tega pravilnika. Glavnina vprašanj v zvezi s tem pravilnikom, ki je stopil v veljavo v začetku novembra, se res nanaša zlasti na vprašanja v povezavi z 18. členom, ki ureja tako imenovani pasivni odjem toplote. To je namreč toplota, ki preko sten in etažnih plošč prehaja iz sosednjih ogrevanih stanovanj v stanovanje, ki ima, recimo, določeno nižjo temperaturo in s tem tudi nižjo porabo od minimalno potrebne. To temelji na fizikalnem dejstvu, da toplota prehaja z višjega na nižji temperaturni nivo. Delež tega odjema oziroma tega možnega prehajanja pa je po podatkih Združenja upravnikov nepremičnin za neko enoto, ki ni ogrevana, tudi do 40 % deleža neke ogrevane površine. Do tega pasivnega odjema, torej tega prehajanja toplote med stanovanji pa ne prihaja, če je toplota med stanovanji izenačena, torej na približno enakem temperaturnem nivoju. Za boljše razumevanje vseh teh možnih primerov, ki se pojavljajo v povezavi s tem 18. členom, bomo na ministrstvu pripravili primere izračunov delitve toplote in te primere potem tudi objavili na spletni strani ministrstva. Tako bo tudi vsem stanovalcem, uporabnikom večstanovanjskih stavb, upravnikom to dostopno in si bodo na podlagi tega na vsa morebitna odprta vprašanja lahko poiskali odgovore. Glede ogrevanja z električno energijo, recimo z električnimi radiatorji, bi povedal samo to, da je elektrika v osnovi predragocen in predrag vir za neko osnovno ogrevanje, za pokrivanje vseh potreb po ogrevanju. Zato je bilo to neposredno oziroma direktno ogrevanje na elektriko s predpisi že pred časom prepovedano oziroma je bila dovoljena le omejena uporaba električne energije za neke vrste dopolnilno ogrevanje, za osnovno ogrevanje pa le v primerih, kjer ni možna uporaba nekega primarnega energetskega vira; to je določal Pravilnik o racionalni rabi energije pri gretju in prezračevanju objektov in pripravi tople vode. Naknadno je bila pa raba električne energije za ogrevanje omejena tudi še s Pravilnikom o učinkoviti rabi energije v stavbah, tako imenovani PURES, nova verzija tega pravilnika, ki je v pripravi, bo pa to še bolj jasno omejila. V zvezi z drugimi vprašanji, ki se nanašajo na odklapljanje posameznih stanovanj iz skupnega ogrevalnega sistema – mnogi namreč želijo svoje stroške ogrevanja znižati tudi na ta način, da se, kot rečeno, ogrevajo z električnimi radiatorji, kar je torej v nasprotju s pravilnikom, ali pa s klimatskimi napravami –, bi želel reči samo to, da je ta vprašanja treba urejati v skladu z veljavno stanovanjsko zakonodajo, ki določa, kako je treba ravnati v primeru upravljanja skupnih delov in naprav. Teh vprašanj pa ta pravilnik o toploti ne ureja. Prav tako pravilnik ne ureja različnih tehnoloških rešitev, ki so lahko vprašljive glede na gradbeno in stanovanjsko zakonodajo. Osnovni namen pravilnika je, da spodbuja racionalno uporabo skupnih ogrevalnih sistemov, le tako bo namreč zagotovljeno, da bo tak sistem tudi stroškovno učinkovit in ekološko prijazen za vse stanovalce večstanovanjske stavbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani minister, sedaj pa mogoče, če grem malo k nekaterim konkretnim primerom. Stanovanje, recimo vzamemo primer, izkazuje porabo toplotne energije za 40-odstotno manjšo od povprečne porabe stavbe, zaračuna se povprečna poraba toplote v stavbi. To se pravi, da dejansko tisti, ki zdaj je na nek način varčeval, to stimulativno na njega ne deluje. Po drugi strani se pa absolutno strinjam, da prazno stanovanje tudi plača povprečje, ker država mora stremeti k temu, da v Sloveniji praznih stanovanj ni. Ta zadeva se mi zdi v redu. Velika razlika pa prihaja, ker pravilnik tudi dovoljuje, da pokaže vrednost, ki je lahko petkrat večja od povprečne porabe stavbe. Ta petkratnik je za mene zelo velik razpon in tukaj je nesorazmerje ogromno. Ne vem, ali gre res za kakšen ekstrem ali gre za predimenzioniranje. Postavlja se mi tudi vprašanje, ali je lahko sploh možno v nek stanovanjski objekt petkratno večjo količino toplote pripeljati. In potem tistim, ki nimajo delilnikov, se jim zaračuna povprečna poraba toplote. V tem primeru so te stanovanjske enote na boljšem od stanovanj z vgrajenimi delilniki. Tudi do takšnih anomalij lahko v teh primerih pride. To se pravi, da v danem primeru je lahko strošek, ki ga je treba zaračunati, enot, ki nimajo vgrajenih delilnikov, višji od dejanskega stroška objekta, ki ga ta formula prinese. Kaj storiti v teh primerih?
Hvala lepa. Dopolnilno obrazložitev bo podal minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič.
Hvala lepa. Ta meja, teh 40 %, ki se pogosto omenja, ki predstavlja nek mejnik, kdaj preide v obračun iz odčitkov na podlagi delilnikov oziroma če je ta poraba torej nižja, preide na obračun po kvadraturi, po površini stanovanj, izhaja iz nekih izračunov, koliko je možno z neko normalno uporabo stanovanja, se pravi pri normalnih bivalnih pogojih z ukrepi varčevanja, se pravi s termostatsko regulacijo ventilov, z zapiranjem oken, s samo zamenjavo oken privarčevati, glede na povprečno rabo v tisti stanovanjski stavbi. Te ocene kažejo, da je pri zahtevi, da se zagotavljajo normalni bivalni pogoji, praktično z varčevalnimi ukrepi nemogoče priti pod 40 % te povprečne rabe v nekem stanovanju. Ti lahko zmanjšaš za polovico, pod 40 %, pa pri tem, da zagotavljaš 18 stopinj, v takem stanovanju ne boš mogel priti. Če pa se izkazuje poraba, ki je nižja od teh 40 %, se pa predvideva, da temperatura v tem stanovanju ni ustrezna oziroma da ti merilniki toplote na nek način ne delujejo ustrezno oziroma ogrevalni sistem ne deluje ustrezno. Ravno tako je v primerih, ki ste jih omenjali, da je odčitek porabe toplote nesorazmerno višji, skratka v vseh teh primerih se torej tudi napotuje, da upravljavec merilnikov pregleda delovanje teh merilnikov in ogrevalnega sistema, da se v primeru zapaženih anomalij ustrezno ukrepa. Kot rečeno, mi bomo vse te možne primere s tem nekim primerom neke namišljene večstanovanjske stavbe razložili in potem tudi podali primere izračunov. Rekel bi še to, da tukaj je ta očitek, da pravilnik ne spodbuja varčevanja, nekako neupravičen, ker ta meja, ta preskok, ki se zgodi, da izračun preide na obračun po kvadratnih metrih, zahteva še dodatni pogoj, da je takih stanovanj več kot polovica.
Hvala lepa. Gospod Uroš Prikl bo postavil poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Spoštovana ministrica, minister, kolegice in kolegi! Tokrat vas prvič sprašujem v zvezi z vizijo, delovanjem in financiranjem Inštituta informacijskih znanosti v Mariboru. To vas sprašujem kot kombinacijo mariborske inštitucije in inštitucije nacionalnega pomena na svojem področju. Sprašujem vas v kontekstu zaključka dozidave objekta IZUM-a ter energetske sanacije obstoječega objekta, ki se prav zdaj zaključuje. Vsak petek, ko prihajam iz Ljubljane domov, se peljem tam mimo, in moram povedati, da ima že kar neko končno, lepšo kot vrsto let nazaj, podobo. Sprašujem vas: Kakšna je vizija delovanja IZUM-a kot institucije, predvsem pa projekta COBISS.Net z vaše perspektive, s perspektive Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport kot resornega ministrstva, predvsem pa z možnostjo optimalnega financiranja dejavnosti IZUM-a in projekta COBISS.Net? Morda stavek, dva o IZUM-u, ki je bil ustanovljen leta 1992 zaradi projekta COBISS.Net kot javni zavod. Leta 2011 je inštitucija pridobila status regionalnega centra Unesca za knjižnične informacijske sisteme in informacijske sisteme v raziskovalni dejavnosti. Samo ime je nekako, kot rečeno, zgodovinsko pogojeno, saj je torišče IZUM-ove dejavnosti zagotavljanje informacijske podpore izobraževanju, znanosti, kulturi, to je torej torišče na tem področju. Osnovna dejavnost IZUM-a je torej javna služba, financirana iz integralnega proračuna države, manjši del pa se financira tudi iz tržne dejavnosti, predvsem s prodajo svojih proizvodov in storitev v tujino, bolj na območje Zahodnega Balkana. Preden mi časa zmanjka, še osrednje vprašanje. Zanima me: Kako vi vidite vizijo in delovanje IZUM-a v prihodnje? Ob tem pa apeliram na vas, da po svojih najboljših močeh, prizadevanjih, znanjih, naporih skušate zagotoviti oziroma doseči takšen obseg in dinamiko financiranja, da ne bo ogrožena obstoječa dejavnost IZUM-a, predvsem pa, da ne bodo prizadeti uporabniki storitev – teh ni malo, morda še kaj več o tem v nadaljevanju z vaše strani –, ki jih ponuja IZUM, in da ne bo tu izgubljenih približno 110 delovnih mest, ki so zdaj na IZUM-u, in da ne bo ob morebitnem, bog ne daj, črnem scenariju za IZUM še eno pogorišče več v Mariboru.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Najlepša hvala. Pozdrav predsedujoči in vsem prisotnim! Hvala za poslansko vprašanje gospodu Priklu. Skušala bom strniti. Gre za obširno vprašanje in bom skušala strniti najprej v tisti del vizije, ki je zagotovo tudi del vizije razvoja posameznih področij delovanja ministrstva. Za IZUM velja, da ga vidimo tudi naprej tako v poslanstvu kot viziji, kot ga je opravljal do sedaj. Gre za izjemno pomembno vlogo te institucije pri informacijski podpori tako v knjižničnem kot raziskovalnem prostoru. Pa ne le v Sloveniji. Širi se tudi na regionalno bližino sosedske države, kar mislim, da je tudi eno od načel delitve in širitve znanja, ki ga je bil IZUM sposoben in zmožen, kar je hkrati tudi zelo kakovostno umeščeno in delujoče v zadnjem obdobju. Zato tudi v proračunu za leti 2016 in 2017 namenjamo nekoliko več sredstev za IZUM, v indeksu 102,6, kar pomeni skoraj 100 tisoč evrov več, kar mislim, da je tudi znak, da ga utrjujemo tudi na ta način. Res je, da je bil IZUM vključen v tisti del zniževanja sredstev v preteklosti kot celovita znanost, torej kot celotno strukturno področje, zato si tudi prizadevamo, da bi na teh področjih našli prave razvojne smernice. Tisto, kar se mi zdi zelo pomembno, je, da verjamemo, da so potrebne nekatere posodobitve tudi na tem področju. Zato je bila tudi podpisana v letu 2014 pogodba o financiranju izvedbe operacije, dozidava k objektu IZUM in energetska sanacija obstoječega objekta, ki ste jo omenjali, gre torej za infrastrukturni razvoj. Namreč tehnologija potrebuje tudi svoj okvir in svojo infrastrukturo. Predvidoma se bo projekt dokončal do konca leta 2015. Poleg energetske sanacije je namen tudi izboljšanje delovnih pogojev, ne samo za zaposlene kot takšne, ampak tudi za vzpostavitev novega računalniškega sistema prek katerega bo potem izvajanje samih storitev lahko bolj varno in predvsem bolj zanesljivo. Morda še nekaj podatkov kar se tiče vrednosti celotnega projekta, in sicer znaša 9,5 milijona evrov, od tega je iz sklada ESRR 7,2 milijona evrov, Republika Slovenija prispeva milijon 300 evrov, preostanek pa so lastna sredstva IZUM-a. Naj ob razvoju vizije IZUM-a poudarim tudi to, kar ste povezali s Cobissom in z odgovornostjo do razvoja ustreznih in predvsem uporabnih informacijskih sistemov. IZUM seveda črpa tudi iz svoje tržne dejavnost, črpa iz razvoja produktov, ki so še posebej bili kakovostno razviti in preneseni iz obstoječega tudi javnega znanja, da tako rečem, Republike Slovenije na druge republike nekdanje Jugoslavije. Mislim, da je to tudi en doprinos k širitvi prenosa znanja in sodelovanja z Zahodnim Balkanom, k čemur smo tudi na ministrstvu zavezani. In IZUM je to vlogo kakovostno opravljal. Kar se tiče presežkov, je uporabo presežkov v ta namen tudi opredelila že Vlada, torej je bil tudi sklep podan, tako da razumemo to sobivanje in ga tudi podpiramo naprej, ker s tem mislimo, da se krepi lahko samo še dodatno osnovna dejavnost. Kar se tiče same javne službe Cobiss.Net ni del javne službe kot celote, tako kot je sicer zamišljena osnovna institucija, zato se je tudi v preteklosti z vidika krčenja sredstev na tem strukturnem področju, ne govorimo zdaj konkretno samo za IZUM, ampak za področje znanosti, dogodilo to, da so se zmanjševali deleži javnih sredstev. Kot rečeno, je zdaj indeks v resnici porastel in mi bom tudi stremeli naprej, da dobi to svojo vlogo prav tudi zaradi okrepitve infrastrukturnega ozadja, ki mislim, da je tukaj še posebej pomembno, da lahko razvijajo naprej svoje storitve in produkte, ki jih pripravljajo. Še posebej mislim, da je teba izpostaviti to profiliranje v mednarodnem okolju. Morda še refleksija na zadano vprašanje. Tisto, kar si bomo prizadevali naprej, je tudi večja povezljivost vseh produktov in storitev, ki jih IZUM že zdaj razvija in umešča. Prav tako pa tudi to, da vendarle damo težo informacijskim znanostim, ki so podporno okolje dejansko področju znanosti in visokega šolstva še posebej, pa tudi širše v družbi. Cobiss.Net recimo je eno od bolj obiskanih spletišč, ki daje v resnici veliko, veliko informacij tako o posameznikih, raziskovalnih skupinah in objavljenih virih ter gradivih nosilcev teh virov. Najlepša hvala.
Gospod Uroš Prikl, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za besedo. Jaz moram povedati uvodoma, da sem z vašim izvajanjem, z vašim videnjem problematike zadovoljen. Vidim, da imate tukaj pogled usmerjen naprej. Seveda bi tukaj iluzorno bilo pričakovati, da se zadeve rešijo v prvih nekaj mesecih vašega delovanja, zdaj govorim vas osebno kot ministrice ali vaše ekipe na ministrstvu, ki so se kopičile in nekako v kot potiskale kar celo dolgo vrsto let. Seveda bi bilo tudi iluzorno pričakovati, da vam vlada nameni nesorazmerno visok delež povečanja sredstev, ker vsi drugi ministri imajo prav tako pomembne, še kako pomembne projekte, ki jih je treba realizirati. Ne bi pa rad ugotavljal čez kakšno leto ali dve, da pa vendarle se ta trend še vedno nadaljuje, trend upadanja sredstev ne samo za IZUM kot inštitucijo, ne samo za projekt Cobiss, ampak na sploh za področje znanosti, posledično pa tudi kulture. Vemo, da niso to tisti projekti, ki bi bili merljivi kratkoročno, ki bi jih lahko po koncu delavnika izmeril, povedal, aha, toliko in toliko smo naredili, takšen in takšen je napredek v naslednjih nekaj tednih, ampak je to dolgoročno vlaganje v nekaj, kar prinaša – to bi znal verjetno povedati tudi minister za finance – dolgoročno visoke multiplikativne učinke. Jaz verjamem, da boste s svojim prizadevanjem na tem področju nadaljevali, da bo tistih 100 tisoč evrov samo kamenček v mozaiku dodatnih integralnih proračunskih virov in da ne bo vse na sami inštituciji, da si jih pridobi s prodajo svojih izdelkov in storitev na Zahodni Balkan in širše. Želim si, pričakujem pa, da bo IZUM dobil toliko sredstev, da bo lahko nemoteno izvajal svojo osnovno dejavnost, hkrati pa, kar pa se mi zdi še morda bolj pomembno, da bo lahko tudi skrbel za razvoj, torej za razvoj svojih storitev in produktov teh širitev v mednarodni prostor. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Dr. Maja Makovec Brenčič, ministrica za izobraževanje, znanost in šport imate besedo za dopolnitev odgovora.
IZUM, Cobiss.Net in vsi infrastrukturni elementi, ki jih je zgradil tudi SICRIS kot tak, so seveda trajnostni in lahko rečem tudi pomembni podporni elementi našega znanstvenoraziskovalnega in sicer šolskega področja, pa tudi širše družbeno pomembni zaradi razpoznavnosti doseženega in objavljenega. Tisto, kar bi morda dodala k vašemu zelo pomembnemu razmisleku, je predvsem to, da seveda v nekem kratkem obdobju za nazaj težko pokrpamo in nadomestimo vse manke, ki so nastali v tem žal sistemskem kopičenju, ki ste ga tudi vi izpostavili. Mi se bomo trudili naprej. Ne moremo zagotoviti tolikšnega dela sredstev, kot bi jih sicer lahko upravičeno pričakovali, zagotovo pa bomo v danih zmožnostih in okvirjih skušali iskati najboljše možne rešitve. Tisto, kar vendarle je pomembno pri IZUM-u, je, da se je znal umestiti v resnici s svojim znanjem širše. Jaz mislim, da je to tisti poudarek, ki ga je treba tudi krepiti naprej, ker je ogromno narejenega, storjenega razvojno gledano v zadnjem obdobju. Jaz mislim, da bomo to znali podpirati tudi naprej. Sistemsko se pa, kolikor bo v danih okvirjih možno, boriti za razvoj. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič bo postavil poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič ter ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani ministrici, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Že vse od začetka mandata praktično govorimo v tem parlamentu o pripravništvih, o plačanih pripravništvih, o volonterskih pripravništvih, kako bomo ukinili ene, kako bomo uvedli druge. Priča smo bili že dvema predlogoma s strani Slovenske demokratske stranke. Oba sta bila zavrnjena. Priča smo številnim dopisom med Vlado in Odborom za socialne zadeve, priča smo številnim sklepom na Odboru za socialne zadeve, priča smo številnim tako ustnim kot poslanskim vprašanjem, vendar žal ugotavljamo, da se še kar ne premaknemo do neke implementacije in še vedno vse poteka preko teh dopisov. Zato bi mogoče samo za začetek vprašal ministrico za delo, družino in socialne zadeve: Kakšno je trenutno stanje na tem področju? Že moja kolegica poslanka Jelka Godec je spraševala glede ukinjanja volonterskega pripravništva na Ministrstvu za izobraževanje in razpisa 300 novih delovnih mest za učitelje, s čimer naj bi zapolnili to vrzel 300 diplomantov, ki ne bodo imeli pripravništva, kjer ne bo tudi pogoj strokovni izpit. Zanima me: Kako je tukaj predvsem z vidika, ali je to diskriminatorno ali ni diskriminatorno do tistih, ki pa sedaj že imajo strokovni izpit oziroma ki so imeli pripravništvo in sedaj v to kvoto 300 ne bodo mogli? Kako je s temi, sploh s tistimi, ki nekako že pričakujejo službe v šolah, kjer vemo, da ste šli na ta način, da je še vseeno zbalansirano, da se zaposlijo novi učitelji tam, kjer gredo stari učitelji v pokoj? Kaj to pomeni predvsem z vidika Ministrstva za socialne zadeve za socialne delavce? Ali je možno tudi na tem področju pričakovati podobno rešitev, kot jo je izvedlo Ministrstvo za izobraževanje? Predvsem pa me zanima: Kdaj bomo dobili zakon, da bomo ta pripravništva končno uredili? Tudi v Državni zbor dobivamo poslanke in poslanci pisma, zahteve za sklic izrednih sej različnih odborov, tudi predstavnikov študentskih sindikatov, študentskih organizacij. Ravno zadnjič smo mislim da s strani Študentske organizacije v Mariboru prejeli neke sklepe, ki jih je prejel njihov svet. Tako se tudi na poslanke in poslance vrši velik pritisk tako koalicije kot tudi opozicije, žal pa drugega odgovora kot to, da smo mi že dvakrat to zadevo predlagali in da že leto in pol poslušamo, kako bomo to zadevo uredili, pa se ta implementacija oddaljuje oziroma nekih konkretnih odgovorov nimamo. Če bi mi lahko ministrici odgovorili predvsem v tej smeri: Kakšna je trenutna situacija in kdaj je pričakovati konkretne rešitve s strani Vlade Republike Slovenije, da jih bomo poslanke in poslanci dobili na naše klopi in o njih odločali? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala, podpredsednica Državnega zbora za besedo. Hvala poslanec za vprašanje. Jaz bom morda en oris naredila, glede šolnikov pa me bo dopolnila ministrica za šolstvo. Kot dobro veste, je bil 12. 3. 2015 matični odbor na to temo, kjer je bil sprejet sklep, da se pripravi analiza pripravništev v javni upravi. Na podlagi tega sklepa je Vlada s 1. aprilom zadolžila naše ministrstvo, da dejansko s to analizo pripravimo enotni dokument. Mi smo to storili. Združili smo vse podatke državne uprave in širše javne uprave, kakšno je stanje glede volonterskega pripravništva. Potem je ta analiza, ki so jo tudi obravnavali, predvsem je bil pomemben akcijski načrt, ki je izšel iz tega. Vmes se je še zgodil vaš predlog zakona, ki mu Ministrstvo za delo in Vlada ni nasprotovala, vendar je potem zaradi nasprotovanj s strani tistih, ki so bili vključeni, bil zakon zavrnjen. Hočem s tem samo povedati, da smo ves čas želeli na najboljši možen način te stvari urediti. Jasno smo tudi povedali, da ni problem zakon o delovnih razmerjih, ker dejansko se s področnimi zakoni to dopušča. Vlada je sicer sprejela sklep, da volonterska pripravništva niso dopustna, tako da od takrat volonterskih pripravništev nimamo. Na področju sociale, za katerega sem pristojna, smo do konca leta zadolženi, da pripravimo spremembo zakona o socialnem varstvu. Vlada ga bo obravnavala sigurno pred novim letom. Po krajšem postopku bo to onemogočeno. Hkrati bo tudi v naslednjem letu predlog zakona o urejanju trga dela, ki bo tudi ta del popravil. Torej kar se tiče tega, da zakonsko ni možno sklepanje volonterskih pripravništev, tisto, kar je pa dogovorjeno, kar se je že prej na področju socialnega varstva financiralo z evropskimi sredstvi, to bomo tudi še naprej. Vi dobro veste, kako poteka to financiranje, torej operativni program, decembra je bil potrjen s strani Evropske komisije, sedaj je možno črpanje. Mi smo, tu imam točen datum, 2. 10. oddali vlogo na organ upravljanja, to je SVRK, za potrditev, da gremo v razpis za sto pripravniških mest na področju socialnega varstva. Tisto, kar smo se dogovorili z mladimi, s katerimi smo ves čas sodelovali. Dobili smo, da moramo nekaj dopolnitev dati na to vlogo in sedaj čakamo soglasje. Jaz pričakujem, da tako, kot je bilo obljubljeno, še do konca leta ta razpis vsekakor je. Za drugo leto pa bomo skupaj urejali to področje. V okviru Jamstva za mlade se tudi dogovarjamo za nov razpis v naslednjem letu. Če povzamem, glede na tisto, kar je bilo sprejeto v akcijskem načrtu, se stvari dogajajo po načrtu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem še ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Najlepša hvala, spoštovana predsedujoča. Spoštovani poslanci! Hvala za to poslansko vprašanje gospodu Mahniču. Naj morda za začetek poudarim, da pripravništvo na področju vzgoje in izobraževanja nikoli ni bilo obvezno v tem smislu, kot se komunicira v javnosti, torej da je enoznačno pripravništvo predpogoj strokovnega izpita. Gre za različne oblike, ki jih v tem dometu pripuščamo kot tiste, ki štejejo kot oblika neke vrste pripravništva oziroma izkušenj, ki jih je treba pridobiti za to, da pristopimo k strokovnemu izpitu. To je nekaj, o čemer v zadnjem času prav v povezavi s predlaganim razpisom o pripravništvih razpravljamo v širši javnosti. Želela bi vas obvestiti, da smo na ministrstvu v sklepnih pripravah tega razpisa, da ga pričakujemo v teh dneh oziroma najkasneje v začetku naslednjega tedna, da v resnici gre za 300 mest, ki jih bomo razpisali od 1. 2. dalje, da mednje štejejo tako tisti neizkušeni začetniki, ki seveda imajo ustrezno izobrazbo, kot bodoči učiteljice, učitelji in seveda tudi tisti, ki so strokovni sodelavci na tem področju. Se pa držimo pri tem razpisu kriterijev Jamstva za mlade, ki so pogojeni tudi s strani Evropske komisije oziroma načina črpanja teh sredstev, kar pomeni, da je ta razpis v resnici možen samo do leta starosti 29 let, ko se šteje tudi kriterij mladega v normah oziroma kriterijih Evropske komisije. Zato tudi drugače tega razpisa ne moremo podati naprej. Kar pa smo v zadnjem času v dialogu z vsemi deležniki, tako mladimi, predstavniki učiteljev, učiteljic, predstavniki potencialnih pripravnikov, predstavniki tudi sindikatov, pa usklajevali v okviru razpisa, pa je bilo to, da smo skušali čim bolj prilagojeno na zatečena stanja in še znotraj norm in kriterijev, ki jih ta finančna sredstva dovoljujejo oziroma način črpanja, pripomoči k temu, da bo vendarle čim širši del mladih v resnici imel pristop v ta razpis. Ni pa to edini razpis, ki bomo v naslednjem letu tudi podali za namen pridobivanja izkušenj.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič, imate zahtevo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala, podpredsednica. Hvala tudi za odgovor. Hvala tudi ministrici dr. Kopač Mrak, da takrat ni nasprotovala našemu predlogu, vemo pa, kaj se je zgodilo v drugem branju. Če sem vas jaz prav razumel, Jamstvo za mlade, kjer se države prijavljajo na razpise, kot smo že mi imeli, prva zaposlitev oziroma kjer so delodajalci bili oproščeni teh dveh let plačevanja prispevkov, se pravi, ali bomo namesto namenjanja sredstev za ta problem, šli na pripravništvo, ker nekatere države se prijavljajo tudi samo izključno na pripravništvo. Torej za teh 100 bo do konca leta, če sem prav razumel. Zanima me in bi prosil še odgovor na vprašanje: Ali ministrstvo razmišlja tudi konkretno na ta način, da se jih ukinja, tako da se potem zagotovijo zaposlitve kot nadomestilo za tiste socialne delavce, ki gredo v pokoj? Kar pa se tiče šolstva in vašega odgovora, res, da ni obvezno, ampak vemo, da je na nek način prihajalo do diskriminacije na ta način, ker je vsak raje zaposlil tistega, ki je že opravil to pripravništvo. Predvsem pa me zanima: Kaj bo s približno 400 ostalimi diplomanti, ki pa zdaj ne bodo imeli priložnosti opravljati volonterskega pripravništva, ker ste ga ukinili, niti ne bodo izpolnjevali pogojev oziroma ne bodo mogli participirati v kvoti teh 300, ki bodo zaposleni kot nadomestilo tistih, ki bodo odšli v pokoj? Hvala.
Hvala lepa. Najprej dajem besedo ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala. Glede Jamstva za mlade je to bolj celovit paket, ne gre za zamenjavo enega ali drugega. Torej pripravništvo je paket 300 v šolstvu, 100 na področju socialnega varstva. To je bilo ocenjeno na podlagi potreb na področju socialnega varstva. Dejstvo je, da imamo več študentov, ki so diplomirani s posamezne strani, vendar je treba zagotoviti z vidika, kaj potrebujemo znotraj sistema, ker vseeno na nek način ni smotrno, da razpišemo 300 in 400 mest, na koncu v sistemu pa ni potrebe za njih. Mi smo na podlagi tega, da približno 100 mladih bi lahko na področju socialnega varstva, ki opravljajo pripravništvo, tudi po neki redni poti, v povezavi z odlivom, vključili v sistem. Če Zujf ne bo več veljal v tem delu, so naslednje leto stvari malce bolj sproščene glede tega, koliko novih zaposlitev je možnih v sistemu. Jamstvo za mlade je širši, mi se zdaj pogajamo s SVRK, ki je pač organ, ki potrjuje te odločbe, na podlagi katere gremo potem lahko v razpisu v prvi izziv, to pa je tisto, kjer je subvencija za zaposlovanje mlade na vzhodu, torej nek del nekih zgodb nadaljujemo. Pogovarjamo se tudi glede usposabljanja na delovnem mestu posebej za mlade, kjer je prav v okviru Jamstva za mlade, tako kot je ministrica povedala, do 30 let omejitev. Kar nekaj sestankov je bilo že z mladimi v novi finančni perspektivi dogovora o ukrepih, ki bodo del Jamstva za mlade. To so ti postopki, ki so, dejansko se vzpostavlja nov sistem črpanja v novi finančni perspektivi ISARR in vse to, kar je zadaj, zato so določeni zamiki. Jaz vseeno računam, da te ključne programe, tudi kar se tiče svetovalcev, recimo na zavodu za zaposlovanje, kjer zaposlimo mlade svetovalce, ki delajo prav z mladimi brezposelnimi, da bodo te stvari s strani SVRK potrjene do konca leta, da lahko nemoteno tečejo ti programi. V prvih nekaj mesecih naslednjega leta pa bo dejansko odprta razprava o novih programih, inovativnih rešitvah na tem področju. Tam bomo tudi šli v regije in se pogovarjali, ker gre za novo finančno perspektivo, nova sredstva, ki jih moramo združiti in jih uporabiti čim bolj konstruktivno v dobro brezposelnih in vseh ostalih. Hvala.
Izvolite, gospa ministrica.
Najlepša hvala, predsedujoči. Naj še dopolnim. V nadaljevanju želimo nadgrajevati tudi to obliko iz sredstev Jamstva za mlade, kot je pojasnila že ministrica za delo. Zakaj? Zavedamo se, da znotraj Jamstva za mlade so kriteriji, ki jim moramo slediti, hkrati pa želimo odpreti tudi prostor za vse tiste, ki sodijo v druge skupine ali imajo drugačne posamezne izkušnje oziroma pridobivanje karierne poti na tem področju. Zato bomo nadaljevali z že nekaterimi uveljavljenimi projekti, kot je na primer Popestrimo šolo. Tam teh omejitev ni. Ravno tako pa mladi ali seveda tudi že malce starejši, ki so na novi poti karierne rasti, lahko uveljavljajo in pridobivajo tudi ta znanja. Če samo kratko povzamem, dopolnjevali bomo projekte, ta osnovni projekt s tem [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič, želite Besedo? Ne. Hvala lepa. Gospod Matjaž Hanžek bo zastavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovani minister! Seznanjeni smo bili s korespondenco med Skladom kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije in Medobčinskim uradom za varstvo okolja in ohranjanja narave Maribor v zvezi z ureditvijo območja Kalvarije. Gre za željo Medobčinskega urada, ki bi na navedenem območju uredil krajino z ureditvijo poti in razgledišč, kar bi bilo namenjeno občanom in turistom, skratka javni neprofitni in nekomercialni rabi. Pred to ureditvijo bi bilo treba območje očistiti, ker je zaraščeno. Vso ureditev bi izpeljal Medobčinski urad s pomočjo javnih sredstev in donacij. Vendar pa po informacijah lokalnih skupnosti upravljavec površin v državni lasti, to je Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, zahteva več kot 5 tisoč evrov odškodnine, kar je celo verjetno več, kot so zemljišča v izmeri nekaj več kot 26 arov vredna. Skratka, javni zavod želi z javnimi sredstvi izboljšati kvaliteto površin v javni lasti in jo revitalizirati in ponuditi v javno rabo občanom ter tako izboljšati kakovost njihovega življenja. In za to bi moral ta javni zavod javnemu skladu plačati iz javnih sredstev. Zato vas sprašujem: Ali menite, da je ureditev, ki dopušča navedene nelogičnosti, v javno korist? Ali bo Zakon o gospodarjenju z gozdovi v državni lasti take anomalije onemogočil? Ali je v konkretnem primeru za ureditev hriba Kalvarija s potmi in razgledišči, namenjenimi javni neprofitni rabi, možen brezplačen dogovor med Skladom kmetijskih zemljišč Republike Slovenije in Medobčinskim Uradom za varstvo okolja in ohranjanja narave Maribor, saj gre za urejanje javnih površin za javno rabo z javnimi sredstvi, ki ostajajo v javni lasti z dodano vrednostjo in bodo služila javni koristi za izboljševanje kakovosti javnega življenja? Hvala za odgovore.
Hvala lepa. Odgovoril bo minister gospod Dejan Židan.
Hvala, predsedujoči. Hvala, gospod poslanec tudi za poslansko vprašanje. Na podlagi tega poslanskega vprašanja sem pridobil dokumentacijo za konkreten primer, sicer ta dokumentacija ne pride na kmetijsko ministrstvo, ker suvereno in samostojno odloča sklad. Na podlagi dokumentacije ugotavljam sledeče. Drži, kot ste omenili, kadar gre za lokalno skupnost, ki uveljavlja kakršnekoli pravice tudi na področju tovrstnih soglasij, sklad izstavi račun v skladu s cenikom, ki ga sprejme svet sklada. Vendar obstajata vsaj dve možnosti, kako narediti tudi drugače ob trenutni zakonodaji. Prva možnost je, da lokalna skupnost enostavno prekategorizira, in tu ne bo s strani države nobene ovire, konkretne površine. To je v tem trenutku že gozd in je treba skrčiti gozd za zelene površine, torej površine, ki niso v kmetijski oziroma gozdarski rabi. Tu ne bo nobene opore, in tudi če se te površine potem vzamejo v najem, je tu znesek povsem drugačen, to je 185 evrov. Ali pa se izkoristi druga možnost, ki se tudi izkorišča, in to je, da javni interes določi, katera od pristojnih javnih institucij državnega pomena, pristojno ministrstvo ali kateri od javnih zavodov, ki skrbijo za kulturo ali v tem primeru tudi za šport, ker se namerava to kombinirati. Kolikor pa poznam načrt, se tudi v tem primeru oprosti plačila soglasja. Tako predlagam, da se gre po tej poti; druga pot je celo krajša, prva pot je daljša, ampak je tudi čista. V tem trenutku ne razmišljamo, da bi skladu predlagali, da njihov svet spremeni ta pravilnik, ker sta obe poti izvršljivi, in sklad ocenjuje, da se ju lokalna skupnost lahko posluži. Bi pa tudi vas, gospod poslanec, prosil, ker spremljate ta primer, če ugotovite, da nastane pri kateri od teh dveh poti kakršnakoli ovira, da me takoj obvestite. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Hanžek, zahteva za dopolnitev odgovora, izvolite.
Upam, da to ni proceduralna napaka, samo zahvalil bi se ministru. Bom napotil ostale na vaš odgovor in če bodo kakršnikoli problemi, se bodo najbrž obrnili na vas. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospa Marija Bačič bo postavila vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica! Pred približno 16 leti se je začela v prakso prelivati reforma osnovnošolskega izobraževanja, katere na zunaj najvidnejša sprememba je bila podaljšanje obveznega izobraževanja za eno leto. Spremembe so bile pospremljene z visokimi pričakovanji. Eno izmed njih, poleg prispevka k rasti kakovosti, je bilo tudi pričakovanje o večji prilagoditvi učencem, okrepitvi sodelovanja med šolo, starši in otroki, o določeni razbremenitvi z nebistvenimi sestavinami vzgojno-izobraževalnega dela, ki bi olajšalo delo učencev in učiteljev. A ko razpravljamo o slovenskem sistemu osnovnošolskega izobraževanja, se radi zatečemo k posplošenim trditvam, ki vsaj z deklarativnimi cilji sprememb niso povsem skladne. Tako lahko slišimo opazke o tem, da je šola prezahtevna, da je vsebinsko prenatrpana ter da so standardi previsoki. Starši me opozarjajo, da se storilnost in tekmovalnost preko meja primernega pojavita že v prvem razredu. Menijo, da je premalo konkretnega podajanja snovi in da je učenje prenatrpano z abstraktnimi vsebinami. Starši tudi opozarjajo, da je vse premalo časa namenjenega pogovoru z učenci in njihovim predlogom. Otroci so zelo obremenjeni z domačim delom oziroma nalogami tudi v času, ki je sicer namenjen nabiranju novih moči; tu mislim predvsem na počitnice in vikende. Prekomerno nalaganje domačih nalog jih namreč dodatno obremenjuje in čas počitka ni to, čemur je namenjen. Velika večina otrok ob takih zahtevah potrebuje pomoč staršev, ki pa iz različnih razlogov pogosto ne zmorejo nuditi primerne podpore, zato se zatekajo k predragim inštrukcijam. V letu 2011 je bila predstavljena bela knjiga, ki je vrednotila začrtano smer vzgoje in izobraževanja na Slovenskem ter podala tudi konkretne usmeritve za izboljšanje. Del njih je bilo že prenesenih skozi različne ukrepe, nekateri predlogi pa še čakajo v predalu. Na podlagi povedanega me, spoštovana ministrica, zanima: Kakšno je vaše stališče v zvezi z uspešnostjo izvajanja devetletke in katere ukrepe načrtuje ministrstvo za nadaljnjo krepitev kakovosti javnega osnovnega šolstva?
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica za izobraževanje, znanost in šport dr. Maja Makovec Brenčič.
Spoštovani predsedujoči, spoštovana gospa poslanka, hvala za to pomembno vprašanje. Vprašanja o sami uspešnosti izvajanja osnovnošolskega izobraževanja so pravzaprav neposredno povezana vprašanja z dejanskim zagotavljanjem kakovosti izobraževalnega, pa tudi še vzgojnega procesa, ki poteka na katerikoli vzgojno-izobraževalni ravni. Pravzaprav gre za vprašanje, kaj je danes dobra šola ali kaj pričakujemo, da je dobra šola. Naj sedaj v zvezi s tem vendarle povem, da smo letos ob 1. septembru odprli šolsko leto z besedami evropskega komisarja, ki je ovrednotil slovenski izobraževalni sistem kot dober. In še posebej je izpostavil ta kakovostni del, ki ga izvajamo na primarnem izobraževanju, torej od vrtčevske vzgoje, osnovnošolske vzgoje in izobraževanja, kar mislim, da je nekaj, ker je temelj za vsakega posameznika, še posebej pa temelj za vsakega otroka in družino. Res je, da imamo največ dokazov o tem, kakšna je kakovost izobraževanja, prav v povezavi z dosežki učencev. A vendarle mislim, da se vsi strinjamo s tem, da so cilji, ki jih mora zagotavljati šola pri celotni poti razvoja otroka vendarle širši. Torej ne samo dosežek sam po sebi, ampak tudi spremljanje drugih področij krepitve otrokove rasti, vzgoje, sodelovanja v družbi in tudi sodelovanja v družini in širši skupnosti. Mislim, da so vse to tisti cilji, ki jih želimo še kako umestiti in okrepiti v samem devetletnem izobraževanju. Prav ti cilji so tudi sicer določeni v našem krovnem zakonu, torej zakonu o organizaciji in financiranju tudi osnovnošolskega izobraževanja. Zato učence, dosežke povezujemo tudi s širšo zmožnostjo in usposobljenostjo, ki jo na ta način zgradimo skozi otrokovo pot. Dosežke učencev prav v tem obdobju pravzaprav preverjamo in sistematično skušamo tudi s tem pridobiti nek uvid v doseženo kakovost prek nacionalnih preverjanj znanja. Ta so nam seveda ena od refleksij, ne pa celovita refleksija. In ravno sedaj smo v prenovi prav v zvezi tudi s pomenom in razvojem devetletke. Mislim, da nam je ta širša javna diskusija, izpostavili smo jo namreč vsem deležnikom, vendarle pokazala, da v določenih obdobjih seveda moramo pogledati nazaj in uvideti, kaj lahko storimo še boljšega za naprej. V tem trenutku tudi strokovnjaki razpravljajo, ravno danes imamo tudi podobne zbire, o tem, kako prav s temi evalvacijskimi mehanizmi pripomoči k temu, da bo devetletka lahko še boljša. In to se nanaša tudi na vaše osnovno vprašanje. Hkrati smo sprožili kar nekaj primerljivih študij o tem, kateri elementi kakovosti so v osnovni šoli tisti, ki morda potrebujejo znova refleksijo, uvid, pa tudi analizo. Zato uporabljamo kar nekaj že kontinuiranih mednarodnih analiz, ki nas skušajo primerjati tudi z drugimi nacionalnimi sistemi. Ti seveda niso enoznačni našemu. Nasprotno. Nacionalni sistemi z vidika izobraževanja, vzgoje se zelo razlikujejo. A vendarle določeni elementi kakovosti, ki pa osmišljajo programsko vrednost, hkrati pa seveda tudi ciljnost v tem širšem pomenu besede, pa so tudi neke smernice, ki jih lahko primerjamo med državami in tudi na krovu Evropske unije. S tem si tudi pomagamo pri razmisleku, kako morda v nekaterih elementih v devetletki naprej, tudi v povezavi z dialogom s starši, v povezavi z drugimi deležniki in tudi širšo družbeno skupnostjo in predvsem njenimi pričakovanji. Ta so namreč zelo raznovrstna, včasih zelo zahtevna in včasih tudi težko uresničljiva. Ministrstvo je ravno v tem obdobju pravzaprav prejšnji teden že izpostavilo videnje koncepta kakovosti na nacionalni ravni, in to predvsem za ta dovisokošolski del. Poznamo ga na visokošolski ravni, kjer deluje Agencija NAKVIS in celoten sistem sledenja evropskim standardom in smernicam, a vendarle menimo, da je toliko že vzpostavljenih elementov, ki jih šole same skupaj s starši, skupaj z učiteljicami in učitelji, skupaj s širšo skupnostjo tudi v lokalnem območju vzpostavljajo, da dajo dobro podlago za to, da iz njih zgradimo nek celovitejši vpogled. In prav tega gradimo v tem obdobju in ga bomo tudi predstavili širši skupnosti in vsem deležnikom, ker bi želeli iz zatečenega stanja že izvajanih elementov zgraditi našo refleksijo, kaj lahko storimo boljše. Zato zagovarjamo postopno konceptualizacijo sistema kakovosti tudi na dovisokošolski ravni. Upam, da bo ta v pomoč prav v odgovorih na vaše vprašanje. Hvala.
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite, gospa Marija Bačič.
Hvala lepa. Ne bi prosila dopolnitve odgovora, ker je bil odgovor zelo izčrpen, moram povedati, in sem zadovoljna. Vendar bi mogoče samo to povedala. Torej, spoštovana ministrica, morda je bolj komentar kot zahteva za dopolnitev odgovora. Kot veste, sem kot Socialna demokratka zagovornica javnega osnovnega šolstva. Zato pričakujem take ukrepe, ki bodo krepili zlasti mrežo javnih šol ter prispevali, da bodo v njih poučevali motivirani učitelji oziroma učiteljice. Tudi krepitvi njihove vloge je treba posvetiti posebno pozornost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, želite dopolniti?
Morda samo na kratko.
Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Zagotovo je javno šolstvo tisto, ki ga moramo in želimo krepiti, in mislim, da je ta primerljiva kakovost, ki jo je označil tudi komisar, plod številnih let dela, predanosti učiteljic, učiteljev in tudi krepitve celotnega sistema za namen, ne samo večanja dosežkov učencev, ampak seveda tudi krepitve kakovosti širše družbe. Otroci so ne samo naša največja vrednost, ampak prihodnost. Hvala za vaše sugestije in poglede.
Hvala lepa. Gospa Jelka Godec bo postavila vprašanje ministrici za zdravje Mariji Milojki Kolar Celarc. Glede na to, da je gospa ministrica upravičeno odsotna, prosim, da se opredeli tudi o načinu odgovora. Izvolite, gospa Jelka Godec.
Najlepša hvala, predsedujoči. Ravno na to bi rada opozorila, da ministrica je danes odsotna z opravičilom, da predseduje vnaprej dogovorjeni delavnici na temo dolgotrajne oskrbe s sodelovanjem tujih strokovnjakov. In me zanima, kakšno je opravičilo, glede na to, da imamo v Poslovniku Državnega zbora napisano v 235. členu, da so lahko ministri oziroma državni sekretarji zadržani s seje v primeru, da sodelujejo v inštitucijah Evropske unije ali zaradi mednarodnih obveznosti. Tukaj bi s strani predsedujočega prosila za odgovor. Najprej glede tega. Če pa gre za delavnico o dolgotrajni oskrbi, pa me zanima tudi, zakaj potem gospa Kopač Mrakova, ki prav tako sodeluje v tem projektu, je bila lahko prisotna, na tiskovni konferenci pa je glede te delavnice odgovarjal Tomaž Glažar, ki je direktor Direktorata za zdravstveno ekonomiko. Mislim, da je to opravičilo s strani ministrice, po domače povedano, za lase privlečeno. Hkrati pa gre tudi za določene prioritete ministrstva, kar pa kaže ministrica tudi v bistvu na vsaki seji Državnega zbora oziroma na sejah matičnega odbora, ko ni prisotna pri najbolj perečih temah. Naslednja stvar pa se tiče prav tako spoštovanja sklepov oziroma priporočil Državnega zbora s strani ministrice. Moje vprašanje je s področja izvajanja službe nujne medicinske pomoči v Republiki Sloveniji, in sicer ministrico sprašujem in prosim za ustni odgovor na naslednji seji. Na 15. izredni seji 5. junija 2015 je Državni zbor obravnaval predlog priporočila v zvezi z izvajanjem službe nujne medicinske pomoči v Republiki Sloveniji in sprejel priporočilo, da Ministrstvo za zdravje pred sprejetjem novega pravilnika o službi nujne medicinske pomoči seznani pristojni odbor s predlogi, ki so bili upoštevani pri pripravi oziroma pri sprejemu pravilnika. Sprejeti pravilnik je bil objavljen v Uradnem listu 30. 10. 2015 brez predhodnih seznanitev matičnega odbora ali Državnega zbora. Seznanitve s pravilnikom oziroma katere pripombe iz javne razprave so bile obravnavane, je ministrica v Državni zbor poslala 13 dni po sprejetju pravilnika. In to v bistvu že na pobudo mojega pisnega poslanskega vprašanja. Torej dve zadevi sta, predsedujoči. Najprej, da je opravičilo, ki ga je ministrica poslala, v bistvu skorajda neopravičilo o izostanku s te seje. Na drugo vprašanje pa prosim ustni odgovor: Zakaj ministrica ni spoštovala sklepov Državnega zbora in ni seznanila matičnega odbora o sprejetju Pravilnika nujne medicinske pomoči? Hvala.
Hvala lepa. Vprašanje boste seveda dobili pisno. Kar se pa tiče tistega prvega dela, pa bomo mi Vlado opozorili, moram pa reči, da ministrica predseduje temu srečanju; res pa je, da ni v skladu, kot ste ugotovili. Vladi bomo posredovali to vprašanje. Težko vam rečem kaj drugega.
Predsedujoči, samo to. Jaz sem zahtevala ustni odgovor, ne pisnega. Hvala.
Se opravičujem. Ja, ustni odgovor. Gospod Jernej Vrtovec bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Spoštovana gospa ministrica, na vas naslavljam poslansko vprašanje glede ustreznosti dosedanje zakonske ureditve imenovanja in razreševanja vladnih predstavnikov v svetih šolskih zavodov. Na podlagi naših konkretnih izkušenj iz mojega okolja, iz Ajdovščine, se pravi iz slovenskega šolskega okolja je namreč zdaj legalno možno, da se vladne predstavnike v svetu zavoda razreši na dan volitev ravnatelja, in to na podlagi neke dokazano neresnične anonimne ovadbe, kar je v okviru svojih zakonskih pristojnosti ugotovila policija, tožilstvo in Varuh človekovih pravic. Glede na to pa se na tej osnovi na ministrstvu lahko povsem zakonito, torej brez težav, izpelje postopek razrešitve. Po mnenju okrožnega državnega tožilstva je to sicer etično sporno; ni pa kaznivo, ker nikjer v zakonodaji ti postopki niso natančneje določeni. Zato vas sprašujem: Kakšno je vaše stališče do razreševanja vladnih predstavnikov v svetih zavodov na podlagi nepreverjenih anonimnih ovadb, in to v času poteka ravnateljskih imenovanj? Razrešitev je bila na dan imenovanja novega ravnatelja. Ali boste pripravili ustrezno zakonodajno podlago v okviru svojih pristojnosti, da bi se takšna dejanja v prihodnosti preprečila? Tudi če bi šlo le za en osamljen primer, je Slovenija premajhna, da bi si lahko dovolila tovrstna interesno motivirana, dejansko pohabljanja ljudi, ki jih zdaj šolska in ostala pravna zakonodaja dejansko onemogoča. Verjamem, da sami poznate ta primer, nič kaj lep primer ni bil, še enkrat poudarjam, iz mojega okolja, veliko prahu je dvignil. Kasneje smo pridobivali informacije še od drugod po Sloveniji, z drugih srednjih in osnovnih šol, kjer so se tovrstni primeri dogajali. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica dr. Maja Makovec Brenčič, izvolite.
Najlepša hvala za to vprašanje. Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod poslanec! Naj na začetku samo pojasnim nekaj zdaj veljavnih sistemskih zakonitosti, ki urejajo statusna vprašanja zavodov in njihovih organov. Gre za Zakon o zavodih, ki je bil sprejet leta 1991. V 29. členu je določeno, da svet zavoda sestavljajo predstavniki ustanovitelja, predstavniki delavcev zavoda ter predstavniki uporabnikov oziroma zainteresirane javnosti. Ustanovitelj javnega zavoda je sicer lahko tudi Republika Slovenija, občina, mesto oziroma druge z zakonom pooblaščene javne pravne osebe. Predstavnike ustanovitelja imenuje organ, ki je za to pristojen. V primeru zavodov, ko gre za ustanovitev s strani Republike Slovenije je to Vlada Republike Slovenije; v primeru, ko pa gre za občinske oziroma lokalne ustanovitelje, pa je to potem analogno pritiče imenovanju z njihove strani. Zato lahko rečemo, da v svetu "ne sedijo" vedno vladni predstavniki, oziroma so to predstavniki ustanovitelja. Gre za ustanovno pravico, ki potem predstavlja imenovanje predlaganega kandidata ali kandidatke. So pa tudi področni zakoni oziroma akti o ustanovitvi, ki pa lahko na podlagi predloga to imenovanje opravijo preko Vlade Republike Slovenije. Morda še to; sestava, način imenovanja oziroma izvolitev članov ter trajanje se tudi določajo z zakonom in akti o ustanovitvi oziroma statutom in pravili zavoda. To je običajno 29. člen Zakona o zavodih, ki se potem interpretira na vrsto zavoda. Primer, ki ga omenjate, poznam samo delno, samo po informacijah, ki smo jih lahko pridobili iz postopkov. Neposredno ga težko komentiram; vendar pa je potrebno, da je postopek imenovanja in razrešitve članov sveta na področju vzgoje in izobraževanja v primeru, ko je ustanovitelj Republika Slovenija, določen spet v tem že prej omenjenem aktu o ustanovitvi. In če je postopek razrešitve člana – in to ne glede, kako je imenovan ta član – skladen s predpisi, potem v takšnim postopkom načeloma ni mogoče očitati nekih nepravilnosti, če se postopka držijo. Sedaj pa bi predstavila drug vidik, ki pa se že sistemsko v zadnjem času nabira; in to je zagotovo refleksija na vaše konkretno vprašanje. Tisto, kar je pomembno pri vsem tem, je, da se ministrstvo zelo zaveda problematike delovanja svetov, zavodov na področju vzgoje in izobraževanja. Imamo različne vrste teh zavodov, kar sem že omenila, prav v tej sistemski predstavitvi in predvsem tudi v povezavi s postopki imenovanja ravnateljev. Že v začetku, ko sem stopila v ta mandat, sem pridobila kar nekaj informacij o tem s strani naših strokovnih služb, kaj vse se tudi z vidika lokalnih, mestnih in tudi vseh deležniških ravni v imenovanju postopkov sveta vendarle dogaja. Zato smo bili tudi v povezavi s Komisijo za preprečevanje korupcije, kjer tudi že sodelujemo pri pripravi zakonskih sprememb in aktivnem proučevanju, kaj bi bilo smotrno v postopkih imenovanja v tovrstnih zavodih storiti, da bodo vse deležniške skupine korektno predstavljene in tudi v postopkih korektno imenovane ali potencialno razrešene. Namreč gre za nekaj primerov, torej ne samo vaš konkretno omenjeni, ampak nekaj drugih primerov, ki so v postopkih, se vodijo postopki na ustreznih organih. Mislim, da je tudi prav, da ravno tako skupaj z Ministrstvom za javno upravo, ki je resorno pristojno za veljavni Zakon o zavodih, dorečemo in damo tudi predloge, kako izboljšati sistem imenovanja in postopka izvajanja. O tem lahko tudi rečem, da razpravljamo veliko z ravnatelji in ravnateljicami, saj se tudi sami zavedajo teh težav, ki lahko prihajajo ne glede na to, v katerem okolju ali v katero vrsto zavoda se pravzaprav umeščajo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec ima zahtevo za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala, spoštovana ministrica. S konkretnim primerom ste se vi seznanili tudi s strani Varuha človekovih pravic, če se ne motim; in na podlagi ugotovljenih kršitev tudi sprejela tovrstna Priporočila Varuha človekovih pravic, in sicer da se sporne navedbe umakne z vladnih spletnih strani in da je za storjene kršitve varuhinja ter tudi vi izrazila obžalovanje. Ampak menimo pa, da zgolj izražanje obžalovanja in v zasebnem pismu oškodovancem ter lakonično ugotavljanje okrožnega državnega tožilstva o neetičnosti takega ravnanja, ki, kot ste sami tudi ugotovili, ni kaznivo, dobesedno kliče k nadaljnjim poizkusom ponovitve uporabe takih pristopov. Za kaj gre? Gre tudi zaradi tega, da se posameznika, ki gre lahko v dobri veri kandidirati na funkcijo ravnatelja sveta zavoda, diskreditira z anonimnimi pismi, grožnjami in tako naprej. To je treba na vsak način preprečiti, sicer bomo ene in iste ljudi, ki ni nujno, da so dobri, imeli na tako izpostavljenih funkcijah. In zato od vas, spoštovana gospa ministrica, ki imate tudi zaledje predsednika Vlade, ministrice in ministre, celotno koalicijo, pričakujemo, da se pripravi zakonodajna podlaga, ki bo take pristope že v sami kali onemogočila. Podlago ustreznih usmeritev je podala tudi že varuhinja človekovih pravic v svojih ugotovitvah in tudi v svojem Letnem poročilu o delu Varuha človekovih pravic. Njena priporočila uporabe načel dobre upravne prakse bi lahko sama po sebi že zadoščala, če bi lahko računali tudi na etično ravnanje udeleženih; ampak še enkrat poudarim, sklicevanje na etičnost udeleženih ni dovolj. Treba je definirati bolj natančne okvire zakonitega ravnanja. Zaradi tega, da bi zagotovili tudi etičnost, pa je treba spreminjati zakonodajo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica dr. Maja Makovec Brenčič, izvolite.
Morda naj dodam, da smo tudi zato v pogovorih in razpravah govorili o tem, kako tovrstne postopke usmeriti še bolj kakovostno in predvsem na izvedbeni ravni tudi v duhu etičnih načel, seveda v resnici verodostojno. Je pa res, da etičnost pritiče vsakemu posamezniku. Težko preprečimo vse tovrstne anomalije že vnaprej z nekim normativnim redom, normativno podlago. Mislim, da je tudi to ozaveščanje zelo pomembno, hkrati tudi zato, da v resnici drug drugemu ne povzročamo škode tam, kjer ni treba; ampak smo odgovorni do tega, kar počnemo. Mi se bomo tudi v dialogu z ravnateljicami in ravnatelji pogovarjali naprej o tem, kako te postopke konkretno reševati, da bodo učinkoviti, kakovostni in predvsem etično izvedljivi.
Hvala lepa. Gospa Eva Irgl bo postavila vprašanje ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Spoštovani gospod minister! Prejšnji teden je na obisk na vaše povabilo prišel v Slovenijo višji sodnik gospod Norman Doukoff. V letih 2000–2003 je bil predpristopni svetovalec Ministrstva za pravosodje, analiziral je slovensko sodstvo in predlagal tudi ukrepe za modernizacijo pravosodnega sistema. Slovenskim sodnikom je v tistem času nedvomno nastavil ogledalo. Na novinarski konferenci je ocenil, da se slovenski sodniki ukvarjajo predvsem s ščitenjem svojih privilegijev in plačil. Odziv slovenskih sodnikov je bil seveda pričakovan, poslali so protestno pismo nemškemu veleposlaniku v Sloveniji in vodji delegacije Evropske komisije na čelu z nekdanjim ministrom za pravosodje Zalarjem. Odziv slovenskih sodnikov je potem tudi potrdil oceno Doukoffa o njih. V zvezi s tem obiskom, spoštovani minister, vas sprašujem naslednje: Kakšen je bil namen tega vabila nemškemu sodniku Normanu Dukoffu za obisk v Sloveniji? Kakšne so bile njegove aktivnosti? Kakšni so obeti tega obiska? Ali omenjeni obisk predstavlja tudi neke vrste izhodišča za pripravo sprememb zakonodaje s področja pravosodja; zlasti tistih, ki bi krepile spoštovanje človekovih pravic in bi zagotavljale delovanje pravne države za vse državljane? Prosim za podatke o najpomembnejših načrtovanih spremembah v tej smeri in se vam že vnaprej iskreno zahvaljujem za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, ostali cenjeni poslanke in poslanci! Spoštovana poslanka, hvala za vprašanje. Drži, 13. novembra je Slovenijo obiskal Norman Doukoff, ki je trenutno predsedujoči Prizivnemu sodišču v Münchnu. Prišel je na moje povabilo. Razlog za to povabilo je bil dvojen. Eden je, da gospoda spoštujem in mislim, da je s svojim ogledalom [[…]], kot ste rekli, čeprav je bilo to deloma potencirano, ker tako kot vse v Sloveniji smo si tudi Doukoffa raztrgali. Eni ga črtijo, drugi si ga lastite, ampak mislim, da je bil njegov doprinos v twinning projektu predpristopnih pogajanj Slovenije v smislu analize slovenskega pravosodnega sistema izjemno pomemben. In vam bom povedal nekaj, česar verjetno ne veste, in kar vam bo tudi razložilo, zakaj sem ga povabil. Ko je bila leta 2001 zadnja konferenca in predstavitev njegovih zadnjih ugotovitev, je bila slovenska pravna scena tako skregana med sabo glede njegovih ugotovitev, jaz pa sem bil takrat zaposlen na Svetu Evrope, da so me takrat iz kabineta takratnega ministra Bizjaka poklicali in rekli: Ali bi ti lahko prišel vodit to okroglo mizo, da se ne bodo preveč sprli med sabo, ker si že toliko let zunaj in boš mogoče neodvisen. Takrat sem ga tudi spoznal. Pred časom sem izvedel, da se naslednje leto upokojuje, da gre v pokoj. Zato sem ga povabil v Slovenijo, ker sem se želel z njim pogovoriti, ker sem želel, da se pogovori s sodelavci, s katerimi je na ministrstvu že takrat delal, in ker sem mu želel izraziti tudi na nek način priznanje, da je to, kar je delal tudi v Republiki Sloveniji, vsekakor imelo učinke. Sodnik se je poleg tega, da sva skupaj preživela kar nekaj ur v iskrenem pogovoru, srečal z različnimi predstavniki pravosodja, z ljudmi, s katerimi je delil pisarno, ko je bil na Ministrstvu za pravosodje. Vem, da je imel tudi nekaj osebnih sestankov z ljudmi, s katerimi je sodeloval v tistem času. Tri leta je bil namreč v Sloveniji; z ljudmi, ki so danes in so bili že takrat vrhovni sodniki, profesorji in tako naprej. In mislim, da je iskreno rekel, čeprav je to zelo nefer, da sedaj jaz prenašam, kaj je on rekel; ampak moram reči, da je izrazil zadovoljstvo, da je bilo mnogo njegovih priporočil upoštevanih. Vsekakor je pohvalil smer razvoja na področju civilne, kazenske in organizacijske zakonodaje. Zelo je pohvalil, da se je v preteklosti tudi na podlagi njegovih priporočil vzpostavil Center za izobraževanje v pravosodju. In ni mogel iti mimo tega, ne glede na to, kolikokrat smo se pogovarjali na Odboru za pravosodje ali v tem cenjenem zboru in stvari drugače videli, da je bil tudi na področju zmanjševanja sodnih zaostankov narejen velik napredek. Pogovarjali smo se tudi o konkretnih problemih, ki so v nekaterem delu podobni, v nekaterem delu večji, v nekaterem delu manjši kot v Nemčiji. Pogovarjala sva se tudi o naših načrtih za prihodnost, ki bodo v kratkem znani skozi normativni program ministrstva za leto 2016. Jaz sem tudi na Dnevih slovenskega pravosodja povedal, da kar se tiče pravosodja bo leto 2016 leto reform. Ta cenjeni zbor bo, če ne bo nekih velikih sprememb, vsekakor pred seboj dobil nekaj pomembnih procesnih zakonov in nekaj pomembnih organizacijskih zakonov z vidika pravosodja, Sodnega sveta, državnega tožilstva, notariata, izvršiteljev, upraviteljev, cenilcev, tolmačev in tako naprej. Zelo prijetno je bilo z njim govoriti, to vam lahko zagotovim. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Eva Irgl ima zahtevo za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala. Spoštovani gospod minister, korenito reformo pravosodja od vas torej še pričakujemo. Že večkrat ste jo napovedali. Upam, da ne bo ostalo samo pri obljubah. Ne razumeti tega kot očitek, da vas sprašujem, kaj ste se pogovarjali z gospodom Doukoffom. Jaz sem zelo vesela, da je on prišel na obisk in vam pojasnil svoja stališča ter poglede ponovno na slovensko pravosodje. Ampak vi oziroma vaši sodelavci so na spletni strani Ministrstva za pravosodje zapisali naslednje, citiram: "Sodnik Doukoff je napredek v Sloveniji ocenil kot zelo dober. Z zadovoljstvom je opazil, da so bila posamezna priporočila upoštevana ter pohvalil smer razvoja slovenskega pravosodja na področju civilne, kazenske in tudi organizacijske zakonodaje. Pohvalil je tudi spodbuden trend statistike z vidika reševanja sodnih zaostankov;" kar ste tudi sami v odgovoru na moje vprašanje prej tudi pojasnili. Ampak, spoštovani gospod minister, zanima me še naslednje: Ali so te tako imenovane zelo dobre ocene, ki ste jih zapisali na vaši spletni strani, rezultat posvetovanja zgolj z vami osebno; se pravi, da je gospod Doukoff samo od vas dobil možnost vpogleda, kakšno je stanje v pravosodju; ali je lahko tudi sam dejansko vpogledal v realno stanje podatkov, vključno z nedavnim poročilom Evropskega sodišča za človekove pravice? Ali je bil gospod Doukoff zaradi tiste širše slike, ki jo mora nekdo, ko ocenjuje nek sistem, imeti pred seboj, seznanjen s tem, da najvišji funkciji v pravosodnem sistemu vodita osebi, ki sta v prejšnjem in sedanjem sistemu kršili človekove pravice? Najlepša hvala; se vam zahvaljujem tudi za ta dva odgovora.
Hvala lepa. Mag. Goran Klemenčič, izvolite.
Hvala lepa za dopolnitev vprašanja. Gospod Doukoff ni bil povabljen samo zato, da bi izvedli neko piar-predstavo ali kaj takega. Gospod Doukoff je častitljiv, spoštovan in načelen gospod, ki tudi zelo dobro pozna razmere v Sloveniji. Moram reči, da sem se nasmejal ob kakšni njegovi anekdoti o tem, kako je že takrat, ko je delal tu, znal prepoznati take in drugačne politične peripetije takih in drugačnih funkcionarjev. Ne govorim na sodišču, ampak na Ministrstvu za pravosodje in s strani Vlade. Ne, jaz mu nisem prav posebej stvari predstavljal. To so storili moji sodelavci. Večino teh si je izbral sam, ker so to isti ljudje, s katerimi je sedel konkretno v pisarni takrat, ko je delal. Vem, da se je srečal, pa ne bom zdaj izpostavljal, z ljudmi, s katerimi je tudi takrat sodeloval tukaj, tudi z Vrhovnega sodišča; pa to niso ljudje, ki bi bili zelo prijazni do recimo slovenskega pravosodnega sistema. Dejstvo je in to mi je večkrat poudaril, da je pravosodje v Evropi povsod v krizi. Rekel je, da so mu ta tri leta v Sloveniji, ko je bil zelo kritičen do slovenskega pravosodnega sistema, dala tudi dodatno kritiko do nemškega pravosodnega sistema. Povedal je, da je pred kratkim kot predsednik senata višjega sodišča odločal o brezzvezni zadevi neke odškodnine v prometni nesrečni, ki je trajala 16 let. Povedal je, da ima velike težave z izobraževanjem sodnikov v Nemčiji, da imajo sodniki ne toliko težav z učinkovitostjo kot pa s kvaliteto. In povedal je tudi to, da je tudi sam po vaših kriterijih že kršil človekove pravice, ker so bile njegove odločitve razveljavljene s strani vrhovnega sodišča; kar se zgodi vsakemu sodniku. Zelo iskreno sva se pogovorila o teh stvareh in moram reči, mi lahko verjamete ali ne, da je bil v nekaterih delih tako zelo navdušen v smislu, koliko napredka se je zgodilo na zakonodajnem področju, da sem ga moral včasih malo bremzati. Ampak še vedno imamo problem tukaj. Pod črto mislim, da gre za osebo, ki jo slovensko pravosodje še potrebuje v smislu nasveta. Dogovorjena sva, ko bo nastopil penzijo, da se bomo še slišali, pa ne zato, ker bi za zlato vzeli vse, kar reče; ampak ker so izkušnje nekoga, ki izhaja iz nekega relativno urejenega pravnega sistema, za Slovenijo pomembne. In tudi zato, ker mislim, da je v tem objektiven; čeprav se, mimogrede, on zelo zaveda, da se ga na nek način trga, kot sem prej rekel, kot vse v Sloveniji, ko si nekako politično razdelimo, kdo je s te in kdo z druge strani. Moram reči, da se mu to zdi nekoliko zabavno. To je to. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Nada Brinovšek bo postavila vprašanje ministrici za zdravje Mariji Milojki Kolar Celarc, ki je odstotna, kot smo ugotovili. Prosim, da se opredelite do načina odgovora. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Jaz sem že pri sprejemanju proračuna za leto 2016 in 2017 rekla, da že Ministrstvo za zdravje potrebuje zdravnika; in zakaj ga potrebuje. Pravilnik o nujni medicinski pomoči, ki je bil objavljen v Uradnem listu, je v neskladju s priporočilom Državnega zbora. Ministrica nam tudi tule in vsepovsod razlaga, kaj vse je že bilo narejeno na področju zdravstva v tem mandatu. In kaj smo s področja zdravstva obravnavali tukaj v tem Državnem zboru? En pravilnik, dve spremembi zakona in Zakon o investicijah v javne zavode, ki pa je diskriminatoren, na kar smo tudi v Slovenski demokratski stranki na razpravi opozarjali. Da zaman pričakujemo reformo zdravstvenega sistema, mislim, da nam je že tudi vsem znano. Jaz vsaj upam, da ta analiza, ki jo je Ministrstvo za zdravje dalo izdelati neki tuji družbi in je zanjo tudi zelo drago plačalo, ni pokazala, da je najbolj pereč problem zdaj na področju zdravstva področje koncesij, ki je opredeljeno v Zakonu o zdravstveni dejavnosti. Pa čeprav tukaj stroka trdi, da je to področje urejeno dobro. V delovno skupino za pripravo sprememb Zakona o zdravstveni dejavnosti je ministrica imenovala 18 članov – 11 članov s strani Ministrstva za zdravje, 2 člana s strani Ministrstva za finance in 4 člane iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Tukaj se lahko zdaj sprašujem, kje je stroka. Stroke ni nikjer. In sprašujem se tudi, ali lahko zaupamo članom Ministrstva za zdravje, da se lotijo priprave spremembe zakona, če pa te strokovne službe ministrstva na primer pri pripravi obrazca za vodenje medicinske opreme niso uspele poenotiti, kakšna naj bi bila vsebina tega obrazca; in so raje potem opustili oziroma prenehali zbirati podatke o opremi. Zdravniška zbornica je tudi opozorila, da ministrstvo v skladu z 71. členom Zakona o zdravniški službi zbornici ni omogočilo nikakršnega sodelovanja. V obrazložitvi na ustno poslansko vprašanje moje kolegice na prejšnji seji je ministrica dejala, da je ključni namen sprememb tega zakona odprava anomalij, kot na primer urediti nekontrolirano prodajo koncesij, ker se na terenu menda dogaja, ko gre na primer koncesionar v pokoj, da se koncesija neuradno prenese brez soglasja na nekoga drugega in se za to zaračunava renta. Sprašujem vas: Koliko je bilo v zadnjih petih let prodaj koncesij na primarni, sekundarni in terciarni ravni? Prosila bi pisni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Marijan Pojbič bo zastavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica! Zadnji podatki, objavljeni na spletni strani Zavoda Republike Slovenije za zaposlovanje, kažejo, da se je v mesecu oktobru brezposelnost ponovno povišala. Tukaj neprestano poslušamo, kako se vlada in ministrstvo trudi, da bi se situacija v Sloveniji na tem področju izboljšala; vendar kot kažejo ti podatki oziroma kazalci, oktober 2015 temu ne pritrjuje. Dejstvo je tudi, da se revščina v državi povečuje, saj skoraj 300 tisoč ljudi živi pod pragom revščine. Zato je izjemnega pomena, da se Vlada Republike Slovenije, koalicija in seveda vsi, ki se moramo truditi, potrudimo, da bi z ustrezno zakonodajo ustvarjali pogoje za razvoj in razcvet gospodarstva, ki ima za posledico nova delovna mesta in so edina pot iz začaranega kroga, v katerem se neprestano vrtimo. Prepričan sem, da v tej smeri ne sme in ne more biti političnega preigravanja in spotikanja, saj je naša skupna prihodnost odvisna ravno od tega, ali bodo državljanke in državljani Republike Slovenije začeli verjeti v politiko, od katere resnično pričakujejo, da bo delala v njihovem interesu; in ne v interesu ozkih lopovskih navezav ter stricev iz ozadja, ki neprestano rušijo temelje naše skupne prihodnosti. Zato vas, spoštovana gospa ministrica, sprašujem: Kakšne ukrepe bosta ministrstvo in vlada predlagala, da se brezposelnost zniža pod mejo 100 tisoč brezposelnih? In kdaj bodo ti ukrepi predlagani?
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik, za besedo. Hvala gospodu Marijanu Pojbiču za vprašanje. V jedru svojega vprašanja ste izpostavili podatke o oktobrski stopnji brezposelnosti. Naj povem, da so v jesenskih mesecih vedno višje stopnje brezposelnosti zaradi cikličnosti oziroma sezonskih gibanj. Z oktobrom se poznajo predvsem novo prijavljeni na Zavodu za zaposlovanje, ki odhajajo iz šol; to je vsako leto, če bi pogledali zadnjih 10, 20 let, so podobne številke. Je pa vseeno boljši podatek letos, ker se je iskalcev prve zaposlitve prijavilo bistveno manj kot v lanskem letu. Konec letošnjega oktobra je bilo registriranih 107 tisoč 488 brezposelnih, kar je za 7,3 % manj kot oktobra lani. Vedno je treba, ker so oscilacije letne, pogledati mesec na mesec, tako vidimo te razlike med meseci in znotraj leta. V prvih desetih mesecih letos je bilo na Zavodu prijavljenih v povprečju 113 tisoč 222 brezposelnih, kar je 6,2 % manj kot v primerjavi z enakim obdobjem leta 2014. Dejstvo je, da se zmanjšuje, vendar vsekakor se moramo strinjati, da številka še vedno ni taka, ko bi si želeli. Dokler imamo toliko brezposelnih, imamo seveda problem. Razmere na trgu dela se umirjajo, vendar dejansko govorimo o tem zamiku. Tudi na odboru smo zadnjič razpravljali, da se gospodarska rast pokaže, potem pa trg odreagira; ali navzdol ali navzgor je vedno zamik. In to se prav zdaj dogaja. Dejstvo je, da je bilo letošnje leto 2015 na nek način specifično leto, ker se je stara finančna perspektiva iztekla, Ministrstvo za delo je sigurno resor, če pogledate po podatkih, eno redkih, ki smo počrpali 99,7 % vseh sredstev, in dejansko nismo imeli na voljo novih. V letošnjem letu so sedaj že v potrjevanju na SVRK, pri organu upravljanja novi projekti v okviru aktivne politike zaposlovanja. Še pred koncem leta naj bi bil potrjen Prvi izziv za mlade, to so subvencije za zaposlovanje mladih iz vzhodne Slovenije in usposabljanje na delovnem mestu za mlade in ostale ranljive skupine. V začetku leta 2016 načrtujemo, da bo Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje objavil še ostala javna povabila za spodbujanje zaposlovanja rizičnih ciljnih skupin. Dejstvo je, da tudi sprejeta strategija aktivne politike zaposlovanja, ki jo je 13. 11. sprejela Vlada, daje fokus na dolgotrajno brezposelne osebe, to je tudi v skladu z operativnim programom. Dejstvo je, da je delovna aktivnost starejšega prebivalstva v Sloveniji bistveno pod povprečjem Evropske unije in da poskušamo predvsem na tem področju z določenimi ukrepi stvari spremeniti. Pred časom smo imeli na razpravo, kjer ste bili tudi vi zelo aktivni na odboru, kjer se obravnava; in tudi Državni zbor je sprejel interventni zakon, kjer za starejše brezposelne osebe, ki so na zavodu več kot šest mesecev in so starejše od 55 let, predvidevamo spodbude za njihovo zaposlovanje, tako da njihovim delodajalcem ni potrebno, da plačajo prispevke za njihovo socialno varnost; hkrati pa so jim pravice iz sistema socialnega zavarovanja na enak način zagotovljene. Dejstvo je, da bo potreben tudi širši dogovor glede sprememb na področju urejanja prekarnosti, kjer je v osnovi pogled, da lahko določene spremembe dosežemo z zaostrovanjem Zakona o inšpekciji dela, vendar ne moremo tega v celoti rešiti. Treba je nasloviti vprašanje prekarnosti dela tudi z vidika stroškov dela. Bolj bomo izenačili stroške dela in zmanjšali obremenitev pogodbe iz zaposlitve, lažje bomo dosegli, da bo več ljudi po pogodbi zaposlitve, kar je z vidika zaposlovanja ključno; predvsem z vidika financiranja blagajn socialnega zavarovanja. Pomembno je, da se gospodarska rast nadaljuje, da ni večjih oscilacij v tej gospodarski rasti, da bodo ukrepi aktivne politike zaposlovanja fokusirani na najbolj ranljive skupine in da denar, ki je na voljo za to, porabimo res za tiste, ki najbolj potrebujejo spodbude, da bi bili podobno konkurenčni, kot so ostali na trgu dela. Z vso to politiko pa lahko pričakujemo v naslednjem letu, da bi se stopnja brezposelnosti znižala pod 100 tisoč, kar si seveda vsi želimo in bomo storili vse, kar je v naši moči. Verjetno vsi, tudi državljani od nas to pričakujejo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Marijan Pojbič, izvolite, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Gospa ministrica, res je to, kar ste povedali, vendar niste odgovorili konkretno na moje vprašanje, ki sem ga postavil. Vi ste rekli – mi bomo vse naredili, da bomo prišli pod 100 tisoč zaposlenih. Jaz vas konkretno sprašujem: Kaj boste naredili in kdaj boste to naredili? To je bilo zame zelo konkretno vprašanje in na to niste odgovorila. Prepričan sem, da se midva oba zavedava, da je številka 100 tisoč in več za Slovenijo in za takšno majhno gospodarstvo v vsakem primeru zelo problematična. 100 tisoč in več brezposelnih – in ta vlada je že leto in pol na poziciji in na področju, ki se meni zdi ključen in o katerem velikokrat, znova in znova govorim, da mi tega problema ne bomo rešili, če ne bomo sprejemali ukrepov, ki so nujno potrebni za to, da bi gospodarstvo lahko začelo normalno funkcionirati v tej družbi. In na tem področju ne naredimo čisto nič. Še več, Ministrstvo za finance znova in znova s takimi in drugačnimi ukrepi dodatno obremenjuje naše gospodarstvo. Po taki poti ni nobene možnosti, da bi prišli do tistega cilja, o katerem danes govorimo in o katerem vas jaz sprašujem. In zato se mi zdi še kako pomembno, ker ste kot ministrica članica v tej vladi, da to vlado vedno znova in znova na to opozarjate; da je potrebno, nujno potrebno sprejeti določene ukrepe, ki bodo dajali podporo gospodarstvu in dajali pogoje za ustvarjanje novih delovnih mest. To je temeljno in ključno vprašanje, če želimo iziti iz te situacije.
Hvala lepa. Gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Ponovno hvala za besedo. Od oktobra lanskega leta se je brezposelnost zmanjšala za 7,3 %. Če lahko rečete, da je to prispevala ta vlada ali ne; lahko interpretirate, kakor želite. To je fakt, dejstvo; za 7,3 %. Če bomo pogledali od leta 2012, ko sem 2013 jaz prišla kot ministrica za delo, takrat smo imeli najvišjo stopnjo brezposelnost mladih, zato smo dobili Jamstvo za mlade. Nad 25 % je bilo v vzhodni regiji, zato smo ta denar dobili. Stopnja brezposelnosti mladih se je zaradi Jamstva za mlade znižala, nam je Evropska komisija pred vsemi povedala, da je bila Slovenija primer dobre prakse na tem področju; z določenimi ukrepi, ki so v pristojnosti Ministrstva za delo. Lahko me vprašate o Zakonu o delovnih razmerjih, lahko me vprašate, ker sem vam odgovorila glede prekarnosti, na kakšen način razmišljamo, lahko me vprašate o ukrepih aktivne politike zaposlovanja, na kar sem vam odgovorila, kateri razpisi bodo že v letošnjem letu in kakšni razpisi bodo v naslednjem letu. To je pristojnost Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Če želite postaviti vprašanje mojemu kolegu s področja gospodarstva ali predsedniku Vlade, imate to možnost. Ne morete pa pričakovati od mene kot ministrice za delo, da odgovarjam na področju Ministrstva za finance glede davčne politike, glede prispevkov ali govorim o spremembah na področju gospodarstva, morda Zakona o gospodarskih družbah in drugo. Jaz sem vam podala odgovor glede pristojnosti ministrstva, za katerega sem bila imenovala in prisegla v tem državnem zboru. Rezultati so pa seveda skupni. Je skupek, se strinjam, na vladi delujemo kot celota; vendar tu me sprašujete kot ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Upam, da sem vam v okviru svojih pristojnosti podala odgovor glede vprašanja, kaj bo ministrstvo storilo glede ukrepov za zniževanje brezposelnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Marijan Pojbič, izvolite, zahteva za razpravo v Državnem zboru.
Tako je, spoštovani gospod podpredsednik. Gospa ministrica, najprej moram reči, da je to, kakor ste poskušali zdaj zapeljati zgodbo v vaši razpravi, daleč od tistega, kar bi človek pričakoval od vas, ministrice, ki sedite v vladi. In ko sem vam zastavil to vprašanje, sem vam ga zastavil zato, ker ne samo to, da ste ministrica za delo, družino, socialne zadeve in invalide, kjer se denar deli; temveč tudi ministrica, ki sodite v to vlado Republike Slovenije in ste del te vlade. In vi bi lahko kot ministrica na vladi, ko se sprejemajo taki in drugačni ukrepi, ki dodatno bremenijo gospodarstvo, povedala zelo jasno, da to ne prinaša pozitivnih učinkov, da se mi lahko pogovarjamo o tem, ali se bo brezposelnost znižala ali ne. In še eno vprašanje je tukaj. Ali veste, koliko ljudi se je v tem času, v letu in pol izselilo iz Slovenije in se je odjavilo z Zavoda za zaposlovanje?! Koliko jih je migriralo in delajo v Avstriji in vse povsod okrog ter so se izpisali iz Zavoda za zaposlovanje. In da ne govorim o tem, da niste čisto nič storili, tudi vi ne, da bi te migrante, ki delajo v tujini in so dvojno obdavčeni, rešili te dvojne obdavčitve; ker ta možnost obstaja, to možnost je možno zapeljati. Imate vse vajeti v svojih rokah in niste storili čisto nič. Zavajati slovensko javnost, da so ukrepi vlade in vaši ukrepi tisti, ki so znižali brezposelnost za ta del, ko se je brezposelnost znižala za teh 6 %, 7 %, je popolno zavajanje slovenskih državljank in državljanov. Prepričan sem, če želimo vsi skupaj – in moramo vsi skupaj v tej smeri delati; in vi kot ministrica v tej vladi, ne samo kot ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, temveč vsi, ker če ne bo ta vlada delovala kot nek medsebojno povezan mehanizem, sem prepričan, da tudi rezultati ne bodo takšni, kot sva se midva zdaj pogovarjala. Mi do znižanja brezposelnosti na tak način nikoli ne bomo prišli; vsaj ne pod 100 tisoč in še več. Verjetno se spomnite zelo dobrega podatka, leta 2008 smo imeli 56 tisoč brezposelnih; 56 tisoč. Zdaj jih imamo spet okoli 110 tisoč; in to je tisto, kar je naredila vlada Mira Cerarja.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil na popoldanskem glasovanju. Dr. Franc Trček bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve mag. Vesni Györkös Žnidar, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovana ministrica, spoštovani zbor! V tem sklicu Državnega zbora smo že kar nekajkrat načenjali problematiko policije, še daleč pred tako imenovanim drugim begunskim valom. Že leto dni nazaj smo se nekako ne glede na stran opozicija–koalicija v tej dvorani ali tej zgradbi strinjali, da gre za nek kadrovsko podhranjen resor, v katerem se nam dogaja že generacijska vrzel. Da je oprema iztrošena, je verjetno to tudi posledica nekoga, ki je nekoč nekomu namignil, da bi mogoče ta sektor privatizirali, kot so neke prakse v tujini. S tem se seveda Združena levica ne strinja. Z nekimi izzivi in problemi, ki jih imamo v zadnjem času, smo nedolgo tega nazaj govorili o iskanju nekih rešitev po urgentnem kratkoročnem, srednjeročnem kadrovskem popolnjevanju sestave policije. Bilo je amandmiranje zakonodaje, bilo je kar nekaj dobronamernih predlogov opozicije, ki jih nekako koalicija ni sprejela; oziroma kot je rekla ena od poslank največje koalicijske stranke – jih dobronamerno jemljejo na znanje, a jih je treba še predebatirati. Osebno menim, da je bilo te debate v Državnem zboru že kar dosti, da je treba ukrepati na ravni izvršilne oblasti, zato je moje vprašanje gospe ministrici, delno tudi finančnemu ministru, ki je odsoten, zelo enostavno. Sprašujem vaju: Kako bo kratkoročno in srednjeročno šlo kadrovanje v slovenski policiji, ki je več kot nujno potrebno? Hvala za besedo.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica za notranje zadeve mag. Vesna Györkös Žnidar, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanec, hvala za postavljeno vprašanje! Strinjam se, problematika policije je bila že večkrat načeta v tem državnem zboru. Če se spomnite, sem jaz na odboru konec lanskega leta zelo intenzivno načela to problematiko in menim, da je to bilo povsem na mestu, tudi glede na dejstvo, da sem članica vlade in sem se ob prevzemu mandata soočila z izjemno težko finančno, kadrovsko in materialno podhranjenostjo policije. Od takrat naprej je to ena mojih temeljnih prioritet v tem mandatu. Mislim, da smo že marsikaj na tem področju dosegli in da dejansko teh premikov ni možno spregledati. Kar se tiče kadrovske popolnitve policije, posledice pretiranega varčevanja v policiji v preteklih letih se kažejo zdaj bolj kot kadarkoli prej, zato smo že povzeli določene nujne ukrepe na področju popolnitve redne policije ter tudi na področju popolnitve rezervnega sestava policije. Kot veste, bil je spremenjen tudi Zakon o organiziranosti in delu v policiji, ki nam to omogoča, prav tako Uredba o pomožni policiji; sprejet je bil tudi Odlok o ukrepih kriznega odzivanja v okviru pristojnosti policije. Na ta način bomo prišli do kadrovskega potenciala, ki je preverjen, ki je usposobljen za opravljanje policijskih nalog, kar je še posebej dobrodošlo v trenutnem času soočanja z izjemnim migracijski valom. Policija je pripravila tudi načrt za povečanje števila pomožnih policistov na tisoč 500 in je takoj obvestila vse, ki sodijo v skupino bivših policistov. Dobili smo že več kot 100 pozitivnih odgovorov, z njimi bo takoj sklenjena pogodba; manjkajoče pomožne policiste do končnega števila pa bo policija iskala s pomočjo javnega razpisa. Prav tako smo na področju rednega popolnjevanja policijskih vrst tudi že sprejeli določene ukrepe. Za zaustavitev negativnega trenda je Vlada Republike Slovenije že v letošnjem letu odobrila zaposlitev 152 policistov nadzornikov državne meje, ki bodo zaključili šolanje januarja 2016; in 100 kandidatov za policiste na Višji policijski šoli, ki bodo zaključili šolanje po dveh letih, torej leta 2018. Vlada je v letošnjem letu posredovala Državnemu zboru Resolucijo o dolgoročnem razvoju programa policije do leta 2025, ki jo je le-ta sprejel 29. septembra. V resoluciji je naveden program aktivne politike zaposlovanja z vsakoletnim razpisom za zaposlitev policistov in kontinuirano izvajanje višješolskega študijskega programa za poklic policista. Opredeljuje, da se vsako leto – začenši s tem letom in že izvajamo – kontinuirano zaposluje 100 novih policistov v okviru višješolskega programa in 150 kandidatov za policiste nadzornike državne meje, ker se zavedamo, da je načrtovanje kadrovskih virov v policiji izjemnega pomena; zlasti zaradi nespametnih odločitev v preteklosti, ki se v trenutni situaciji manifestirajo in policiji postavljajo še težje pogoje za soočanje z varnostnimi izzivi, za katere pa vemo, da so vedno bolj kompleksni in zahtevni.
Hvala lepa. Izvolite, dr. Trček ima zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala za podano razlago, s katero, moram reči, nisem ravno zadovoljen. Delno se kaže, da razmislek ne gre dovolj globoko že zaradi neusklajenih izjav vlade v zadnjem času ob stavki in tako naprej. Verjamem, da ima lahko gospod premier slab dan in slab teden, ampak celo navadni poslanci moramo paziti, kaj govorimo in kaj bleknemo. Iz tega, kar je bilo povedano, me skrbi zlasti dvoje. Zdi se mi, da je na eni strani malo fetišizacije rezervne sestave, ki bo nekaj rešila; pa se mi zdi, da srednjeročno ne bo. Tudi ta odziv ni bil tako velik, kot je bilo v začetku napovedovano. Iz kontaktov z upokojenimi policisti je bilo jasno, da temu ne bo tako. In iz tega, kar ste povedali, se bo to popolnjevanje, če se bo, prolongiralo na čas po naslednjih volitvah, če bo ta mandat zdržal do konca. Mi pa potrebujemo popolnjevanje takoj. Kolikor vem, še vedno čaka 35 policistk in policistov, ki izpolnjujejo vse pogoje že leto dni, ali jih boste zaposlili ali ne. Takrat, ko smo amandmirali zakon, sem vam predlagal, da bi podaljšali zaposlitev tistim, ki izpolnjujejo pogoje za upokojevanje v redni sestavi, ne v rezervni sestavi. Pričakoval bi odgovore, ki bi se s situacijo ukvarjali tukaj in sedaj. Kot ste sami lepo povedali, 100 novih bo šlo študirat in bodo prišli v sestavo leta 2018; mi smo pa leta 2015. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Vesna Györkös Žnidar.
Kot rečeno že uvodoma in o tem smo že veliko govorili v Državnem zboru, trenutna vlada je še v posebej težki poziciji, ker v preteklih letih nihče ni zaustavil trenda stagnacije v policiji, tudi v kadrovskem smislu. Takoj ob prevzemu mandata sem se seznanila s situacijo in tudi podvzemam vse ukrepe, ki so nujni za to, da se slika izboljša. Treba je gledati širše. Dejstvo je, da se število zaposlenih v policiji znižuje že od leta 2009, da se je zadnja generacija kandidatov za policiste zaposlila leta 2010. Naslednja generacija je bila v sklopu teh ukrepov, ki smo jih mi izvedli v letošnjem letu, kar je velik uspeh. In treba se je tudi zavedati, da se policija sooča z večjo negativno fluktuacijo kadra, kot je dovoljenih zaposlitev po kadrovskem načrtu; in se tudi pričakuje, da se bo v prihodnje ta fluktuacija nadaljevala. Zato podvzemamo vse nujne ukrepe, da bo fluktuacija vzdržna. In ravno zato, da nekoliko omilimo kadrovsko problematiko policije, smo sprejeli ukrepe – nove zaposlitve, 152 policistov kandidatov, 100 kandidatov za izobraževanje v okviru višješolskega programa in sklenitev delovnega razmerja za nedoločen čas s 330 policisti nadzorniki državne meje, ki so bili zaposleni za določen čas. Bila je sprejeta ocena, da so te zaposlitve nujne, ker se delovna obremenitev policistov povečuje. Hkrati smo tudi s sklenitvijo delovnega razmerja za nedoločen čas za teh 330 policistov uresničili zaveze iz stavkovnega sporazuma in tudi sklepe, ki jih je sprejel Odbor za notranje zadeve. Hkrati pa na policiji in ministrstvu zasledujemo potrebo po popolnjevanju policijskih vrst in izvajamo številne aktivnosti, s katerimi želimo zaustaviti trend nazadovanja policije. V tem kontekstu so tudi vsi ukrepi, ki sem jih danes navedla. Moram pa tudi povedati, ker ste omenjali stavko, da je aktualna vlada prva, ki se je z nerealiziranimi stavkovnimi zahtevami spopadla. V tem trenutku čakam mandat vlade za nadaljevanje pogajanj, da bomo lahko nemudoma in takoj pristopili k ustreznemu vrednotenju policijskega dela, kar je bilo v preteklih mandatih odlagano in se k temu ni pristopalo. Dobri pogoji za nemoteno operativno delo policije so postavljeni v proračunu, ki smo ga poslali v Državni zbor, za prihodnji dve leti. Hkrati bomo podvzeli tudi vse nujne ukrepe, ki so potrebni za izboljšanje pogojev za delo slovenskih policistov in policistk.
Hvala lepa. Mag. Branko Grims bo postavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Zgodovina, če se iz nje nič ne naučimo, se rada ponavlja. To ni samo zelo star pregovor, ampak zgodba, ki se vedno znova dokazuje v praksi. Če želite samo en primer – 11. september, ko sta bila sesuta dvojčka v New Yorku, ni bil izbran naključno. Če hočete vedeti, od kje je ta datum in zakaj je bil izbran, vtipkajte na internet 11. september 1683, pa boste videli, kaj se je zgodilo takrat in katera Evropa je bila takrat ubranjena, kje in na kakšen način; in zakaj je Evropa danes takšna, kot je. To je zelo zanimivo v luči tega, kar se trenutno dogaja, tudi tega, kar se je zgodilo danes in se dogaja te dni. Za tiste, ki morda danes niste še pogledali interneta, danes je Turčija sestrelila ruski avion; kar je odprlo zelo drugačne možnosti, kot smo jim bili priča do sedaj, za dogajanje v naprej. Vprašanje je samo, kakšna bo reakcija. Upajmo, da bo razumna. Pa dejanja rajši ne bom komentiral. Zakaj tak uvod? Zaradi tega, ker v Sloveniji radi pozabljamo na to, kaj je naša zgodovina in kje so naše korenine. Moram reči, da me je danes zjutraj na seji Odbora za zunanjo politiko – seja je bila javna, lahko preverite – presenetil eden od poslancev koalicije. Izjemno lepo me je presenetil, ko je izrekel naslednji stavek: Evropa bo ali utemeljena na krščanskem izročilu, ali pa je ne bo, ker to ne bo več Evropa. To pa podpišem, gospe in gospodje. In moram reči, da ti dogodki, ki so v zadnjem času tako burni in zaznamujejo naše življenje ter odločajo o prihodnosti Slovenije, vseh nas in Evrope kot celote, očitno odpirajo oči, če je to spoznanje že prodrlo v koalicijo. Upam samo, da bo to znanje tudi obstalo, ker imel sem občutek, da se je kolega, ki je to rekel, malo kasneje že kar ustrašil svojih besed; ampak to je dejstvo. To je nesporno dejstvo. V Sloveniji pa se še vedno sprenevedamo, ko gre za polpreteklo zgodovino. In včasih bi najraje stvari kar pometli pod preprogo. In zaradi tega se z našo zgodovino ne ukvarjamo na način, ki bi bil pieteten, ki bi bil primeren, ki bi bil skladen z evropskimi in krščanskimi vrednotami. In pojem tega dogajanja je Huda jama. Vprašal sem že zadnjič vašega kolega, ki je rekel, da je to sedaj znova vaša pristojnost. Gospa ministrica, sprašujem vas: Kaj boste storili, da bo Huda jama ves čas stalno dostopna vsem in vsakomur ter da bo opravljala svojo nalogo v spomin in opomin na zgodbe totalitarizma, ki se nikdar ne smejo ponoviti?
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Od leta 2009 do danes Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti izvaja projekt ureditve vojnega grobišča Barbara rov v Hudi jami. Ministrstvo je s svojo iniciativo pripomoglo k odprtju tega množičnega grobišča, pripravljalna dela za odstranitev zidnih pregrad so se začela marca 2008, potem je na podlagi Zakona o vojnih grobiščih izdalo dovoljenje za odstranitev nasutega materiala in raziskavo. Posmrtne ostanke so odkrili 3. 3. 2009, po odkritju je svoje delo prevzela policija in pristojno državno tožilstvo. Takoj po prejemu obvestila državnega tožilstva o končanju preiskave je ministrstvo sprožilo postopke za ustrezen pokop posmrtnih ostankov žrtev nasilja. 17. 12. 2009 je Vlada Republike Slovenije sprejela sklep o ureditvi kostnice v rudniku. Ministrstvo je po sprejetju sklepa in posvetovanju začelo aktivnosti v zvezi z izgradnjo kostnice in prenosom posmrtnih ostankov v novo zgrajeno kostnico. V kostnici je sedaj shranjenih 780 posmrtnih ostankov. Na vhodni portal rudnika je bila postavljena tudi spominska tabla ter urejen prostor za položitev sveč in cvetja. Svojcem žrtev je tako omogočen dostojen poklon in spomin na umrle. Aktivnosti ureditve vojnega grobišča Barbara rov v Hudi jami so v letih 2014 in 2015 potekale v smeri sanacije rudniškega jaška na podlagi odločbe rudarske inšpekcije. Ministrstvo je v obdobju 2009–2015 za ureditev vojnega grobišča Barbara rov v Hudi jami namenilo 777 tisoč evrov. Sredstva so bila namenjena za pripravo rudarskega projekta ugotavljanja obstoja in obsega vojnega grobišča, prekop žrtev. Stroške preiskave in identifikacije sta v tem postopku krila Ministrstvo za pravosodje in Ministrstvo za notranje zadeve ter niso vključeni v ta znesek. Na podlagi novega Zakona o prikritih vojnih grobiščih in pokopu žrtev je bila pristojnost reševanja vprašanj prikritih grobišč prenesena na Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo in s tem tudi delovanje komisije. S tem so vsa prikrita grobišča postala v pristojnosti Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. Vojno grobišče je bilo že 2012 vpisano v register vojnih grobišč, zato ostaja v pristojnosti našega ministrstva in poskušamo najbolje možno reševati ta vprašanja, skupaj s komisijo in tudi Ministrstvom za gospodarstvo. Zaradi pomanjkanja varnostnih pogojev ob obiskovanju večjih množic v rudniku smo v dogovoru s komisijo na območju vojnega grobišča Barbara rov v Hudi jami začasno omejili obiske. Dovoljeni so le obiski za strokovno-znanstvene namene in za potrebne posege za zagotavljanje varstva vojnega grobišča. Na ministrstvu že od septembra 2015 potekajo aktivnosti, da se zagotovijo dodatni varnostni pogoji. V ta namen smo izvedli sestanek z rudarsko inšpekcijo, ki bo v kratkem podala nadaljnje usmeritve. Naš namen je, da se ti varnostni pogoji zagotovijo v začetku leta 2016. V septembru 2015 je potekal tudi sestanek s komisijo na temo nadaljnjih aktivnosti pri ureditvi vojnega grobišča Barbara rov v Hudi jami. Med drugimi smo se dogovorili o lastninskih razmerjih v rudniku in na območju pred rudnikom, o prekopu žrtev iz prvega jaška ter zagotovitev začasne odstranitve žrtev v eni izmed kostnic. Podali pa smo tudi predlog Zavodu za varstvo kulturne dediščine o pripravi predloga za razglasitev rova Svete Barbare za kulturni spomenik in za preučitev možnosti za ureditev spominskega muzeja v rudniku.
Hvala lepa. Mag. Branko Grims ima zahtevo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala. Huda jama je simbolno izjemnega pomena. Tam so žive zazidali mladoletna dekleta in mnoge druge, rovi so povezani s šahti, ki so po vseh dosegljivih informacijah še vedno polni ostankov žrtev. Odnos do tega, kot ste opisali, je tak, da državi zanesljivo ne more biti v ponos; po človeški plati pa nesprejemljiv. Ni to edino grobišče. Žal jih je še 600 v Sloveniji. Zgodbe o živih zazidanih mladoletnih dekletih in o živih ljudeh, ki so bili prepuščeni, zaliti z metrom in pol betona ali pa pobiti na najbolj gnusne načine, vse to hudičevo spominja na tisto zgodbo, ki se zdaj odvija nekje drugje, na drugi strani Sredozemlja; vendar njeni odmevi pljuskajo vse bolj k nam. In včasih se ne moreš znebiti občutka, da ima zato, ker se je pozabilo na zgodovinski spomin, marsikdo zelo nekritično simpatije do totalitarizmov in do zločinov, ki jih nikoli ne bi smeli imeti za nobenega. Vsak zločin je zločin; pa kdorkoli v imenu česarkoli – v imenu vere, ali v imenu ideologije, ali pa ne vem zaradi česa ga naredi. In vse je treba obravnavati na enak način in vse je treba ohraniti v spominu. V spominu je treba ohraniti žrtve, v spominu je treba ohraniti zgodovino. Zaradi tega vas dodatno sprašujem: Zakaj bolj ne vključite Društva Huda jama, ki je prav za ta namen organizirano? Zakaj se ne uredi lastninska pravica tako, da bo v ponos državi Sloveniji? Veste, kako je z lastništvom, tam je precej čudna zgodba. Zakaj se stvari ne uredi tako, da bi bile stalno dostopne v celoti, da se cela jama odpre ter da se stvari uredi na pieteten in primeren način, kot se v demokratični državi edino spodobi?
Hvala lepa. Dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Jaz vam zagotavljam, da smo imeli v okviru omejenih finančnih možnosti Ministrstva za delo v času najhujše gospodarske krize prioriteto predvsem zagotavljanje socialnih pravic državljankam in državljanom. Zato je pač vrednost 777 tisoč evrov, ki je bila do zdaj namenjeno za Hudo jama, tisto, kar je bilo v času finančne krize mogoče zagotoviti. Mi smo ves čas sledili navodilom, da se zagotovi varnost v skladu z možnostmi ter da se zagotavlja tudi pietetnost in možnost dostojnega poklona žrtvam. Tako, kot sem povedala. Glede Društva Huda jama – sicer po mojih informacijah ne vem, če je že uradno ustanovljeno, sem pa seznanjena z namenom, da se ustanovi. Naša direktorica direktorata, ki pokriva to področje, se je z njimi sestala in predstavila aktivnosti, ki so za naslednje leto predvidene. Tudi ti pogovori vsekakor potekajo. Dejstvo pa je, da je pomembno sodelovanje predvsem s komisijo. Tudi sama sem večkrat bila na teh sestankih, na katerih smo skušali dogovoriti predvsem prioritetno, kaj je v okviru omejenih finančnih zmožnosti najbolje, da uredimo. Tega soglasja ni bilo nikoli. Zagotavljali smo sredstva za nujna dela, vsekakor pa je, da v okviru sredstev, ki jih imamo, zagotovimo, da se Barbara rov v Hudi jami sanira na način, da bo omogočen dostojen prekop. V tem trenutku je najbolj verjetno, da bo leta 2016 – seveda je potreben dogovor s komisijo in drugimi – prišlo do prenosa posmrtnih ostankov v že obstoječe kostnice, kjer je prostor; je pa seveda to treba urediti s tistimi, ki jih to zadeva. V prvem delu odgovora sem že povedala, da glede urejanja zemljiških razmerji dogovori potekajo.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, spoštovani kolegice in kolegi! Če rečem, da prihajam iz Slovenskih goric, upam, da to že skoraj vsi veste. Danes bi rad predstavil eno izmed večjih problematik na tem področju. Slovenske gorice so v zgodovini slovele predvsem po kmetijstvu. Naj povem, da je bilo recimo sadjarstvo eno tipičnih vej, saj smo recimo že pred 100 leti vozili jabolka tudi na takratni cesarski Dunaj. Tudi v vinogradništvu smo imeli velike uspehe že stoletja nazaj. Danes smo obudili številne zgodbe, tako gospoda Postiča v Sveti Ani in ostale. Problematika Slovenskih goric je problematika naše polpretekle zgodovine. Po 2. svetovni vojni – uničenje velikih kmetov, poboj, izgon, dobesedno razsek velikih kmetij na 10, 20 ali še več manjših delov. Cela vrsta vikendov, ki so bili posledica, lahko rečemo, uničujoče kmetijske politike 50 let. Danes Slovenske gorice sestavljajo zelo majhne kmetije in kmetijske celote, ki se težko preživljajo. In ker se težko preživljajo, se vsaka od teh kmetij ukvarja z dodatno dejavnostjo na kmetiji. Tiste kmetije, ki pa se nekako specializirajo v živinorejo, poljedelstvo, sadjarstvo ali vinogradništvo, pa morajo najemati zemljo od Sklada kmetijskih zemljišč. Lahko rečemo, da se na tem področju ni naredilo ničesar. Specifika slovenske države je, da še vedno držimo nekaj teh socialističnih vzorcev. Pred seboj držim eno izmed takih položnic – najem kmetijskega zemljišča na lokaciji Zgornje Partinje pri enem od starejših kmetovalcev, ki je na žalost tudi pred kratkim izgubil svojega sina. Za 5 hektarjev zemlje znaša položnica tisoč 212 evrov, ki ni tipična ravninska zemlja. Kot veste, je v Slovenskih goricah zemlja večinoma naklonska, imamo nekaj manjših gričev. In naj povem, da je znašala po padcu vseh teh cen taka položnica leta 2009 recimo 800 evrov, danes je ta cena tisoč 212 evrov za isto kmetijsko zemljišče; tisoč 212. Konec leta 2008, začetek 2009 pa 800 evrov. Sedaj pa sprašujem ministra za kmetijstvo: Kakšna je sploh politika Ministrstva za kmetijstvo? Ali je to politika uničevanja teh kmetov, teh ljudi, ki so ostali na teh področjih? Ali je to politika, ki jo že zasledujemo, kjer je demografska slika na tem področju katastrofalna? Ali pa je to politika, da poskušamo na dolgi rok ohraniti manjše ali srednje kmetije, da bodo lahko to zemljo imeli za manjši del v najemu? Zato vas prosim za [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Odgovoril bo mag. Dejan Židan, izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci; zlasti gospod poslanec Breznik, hvala za vprašanje. Dovolite, da vam kot prvo preberem nekaj številk. Sklad preko najemnin kmetijskih zemljišč na leto zbere 7 milijonov evrov. To je tisti denar, ki ga namenimo tudi za izvajanje kmetijske politike, to je tudi dokup in nakup; tudi ob meji in podobno. Od tega se največ denarja zbere preko njiju, ker je pa zakupnina na hektar – tu pa želim, da ste zelo pozorni – 177 evrov na hektar. V praksi imamo dve izjemi. Ena izjema je, kadar gre za demografsko ogrožena področja. To so recimo tudi Haloze, Goričko in nekatera. Tu se opravi potem količnik 0,8 oziroma se zniža. Če pa gre za območja, ki so primorska ali v bližini velikih komunalnih centrov, pa je količnik 1,2; torej se zviša. Za travinje in travnike je najemnina v tem trenutku 113 evrov na hektar, pašniki 40 evrov na hektar, vinogradi pa 168 evrov. Ali je ta najemnina dobra, ali ne?! Sedaj imamo tri možnosti preverjanja. Prva možnost preverjanja je, kakšno je zanimanje za najemne pogodbe. To zanimanje za prosto zemljišče je še vedno izjemno veliko, ko se potem da na razpis drugo. Imamo podatke, kakšne so najemnine, kadar gre za licitacije tovrstnih zemljišč. So bistveno višje, kakor so trenutne najemnine. Tretji podatek, ki ga posredno beležimo – ni čisto točen, posredno pa je znan – pa je, kakšne so najemnine, če gre za posel med zasebnimi lastniki. So ponovno drugačne in bi človek rekel, da so oderuške v primerjavi s temi najemninami. Najemnine, kakor ste pravilno ugotovili, so se v zadnjih letih zviševale. Vsa leta sicer ne, recimo to leto se ne zvišujejo, ampak se upošteva nulta stopnja. Pri zviševanju pa se je upoštevalo naslednje; čeprav tukaj moram povedati, da je zviševanje v pristojnosti Sklada in njegovega sveta. Vendar tukaj mislim, da so ravnali pravilno, pri zviševanju pa se upošteva procent letne inflacije in faktorski dohodek. Faktorski dohodek govori o učinkovitosti. Recimo v letu 2011 na 14, ko je bil faktorski dohodek izjemno visok, leto 2012 je vplivalo na to, ker se dela z zamikom, smo imeli enega najvišjih faktorskih dohodkov v Sloveniji; v času osamosvojitve se je zvišalo. V letu 2015, ko se upošteva faktorski dohodek iz leta 2013, ko je bilo slabo leto, je ostalo na isti ravni. In v letošnjem letu, po novembrskih podatkih, pa bo Sklad izračunal nove najemnine za leto 2016 na podlagi podatkov za leto 2014. Končni so namreč komaj oktobra, vmesni pa se dobijo februarja ali marca. Še enkrat pa, spoštovani poslanec, moram ugotoviti naslednje. Sklad kmetijskih zemljišč upravlja državno premoženje. Če pogledamo te številke, kakorkoli obračamo, ugotovimo, da so te številke po podatkih, ki mi jih dostavijo, nižje, kot se dosegajo na prostem trgu. Verjamem, da boste to tudi na vašem območju ugotovili, pa naj gre za katerokoli skupino kmetijske rabe. Hkrati pa so zvišanja izjemno postopna. To pa zaradi tega, da se ne vpliva negativno na kmetijsko proizvodnjo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Breznik, izvolite, zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala. Minister, govorili ste o številkah za prvoklasno kmetijsko zemljišče, če se ne motim; mislim, da je bila zgornja številka blizu 130 evrov. Govorili ste o tako imenovanih dodatnih faktorjih za demografsko ogrožena območja; mislim, da ste rekli 0,8. Za območja, ki niso demografsko ogrožena, kot na primer Primorska, kjer lahko ustvariš večjo dodano vrednost, ste rekli 1,2 faktor. Zdaj mi pa povejte: Po katerem izračunu, kako lahko za 5,7 hektarja v Partinju človek dobi položnico leta 2015, to je izračun za 2015, za tisoč 212 evrov? In še eno vprašanje: Kakšne cilje zasledujemo na dolgi rok preko Sklada? Minister ste tri mandate; resda po letih ne, ker so ti mandati bili zelo kratki. Prvega ste začeli nekje na polovici, pa se je skrajšal, drugega nekako polovično, zdaj ste v tretjem. Dobivamo dobesedno tajkunske kmete, ki jih ustvarjate v Prekmurju ali pa tudi na območju Slovenskih goric, ki so dobesedno prevzeli bivšo zemljo nekakšnih kombinatov na čudne načine. Po drugi strani pa ljudje, ki so preživeli v teh gričevnatih delih, lahko rečemo, umirajo na obroke. Da ne govorim, kakšno birokratizacijo ste uvedli v zadnjih letih na področju dopolnilnih dejavnosti na kmetiji; recimo pri peki kruha ali podobno. Ti ljudje v bližini avstrijske meje ne morejo preživeti, dobesedno ne morejo preživeti. Me zanimajo konkretne rešitve, kako bodo ti kmetje lahko preživeli. Ali boste po neki ugodni ceni prodali ljudem to zemljo, tistim, ki želijo in se specifično ukvarjajo s kmetijstvom. Ali jim povsem zmanjšati najemnine, da preživijo; ali gremo dobesedno v uničenje, v zaraščanje teh delov in odhod mladih ljudi s teh območij. Ker ti ljudje ne bodo preživeli na dolgi rok, že zdaj dobesedno umirajo na obroke. Jaz bi prosil dopolnitev odgovora: Kakšna je vaša vizija kot ministra v tej smeri? Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Dejan Židan, izvolite.
Meni je žal, da ste kot poslanec tako slabo informirani. Če imate čas, pridite na kmetijsko ministrstvo, da vas informiramo o dopolnilnih dejavnostih. Same kmetijske organizacije so nam javile, da tako dobro, kot je sedaj, še nikoli ni bilo urejeno. In če boste primerjali z Avstrijo, ki je bila vzorec pri vzpostavitvi slovenskih dopolnilnih dejavnosti, boste videli, kaj vse lahko pri nas kmetija počne, da lahko preživi in se razvija; in česa vse v Avstriji ne sme. Ta ugotovitev je povsem napačna in mi je žal, da vam jo je nekdo sugeriral. Kar se tiče vrednosti najemnine 5 hektarjev in nekaj, kot ste povedali, gospod poslanec. Jaz na pamet ne morem odgovoriti, ker potrebujem podatke, za kakšno vrsto kmetijskih zemljišč gre; povedal pa sem vam številke. Bi vam pa nekaj drugega predlagal – poskusite na tem področju, o katerem govorite s temi številkami, pogledati, po kakšnih najemninah potekajo posli med zasebnimi osebami, tudi občan – kmetija ali kmetija – kmetija ali karkoli drugega. Verjemite mi, da obstaja velika verjetnost, da bodo številke drugačne; in da boste ugotovili, koliko preko tega tudi Sklad vloži v to, da kmetije obdržimo in da se kmetije tudi razvijajo. Slovenska kmetijska politika, ki jo vodimo, je v veliki meri hektarska kmetijska politika. To je znano. To je znano od trenutka, ko smo vstopili v Evropsko unijo, ker pred tem smo imeli proizvodno vezano kmetijsko politiko, sedaj imamo hektarsko; razen teh 15 %, kolikor nam plava ovojnica dopušča, da vodimo kmetijsko politiko, vezano na proizvodnjo. O tem sem že nekajkrat govoril, tam pa imamo kmetijsko politiko, kjer pospešujemo strna žita, ker nam primanjkujejo. Pospešujemo zelenjavo, ker nam primanjkuje [[nerazumljivo]]mnogo delovnih mest. Imamo politiko za dodatek gorskim in hribovskim kmetijam, ker so najbolj ogrožene. In imamo politiko, ki financira tako imenovane beljakovinske komponente, ker nam v Sloveniji primanjkujejo. Bilo je tudi nekaj medijskih primerov objavljenih, kako so ljudje to sprejeli. Na področjih, kjer so omejeni dejavniki, smo že leta 2010 ponovno korigirali naprej, ponovno navzgor plačila, da kmetje lahko živijo tam, kjer težko živijo. To so področja z omejenimi dejavniki za kmetovanje. Jaz vem, da so želje velike, vendar se moramo kljub vsemu zavedati, da na področje, kjer imamo omejene dejavnike, na leto investiramo skoraj 40 milijonov davkoplačevalskega denarja dodatno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Breznik ima zahtevo za razpravo v Državnem zboru.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Gospod minister, sedaj mi očitate, da sem preslabo informiran. Jaz se dnevno srečujem s kmetovalci. Jaz sem svojo mladost, kot veste, preživel med kmetovalci v Slovenskih goricah, poznam zgodovino razvoja kmetijstva, nazadovanja tega kmetijstva in uničevanja velikih kmetij. Moje zgodbe imajo začetek in imajo konec. Sedaj mi pa vi povejte, kateri del kmetijske politike, govorite o hribovitih, gorskih kmetijah – kje so Slovenske gorice?! Poglejte, prekmurski zakon, ki ste ga uvedli kot populistični. Prekmurje zavezama; tam, kjer pa se začne gorska zemlja ali zemlja z naklonom, tam se pa zaključi. Tam so pa Slovenske gorice. Nadaljevanje, potem smo poskušali malo z obrtnimi conami. Kaj ste naredili 2011? Takoj novelo Zakona o kmetijskih zemljiščih, naredili smo obrtno cono, sprememba namembnosti za eno večjo obrtno cono – 400 tisoč evrov. Ali si vi predstavljate? Imeli smo investicije, [[nerazumljivo]]spremenijo 2011 čez noč novelo o kmetijskem zemljišču. Sredi Lenarta ima človek, ki je kupil, naenkrat 400 tisoč evrov vredno spremembo namembnosti. Na srečo je sledila druga Janševa vlada, zmanjšamo to iz 400 tisoč na 30 tisoč, ker se je toliko zmanjšalo. Sedaj se počasi lahko pobiramo, da bomo začeli vsaj na področju obrti delati. Po drugi strani pa uničujoča kmetijska politika, totalno uničujoča. Mi rabimo srednje kmetije. Ljudje imajo tehnična sredstva, ki so si jih nabavili. Mi potrebujemo srednje kmetije v Slovenskih goricah med 10 do 40 hektarjev, srednjega kmeta. Rastejo pa kmetijski tajkuni po Prekmurju in Slovenskih goricah, ki so pokradli družbeno premoženje; celi proizvodi, ki jih imajo, je čisti dobiček. Kmetje v Slovenskih goricah pa dobesedno umirajo. In vi govorite meni, da jaz nimam podatkov. Cele dneve sem med kmeti, cele dneve med veterinarji, med vašimi kolegi, med pospeševalci. Vi nimate podatkov. Vi živite nekje izven vseh teh [[nerazumljivo]], kolega. Resnično vam povem in zato zahtevam, da se naredi javna razprava, kam s kmetijsko politiko in kam s kmetijsko politiko ravno za področje, kot so Slovenske gorice, kjer nimamo hribovskih kmetij in nismo v Prekmurju. In ker smo vedno bili skromni, nismo nikoli provocirali. Sedaj imamo relativno manjšo brezposelnost na račun vseh, ki so odšli. Tukaj ostajajo upokojenci, starejši kmetovalci, kot v tem primeru, mu je celo sin umrl pred kratkim, tudi žalosten dogodek, ampak to sedaj ni bistvo. Bistvo je, da se kmetijstvo ne razvija. Ne morejo od dopolnilne dejavnosti živeti skoraj vse kmetije v Slovenskih goricah. Mi potrebujemo specializirane kmetije, ki se bodo lahko ukvarjale s prvenstveno dejavnostjo, ki je zgodovinsko, spoštovani minister, uspevala in ki ima prihodnost. Ampak nazadovanje tega se kaže tudi preko teh cen najema kmetijskih zemljišč. In sedaj govoriti, kako si nek kmet vzame od soseda zemljo v najem in da je dvakrat večja, ker si vzame pol hektarja, ker mu to nekako odgovarja; to ni odgovor. To je uničujoča kmetijska politika za Slovenske gorice v vsakem primeru. Zato zahtevam javno razpravo na to temo in upam, da me boste podprli, kolegi in kolegice, ko bo glasovanje.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal danes v okviru glasovanj. Gospod Bojan Podkrajšek bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lepo pozdravljena oba spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Moje vprašanje, kot je že povedal podpredsednik Državnega zbora, se nanaša na ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v Republiki Sloveniji; na temo razvoja podeželja v strategiji 2014–2020 [[…]]
Lepo prosim, gospod Podkrajšek ima besedo.
Veliko, pa včasih premalo govorimo o kmetijstvu v Republiki Sloveniji. Od kmetijske panoge je tudi pomemben razvoj kmetijske panoge in tudi razvoj v Republiki Sloveniji. Spoštovani minister, sprašujem vas glede ohranjanja okoljsko občutljivega trajnega travinja. Ker se nam počasi izteka rok, do katerega lahko vložimo popravke v Bruselj, bi se dotaknil enega programa, to je trajno travinje. Na tem področju je kar veliko pripomb slovenskih kmetov, ker v Sloveniji ni preveč zemljišč na voljo oziroma ga imajo kmetje v kombinaciji – eni s tem višinskim predelom, malo manj pa z nižinskim. In ko kmetu pade ta nižinski del v ta program, ki sem omenil, je omejen ter ima težave s kmetovanjem in razvojem kmetij, ki so na tem območju. Hvala, spoštovani minister.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister mag. Dejan Židan, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Z izvajanjem nove kmetijske politike se je pojavila nova besedna zveza, ki se imenuje zelena komponenta. Zelena komponenta kmetijam omogoča, da vse kmetije dobijo 30 % plačil za zeleno komponento, ob tem da kmetija nima možnosti, da se odloči, ali bi imela zeleno komponento ali ne. Če ne želi izvajati, potem ostane brez vseh plačil. Te zelene komponente mora biti približno 5 % na ravni države. Težava, ki jo povzročajo trajni travniki, je pač v tem, da so trajni, da je to zemljišče, za katerega se kmetija ne more v nekem trenutku mogoče odločiti in ga preorati; ampak je to trajno travinje. Mi, kakor vse ostale države, smo ga morali določiti in do območij smo prišli po posebnih kriterijih. To nalogo je za državo opravil Zavod Republike Slovenije za varstvo narave, in sicer je ta območja določeval znotraj Nature 2000 po kriterijih, ki so bili izbor Natura kvalifikacijskih vrst in habitatnih tipov, ki so neposredno vezane na travniške habitate; potem izbor takšnih habitatov, ki so imeli po poročanju leta 2008 ptice, oziroma leta 2011 ostale vrste in habitatni tipi, oceno U2, torej slabo stanje ohranjenosti. Delala se je preslikava Nature 2000 in na podlagi tega je bilo znotraj 7 tisoč in nekaj kmetijskih gospodarstev določenih 13 tisoč in nekaj trajnih travnikov. Mi tudi znotraj Programa razvoja podeželja iščemo možnost, da bi se tam, kjer je kakšna kmetija ugotovila, da bi kljub vsemu rada travnike, ki jih je dolgo časa uporabljala kot travnike, to ni travnik eno leto, usposobila. V tem trenutku bi bila kakršnakoli obljuba preuranjena. Ni možno dati v tem trenutku nobene obljube, ker mora država obdržati delež tega travinja, obveznega travinja, tega travinja, ki je v neki nevarnosti. Tri ali štiri ideje, kako predlagati komisiji, da mogoče naredi delno deregulacijo na tem področju, so tudi posredovane naprej; vendar kakršnakoli obljuba za to, ker trajno travinje omogoča, da se izplačuje 30 % zelene komponente. Tu pa govorimo ne o 100 tisočih ali milijonih; v bistvu 30 % pomeni nekaj več kot 30 milijonov evrov. Trajno travinje ni travinje tam, kjer bi se pojavilo čez noč. Trajno travinje je travinje, ki je dolgo časa tam; to travinje je določeno kot trajno travinje na podlagi ekspertov, ki so v tem primeru Zavod Republike Slovenije za varstvo narave. Za nekatere kmetije, ki so ugotovile, da bi rade proizvodnjo intenzivirale, se iščejo rešitve, vendar v tem trenutku rešitve niso takšne, da bi dobili za njih pozitivno usmeritev s strani Evropske komisije. To je težava, ki ni prisotna samo v Sloveniji; to je težava, ki je prisotna v vseh 28 članicah Evropske unije. Še enkrat bi rad poudaril, da to, da smo pristali na to trajno travinje, nam omogoča nekaj več kot 30 milijonov evrov izplačil slovenskim kmetom. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Podkrajšek, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala, spoštovani minister, za vaš odgovor. Mislim, da oba čutiva in sva zaznala isto težavo, o kateri sva govorila. Je pa dejstvo, da se srečujemo s težavami. Jaz tako spoštujem kmetovanje, izjemno spoštujem kmetovanje; pa na drugi strani tudi naravovarstvenike. Je pa neka razlika. Kaj vam hočem povedati, da nekdo, ki ima kmetijo, ki ima hlev za ne vem koliko govedi in je dejansko omejen z zemljo, ima težavo z zemljo, je nima dovolj na razpolago. So pa v Sloveniji kmetije, ki bi imele vedno travnik in nimajo težave s tem. Na drugi strani se mi pa zdi, da je veliko lažje nekomu reči, da bi se metulji pasli na nekem območju. Da bi našli tukaj skupni jezik. Spoštovani minister, prosim vas v imenu vseh tistih, ki imajo te težave, ki se dnevno in vsako leto srečujejo s to težavo, da bi našli tukaj elastični program, ki bi bil možen, da ne bi zdaj bili omejeni na kvadrate; ker zdaj so dejansko kmetje omejeni do vsakega kvadrata. In kot ste vi rekli, če se to krši, tudi potem padejo v celoti subvencije. Hvala za vaš trud.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Vaše ugotovitve so pravilne, tudi nadzor nad trajnim travinjem. To je v bistvu zelo natančen nadzor in tudi preko te možnosti pozivam kmetije, ki so znotraj tega ukrepa, da se samostojno ne odločajo, ker je potem za finance njihove kmetije zelo nevarno. V tem trenutku imamo največ operativnih težav s tistimi kmetijami, ki so dobile dovoljenje za trajne nasade ravno v času, ko se je trajno travinje vzpostavljalo. Na njihovi strani so že nastala upravičena pravna pričakovanja in ponekod tudi že velike investicije. In to je prva skupina kmetij, ki imajo v ozadju že nekje angažirana velika finančna sredstva, za katera moramo kot prvo najti rešitev in že dogovarjamo rešitev. Dokler nimamo potrjenega progama in rešitve, ne bi želel obljubljati. Je pa dejstvo, da bomo mi poslali naš predlog, kakor je tudi dogovorjeno s komisijo, do konca tega leta in potem pričakujemo, da dobi status potrjenega nekje v februarju. Rad pa bi le povedal, da bomo mi poslali naprej samo tisto, kar bo neformalno dogovorjeno. Mi si ne želimo privoščiti, da bi v našem programu nadgradnje trenutnega programa kmetijstva imeli stvari, ki ne bi bile usklajene, ker bi bila posledica tega, da bi nam recimo zavrnili celotno nadgradnjo. Ni več možnosti popravljati, ampak se sprejme ali pa ne. Znotraj te nadgradnje pa so nekatere stvari, za katere mislim, da jih kmetijski prostor nujno potrebuje. En del tega recimo je dobrobit za pašno živino – recimo govedoreja, ki je v tem trenutku še vedno pod pritiskom, čeprav so zadnja dva meseca rezultati boljši, količinsko celo rekordni –, ki nam bo omogočal, da nekaj dodatnih milijonov na letni ravni v ta sektor pripeljemo. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Gospod Jožef Horvat bo vprašal ministra za pravosodje mag. Gorana Klemenčiča, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi, gospodje ministri! Spoštovani minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič! Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju je z novelo, sprejeto v maju 2013, med ostalim okrepil pristojnosti upniškega odbora v postopkih insolventnosti z namenom izboljšanja položaja upnikov v insolvenčnih postopkih. 119.a člen omenjenega zakona je upniškemu odboru dal pristojnost razrešitve upravitelja na podlagi proste presoje večine članov upniškega odbora ter njegovo zamenjavo s katerokoli osebo, ki izpolnjuje pogoje za upravitelja. Dejstvo je, da v upniških odborih praviloma predstavljajo večino predstavniki bank upnic, ki so insolvenčnim dolžnikom podeljevale kredite in so ostali nepoplačani. Torej upniški odbori de facto zastopajo interese bank, ne pa tudi interesov ostalih upnikov. Predvsem so popolnoma prezrti delavci. Prezrti so delavci, ki zaradi uveljavljanja ločitvenih pravic bank upnic v stečajnih postopkih ostajajo nepoplačani ali poplačani v majhnem deležu, čeprav so njihove terjatve opredeljene kot prednostne. Banke v svojih apetitih po poplačilu prezrejo tudi interes ohranjanja zdravega jedra gospodarske družbe, ki se je znašla v insolventnih postopkih in s tem povezanim ohranjanjem delovnih mest. V stečajnih postopkih prihaja do konflikta interesov med upniškim odborom, ki zastopa interese bank upnic, in stečajnim upraviteljem, ki pa ščiti interese vseh upnikov, predvsem delavcev. Ker pa ima upniški odbor pravico zamenjave stečajnega upravitelja, ostajajo delavci nezaščiteni glede ohranjanja njihovih delovnih mest in tudi glede poplačila njihovih terjatev iz naslova plač in drugih prejemkov. Tako se namreč dogaja tudi v družbi Aha Mura, d. o. o. – v stečaju. Banke upnice, ki sestavljajo upniški odbor, bodo zamenjale stečajnega upravitelja, čeprav bi bilo ob njegovem vodenju postopka in ob ustreznem sodelovanju bank upnic možno zdravo jedro družbe ohraniti, ohraniti delovna mesta ter socialno varnost nekaj sto delavcem v Pomurju. Spoštovani gospod minister, sprašujem vas: Ali spremljate učinke sprejetega 119.a člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju? Ali boste pristopili k pripravi spremembe zakonodaje na področju sestave in pristojnosti upniških odborov? Najlepša hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister mag. Goran Klemenčič, izvolite.
Podpredsednik Državnega zbora, spoštovani poslanec, hvala za vprašanje; ostali poslanke in poslanci! ZFPPIPP, na kratko povedano, je izjemno kompleksen zakon, ki se poleg tega uporablja še v izjemno kompleksnih razmerah, ker poskuša reševati nekaj, kar smo skozi leta zafurali, po domače povedano, insolvenco in tako naprej. Učinke tega zakona, ki je bil v mnogočem oblikovan ali pa skoraj v celoti oblikovan ob zelo skrbnem spremljanju Evropske komisije, Mednarodnega denarnega sklada in Svetovne banke, posebne trojke, ki spremlja to implementacijo tega zakona, poleg tega spremlja tudi posebna implementacijska skupina, ki jo vodimo na Ministrstvu za pravosodje in je sestavljena iz vseh deležnikov – od predstavnikov sodišč, Banke Slovenije, zunanjih strokovnjakov itn. Tukaj so nekatere možnosti in priložnosti za spremembe. V vašem vprašanju je bila postavljena trditev, da ima upniški odbor pravico in možnost diskrecijsko zamenjati upravitelja. To ne drži povsem. Upniški odbor ima pravico predlagati zamenjavo upravitelja, vendar morajo o tem odločati vsi upniki. Končna presoja je torej na upnikih in ne na upniškem odboru. Tudi v tem konkretnem primeru, se pravi tudi delavci, ki so upniki. Tukaj pa pridemo do drugega vprašanja – kateri so tisti upniki, ki imajo največ tako imenovanih [[…]], ki niso ločitveni upniki, upniki z ne posebej zavarovanimi terjatvami, upniki, ki nimajo nekih prednostnih terjatev. Da najbolj plastično poudarim, primer Aha Mure je specifičen primer, smo se poglobili v njega in primerjali tudi z ostalimi primeri. Drži, da je v primeru Aha Mure upniški odbor tako rekoč sestavljen iz Republike Slovenije, se pravi Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, ki je največji upnik v razmerju do Aha Mure zaradi vseh subvencij in tako naprej, ki se jih je dalo; ostale štiri upnike predstavljajo banke – Nova Ljubljanska banka, Gorenjska banka, Banka Koper in SID banka. Zakaj? Banke običajno niso v upniških odborih, ker imajo banke praviloma preko hipotek zavarovane in posebej ločitvene terjatve. V primeru Mure, kar je svojevrstno vprašanje, imajo banke poleg delavcev, ki so seveda tudi veliki upniki v razmerju do [[…]], vrsto in velik obseg nezavarovanih terjatev. Jaz se ne morem spuščati, niti ne vem, zakaj je prišlo do tega, da so banke dale toliko terjatev, ki niso ločitvene terjatve in niso v nekem posebnem upniškem razmerju. Sicer je treba priznati, da se je skozi spremembe ZFPPIPP v zadnjih letih – in o tem smo razpravljali, tudi skozi poslanska vprašanja v tem visokem zboru – položaj delavcev vendarle pomembno okrepil. Prednostne terjatve delavcev so recimo terjatve, ki so nastale v treh mesecih pred uvedbo stečaja. Se pravi, da gre vsaj za tiste zadnje plače ali druge terjatve, ki izhajajo iz delovnopravnega razmerja. Nadalje, delavci imajo bistveno lažjo možnost brezplačno sprožiti tudi stečajni postopek, da se ne bi zgodilo tako, kot se je zgodilo v nekaterih primerih, kjer ni bilo možno sprožiti stečaja; delavci so bili pa brez plače toliko in toliko mesecev. Naj vam povem primer, ki sicer ni povsem primerljiv z Muro, vendar je takih primerov več kot primerov Mure. V Vegradu imate v upniškem odboru devet članov, pri čemer je samo eden od članov samo ena banka. To pa zato, ker so imele banke večino terjatev zavarovane s prednostnimi oziroma ločitvenimi terjatvami. Se pravi, Aha Mura ni najboljši primer za spremembo zakona. Strinjam se, da gre za izjemno pomembno podjetje v lokalnem okolju, ne vidim pa možnosti, da bi samo zaradi tega spreminjali zakon, ker bi to imelo negativne posledice na vse ostale postopke, ki tečejo. Govorimo o vseh tistih terjatvah, ki so nezavarovane. Tukaj drugih terjatev, naj bodo mali espeji, delavci ali banke, ne moremo diskriminirati, saj ne vidimo pravne možnosti, da bi to storili. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat, imate zahtevo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister, jaz tudi ne želim, da bi zdaj na primeru podjetja Aha Mura, d. o. o. – v stečaju spreminjali zakonodajo; to gotovo ne bi bilo dobro. Dovolite pa, da posplošim, morda boste rekli, da poenostavljam, da v takšnem primeru, ko upniški odbor ne bo zadovoljen s stečajnim upraviteljem, ga bo enostavno zamenjal. In če bodo banke v upniškem odboru, na primer NLB, kot je v primeru Aha Mure, NLB, ki smo jo vsi krpali, SID banka, Banka Koper in Gorenjska banka, če le-ti ne bodo zadovoljni, potem bodo enostavno stečajnega upravitelja zamenjali in postavili tistega, ki bo delal za njih. Kje so zdaj tu delavci?! Za kaj gre? Ta zadeva se pravzaprav vleče že od samega začetka formiranja upniškega odbora, saj so iz upniškega odbora izločili predstavnika delavcev. Pri tem je treba poudariti, da imajo delavci iz naslova prednostnih terjatev priznan zahtevek v višini 5 milijonov 342 tisoč 217 evrov. Govorim za Aha Muro, d. o. o. – v stečaju. Koliko je to denarja? To je skoraj 10 tisoč neto minimalnih plač. Skoraj 10 tisoč neto minimalnih plač! Pa še več, zdravo jedro, kot pravimo, ki je zdaj tam ostalo, okrog 250 delavcev, je dejansko pred negotovo prihodnostjo. Za to gre. Gre torej za to, da so zaradi prevelikega pohlepa bank, ki sedijo v upniškem odboru – tu me tolažijo, da tam sedi tudi predstavnik Republike Slovenije, kako bo ta glasoval, jaz ne vem, jaz na to nimam vpliva in nočem imeti vpliva –, delavci enostavno izpodrinjeni. Ponavljam, gre za skoraj 10 tisoč neto minimalnih plač. Zato bi želel, gospod minister, da nadaljujeva razpravo in iščeva rešitve, kako te anomalije s spremembo zakona odpraviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Goran Klemenčič, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec, najprej bi rad rekel, če bo vse po načrtih, da bo že v začetku naslednjega leta, mogoče že konec tega leta, v parlamentu sprememba ZFPPIPP, ki jo je pripravilo Ministrstvo za pravosodje. Pripravljalo jo je intenzivno v zadnjem mesecu in pol glede odprave nekaterih tveganj, ki so se izkazala v javnosti glede osebnih stečajev in disciplinske odgovornosti upraviteljev. In tukaj bo možnost tudi za razpravo o tem delu, ki ga vi izpostavljate. V Aha Muri, kot ste tudi sami povedali, so bili na začetku s sklepom sodišča v upniškem odboru tudi delavci. Potem, ko so banke priglasile vse terjatve, so bili delavci izločeni, ker so imele banke večji obseg nezavarovanih terjatev kot delavci. Pač, v upniškem odboru se gre po številu nezavarovanih terjatev. Namesto bank bi bil lahko tam tudi kakšen espe ali druga firma. Aha Mura je v tem primeru specifična. Specifična je zato, ker se je očitno – ne bom rekel, samo domnevam lahko – zaradi take in drugačne politike reševalo zelo ad hoc. In v drugih primerih praviloma ni tako. Jaz se z vami v veliki strinjam okoli pohlepa bank, vendar če banke teh terjatev ne bodo dobile nazaj, jih bomo pa tukaj potem kritizirali, da so spustile iz rok neke terjatve, ki jih bomo morali mi socializirati in davkoplačevalci poplačati. Kot rečeno, ZFPPIPP je zakon, ki bi moral veljati za vse tovrstne postopke. Zaradi na eni strani velikega deleža države v gospodarskih družbah in financiranja teh družb s strani državnih bank imamo potem anomalije, kot nastopajo v primeru. Jaz bi si upal reči, če bi danes ZFPPIPP poskušali uporabiti recimo na primeru Tama, ki ga poznamo, ali na primeru Litostroja iz preteklosti, bi imeli zelo podobne probleme. To je problem teh družb, ki so se reševale na tak način, kot so se reševale. in tukaj, kratko potegnejo delavci. Vse, kar se je v preteklosti naredilo, in to so bili pomembni koraki naprej, je, da so se postale prednostne terjatve tiste terjatve, ki so nastale tri mesece pred uvedbo stečaja. Tudi s socialnimi partnerji in sindikati smo se pogovarjali, kaj bi lahko tukaj še storili. Vsekakor se strinjam, da je pogovor o tem še potreben. Še enkrat pa poudarjam, kolikor smo mi pregledovali, je Aha Mura v tem primeru dokaj specifična. Najbrž zaradi razlogov, ki sva jih prej tako rekoč skupaj navedla. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat, izvolite, imate zahtevo za razpravo v Državnem zboru.
Hvala, gospod podpredsednik. Poslovnik mi to omogoča, kar mi pravzaprav ponujate. Tudi iz odgovora gospoda ministra in napovedi o noveliranju omenjenega zakona mislim, da bi bila, kolegice in kolegi, dobrodošla razprava v Državnem zboru, da damo na mizo vse probleme, ki jih ima ta zakon z izvajanjem. Tukaj je treba najbrž narediti nekaj več za zaščito delavcev. Že itak so hendikepirani, ko gre podjetje v stečaj. To najbrž vsi vemo. In če se to zgodi v nekem nerazvitem območju, nerazviti regiji, je ta hendikep toliko večji. Mi, Nova Slovenija – krščanski demokrati, kot veste, zagovarjamo socialno-tržni model gospodarstva. Insolventni postopki in stečaji niso model gospodarstva, ampak ščitimo kapital, ki se mu reče delavci, človek. Človek je najdragocenejši kapital, zato mi ta kapital in samo ta kapital ščitimo – delavca. To je socialno-tržni model gospodarstva. Res je, kot je povedal gospod minister, v tej izjemno kompleksni zakonodaji imamo nekaj rezerv in moramo praktično počistiti tudi s tistimi zakonskimi določili, kot smo včasih že analizirali, ki so prišla v zakon, se prikradla v zakon preko nekakšnih lobijev in tako naprej. Najbrž bo vedno tako, kolegice in kolegi, da bodo banke tiste velike upnice v primerjavi z delavci. Kako, na kakšen način potem delavce zaščititi?! Tu moramo uvesti neke mehanizme, morda jih kje že imajo, v primerljivih državah. Pa ne rabimo vedno iskati primere dobrih praks kje zunaj; najbrž tudi tukaj znotraj nas. Če imamo pravo voljo, če imamo dovolj politične volje, potem lahko pridemo do kakovostnih rešitev. Tokrat v tem primeru, kar je bil namen mojega vprašanja, da zaščitimo delavce, ki so tukaj pahnjeni v nesrečo. Banke niso nikoli pahnjene v nesrečo, tudi če imajo slabe rezultate, tudi če ugotovimo velike luknje, pridemo kar mi, davkoplačevalci in te luknje zaflikamo. Kdo bo skrbel pa za te delavce, ki so vrženi na cesto?! Tukaj gre za skoraj 10 tisoč neto minimalnih plač. Predlagam, da opravimo to razpravo. Ministru se zahvaljujem za njegove odgovore.
Hvala lepa. O vaši pobudi bo Državni zbor odločal v okviru glasovanj, čez kakšno dobro uro. Gospod Žan Mahnič bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču; izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo. Kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Najprej informacija, da po novih cestah – po gorenjevaški in škofjeloški obvoznici promet poteka odlično. Upam, da odstranimo še tisto zadnjo oviro – most v Mednem, o čemer bova sedaj govorila. In bomo lahko v 40 minutah Poljanci v Ljubljani, kot si želimo biti. Vemo, da smo pretekli teden potrdili proračuna za leti 2016 in 2017. Žal postavka za infrastrukturo ni taka, kot smo razglabljali v okvirih tistih točk a, b in c; okrog 150, 250 in 350 milijonov, odvisno na potrebe. Ampak to je zdaj za nami, proračun je sprejet, to je stvar koalicije; kot je rekla koalicija, prevzema vso odgovornost za ta proračun. V odnosu do tega prevzema vso odgovornost, tudi za stanje naših cest in za življenja državljank in državljanov, ki so pod vprašajem na marsikaterih cestah, ki so v slabem stanju. Gospod minister, dejal sem, da bo moje vprašanje v zvezi z mostovi na državnih cestah, ki smo jih pred dobrim letom oziroma pred dvema letoma zaprli, ker so že ogrožali življenja, zdravje ljudi in tudi premoženje. Denarja za sanacijo ni bilo, pa vendar me zanima, verjetno ste tudi v okviru teh majhnih številk, ki so vam na voljo za sanacijo državnih cest, nekako izdelali načrt sanacije teh 17 oziroma sedaj 15 mostov, ki so bili zaprti zaradi pomanjkanja sredstev. Na podlagi novo sprejetih proračunov me zanima: Kdaj lahko pričakujemo, da bodo ti mostovi sanirani? To seveda ni samo na vas, glede javnega naročanja je tudi na Ministrstvu za javno upravo. Kdaj bomo končno poslanke in poslanci na mizo dobili zakon, o katerem je že tudi bila debata preko poslanskih vprašanj v tem državnem zboru, da bomo odpravili to anomalijo, ko imamo razpise, kjer so revizije, kjer potem celotna zadeva pade? Prijavijo se podjetja, ki se sploh ne bi smela pritožiti, ker vemo, da nekatera se lahko pritožijo z blokiranimi računi, kar pa potem samo zaustavlja. Zdaj konkretno, če je govora o mostu v Mednem, denar ste zagotovili, razpis je bil, midva sva se o mostu v Mednem pogovarjala že to pomlad. Takrat ste mi rekli, da bo zadeva v treh mesecih z vaše strani zaključena. Zdaj me zanima: Ali je bilo z vaše strani vse narejeno? Kdaj lahko glede te zadeve pričakujemo, da pride do končne implementacije? Po dveh mesecih pregovarjanj, tudi v tem parlamentu, verjemite mi, imamo Gorenjke in Gorenci ter seveda tudi vsi ostali, ki se vozijo tam okoli, vsega že počasi dovolj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič; izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Hvala spoštovanemu poslancu za postavljeno vprašanje. Če mogoče res začnem s proračunom, sprejet je bil v preteklem tednu. Na področju cestne infrastrukture smo lahko zmerni optimisti, ker po dolgih letih; mislim, da je kar pet let od tega, odkar je bilo na Direkciji toliko denarja na voljo, kot bo v letih 2016 in potem tudi 2017 celo nekaj več. Dosežen je nek premik v pozitivno smer. Glede na vse potrebe, ki so se nabrale v preteklih letih, ta sredstva še zdaleč ne zagotavljajo, da bomo lahko rešili vse nakopičene probleme. Tukaj bodo še potrebna dodatna prizadevanja za zagotovitev dodatnih sredstev. Kar se tiče omejitev na premostitvenih objektih, bi mogoče postregel z nekaj statističnimi številkami, da osvetlim obseg problematike. Po podatkih Direkcije je na omrežju glavnih in regionalnih cest približno tisoč 400 premostitvenih objektov z več kot 5 metrov svetle razpetine. Po strokovnih kriterijih bi bilo treba te premostitvene objekte sanirati približno vsakih 25 do 30 let, po približno 100 do 120 letih pa bi se ob ustreznem vzdrževanju njihova življenjska doba iztekla in bi jih bilo treba tudi nadomestiti z novimi objekti. V neki življenjski dobi bi se moral vsak tak objekt sanirati približno trikrat. In če bi se v tem primeru držali vzdrževanja v teh časovnih intervalih, bi vsako leto morali na našem cestnem omrežju sanirati približno 47 takih premostitvenih objektov z razponom, večjim od 5 metrov. Kot ste omenili, imamo v tem trenutku na slovenskem državnem cestnem omrežju, s katerim upravlja Direkcija, 17 takih mostov, kjer je zaradi slabega stanja vzpostavljena določena omejitev prometa. Te omejitve so omejitve nosilnosti, omejitve hitrosti ali pa je celo uveden enosmerni izmenični promet. V proračunu za leti 2016 in 2017 smo zagotovili sredstva za sanacijo vseh 17 premostitvenih objektov, na katerih so sedaj uvedene omejitve. Za njihovo odpravo, torej za sanacijska dela in obnove, je predvidenih približno 10 milijonov evrov. Za 4 premostitvene objekte so v tem trenutku v teku javni razpisi, in sicer so to razpisi za že omenjeni most čez železniško progo v Mednem, most čez Sočo v Plavah, most čez Koritnico v Klužah in most čez Bistrico v Straški Gorci. Razpisi za rekonstrukcijo ostalih 13 premostitvenih objektov pa bodo izvedeni v prvi polovici leta 2016. Zdaj bi pa želel podati še neko razveseljivo novico. Ravno danes smo bili obveščeni, da pritožnik v primeru rekonstrukcije mostu pri Mednem umika svojo pritožbo, tako da bomo lahko še v tem tednu sklenili pogodbo. Mislim, da bo tudi to ozko grlo v nekaj mesecih odpravljeno. Računamo, da se bomo spomladi lahko veselili odprtja tega ozkega grla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Žan Mahnič ima zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala, podpredsednik. S tem, kar sem zdajle na koncu slišal, me je minister razorožil vseh nadaljnjih besed. To je bilo tisto, kar sem želel slišati, da se je pritožnik umaknil. V nadaljevanju sem vas hotel vprašati, ali je kaj novega od prejšnjega četrtka, ko so se župani naših občin Gorenja vas - Poljane, Žiri, Železniki, Škofja Loka in Medvode zbrali na tem mostu; tudi vi ste jih obiskali. Tam je bilo jasno in glasno rečeno, če do 6. decembra ta zadeva ne bo rešena, sledi poljansko-škofjeloški scenarij, kar pomeni, da bomo začeli Poljanci, Škofjeločani in Selčani ter prebivalci Medvod ta most zapirati za ves promet. Me veseli, da to ne bo potrebno. Hvala za odgovor. Ni treba, da minister odgovarja naprej, ker mislim, da je danes šlo v javnost jasno in glasno sporočilo, da most v tej časovnici, kot ste dejali, bo. In da bo tudi v naslednjem letu potekala sanacija vseh ostalih mostov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, želite še kaj dopolniti? [[Ne.]] Dr. Franc Trček bo postavil vprašanje ministrici za zdravje Mariji Milojki Kolar Celarc. Glede na odsotnost ministrice prosim, da se opredelite tudi do načina odgovora.
Hvala za besedo še enkrat. V neki optimalno organizirani družbi lokacija vašega bivanja naj ne bi določala kvalitete vašega življenja. Žal, Slovenija je še daleč od te optimalnosti. O tem smo ravnokar slišali na primeru mostov. Jaz se moram pač žal dotakniti neke druge problematike, kjer bi človek ob tej osnovni infrastrukturi premikanja v času in prostoru želel tudi imeti kvalitetno oskrbo, ne glede na lokacijo vašega bivanja. Gre za zdravstvo. In če uporabim v zadnjih dveh, treh dneh popularno besedo – zdravstvo je eno od ključnih burk, ki se dogaja v Sloveniji in ki bi jo bilo treba razrešiti. Kot poslanec iz Maribora ne morem, da se ne bi obregnil ob vprašanje problematike anesteziologije v našem Univerzitetno kliničnem centru, ki ga delimo z večino bolnišnic na naši strani Trojan. Če gremo preračunavati, koliko potencialnih pacientov ali prebivalcev pride na enega anesteziologa ali anesteziologinjo, vidimo, da so te razlike zelo različne, zelo velike. Tisti, ki gravitiramo proti mariborskemu UKC, smo državljani drugega reda; tisti, ki gravitirajo proti ptujski bolnišnici, so državljani in državljanke tretjega reda. Nek v. d. ljubljanskega UKC – ki verjetno niti on sam niti šlogarca več ne vesta, ali je odstopil, ali ni odstopil, ali bo odstopil, ali ne bo odstopil – je nekako rekel, zakaj bi pa ob iskanju rešitve svoji konkurenci ponujal svoje zaposlene. Zaenkrat imamo še javno zdravstvo, ki ga v Združeni levici zagovarjamo. Resorna ministrica je rekla, da bo naročila neke vrste kontrolo. Mi pa potrebujemo ukrepanje. Zato pričakujem od ministrice in njene ekipe, da mi na naslednji seji v obliki ustnega odgovora odgovori na vprašanje: Kako se bo rešila problematika podhranjenosti anesteziologije v UKC Maribor in tudi v drugih bolnišnicah po Sloveniji, ki se soočajo s podobno problematiko? Hvala za besedo.
Hvala lepa. S tem končujemo. Ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali čez približno pol ure. Prekinjam 13. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.40. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 40. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa o soglasju k Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2016. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: Državni zbor daje soglasje k Programu dela in finančnem načrtu Agencije za energijo za leto 2016 z dne 30. 9. 2015. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 1. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 29. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o romski skupnosti v Republiki Sloveniji po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa, ki se glasi: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o romski skupnosti v Republiki Sloveniji ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Gospod Dolinšek, izvolite, beseda je vaša.
Glasovna naprava mi ne deluje.
Lepo prosim, če poskusite kartico izvleči. Še enkrat poskusite kartico izvleči in še enkrat jo vstavite noter. Že prihajajo strokovne službe, malce potrpljenja, lepo prosim. Nadaljujemo. Mislim, da zdaj, gospod Dolinšek, je vse v redu? Prav. Naj še enkrat preberem. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o romski skupnosti v Republiki Sloveniji ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 4. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 39. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o nacionalnem stanovanjskem programu 2015–2025. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi vloženih amandmajev z dne 19. 11. 2015. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k četrtemu poglavju pod točko 1. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 43. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 4. poglavju pod točko 2. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 44. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 4. poglavju pod točko 3. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 44. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu resolucije. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev v drugi obravnavi na seji matičnega delovnega telesa predlog resolucije neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti 6. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 41. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zaključnega računa Proračuna Republike Slovenije za leto 2014. Prehajamo na odločanje o Predlogu zaključnega računa Proračuna Republike Slovenije za leto 2014. Glasujemo.Navzočih je 76 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 56, proti 15. [[Za jih je glasovalo 56.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je Zaključni račun Proračuna Republike Slovenije za leto 2014 sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 34. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o minimalni plači v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Gospod Luka Mesec, v imenu Poslanske skupine obrazložitev glasu, izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav. V Združeni levici bomo to spremembo podprli, ker s to spremembo minimalna plača postaja tisto, kar bi morala biti. Se pravi, vsaj približujemo se temu idealu, da bi bila minimalna plača absolutno plačno dno, pod katerega delodajalec ne more iti. Na žalost ta končni predlog ne dosega tega v celoti, ker niso bili sprejeti naši amandmaji, ampak kljub temu gre za izjemno pozitiven korak. Veseli me, da smo zmogli tukaj praktično vsi poslanke in poslanci, vse poslanske skupine stopiti za to pravično pobudo sindikalnih central in samo želim si, da bi bilo takšnih momentov v Državnem zboru čim več. Glasovali bomo seveda za.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine SMC, gospa Irena Grošelj Košnik, izvolite.
Hvala. Pozdravljeni vsi prisotni! Tudi v Poslanski skupini SMC smo veseli podpore praktično celega tega zbora predvsem zato, ker gre res za bolj pravično definicijo minimalne plače, saj bodo sedaj delavci za nočno delo, za praznično delo in delo ob nedeljah dobili dodatke izplačane poleg minimalne plače, ki bi dejansko morala biti osnovna. Hkrati ob tem pa nam je žal, da do tega ni prišlo s socialnim dialogom, saj so nekatere kolektivne pogodbe omogočale, da se je tako pojmovalo, da je minimalna plača že vsebovala vse te dodatke. Te kolektivne pogodbe so podpisali tudi sindikati in lepše bi bilo, če bi do tega prišlo s socialnim dialogom ne pa po zakonodajni poti. Vsekakor pa je to korak v pravo smer. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Jan Škoberne.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi! Socialni demokrati seveda pozdravljamo to spremembo, ki na nek način sledi trudu, ki ga je začela že vlada Boruta Pahorja, ko se je zgodil tisti največji dvig minimalne plače do sedaj. Na to, kar so opozorili tudi kolegi iz SMC, je treba v nadaljevanju še posebej paziti. Seveda ta sprememba minimalne plače, ki se dogaja s tem predlogom novele, ne more biti zadnji korak. Prizadevati si moramo, da v doglednem času dosežemo tudi realni dvig, ne samo pravičnejšo minimalno plačo, ki je bila poleg Slovenije tovrstni unikum samo še na Hrvaškem. Zato je izjemno pomembno, da se socialni dialog nadaljuje, da tudi gospodarstvo prepozna v poštenem plačilu za pošteno opravljeno delo potencial za rast, potencial za motiviranje zaposlenih in predvsem da ob tem, kar s tem dosegamo danes, začnemo premišljati ne le o tem, kako dosegati standard dostojnega življenja, ampak kako skozi nadaljnje spremembe minimalne plače doseči tudi standard dobrega življenja. Kot že rečeno, v Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Demokratične stranke upokojencev ima besedo gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Desusa bomo z veseljem podprli ta predlog zakona. V bistvu ne gre za nobeno zviševanje minimalne plače, ampak izvzetje tistih dodatkov, ki se imenujejo delo ob nedeljah, delo ob praznikih in delo ponoči, kar je manj ugoden čas. Seveda je pravilno in pošteno, da se to ne všteva v samo minimalno plačo. Veseli nas tudi to, da je praktično dosežen na tem področju konsenz v Državnem zboru. To je velika redkost, pa vendarle do tega tudi pride. Veseli nas to, da bo to vsaj majčkeno pripomoglo tistim delavcem, tistim zaposlenim, ki prejemajo najnižje dohodke, da ne bodo deležni še večjih pritiskov na njihovo socialno izključenost in nevzdržen gmoten položaj. Ob tej priložnosti lahko tudi napovem, da v primeru rožljanja z vetom v Državnem svetu bomo še enkrat, če bo to treba, dali svoje glasove za in udejanjili to našo iskreno željo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 28. točko dnevnega reda, to je obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti 6. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi drugega odstavka 153. člena Poslovnika zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo zakona o prevozih v cestnem prometu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 6. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 33. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 5. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 35. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o gospodarjenju z gozdovi v lasti Republike Slovenije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o gospodarjenju z gozdovi v lasti Republike Slovenije je primeren za nadaljnjo obravnavo. V imenu Poslanske skupine Združena levica ima besedo gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Združena levica bomo do tega predloga vzdržani. Seveda ni pri tem predlogu vse slabo, imamo pa nekatere zelo resne pomisleke. Že v stališču sem povedala, da kot priloge k zakonu manjkajo nekateri dokumenti, na podlagi katerih bi lažje ocenili primernost rešitve upravljanja z državnimi gozdovi, kot jo predlaga Vlada. Najprej naj omenim poslovni načrt. Tega poslovnega načrta ni, ne obstaja. Vlada namerava v to podjetje vložiti 20 milijonov evrov, toda nameravane investicije razloži na eni strani formata A4. Ocene o tem, koliko denarja bi porabili za kaj, so zaokrožene na 100 tisoč evrov, podlag za te ocene pa ni. Celoten strošek potrebne mehanizacije znaša okvirno 10 milijonov 500 tisoč evrov, državna investicija, vredna več kot 10 milijonov evrov, pa je utemeljena v enem samem odstavku. Stroškov poslovanja praktično ni, manjka tudi akt o ustanovitvi družbe, pogodba med družbo in državo. Ministrstvo za finance je v javni razpravi ocenilo, da predlog zakona predstavlja veliko finančno tveganje za proračun Republike Slovenije in da bi bilo treba izdelati analizo, ki bo s finančnimi podatki pokazala, da je ustanovitev družbe smotrna in da ne bo povzročala dodatnega primanjkljaja. Vendar tudi tega ni. V nadzornem svetu bodo sicer predstavniki štirih različnih ministrstev, ampak to seveda tudi ni noben garant za dober nadzor nad državnim podjetjem in nad naravnimi bogastvi, s katerimi bo podjetje razpolagalo. Tu gre za cca 235 tisoč hektarjev naših gozdov. To, kako bo nadzor nad tem podjetjem potekal, si lahko pogledamo na primeru SDH in DUTB. Pozdravljamo pa vendar odločitev, da bodo v nadzornem svetu sedeli tudi predstavniki delavcev, kar je nek tak prijazen odmik od dosedanje prakse te vlade. Kot sem že rekla, bomo v Združeni levici do tega predloga vzdržani. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli predlog sklepa, da je zakon primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Zakon o gospodarjenju z gozdovi v lasti Republike Slovenije govori o 20 % gozdov, ki so v lasti Republike Slovenije. Glede na to, da sta tudi v vseh strateških dokumentih gozd in les strateški surovini, je prav, da poskušamo organizirati gospodarjenje v državnih gozdovih tudi z državnim podjetjem. Seveda je pa namen tega državnega podjetja, da poskuša v prvi vrsti zagotavljati dovolj količin za lesno predelovalno industrijo, torej dovolj količin lesa. Tu bo zelo pomembno, da bomo vzpostavili zelo jasen odnos s predelovalno industrijo glede na količino lesa, ki je na razpolago, in glede na kvaliteto ter vrsto lesa. S tem se lahko sklenejo tudi dolgoročne pogodbe s podjetji, kar bo ključno tudi za uspešno načrtovanje razvoja te panoge. To je ena od pomembnih dodanih vrednosti takšne ureditve, kajti če omogočiš z dolgoročnimi pogodbami podjetjem, da lahko načrtujejo svojo perspektivo, potem lahko tudi vlagajo v posodobitev tehnologije, ki pa je tudi ključni element za to, da bomo čim več lesa lahko predelali v Sloveniji, ustvarili višjo dodano vrednost in ustvarili, ne nazadnje, tudi več delovnih mest. Prepričani smo, da bo ta koncept zakona sledil tej logiki. Ne nazadnje tudi umestitev družbe Snežnik, ki je ravno tako opredeljena v strategiji upravljanja kapitalskih naložb kot strateška naložba, pravzaprav pooseblja, če lahko tako rečem, to odločitev države, da se strateškosti predelave lesa v Sloveniji zavedamo. To so rešitve, ki so predvidene v tem zakonu in zagotovo dobra podlaga za to, da lahko opravimo kvalitetno razpravo tudi v drugi obravnavi na odboru in sprejmemo zakon, ki bo prispeval veliko k temu, da se ustvari več delovnih mest, višja dodana vrednost s pomočjo predelave lesa. In to je zagotovo ena od najpomembnejših funkcij tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine ima obrazložitev glasu mag. Matej Tonin.
Gozd in les sta naši ključni naravni bogastvi. Naš cilj mora biti, da bi od tega našega naravnega bogastva imeli čim več navadni državljani. Zakon, ki ga je pripravil minister Židan, pa ne pelje v to smer. Enostavno ne bo dal takšnih rezultatov. Težko je razumeti, zakaj bi v ustanovitev nekega podjetja vlagali več kot 20 milijonov evrov, če predlagatelji tega zakona pravijo, da bodo praktično večino ali veliko večino del še vedno opravljala raznorazna podjetja prek razpisov. Z drugimi besedami to pomeni, da bomo še naprej imeli ta sistem koncesij, samo na malo drugačen način. Če minister po drugi strani želi, da bi vendarle s celotnimi gozdovi upravljalo neko veliko državno podjetje, zakaj spet v ustanavljanje tega podjetja 20 milijonov evrov. Zakaj raje ne kupi obstoječe infrastrukture gozdnih gospodarstev? Nedavno se je za milijon in pol in še nekaj prodajalo Gozdno gospodarstvo Maribor. Pri tem zakonu je ogromno nedorečenih stvari, je pa ena stvar zelo jasna. Ogromne količine državnega denarja se bodo v ta projekt vložile, rezultati pa so negotovi. Težko je reči, da bi lahko ta zakon in ta koncept zakona v nadaljnjih obravnavah bistveno popravili oziroma spremenili. Če bi bilo to tako, potem bi rekli, dobro v prvi obravnavi ga spustimo skozi, pa ga bomo potem dodelali v drugi obravnavi. Ampak tega zakona in tega koncepta ni možno dodelati, tako da v Poslanski skupini Nove Slovenije bomo temu zakonu nasprotovali.
Hvala lepa. V imenu stranke Modernega centra gospod Danilo Anton Ranc.
Predsedujoča, hvala za besedo. Tudi lep pozdrav poslankam in poslancem. Kljub temu da se z Ivanom danes nisva opremila z lesenimi metuljčki, smo se v Poslanski skupini Stranke modernega centra odločili, da bomo ta zakon podprli v nadaljnji obravnavi. Zakaj? Ker ugotavljamo, da je les naše največje naravno bogastvo in da tudi ta zakon omogoča, da bi to naravno bogastvo izkoristili v celotni reproverigi, od hloda do končnih izdelkov. Ne glede na razpravo, ki je bila mestoma tudi kritična, sem pa tudi zaznal, da so nekateri poslanci iz opozicije, s katerimi smo navsezadnje bili v preteklosti branžni sodelavci, le prepoznali dobre rešitve v tem zakonu, in tudi nekateri predlogi so se mi zdeli tudi primerni, da bi jih v nadaljnjem postopku tudi upoštevali. Na tak način bomo tudi vodili nadaljnji postopek javne obravnave, in mislim, da bomo tudi v tem primeru Slovenci zmogli toliko modrosti in zrelosti in se povezali po vzoru Avstrije, kjer so ravno na takšnem podobnem projektu dosegli širši družbeni konsenz vseh akterjev v parlamentu in drugih, ki so na nek način vpleteni na tem področju. Tako da vabim tudi vse, ki mogoče v tem trenutku imajo nekatere pomislek, da konstruktivno sodelujejo v nadaljnji razpravi, da pridemo do optimalne rešitve v dobro Slovenije in vseh nas skupaj. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Desus gospa Marinka Levičar.
Hvala lepa za besedo. V razpravi v Državnem zboru in tudi v javnih razpravah je bilo soglasje, da koncesijski način upravljanja z državnimi gozdovi ni bil dober, da se je naredilo veliko škode in da bi bilo treba ta način spremeniti. Koncesije bodo potekle sredi prihodnjega leta, zato smo bili nekako tudi soglasni o tem, da jih ni primerno podaljševati. V naši Poslanski skupini smo mnenja, da je predloženi zakon dobra osnova za boljše gospodarjenje s slovenskimi državnimi gozdovi. V razpravi se je tudi pokazalo, da je kar nekaj tehtnih pripomb in kot je povedal tudi minister in tudi mi smo takšnega mnenja, jih bomo lahko v nadaljnjih razpravah in pri pripravah za drugo branje zakona upoštevali in tako predloženi zakon še izboljšali. Naša poslanska skupina bo predlog tega zakona soglasno podprla.Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine SDS ima besedo gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Naša poslanska skupina tega predloga zakona ne bo podprla. Ne bomo ga podprli zato, ker med obstoječe koncesionarje prinaša samo novo državno podjetje, ki bo neka vmesna faza in bo samo dodatna ovira na vsej tej verigi od gozda do lesne predelave. Država je iz nejasnih razlogov namenila za ta projekt 20 milijonov gotovinskih sredstev in 20 milijonov poroštev, ne da bi z enim stavkom napisali, za kaj bo ta denar porabljen – ali bo to za nove upravne stavbe, za landroverje ali za nove gozdne traktorje itn.? Skratka, ni nobenega pojasnila. Drugič, ni znana usoda Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Iz tega zakona se sploh ne ve, kaj bo s tem zavodom in kako se bo upravljanje z državnimi gozdovi vršilo. In tretje, kar je, niti enega odgovora nismo dobili na to, kako se bo vzpostavila ta veriga oziroma kako bomo ustvarili to dodano vrednost. Nedvoumno jasno je, da je iz državnih gozdov približno 500 tisoč kubikov lesa za celulozo, za predelavo za razne plošče in drva, za katerega v Sloveniji praktično ni industrijskega uporabnika. Torej za 500 tisoč kubikov iz državnih gozdov ni resnega industrijskega uporabnika. Na drugi strani ni bilo nobenega odgovora, kaj bomo naredili z najvrednejšimi lesnimi asortimenti, ki bi jih morali nameniti za furnir, rezan ali luščen, in v Sloveniji te industrije ni. Če minister pride s tako nepopolnim zakonom in govori o tem, kako bomo dvignili dodano vrednost, ne da bi imel odgovor na to, kako se bomo tega lotili, je verjetno nekaj narobe. In tretja stvar, minister ni predstavil za to, da bi se vzpostavila neka resna dodana industrija na tem področju, niti enega ukrepa, kar zadeva recimo davčne olajšave za panogo. Tako se lotiti tega projekta, kot si to zamišljajo dvorni logarji, zaposleni na inštitutu za kmetijstvo, ne da. Industrijska rast je organska, če hočete razviti lesno pridelovalno industrijo, jo morate pospremiti z nekimi ukrepi, ne pa z nejasnimi 20 milijoni evrov in 20 milijonov poroštev. Tega zakona zakona ni moč podpreti zato, gre za eno samo meglo na tem področju. Tudi ni odgovora, kaj se bo zgodilo s tistimi zaposlenimi, ki so sedaj pri koncesionarjih zaposleni. Teh je približno tisoč 500 in zakon ne daje popolnoma nobenega odgovora, minister pa na te stvari tudi ni odgovarjal. Glasovali bomo proti.
Hvala lepa. V lastnem imenu ima obrazložitev glasu gospod Franc Breznik.
Hvala, gospa podpredsednica. Jaz bom nekako nadaljeval tam, kjer je kolega Tanko zaključil. Včeraj sem to razpravo poslušal. Spoštovani kolegi, govorite da poznate lesno branžo. Poglejte, pri razvijanju tega, kot les, ki prihaja, ki prinaša neko identiteto tudi slovenskih mojstrov nekoč, bom samo vprašal, ali verjamemo v to zgodbo, osebnostno, vi vsi tukaj. Jaz bi rad videl danes, ko vstopim v vaše domove, koliko imate lesenih oken, koliko imate ročno izdelanega pohištva pri privatnih mizarjih in tako naprej. Ali mi verjamemo tej branži? Nadaljevanje, kaj smo naredili za tisto drugo fazo, torej lesno pridelavo. Ali ni ironija, da smo tretja najbolj bogata država z lesom, da imamo firmo v Mariboru Lestro-Ledinek, ki dela najboljše lesno obdelovalne stroje v Evropi ali na svetu, po drugi strani pa nimamo končnih produktov z visoko dodano vrednostjo. Kakšno politiko zavzema ta vlada in vse te socialistične vlade? Pogledati naprej – koliko je javnih zgradb, ki jih država sofinancira, ki so lesene? Danes imamo tehnike, kjer lahko večstanovanjske zgradbe naredimo iz lesa. Kakšne so spodbude? Vlada, kolikor vem, zmanjšuje olajšave, kot je kolega Tanko govoril, za investicije, torej investicije v tiste resne stroje itn. Poglejte, govorimo o drugi fazi, povpraševanje malih odjemnikov, tretja faza pa je šolska politika. Kolikokrat je stranka SDS predlagala dualni šolski sistem, ravno tisti, ki bi bili mojstri, bi ta les lahko izrabili in mu dali tisto tipično dodano vrednost. Nič od ničesar. Vračamo se v stare socialistične čase, hočemo narediti neke velike konglomerate socialističnih firm in tam investirati 20 milijonov evrov. Spoštovani kolegi, vsaj tisti, ki govorite, da ste liberalni, res ne vidite izven škatle! Žalostno. In ostali bomo in stagnirali, postali bomo revčki, ker bomo kupovali iverico, vse to, kar Avstrijci mečejo stran. Začne se tudi v Državnem zboru. Sedim na iverici. Saj to je cela zgodba, spoštovani kolegi. To je cela zgodba te zaplankanosti, te revščine, te nepredvidljivosti. Tega zakona človek po domače povedano ne more podpreti [[izklop mikrofona]].
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Ivan Škodnik.
[[…]]oglasil gospodu Brezniku.
Ne, obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Škodnik.
Obrazložitev glasu potem.
V lastnem imenu, tako.
Hvala lepa. Glejte, jaz sem bil med tistimi, ki zagovarja razvoj gozdno-lesne verige v Sloveniji in sem tudi nekako povedal, da je še veliko stvari treba doreči, da je to pravzaprav šele začetek. Kar se pa tega tiče, da mislim resno, bi pa vseeno povedal, da imam veliko pohištva doma lesenega. In vabim vse poslance, da pridejo pogledat. In prvi, ki bo ugotovil, da sem se zlagal, bom naslednji dan odstopil iz poslanske skupine oziroma iz parlamenta. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Prej sem govoril o državnih gozdovih, ki predstavljajo približno 20 % vsega slovenskega [[…]]
Prosim za mir v dvorani!
[[…]]in iz teh gozdov je več kot 500 tisoč kubikov lesne mase, za katero v Sloveniji ni industrijske porabe. Če to pomnožimo s 5, še z deležem zasebnih gozdov, dobimo 2,5 milijona kubikov. Izračunajte ali pa povejte, koliko tega, tisti, ki pač mislite drugače, bomo predelali po tem zakonu dodatno v Sloveniji. Niti kubika več ne. Zato ker ta zakon ne prinaša nobenih stimulativnih investicijskih ukrepov za lesno industrijo. Cilj tega zakona je samo to, da bo namesto koncesionarjev s tem upravljalo državno podjetje. Žal pa ti državni uradniki niso bili sposobni niti obstoječega stanja nadzirati. Zavod za gozdove je pripravil 10-letne gozdne načrte za vso Slovenijo, za zasebne in državne gozdove, naredili so letne načrte s posekov po oddelkih in niti Sklad kmetijskih zemljišč, ne Zavod za gozdove nista uspela nadzirati tega, kaj se dogaja v teh gozdovih. In zdaj bomo dali tistim, ki tega niso bili sposobni narediti, v roke še komercialno funkcijo. To se pravi, še en korak naprej. In vi upate, da se bo zaradi tega, ker bodo to državni gozdarji delali, naredilo nekaj za lesno industrijo. Nič se ne bo zgodilo. Ta zakon je šele začetek, 20 milijonov evrov gotovine in 20 milijonov poroštev je začetek. Povejte mi, kaj je konec tega, te zgodbe? Če imate resen poslovni načrt, če imate idejo, kaj se bo dogajalo po posameznih letih, ko se bo ta zakon izvajal, pridite s številkami na mizo. Da vidimo, koliko bo investicij, kje bodo, kaj se bo investiralo in katere stvari. Tega zakona ni mogoče podpreti in ga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Obrazložitev v lastnem imenu ima gospod Lah.
Hvala lepa. Tudi jaz bom samo nadaljeval. Glejte, 20 milijonov bomo dali za boljše gospodarjenje z gozdovi. To pomeni sečnjo, spravilo lesa in potem izvoz tega lesa v tujino. Zakaj ne bi teh 20 milijonov dali, pa še tisto poroštvo 20 milijonov za predelavo lesa, kjer bi dodano vrednost ustvarili? Glejte v letih 2012 in 2013 smo v panogi kmetijstvo izgubili 2 tisoč 300 delovnih mest. Največ od vseh panog. Tukaj ne bomo dobili nobenega novega delovnega mesta. Izgubili bomo tistih tisoč 300 do tisoč 500 zaposlenih pri koncesionarjih, ko bodo morali zdaj sekati in spravljati les po pol nižji ceni, in se bojim, da bodo to delali namesto naših delavci iz sosednjih držav, kjer je cenejša delovna sila, pa s tistimi bosanskimi kobilicami. Naši bodo pa ostali brez del. To bo rezultat tega. Zakaj ne bi ta les ostal še nekaj let v gozdu, pa rastel, pa bi čakal tiste čase, ko bomo mi organizirali lesno predelovalno industrijo pa ta les porabili doma? Vsem verjetno gre v nos povezavi, Sklad kmetijskih zemljišč, Ministrstvo za kmetijstvo in Zavod za gozdove, ker so ti koncesionarji privatna podjetja. In najbolj uspešen od teh koncesionarjev, ki seka že po celi državi, je GG Bled, ki je v lasti cerkve. Zdaj jih je očitno treba odrezati, pa brate bivše iz sosednjih držav pripeljati gor, da bodo sekali po minimalni ceni. In ta les bodo vozili ven. Kot je že kolega Tanko povedal, strokovnega dela niso dobro opravili, zdaj bodo pa še komercialnega. In še nekaj novih bodo zaposlili, po drugi strani bomo pa več izgubili, kot bomo dobili. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospa Iva Dimic.
Hvala lepa, predsedujoča. Kot je že naš vodja poslanske skupine povedal, bomo v poslanski skupini glasovali proti in tudi jaz bom glasovala proti, in to iz enega samega razloga. Prepričana sem, da vmešavanje države v gospodarstvo ne prinaša nobene pozitivne strani. Razumela bi, da bi se država vmešala v gospodarstvo, da bi naredila spodbude za zagon lesno predelovalne industrije. Vendar v samem zakonu o kakšnih spodbudah ni bilo govora. Jaz sem že zastavila poslansko vprašanje predsedniku Vlade in tudi podala na koncu svoje videnje in tudi namero, da se ustanavlja državno podjetje dveh političnih strank. Glede na to, kako je zakon pripravljen, mislim, da je bila včerajšnja razprava samo še potrditev tega, zato se mi zdi, da je treba zadevo nekoliko zaustaviti in pogledati, kakšne so rešitve. Predvsem z vidika tega, ker imamo na Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov in tudi na Zavodu za gozdove strokovnjake, ki znajo upravljati z slovenskimi ali pa državnimi gozdovi, niso pa hkrati to, kar je bilo že danes povedano, tržniki ali pa komercialisti, ki bi znali ta les spraviti na trg. Zato se mi zdi ustanavljati podjetje za eno oziroma za dve politični stranki. govori se tudi že, kdo naj bi bil direktor, pa tega zdaj ne bom imenovala, skrajno neresno. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev v lastnem imenu ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Moje glasovanje bo takšno, da želim slovenski javnosti sporočiti, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Preveč je bilo neznank. Na nekatere so pokazali tudi koalicijski kolegice in kolegi. Mi pravzaprav ne vemo, ali gre za nek holding, koliko deoojev bo še generiral ta deoo. In res je, kot je povedala kolegica Iva Dimic, predsednica Odbora za kmetijstvo, vse bo malo bolj jasno, ko bodo imenovali prvega direktorja. Takrat bo najbrž spet treba imeti kakšno razpravo ali pa usklajevanje najprej znotraj koalicije, kjer bodo kakšna prerivanja. Gotovo bomo tudi v tej sestavi že imeli razprave o kadrovanju in poslovanju tega novonastalega državnega podjetja, ki bo menedžiral z državnimi gozdovi. Če imamo danes maratonske razprave glede upravljanja državnega premoženja, s katerim upravlja Slovenski državni holding, prav tako glede kadrovanja, nedavno je bila maratonska razprava glede tega. Verjemite, da bo tudi o tem socialističnem konglomeratu, o tem socialističnem kombinatu enkrat bomo imeli spet maratonske razprave in bojim se, ja, bojim se, da bo to spet ena možnost, ena priložnost za bankomate političnih strank pretežno iz leve politične provenience. Torej koncept je napačen, ni v skladu z našim pogledom na gospodarstvo, z našim pogledom na upravljanje, ni v skladu s politiko Nove Slovenije, ker pravimo,da se mora politika umakniti iz gospodarstva, zato seveda nasprotujem temu zakonu.
Obrazložitev glasu v svojem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Jaz bom vzdržan. Ko poslušam to debato, se lahko strinjam, da je ta politika leva, ampak leva je v tistem ljudskem smislu, ko je nekdo "lev", in leva je s te strani in po celi ulici tule. Ko poslušam to debato, se ne morem izogniti drugemu, kot da gre debata o prekadrovanju, o nekem sektorju, ki ga je bolj obvladoval SLS, zdaj bi ga pa verjetno bolj obvladoval SD. Zdaj smo se začeli pogovarjati o kadrovanju, namesto da bi se pogovarjali o lesno predelovalni verigi. Tudi če ne bi stanoval tako blizu Avstrije, tudi če ne bi imel tasta sodnega izvedenca in inženirja za to področje, sem naklonjen bavarsko-avstrijskemu delu. Nova Slovenija ima tam dobre stike. Tam se država zelo vpleta v gospodarstvo ves čas, naj vas enkrat tudi to naučijo. Tako kot gre ta debata zdaj, tako kot je šlampasto pripravljen ta zakon, pa se bojim, da bodo od tega največ imeli lubadarji. Seveda je lepo eno frazo ven potegniti in reči, uh, lesno predelovalna veriga, ki se je v četrt stoletja sesula, nekaj drugega je pa to celo zgodbo vzpostaviti nazaj. Sicer me bodo moji malo tepli, dejansko je tu kolega Tanko najbolj nazorno opisal, kje je tu cela problematika. Navsezadnje je to tudi stroka, iz katere izhaja. Vsega tega se je treba lotiti. Na ta način, kot se pa tu poskuša lotevati, pa verjetno že žvižgajo lubadarji od sreče. Hvala za besedo.
Obrazložitev glasu v svojem imenu ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Spoštovani! 20 % gozda je v lasti države. Do zdaj je bilo upravljanje z gozdom popolnoma neučinkovito, kar se ugotavlja že leta in leta. Čas je, da pride do spremembe, in to je zdaj prvi korak k tem spremembam. Zato bom ta zakon podprla, ker je treba preiti od besed k dejanjem.
Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o gospodarjenju z gozdovi v lasti Republike Slovenije je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 20. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 36. točko dnevnega reda, to je prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o udeležbi delavcev pri dobičku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o udeležbi delavcev pri dobičku je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice ima gospod Miha Kordiš, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoča. V Združeni levici zagovarjamo delitev dobička med delavce, in sicer ne, da je ta delitev dobička prostovoljna in odvisna od muh in volje posameznih kapitalistov, tako kot je to sedaj, zagovarjamo, da mora biti delitev dobička med zaposlene obvezna. Za kaj takega imamo presneto dobre razloge. Prvi razlog je načelni razlog. Ravno delavci, zaposleni so tisti, ki vso to vrednost ustvarjajo, in pravilno je, da potem na sadovih svojega dela tudi participirajo. In delitev dobička med delavce pomeni natančno to – participacijo. Imamo pa tudi makroekonomske razloge za kaj takega. Vemo, da slovensko gospodarstvo potrebuje dvig notranjega povpraševanja, delitev dobička med delavce lahko k temu povpraševanju bistveno prispeva, hkrati pa bi obvezna delitev dobička med zaposlene stimulirala tudi podjetja, da bi raje vlagala v investicije in v razvoj, kot da si nekateri privilegirani lastniki izplačujejo dividende. To so vse razlogi, zakaj v Združeni levici odločno stojimo na strani obvezne delitve dobička med delavce. Tudi ta zakon, ki je danes pred nami, bomo podprli. Daleč od tega, da bi dosegel naše standarde, ampak odpira neke možnosti, ki jih pa ne moremo zanemariti, sploh če se soočimo z vladno alternativo, ki želi obstoječi nedelujoči sistem delitve dobička med delavce zacementirati in želi zacementirati neko prostovoljno obračanje kapitalistov in odvisnost zaposlenih, delovnih kolektivov od njihovih muh. Ta zakon bomo podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala za besedo. Vsi, ki nam gre za to, da bo več dobička končalo pri delavcih, bomo danes ta zakon podprli, bomo glasovali za predlog dopolnitve zakona o delitvi dobička delavcem. V včerajšnji razpravi smo se pravzaprav vsi strinjali, da obstoječi zakon ne daje rezultatov, ki so si jih tisti, ki so zakon pisali, želeli. ęrgo, dajmo ga dopolniti, na mizi je predlog. Mislim, da včeraj pravzaprav nihče ni nasprotoval rešitvam, ki so v zakonu zapisane. Če zakon dobi podporo, se v nadaljnjem postopku da stvari izboljšati. Ne pravimo, da je popoln, da se stvari izboljšati in tudi dopolniti. Polna usta so nas o tem, da je prav, da delavci participirajo pri dobičku, ampak na žalost potem vedno pride, "ampak ne danes, ampak enkrat drugič". In namesto podpore tem spremembam zakona dobimo izgovor o iskanju sistemskih rešitev, kar je tako ali tako že šlager te koalicije. Včeraj ste nam razlagali o tako imenovani mini davčni reformi, ki je danes že mrtva, je ni več. To so sistemske rešitve, ki nam jih ponujate, spoštovani kolegi. Zakon je danes ne mizi in danes imate možnost zagotoviti, da ga v nadaljnjih postopkih lahko popravljamo. In, ja, ljudje od besed ne morejo bolje živeti. Dejanja so tista, ki štejejo. Mi trije, seveda, bomo ta zakon podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra ima gospa Andreja Potočnik.
Predsedujoča, hvala za besedo. V Poslanski skupini SMC menimo, da omenjeni zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ugotavljamo namreč, da obstoječi zakon o udeležbi delavcev pri dobičku ni zaživel, in to predvsem iz dveh razlogov. Prvi so administrativne ovire. Druga ovira je pa enoletni oziroma triletni odlok izplačila za uveljavitev davčnih olajšav. Vlada nam je včeraj v sami razpravi povedala, da bo zaradi teh pomanjkljivosti pristopila k tej spremembi sistemsko in celovito v okviru davčne reforme s ciljem povečanja konkurenčnosti poslovnega okolja, znižanja obremenitev ter upoštevanja javnofinančnih obremenitev. Ker vemo, v kakšni situaciji smo, ta zakon v svojem predlogu tudi navaja, da naj bi bile finančne posledice, res, da drži, da natančno ne morejo biti izračunane, vendar so lahko v višini 30 milijonov evrov. V Poslanski skupini SMC menimo, da omenjeni zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima besedo gospod mag. Matej Tonin.
Poslanska skupina Nove Slovenije bo omenjeni zakon podprla, ker je soliden nastavek za to, da problematiko nagrajevanje delavcev primerno rešimo. Jaz bi vendarle koalicijskim poslancem priporočal, da ne sledijo tem tipičnim delitvam koalicija in opozicija in vsak opozicijski zakon že v kali zatrejo in ga zavrnejo in mu vsaj v prvi obravnavi dajo možnost, da nadaljuje svojo pot in da ga potem še nadgradimo. Jaz sem tudi včeraj dejal, da ta zakon, ki je pred nami, ni popolnoma stoprocenten, da ga je treba še v določenih delih popraviti, ampak če ga danes zavrnemo, potem te možnosti tudi nimamo. Danes pa je to tema in o tej temi se je treba konkretno odločati. Prosim pa, da več ne obrazlagate vašega glasu na takšen način, da rečete, da boste to zavrnili, ker vlada pripravlja svoj koncept davčne reforme. Ljudje božji, danes je vaš minister za finance rekel, da je naredil križ nad tisto davčno reformo, ki jo je predlagal. Tako da ne vem, pri čem sedaj smo. In tukaj je vsaj priložnost in možnost, da se neka zgodba nadaljuje.
Hvala lepa. Še v lastnem imenu, gospod dr. Trček, izvolite.
Hvala za besedo. Seveda bom ta predlog zakona podprl. Poglejte, iz te debate je jasno, čeprav v opoziciji prihajamo iz dokaj pestrih, raznolikih ideoloških področij, a,ne kolega Han, se strinjamo, da bi delavci bili soudeleženi pri dobičku. Očitno se koalicija, ki prevzema absolutno odgovornost, s tem ne strinja in išče neke izgovore. Prej smo poslušali neko debato o lahkotnosti 20 plus 20 milijonov. Sedaj v tej argumentaciji je teh 30 milijonov okvirnih, ki bi lahko šli delavcu izpadek na dobičku proračuna, pa kar na enkrat konec sveta. Mogoče bi bil pa delavec bolj zadovoljen, mogoče bi bila pa produktivnost večja, mogoče bi bilo pa več lesenih oken in manj furnira, več polnega lesa in več davka. O tem pa ne razmišljate. Dobro jutro!
Še kakšna obrazložitev glasu? V lastnem imenu? Mag. Alenka Bratušek, izvolite.
Hvala še enkrat. Jaz bom zakon seveda podprla. In tudi tisti, ki čakate sistemske rešitve, podprimo zakon, zakon lahko začne veljati 1. 1. 2016, vi pa še naprej iščete sistemske rešitve. Saj ta pot ni končana. Ampak davčno reformo, ki je bila v javni obravnavi, ste pa sami pokopali, čeprav, mimogrede, s tisto davčno reformo ste, spoštovana koalicija, od SD do SMC, izplačilo davka na dobiček želeli preprosto ukiniti. Tako da mogoče je dobro, da se je pot tiste davčne reforme, mini davčne reforme končala. In res se ne bi podrl svet, po vsej verjetnosti pa tudi Slovenija ne, če bi koalicija zbrala toliko poguma pa podprla kakšen predlog, ki ga pripravljamo v opoziciji z dobrimi nameni – ne zase, ampak za delavce.
Hvala lepa. Še kakšna obrazložitev glasu v lastnem imenu? Ne. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o udeležbi delavcev pri dobičku je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 39. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to so Vprašanja poslank in poslancev. Pregled predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric, ministrov je objavljen na e-klopi. V skladu s predlogom poslanke mag. Alenke Bratušek bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje mag. Alenke Bratušek v zvezi z ukrepi Vlade Republike Slovenije. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima mag. Alenka Bratušek.
Etika, morala, visoke politične pravne kulture. To so besede, ki so jih bile polna usta gospoda Cerarja. Zavezali smo se politiki, ki bo Sloveniji prinesla stabilnost ter višjo politično in pravno kulturo. Čakajo nas težke preizkušnje, ampak narediti moramo napredek, preboj. Zato govorim predvsem o dvigu pravne in politične kulture. To seveda niso moje besede, ampak besede predsednika Vlade. Ko gospoda Cerarja danes opozorimo na nepravilnosti, nas odpravi z besedami, da je to nedostojna trditev, očitno nesmiselna, da je naša domišljija neverjetna in da so določene primerjave abotne. Nedostojna trditev, očitno nesmiselna, plod neverjetne domišljije in abotne primerjave. Ko sem poslušala odgovor predsednika Cerarja, sem imela občutek, da pred mano ne stoji Miro Cerar, ampak nekdo drug. Imenovanje vodstva SDH je bilo vse kaj drugega kot transparentna pot imenovanja nove uprave, ki ima v rokah približno 15 milijard našega premoženja. Gospod Jazbec je bil na mesto šefa SDH imenovan nestransparentno, ekspresno hitro v senci migrantske krize. To je dejstvo. Prav tako je dejstvo, da je gospod Jazbec v hotelih Bernardin zaposlil gospoda Lebna, državnega sekretarja, ki je nezakonito prejemal dodatek za magisterij. Tega pravzaprav niti ne zanikate, ker je res. In vse te povezave se gospodu Cerarju zdijo povsem okej. Verjetno bi danes vlado vodil kdo drug, če bi vse to povedal tudi pred volitvami. Takrat je bila plošča obrnjena še na eno drugo stran. Glede na to, da je 15 milijard veliko, jaz predlagam, da se o postopku imenovanja vodstva SDH, o odgovoru predsednika Vlade na moje poslansko vprašanje pogovorimo tudi na seji Državnega zbora in zato predlagam, spoštovani kolegi, da moj predlog podprete.
Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 28, proti 46. [[Za jih je glasovalo 28.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Jožeta Tanka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje gospoda Jožeta Tanka v zvezi z ukrepi pri reševanju begunsko-migrantske krize. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Glede na to, da se ta migrantski val nadaljuje in da so napovedi, da se bo ta val še stopnjeval sem predsednika Vlade vprašal naslednje: Ali ima Vlada pripravljene ukrepe za nadziranje nadaljevanja oziroma stopnjevanja begunskega vala, s katerim boste zagotovili stabilnost meje, varnost ljudi in premoženja, zdravja in tako napre? Ali ima Vlada razdelane ukrepe in postopke za preprečevanje tihotapljenja denarja, teroristov, orožja in ubojnih sredstev? Ali ima Vlada razdelane ukrepe za odkrivanje in preprečevanje nastajanja morebitnih terorističnih skupin v Sloveniji? Predsednik Vlade je v svojem odgovoru povedal, da migrante zelo uspešno usmerjamo, se pravi sprejemamo, v maksimalni možni meri evidentiramo in jim omogočimo pot v naslednje države, da smo se izkazali kot ena izmed najbolj kompetentnih držav tako glede schengenske meje kot tudi glede tranzita, da se pripravljamo na morebitno stopnjevanje tega migrantskega vala in v ravno ta namen smo začeli postavljati določene usmerjevalne ograje na meji, da imamo izkazano javno priznanje od sosednjih držav, da ta hip stopnja ogroženosti v Sloveniji ni povečana, da vsak migrant ni terorist, da imamo pripravljene ukrepe, s katerimi bomo izvedli individualne preglede tistih, ki vstopajo v to državo in tako naprej. Da ne naštevam več. Na niti eno vprašanje, ki je bilo postavljeno predsedniku Vlade, vidite že iz odgovora, lahko ste tudi preverili, predsednik Vlade ni odgovoril. Ni odgovoril in več kot normalno je, da zahtevamo, da se o tem vprašanju opravi razprava. Gre za elementarna vprašanja varnosti, nadzora nad schengensko mejo, nadzora nad migrantsko- terorističnimi tokovi – res so vmes tudi begunci, ki imajo na nek način poseben status – ampak nad temi temeljnimi stvarmi, ki so povzročili teroristično aktivnost v Parizu in tudi v drugih državah, pa je treba na nek način zagotoviti. Predsednik Vlade na to ni odgovoril in mi bomo podprli predlog, da se o tem vprašanju opravi razprava v Državnem zboru.
Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 51. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Luka Mesca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje gospoda Luka Mesca v zvezi s postavitvijo žičnate ograje na meji s Hrvaško. V imenu Poslanske skupine Združena levica ima besedo gospod Luka Mesec.
Hvala za besedo. Premier Miro Cerar je pred volitvami obljubljal novo etiko in moralo, po volitvah se je pa očitno odločil, da se bo v zgodovino te države zapisal kot premier, ki je vojski omogočil vmešavanje v civilne zadeve, državo pa obdal z bodečo žico. Za to slednje si je izbral zelo pomenljivo obletnico. Odločitev o postavitvi ograje je padla ravno na 26. obletnico padca Berlinskega zidu. In na 26. obletnico padca Berlinskega zidu je Slovenija postala 5. država v Evropi, ki se je odločila za ta sramoten ukrep. Premierja sem vprašal v svojem poslanskem vprašanju, čemu ta ograja v resnici služi. Kriza, ki jo imamo, se zaenkrat ni izkazala kot varnostna oziroma v tistih vidikih, ki smo jih videli v Parizu, je treba vedeti, da ograja nobenega terorista ne bo ustavila in na ta način ne bo na noben način pripomogla. Hkrati gre za izjemno drag ukrep, draga je bila postavitev ograje, še dražje bo njeno vzdrževanje. V vsesplošnem krčenju proračunskih postavk je nezaslišano, da si za ukrep, za katerega premier ni znal razložiti, kaj točno naj bi s tem rešil, kako odgovarja na vprašanja, ki nam jih begunska kriza zastavlja, kako odgovarja na logistično vprašanje, kako odgovarja na organizacijsko vprašanje, kako odgovarja na humanitarno krizo, ki jo vidimo. Na nobeno od teh vprašanj ni znal odgovoriti. Bomo pa v ta ukrep vseeno investirali desetine milijone evrov, namesto da bi se odločili za bistveno bolj smotrne ukrepe, ki bi dejansko začeli reševati probleme tam, kjer imamo, pri logistiki, organizaciji in tako naprej. Mogoče bi s tem denarjem tudi kakšnega človeka zaposlili. Manj bi bilo brezposelnih in bi bili vsi na koncu dneva zadovoljni. Tako pa v svetu izgledamo zelo čudno, podobni Orbanovi Madžarski. Slika se nam prihodnost, da bodo ljudje pred našo mejo, pred bodečo žico, družine, otroci tam zmrzovali, pa stradali, mi si bomo pa umivali roke in se delali, da to ni naš problem. Ampak očitno to premierja ne moti. Zato predlagam, da se o tem pogovorimo in da opravimo resno razpravo o takih ukrepih. Hvala.
Hvala lepa. Še kakšna obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Ne. V lastnem imenu ima besedo gospa Violeta Tomić.
Spregovorila bom v lastnem imenu, spregovorila bom tudi v imenu Belokranjcev. Jaz kot Belokranjica moram reči, da sem osebno zelo prizadeta zaradi tega nesorazmernega ukrepa na reki Kolpi. Prvič je ta ograja, ta žica, žiletasta žica velik strošek. Postavila ga je vojska in ne policija, čeprav naj bi take tehnične ovire postavljala policija. Tehnične ovire smo si do zdaj predstavljali bolj nekako kot tehnične ovire, vendar to nikakor ni sorazmeren ukrep. Kar je najhuje, se Belokranjcem ne dovoljuje dostop do reke Kolpe. Ne morejo napajati živine, kot so jo vedno napajali. Dvolastniki ne morejo obdelovati svoje zemlje. Kmetje bodo ob pridelek. Ne morejo čolnariti, ne morejo ribariti, ne morejo se iti turizma. Skratka, kako bodo Belokranjci, ki tradicionalno vedno živijo z reko Kolpo, živeli ob tem, da imajo žičnato ograjo, ki je nevarna za ljudi in za živali. Videli smo že ujete košute, ki umirajo v mukah. Živali so navajene, da se napajajo ob reki. Hrvati se mirno lahko kopajo na celi reki Kolpi, medtem ko Slovenci, bomo – kaj? Šli bomo na hrvaško stran, tako kot hodimo na hrvaško morje, če bomo hoteli uživati v reki Kolpi. Vse samo zato, da ne bi begunci prišli čez, ampak jih bomo raje, kot je kolega Luka rekel, gledali na drugi strani, kako umirajo, se zapletajo v žico. Kaj bomo naredili? Gledali bomo mirno in s tem izkazovali svojo človečnost. Ne kolegi, ne bo tako. Tihotapci bodo še bolje služili zaradi tega. Hvala.
V lastnem imenu ima obrazložitev glasu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Jaz sem še bolj žalosten kot Violeta, ker sem v bistvu rojen v Beli krajini. V eni vasi sem rojen, v drugi vasi čez Kupo oziroma Kolpo, kot jo vi poznate, imam dober del familije. Ko imam poln "kufer" vsega, se grem malo s "čunom" vozit, zdaj očitno bom moral imeti še "cvikštange" s sabo. Če smo malo bolj resni, bi želel, da mi Cerar tudi odgovori, od kod bo nadomestil izostanek za še dodatno tehnično oviro v Beli krajini, ki jih ima že tako. Ali bo nadomestil izostanek od turizma kar nekaj kampom in tako naprej? Lahko bi vam priimke, lahko bi vam imena govoril teh ljudi. Seveda je lahko delati to propagando, ki ste jo vsi zagrabili, razen 2, 3 % državljanov v tej državi ne živi ob žici, se ne srečujejo z begunci. Kako se je ta zgodba spletla in razpletla, kako ste govorili še dva, tri mesece nazaj, pa ne bi, kako ste se obračali gor in do, govori več o vas, govori o tem, ime česa je Miro Cerar, nekoga drugega s pričesko. Posledice pa bomo seveda trpeli vsi. Begunska kriza se ne bo ustavila, na njo se bo prilepilo še več kriminala, ki vam bodo to ograjo na določenih mestih tudi "precvikali" in "lifrali" begunce razpršeno naprej. Kar bi pa lahko naredili z 80 milijoni, kolikor ste dali za ograjo, prej smo imeli neko točko, verjetno bi s tem lahko zaposlili tisoč pripadnikov policije in končno ustavili kadrovsko nazadovanje le-te. Hvala za besedo.
Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 64. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 64.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve mag. Vesne Györkös Žnidar na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s pripravami Republike Slovenije na morebiten naslednji val migrantov na mejah Republike Slovenije. V imenu Poslanske skupine SDS ima besedo gospod dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Jaz sem to poslansko vprašanje pisal 15. 10. Glasi se, kako smo pripravljeni na prihod migrantov, ki so prišli dva dni kasneje. Seveda poslovnik ministrici omogoča odsotnost, ampak po mojem vedenju samo odsotnost, kadar je v tujini. Brežice še niso v tujini, pa Šentilj tudi ne, tam kjer je takrat hodila. Vodstvo Državnega zbora bi verjetno moralo poskrbeti za prisotnost ministrov. Ta odgovor, ki pa ga je danes podala, pa je šel v smeri, ki je govorila o tem, kako smo v tem mesecu in pol uspešno opravili neko nalogo. Uspešno opravljena naloga bi bila, če bi 17. 10. letošnjega leta, ko se je začel drugi migrantski val, spoštovali schengen. To pomeni, da bi spuščali v državo tiste, ki imajo pogoje za vstop, ali tiste, ki na meji zaprosijo za azil. Teh je bilo, mislim da, okoli 85, tako je tudi danes govorila ministrica. Pozabila je povedati, da jih je 45 že ušlo, pa je rekla, da jih še kar nekako obravnavajo. In ne bi država Slovenija prek svojega ozemlja spustila četrt milijona ljudi, ki so v to državo vstopili nezakonito, ki so na ozemlje Evropske unije vstopili nezakonito, in na državne stroške slovenskih davkoplačevalcev je ta četrt milijona ljudi bil v tem času pripeljan na mejo z Avstrijo. Kakšna je razlika med tem dejanjem in tistim Hrvatom, ki je pri Pincah tihotapil v Avstrijo sedem mladoletnih oseb, je odgovor tudi jasen. Razlike ni nobene. On je sicer svoj bencin uporabljal, država Slovenija pa to počne s pomočjo policije na račun davkoplačevalcev. Zato je razprava v tem državnem zboru o tem predlogu seveda nujno potrebna. Pa ne gre samo za to vprašanje. Gre tudi za varnostno vprašanje. Čedalje več podatkov se kaže kot tistih, ki so tudi vsaj posredno doprinesli s temu, kar se je zgodilo v Parizu, zato bi pričakoval podporo temu predlogu. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 49. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Violete Tomić bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen na poslansko vprašanje gospe Violete Tomić v zvezi z določitvijo števila volkov za odstrel v obdobju od 1. oktobra 2015 do 30. septembra 2016. Obrazložitev v imenu Poslanske skupine Združena levica ima gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Sistem varstva volkov v Sloveniji ni ustrezen. Skladno s habitatno direktivo Sveta Evrope mora država, da bi dovolila odstrel, med drugim izkazati obstoj izpolnjenosti naslednjih pogojev. Najprej mora prikazati stanje populacije, drugo, da je to stanje ugodno in tretje, da ukrep odstrela ne bo ogrozil ugodnega stanja vrste. Republika Slovenija pri obravnavanju populacije volka v Sloveniji doslej ni izkazovala izpolnjenosti nobenega od teh pogojev, zato krši habitatno direktivo. Slovenija ni izkazala pozitivnih rezultatov teh treh testov. Nima podatkov o realnem stanju volkov v Sloveniji in odstrel utemeljuje na podatkih monitoringa iz leta 2012, ko se je končal Life projekt SloWolf. Ni problematičen samo ta na pamet ocenjen odstrel volkov in kršenje habitatne direktive, problematično je celotno področje varstva volka v Sloveniji. Na področju kazenskega varstva na primer je problematična nedosledna uporaba pojma divje živali, divjadi in ogrožene in zredčene vrste. In zakaj je pomembno, da podprete mojo zahtevo za splošno razpravo? Zato, ker so nevladniki ali točneje Pravno-informacijski center nevladnih organizacij so zadevo že dali na Upravno sodišče. Grozijo tudi s tožbo na Evropskem sodišču. Skratka, grozijo nam odškodnine in oškodovanje državnega premoženja. Zato vas prosim, da podprete moj predlog za splošno razpravo. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 6, proti 58. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 58.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve mag. Vesne Györkös Žnidar na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi z ukrepi Ministrstva za notranje zadeve za zavarovanje državne meje z Republiko Hrvaško. Dr. Vinko Gorenak, v imenu Poslanske skupine SDS obrazložitev glasu, izvolite.
Ni obrazložitev glasu, ampak je zahteva za razpravo o odgovoru ministrice. V poslanskemu vprašanju s tega meseca sem spraševal, ali namerava ministrica kaj ukreniti, končno, s tako imenovano azilno zakonodajo oziroma z Zakonom o mednarodni zaščiti. Namreč vse države Evropske unije na tej poti, tudi Nemčija, tudi Avstrija, so azilno zakonodajo spremenile v tem obdobju. Nemčija je že zdavnaj uvedla samo prehrano in bivanje, brez kakršnihkoli denarnih nadomestil. Država Slovenija še vedno izplačuje denarna nadomestila prosilcem za azil itd. Vlada Republike Slovenije pa pravzaprav od 1. septembra, ko sem prvič slišal, do danes, ker danes je bilo spet ponovljeno s strani ministrice, da pripravljajo zakon. Ja, ta petek pa bo. To poslušamo že od 1. septembra do danes, ko je konec novembra, hkrati pa vidimo, da Vlada ni naredila nič. Zato sem danes ministrico spraševal, ali bo podprla tisto, kar smo mi včeraj vložili. Naš včerajšnji predlog pa gre v neki smeri, ki se ji reče najprej v skladu z naslovom zakona, naslov zakona je pa Zakon o mednarodni zaščiti, pomeni, da nekoga zaščitiš na območju Republike Slovenije toliko časa, dokler se ne more vrniti v svojo državo. Naša zakonodaja, delno tudi evropska, pa je bolj narejena v tistem smislu, da seveda integrirajo te ljudi, ki prihajajo sem. Ni razloga, če se v njihovi državi pojavijo razmere, ki so varne, da se ne bi tja vrnili. Nadalje, v našem zakonu tudi predlagamo, da se takoj ukinejo vsa denarna nadomestila in da se tem ljudem enostavno priskrbi hrana in stanovanje. Se pravi, bivanje v azilnem domu in pa trije obroki. Nadalje so vse evropske države do sedaj več ali manj že zapisale, da posamezniku, ki prosi za azil in v tem času stori kaznivo dejanje ali prekršek, se ta postopek prekine in se posameznika vrne, od koder je prišel, po predpisanem postopku. Slovenija tega še vedno ne počne. V azilnem domu ga dajo iz prvega v drugo nadstropje, če kaj takega naredi. Skratka, to so tiste pomembne spremembe, o katerih sem ministrico danes tudi spraševal, ali jih bodo podprli. V odgovoru pa mi je naštela, ne boste verjeli, kaj vse bo vlada sprejela v petek. In če primerjate tisto, kar sem jaz govoril, s tistim, kar bo vlada storila v petek po njenih besedah, pravzaprav vlada vlaga isti zakon. Koliko bo to res, ne vem, ampak vsekakor se bomo srečali s tema dvema zakonoma tukaj v Državnem zboru in upam, da bosta čim prej sprejeta. Ne glede na to, pa se moje poslansko vprašanje nanaša tudi širše, zato prosim za razpravo glede na drugi dve vprašanji, ki sem ju imel danes. Hvala lepa.
Hvala lepa za vašo obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 48. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jožeta Horvata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen ter ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospoda Zdravka Počivalška na poslansko vprašanje gospoda Jožefa Horvata v zvezi z visokimi koncesninami za geotermalno vodo. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslansko vprašanje sem postavil zato, ker je prišlo v zadnjem času do velikih sprememb predvsem na področju koncesij in na področju omejevanja geotermalnega potenciala. Te spremembe so seveda negativne in negativno vplivajo na slovensko gospodarstvo. Vlada je namreč na svoji 65. redni seji 5. novembra sprejela 9 uredb o koncesiji za rabo termalne vode iz vrtin. Gospodarski subjekti, ki so uredbe prejeli, in tisti, ki jih še pričakujejo, so močno zaskrbljeni in ogorčeni, saj tako visokih koncesnin kalkulacije njihovih produktov ne prenesejo. Posledično to lahko privede do velikih izgub delovnih mest in celo zapiranja zdravilišč in podjetij. Vse to pa bi pomenilo izjemno nevarno tveganje za celotno regijsko gospodarstvo in socialno blaginjo predvsem Pomurja. Zaradi visokih koncesnin je še posebej na udaru, kot rečeno, Pomurje kjer se nahaja okrog 65 % geotermalnega potenciala. Prav na eksploataciji geotermalnega potenciala so se pisale mnoge strategije razvoja Pomurja. Tu najdemo tudi največ primerov dobrih praks eksploatacije geotermalnega potenciala. Govorimo namreč o vodonosniku Termal I, ki se nahaja v Prekmurju na globini okrog tisoč 200 metrov, temperatura vode do 50 stopinj Celzija, prav tako debelina tega vodonosnika približno 50 metrov, površina približno tisoč 400 kvadratnih kilometrov. To je energetski toplotni potencial, ocenjen na 580 milijonov giga joulov. Fantastičen toplotni potencial. Enak toplotni učinek oziroma toplotno energijo dobite, če skurite približno 14 milijonov ton nafte. In zdaj naenkrat študije kažejo, da je ta geotermalni potencial usahnil oziroma da usiha. Če je bila do sedaj poraba tega geotermalnega potenciala neracionalna, potratna, potem bi že davno inšpekcijske službe morale ukrepati. Zdaj je kar naenkrat šok za vse te, ki geotermalni potencial izkoriščajo, ker so visoke koncesnine in ker bo treba zmanjšati količine eksplotirane vode. Kolegice in kolegi, če želite dobro Pomurju oziroma severovzhodni Sloveniji, bi bilo treba ta sklep o razpravi v Državnem zboru tudi podpreti, sicer mislim, da je konec eksploatacije geotermalnega potenciala, če bo šlo tako naprej. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 21, proti 44. [[Za jih je glasovalo 21.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Zvonka Laha bo zbor odločal v naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo dr. Petra Gašperšiča na poslansko vprašanje gospoda Zvonka Laha v zvezi s tretjo razvojno osjo. V imenu Poslanske skupine SDS ima besedo gospod Zvonko Lah.
Veliko govorimo o tretji razvojni osi pa tudi o drugih razvojnih oseh. Zelo malo pa govorimo o tem srednjem delu tretje razvojne osi. Seveda severni del in južni del sta veliko bolj potrebna kot ta srednji del. Pa vendar tudi za ta srednji del je bila opravljena študija variant in je najprimernejša varianta bila obdelana tudi s prometno-ekonomskega vidika in je bila študija negativna. Sedaj naj bi novelirali to, iskali drugo varianto, vendar se jaz bojim, da zaradi zelo zahtevne konfiguracije terena bo glede na predviden promet tudi ta študija negativna. Po drugi strani pa se občine trudijo, predvsem pa gospodarstva v teh občinah mirnske doline, da bi na nek način posodobili to cesto od Sevnice do Trebnjega, ker je gospodarstvo v tej dolini, ki je precej močno, v nezavidljivem položaju. Ministra sem vprašal, v katero smer bo to šlo in kdaj lahko pričakujemo, da se bo ta del tretje razvojne osi začel graditi. Vendar tudi sam minister ugotavlja, da stvari niso razčiščene, da bo spomladi ponovno, in jaz se bojim, da bomo težko mi dočakali ta del tretje razvojne osi. Po drugi strani pa občine pripravljajo tudi izvedbene prostorske akte za prestavitev državne ceste, da bi vendarle na nek način ugodile gospodarstvu, ki je tukaj v kar precejšnjem zagonu, pa se mora država verjetno odločiti, kaj bo naredila. Po mojem bi bilo boljše in dosti cenejši način posodobiti to državno cesto, ker bi se verjetno v tistih letih, ko bomo dočakali začetek gradnje tretje razvojne osi, že ta sredstva skozi gospodarstvo povrnila v državni proračun. Zato mislim, da bi bilo treba opraviti razpravo glede te problematike in verjetno še katere. Upam, da bo tudi kolega Han glasoval za ta sklep, ker se vsak dan vozi v to smer in tudi sam dobro ve. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 42. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Tomaža Lisca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Dušana Mramorja ter ministra za javno upravo gospoda Borisa Koprivnikarja na poslansko vprašanje gospoda Tomaža Lisca v zvezi z višino povprečnine za občine za leto 2016. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 44. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Mateja Tašner Vatovca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen na poslansko vprašanje dr. Mateja Tašner Vatovca v zvezi z vplivi Škedenjske železarne v Trstu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 46. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Anje Bah Žibert bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Dušana Mramorja na poslansko vprašanje gospe Anje Bah Žibert glede celotnih stroškov, vezanih na migrantsko politiko. V imenu Poslanske skupine SDS ima besedo gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa, predsedujoča. Vemo, da je do sedaj slovensko mejo ilegalno prestopilo okoli 260 tisoč oseb. Samo danes do tega časa okoli 5 tisoč ilegalnih migrantov. Ministru za finance sem zastavila vprašanje, koliko sredstev je bilo do sedaj porabljenih. Odgovor v prvi fazi ni bil natančno dorečen, kajti skoraj je delovalo, da bomo več sredstev dobili, kot smo jih porabili, potem pa je končno nekako prišlo do številke okoli 11 milijonov evrov. V ta znesek pa ni vključeno še vse tisto, kar danes zahtevajo in opozarjajo slovenske občine, to je gospodarska škoda in pa škoda pri posameznikih. Glede na to, da ni bilo časa, da bi v tem kratkem poslanskem odgovoru lahko videli, za kaj so se porabila ta sredstva, ni bilo mogoče izvedeti ne nazadnje zelo pomembno, ali je šlo zadosti sredstev za t. i. varnostno preverjanje migrantov, ali smo dejansko na tem področju storili maksimalno in na drugi strani morda privarčevali tudi nekaj stroškov, kar se tiče prevozov migrantov z enega konca Slovenije do meje. To je okoli 2 milijona in pol evrov. Predlagam, da se o tem opravi razprava, da vemo, ali smo lahko na nekaterih področjih racionalnejši in tista sredstva namenimo tja, kjer šepamo. To so gotovo varnostni ukrepi, kajti glede na to, kaj se dogaja pri naših sosednjih državah, je to še kako pomembno, in predvsem gre za davkoplačevalski denar. Naj še da dodam, sredstva, ki so obljubljena iz evropskih sredstev, to priznava tudi minister sam, so nedorečena, kajti gre za področje upravičenih in potem tudi neupravičenih sredstev. Tukaj minister ni znal konkretno odgovoriti, katera so neupravičena sredstva in jih mi danes rabimo. Zato je po mojem mnenju in mnenju Slovenske demokratske stranke razprava o tem vprašanju več kot potrebna in dobrodošla.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 52. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Marijana Pojbiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anje Kopač Mrak na poslansko vprašanje gospoda Marijana Pojbiča v zvezi z brezposelnostjo. Gospod Marijan Pojbič, v imenu poslanske skupine, obrazložitev, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Vsi skupaj lahko ugotavljamo, da se na področju brezposelnosti praktično v tej Sloveniji, od kar je prevzela vodenje te države vlada Mira Cerarja, ni zgodilo nič. Mi imamo še vedno blizu 110 tisoč brezposelnih, imamo približno 30 tisoč ljudi, ki so na robu revščine, in popolnoma nič se ne zgodi tam, kjer je ključno, in to je, da bi ta vlada enkrat razumela in resnično prišla s konkretnimi predlogi v ta parlament pred vse poslanke in poslance, ki smo tukaj, in se lotila resnično rešitve tam, kjer je ključna. In to je podpora slovenskemu gospodarstvu. Če tega ne bomo storili, ta vlada očitno skupaj s to koalicijo tega ni sposobna, ker vse tisto, kar se je do zdaj zgodilo v tem letu in pol, kar vodi ta vlada in ta koalicija to državo, je to, da smo ostali pri besedah. In še te besede so velikokrat samo besede. Od njih doslej, do tega trenutka nismo imeli predlagane nobene konkretne rešitve. In jaz mislim, da je zato še kako pomembno, da o tem vprašanju razpravljamo tukaj v parlamentu. Vse tiste, ki se skupaj zavedamo v tem parlamentu, kako pomembno je to vprašanje, prosim, da danes ta predlog tudi podprete. Jaz mislim, da če ne bomo vsi skupaj resnično pristopili k nekim drugačnim pogledom in rešitvam, se bo stanje slovenskega človeka iz dneva v dan slabšalo, rezultati bodo iz dneva v dan slabši, revščina se bo povečevala, brezposelnost se ponovno povečuje, in to niso dobri obeti za prihodnost slovenske države. Zato prosim, podprite da se o tem vprašanju opravi širša razprava v Državnem zboru.
Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 45. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Franca Breznika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje gospoda Franca Breznika v zvezi s ceno najema kmetijskih zemljišč. V imenu Poslanske skupine SDS ima obrazložitev glasu gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala. Spoštovani kolegi in kolegice! Leta 1964 je v alternativnem zborniku Perspektive Jože Pučnik spisal znamenito kritiko kmetijske današnje politike z naslovom Problemi našega kmetijstva. Za to je dobil dve leti zapora. Leta 1987 je Matjaž Klobčič posnel znameniti film po scenariju Toneta Partljiča Moja ata socialistični kulak. Ta scena še danes živi iz tega filma. V Slovenski goricah živi polno Jožetov Malekov, teh malih kmetov, ki ne morejo zaradi nenormalne kmetijske politike mag. Dejana Židana v zadnjih letih preživeti. Imamo majhne zaključene kmetije, ki niso ekonomsko neodvisne, ki imajo manj kot 7 hektarjev in preživetje v Slovenskih goricah teh slovenjegoriških kmetov je zelo malo. Jaz bi vas prosil za podporo. Prosil bi vas za podporo tej razpravi, kjer bi aktivist Vanč sedaj v vlogi ministra za kmetijstvo Dejana Židana vam povedal, kako naj Jože Malek preživi. Jaz vam povem, da to ni za 10 let aresta, to tudi ni razprava o tem, ali je bil Tito Rus ali ni bil. Je pa razprava o tem, ali bodo Jožeti Maleki, ki resnično živijo v Slovenskih goricah, lahko preživeli. In danes jim Dejan Židan skupaj s Skladom kmetijskih zemljišč še bolj greni življenje, kot so jim ga grenili takrat. Spoštovani kolegi in kolegi, želim, da me podprete v tej razpravi, ki bi lahko imela tudi naslov Moj minister, podpornik socialističnih kulakov. Najlepša hvala.
Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 47. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jožefa Horvata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje mag. Gorana Klemenčiča na poslansko vprašanje gospoda Jožefa Horvata v zvezi s pristojnostmi upniškega odbora v insolventnih postopkih. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokratov ima besdo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa. Ministra za pravosodje sem spraševal, ali spremlja izvajanje predvsem 119.a člena Zakona o finančnem poslovanju v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Moja zahteva za razpravo je logična, ker so problemi s tem omenjenim členom, torej 119.a členom, bom povedal zakaj. In je logična tudi zato, ker je minister napovedal temeljito spremembo tega sicer zelo kompleksnega zakona v začetku naslednjega leta. Ta 119.a člen je bil sprejet v maju 2013 in daje upniškemu odboru pristojnost razrešitve upravitelja na podlagi proste presoje večine članov upniškega odbora ter njegovo zamenjavo s katerokoli osebo, ki izpolnjuje pogoje za upravitelja. Zakaj sem pravzaprav postavil to vprašanje? Iz konkretnega primera, ki je brutalen. Ta konkretni primer se imenuje podjetje Aha Mura, d.o.o. – v stečaju.
Mir v dvorani, prosim!
Banke upnice, bom kar povedal katere, NLB, delniška družba, najbrž vsi poznate, SID banka, d. d., Banka Koper, d. d., in Gorenjska banka, d. d., se niso strinjale s predlogom stečajnega upravitelja, ki je predlagal, da bi del sredstev dobili tudi delavci. Zato te banke upnice v svojem pohlepu enostavno zahtevajo menjavo stečajnega upravitelja. Zadeva se vleče pravzaprav že od samega začetka formiranja upniškega odbora, saj so iz upniškega odbora izločili predstavnika delavcev. Pri tem je treba poudariti, da imajo delavci z naslova prednostnih terjatev priznan zahtevek v višini, Murini delavci namreč, da se razumemo, v višini 5 milijonov 342 tisoč 217 evrov. Gospe in gospodje, to je približno nekaj manj kot 10 tisoč neto minimalnih plač. In zdaj banke hočejo tudi ta denar, fučka se jim za delavce, ki so vso Muro ustvarili in tako naprej, fučka se bankam upnicam, da bi se zdravo jedro, ki je ohranjeno ta trenutek pri življenju in je zaposlenih okrog 250 delavcev, razvijalo naprej. Banke bodo zdaj zamenjale stečajnega upravitelja, postavile po 119.a členu omenjenega zakona svojega, ja, svojega človeka, ki bo denar zlifral njim, pa tudi mi bomo še kdaj kakšno banko zakrpali. Kdo bo krpal finančno luknjo delavcev, delavcev Mure, o tem se moramo pogovarjati. In vesel bom vaše podpore. Mi bomo seveda podprli ta predlog.
Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 29, proti 43. [[Za jih je glasovalo 29.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 30. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o zavarovalništvu v okviru rednega postopka. Državni zbor je v četrtek, 19. 11. 2015, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog Vlade kot predlagateljice predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavno ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. V imenu Poslanske skupine Združena levica ima obrazložitev glasu gospod Luka Mesec.
Hvala. Še zadnjič. Če smo prej pri Zakonu o gozdovih ugotovili, da je ena izmed pozitivnih plati sicer precej meglenega zakona ta, da bo podjetje Slovenski gozdovi, d.o.o., upoštevalo načelo delavskega soupravljanjam, se pravi, da bodo v njegovih nadzornih in upravnih organih sedeli tudi delavci, pa jih s tem zakonom o zavarovalnicah, ki ga zdaj sprejemamo, v zavarovalnicah ne bo več. Namreč ta zakon pod krinko prenosa evropske direktive naravnost izganja delavsko predstavništvo iz zavarovalniškega sektorja, ker enostavno na sistemski ravni postavlja neupravičeno pogoje za delavskega direktorja in delavske člane nadzornih svetov tako visoko, da jih ne bo mogel dosegati nihče razen bivše poslovodne osebe, ki pa niso delavci, ampak so menedžerji. Se pravi, ta zakon delavsko soupravljanje pervertira v menedžersko soupravljanje. Na to smo v Združeni levici opozorili tako na odboru kot v splošni razpravi, obakrat smo vložili amandmaje, obakrat so bili amandmaji gladko povoženi s strani koalicije, kljub temu da smo pokazali, da je to neustavno, da je to v neskladju z evropsko direktivo in da za to ni nobenih argumentov razen pač nekega arbitrarnega delovanja te vlade, ki se je očitno pač odločila ekonomski demokraciji v tej državi dokončno narediti konec. Drug problem s tem zakonom je, da krši koalicijsko pogodbo v točki dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Mi smo opozorili, da so v tem zakonu nastavki, ne samo da se to dopolnilno zdravstveno zavarovanje ohrani, ampak da se hkrati tudi dolgotrajna oskrba pretvori v neko obliko, ki je podobna temu dopolnilnemu zdravstvenemu zavarovanju. Koalicijo smo tukaj postavili pred izziv, da se z našim amandmajem k tem členom zakona obveže, da bo uresničila svojo koalicijsko zavezo, to je, da bo ukinila dopolnilno zdravstveno zavarovanje, ampak tudi ta amandma ni šel čez. Pred seboj imamo zakon, ki je potencialno neustaven, pred seboj imamo zakon, ki krši zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju, pred seboj imamo zakon, ki ne bo udejanjil ene izmed glavnih obljub Mira Cerarja pred volitvami, to je ukinitve dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. V Združeni levici bomo seveda glasovali proti.
Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 8. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 13. sejo Državnega zbora. Imam še eno obvestilo. Članice in člane Odbora za obrambo ter Odbora za zunanjo politiko obveščam, da se bo čez petnajst minut, to je ob 17.45, v velikem salonu začela skupna seja obeh odborov. Hvala lepa in lahko noč.