Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 18. seje državnega zbora. Obveščam vas, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci in poslanke: Anton Anderlič, Bogdan Barovič, Roberto Battelli, mag. Franc Capuder do 13.00 ure, Zvonko Černač, Geza Džuban, Ljubo Germič, mag. Branko Grims, Ivan Jelen, Miran Jerič, Jožef Jerovšek, Aurelio Juri, Franc Kangler, Bojan Kontič, Breda Pečan od 12.30 ure dalje, Jakob Presečnik od 12.00 ure dalje in Vili Rezman. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREDLAGANJU KANDIDATOV IZ REPUBLIKE SLOVENIJE ZA SODNIKE MEDNARODNIH SODIŠČ. Seznanjam vas, da je za skupni čas razprave predvidenih 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec dr. Marko Pavliha. V zvezi s tem zakonom odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga državnemu zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem besedo najprej predlagatelju zakona za dodatno obrazložitev predloga zakona. Poslanec Marko Pavliha, izvolite, prosim.
Dobro jutro, gospod podpredsednik! Dobro jutro tudi predstavnikom vlade, kjerkoli pač že so! Spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je poglavje iz grške mitologije, namreč tisto o Sizifu, ki je noč in dan valil težko skalo do vrha hriba, potem se mu je pa vsakokrat zvalila nazaj v dolino. Z veliko gotovostjo lahko napovemo hipotezo, da je bil očitno tudi gospod Sizif del takratne opozicije. In tako se počutim tudi sam, čeravno še vedno upam, da lahko skalo, ki se je že zvalila skoraj do dna, nekako zaustavimo. Pa vseeno nekaj besed v obrazložitev mojega predloga. Leta 2001 ste nekateri, ki ste bili že takrat poslanci in poslanke, sprejeli dokaj soliden zakon o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč, ki je dosegel transparentnost tovrstnih postopkov. Vendar se je kasneje že v enem letu zakona izkazalo, da je preveč tog, preveč ozek, da nam zapira vrata pri tovrstnih kandidaturah. Zato je bila leta 2002 sprejeta novela, ki je razširila krog tistih oseb, ki lahko kandidirajo za sodnike in tudi arbitre ter druge pomembne funkcije na mednarodnem prizorišču, kar je bilo dobro. Vendar ta novela ni rešila poglavitnega problema. Namreč, mi smo ena redkih držav, kjer kandidate za mednarodna sodišča in arbitraže izvoli parlament in gredo potem seveda v tujino in morajo biti ponovno izvoljeni. Ta rigidni postopek sem čutil na svoji koži. Postopek traja približno pet, šest mesecev, od trenutka, ko minister za pravosodje razpiše prosto mesto, potem zbere prijave, prijave preveri, jih pošlje predsedniku republike, predsednik republike mora dobiti mnenje od sodnega sveta in od vlade in šele potem enega kandidata ali več kandidatov predlaga državnemu zboru in državni zbor opravi glasovanje. Na togost in dolgotrajnost postopka so opozarjali mnogi strokovnjaki in diplomati. Naj omenim samo dr. Ernesta Petriča, znanega ambasadorja, pa tudi profesorja mednarodnih odnosov pa še bi lahko naštevali. Drug problem pa je politizacija tovrstnega postopka, kajti nekajkrat smo bili priča v parlamentu, da se je zaradi političnih razlogov velika večina odločila za drugega kandidata, kot ga je predlagal predsednik države na podlagi strokovnega mnenja sodnega sveta, ki je ustavni organ, sestavljen iz šestih sodnikov in petih vrhunskih pravnikov, kar seveda ni dobro. Zato sem v začetku lanskega leta ministru Šturmu predlagal s pisno poslansko pobudo, da pripravi ustrezne zakonodajne spremembe in minister mi je odgovoril pozitivno, vendar do teh sprememb ni prišlo. Zato sem se tega lotil sam in pred vami je predlog zakona, ki bi ga lahko najkrajše opisal takole: pristojnost odločanja o mednarodnih kandidatih prestavljamo, prenašamo z državnega zbora na predsednika republike. Zakaj pa na predsednika republike? Zato, ker je po mojem mnenju to vendarle oseba ali, če želite, institucija, organ, ki je najmanj spolitiziran, čeprav tudi to velja na tej ravni. Zato predlagam, da bi dali predsedniku republike to možnost, seveda bi pa kandidate predlagal na podlagi mnenja, na podlagi predloga stroke, torej različnih pravnih fakultet, mednarodnopravnih katedr, ki se s tem ukvarjajo. Drugi del mojega predloga se pa nanaša na nekaj nekonsistentnosti oziroma celo na nekaj protiustavnosti v trenutnem zakonu. Naj omenim samo eno. V trenutnem besedilu zakona je napisano, da se v primeru, ko mednarodna pogodba določa posebne pogoje za mednarodnega sodnika, da se upošteva tudi te pogoji. Takšna določba je napačna, je v nasprotju z 8. členom ustave, ki daje primat mednarodnemu pravu. Torej, katerikoli mednarodni sporazum, ki ga je ratificirala Slovenija in ki je bil objavljen, ima prednost pred nacionalno zakonodajo. In 8. člen gre še dlje, 8. člen pravi, da morajo sodišča takšen predpis upoštevati neposredno in tudi vsi ostali organi. Zato vas prosim, drage kolegice in kolegi, da ponovno premislite, ali ne bi kazalo v tej fazi podpreti mojega predloga, torej glasovati proti sklepu matičnega delovnega telesa, kasneje pa lahko minister pripravi svoj predlog, ampak bojim se, da bo med tem časom veliko dragocenih priložnosti izgubljenih. Hvala lepa za podporo.
Hvala vam, dr. Pavliha. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Franc Kangler naj bi predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Ga ni. Poslanec Srečko Prijatelj bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Predlog zakon je dobronameren, dober in nujen. Ne razumem, zakaj je matično delovno telo v bistvu ta predlog zavrnilo, podalo v bistvu negativen predznak temu predlogu, kajti nekateri člani so se strinjali, da je potrebno poenostaviti postopek imenovanja kandidatov za sodnike na mednarodnih sodiščih. Nekateri pa so zgolj iskali lepotne napake v tem zakonu in so menili, da je potrebno predlog zakona zavrniti iz formalnih razlogov, ker ni odprt, konkretno, 5. člen. Torej, vzpostavitev učinkovitega enostavnega postopka za predlaganje in izvolitev slovenskih kandidatov za sodnike na mednarodnih sodiščih je nujna in seveda ne razumemo vlado, ko pravi, da predlog zakona ne podpira, kar je svojevrstno presenečenje, čeprav se strinjajo s tem, da se razbremeni delo državnega zbora in poslance. Po drugi strani pa so vseh polna usta o tem, da naj bi bili sodniki imenovani nepolitično. Torej, jaz vas prosim, da se ne ozirate na to, kaj je sklenil oziroma kakšen sklep je sprejelo matično delovno telo in da ta zakon pospremimo v nadaljnjo obravnavo in zadostno podporo, ker s tem bomo dobili tudi mogoče lažje postopke in boljše sodnike na mednarodnih sodiščih. Hvala lepa.
Hvala. Stališče poslanske skupine DeSUS bo predstavil poslanec Ivan Jelen. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, državni sekretar. Poslanci DeSUS-a predlaganega zakona ne bomo podprli, kljub temu pa se načelno strinjamo s predlogom poslanca dr. Marke Pavlihe, da je potrebno postopek za izbiro kandidatov za mednarodno sodišča vsekakor poenostaviti. Kot rešitev predlagatelj navaja, da bi kandidate izbral predsednik države na podlagi mnenja sodnega sveta in morebiti še vlade ter strokovne javnosti ali pa bi kandidate izbral sodni svet. Predlaga pa tudi, da bi se razpis za prosto sodniško mesto v mednarodnem sodišču neobjavil le v Uradnem listu Republike Slovenije temveč tudi v vsaj enem od splošno informativnih tiskanih dnevnikov ter na spletnih straneh ministrstva. V poslanski skupini DeSUS se zavedamo, da sedaj veljavni zakon vsebuje praznine in pomanjkljivosti, ki so se pokazale v praksi in ki jih je nedvoumno potrebno sanirati. Predvsem gre tu za predolge postopke imenovanja kandidatov, vendar pa predlog zakona teh pomanjkljivosti ne rešuje popolno, saj niso predlagane spremembe in dopolnitve vseh členov, ki bi te pomanjkljivosti odpravile. Poleg tega je vlada že napovedala in obljubila, da bo pripravila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč, ki bo celovito reševal omenjena vprašanja in potem, ko bo vložen predlog, ki se bo nanašal na vse člene, ki so potrebni sprememb za odpravo pomanjkljivosti, bomo lahko razpravljali o dileme, ki se je odprla z vložitvijo tega predloga, in sicer o organu, ki naj bi imenoval kandidate za sodnike mednarodnih sodišč. V poslanski skupini DeSUS predlog zakon sicer pozdravljamo, vendar pa ga ne bomo podprli oziroma bomo podprli stališče delovnega telesa, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo, saj je po našem mnenju neustrezno in nepopolno rešuje omenjeno problematiko.
Hvala. Poslanec Dimitrij Kovačič bo predstavil stališče poslanske skupine SDS.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Pozdravljeni, državni sekretar ministrstva za pravosodje, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ugotavljamo, da je namen predlaganega zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč dober, ker zasleduje poenostavitev in pospešitev postopka. Zaradi dolgih postopkov pri imenovanju kandidatov za sodnike mednarodnih sodišč v praksi pogostokrat prihaja do pomanjkanja časa za vzpostavitev ustreznih mednarodnih kontaktov z osebami ali institucijami, ki imajo pomemben vpliv na samo odločanje ob imenovanju mednarodnih sodnikov. Republika Slovenija namreč izvoli oziroma imenuje le kandidata in ta kandidat ima potem večje ali manjše možnosti za dokončno imenovanje ali izvolitev, in to tudi ali pa predvsem na podlagi ustreznih mednarodnih kontaktov ali lobiranja, če hočete. In če se postopek določitve kandidata znotraj naše države predolgo vleče, je možnost pridobivanja mednarodne podpore seveda težja ali pa preprosto zmanjka časa za to. Zato interes za spremembo tega zakona in s tem za povečanje možnosti izvoljivosti slovenskih kandidatov za sodnike mednarodnih sodišč vsekakor obstaja. Ob tako ugotovljenem dejstvu in zaradi takšnega stališča poslanci Slovenske demokratske stranke menimo, da bi bilo bolj primerno namesto državnega zbora Republike Slovenije določiti vlado Republike Slovenije kot tisti državni organ, ki imenuje kandidate za sodnike mednarodnih sodišč. Menimo namreč, da je bolj primerno, da o tej odločitvi odloča vlada na predlog pravosodnega ministra, potem ko pridobi mnenje sodnega sveta, kot pa da bi to odločitev sprejemal predsednik države, kot to predlaga predlagatelj obravnavanega zakona. Po naši ustavni ureditvi imamo parlamentarno demokracijo, v nasprotju z nekaterimi drugimi sistemi, kjer je uveljavljen predsedniški sistem s poudarjenimi predsedniškimi pristojnostmi. Menimo, da ne obstajajo posebni razlogi, ki bi upravičevali širjenje pristojnosti predsedniku države, ki sicer ima pomembne pristojnosti, vendar pa teh pristojnosti le ne kaže širiti in s tem zmanjševati pristojnosti parlamenta in njegove izvršilne veje oblasti, ki jo v vsakokratnem mandatu podpira parlamentarna vladajoča koalicija. Žal predlagani zakon spoštovanega kolega poslanca dr. Pavlihe vsebuje tudi formalne ovire, ki preprečujejo, da bi zakon lahko šel v nadaljnji zakonodajni postopek in bi v nadaljevanju z ustreznimi amandmaji spremenili ali pa dopolnili obstoječi tekst predlaganega zakona. Zaradi teh pravnih pomanjkljivosti poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predlaganega zakona ne more podpreti, kajti teh pomanjkljivosti, ki so bistvene, ni mogoče v nadaljnjem postopku sprejemanja zakona odpraviti. Predlagani zakon namreč ne vsebuje predloga za spremembo 5. člena, ki predpisuje obveznost ministru za pravosodje, da prijave kandidatov, ki niso bile zavržene oziroma zavrnjene, posreduje predsedniku Republike Slovenije. Ta člen ni predmet spremembe predlaganega zakona, zato o njem ni mogoča obravnava in ga ni mogoče z ustreznimi amandmaji ali z ustreznim amandmajem spremeniti, čeprav bi bilo to potem potrebno glede na zasledovani namen zakona. To je tudi razlog, da naša poslanska skupina ne bo podprla predlaganih sprememb zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč, saj ne izpolnjujejo pogoje za nadaljnji zakonodajni postopek. Zato bomo podprli predlog sklepa odbora za notranjo politiko, da predlagani zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala vam. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil dr. Mitja Slavinec. Izvolite.
Lep pozdrav vsem zbranim. Namen novele je bistveno poenostaviti proces predlaganja kandidatov, saj se je v praksi izkazalo, da obstoječim zakon to opredeljuje na precej zapleten način. O kandidatih za sodnike mednarodnih sodišč sedaj odloča državni zbor, z našimi dopolnitvami zakona pa bi to pristojnost prenesli na predsednika države. Izkazalo se je tudi da leto 2001 in 2002 sprejeti in dopolnjeni zakon se v praksi kaže za birokratskega, dolgotrajnost postopka izbire pa onemogoča možnost pravočasnega lobiranja in s tem tudi zmanjšuje možnosti Slovenije. Na potrebo po poenostaviti izbiranja kandidatov za mednarodno sodišče s spremembo zakona se je že v začetku lanskega leta dr. Marko Pavliha v poslanski pobudi obrnil na resornega ministra za pravosodje Lovra Šturma, ki se je s potrebo po spremembah strinjal, vendar ker se do sedaj po letu in pol še ni zgodilo na tem področju nič, se je dr. Pavliha sam odločil za vložitev predloga za spremembo in dopolnitev tega zakona. Opozarjam, da je Slovenija ena redkih držav, kjer o kandidatih za sodnike mednarodnih sodišč odloča parlament, zato naj bi se s to novelo ta pristojnost prenesla na predsednika države. S podelitvijo pristojnosti predsedniku države lahko bistveno vplivamo na zmanjšanje politizacije, do katere je pri izbiranju kandidata za sodnike v državnem zboru že prišlo. Naj samo omenim lanski primer sodnice ustavnega sodišča Mirjam Škirk, ki zaradi svoje odločitve v konkretnem primeru sprva ni bila izbrana za kandidatko za članico ustavnega arbitražnega sodišča v Haagu. To je dokaz, v kakšni meri lahko državni zbor poseže v sodno vejo oblasti. In dodaten argument za predlagani zakon je tudi podpora sodnega sveta kot ustavnega organa, sestavljenega iz sodnikov in pravnih strokovnjakov. Novela zakona naj bi torej onemogočila politični nadzor nad sodniki in pri izbiri zagotavljala premoč strokovnih argumentov nad političnimi. Zaradi pravočasnega lobiranja v mednarodnih organizacijah predlog novele uvaja predhodni postopek in ko mednarodno sodišče poda javni poziv, se v diplomatskih krogih ponavadi že ve, katere države bodo predlagale kandidate na zapolnitev izpraznjenega mesta in kdo so njihovi kandidati. S predlaganimi spremembami bi odpravili nekatere pomanjkljivosti zakona in morebitno protiustavnost. Sedaj zakon med drugim navaja, da ima domače pravo prednost pred mednarodnim pravom. Z dopolnitvami bi poskrbeli, da bi bili razpisi za kandidate za člana mednarodnih sodišč bolj prezentni javnosti, v vsaj enem tiskanem mediju, ki izhaja na območje celotne države, in na spletnih straneh ministrstva, saj se jih v Uradnem listu velikokrat spregleda. Koalicija in vlada s svojim odklonilnim stališčem kažeta neizmeren apetit po nadaljnjem polaščanju vseh funkcij in položaju v državi, pri čemer glavno merilo ni kvaliteta kandidata, temveč njegova politična opredelitev. Slednje najbolje ponazarja izvolitev kandidata za generalnega pravobranilca Sodišča Evropskih skupnosti v Luksemburgu. Nedavno je državni zbor na izredni seji zavrnil tudi predlog predsednika republike, da za kandidata za generalnega pravobranilca Sodišča Evropskih skupnosti v Luksemburgu izvoli Mira Preka, in predsednik republike je Preka izbral med tremi ustreznimi kandidati, ki mu jih je posredoval sodni svet. Preku je dal prednost tudi sodni svet, zato se je predsednik republike odločil, kot sem pravkar povedal, in ker Prek ni bil izvoljen, je predsednik države državnemu zboru v izvolitev predlagal drugega kandidata oziroma kandidatko. Kandidatka je bila izvoljena, pri čemer je pri razlogih za odločitev državnega zbora, da je primerna, ne gre zanemariti dejstva, da je v preteklosti opravljala funkcijo generalne sekretarke vlade, ki jo sestavlja današnja vladajoča koalicija. Zaradi vsega tega predlagamo, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil poslanec Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Dobro jutri, gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo podprli predloga matičnega delovnega telesa, da se postopek zakona ne nadaljuje. Pri mnogih predlogih za imenovanje mednarodnih sodnikov smo bili tudi s strani vlade doslej opozorjeni, da postopek ni primeren, da mnogokrat zaradi postopka, kakršnega imamo, zamujamo s kandidiranjem, da je postopek, kakor je določen v naši zakonodaji, neprilagojen konkretnim možnostim za doseganje najboljših rezultatov in večkrat je bilo rečeno, da bo zakon prav in potrebno dopolniti in spremeniti. S tem vsi soglašate, ko pa spoštovani kolega poslanec pripravi predlog, morda res ne edini možen, vendar sprejemljiv in dober, takrat najdete v vladi in v vladni koaliciji milijon razlogov, zaradi katerih zakon ne sme iti skozi proceduro in ne sme doseči končnega rezultata. Na tej točki, kjer vsi ugotavljamo slabosti, je to res nesprejemljivo ravnanje. In pričakujem, da bo morda do konca te točke in odločanja o njej še dozorelo spoznanje, da je tudi na podlagi predloga kolega Pavlihe mogoče oblikovati končno rešitev, in da bomo zavrnili stališče matičnega delovnega telesa in se v nadaljnjih obravnavah potrudili, tudi s pomočjo vlade in različnih pogledov, da oblikujemo rešitve, ki bodo boljše, kot jih vključuje sedanji zakon. Hvala.
Hvala vam. Sledi še predstavitev stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Poslanka Mojca Kucler Dolinar, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav predstavnikom ministrstva, kolegicam in kolegom poslancem! Zakon o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč je bil sprejet in dopolnjen v prejšnjem mandatu. Takrat je zapolnil pravno praznino in pripomogel k transparentnosti postopkov izbire kandidata. Slovenijo v mednarodnih sodiščih predstavlja kar nekaj sodnikov. Sodniki v mednarodnih organizacijah so ugledni strokovnjaki in tudi dobra promocija za Republiko Slovenijo. V nekaterih organizacijah mesto sodnika Sloveniji pripada avtomatsko glede na članstvo, v drugih pa jih izmed številnih kandidatov izvoli organ mednarodne organizacije. Po sedaj veljavnem zakonu se listo kandidatov, ki se prijavijo na javni poziv, pošlje predsedniku republike. Ta se po pridobitvi mnenja vlade in sodnega sveta opredeli do kandidature ter svoje predloge pošlje državnemu zboru, ki izbere kandidata na tajnih volitvah. Spremembe zakona, ki jih predlaga poslanec Pavliha, pa predvidevajo, da kandidate imenuje predsednik republike. To odločitev predlagatelj v osnovi argumentira s prevlado strokovnosti in onemogočanjem politične kontrole sodnikov. V Novi Sloveniji se nam predlagani način predlaganja kandidatov ne zdi najbolj ustrezen, tudi ob upoštevanju nekaterih že omenjenih formalnih pomanjkljivosti, ki jih vsebuje predlog zakona. Menimo, da bi bilo ustrezneje najti celovitejšo rešitev, ki bo zajela tako postopek predlaganja kandidatov kot tudi postopek imenovanja namestnika izvoljenega sodnika; s tem bi odpravili tudi dosedanjo dvotirnost. Zaradi navedenih razlogov v Novi Sloveniji predlaganih sprememb ne moremo podpreti in bomo podprli sklep matičnega odbora.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 21. točki oziroma najkasneje ob 16.40 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O VARSTVU POTROŠNIKOV. Na razpolago imamo 40 minut za razpravo. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem Plemenitim. V zvezi s tem zakonom odbor za gospodarstvo predlaga državnemu zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem najprej besedo predstavniku predlagateljev za dodatno obrazložitev predloga zakona. K besedi vabim gospoda Saša Pečeta.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Naloga politike je oziroma bolje povedano naloga politike naj bi bila, da vsem koncem Slovenije, ne glede na njihov položaj, ne glede na njihovo oddaljenost od samega centra, pa najsibo to gospodarski center ali teritorialni center, omogoča pogoje, ki bodo te konce Slovenije popeljali naprej. Dejstvo je, da je slovenska politika znana po temu, da je izključno v obdobju vsakih štirih let mesec ali dva zelo prijazna do teh odročnih krajev. Dejstvo je, da v tem obdobju, ki ga imenujemo volilna kampanja, vsi po vrsti, ne glede na strankarsko pripadnost obljubljamo in samo takrat smo enotni, kako bomo posameznim delom Slovenije, predvsem tistim, ki so bolj odmaknjeni, omogočili pogoje, ki bodo te konce najsibo gospodarsko, družbeno, kulturno, kakorkoli popeljali za tisto stopničko naprej. To vam omogočamo z zakonom, ki vam ga danes ponujamo v sprejem, torej s predlogom zakona o spremembi zakona o varstvu potrošnikov. Predlagatelj, torej poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, v omenjenem zakonu zasleduje 5 ciljev. Prvič. Zakon določa uporabo slovenskega jezika pri poslovanju s potrošniki na dvojezičnih področjih, torej na področjih narodnih skupnosti. Drugič. Preprečuje omejevanje konkurence na omenjenih področjih. Tretjič. Zakon spodbuja svobodo gospodarske pobude in povezovanja. Četrtič. Omogoča lažji pretok blaga in storitev na notranjem trgu. Petič. Omogoča enakostni razvoj posameznih področij Republike Slovenije. Torej, zakon zasleduje tiste cilje, katere zasledujete vi, ampak le v tistem obdobju meseca dni pred volitvami. Dovolite, da v teh treh minutah povem, kako je prišlo do omenjene situacije, ki onemogoča gospodarsko prijaznost ali gospodarski razvoj na omenjenem področju. Torej, državni zbor je aprila leta 2004 v tretji obravnavi predloga zakona o varstvu potrošnika sprejel amandma, ki gospodarske subjekte na omenjenih področjih postavljajo v neenakovreden, neenakopraven in seveda nekonkurenčen položaj s podjetji, ki so v marsikaterem primeru samo 100 metrov stran od tega območja. Torej, v sosednjih državah, najsi bo na Madžarskem ali najsi bo v Italiji. Po naši oceni določba, ki jo je takrat, torej leta 2004, sprejel državni zbor - in to našo oceno potrjujejo gospodarski subjekti, katerim je oteženo poslovanje -, narekuje spremembo, ki vam jo danes ponujamo. Podjetja, ki delujejo na omenjen področju, morajo zaradi takratne odločitve državnega zbora poslovati ne samo v administrativnem smislu temveč tudi v vsebinskem smislu, marsikje isto podjetje, v treh jezikih. To je tripliranje stroškov za omenjeni proizvod. In sicer, če pogledamo omenjena podjetja, ki imajo razprostreno samo svojo mrežo prodajaln ali pa proizvodnje, skratka elementov, ki komunicirajo s potrošniki, vidimo, da imamo v Sloveniji mnogo podjetij, ki mora za nastop na posameznem segmentu našega trga bistveno podražiti ceno ravno zaradi omenjene materije. Predlog, ki vam ga ponujamo v okviru Nacionalne stranke, se glasi zelo enostavno - citiram prvi, najpomembnejši in vsebinski člen: "Podjetje mora s potrošniki poslovati v slovenskem jeziku. Na območju, kjer avtohtono živita italijanska in madžarska narodna skupnost, pa lahko poleg slovenskega jezika uporablja tudi jezike narodne skupnosti." Ocenjujemo, da je možnost izbire, kot jim, torej gospodarskim subjektom, dajemo, predlagamo v okviru Nacionalne stranke, omogoča tisti enakopraven položaj na trgu, na gospodarskem oziroma podjetniškem trgu. In če je kdaj bil aktualen ta zakon, potem je ta zakon aktualen danes, ko je Slovenija polnopravna članica Evropske unije in ko je slovenščina en izmed uradnih jezikov. Zato ne vidimo nobene potrebe, da na omenjenih področjih zaradi zakona, zaradi kaprice nekaterih poslank in poslancev, onemogočamo oziroma otežujemo gospodarsko poslovanje posameznih gospodarskih subjektov na omenjenem področju. V Nacionalni stranki vas prosimo za podporo, predvsem pa vas za podporo prosijo gospodarski subjekti na tem območju. Hvala.
Hvala lepa za dodatno obrazložitev. Zdaj sledi predstavitev stališč poslanskih skupin in k besedi vabim kolega Srečka Prijatelja, ki bo predstavil stališče Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi. Kot že rečno, s predlagano spremembo zakona se bolj jasno in nedvoumno določa uporaba slovenskega jezika pri poslovanju s potrošniki kot tudi uporaba jezikov narodnih skupnosti. Naloga politike je, da na vseh koncih Slovenije zagotovi takšne pogoje, ki bodo omogočili lažje življenje in boljši gospodarski razvoj. Mnogokrat praviloma koncem mandatov vsi obljubljajo in zagotavljajo takšne pogoje, ki bodo omogočili lažje življenje. Če pomislimo, kaj predlaga ta zakon, ta zakon predlaga dejansko večjo konkurenčnost bodisi za trgovine, za gospodarske družbe, ki živijo v ob mejnem pasu. In dejansko s predlaganimi spremembami se želi preprečiti tudi kakršnokoli omejevanje ustavno zagotovljenih svoboščin, to so varstva konkurence in enakosti pred zakonom, ker danes to ni zagotovljeno. Mi ne razumemo, da je vlada in matično delovno telo našla edini razlog - tukaj v mnenju je zapisano, da vlada meni, da obravnavani predlog zakona ni primeren glede na to, kaj je odločilo ustavno sodišče. Poglejte, ustavno sodišče je zapisalo, da zakon o varstvu potrošnikov je v neskladju z ustavo, ker ne določa rokov za pridobitev poslovanja gospodarskih družb. Zgolj administrativna v bistvu pomanjkljivost, ki se da nadomestiti na eni od naslednjih sej. Če bi zakon - in upam, da ga boste podprli. Res je, da smo v tem državnem zboru že sprejemali zakone, ki so bili v neskladju z ustavo. Spomnite se v bistvu samo zakona o trgovinah in je veljaven. To nikogar nič ne moti, pa še drugi zakoni so, ne bi jih našteval, ogromno jih je. Ko pa predlagamo mi nekaj, kar bi omogočilo lažji razvoj gospodarstva, boljše življenje v obmejnem področju, pa se vlada izgovarja, da zakon ni pripravljen celovito, da ona pripravlja svojo rešitev, kot vedno, da bodo v kratkem času podali svoj predlog, ki naj bi celovito rešil to zadevo. Skratka, v Slovenski nacionalni stranki menimo, da v bistvu, čeprav je bil ta zakon podprl le s strani manjšincev, ga je potrebno sprejeti, kajti to narekujejo gospodarske razmere v obmejnih področjih. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil kolega Veršnik.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Predlog zakona o spremembi zakona o varstvu potrošnikov je v zakonodajno proceduro vložila skupina poslancev Slovenske nacionalne stranke s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem Plemenitim. Predlog predlagateljev je, da se besedilo prvega stavka, prvega odstavka 2. člena spremeni. Sedaj ta glasi takole: "Podjetje mora s potrošniki poslovati v slovenskem jeziku, na območju, kjer avtohtono živita italijanska in madžarska narodna skupnost, pa tudi v jeziku narodne skupnosti." Predlaga se sprememba, da se v zadnjem delu stavka spremeni, da se lahko poleg slovenskega jezika uporablja tudi jezik narodne skupnosti. Ustavno sodišče Republike Slovenije je s sklepom 218/04-31 z dne 20.4.2006 končno presodilo, da je zakonodajalec s tem, ko je tako odločil, ravnal skladno s 15. členom ustave in da ne gre za poseg v pravico do svobodne gospodarske pobude iz prvega odstavka 74. člena ustave. Ustavno sodišče Republike Slovenije je naložilo državnemu zboru Republike Slovenije, da se določi ustrezno prehodno obdobje za prilagoditev poslovanja podjetij. Stališče Slovenske demokratske stranke je, da je predlagan zakon nepotreben in z vidika ustavnosti brezpredmeten. Vlada Republike Slovenije bo predlagala državnemu zboru Republike Slovenije svoj predlog zakona. Iz vsega navedenega sledi, da poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ne bo podprla omenjenega predloga. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj vabim k besedi kolega Horvata, da predstavi stališče Socialnih demokratov. Se opravičujem, gospod Horvat, izpustil sem kolega Petka, da predstavi prvo stališče poslanskega kluba LDS. Še enkrat, sprejmite opravičilo.
Lep pozdrav kolegice, kolegi! Tudi če bi mene izpustili ne bi bilo velike škode, ker podobno razmišljamo vsi. Torej, v poslanskem klubu LDS bomo podprli stališče matičnega delovnega telesa, da ni potrebe po sprejemu zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o varstvu potrošnikov. Pri tem se prav tako kot matični odbor opiramo na odločbo ustavnega sodišča z dne 20.4.2006, ki se nanaša na to zakonsko materijo in ki je tudi vsebina obravnavanega predloga spremembe zakona o varstvu potrošnikov. Z navedeno odločbo je namreč ustavno sodišče o postopku za oceno ustavnosti odločilo, da prvi odstavek 2. člena veljavnega zakona ni v neskladju z ustavo. Kot v obrazložitvi ugotavlja ustavno sodišče, ustava v prvem odstavku 5. člena med drugim določa, da država na svojem ozemlju varuje in zagotavlja pravice avtohtone italijanske in madžarske narodne skupnosti. V 64. členu ustave pa so določene posebne pravice avtohtone italijanske in madžarske narodne skupnosti v Sloveniji. Pri urejanju posebnega položaja in posebnih pravic avtohtonih narodnih skupnosti zakonodajalec ni omejen z načelom enakosti, ki mu pri urejanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin prepoveduje vsako diskriminacijo, ki bi temeljila na narodnostnih ali na drugih okoliščinah, določenih v prvem odstavku 14. člena ustave. Ustava dovoljuje zakonodajalcu, da avtohtonima narodnima skupnostnima in njunim pripadnikom zagotovi posebno varstvo, kakršno je zakon o varstvu potrošnikov zagotovil pripadnikom narodnih skupnosti z izpodbijano določba. Takšno ravnanje je tudi v skladu z mednarodnimi inštrumenti, zlasti z okvirno konvencijo za varstvo narodnih manjšin, relevantna pa je tudi evropska listina o regionalnih in manjšinskih jezikih, ki v 13. členu vsebuje zavezo držav pogodbenic v zvezi z uporabo manjšinskih jezikov na področju gospodarskega in družbenega življenja. Zakonodajalec je s tem, ko je določil, da morajo podjetja na območjih, ker živita avtohtoni narodni skupnosti, s potrošniki poslovati tudi v jeziku narodne skupnosti, ravnal v skladu s pooblastilom iz drugega odstavka 15. člena ustave in zato ne gre za poseg v pravico do svobodne gospodarske pobude iz prvega odstavka 74. člena, ki bi ga moralo ustavno sodišče presojati po strogem testu sorazmernosti, in tudi ne za neskladje z navedeno ustavno določbo. Iz navedenih razlogov pripominjamo, da rešitev iz obravnavanega predloga zakona, po kateri podjetje v poslovanju s potrošniki na območjih, kjer avtohtono živita italijanska ali madžarska skupnost, lahko uporablja poleg slovenskega jezika tudi jezik narodne skupnosti, pomeni krčenje že doseženega varstva pravic avtohtonih narodnih skupnosti. Zato se poslanski klub LDS pridružuje mnenju matičnega odbora, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala. In sedaj poslanec Feri Horvat, predstavil bo stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči, spoštovani predstavnik vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Poslanke in poslanci poslanske skupine Socialnih demokratov bomo podprli predlog sklepa matičnega delovnega telesa, da predlog zakona o spremembi zakon o varstvu potrošnikov ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Takšen sklep je v skladu z odločbo ustavnega sodišče, upošteva mnenje zakonodajno-pravne službe, mnenje vlade, mnenje komisije za narodne skupnosti ter mnenji obalne samoupravne skupnosti italijanske narodnosti in pomurske-madžarske samoupravne narodne skupnosti. Upoštevajoč mnenja in argumente je matično delovno tako rekoč soglasno, z izjemo enega glasu predstavnika predlagateljev, sprejelo predlog sklepa o zavrnitvi predloga zakona. Priznati je treba, da je problematika zelo aktualna, kompleksa in občutljiva. Zato je namesto parcialnega reševanja potrebna celovita rešitev za vsa odprta vprašanja v zvezi s poslovanjem s potrošniki. Po naši oceni je najprimerneje, da vlada čim prej pripravi novelo zakona o varstvu potrošnikov in jo predloži v obravnavo državnemu zboru. Ustavno sodišče je za odpravo neskladja zakona o varstvu potrošnikov z ustavo določilo rok šestih mesecev. Ta rok se je že v znatni meri iztekel, tako da je ostalo še malo časa, da sprejmemo novelo zakona. Hvala.
Hvala vam za predstavitev. In sledi predstavitev stališča poslanske skupine Nove Slovenije, poslanec Martin Mikolič. Izvolite, prosim.
Lepo pozdravljeni, predsedujoči, predstavnik vlade, spoštovane kolegice in kolegi. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo podprli predlog sklepa matičnega delovnega telesa, da predlagana sprememba zakona o varstvu potrošnikov ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Naj povem, da na matičnem delovnem telesu smo nadaljevali obravnavo predlagane novele, potem ko je na osnovi pobude za oceno ustavnosti in zakonitosti prvega odstavka 2. člena zakona o varstvu potrošnikov odločalo tudi ustavno sodišče. Pobudo so sprožile nekatere gospodarske družbe, ki poslujejo s potrošniki na območjih, kjer avtohtono živita italijanska in madžarska narodna skupnost in jim obstoječa zakonodaja nalaga, da morajo na teh območjih poslovati tudi v jezikih teh narodnih skupnosti. Ustavno sodišče nam je dalo vedeti, da to ni v neskladju s posegom v pravico do svobodne gospodarske pobude iz prvega odstavka 74. člena ustave. Še več, na kar nas opozarja zakonodajno-pravna služba, bi predlagana sprememba pomenila krčenje že doseženega varstva pravic avtohtonih narodnih skupnosti. Res pa je, da obstoječa zakonodaja gospodarskim družbam, ki poslujejo na območjih, kjer živita narodni skupnosti, nalaga določene dodatne obveznosti, ki pa so vsekakor povezane z dodatnimi stroški pri poslovanju. Glede na vsa ta dejstva v poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo predlog vlade, ki meni, da je glede na odločbo ustavnega sodišča predlagana novela neprimerna oziroma nepotrebna, prav tako pa tudi ne prinaša napredka v smeri reševanja drugih odprtih vprašanj. Zato je treba pripraviti celovito rešitev za vsa ta odprta vprašanja v zvezi z določbo obstoječega zakona. Vlada se je zavezala, da bo pripravila novelo zakona o varstvu potrošnikov v roku, ki ga je določilo ustavno sodišče. Hvala za pozornost.
Poslanec Jakob Presečnik bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavnik vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Sprememba zakona se nanaša na prvi odstavek 2. člena veljavnega zakona, ki med drugim govori tudi o tem, da morajo na območjih, kjer živita italijanska in madžarska narodna skupnost, podjetja poslovati v slovenskem jeziku in jeziku narodne skupnosti. Obravnavani predlog zakona je bil vložen že leta 2004, vendar je bila vmes podana tudi pobuda na ustavno sodišče za presojo ustavnosti in zakonitosti tega odstavka. Ustavno sodišče je v odločbi ugotovilo, da omenjeni odstavek zakona o varstvu potrošnikov ni v neskladju z ustavo. Tudi vlada Republike Slovenije meni, da je predlog zakona nepotreben in da ne prinaša nobenega napredka glede odprtih vprašanj. Zakonu nasprotuje tudi komisija državnega zbora za narodne skupnosti. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke torej ne vidimo razloga, zakaj bi na predlagani način spreminjali prvi odstavek 2. člena tega zakona. Poleg tega predlagano besedilo tako rekoč ničesar ne rešuje in kar je zelo pomembno, pomeni zmanjševanje varstva pravic avtohtonih narodnih skupnosti. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo podprli sklep odbora za gospodarstvo, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala vam. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru točke glasovanja, pol ure po prekinjeni 21. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 16.40 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OBRAMBI, SKRAJŠANI POSTOPEK. Obveščam vas, da je za skupni čas razprave predvidenih 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Markom Pavliho. V zvezi s tem odbor za obrambo predlaga državnemu zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem besedo najprej predstavniku predlagateljev za dodatno obrazložitev predloga zakona. Dr. Pavliha, izvolite.
Ponovno hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav tudi predstavnikom vlade, kolegicam in kolegom! Na sporedu je Sizif številka 2, namreč, naš predlog za spremembe zakona o obrambi. Zakaj smo se odločili za takšno spremembo? Prvi razlog je, da spremenjene okoliščine nujno privedejo tudi do spremembe predpisov¸, in dejstvo je, da so se okoliščine po koncu hladne vojne na mednarodnem prizorišču korenito spremenile. Povečalo se je število kriznih žarišč, narašča terorizem, kuga 21. stoletja, državljanske vojne in druge oblike nasilja. Naj za dokaz navedem nekaj številk. V zgodovini Združenih narodov je bilo ustanovljenih 59 operacij za ohranjanje miru - ta številka je vključno z letom 2005 - od katerih je bilo le 13 v času vrhunca hladne vojne, preostalih 46 pa po letu 1988. Seveda drži trditev, da je Slovenija soodgovorna za svetovni mir, zlasti po letu 2004, ko je postala članica Evropske unije in Nata. Vendar je Slovenija toliko bolj odgovorna za varnost svojih državljank in državljanov. In zakaj bi to odgovornost o ogrožanju, pa če tudi majhni ogroženosti, prepuščali vladi. Zakaj ne bi vlada te odgovornosti delila s poglavitno vejo oblasti, z državnim zborom, s parlamentom? Že na izredni seji, ki smo ji sklicali v primeru Iraka, smo pozvali vlado, naj razmisli o ustrezni zakonski spremembi, ki bi, mimogrede, tudi odpravila precej verjetno možnost, da bomo v podobnih primerih v opoziciji vedno znova sklicevali izredne seje in tratili, porabljali dragocen čas, ko bi lahko v tem času razpravljali o drugih zakonodajnih pobudah in predlogih in o drugih projektih. Eden od argumentov, ki ga vlada navaja, češ da takšna sprememba ni potrebna in da je šlo tudi v primeru Iraka za podobno odločitev kot na primer v primeru Afganistana, Konga, Darfurja je, naj povem, da je šlo v primeru Afganistana, Konga in tudi Darfurja za mirovne operacije, ki so dobile mandat za resolucijo varnostnega sveta Združenih narodov. V primeru Iraka pa je šlo za precedans, za napad na suvereno državo kljub nasprotovanju varnostnega sveta. Sam sekretar Kofi Anan je takšen napad označil za nelegalen. Šele kasneje se je varnostni svet odločil, ker ni imel druge izbire, da vseeno z veliko muko takšen napad blagoslovi in da naknadno mandat multinacionalnim silam. Vlada je tudi dostikrat pokazala, pa se opravičujem, da bom to na glas rekel kot predlagatelj, da neke prave strategije na tem področju ni. Minister Erjavec, ki ga danes tukaj žal ni med nami, je dostikrat spreminjal svoje stališče: od tega, da nikoli ne bo poslal vojske v Irak, pa do tega, da je takšna misija povsem opravičljiva. Podobno tudi zunanji minister Rupel. Vse to kaže na to, da bi res kazalo razmisliti za podporo našega predloga, čeravno je to nerealno, pa zopet, če lahko rečem v narekovajih "mitološko sizifovsko", kajti vemo, da je potrebna dvotretjinska večina, ampak naj opozorim, da bo dvotretjinska večina potrebna tudi tedaj, ko bo ministrstvo za obrambo oziroma minister predlagal spremembe zakona o obrambi; brez sodelovanja na tako pomembnih nacionalnih vprašanjih ne bo šlo. Vlada v svojem odklonilnem mnenju trdi, da tako rekoč nobena članica Nata ne pozna ureditve, kjer bi o vojaških misijah odločal parlament. To preprosto ne drži. Naj naštejem samo dve državi: Nemčija bi se sicer odločila v primeru Konga, da pošlje vojake in so vojaki seveda temu nasprotovali in še zdaj nasprotujejo. In Španija kot primer najnovejše države, ki je ravno zaradi soodgovornosti poglavitne veje oblasti pristojnost odločanja prenesla na parlament. In ne nazadnje tudi zakonodajno-pravna služba je naš predlog označila kot korekten in sistemsko povsem skladen. Hvala lepa za podporo. Jaz še vedno upam, da boste nasprotovali sklepu matičnega odbora.
Hvala vam, dr. Pavliha. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanec Ivan Jelen bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi. V poslanski skupini DeSUS bomo podprli stališče oziroma sklep odbora za obrambo, da predlagani zakon za nadaljnjo obravnavo ni primeren. Predlagatelji zakona menijo, da bi glede na spremenjenje okoliščine, glede na zaostrovanja nasilja v svetu vlada svojo odgovornost o pošiljanju vojakov v druge države morala deliti tudi z državnim zborom, in sicer je predlagano, da naj bi državni zbor dajal soglasje k odločitvam vlade o napotitvi Slovenske vojske v tuje države. Poslanci DeSUS-a pa tako predlagane ureditev ne moremo podpreti. Sedaj veljavna zakonodaja namreč določa, da vlada s svojimi odločitvami prvenstveno uresničuje obveznosti, ki so bile prevzete s članstvom Organizacije združenih narodov, Evropske unije in pa zveze Nato. Pri izvajanju tega pooblastila vlade pa gre izključno za obveznosti, ki jih prevzamemo v okviru teh mednarodnih organizacij. V poslanski skupini DeSUS tudi menimo, da razlog zaostrovanja nasilja ter hitre spremembe varnostnih razmer v svetu nikakor ne opravičuje ureditev, ki je predlagana, saj je potrebno čim hitrejše ukrepanje vseh članic teh organizacij. Predlagan rešitev pa nikakor ne sledi temu cilju. Dejstvo je, da kljub profesionalnosti pripadnikov Slovenske vojske vsaka misija nosi določeno tveganje, in v poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da vlada sprejema in bo še naprej sprejemala tehtno premišljene odločitve, zavedajoč se njihovih posledic in odgovornosti. Poslanci DeSUS-a menimo, da je sedanja ureditev zakona o obrambi povsem ustrezna podlaga za izvrševanje obveznosti, ki jih ima Slovenija kot članica Nata, Organizacije združenih narodov ter tudi kot članica Evropske unije, zato bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa o neprimernosti predlaganega zakona.
Hvala za predstavitev stališča. Poslanec Robert Hrovat bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo pozorno proučili predlog pobude opozicijskih strank o spremembi zakona o obrambi, na podlagi katerih naj bi državni zbor Republike Slovenije dajal soglasje k odločitvam o napotitvi pripadnikov Slovenske vojske zunaj meja ozemlja Republike Slovenije. Menimo, da tovrstne spremembe zakone ne bi koristile nikomur. Vlada Republike Slovenije, v čigar pristojnosti so tovrstna soglasja, s svojimi odločitvami zelo uspešno uresničuje tiste obveznosti, ki so bile prevzete s tem, ko smo postali članica Organizacija združenih narodov, Evropske unije in pa zveze Nato. Pri odločitvah o napotitvi Slovenske vojske v tujino, pri izvajanju tega pooblastila vlade gre izključno za obveznosti, ki jih prevzemamo v okviru teh mednarodnih organizacij, in je sedanji način odločanja vsekakor najbolj operativen in smiseln. To pa predvsem zaradi hitrih sprememb varnostnih razmer v svetu, ko se s tem tudi povečuje odgovornost navedenih organizacij za ukrepanje, kar posledično zahteva tudi čim hitrejše ukrepanje članic teh organizacij, se pravi tudi Republike Slovenije. Tovrstno ukrepanje je v praksi izvajano že več kot deset let in se je izkazalo za dobro in učinkovito. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ugotavljamo, da opozicija ni navedla nobenih omembe vrednih razlogov za spremembo tovrstne prakse. Ne nazadnje se lahko spomnimo, kako je predvsem za opozicijo negativno v javnosti odmevala njihova zahteva o izredni seji državnega zbora ob napotitvi štirih častnikov naše vojske v misijo Nato "Trening Mission Irak", ko je državni zbor na tej izredni seji z večino glasov odločil, da je bila odločitev vlade povsem na mestu. Vedno več držav tudi spreminja zakonodajo s tega področja v smeri, kot jo imamo mi, kar se izkazuje, da je to v tem trenutku najboljša rešitev, saj je najbolj operativna in strokovna. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke po tehtni obravnavi predloga zakona, predlaganega s strani opozicijskih poslancev, nikakor ne podpira, predvsem zaradi tega, ker je obstoječa ureditev ustrezna in omogoča učinkovito izvrševanje mednarodnih obveznosti, ki jih naša država sprejema v mednarodnih organizacijah, katerih članica je, pri čemer je zagotovljena tudi ustrezna vloga državnega zbora. Sedanja zakonodaja, sprejeta leta 1994, namreč določa, da so odločitve vlade o sodelovanju Slovenske vojske pri izvrševanju obveznosti, prevzetih v mednarodnih organizacijah, le posledica predhodnih ključnih odločitev, ki so bile sprejete v državnem zboru. Obstoječa ureditev zagotavlja tudi sprotno obveščanje državnega zbora o izvrševanju obveznosti, saj državni zbor odloča že v fazi, ko nastajajo obveznosti, torej sklepanje mednarodnih pogodb in podobno. Vlada pa ga obvešča tudi o vseh pomembnejših odločitvah glede sodelovanja pripadnikov Slovenske vojske pri izvrševanju mednarodnih obveznosti. Pravilo se je v vseh preteklih letih obveščalo odbor za zunanjo politiko državnega zbora, v novejšem času pa tudi odbor za obrambo državnega zbora. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da ima državni zbor že sedaj ustrezno veliko vlogo pri sprejemanju tovrstnih odločitev v smislu sprejemanja predhodnih ključnih odločitev, samo operacionalizacijo le-tega pa naj vsekakor izpelje vlada. Zato bomo glasovali proti spremembi in podprli sklep matičnega delovnega telesa.
Hvala, vam. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil dr. Mitja Slavinec. Izvolite.
Lep pozdrav vsem prisotni. Poslanci LDS s prvopodpisanim dr. Marko Pavliho smo v sodelovanju s poslanci SD in na pobudo mlade Liberalne demokracije v parlamentarno proceduro vložili novelo zakona o obrambi, ki se nanaša na pošiljanje slovenskih vojakov v tuje države. Za predlagane spremembe smo se odločili, potem ko je vlada brez širšega konsenza sprejela odločitev o napotitvi vojakov v Irak. Sedanji sistem sicer takšnih odločitvam daje legalnost in pa tudi legitimnosti. Sedanja ureditev, ki velja že 10 let, v tem času pa ni bilo še nobene pobude za spremembo in po tej ureditvi je Slovenska vojska doslej sodelovala v 14-ih misijah, prvi zapleti pa so se začeli pri napotitvi vojakov v Irak. Ta novela pa predstavlja predvsem odgovor na neodgovorno odločitev vlade v primeru Iraka in sum, da bo tudi v prihodnje vlada znala pretehtati vse okoliščine in na tej podlagi sprejeti pravilne odločitve. Njena odločitev v primeru Iraka namreč temelji zgolj na vilenski deklaraciji oziroma na interesih ZDA. Prejšnja vlada namreč tako vključevanje, kot tudi članstva v Natu, nikoli ni želela povezovati z neupravičenim, neutemeljenim in zgrešenim vojaškim posegov v Iraku. Novelo smo predlagali tudi zato, da bi se izognili izrednim sejam, do katerih bi lahko prišlo pri vsaki nadaljnji napotitvi vojakov, kot je v primeru Iraka, v tujino in zato bi bilo prav, da vsaka taka odločitev dobi soglasje poslancev oziroma predstavnikov vseh državljanov in državljank in s tem bo tudi zakonodajna oblast pridobila večjo težo, zato pa bi lahko uporabila druge in primernejše instrumente, kot so izredne seje. Evropska unija se postopoma bolj aktivno vključuje v aktivnosti, povezane z mednarodno varnostjo, tako da Nato načrtuje vse več operacij zunaj lastnega območja, prav tako se je na koncu hladne vojne povečalo tudi število mirovnih operacij OZN. Vse to bo prav gotovo vplivalo oziroma že vpliva na povečano vlogo tudi Republike Slovenije v mirovnih operacijah. Zaradi tega vlada Republike Slovenije načrtuje dodatno povečanje sodelovanja Slovenske vojske v mirovnih operacijah, ki vključujejo tudi nameščanje vojakov Republike Slovenije v tujini, tako v okviru operacij EU, kot na primer Kongo, kot tudi v okviru zveze Nato. Glede na varnostno situacijo v današnjem globalnem svetu, ko število kriznih žarišč vse bolj narašča, je potrebna sprememba zakona, v skladu s katero bi morala vlada Republike Slovenije za takšne odločitve pridobiti soglasje državnega zbora. Najbolj pomembna pridobitev inštituta soglasja državnega zbora pa bo gotovo predhodna razprava, ki bi bila v posameznih primerih sodelovanja v mirovnih operacijah prav gotovo dobrodošla. Slovenija je sicer res odgovorna za svetovni mir, ampak najprej je treba poskrbeti za varnost naših državljanov. Z nepremišljenimi odločitvami so namreč lahko posredno ali pa tudi neposredno ogrožena življenja vojakov, ki bodo sodelovali v misijah, prav tako življenja vseh državljanov Republike Slovenije, ki delujejo na kriznih področjih [[novinarji, humanitarni delavci in drugi v tem kontekstu]] , posredno pa zaradi skrbi za zdravje in življenja vseh državljank in državljanov Republike Slovenije doma in v tujini ne smemo zanemariti niti pomena in nevarnosti morebitnih terorističnih napadov. Predlog je podprt tudi s številnimi podobnimi ureditvami v drugih razvitih zahodnoevropskih državah, kot na primer Nemčija, Norveška, Danska in tako naprej. Na koncu želim samo še povedati, glede na to, da spremembe zakona o obrambi potrebujejo dvotretjinsko večino glasov navzočih poslank in poslancev, je po prepričanju predlagateljev takšno podporo trenutno nerealno pričakovati, vendar opozarjamo, da bo dvotretjinsko večino potrebovala tudi vlada pri predlogu morebitnega njihovega zakona. Zato predlagamo, da sklenemo kompromis, ki ne bo samo v dobro vlade, temveč v dobrobit državljank in državljanov Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala vam. Poslanec Dušan Kumer bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavnik vlade, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialnih demokratov ne podpiramo predloga sklepa matičnega odbora, da novela ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Gre namreč za presenetljivo odločitev, ki nima nikakršnih oprijemljivih in racionalnih argumentov oziroma, se oproščam, ima enega, ki pa je zavajajoč, in ta je v tem, kar je povedal tudi minister na odboru za obrambo, da so se državljani na referendumu odločili, da moramo pošiljati vojake v tujino na vojna žarišča, če se je tako odločil vrh Nata. In vlada je tista, ki so jo ljudje na referendumu zadolžili, da to obvezo izpelje. Tipična izmišljotina, še bolj tipična manipulacija. Kakorkoli stvari interpretiramo, so vprašanja varnosti pri nas doma in na tujem vprašanja našega sodelovanja v boju zoper terorizem, v bitki za stabilizacijo razmer v svetu, v izpolnjevanju obveznosti, ki jih imamo kot članica Nata in Evropske unije na področju varnosti, in podobno. Vendar je pri tem potrebno poudariti, da so ta vprašanja izjemno občutljiva tudi za širšo javnost, ne samo za politiko, ne samo za vlado, ne samo za vladne stranke, torej koalicijo, ampak je zaželeno, da so posledica širšega političnega konsenza, tudi opozicije. Zato je po mnenju poslanske skupine Socialnih demokratov prav, da to funkcijo opravi parlament in ne vlada. Podpisniki tega predloga ne predlagamo ničesar, kar bi prevzemalo kompetence in funkcijo izvršilne veje oblasti, le prepričani smo, da je odločitev pošiljanja vojakov na vojna žarišča eminentno politično vprašanje in zato je prav, da se o njem izreče parlament, način izvršitve pa še vedno ostaja v domeni izvršne veje oblasti. Torej ne gre za nikakršno problematično predlagano rešitev, ki bi omajala status Slovenije kot odgovorne in aktivne članice Nata in Evropske unije, kot večkrat znajo povedati nasprotniki tega predloga. Ne nazadnje ima koalicija zadostno večino v tem parlamentu, ki bo s svojimi glasovi za vladne odločitve poskrbela za to, da bo Slovenija ostala verodostojen in zvest partner v teh asociacijah. Zato je potrebno zavrniti argument vlade, ki pravi, da vlada ne podpira te novele zakona, ker vlada s svojimi odločitvami prvenstveno uresničuje obveznosti, ki so bile prevzete s tem, ko smo postali članica Nata oziroma Evropske unije. Najprej, to obveznost so sprejeli državljani na referendumu in ga je verificiral državni zbor in ne vlada. In drugič, samo članstvo v Natu ne terja sprejemanja vsega, za kar se odloči vrh Nata. Vsaka članica lahko po lastni presoji ocenjuje lastne odločitve v zvezi s sodelovanjem v misijah in napotitvi vojakov na vojna žarišča. Tukaj je suverena pravica, zato pa tudi so rešitve in določitve v različnih članicah različne. So najbolj eminentne članice Nata, ki na primer niso v Iraku, in so nove članice Evropske unije in Nata, ki so v Iraku. Torej, daleč je od resnice trditev, da že samo članstvo v Natu pomeni tudi zavezujoče odločitve. Torej, gre za predlog, ki pomeni, da odločitev vlade preveri in potrdi parlament in se odgovornost razširi. S tem bi se tudi izognili, da bi se ob takšnih primerih poslanci sestajali na izrednih sejah, priznali ali ne, in to ste nekateri danes izrazili tudi v razpravi, dialog in zaključki na takšnih sejah imajo povsem drugačno konotacijo, kot če je to vsebina redne parlamentarne procedure. In ne nazadnje, ker gre za vidik širše varnosti in ne le konkretnih vojakov in materialnih posledic je prav, da je o tem obveščena tudi širša javnost. Še enkrat, odločitev sodelovanja Slovenije v Natu so sprejeli ljudje in posledica te odločitve je fer odnos do teh ljudi. Torej, da se pred njimi ničesar ne skriva, ni nikakršne potrebe tudi za to, ne gre za nikakršno vojno tajno. In prav zaradi tega je odklonilno vztrajanje vlade in koalicije nerazumljivo. Hvala.
Hvala vam. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil poslanec Drago Koren. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Lep pozdrav predstavniku vlade, poslankam in poslancem državnega zbora. Pred sabo imamo danes predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o obrambi, ki ga je v državni zbor vložila skupina poslanec s prvopodpisanim dr. Markom Pavliho. V poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da sprememba zakona ni potrebna. Res je, da so se razmere v svetu v zadnjem obdobju spremenile, da se pojavljajo nova žarišča, nove nevarnosti, da se povečuje nevarnost terorizma. Res pa je tudi, da je Slovenija že dve leti članica Evropske unije in tudi Nata. S tem smo stopili oziroma s tem smo deležni kolektivne varnosti in tudi sami k tej varnosti prispevamo svoj delež. Zavedamo se, da je vsaka misija podvržena možni nesreči, tudi temu, da pride do kakšne nesreče morda, vendar bog ne daj, tudi do človeške žrtve. Mislim, da je bil Irak tisti, ki je spodbudil vlogo tega zakona v državni zbor. Pa vendar moram ob tem reči, ponoviti, da je vsaka misija nevarna, tudi naši vojaki na Kosovu ali v Bosni in Hercegovini so prav tako izpostavljeni veliki nevarnosti. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je in da bo vlada o zadevah pošiljanja naših vojakov na misije v tuje države ravnala preudarno in odgovorno. Prepričani smo, da je sedanja zakonska ureditev povsem primerna, zato bomo podprli sklep odbora, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod podpredsednik, predstavnik vlade! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je učinkovita strategija obrambe in sodelovanje v mirovnim misijah eden od pomembnih elementov državnosti, kar dokazujejo tudi določbe v ustavi. Strinjamo se z mnenjem vlade, ki meni, da je obstoječa ureditev ustrezna in omogoča učinkovito izvrševanje mednarodnih obveznosti, ki jih država sprejema v mednarodnih organizacijah, katerih članica je, pri čemer je po njenem mnenju zagotovljena tudi ustrezna vloga državnega zbora. Mednarodne pogodbe namreč ratificira državni zbor. Slovenija z vključitvijo mednarodne povezave kot članica Evropske unije in kot članica Nata mora kot resna partnerica v zavezništvu za mir svoje obveznosti tudi izpolnjevati. Vključevanje Slovenije v mirovne misije, menimo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, prispeva k zagotavljanju ustvarjanja območja miru in stabilnosti v naši okolici, s čimer se uresničujejo določbe ustave. Odgovornost za pravilno ukrepanje in ravnaje pa mora pri tem nositi vlada Republike Slovenije. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predloga sprememb zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala vam. In stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Lep pozdrav vsem skupaj! Hvala lepa, gospod podpredsednik. Liberalna demokracija Slovenije, ki je vložila predlog tega zakona, ob pomoči Združene liste oziroma Socialnih demokratov, je bila zelo navdušena za vstop Republike Slovenije v organizacijo Nato. Takrat je delala in naredila vse za to, da je Slovenija vstopila v ta klub, kakor kaže pa s figo v žepu. Dejstvo je, da v kolikor smo vstopili v organizacijo Nato, se je treba držati njihovih propozicij, njihovih pogojev in pa tistega, kar obvezuje ta listina o ustanovitvi organizacije Nato. Slovenska nacionalna stranka je ves čas opozarjala na marsikaj tistega, nedorečenega, in ena od teh zadev je tudi ta, ki jo imamo danes pred seboj. Skratka to, da je sedaj naše gospode iz Liberalne demokracije kar naenkrat postalo strah za tisto, kar je bilo pred časom za njih vse zveličavno dobro in odlično. V Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli tega predloga zakon, kajti vlada je tista, ki odloča o pošiljanju in o napotitvi Slovenske vojske v tuje države. Nesporno dejstvo je, da imamo profesionalno vojsko. Skratka, tisti, ki so se odločili, da bodo vojaki, so s svojo odločitvijo sprejeli tudi možnost, da se jim kaj zgodi, kajti gre za profesionalno tveganje. Tudi šofer avtobusa ve, da se mu v prometni nesreči lahko zgodi marsikaj, lahko celo umre in vendar je šofer avtobusa. Tako je tudi vojak - vojak. In če je nekdo vojak, potem mora sprejeti tveganja in mora ubogati ukaz. Ukaz pa daje v tem primeru vlada. Državni zbor Republike Slovenije je že dal dovoljenje vladi, da sprejema take ukaze, takrat ko smo glasovali o tem, ali vstopimo v zvezo Nato ali ne. Mislim, da gre pri tem zakonu v bistvu za nabiranje enih političnih točk, ko bi se Liberalna demokracija zopet rada pokazala kot ne vem kakšni mirotvorci, organizatorji mirovnih inštitutov, mirovnih demonstracij, nošenja plakatov tukaj, levo, desno, gori in pa roza trakcev in zastav okoli rok in okoli glav. Mislim, da je skrajni čas, da se tudi tem gospodom enkrat postavi ogledalo in se jim pove, da včeraj ste govorili drugače, danes govorite drugače. Včeraj ste govorili tako, ker vam je bilo to pogodu in vam je to politično koristilo, danes govorite popolnoma obratno, iz istega razloga, ker se vam zdi, da vam to politično ustreza. Mislim, da so takšni zakoni, kot je ta, pravzaprav popolnoma neproduktivni in gre v bistvu za izgubo časa v državnem zboru in predvsem metanje peska v oči. Je pa po eni strani tudi razumljivo. Veliko gospodov iz Liberalne demokracije nikoli ni služilo vojske, tako da ne le, da ne vedo, kaj je to vojska, mislim, da marsikdo niti ne ve, pri katerem koncu gre krogla pri pištoli ven. Skratka, mislim, da je nesmiselno sploh razpravljati o takih zakonih, in Slovenska nacionalna stranka ga ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala vam. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 21. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 16.40 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O GOZDOVIH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Seznanjam vas, da je tudi pri tej točki predvidenih 40 minut razprave. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jankom Vebrom. V zvezi s tem zakonom odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano predlaga državnemu zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem besedo najprej predstavniku predlagateljev za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Poslanec Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Vsem lep pozdrav! Predlog zakona o dopolnitvi zakona o gozdovih smo vložili predvsem iz razloga, ker želimo zagotoviti več sredstev občinam za vzdrževanje lokalnih cest in poti in zagotoviti več sredstev za vzdrževanje gozdnih cest. Razlog, zaradi katerega smo se za to odločili, je v tem, ker dosedanji zakon o gozdovih predpisuje, da se pristojbine za vzdrževanje gozdnih cest zbirajo v občinskih proračunih, zakon o financiranju občin pa določa, da je to lastni prihodek občin. In občine ne morejo same razpolagati s temi sredstvi, kajti gre vendar za namenski prejemek, ki ga morajo iz primerne porabe namenjati za vzdrževanje gozdnih cest. Zaradi tega so vse tiste občine, ki prejemajo finančno izravnavo, prikrajšane, kajti vlagajo sredstva v gozdne ceste iz lastnih prihodkov, namesto da bi ta sredstva vlagale v vzdrževanje lokalnih cest in poti, za katere so tudi po zakonu odgovorne in pristojne. Rešitev, ki je pred nami, ima seveda tudi finančne posledice, in sicer pristojbin se letno zbere v višini 398 milijonov in 900 tisoč tolarjev, ki pa se mesečno na podlagi akontacij nakazujejo občinam in na koncu leta ministrstvo za finance oceni lastne prihodke, ali so bili v predvideni višini realizirani ali ne. In se potem na koncu proračunskega leta tudi izda sklep vlade, ki potem ustrezno upošteva te podatke. Tako, da ne glede na to, da gre za dodatne finančne obveznosti, ima vlada in ministrstvo za finance že v skladu z zakonom o javnih financah in v skladu z zakonom o financiranju občin zakonsko možnost, da zagotovi dodatna sredstva brez kakršnihkoli dodatnih zakonskih ali ostalih sprememb. Skratka, na koncu proračunskega leta bo vlada lahko ugotovila, koliko finančne izravnave pripada posameznim občinam in koliko lastnih prihodkov je bilo pri tem realiziranih. Zato pričakujemo, da bo ta zakon ne glede na to, da ga odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano na svoji seji ni podprl, vendarle doživel v državnem zboru podporo, kajti ne nazadnje so mu podporo izkazali tako komisija za kmetijstvo-gozdarstvo in prehrano v državnem svetu ter komisija za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in ne nazadnje tudi državni svet je ta zakon podprl. Vsi, ki so podprli ta zakon, se zavedajo zelo velikega problema na področju lokalnih cest in tudi na področju vzdrževanja gozdnih cest, zato so seveda to spremembo podprli. Gre pa še za eno dejstvo, ki se je pokazalo ravno v letošnji zimi. Namreč, zima je bila izjemno dolga, izjemno huda, nastale so zelo velike finančne posledice, tako pri izvajanju zimske službe kot tudi sedaj v tem pomladnem in poletnem času, ko je potrebno odpraviti posledice zime na lokalnih cestah. Občine ugotavljajo, da nimajo dovolj sredstev. Tudi odbor za promet državnega zbora je podal vladi pobudo, da pripravi zakon, s katerim bo zagotovila dodatna sredstva, tako občinam kot tudi upravljavcem državnih cest. Stališče vlade je, da ne bo zagotovila dodatnih sredstev, zato je današnji zakon dodatni argument, da državni zbor podpre to določbo in omogoča vsaj občinam, da deloma ali pa v nekem večjem obsegu sanirajo zelo močno poškodovane lokalne ceste. Torej, ne nazadnje so tudi naravne posledice tiste, ki narekujejo, da državni zbor ta zakon podpre. Hvala.
Hvala vam za dodatno obrazložitev predloga zakona. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanka Maria Pozsonec bo predstavila [[...]]Se odpovedujte. Poslanec Bojan Rugelj bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Predlagatelj, prvopodpisani gospod Janko Veber, s skupino poslank in poslancev je s tem predlogom zakona o dopolnitvi zakona o gozdovih dejansko opozoril na problem financiranja lokalnih skupnosti, ki pa ga v nobenem primeru ni mogoče reševati na takšen način s predlagano spremembo zakona o gozdovih. Na to nesistemskost je opozorila tudi zakonodajna služba. Da se vlada Janeza Janše zaveda problema financiranja lokalnih skupnosti, je bilo nedvoumno dokazano že s tem, da se je primerna poraba občin povečala za 10% v letu 2005 v primerjavi z letom 2004, nato pa še dodatno za 3,8% v letu 2006, kar predstavlja prvi otipljivi premik na področju financiranja lokalnih skupnosti v zgodovini lokalne samouprave v samostojni Sloveniji, in to od 1.1.1995 naprej. Zato v poslanski skupini SDS, Slovenski demokratski strani, takšnega parcialnega načina reševanja problematike gozdnih cest ne podpiramo, še posebej zato, ker smo mnenja, da bi bilo potrebno financiranje urediti tudi v smislu, da bi več prispevali za te ceste tisti, ki jih dejansko tudi največ uporabljajo. Ker je potrebno reševati problem celovito, poslanska skupina predlagane spremembe zakona ne podpira. Hvala lepa.
Hvala vam. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije bo predstavil mag. Borut Sajovic. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Kolegice in kolegi. V poslanskem klubu LDS predloga matičnega delovnega telesa ne podpiramo, saj smo mnenja, da je kvalitetno in zadostno vzdrževanje gozdnih cest za Slovenijo kot eno najbolj gozdnatih gozdnih evropskih držav izredno pomembno. Še večji pomen pa ima to pri razvoju podeželja, zlasti pa v številnih majhnih slovenskih občinah, da o pozitivnih učinkih dobrih cest na turizem, šport in rekreacijo ne govorim. Veseli smo, da je bil problem na seji odbora spoznan kot resen in potreben rešitve, zato se nam zdi dokaj čudno, da se ga zopet prelaga na neke druge, boljše čase, mogoče je vzrok temu, da se ga zavrača, tudi neprimeren oziroma nepravi predlagatelj, kar se v zadnjem času v tem državnem zboru pogosto dogaja. Pritrjujemo pa podpori tudi nekaterih slovenskih občin in pa komisiji državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter podpori Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije, da je problem potreben rešitve. Novela občinam zagotavlja dodatna potrebna proračunska sredstva za najnujnejšo sanacijo gozdnih cest, ki je posebej tipična in izrazita v letošnjem letu, ko nas pestijo posledice še zdaj hude zime. Na drugi strani pa opozarjamo tudi na to, da bi morale biti občine avtonomne pri razporejanju svojih prihodkov, kar bi seveda ta zakon odslej naprej omogočal. Do sedaj pa ni taka praksa. Na pa, da so, recimo, pri reševanju problema gozdnih cest na eni strani ujetniki nekega marsikdaj tudi prisiljenega sodelovanja z ministrstvom za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter zavodom za gozdove. Kajti občina dodatna sredstva za namen obnove cest pridobi šele takrat, kadar sama iz svojega proračuna nameni vsa sredstva, ki so jih bila nakazan v ta namen. V poslanskem klubu LDS se tudi ne strinjamo z vlado, ki zakon zavrača z razlogom novonastalih finančnih posledic. Mnenja smo, da če je nekaj potrebno popraviti, da se ne dela še več škode, je pač treba to storiti takoj in take gozdne ceste, kot so, so brez dvoma potrebna popravila, saj se bomo po teh slabih cestah v večini primero davkoplačevalci vozili s svojimi avtomobili, ne pa z dragimi osemkolesnimi oklepniki, ki bodo bistveno bolj spraznili proračun kot gozdne ceste. Hvala lepa.
Hvala vam. Stališče poslanskega kluba Socialnih demokratov bo predstavil Janko Veber.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Socialnih demokratov bi pri predlogu zakona o dopolnitvi zakona o gozdovih radi opozorili še na nekatera zelo pomembna dejstva, ki lahko razsvetlijo samo vsebino in vplivajo tudi na odločitev poslank in poslancev pri odločanju o tem, ali bo ta zakon dobil podporo v državnem zboru ali ne. Eden od argumentov, ki ga zagotovo moramo upoštevati pri tem, ko se pogovarjamo predvsem o finančnih posledicah, je v tem, da ima Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije dobiček pri svojem poslovanju prek 500 milijonov tolarjev. Ta dobiček je v veliki meri ustvarjen ravno s koncesijami v državnih gozdovih in bi ga tudi sklad moral nakazovati v državni proračun, torej ima vlada na razpolago vir, s katerim lahko v celoti pokrije obveznosti, ki nastajajo zaradi tega zakona. Po drugi strani ugotavljamo, da je bilo v dosedanji zakonodajni praksi sprejetih že kar nekaj zakonov, ki so omogočali, da se določeni prihodki ne upoštevajo kot lastni prihodki občin in naj naštejem samo nekatere. Gre za posebno takso za uporabo igralnih avtomatov zunaj igralnic in za odškodnino zaradi spremembe kmetijskega zemljišča in gozdov - ta dva sta ukinjena - ter za koncesijsko dajatev od prirejanja posebnih iger na srečo in turistične takse. Obe dajatvi se ne upoštevata kot lastni prihodek občin in imajo vse tiste občine, kjer se ustvarja turistična taksa, zaradi tega več sredstev na razpolago za razvoj svojega okolja. Vse tiste občine, ki imajo veliko gozdov, veliko gozdnih cest imajo seveda zelo veliko finančno obveznost v lastnih prihodkih in so za to prikrajšane zato, da lahko izvajajo svoj razvoj. Rešitev, ki ne bi vplivala na to, da se takšnim občinam zagotovi dodatna sredstva za razvoj, je zapisana tudi v zakonu o varstvu okolja. Tudi ta zakona o varstvu okolje je izjema in ima podobno vsebino kot zakon o gozdovih, ki ga danes predlagamo. Namreč, v 49. členu zakona o varstvu okolja piše v šestem odstavku, da vlada lahko določi, da se del plačila za koncesijo, ki pripada državi, ne upošteva pri izračunu lastnih prihodkov občin po predpisih o financiranju občin, torej vlada ima še danes na podlagi njenega lastnega predloga v zakonu o varstvu okolja predviden popolnoma enak mehanizem za zagotavljanje dodatnih sredstev občinam, kot jih predlagamo tudi skupina poslancev, ki smo vložili ta zakon o gozdovih. Ne gre za nobeno odstopanje od zakonodajne prakse, prej gre za potrjevanje pravila, kako je potrebno takšne probleme financiranja občin reševati in seveda lahko v celoti zavrnemo trditve, da se čakanje na celotne rešitve pač ne obnesejo in da je potrebno nekatere stvari reševati hitreje in učinkoviteje s takšnimi predlogi, kot so danes tukaj. Tako da, če ne drugega tudi od vlade pričakujem, da bo čim prej sprejela podzakonske predpise, ki bodo omogočale občinam črpanje sredstev, in sicer dela plačila za koncesijo, ki pripada občini, in da se seveda v tej koncesiji ta sredstva ne upoštevajo v lastnih sredstvih. V teh primerih želimo samo podkrepiti rešitev, ki je zapisana tudi v zakonu o gozdovih, in pričakujemo seveda, da bodo tudi ostale svetniške oziroma poslanske skupine prisluhnile tem argumentom in ta zakon podprli, kajti gre za utečeno zakonodajno prakso, predvsem pa gre za možnost takojšnje pomoči občinam, da sanirajo lokalne ceste in jih tudi primerno vzdržujejo. Hvala.
Hvala. Stališče Nove Slovenije bo predstavil kolega Sok. Dovolite. Javljeno nam je bilo, da bo to naredil Martin Mikolič, jaz vas prosim, da se drugič uskladite. Izvolite.
Hvala lepa, za besedo. Spoštovani predsedujoči. Torej na tem listu, ki smo ga dobili, sem jaz zapisan tako, da ne vem, naj še jaz v imenu Nove Slovenije bolj za magnetogram kot kaj drugo povem, da mi ne bomo podprli tega zakona, se pravi, podpiramo sklep matičnega odbora, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Sicer pa razumemo, da je namen predlagatelja, ki predlaga, da bi se pristojbine za gozdne ceste izločile iz izračuna primerne porabe in bi tako občine prejele večjo finančno izravnavo in to večjo finančno izravnavo uporabile za sanacijo lokalnih cest, da je razmišljanje dobro, vendar ta rešitev ne spada v zakon o gozdovih. Zakon o gozdovih namreč ne govori o cestah, ampak o drugih zadevah. To spada v zakon o financiranju lokalne samouprave, in če bomo spreminjali zakon o financiranju lokalne samouprave, potem bo možno to idejo in to zamisel ponoviti, s tem da bo morala biti bolj kompleksno zastavljena. Kajti, če ima neka občina veliko gozdov, s tem nima nič več cest kot, recimo, neka druga občina, ki pa nima toliko gozdov. Se pravi, cestna problematika pa je za lokalno samoupravo za večino podeželskih občin ena od temeljnih vprašanj in pa ključnih problemov, tako da bo treba to zadevo razčistiti z več zornih kotov. Naj pa ob tej priliki povem še to, da bo verjetno za samo financiranje gozdnih cest treba videti, ali ni možno tukaj pridobiti še kakšnega drugega vira, v Novi Sloveniji mislimo na vir od prodaje lesa. Računsko sodišče je namreč v poročilo o Skladu kmetijskih zemljišč za leto 2003 in 2004 zapisalo in ugotovilo, da so bile koncesijske pogodbe, ki jih je vlada oziroma ministrstvo za kmetijsko podpisalo s koncesionarji v letih 1998 in 1999, zapisane in podpisane na takšen način, da danes lahko gozdna gospodarstva, ki so delniške družbe, prodajajo lesne asortimente mimo javne dražbe, se pravi, neposredno. In računsko sodišče ugotavlja, da skozi to prihaja do oškodovanja državnega premoženja. Zakaj je bivša vladna koalicija dovolila sklepanje takšnih pogodb, je drugo vprašanje. Treba bo videti, ali ni možno koncesijske dajatve, ki trenutno predstavlja za proračun Republike Slovenije tam nekje okrog 400 milijonov slovenskih tolarjev, kar je pri skoraj enem milijonu kubikov prodanega lesa izredno malo, ali ni možno takšne koncesijske povečati in potem tudi ta večja sredstva nameniti za namen, za katerega je predlagatelj predlagal ta zakon s samo dvema členoma in s tem hotel opozoriti na problem sanacije lokalnih cest. Torej, čas za to razpravo bo še v prihodnosti, danes pa, kot sem že uvodoma povedal, v Novi Sloveniji ne podpiramo tega zakona ali drugače povedano, podprli bomo sklep matičnega delovnega telesa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala vam. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke naj bi predstavil [[...]]Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. S predlogom tega zakona, zakon o dopolnitvi zakona o gozdovih, želi predlagatelj doseči, da se pristojbina za vzdrževanje gozdnih cest ne bi upoštevala pri izračunu lastnih dohodkov občin po predpisih o financiranju občin ter da se pristojbine v proračunu občin izkažejo kot namenski prejemek. Prvi in drugi odstavek 49. člena zakona o gozdovih določa, da lastniki gozdov plačujejo pristojbino za vzdrževanje gozdnih cest ter da je pristojbina prihodek proračuna lokalne skupnosti. Namenskost porabe sredstev se dodatno opredeli s tripartitno pogodbo, ki jo za vzdrževanje gozdnih cest vsako leto sklenejo občine, ministrstvo za kmetijstvo in pa zavod za gozdove. 22. člen zakona o financiranju občin pa določa, da se prihodki občine za financiranje porabe, da so prihodki tudi pristojbine. Lastniki gozdov za vzdrževanje gozdnih cest zberejo na leto kot pristojbine okoli 490 milijonov SIT, država pa k temu letno prispeva še dodatno okoli 260 milijonov SIT, kar pomeni, da je za vzdrževanje cca. 12 tisoč 600 kilometrov gozdnih cest, skupaj namenjeno le 750 milijonov, kar predstavlja slabih 60 tisoč za kilometer gozdne ceste. S temi sredstvi pa prav gotovo ni mogoče ustrezno krpati oziroma vzdrževati gozdnih cest. Zaradi navedenega bi bilo potrebno iz različnih virov zagotoviti večjo oziroma dodatno več sredstev za vzdrževanje gozdnih cest, kajti ne služijo samo za gospodarjenje z gozdovi, temveč služijo v veliko primerih tudi drugim potrebam, kot so dostop do kmetij, potrebam za razvoj turizma in rekreacija ter tako dodatno prispeva k razvoju podeželja. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pa menimo, da kljub navedenemu se s predmetnostjo tega zakona ne more doseči namen, ki ga predlagatelj želi s svojim predlogom doseči. Po našem mnenju je za dosego predlaganega namena nujno potrebno vstopiti v spremembo 22. člena zakona o financiranju občin. Na ta način bi lahko občina pridobila nekoliko več sredstev, vendar bi to pomenilo seveda tudi večjo obremenitev za proračun Republike Slovenije, do tega pa se mora nekako opredeliti z namenskim ciljem vlada. Iz tega naslova poslanska skupina Slovenske ljudske stranke predloga zakona ne podpira oziroma bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa. Hvala lepa.
Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil poslanec Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! S to novelo zakona o gozdovih bi občinam zagotovili dodatna proračunska sredstva za najnujnejšo sanacijo poškodovanih gozdnih cest. Pa vendar, kot je razumeti iz razprave, zakon ne bo imel zadostne podpore v državnem zboru. Vsi bi seveda pritrdili temu, radi tudi iz strank, ki so v bistvu zelo blizu tem krajem, kjer živijo ti ljudje v prizadetih okoljih, nihče pa ne bi podprl dobrega predloga. To je zame resnično nerazumljivo. Seveda v Slovenski nacionalni stranki temu predlogu ne bomo nasprotovali. Predlagatelj želi z novelo doseči, da je občina pri razporejanju svojih prihodkov avtonomna, kar je prav; da jih lahko nameni za določeno porabo in odpravi nedorečenost ter dejansko škodo, ki jo povzročajo zime na gozdnih poteh, kar tudi ocenjujemo, da je prav. Nihče pa danes ni poudaril tega, kar je tudi pomembno, da so gozdovi tudi v lasti Cerkve, vedno več jih. Ja, koliko pa Cerkev da za vzdrževanje teh cest? Ali je mogoče znan podatek, koliko denarja, ki ga manjka, je pripravljena prispevati Cerkev? 400 milijonov se zbere od pristojbin, nekaj primakne država. 790 milijonov, po naših izračunih, je znatno premalo, da bi lahko kvalitetno vzdrževali te gozdne poti. In ko govorimo o tem, da bi lahko neko stvar vendarle premaknili z mrtve točke, naletimo na to, da vlada ne želi dati denarja za obnovo gozdnih poti, ker se ji zdi škoda dati ta denar, in pravi, da to ni pomembno tudi ne za razvoj gozdarsko-lesarske industrije in za turistično dejavnost - skratka, po ustaljeni navadi, pripravlja svoj predlog, ki bo seveda celovito rešil to problematiko. Zanimivo je tudi dejstvo, da je na matičnem delovnem telesu že predsednik sam pred vsako resno debato hotel prekiniti vse diskusije o tem in vsiliti izglasovanje negativnega sklepa. Seveda, občine potrebujejo več denarja, večja sredstva za vzdrževanje lokalnih in gozdnih poti, zato v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo predlog predlagateljev kot pozitivnega in mu ne nameravamo nasprotovati. Hvala lepa.
Hvala vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 21. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 16.40 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POKOJNINSKEM IN INVALIDSKEM ZAVAROVANJU, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predviden čas za razpravo je 45 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavnici vlade za dodatno obrazložitev. Izvolite, prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci! Sprememba zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je nujna in zahteva sprejem po skrajšanem postopku, saj je rok za implementacijo direktive evropskega parlamenta potekel že 23. septembra 2005. V slovensko zakonodajo je večina zahtev direktive že prenesenih z veljavnimi zakonskimi predpisi, ki urejajo pokojninsko in invalidsko zavarovanje, zavarovalništvo in investicijske sklade ter družbe za upravljanje. S to spremembo zakona se v slovenski pravni red prenašajo le še tisti deli direktive, ki z dosedanjo zakonodajo še niso bili urejeni, na način, kot ga določa ta direktiva. Glavni namen direktive je okrepiti notranji trg na področju finančnih storitev in tudi zagotoviti učinkovit nadzor nad posameznimi izvajalci poklicnega pokojninskega zavarovanja. V skladu s temi nameni so glavni cilji sprememb zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju: prvič, zagotoviti večjo obveščenost članov v zvezi z informacijami o njihovem zavarovanju; drugič, z natančnimi določbami o vsebini izjave o naložbeni politiki zagotoviti primerne investicijske odločitve izvajalcev, ki so ustrezno nadzorovane s strani nadzornega organa; in tretjič, omogočiti čezmejno delovanje izvajalcev pokojninskih načrtov iz posameznih držav članic. S spremembami zakona se z namenom zasledovanja teh ciljev predlaga natančnejšo ureditev naložbene politike, ki bo omogočila enoten in večji nadzor nad upravljanjem sredstev iz pokojninskih načrtov ter povečala varnost in preglednost poslovanja s temi sredstvi. Največja novost, ki jo prinaša predlog zakona, je zagotovo ureditev čezmejnega sodelovanja oziroma delovanja izvajalcev pokojninskih načrtov iz posameznih držav članic, kar pomeni, da ima vsak izvajalec dodatnega pokojninskega zavarovanja, ki v matični državi že izvaja vsaj en pokojninski načrt dodatnega pokojninskega zavarovanja, pravico izvajati pokojninski načrt kolektivnega zavarovanja v katerikoli drugi državi članic brez postavitve podružnice. Izvajalci se pri vzpostavitvi pokojninskega načrta v drugi članici države zavezani, da v celoti upoštevajo določila delovne in socialne zakonodaje države gostiteljice, to je države članice, v kateri se pokojninski načrt izvaja. Novosti, ki jih prinaša predlog novele zakona so tako v korist zavarovancem kot tudi izvajalcem pokojninskih načrtov. Zavarovancem se zagotavlja redna in vsebinsko obsežnejša obveščenost v zvezi z njihovim zavarovanjem in prihranjenimi sredstvi, nad katerimi se izvaja stalen nadzor. Na drugi strani pa predlog novele zakona izvajalcem pokojninskih načrtov odpira pomembno pot na tuje trge, kar prinaša možnost pridobivanja novih klientov in izkušenj, obenem pa je možno tudi delovanje tujih izvajalcev pri nas, kar bo vsekakor izziv in zdrava konkurenca. V času nastajanja predloga zakona so bili opravljeni številni razgovori in usklajevanja, usklajen pa je bil tudi z ekonomsko-socialnim svetom. Hvala.
Hvala, vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za delo, družino in socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Stanislava Brenčiča, da poda poročilo.
Hvala lepa, za besedo. Lep pozdrav gospe državni sekretarki z ministrstva za delo kot resorno ministrstvo za predmetnost tega predloga zakona. Matično delovno telo, to je odbor državnega zbora za delo, družino in socialne zadeve in invalide je predmetni zakon obravnaval na 6. redni seji 7.6.2006. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja z ministrom mag. Drobničem na načelu, generalno sekretarko v ministrstvu ter direktorjem direktorata za področje delovnih razmerjih. Odbor je bil seznanjen s pisnim mnenjem zakonodajno-pravna službe, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom, in ta je tudi k nekaj členom podala konkretne pripombe. Člani odbora smo bili seznanjeni tudi s pisnim mnenjem komisije državnega sveta za družbene dejavnosti, iz katerega izhaja, da predlog zakona podpira. V poslovniškem roku k predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev. Člani in članice odbora smo se seznanili z uvodnim namenom zakona, tako kot smo maloprej tudi na plenumu slišali, zato tega ne bom ponavljal. Kakšne posebne razprave glede na tehničnost narave tega zakona na odboru ni bilo, v okviru razprave pa se je predvsem zastavilo vprašanje, katera agencija bo tista, ki bo opravljala zavarovalni nadzor nad dodatnim pokojninskim zavarovanjem. Nekako ni bilo mogoče na to vprašanje kaj posebno določno odgovoriti. Odbor je sprejel glede na zakonodajno-pravno mnenje tudi nekaj amandmajev kot svoje amandmaje, in sicer k 1., 4., 6., 7., 8. in 16. členu in tako je tudi predlog zakona s temi spremembami dopolnjen. Hvala lepa.
Hvala vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanec Bojan Rugelj bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala predsedujoči. Lep pozdrav vsem, ki poslušate. Ni nas veliko tukaj notri, ampak za magnetogram, tako kot je moj predhodnik rekel, pa bo. Novela zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju v slovenski pravni red prenaša zahteve direktive 2003/41 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. junija 2003 o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje v delu, ki se nanaša na obveščanje zavarovancem, izjavo o naložbeni politiki, lastnem kapitalu izvajalcev, načelih naložbene politike in čezmejne dejavnosti izvajalcev v okviru Evropske unije. V Slovenski demokratski stranki zato pozdravljamo in podpiramo to natančnejšo ureditev naložbene politike, saj se želi z novelo zakona zagotoviti večji nadzor nad upravljanjem sredstev iz posameznih pokojninskih načrtov ter s tem povečati preglednost in varnost poslovanja s temi sredstvi. S predlagano rešitvijo bodo izvajalci poleg sedanjega obveščanja zavarovanca letno obveščali o stanju posameznega pokojninskega sklada, ciljni višini pričakovane starostne pokojnine in vseh bistvenih spremembah določil pokojninskega načrta. Prav je, da se poveča informativnost, saj se zaradi mnogih sprememb na področju pokojninskega in invalidskega zavarovanja, posebej med tistimi, ki počasi razmišljajo o upokojitvi, širi nejevolja zaradi mnogih nejasnosti. Druga pomembnejša sprememba se nanaša na razširjanje obsega izvajalcev pokojninskega načrta, ki omogoča slovenskim izvajalcem izvajanje dejavnosti dodatnega pokojninskega zavarovanja v drugi državi članici Evropske unije. Izvajalci iz drugih držav članic Evropske unije, ki izvajajo v matični državi članici vsaj en pokojninski načrt dodatnega pokojninskega zavarovanja, imajo pravico opravljati posle s kolektivnega dodatnega pokojninskega zavarovanja tudi na ozemlju Republike Slovenije, vendar s to varovalko, da morajo pri vzpostavitev pokojninskega načrta upoštevati določbe zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, poleg tega pa mora pokojninski načrt odobriti minister, pristojen za delo. V Slovenski demokratski stranki pozdravljamo tudi rešitev, da se morajo pri upravljanju pokojninskega načrta upoštevati določbe o zajamčeni donosnosti, prenosov sredstev, pravicah iz prostovoljnega dodatnega zavarovanja, dolžnosti obveščanja zavarovancev in omejitvah naložb, ki v skladu s tem zakonom veljajo tudi za izvajalce iz drugih država članic. V Slovenski demokratski stranki prav tako pozdravljamo največje dopustne izpostavljenosti po vrstah naložb ter do posameznih in določenih oseb natančnejšo določitev ločitve premoženja pokojninskega sklada ter ločitve naložb v vrednostne papirje. Naj zaključim. Novela zakona je v skladu z direktivo o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje, zato bomo v Slovenski demokratski stranki zaradi vseh pozitivnih sprememb, ki jih le-ta prinaša, podprli novelo tega zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Hvala lepa za pozornost.
Hvala vam za podajo stališča. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije bo predstavil Milan M. Cvikl. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Predstavnica vlade, poslanke in poslanci! V poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo podprli zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju zato, ker gre pravzaprav za vnos direktive, o kateri se je Slovenija usklajevala v času vstopanja v EU in za katere je znano, da bi že morala biti vnešena v slovenski pravni red do septembra lani. Pomembno je, da pravzaprav ta direktiva na področju predvsem dodatnega prostovoljnega zavarovanja vendarle širi trg, širi trg tako za izvajalce pokojninskih načrtov, ki to delajo v Sloveniji v druge države EU, kot širi trg oziroma omogoča drugih izvajalcev iz držav članic, in sicer tistim, ki imajo v matični državi članici vsaj en pokojninski načrt dodatnega pokojninskega zavarovanja, da imajo pravico opravljati posle sedaj tudi v Sloveniji. S tem se bo na področju dodatnega pokojninskega zavarovanja nedvomno povečala konkurenca. Ta konkurenca bi morala voditi v to, da bi državljani Republike Slovenije in državljanke Republike Slovenije bili v večji meri na eni strani pravilneje in ustrezneje obveščeni, hkrati pa imeli več možnosti, zbire med posameznimi pokojninskimi načrti. Zato nas preseneča, da je vlada morala dobiti kar dva opomina iz EU, da bi vendarle po skrajšanem postopku predlagala spremembo tega zakona. Mi mislimo, da je to slaba praksa, slaba praksa zato, ker na eni strani ne izkoristimo tistega kar evropske direktive omogočajo, to pa je pravočasna uveljavitev določen zakonodaje na evropski ravni v domači pravni red in slaba praksa zato, ker potem v državnem zboru po skrajšanem postopku, brez tega, da bi lahko opravili širšo razpravo tudi z zainteresiranimi bodisi izvajalci ali pa drugimi partnerji, to tudi sprejemamo. Zanimivo je, da gospod minister za delo, družino in socialne zadeve razlaga v aprilu letošnjega leta, da je zamudno usklajevanje na ekonomsko-socialnem svetu, da je zamudno usklajevanje s službo vlade za zakonodajo. Občutek imam, da se je vlada dlje časa usklajevala znotraj sebe, kot pa je tekel postopek v samem državnem zboru. Zato bi ob zaključku te predstavitve stališč poslanskega kluba povedal, zakon bomo podprli, prosimo pa vlado Republike Slovenije, da pri zakonodajnem postopku v polni meri upošteva suverenost državnega zbora in omogoča, da tako pomembne zadeve, zadeve, ki se tičijo vseh državljanov in državljank, vendarle obravnavamo po rednem postopku, kar bi vlada lahko naredila, če bi ustrezneje načrtovala svoje delo. Ne pa, da smo na nek način v državnem zboru skoraj prisiljeni po skrajšanem postopku sprejemati zakonodajo zato, ker se je vlada dolgo časa usklajevala znotraj sebe ali z nekaterimi manj pomembnimi, seveda tudi pomembnimi partnerji, kot je to na koncu koncev državni zbor. Hvala lepa.
Hvala vam. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil poslanec Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je neke vrste tehnični zakon. Namenjen je implementaciji nekaterih evropskih direktiv v slovenski pravni red, posega predvsem na področje dodatnega pokojninskega zavarovanja, ki smo ga uvedli s pokojninsko reformo leta 1999. Namen tega zavarovanja je spodbuditi dodatno varčevanje zaposlenih za zagotovitev zadostnih prihodkov v starosti. Zaradi slabih demografskih trendov v naši državi namreč pokojnine iz tako imenovanega prvega stebra večjemu delu mlajših zaposlenih čez nekaj deset let verjetno ne bodo zagotavljale ustrezne socialne varnosti. Zato je dodatno pokojninsko zavarovanje in vse možnosti, ki jih širi, izjemno pomembno in prav je, ker je tako, da poudarimo rezultat, ki je bil dosežen v prejšnjem mandatu, tudi ob izdatni pomoči vlade in takratnega dr. Rada Bohinca, da se je doseglo, da je pomemben del sredstev, ki so bila namenjena za povišanje plač, javna uprava bila pripravljena dati za dodatno pokojninsko zavarovanje in da smo pravzaprav sedaj vsi funkcionarji in vsi, ki smo zaposleni v javnem sektorju, dodatno pokojninsko zavarovani in tisti, ki imajo manj delovne dobe, bodo preko tega dobili kar pomemben delež dodatne pokojnine. Predlagani zakon prinaša na področju dodatnega pokojninskega zavarovanja neke novosti. V prvi vrsti gre za liberalizacijo na trgu ponudnikov dodatnih zavarovanj, saj bodo po novem ta zavarovanja v Sloveniji lahko ponujali tudi izvajalci iz drugih držav, kar je pozitivno. Po drugi strani pa bo tudi Slovenskim izvajalcem dodatnega pokojninskega zavarovanja omogočeno, da na enak način ponujajo storitve dodatnega pokojninskega zavarovanja v drugih članicah Evropske unije. Z vidika zavarovancev ob povečanju števila in s tem konkurence ponudnikov je najpomembnejša novost dolžnost izvajalca, da jih obvešča o stanju posameznega pokojninskega sklada, ciljni višini pričakovane starostne pokojnine in vseh bistvenih spremembah določil pokojninskega načrta. Ker večja obveščenost pomeni tudi večjo varnost, v poslanski skupini Socialnih demokratov to spremembo zakona podpiramo. Poudarjamo pa tudi mi, da bi lahko ta zakon že bil sprejet, da so spremenjene direktive že dalj časa prisotne in bi tudi ob prejšnjih spremembah in dopolnitvah zakona lahko bile vključene v zakon ter da je slaba praksa te vlade, da zahteva nagle spremembe, čeprav tudi vsebinsko manj pomembne, po skrajšanih in nujnih postopkih z izključno lastno krivdo, ker pravočasno ne predlaga, da bi se zakoni sprejeli. S to opombo bomo poslanke in poslanci Socialnih demokratov predlagano novelo podprli, saj gre za zakon, ki izhaja ne le iz obvez našega članstva v Evropski uniji, temveč prinaša izboljšave na področju konkurence ponudnikov dodatnih pokojninskih zavarovanj, večjo obveščenost zavarovancev in s tem tudi večjo možnost dodatnega pokojninskega zavarovanja za vse naše državljanke in državljane. Hvala.
Hvala. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil Martin Mikolič. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Še enkrat lepo pozdravljeni! Sprememba zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju pomeni predvsem implementacijo direktive številka 2003/41 Evropskega parlamenta in Sveta o dejavnosti in nadzoru institucij za poklicno in pokojninsko zavarovanje v naš pravni red. Glavni namen omenjene direktive je okrepiti notranji trg na področju finančnih storitev in predvsem zagotoviti učinkovit nadzor nad posameznimi izvajalci poklicnega in pokojninskega zavarovanja. Zaradi tega se predlaga natančnejša ureditev naložbene politike in zagotavljanje večjega nadzora nad upravljanjem sredstev iz posameznih pokojninskih načrtov in povečanje preglednosti ter varnosti poslovanja s temi sredstvi. Obenem se zagotavlja večja obveščenost zavarovancev, kajti sistem deluje tudi preko meja in postavlja določeno obveznost matični državi. Izvajalec iz druge države članice sme začeti opravljati posle, ko prejme obvestilo nadzornega organa matične države članice o veljavni zakonodaji s področja dodatnega pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ki velja na območju Republike Slovenije. Izjemoma sme izvajalec začeti opravljati posle, če mu nadzorni organ matične države članice tega ni izrecno prepovedal, niti mu ni poslal obvestila iz prejšnjega stavka v petih mesecih po tem, ko je bila dana zahteva za izdajo dovoljenja. V naši poslanski skupini smo pričakovali, da se bo skupaj s temi dopolnitvami reševalo tudi problematiko upokojencev, slovenskih državljanov, ki so bili zaposleni v sosednjih državah. Žal nam je, ker nekatere stranke koalicije niso sprejele predlogov, ki jih je za rešitev te problematike pripravila vlada. Res se lahko danes kot poslanec iz območja, na katerem životari največ teh ljudi, upravičeno vprašam, ali ne bi bilo bolje, bolj umestno sprejeti kompromis, ki ga je vlada predlagala. Prvič po desetletju agonije je ta vlada oziroma ministrstvo predlagalo predlog, ki bi ublažil razlike med upokojenci, ki so bili zaposleni v Republiki Hrvaški, in slovenskimi upokojenci. Pa se, spoštovane kolegice in kolegi, sedaj vsi skupaj vprašamo, kaj bo tem ljudem koristila rešitev, če jo bomo še usklajevali kar nekaj let, pa kljub temu, da bo potem ta rešitev najbolj ugodna ali pa najbolj idealna za te ljudi, če pa vemo, da je leta 1995 teh ljudi bilo 5.000. Sedaj jih je še samo nekaj nad 1000, ostali pa na žalost niso več med nami. Hvala za pozornost.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, poslanec Stanislav Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je neke vrste tehnična uskladitev obstoječega zakona v segmentu dodatnega pokojninskega zavarovanja oziroma v delu, ki je v naš pokojninski sistem vključen kot naložbeni steber z direktivo Evropske unije. Prvenstvena sprememba se nanaša na nadzor nad posameznimi izvajalci v smislu obveščanja zavarovancev o naložbeni politiki izvajanja pokojninskega načrta. Poleg tega pa se s to novelo zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju tudi v skladu z lizbonsko strategijo in evropsko direktivo ureja čezmejno delovanje izvajalcev pokojninskih načrtov, dodatnega pokojninskega zavarovanja v katerikoli od članic Evropske unije, kar mi pozdravljamo in je vsekakor dobro. To bo gotovo pomenilo večjo konkurenco oziroma konkurenco v ponudbi in posredno temu tudi porast naložbenega dela pokojninskega varčevanja v našem sistemu. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo predlog zakona podprla. Ob tem pa pričakujemo, da bo vlada Republike Slovenije nekatere nujne posege v pokojninsko-invalidski zakon, ki so bili izhodiščno tudi predmet tega predloga zakona, izvedla z novim predlogom sprememb zakona čim prej. Pri tem mislim predvsem na vprašanja, ki so povezana s slovenskimi državljani, ki prejemajo pokojnine v republikah, v državah oziroma državah nekdanjih republik SFRJ. In ob tem želim reči to, kar je predhodnik načel. Res je, da je Slovenska ljudska stranka kot koalicijski partner nasprotovala rešitvi, ki jo je vlada prinesla oziroma ministrstvo, ki pa je diskriminatorna do teh državljanov. In mi vso odgovornost prevzemamo tudi, če se tokrat to še ni rešilo, ampak pošteno povemo, prav je, da se ni rešilo, to so enakopravni državljani Republike Slovenije, ki plačujejo davke kot sleherni državljan, in so upravičeni do povsem enake obravnave javnih sredstev iz proračuna Republike Slovenije, ki niso predmet osnovnih elementov pokojninskega sistema. In na tem bomo vztrajali tudi ob noveli, ki jo pričakujemo čim prej. Hvala lepa.
Hvala. Sledi še stališče poslanske skupine DeSUS. Poslanec Ivan Jelen, izvolite.
Hvala. Spoštovani! V poslanski skupini DeSUS podpiramo predlog zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju kot tudi amandmaje odbora za delo, družino in socialne zadeve, ker smo prepričani, da navedeni predlog na ustrezen način udejanja evropsko direktivo. Vse te pozitivne zadeve narekujejo sprejemljivost glede širitve trga. S takšnim dejanjem se bo povečala konkurenčnost na trgu pokojninskega zavarovanja. Tako poslanci DeSUS menimo, da je omenjeni zakon dober, zato bomo zanj tudi glasovali.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo skladno s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 21. točki oziroma najkasneje ob 16.40 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠEVANJU KAZENSKIH SANKCIJ, SKRAJŠANI POSTOPEK. Seznanjam vas, da je za skupni čas razprave predvidenih 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku vlade. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Spremembe in dopolnitve zakona o izvrševanju kazenskih sankcij, ki so predlagane s to novelo, se nanašajo na pet zaokroženih področij urejanja. Prvič. V zvezi z uveljavitvijo zakona o zaščiti prič, ki se bo začel uporabljati 1. julija letos, je treba tudi v zakonu o izvrševanju kazenskih sankcij omogočiti ustrezno obravnavo zaščitenih oseb na prestajanju kazni zapora, mladoletniškega zapora ali vzgojnega ukrepa. Gre predvsem za določitev postopkov sodelovanja uprav zaporov z enoto za zaščito ogroženih oseb. Drugič. Ustrezneje je določeno plačevanje zdravstvene oskrbe obsojencev na prestajanju kazni zapora. Do sedaj se je namreč plačevalo po dejanskem obsegu, sedaj pa se zdravstvena oskrba obsojencev vključuje v splošni sistem zdravstvenega varstva. Tretjič. Glede na posebnosti dela paznikov je na podlagi možnosti iz zakona o delovnih razmerjih ustrezneje opredeljen delovni čas paznikov. Četrtič. Učinkovitejše izvrševanje kazni prepovedi vožnje motornega vozila bo omogočeno tako, da se bo le-ta s pomočjo sodobne informacijske tehnologije vpisovala v evidenco izdanih vozniških dovoljenj. Tako ne bo več omogočeno izmikanje izvršitvi te kazni, saj veljavna ureditev določa, da se kazen vpiše v vozniško dovoljenje, zaradi česar ga mora oseba prinesti pristojnemu organu. In petič. V zvezi s kazenskimi določbami, ki določajo prekrške, je predlagana uskladitev s kasneje sprejetim zakonom o prekrških. Ker gre za manjše spremembe zakona in usklajevanja zakona z drugimi zakoni, kasneje sprejetimi zakoni, vlada državnemu zboru predlaga, da se predlog zakona sprejme po skrajšanem postopku. Hvala lepa.
Hvala vam, gospod Marolt. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 21. seji obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju kazenskih sankcij. Predstavnik predlagatelja je v uvodu natančno obrazložil namene in cilje predlaganih sprememb in dopolnitev zakona. Na seji je sodeloval tudi predstavnik zakonodajno-pravne službe, ki je povedal, da so vse pripombe te službe bile upoštevane v predlogih in vloženih amandmajih poslanskih skupin SDS, Nove Slovenije in SLS. K predlogu zakona je podala svoje mnenje tudi komisija državnega sveta za politični sistem, iz katerega izhaja, da komisija predlog podpira. Članice in člani odbora o predlogu zakona nismo posebej razpravljali. K predlogu zakona pa, kot rečeno, so bili vloženi amandmaji omenjenih poslanskih skupin, in sicer na podlagi in v skladu s pripombami zakonodajno-pravne službe, ki so bili tudi sprejeti. Odbor je ob koncu sprejel tudi vse člene zakona skupaj ter pripravil dopolnjen predlog, ki je tudi v poročilu, ki ste ga prejeli s sklicem te seje.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Sprašujem predstavnike Liberalne demokracije, ali bodo predstavili stališče. [[Ne.]] Potem nadaljujemo kar z vami, poslanka Mojca Kucler Dolinar, da predstavite oziroma nas seznanite s stališčem poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Zakon o izvrševanju kazenskih sankcij ureja izvrševanje kazni, varstvenih in vzgojnih ukrepov, izrečenih v postopku, o prekrških ali o kakšnem drugem postopku. Danes se zakon spreminja predvsem zaradi prilagoditve področni zakonodaji. Spremembe se prilagajajo ureditvi, kot jo prinaša zakon o zaščiti prič v delu, ko v praksi pride do primera, ko bo na primer oseba, tako imenovani skesanec, ki je ogrožena ali že zaščitena zaradi pričanja v kazenskem postopku, hkrati v priporu ali na prestajanju kazni. To bo pomenilo, da bodo morale uprave zavodov za prestajanje kazni tesno sodelovati tudi z enoto za zaščito prič in upoštevati odločitve komisije za zaščito ogroženih oseb. Zavodi bodo morali opravljati maksimalno zaščito ogroženih, zagotoviti bodo morali ločenost od ostalih obsojencev, varnost pri premeščanju obsojencev, sodelovati pa bodo morali tudi pri izdelavi individualnih tretmajev. Te določbe se bodo smiselno uporabljale tudi za mladoletniški zapor in zaščitene mladoletne osebe. Nadaljnje spremembe vključujejo obsojence v splošno zdravstveno mrežo, omogočajo razdelitev delovnega časa paznikov, tako kot je najbolj primerno za zagotavljanje nemotenega poteka dela glede na specifiko posameznega zavoda, kazenske določbe pa se usklajujejo z zakonom o prekrških. Omenim naj še spremembo postopka za izvršitev kazni motornega vozila, ki je ne bo več potrebno vpisovati v vozniško dovoljenje, ampak bo vpisana v evidenco izdanih vozniških dovoljenj. Elektronska obdelava bo tako omogočala ažurnost samega opisa prepovedi in tudi preprečila morebitne zlorabe, ki so se v praksi pogosto dogajale. Enako se bo postopalo ob izreku take kazni v primeru državljana tuje države. Zaradi teh in drugih sprememb, ki jih prinašajo spremembe in dopolnitve zakona, bomo v poslanski skupini Nove Slovenije zakon podprli.
Hvala. Stališče Slovenske ljudske stranke bo predstavil poslanec Stanislav Brenčič.
Hvala lepa za besedo. Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju kazenskih sankcij se nanaša na manjše spremembe oziroma uskladitve z drugimi predpisi. Kljub temu pa so nekatere spremembe potrebne in tudi pomembne. Z novelo zakona se tako ureja zaščita tistih oseb, ki prestajajo kazen zapora, mladoletniškega zapora, ali zoper katere so izrečeni vzgojni ukrepi in so obenem te osebe zaščitene po zakonu o zaščiti prič. Ureja se sodelovanje s komisijo in enota za zaščito ogroženih oseb. Poleg tega predlog zakona ureja vključitev obsojencev v splošno zdravstveno mrežo. V zvezi s tem je skupščina za zdravstveno zavarovanje sprejela ustrezne sklepe, je pa za njihovo uveljavitev potrebna sprememba zakona o izvrševanju kazenskih sankcij, zato je v vsakem primeru v tem naslovu zakon dobrodošel. Zakon ureja še delovni čas paznikov, spreminja postopek za izvršitev kazni, prepovedi vožnje motornega vozila ter usklajuje terminologijo z zadnjo novelo zakona o prekrških. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala. Stališče poslanske skupine bo predstavil Srečko Prijatelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Tokrat imamo zakon, ki ga je predlagala vlada, zanimivo. Na matičnem delovnem telesu so brez razprave zakon potrdili. Ker smo konstruktivni tudi mi, ga bomo tudi mi potrdili, saj kot smo že slišali, kar nekaj je pozitivnih stališč, ki jih obravnava zakon, prinaša tudi tako za obsojence, ki so v postopku zaslišanja pristopili na stran zaščitenih obsojencev, pozitivne zadeve, najbolj pa nas veseli to, da je v zdravstveni oskrbi narejen velik korak k racionalizaciji. Na novo se ureja zdravstvena oskrba obsojencev. Do sedaj je bila zagotovljena s pogodbami, ki jih je posamezna uprava podpisovala, od zdaj naprej pa bo verjetno to vključeno v splošno zdravstveno mrežo. Omogoča tudi boljšo in bolj racionalno razporeditev delovnega časa delavcev v zavodih, kar pomeni, da delavcem ne bo več potrebno delati preko polnega delovnega časa, torej ne bo več potrebno opravljati nadur, kot je bila praksa do sedaj. Kot rečeno, zakon na matičnem delovnem telesu ni imel posebne razprave oziroma so ga potrdili brez razprave in je dan v hitri postopek. V Slovenski nacionalni stranki temu zakonu ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala. Stališče poslanske skupine DeSUS bo predstavil oziroma naj bi predstavil mag. Franc Žnidaršič. Ga ni. Stališče poslanske skupine SDS bo predstavil, naj bi predstavil poslanec Dimitrij Kovačič. Ga ni. S tem pa smo tudi končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 21. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 16.40 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARNOSTI CESTNEGA ZAKONA. Seznanjam vas, da je za razpravo predvidenih tri ure in 35 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem zakonom je skupina desetih poslancev s prvopodpisanim Alešem Guličem zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Minister Mate, dobrodošli in izvolite.
Hvala lepa predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Želel bi opravičiti tudi ministra Božiča, ki bi sicer drugače predstavil ta zakon, ker je, kot verjetno veste, pred kratkim prišla pristojnost tega zakona na njegovo področje, vendar smo bili predlagatelji tega zakona trije resorni ministri in zato bom jaz danes tudi predstavil izhodišča in predloge, ki jih je vlada pripravila. S predlagano spremembo zakona o varnosti cestnega prometa se dovoljuje in spreminjajo področja registracije in tehničnih pregledov ter vozniških dovoljenj ter vprašanje javne agencije za varnost prometa. Predlaga se sprememba časovne dinamike opravljanja tehničnih pregledov vozil tako, da se za določena vozila, kot so osebna vozila, motorna kolesa, prvi tehnični pregled vozila opravi štiri leta po prvi registraciji, nato pa vsaki dve leti za vozila, ki niso starejša od 8 let. Predlagane spremembe se nanašajo tudi na dinamiko opravljanja tehničnih pregledov lahkih priklopnikov, bivalnih priklopnikov, priklopna vozila za prevoz motornih čolnov, vodnih skuterjev in drugih priprav za šport in prosti čas. Za le-ta se predlaga, da se prvi tehnični pregled opravi štiri leta po nakupu oziroma prvi registraciji, nato pa vsaka štiri leta. Menimo, da s temi spremembami in strokovnimi podlagami ne bo v nobenem primeru ogrožena kakršnakoli varnost v cestnem prometu. Pomembno je, da se s spremembo zakona ne posega v dinamiko opravljanja tehničnih pregledov tako imenovanih rizičnih skupin vozil, vozil, ki se veliko in nenehno uporabljajo v prometu, kot so vozila za javni prevoz potnikov, prevoz nevarnega blaga in vozila s prednostjo oziroma vozila za spremstvo in vsi avtobusi. Odpravo birokratskih ovir v predpisih predstavlja odprava dveletnega roka, v katerem so do sedaj morali imetniki tujih vozniških dovoljenj zamenjati tuje vozniško dovoljenje za slovensko vozniško dovoljenje. Dvoletni rok je utemeljeno odpraviti, saj mora kategorija voznikov, ki uveljavljajo zamenjavo vozniških dovoljenj, v vsakem primeru opraviti tudi preizkus praktičnega dela vozniškega izpita pred pristojno komisijo oziroma izpitnim centrom v Republiki Sloveniji, in zato ni treba te zadeve omejevati. Hkrati pa v skladu s predlagano spremembo praktičnega dela vozniškega izpita le-tega ni treba opravljati tujim državljanom, ki imajo dokazilo o opravljenem takšnem izpitu, pridobljenem v eni od članic Evropske unije. Svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu Republike Slovenije bo po tem predlogu nadaljeval z delom v okviru ministrstva za promet, s čimer bo zagotovljena popolna kontinuiteta njegovega dela. Naloge v zvezi s programi za voznika začetnika in vadbe varne vožnje pa bodo v pristojnosti ministrstva za notranje zadeve. Hvala lepa.
Hvala vam, minister Mate. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil poslanec Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav v imenu Socialnih demokratov! Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti cestnega prometa je presenetljivo površno pripravljen, kar se zagotovo ne bi smelo dogajati, če govorimo o varnosti v cestnem prometu. To površnost bi utemeljil s tem, ker ni bila opravljena strokovna razprava, na podlagi katere bi se lahko potem pripravil ustrezen zakonski predlog, ki bi upošteval resnično vse podatke, ki jih v Sloveniji imamo na razpolago, da lahko pripravimo kvaliteten zakon o varnosti cestnega prometa. Posegati v varnost cestnega prometa s tem, da se podaljšuje registracije oziroma prvi tehnični pregled na štiri leta, in utemeljevati, da gre s tem za zmanjšanje administrativnih ovir, je nekorektno. Če govorimo o administrativnih ovirah, potem je seveda potrebno pogledati, ali v tem postopku kaj ni dorečenega in je potrebno to tudi ustrezno korigirati. Če pa zmanjšujemo število pregledov, pa neposredno posegamo predvsem v varnost in ne zmanjšujemo prav nobenih administrativnih ovir. Te ovire se lahko zmanjšuje zgolj in samo skozi predlog, ki je sicer podan v tem zakonu in da se poslužiš za podaljšanje veljavnosti prometnega dovoljenja skozi elektronsko storitev, torej po elektronski pošti zakon predvideva podaljšanje veljavnosti prometnega dovoljenja, za kar pa seveda tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da ni potrebno spreminjati zakona, kajti to je že danes možno uvesti in izvajati. Tudi rešitev, ki se nanaša na neustanovitev javne agencije za varnost cestnega prometa, je zelo vprašljiva z vidika racionalizacije poslovanja državne uprave. Namreč, dosedanji zakon predvideva ustanovitev javne agencije za varnost cestnega prometa, ki bi seveda prevzela predvsem naloge sveta za preventivo in vzgojo v cestnem prometu. Predlagatelj predvideva razdelitev nalog, in sicer na ministrstvo za promet in na ministrstvo za notranje zadeve. Ta razdelitev seveda pomeni, da bo svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu razdeljen tako po kadrih kot tudi po vsebini, in lahko pričakujemo, da bomo jutri imeli zelo velike težave pri tem, kako se bo sploh izjemno visoka strokovnost sveta za preventivo in vzgojo v cestnem prometu zagotavljanja v dveh ločenih ustanovah. Že danes nam je jasno, ko obravnavamo zakon ali pa katero drugo problematiko, ki je vezana recimo na resolucijo in kjer je potrebno uskladiti več resorjev med seboj, prihaja do zelo velikih težav, kako in na kakšnem nivoju, na kateri točki se lahko nekatera rešitev dogovori med posameznimi resorji. Poleg tega je pa izjemno pomembno, da se predvsem z varnostjo in vzgojo v cestnem prometu ukvarja institucija, ki je v veliki meri samostojna in lahko predlaga potem posameznim resorjem, da te predloge seveda vključujejo v svoje rešitve in v svoje naloge. Obratno pa seveda po tej rešitvi ne bomo imeli institucije, ki bi lahko enotno predlagala nekomu, da poskuša upoštevati pomembne predloge za dvig varnosti v cestnem prometu pri svojih rešitvah. Torej gre za izjemno nedorečen pristop k zakonu o varnosti cestnega prometa in te trditve lahko utemeljimo tudi s tem, da se takšen pristop nikakor ne uporablja v Evropi, in mislim, da bi tudi Slovenija kot nova članica Evropske unije morala svojo dobro prakso na področju varnosti cestnega prometa prenesti v ostale države članice in seveda dopolnjevati svoje rešitve z izkušnjami pri tistih članicah, ki dosegajo izjemno veliko varnost na področju cestnega prometa. Pri tem zakonu se sledi povsem drugačni logiki. Upošteva se tiste države, ki sploh do leta 1990 niso imele predpisanih tehničnih pregledov, ampak so to opravljali nekako prosto, brez kakršnihkoli obveznosti. In po teh se poskušamo pri tem zakonu posluževati v večji meri kot pa tistih držav, ki imajo to področje skoraj da do potankosti obdelano in razdeljeno. Gre pa za izjemno pomembno področje, kajti posledice prometne varnosti se kažejo predvsem, tudi na žalost, pri številu smrtnih žrtev v prometu in se kažejo tudi pri socialnih in finančnih posledicah tako za družine kot tudi posamezno državo in tudi sicer družbo kot celoto. Zato bi pri tem zakonu Socialni demokrati resnično želeli temeljito predhodno razpravo in takšne argumente potem vključevati spremembo zakona. Na podlagi dozdevnega zmanjševanja birokratskih ovir res ni mogoče sprejemati zakona o varnosti cestnega prometa in predvsem, če se to veže na frekvenco tehničnih predlogov oziroma pregledov. Tukaj bi želel dodati tudi to, da ministrstvo za notranje zadeve pravzaprav zadnja tri leta ne zbira statističnih podatkov o številu vozil z neuspešnim tehničnim pregledom ter številu in vrsti ugotovljenih napak in pomanjkljivosti, zaradi katerih je bil tehnični pregled neuspešen. Torej zadnja tri leta sploh sistematično ne spremljamo ključnih podatkov za oblikovanje predloga zakona o varnosti v cestnem prometu. Je pa tudi dejstvo, da na nastanek prometnih nesreč v veliki meri vpliva ravno stanje vozila, ki pa se z letom uporabe in z večjim številom prevoženih kilometrov zmanjšuje tehnična brezhibnost in s tem povečuje tudi verjetnost, da bo prišlo do takšne ali drugačne prometne nesreče. In če k temu dodamo dejstvo, da v Sloveniji zaostajamo s sprejemom resolucije nacionalnega programa za izgradnjo in združevanje ostalih državnih cest, torej izvajamo sicer posodobitev in gradnje avtocest, s tem smo tudi bistveno vplivali na prometno varnost, pri nacionalnem programu izgradnje in združevanja ostalih državnih cest pa se v državnem zboru sploh še pogovarjati nismo začeli. Dejstvo pa je, da je stanje na državnih cestah izjemno kritično, dejstvo je, da je stanje tudi na lokalnih cestah izjemno kritično, in dejstvo je tudi, da se je tudi nenazadnje eden od odborov državnega zbora že opredelil o tem, da tudi pri spremembi zakona o gozdovih ne bomo zagotavljali dodatnih sredstev za lokalne ceste in gozdne ceste. Torej gre za velik in pomemben razkorak. Na eni strani podaljšujemo rok tehničnih pregledov in s tem povečujemo verjetnost manjše tehnične brezhibnosti vozil, po drugi strani ne rešujemo stanja na državnih in lokalnih cestah na ta način, da bi lahko te ceste prevzemale sicer vse zmogljivejša in hitrejša vozila. In ta razkorak bo zagotovo pripeljal do tega, da bomo v Sloveniji zmanjšali prometno varnost. To pa je ne nazadnje tudi v nasprotju s smernicami Evropske unije, ki si je zadala pomembno nalogo, da zmanjša število smrtnih žrtev, in sicer prometnih nesreč na cestah v Evropski uniji, ter s tem izjemno, izjemno veliko prihrani. Predstavitev prihrankov na način, češ ko bo podaljšano obdobje za izvajanje tehničnega pregleda, je res na oko prijetna rešitev, ki se jo poskuša v tem zakonu tudi "prodajati" državljankam in državljanom. Po drugi strani pa se jih sili v razmere, ko se bodo zagotovo znašli v izjemno težkih situacijah, ko bodo ali udeleženci v prometni nesreči ali pa čutili posredno posledice teh prometnih nesreč. Torej izjemno občutljivo vprašanje, ki ga očitno ne rešujemo dovolj celovito. In menim, da tudi sicer z ustanovitvijo oziroma neustanovitvijo javne agencije za varnost v cestnem prometu bistveno vplivamo tudi na strokovno področje, na katerem se je do danes zelo sistematično in analitsko pristopalo k nalogam, ki se jih je izvajalo in potem tudi predlagalo posameznim resorjem v nadaljnjo obdelavo. Če seštejemo vse učinke, ki bodo vplivali na podlagi sprejetega besedila, kot je danes predlagano, v Socialni demokraciji smatramo, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo in da ga je treba resnično pred nadaljnjim obravnavanjem izjemno temeljito proučiti, predvsem z vidika posledic zmanjšanja tehnične brezhibnosti vozil, posledic nereševanja pravočasne sanacije državnih in lokalnih cest, posledic razdvojitve sveta za preventivo in vzgojo v cestnem prometu na resor, ki ga pokriva ministrstvo za promet oziroma minister za promet in na ministrstvo za notranje zadeve. To se predvsem nanaša tudi na usposabljanje mladih voznikov, ki se znajdejo pravzaprav pred zelo velikim vprašanjem, z zelo močnimi vozili na slabih cestah in ob tem v prihodnosti tehnično še manj brezhibnih vozil v izjemno težkih okoliščinah. Tako da, kot sem povedal, tega zakona ne bomo podprli in pričakujemo nadaljevanje, predvsem strokovne razprave o varnosti cestnega prometa. Hvala.
Hvala vam. Poslanec Jožef Horvat bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister s sodelavcema, poslanke in poslanci. V poslanski skupini Nove Slovenije se zavedamo, da je varnost cestnega prometa za zakonodajalca izjemno odgovorna naloga. Gre za človeška življenja, ki so neprecenljive vrednosti, gre pa seveda tudi za sicer izračunljive, a ogromne materialne škode. Zakonodajalca na odgovornost, žal, dnevno opozarjajo mrtvi na naših cestah, zato je tudi obravnavana novela zakona o varnostni cestnega prometa priložnost za temeljiti razmislek, kaj uzakoniti, da bi povečali varnost na cestah. Brez velikih analiz ugotavljamo, da je za varnost ali, bolje, nevarnost na cesti odgovoren človek oziroma tako imenovani človeški faktor. Obnašanje povprečnega slovenskega voznika karakterizirajo žal tudi mnoge negativne lastnosti, kot so netolerantnost, objesnost, egoizem, ko smo za volanom, je vožnja postranska dejavnost, primarna pa telefonsko urejanje poslov, rezervacija dopusta, čvekanje s prijatelji, prijateljico ali prijateljem, da ne govorim, kako se nam vedno mudi, ker pač ne znamo kalkulirati in si vzeti časa za potovanje od točke a do točke b na zemeljski obli; in žal je res, da si potem ljudje vzamejo sebi in drugim življenje. Nervoza, ki je pogost spremljevalec slovenskih voznikov, pa je gotovo tudi posledica tranzicije, ki jo je slovenska družba na prehodu v nek drugi družbeni sistem hočeš nočeš morala prestati. Tu mislim na številne stečaje podjetij, ki se niso znala dovolj hitro prestrukturirati, in posledično izgube delovnih mest in s tem povezane mnoge družinske travme ali travme posameznikov. Upal bi si trditi, da obnašanje povprečnega slovenskega voznika odseva stanje duha v slovenski družbi, in v poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani, da je v slovenski vzgojno-izobraževalni sistem potrebno vgraditi več vsebin tudi o spoštovanju vseh udeležencev v prometu, o tolerantnosti in strpnosti, o spoštovanju zakonov, tudi če so restriktivni in imajo oznako "stop", ne samo na cesti, tudi kje drugje, predvsem pa o odgovornosti v smislu svetosti lastnega in življenj drugih. Mi podpiramo prizadevanja vlade, ki so umerjena k uresničevanju protibirokratskega programa v smislu poenostavitve postopkov registracije motornih vozil in zmanjšanju stroškov, ki jih mora lastnik vozila plačati za opravljen tehnični pregled vozil. V tem smislu podpiramo možnost uporabe spletne aplikacije, e-podaljšanja veljavnosti prometnega dovoljenja, ko za vozilo ni potrebno opraviti tehničnega pregleda, ki je eden od pogojev za podaljšanje veljavnosti prometnega dovoljenja. Tu gre za stroškovne in časovne, saj uradnih ur pri spletni aplikaciji ni, prihranke, ki jih bodo državljani gotovo z odobravanjem sprejeli, podobno kot ukinitev resnično ponesrečenih nalepk. Zakon uvaja novo dinamiko opravljanja tehničnih pregledov, tako da se prvi tehnični pregled vozila opravi 4 leta po prvi registraciji, nato pa vsaki dve leti za vozila, ki niso starejša od 8 let, za razliko od veljavne ureditve, ki določa, da se prvi tehnični pregled za omenjena vozila opravi 3 leta po prvi registraciji, nato pa vsaki dve leti do 7 leta starosti vozila. Vozilu starejšem od 7 let, se tehnični pregled opravi vsako leto. Predlagane spremembe se nanašajo tudi na dinamiko opravljanja tehničnih pregledov za lahke priklopnike, za katere se predlaga, da se prvi tehnični pregled opravi 4 leta po nakupu s strani prvega dokončnega kupca, nato pa vsaka 4 leta. Po veljavni ureditvi pa je zanje določeno, da se prvi tehnični pregled opravi tri leta po nakupu s strani prvega dokončnega kupca, nato pa vsaka tri leta. Morda bodo očitki o zanemarljivih prihrankih državljanov z uporabo spletne aplikacije in drugačne dinamike zahtevanih tehničnih pregledov, vendar v Novi Sloveniji verjamemo preverjenemu slovenskemu pregovoru, ki pravi: Tolar na tolar - palača. Če ga lahko nekoliko aktualiziram: Cent na cent - evro. Tudi če vsak slovenski državljan prihrani povprečno en evro, kot kažejo aproksimativni izračuni v zvezi s to novelo zakona, smo nekaj za državljane le naredili. Sistem bo postopno omogočil popolno spletno avtomatizacijo postopkov, tudi obnovo zavarovanj in sklepanje novih zavarovanj, s čimer bomo državljanom ponudili celoviti prijazno rešitev, ki jim bo olajšala poslovanje z državo in dvignila raven zadovoljstva z javno upravo. In kakšni so v Sloveniji tehnični pregledi? Imamo odlične pooblaščene servise, pa tudi slabe pooblaščene servise, to pač moramo priznati. To pomeni, da jim ni mogoče absolutno zaupati. To kažejo podatki "fantom testa", ki ga je lani uporabila Avto moto zveza Slovenije. Na 53 servisih različnih avtomobilskih znamk so preverili in testirali 76 vozil, starih do 5 let in z največ 90.000 prevoženih kilometrov. Na 39,5% vozil serviserji niso odkrili in seveda ne popravili vseh tehničnih napak. Na 19-ih vozilih, to je na četrtini vzorca, so spregledali napake na zavornih sistemih. Na petini vozil niso odkrili napak na podvozju, na skoraj tretjini pri svetilih in pri vsakem 8. vozilu na izpušnih sistemih. V poslanski skupini Nove Slovenije poudarjamo odgovornost lastnika vozila za tehnično brezhibnost oziroma varnost vozila na cesti. Lastnik vozila oziroma voznik mora reagirati na sporočila, ki mu jih daje kontrolni sistem v vozilu, obenem pa sam voznik najbolje med vožnjo vozilo testira in na osnovi zaznanih napak katerekoli od komponent vozila mora odreagirati, sicer ravna neodgovorno do lastne varnosti, kakor tudi do varnosti drugih. Predlagatelj zakona ocenjuje, da predlagani podaljšani časovni razmik med opravljenimi tehničnimi pregledi vozil neposredno ne vpliva na večjo varnost udeležencev, udeleženih vozil v cestnem prometu, saj je za vsa vozila v cestnem prometu predpisano, da morajo imeti brezhibne predpisane naprave in opremo ter izpolnjevati predpisane pogoje glede varstva okolja. Smo pa zadovoljni v Novi Sloveniji, da predlagana sprememba ne posega v dinamiko opravljanja tehničnih pregledov, tako imenovanih rizičnih skupin vozil in ostalih vozil, ki morajo opravljati tehnične preglede najmanj enkrat na leto. Statistika prometnih nesreč glede na vzrok nesreče kaže, da tehnične napake ali pomanjkljivosti vozil sicer niso bistveni vzrok prometnih nesreč, zato tudi ocenjujemo, da predlagana sprememba 211. člena ne bo vplivala na prometno varnost. Seveda pa na prometno varnost še kako vpliva gostota prometa, predvsem tovornega, ki daleč presega kapaciteto ceste, se pravi v tistih primerih, kjer presega kapaciteto ceste. Iz tega mesta pozivam vlado Republike Slovenije, da nameni vso pozornost reševanju akutnega problema tovornega prometa na cesti G1-3 Lendava-Maribor, to je že sicer vsem znani refren. Jaz sem zadovoljen, da je vlada izdatno prisluhnila odboru državnega zbora za promet in namenila 5,7 milijard tolarjev za sanacijo po vremenskih neprilikah. Obenem pozivam vlado in družbo Dars, da skrbi, da se v državnem zboru sprejeti načrt gradnje slovenskih avtocest dejansko realizira. V poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani, da je predlog zakona, ki ga je v državni zbor poslala vlada, primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala za pozornost.
Hvala vam. Poslanec Franc Kangler naj bi predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite, prosim. Vas pa prosim, da drugič prej obvestite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Povedano mi je bilo, da so to uredili, ampak vseeno hvala lepa. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sprejemamo predmetni predlog zakona iz enega preprostega zornega kota kot rdečo nit, ki spremlja ta zakon v naslovu civilizacije državne uprave v javnem sektorju, seveda skozi temeljni cilj zmanjševanja sredstev proračuna oziroma javnih sredstev. To je vsekakor dobro in to pozdravimo takrat, ko to ne zadeva ob, če nič drugega, varnost posameznega državljana in državljanke in predvsem varnost udeležencev cestnem prometu. Zato vsekakor sprejemamo kot dobrodošel vstop novih tehnologij v smislu elektronske možnosti podaljševanja veljavnosti prometnega dovoljenja, enako temu zamenjavo vozniški dovoljenj, vendar pa se bom predvsem ustavil ob vstopu predlagateljev v 211. člen. Naj mi ne zamerijo predlagatelji, ampak temeljno sporočilo tega člena je za tistega, ki smo vsaj svoj čas profesionalno delali poklicno v naslovu tehnične brezhibnosti vozil in povezav, storitev okrog tega, da je to rahlo populističen pristop do državljank in državljanov oziroma lastnikov in uporabnikov cestno-prometnih vozil. Res je, da bomo morda na časovno razdobje uporabniki in lastniki nekaj malega manj plačali, ampak to je zanemarljiv denar za sleherno življenje, ki bo morda zaradi tega ugasnilo. Ne bi želel, da bi nekdo rekel, da želimo zagovarjati podjetje oziroma inštitucije, ki opravljajo tehnične preglede in druge posege v tehnično brezhibnost vozil. Ampak bili so nedodelani pristopi, ko smo uvedli tehnični pregled vozila, ki je bil starejši od 12 let, na 6 mesecev. To je bila ena skrajnost. Ampak tisti, ki pozna paleto naših vozil na cestah, bo lahko rekel: "Seveda tisti avto, ki ima nabavno vrednost 10 in več milijonov, ne potrebuje 6 let nič". Veste, več ali manj 6 let nič, 5 let nič, tisti, ki pa stane dva milijona in milijon osemsto, in tisti, ki ta avto kupi, je dohodkovno ali njegova plača več ali manj takšna, da se vedno dražjih storitev servisov niti ne poslužuje za vzdrževanje vozila, celo menjava olj so postala že prava redkost, in ti ljudje se ravno tako vozijo sorazmerno daleč, na dolge relacije v službo in v dosti prometnih zastojih, kar vse vpliva na tehnično brezhibnost vozila. Zato je podaljševanje tehničnega pregleda, ki stane 4.000 SIT, potem nad starejšim vozilom nad štiri leta po zdajšnjem predlogu popoln destruktivni pristop za vsakega tistega, ki pozna, kaj pomeni tehnična brezhibnost vozila za varno vožnjo na cesti. Mi, v poslanski skupni niti slučajno tega ne odobravamo, seveda smo proti, da bi bilo krajšanje zdajšnje solucije v 211. členu, vendar pa je ta pristop, jaz sem trdno prepričan, slab in tukaj, na tem mestu reči "lastnik, uporabnik vozila najbolj sam testira vozilo", dragi moji, ko ti pritisneš na zavoro in te zanese, spremeni smer vožnje, je prepozno, da si ti spoznal, v kakšnem stanju je tvoje vozilo. Tako da se temu dobesedno čudim, ali se tvorci tega predloga sprememb 211. člena ne poglabljajo v evidentno stanje v strukturi motornih vozil oziroma vozil v cestnem prometu po tehničnem, vrednostnemu momentu. Ali pa rečemo tako, vsak bo to lepo sprejel: "Letos bi sicer moral iti na tehnični pregled, pa mi ni treba, drugo leto bom pa šel." Ampak drugo leto bo za marsikoga to že prepozno. Saj jaz osebno sem že tudi vplival na kolege v poslanski skupini, da je ta pristop slab. Najslabše pa bi bilo, da bi se meni pripisalo, da nekako zagovarjam pooblaščene servise, kot je prej moj predhodnik rekel, ki opravljajo tehnične preglede, ki lahko delajo dobro ali slabo. Temu ni res. Vsi ti servisi imajo eno in isto tehnologijo, ene in iste meritve, eno in isto indikacijo o nekem stanju najbolj zahtevnih sklopov na vozilu, ki vpliva na varnost vožnje. In poleg tega imamo inšpekcijski nadzor, ki je dolžan posebno izvajati pazljivo in ostro inšpekcijo nad stanjem teh aparatur, ki so dostikrat tiste, ki lahko človeka nekako usmerijo v nevarnost. Nam je žal in v drugi obravnavi bomo poskušali amandmajsko to urediti, mislim pa, da bi moral predlagatelj dodobra še enkrat proučiti njegov pristop k tem vprašanju in zadeve pustiti po mojem, po našem mišljenju takšne, kot so, pa še morda dodatno povečati nadzor nad izvajalci, pooblaščenimi servisi, da se ne bo moglo reči, na tem mestu, na tej govornici imamo dobre pa imamo manj dobre pa imamo slabe. Nekoliko pa nas še bega glede na evidentno oceno, da je svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu Republike Slovenije vsaj za tiste, ki so se s tem ukvarjali, deloval dobro in da so njegovi ukrepi bili dobri, od najmanjših, mlajših udeležencev v prometu do tistih, ki se sedajle v zrelih letih pripravljajo, da se v ta vrtiljak na cesti vključijo. Lahko, da je pristop dobro pretehtan, ampak če je ta pristop zopet samo za racionalizacijo, za koncept vladne racionalizacije javne uprave, se moramo vprašati, če bo zaradi tega kakršenkoli slabši servis, slabša preventiva, zanemarimo tistih nekaj milijonov na letni ravni. To nas malo bega, drugače pa zakon in pristop predlagatelja je predvsem z vstopanjem v sistem zagotavljanja varnosti cestnega prometa skozi novo tehnologijo; s tem vstopamo in s tem povečamo in zmanjšamo tako časovne porabe, ki jih imamo lastniki in uporabniki cestnih vozil s svojimi konjički, kot tudi zmanjšamo javna sredstva, ampak v tem primeru za to smer, ne pa javna sredstva zmanjševati takrat, ko gre za življenje in varnost udeležencev v cestnem prometu. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Saša Pečeta, da predstavi stališče Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke zakon niti ni tako zelo slab, kot ga hočete nekateri prikazati, po drugi strani pa tudi ni tako zelo dober, kot ga hoče prikazati vlada, predvsem v okviru tistega malega elektronskega "e-ja". Dejstvo je, da bo osnovni in poglavitni krivec za avtomobilske nesreče, za nesreče z motornimi vozili ostal enak po sprejemu tega zakona, kot je bil pred sprejemom tega zakona, to je človeški faktor. Vemo, da se tehnologija motornih vozil spreminja iz leta v leto, zato iz tega naslova, ravno zaradi napredka pozdravljamo odločitev glede podaljšanja obdobja nefizičnega registriranja motornih vozil, torej prenos s treh na štiri leta. Kar se tiče tako zelo opevane oziroma prikazane kot izjemne priložnosti za skrajševanje postopkov v povezavi z e-registracijo, pa vemo, da temu žal ne bo tako. Marsikdaj oziroma kar moderno je, da v zadnjem času vedno prevečkrat slišimo, da nam ta e-tehnologija dela stvari dostopne, na dlani, da to naredimo in imamo naenkrat vse dokumente. Temu žal ni tako. Tisti, ki si je izračunal potrebna pota za opravljanje e-registracije, je lahko videl, da je tu kar nekaj opravil in da bo verjetno še vedno lažje to opraviti na star način, kot smo ga bili vajeni. Dejstvo je, da tako imenovane e-storitve niso vedno v praksi tako zelo kvalitetne, kot se jih skuša prikazati s strani tistih, ki s temi e-storitvami služijo, najsi bo to izvršilna veja oblasti, v obliki promocije svoje politike, ali pa tisti, ki s to software programsko opremo upravljajo. Naštel bom samo nekaj osnovnih korakov in pozneje se bo seveda vsak sam odločil, ali jih bo uporabil ali bo izbral staro pot. Dejstva so naslednja. Upravna enota odda na pošto z vročilnico prometno dovoljenje. Poštar želi vročiti dokument na stalnem bivališču stranke, stranke v dopoldanskem času ni doma, poštar pusti sporočilo o prevzemu dokumenta v času uradnih ur na predpisani pošti. Možnost dviga je po novem sobota, kar pomeni, da stranka odide na pošto, da prevzame nov dokument v dodatnih 8 dneh, nakar jo seveda čaka, če ni priden in ne spoštuje zakona, prevzem tega zakona [[?!]] , starega mora vrniti v upravno enoto v 15 dneh in če ga ne vrne, ima globo 50.000 slovenskih tolarjev kazni. Na zelo enostaven način, in izbral sem samo tiste najosnovnejše korake, se da razbrati, da ta tako imenovana e-registracija ni tako zelo kredibilna, hvalevredna, kot nam je bila prikazana. Po drugi strani pa sem tudi povedal, da se v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke ne moremo strinjati tudi s tistimi ne, ki na vsak način poudarjajo, da bo ta zakon zmanjšal varnost v cestnem prometu. Tudi to ne drži. Po naši oceni, zakon je v prvi obravnavi, če zakon v prvi obravnavi po splošni razpravi sprejmemo, ga je moč čisto vsega amandmirati. Možno ga je dopolniti tako na področju, ki ga predstavniki grajajo, kot na tistem področju, ki ga drugi predstavniki grajajo. Iz tega naslova v Nacionalni stranki omenjenemu zakonu danes ne bomo preprečili poti z drugo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Jelen, da predstavi stališče v imenu DeSUS-a.
Hvala. Spoštovani. V poslanski skupini DeSUS soglašamo s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti cestnega prometa, ki so ga pripravila skupaj tri ministrstva, in sicer za promet, notranje zadeve, javno upravo, zato ga bomo tudi podprli. Predlog zakona uvaja štiri bistvene spremembe, in sicer glede tehničnega pregleda, podaljšanja prometnega dovoljenja prek svetovnega sveta, zamenjave tujega vozniškega dovoljenja za slovenskega in glede ukinitve javne agencije za varnost cestnega prometa. Prvi tehnični pregled motornega vozila naj bi po predlagani določbi bilo potrebno opraviti štiri leta po prvi registraciji in ne več po treh letih kot doslej, nato pa vsaki dve leti za vozila, ki niso starejša od 8 let. V poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da predlagani časovani zamik pri tehničnih pregledih ne bo vplival na varnost udeležencev v cestnem prometu. Glede na to, da gre za relativno nova in v skladu z zahtevnimi sodobnimi standardi izdelana vozila, menimo, da opravljeni prvi tehnični pregled v prvih štirih letih še vedno zadostuje merilom zagotavljanja varnosti udeležencev v cestnem prometu. Poleg tega pa še vedno ostaja v veljavi določba, po kateri morajo vozila imeti brezhibne naprave in opremo ter morajo izpolnjevati pogoje glede varstva okolja, ravno tako pa tudi določba, ki pooblašča policiste za odreditev izrednega tehničnega pregleda v primeru suma, da vozilo ni tehnično brezhibno. Poslanci DeSUS-a pozdravljamo predlagano poenostavitev postopkov za lastnike motornih vozil, s katero se odpravlja birokratska ovira, saj predlog uvaja podaljšanje veljavnosti prometnega dovoljenja preko spletnih storitev. Vsekakor bo s takšno ureditvijo dosežen veliki prihranek časa in poti tako za državljane kot za pravne osebe. Takšen sistem pa bo po naši oceni omogočil tudi popolno spletno avtomatizacijo postopkov, torej tudi obnovo zavarovanj in sklepanja novih zavarovanj. Predlagana novela zakona odpravlja tudi dveletni rok, pa katerem morajo osebe, ki prebivajo v Sloveniji, zamenjati tuje vozniško dovoljenje za slovensko, odpravlja pa tudi zahtevo po opravljanjem teoretičnega dela izpita, seveda pod pogojem, da je bilo vozniško dovoljenje izdano v skladu s standardi Evropske unije. Še vedno pa je ohranjena določba, da je vožnja s tujim vozniškim dovoljenjem omejena na eno leto od pridobitve dovoljenja za pridobivanje. Strinjamo se z ukinitvijo dodatnega praktičnega dela vozniškega izpita pri zamenjavi tujega vozniškega dovoljenja za poklicne voznike avtobusov in tovornih motornih vozil. Glede na to, da takšnemu vozniku vožnja predstavlja tudi poklic in glede na opravljeno usposabljanje in izpit za pridobitev nacionalne kvalifikacije v eni od držav iz Evropske unije, zato menimo, da je tovrstna ukinitev smiselna. Novost, ki jo prinaša predlog, pa je tudi ukinitev javne agencije za varnost cestnega primeta, ki dejansko sploh še ni zaživela. Sedanji zakon namreč predvideva ukinitev sveta za preventivo in vzgojo v cestnem prometu, namesto njega pa naj bi vzpostavili javno agencijo. Vlada je na podlagi analiz ugotovila, da bi bil strošek za delovanje agencije prevelik, zato predlaga, naj se predvidene naloge agencije prerazporedijo pretežno v okviru ministrstva za promet, del nalog pa naj bi prevzelo notranje ministrstvo. Poslanci DeSUS-a menimo, da novela ponuja prijazne rešitve, ki bodo državljanom olajšale poslovanje z državo, zato bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Hvauc v imenu SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! V slovenski demokratski stranki vsekakor varnost postavljamo na prvo mesto. Človeška življenja so neprecenljiva, so nepovratna in vse je potrebno podrediti temu, da naredimo maksimalno, kar je mogoče za to, da jih ne ogrožamo. Vendar pa menimo, da predlagane spremembe, ki jih predlaga vlada, ne posegajo v varnost prometa, mislim pa predvsem na spremembo 211. člena, zato tem spremembam ne bomo nasprotovali. Pozdravljamo pa spremembe, ki so usmerjene k uresničevanju protibirokratskega programa v smislu poenostavitve postopkov registracije motornih vozil in zmanjšanje stroškov, ki jih mora lastnik vozila plačati za opravljen tehnični pregled vozil. Te spremembe so predvsem podaljšanje veljavnosti, kar lahko stranka izvede preko spletnega podaljšanja brez uporabe digitalnega potrdila, zgolj z navedbo številke prometnega dovoljenja. Po oceni predlagatelja bi na letni ravni bilo uporabnikov teh storitev lahko okrog 240 tisoč, kar nikakor ni zanemarljiva številka. Res je, da imajo mogoče kateri tudi kakšne pomisleke okoli tega načina, mogoče niso vešči uporabe sodobnih informacijskih sredstev, ali pa tudi sicer imajo kakšne druge zadržke. Za tiste še vedno ostane možnost starega klasičnega načina. Drugo, kar je, je pa že omenjena sprememba 211. člena, ki bi po spremembi spremenil dinamiko opravljanja tehničnih pregledov, tako da se za vozila iz druge točke tretjega odstavka omenjenega 211. člena prvi tehnično pregled vozila opravi 4 leta po prvi registraciji, nato pa vsake dve leti za vozila, ki niso starejša od 8 let, za razliko od veljavne ureditve, ki določa, da se prvi tehnični pregled za omenjana vozila opravi tri leta po prvi registraciji, nato pa vsaki dve leti do 7 leta starosti vozil. Ko je vozilo starejše od 7 let, se tehnični pregled opravi vsako leto. Po našem je, kar se tiče tehnologije izdelave vozil, prišlo v zadnjem obdobju do velikega napredka. Vozila so dosti bolj kvalitetno sestavljena, uporabljajo se boljši materiali in tudi vse analize kažejo na to, da tehnična neizpravnost vozil ima praktično skoraj nepomembno mesto med vzroki prometnih nesreč. Zaradi tega smo prepričani, da to podaljšanje iz treh na štiri leta ne bi smelo vplivati na varnost prometa. Predlagane spremembe se nanašajo tudi na dinamiko opravljanja tehničnih pregledov za lahke priklopnike, za katere se predlaga, da se prvi tehnični pregled opravi 4 leta po nakupu s strani prvega dokončnega kupca, nato pa vsake štiri leta. Po veljavni ureditvi pa je zanje določeno, da se prvi tehnični pregled opravi tri leta po nakupu s strani prvega dokončnega kupca, potem v nadaljevanju pa vsaka tri leta. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo tudi prenos nalog, ki jih je opravljal svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu na ministrstvo za promet. Te naloge v zvezi z usklajevanjem nacionalnega programa varnosti cestnega prometa, preventive, vzgoje, izobraževanja v cestnem prometu ter analitsko raziskovalne naloge, ki bi jih opravljala javna agencija, ki bi šele morala pričeti z delovanjem, in sicer leta 2007, se s predlagano spremembo zakona prenesejo na ministrstvo za promet. Naloge v zvezi z izvajanjem programov vadbe varne vožnje in skupinskih delavnic, ki so del dodatnega programa usposabljanja za voznike začetnike in so bile predvidene naloge javne agencije, pa se s predlagano spremembo prenesejo v pristojnost ministrstva za notranje zadeve. Menimo, da s predlaganim prenosom nalog na resorna ministrstva in ne na javno agencijo, kot predvideva trenutno veljavni zakon, predlagatelj izpolnjuje cilj vlade Republike Slovenije po racionalizaciji v celotnem javnem sektorju. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da te spremembe, kot sem že enkrat omenil, ne bodo negativno vplivale na varnost v cestnem prometu. Če upoštevamo, da spremembe poenostavljajo postopke registracije motornih vozil in hkrati zmanjšujejo tudi stroške in porabljen čas voznikov in da hkrati omogočajo tudi bolj racionalno delovanje teh institucij, potem mislimo, da so učinki teh sprememb pozitivni in jih bomo zaradi tega tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Poslednji bo predstavil stališče LDS gospod Gulič.
Spoštovani predsedujoči, cenjeni gostje, kolegice in kolegi, kolikor vas je še tukaj. V poslanskem klubu Liberalne demokracije predloga zakona oziroma sprememb ne bomo podprli iz več razlogov. Osredotočil se bom pravzaprav samo na tega, ki govori o ukinitvi sveta za preventivo in varnost v cestnem prometu, ker se nam zdi ključni in pa najpomembnejši. Seveda imamo pomisleke tudi v zvezi s kakšno drugo zadevo, recimo z 211. členom, ker vemo, da ne gre samo za to, da se je kvaliteta, izdelava vozil v zadnjih letih bistveno izboljšala in da se je seveda tudi na sploh slovenski vozni park v osamosvojitvenem času popravil na različne načine, ampak po drugi strani pa vemo, da se je tudi dnevna migracija bistveno povečala, da predvsem državne ceste niso tako kvalitetne, da ne bi kvarile vozil. Se pravi, kar smo dobili s kvaliteto vozil, z novimi olji in z, ne vem, čim vse, kar smo slišali, se je pa seveda bistveno poslabšalo zaradi večje pogostnosti prometa, večje frekvence, zaradi večje količine dnevnih migracij in seveda zaradi slabih cest. Tisti, ki se vsak dan vozimo na delo, to zelo dobro poznamo. Veste, da je gravitacija Ljubljane, Celja, Maribora, Kopra postala tako močna, da zdaj ne sega samo 20 kilometrov v okolico, ampak tja do 100 kilometrov. In to je bistveno drugače in tudi huje obremenilo vozila in voznike. Ampak rekel sem, da bom več govoril o svetu za preventivo. V Liberalni demokraciji Slovenije menimo, da ukinitev javne agencije, in s tem sveta za preventivo in varnost v prometu, ni premišljena in da gre za neke vrste uradniško modrost. Dvomimo, da bodo tisti na ministrstvu za promet glede na naloge, ki jih ministrstvo doslej opravlja, zadostno usposobljeni in vešči za izvajanje prometno preventivnih akcij. Mislimo, da imajo pomanjkljivo znanje o zagotavljanju preventive v cestnem prometu in pa o raziskavah o zagotavljanju prometne varnosti. V Sloveniji se sicer stanje prometne varnosti od leta 1994, če pogledamo podatke, vsako leto izboljšuje. Ampak kljub temu je pri nas še vedno dvakrat do trikrat več žrtev kot v najrazvitejših državah, ki so nam za vzgled. Posledice teh prometnih nesreč ne pomenijo samo nenadomestljive izgube življenja in trajnih posledic zaradi poškodb, pač pa povzročajo tudi veliko družbeno škodo, ki znaša, mislim, da okrog 64 milijard tolarjev letno, obenem pa imajo še kakšne druge stranske socialne posledice, ki niso tako merljive. Zadnje primerjave prometne varnosti Slovenije z državami Evropske unije po karakteristikah, po kazalcih osebne in prometne varnosti udeležencev v prometu kažejo, da je umrljivost prebivalcev Slovenije v prometnih nesrečah več kot enkrat večja od umrljivosti prebivalcev v državah Evropske zveze. Stopnja nesreč s poškodbami pa je v cestnem prometu za več kot 40% večja od stopnje nesreč s poškodbami v državah Evropske zveze. Zato se čudim odločitvi vlade, da sprememba zakona o varnosti te cestne naloge, ki jih je doslej opravljal svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu, pa tudi druge civilne organizacije, v bodoče je bilo mišljeno, da bi to opravljala javna agencija, prenašajo zdaj na ministrstvo za promet in na ministrstvo za notranje zadeve oziroma na policijo. Tisti del, ki je v zvezi z usklajevanjem, izvajanjem nacionalnega programa varnosti cestnega prometa, preventive, vzgoje, izobraževanja v cestnem prometu pa teh analitsko raziskovalnih nalog, gre na promet, tisto, kar je v zvezi s programom vadbe varne vožnje in pa skupinskih delavnic, ki so del dodatnega programa za voznike, pa gre v pristojnost ministrstva za notranje zadeve. Če vas zanima, kako to delajo civilne organizacije, greste lahko recimo to nedeljo popoldne tja v Šiško pogledat na poligon, tam delajo motoristični aktivisti Slovenije, pa boste videli. Tam tudi sodeluje policija zelo pogosto in zadeve so prijetne, poučne, imajo veliko verodostojnost, tudi zaupanje vseh tistih, ki se tega udeležujejo, je zelo veliko, sistem je vpeljan, precejšen del tega je prostovoljen, niti ne obremenjuje ne vem koga. Zdaj bo pa vse to koncentrirano, podržavljeno in je vprašanje, kakšen bo odziv, vsaj nekaj časa bo prav gotovo bistveno slabši. Veste, da ni vedno tako, da je "variatio directa", ampak "variatio" prinaša predvsem nezaupanje. Mene zanima seveda, kako bodo vsi ti ljudje, ki bodo zdaj to dobili na novo v roke, zajeli minulo delo od leta 1954 pravzaprav ali pa vsaj od leta 1972, ko je bil svet za preventivo v resnici ustanovljen. Res me zanima, kako se da to tako na hitro povzeti, pripraviti, da potem deluje tako, kot je treba. Kako bo z akcijami Prva vožnja, Otrok v avtu, Lumpijeva varna pot v šolo, Otrok kolesar, Bistro glavo varuje čelada, Začetek šolskega leta, Varnost za vse, Bodi previden, Varno kolo, Kaj veš o prometu, Teden prometne varnosti, Z glavo na zabavo, Mladost naj bo radost, Brezhibno vozilo-varno vozilo, Hitrost ubija, Vozimo pametno, Dan brez avtomobila, Kako potovati bolje. To so akcije, recimo, ki so se dobro prijele, ki so jih ponekod že kar čakali. Zdaj bodo seveda prešle v druge roke, vse bo treba na novo organizirati in na novo sčarati. Po drugi strani ta "patchwork", ta "flikarija" tega zakona ne prinaša tistih zadev, ki se mi zdijo, da bi jih bilo dobro uvesti, recimo, kakšne obnovitvene tečaje za voznike. Vemo, da se prometne razmere in tudi znanje mora spreminjati in dopolnjevati. Pri tem pa nihče ne upa pravzaprav poseči v to, da bi vozniki vsakih deset let imeli osvežitvene tečaje, s katerimi bi se jim podaljšalo vozniško dovoljenje ali kaj takega. Ne govorim o ponovnih izpitih, da smo si na jasnem. Ampak, veste, ne velja samo pregovor, kar se Janezek nauči, to Janez zna. Velja tudi pregovor, kar se Janezek nauči, tega se Janez niti spomni ne več. Kar pojdite sami pogledat v te učbenike za vozniške izpite, poskušajte narediti kakšno polo, tisti, ki ste vešči interneta, pa boste videli, kako ničesar ne veste več, kako je vse čudno, novo in nenavadno. Če je včasih veljalo, da se večina prometnih nesreč zgodi tam 30 kilometrov okrog doma, je to veljalo zaradi tega, ker ljudje dlje niso potovali in se jim je redko lahko kaj zgodilo. Danes so se te razdalje povečale. Prometne situacije so zdaj čisto drugačne in se ne da vedno voziti na pamet, že v lastnih krajih ne, ker se pač zadeve hitreje spreminjajo, tako kot se nasploh hitreje vse v življenju. In zaradi tega se mi zdi, da bi bilo dobro, da se, preden se popravlja, krpa kakšen star zakon, se usede, bolje premisli, več pove, poišče še kakšne druge argumente, ne pa samo, da se gleda na nekakšne kvazi racionalizacije, pa seveda tudi na kakšne populistične zadeve. Sam sicer elektronske registracije ne štejem ravno za populistično zadevo - je v redu, če je, čeprav bi se dalo narediti veliko manj zapleteno. Kdor pač to želi, naj ima, in je prav tako, da gremo v to smer in da se ti administrativni opravki, ki jih imamo državljani, vendarle spravijo tudi v čas, ki mu rečemo digitalno obdobje. Ampak seveda to ne sme biti razlog za to, da se nečesa na hitro lotevamo in na pol. Mislim, da svet za preventivo in varnost v cestnem prometu mora postati agencija, da bo neodvisen, da bo jasen, da bo tudi lažje absorbiral pobude iz civilne družbe, iz drugih pobud. Ni dobro, prvič, da se seli v državo, se pravi, da se na nek način podržavlja, še slabše je pa to, da se cepi, razbija v pristojnost dveh ministrstev, ker se bo s tem marsikaj dobrega, kar je bilo doslej storjenega, izgubilo. Številke o prometnih nesrečah govorijo svoje, res da od leta 1994 do letos so se stvari izboljševale, ampak sedajle, mislim, da lani in letos pa stvari že stojijo, se pravi nič se ne popravlja, nič se ne izboljšuje. Če se bo ta organizacijska shema podrla, preden bo začela teči nova, bodo spet zamujeni časi in izgubljena življenja. Hvala vam lepa.
Hvala lepa. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Vse prisotne, ki si zaslužite vso pohvalo, prosim, da sporočijo svojim kolegicam in kolegom, ki ne želijo razpravljati, da to pravočasno javijo, kajti le tako bo možno hitreje in učinkoviteje delati. Drugače pa vabim k besedi gospoda Hvauca.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sam bi rad nekaj besed povedal na trditve, da bodo predlagane spremembe negativno vplivale na varnost. Spet pa govorimo o 211. členu, in sicer bilo je povedano, da so spremembe pripravljene površno ali pa, da ni bilo nekih strokovnih argumentacij in razprav. Sam mislim, da temu ni tako. Tudi to, da podaljšujemo rok za prvi tehnični pregled iz treh na štiri leta, tudi ni kar iz zraka priletelo. Najprej bi rad povedal, da je taka ureditev popolnoma v skladu z direktivo 96/96 Evropske skupnosti, ki dopušča takšen rok. Drugo. Tudi v nekaterih drugih evropskih državah imajo enako ali pa podobno ureditev, tako da nismo edini. Recimo Irska ima prvi pregled po štirih letih, Francija, Italija, Belgija, Španija. In to niso neke čudne evropske države, ampak države, ki imajo močno razvit promet in tudi dolgo tradicijo s tega področja in verjamem, da so se tudi oni za tak korak odločili po temeljitem premisleku in na podlagi nekih močnih argumentov. Naslednje kar je, vozila se spreminjajo. Če smo včasih, ko smo še vozili jugote pa stoenke naredili 50.000 kilometrov brez generalke, je to že bil pravi podvig. Danes, ko je tehnologija toliko napredovala, ko imamo tudi dosti boljše materiale, pa 200.000 ali 300.000 kilometrov ni nič posebnega. Zato sem prepričan, da takšna sprememba ne bo vplivala na varnost, bo pa dejansko bolj prijazna do ljudi, manj jih bo obremenjevalo to, da je potrebno vsake dve, tri leta iti na ta tehnični pregled. Časa je v sodobnem življenju vedno manj in vsaka opustitev nepotrebnih dejanj, aktivnosti je vsekakor dobrodošla. Prepričan pa sem, da veliko bolj, kot bi lahko takšna sprememba vplivala na varnost, vpliva izvajanje tega zakona. Tu je problem. Če bi ljudje, vozniki spoštovali ta zakon, če bi tudi sama kultura vožnje v Sloveniji bila boljša, potem sem prepričan, da bi na naših cestah bilo dosti manj prometnih nesreč. Tudi tistih najhujših, s smrtnimi žrtvami. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Slavinec.
Hvala lepa za besedo. Sam bi se dotaknil predvsem dveh točk. Bom kar s tehnično brezhibnostjo pričel. Dosedanji zakon predvideva prvi pregled po treh letih. Prav gotovo je ta odločitev temeljila na garancijski dobi, ki jo večina proizvajalcev avtomobilov daje za večino najpomembnejših tehničnih sklopov ali kar za cela vozila. Res je, mogoče je tudi štiri leta v redu, zakaj pa ne pet za nekatera vozila. Za nekatera vozila prav gotovo bi bilo smiselno že po dveh letih temeljiteje preveriti, ali je z njimi vse v redu, ali morda kaže že kakšno stvar preventivno zamenjati. Vsekakor zakon tega ne more posamezno upoštevati in mora biti napisano za eno generalno povprečje. In če, kot sem že prej povedal, večina proizvajalcev ocenjuje, da se v prvih treh letih lahko uporabniki vozil vozijo varno, potem to kaže na nek način upoštevati še toliko bolj, če upoštevamo tudi naše specifike in stanje v Republiki Sloveniji. Tukaj imam v mislih stanje na cestah, njihovo stanje v smislu ne samo varnosti, ampak tudi glede tega, kako so še posebej po letošnji zimi razrite in na splošno kako vozne površine zgledajo v Sloveniji. Če se z avtomobilom voziš večino časa po lepi gladki avtocesti, mu prav gotovo pet let lahko bistveno manj škodi, kot če se vozimo po cestah, kakršne, žal, v Sloveniji pogosto imamo: polne lukenj, jam in posledično izpostavljamo avtomobile mnogim nepričakovanim, udarnim jamam in poškodbam, ki jih drugače ne bi imeli. Ne gre samo za skladnost z direktivami, ampak prav gotovo moramo upoštevati objektivna dejstva in pa specifiko, ki jo v Sloveniji na tem področju imamo. Jaz ocenjujem, da tukaj gre predvsem za populistično potezo in ne zgolj za opustitev nekih nepotrebnih aktivnosti. Prav gotovo pa bo dobro sprejeto s strani uporabnikov, da se ta rok podaljša, upam pa, da ne bo zaradi tega nastalo bistveno in predvsem takšnih nesreč, ki bi bile za koga tragične. Druga stvar je pa seveda svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu. Po tem predlogu vidimo, da se iz nevladne organizacije, ki je sama pripravljala programe, glede na stanje v vašem cestnem prometu, glede na specifiko v Republiki Sloveniji in tudi glede na največjo stopnjo ogroženosti med mladimi, med drugimi kategorijami udeležencev v cestnem prometu, da sedaj iz ene vladne organizacije, ki si je mimogrede ob sofinanciranju tudi iz proračuna zelo velik del svojih sredstev pridobivala na druge načine iz zasebnih virov, iz njih sedaj delamo suhoparne uradnike. Zakaj sem poudaril suhoparne? Na eni strani na ta način prav gotovo zmanjšujemo iniciativnost tam zaposlenih in pa njihovo lastno kreativnost, lastne pobude, saj vemo, da bodo po novem kot uradniki imeli roke bistveno, bistveno bolj zavezane in bodo omejeni z mnogimi birokratskimi preprekami, ki jih sedaj niso imeli. Po drugi strani je pa seveda vprašanje njihovega nadaljnjega financiranja, saj bodo sedaj znotraj ministrstva za promet in vemo, da so tam seveda druge prioritete, predvsem v izgradnji cestne infrastrukture. Pri tem pa, se bojim, se bo pozabljalo, da je preventiva bistveno, bistveno lahko koristnejša in pomembnejša od kakršnekoli kurative. Prav s temi aktivnosti so se v omenjenem svetu sedaj v največji meri tudi uspešno ukvarjali. Zanima me tudi, kako bo vlada sledila cilju zmanjševanja števila zaposlenih v državni upravi, če sedaj ene, ki niso bili v državni upravi, selimo prav tja. Težko bo slediti predvidenemu cilju zmanjševanja. Tukaj ne gre samo za administrativno razliko. Ja, saj so ti ljudje tudi do sedaj bili zaposleni, ne bomo jih zaposlovali več. Morda pa. Ni nobene garancije prav zaradi te nepotrebne birokratizacije, ki se bo zgodila. Ampak gre tudi za način njihovega dosedanjega financiranja. Kot sem že prej povedal, bodo sedaj na proračunu, do sedaj pa so velik del sredstev pridobivali tudi iz drugih virov in niso obremenjevali našega proračuna. Zaradi tega se bojim, da gre spet za novo obliko podržavljanja, podržavljenje kar vsepovsod. Hvala.
Hvala lepa. Ne divjamo zgolj po cestah, ampak očitno tudi po spisku razpravljavcev, kajti na vrsti je že gospod Veršnik.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Res nisem pričakoval, da bo tako hitro. Danes se pravzaprav pogovarjamo, bom rekel, kar o pravi stvari. Pred nami je predlog sprememb in dopolnitev zakona o varnosti cestnega prometa. Predlog, ki je pred nami, je naravnan v pravi smeri, in sicer v zmanjševanje birokratizacije in zmanjšuje tudi stroške državljankam in državljanom. Vozni park Slovencev je povsem primerljiv z voznim parkom v ostalih evropskih državah. Z vsem spoštovanjem do spoštovanega kolega Brenčiča, ki je navajal neke argumente proti, moram reči, ko sem pogledal v gradivo, imajo še bolj liberalno naravnan sistem na Irskem, v Franciji, v Italiji, v Španiji. Sistem, ki ga predlagamo tukaj v tem predlogu, pa je primerljiv povsem z Dansko. Prav gotovo si te države niso privoščile kar tako na pamet neke odločitve, ampak so tehtno spremljale stanje na tem področju in se odločile za to, kar so se. Pred nami je tudi naš predlog, za katerega mislim, da je popolnoma v skladu naravnan v pravo smer. Predlog podaljšuje prvo registracijo iz tretjega na četrto leto in potem na vsaki dve leti. Zelo sprejemljivo in pa povsem naravnano v prihodnost, verjamem, da v današnjem času nekateri spoštovani kolegi ne obvladajo elektronske mehanizacije, tako kot je treba, da niso v stanju izvesti registracije v smislu predloga. Sem pa prepričan, da naši otroci se bodo množično posluževali te oblike in da bo to za njih pomenilo prihranek pri času. Čas pa vemo, kako je dragocen v današnjem času, in še bolj dragocen bo. Lahko rečem, da sem prepričan, da takšne spremembe zakonov so zaželene in da niso nepremišljene, ampak so nekako v trendu tistega, kar se dogaja tudi na področju, kamor se prištevamo in smo tudi sami člani te skupnosti. Jaz želim temu zakonu vse dobro in prepričan sem, da se bodo s tem strinjali tudi mnogi občanke in občani, državljanke in državljani. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, ne morete imeti replike, ker niste razpravljali. Tisto ni bila razprava. Po poslovniku ni [[...]]Vem, ampak ne, ni možno. Lahko je replika samo na napačno razumljeno razpravo. Se opravičujem. Ne, niste razpravljali, niste na spisku. Ja, ampak to ni bila razprava, to je predstavitev stališča. Se opravičujem, tako je po poslovniku. In dajem besedo gospodu Ljubeljšku.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovana predstavnika vlade, spoštovani kolegi. Verjetno ne bom povedal nič kaj novega, kar ni bilo že pri tej točki slišanega, pa kljub temu menim, da je prav, da povem tudi svoje mnenje v zvezi s tem predlogom. Uvodoma bi rad poudaril, da je tudi za mene varnost na prvem mestu. O tem ni dvoma. Samo moramo biti pri tem realni in življenjski. Ne smemo gledati strahov tam, kjer jih verjetno ni. Sam podpiram ta predlog zakona, pa bom povedal samo iz dveh vidikov. Prvič, ker menim, da predlagatelj zakona ve, kaj je predlagal. In to sem prepričan, da se je na osnovi podatkov, na osnovi statistike v prometnih nesrečah in o vzrokih za prometne nesreče, sigurno se je posvetoval z uglednimi strokovnjaki, tehničnimi strokovnjaki, da je pregledal dobro prakso v razvitih državah, na katere se, kadar nam odgovarja, zelo radi sklicujemo in da se je na še kakšni drugi osnovi odločil, da predlaga tak zakon. In drugič. Ker sem sam tudi tehnično izobražen in tudi z dolgoletno prakso, med drugim tudi pri uvajanju in izvajanju sistemov kakovosti ravno v avtomobilski branži, zato lahko z vso odgovornostjo o tem tudi govorim. S tega vidika ne smemo primerjati sedanjih avtomobilov, sedanjega voznega parka, z avtomobili izpred desetletij. Včasih so bili servisi, če se spomnimo, na 2500 kilometrov in najkasneje na 5000 kilometrov. Včasih je bila garancija eno leto, sedaj je garancija tri leta in se bliža že petim letom. Garancija je zdaj tudi na prevoženih 100.000 kilometrov. Včasih smo dobili nov avtomobil, ki je že imel napako in si ga moral najprej peljati k mehaniku. Veliko avtomobilov ima sedaj že vgrajene informacijske sisteme. Zato mi ni razumljivo, o čem bi se morali potem temeljito pogovarjati in razpravljati v tem državnem zboru. Ali smo res poslanci vsevedi, da lahko včeraj govorimo o socioloških problemih, danes pa bi govorili o tehničnih problemih. Ali so avtomobili dobri, kvalitetni ali niso? Ali bo zaradi takšnega predloga zakona zdaj več nesreč? Predlagatelj zakona ve, na kakšni osnovi predlaga tak zakon. Sam menim, da so vzroki za nesreče povsem drugi. Od tega, da so slabe ceste, od tega, da je gost promet, alkohol, previsoke hitrosti, nespoštovanje prometnih predpisov in v veliki večini tudi predobri avtomobili. Predobri avtomobili, ne preslabi. Res imam občutek, da oporekajo temu predlogu, vsaj kot sem zasledil v javnosti, tisti, ki se ukvarjajo s tehničnimi pregledi. To je razumljivo, saj se bo s tem zmanjšalo njihovo delo, to je vsekakor res, in da o tem tudi kritično razpravljajo institucije, ki se ukvarjajo z varnostjo v cestnem prometu kot svet za varnost v cestnem prometu, kar je prav, da so budni, da opozarjajo, da predlagatelj dejansko na osnovi tega še enkrat pogleda, ali so zadeve v redu ali ne. Sam menim, da je zakon dober, da je dobro premišljen s strani predlagateljev, da je racionalen, da je prijazen do ljudi, ki ne bodo po nepotrebnem izgubljali svojega časa na vsakoletnih tehničnih pregledih, pa še določen prihranek bo v družinskem proračunu. Zato tudi razumem kolege iz opozicije, ki oporekajo takemu predlogu, ker je prijazen do ljudi, kot so oporekali tudi odpravi nalepk. Poglejte, koliko je bilo razprav tudi o odpravi nalepk na matičnem delovnem telesu in tudi tu, v državnem zboru. Bi pa to priložnost izkoristil tudi za to, da apeliram na pripravljavca tega zakona in celo dajem pobudo, da razmislijo tudi o tem, da se zakon dopolni tudi v zvezi s tehničnimi pregledi počitniških prikolic. To, kar je zdaj v zakonu, je neživljenjsko - da je treba prikolice, ki so stalno ali pa več let stacionirane v kampih, vsako leto peljati na tehnični pregled. In tu je treba ločiti prikolice, ki se vozijo in ki so stacionirane. Mislim, da bi to bilo res zelo koristno in prijazno do ljudi; in teh prikolic ni malo. Za zaključek še enkrat, predlog zakona vsekakor podpiram. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kovačič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Danes ponovno obravnavamo enega od zakonov, ki bo pomenil poenostavitev postopkov javne uprave, predvsem pa ponuja državljanom lažje dostopne in cenejše storitve. Vesel sem, da sem del vladajoče koalicije v času, ko sprejemamo zakone, ki so po svoji vsebini protibirokratski, hkrati pa so racionalni in zmanjšujejo stroške tako državi kot tudi državljanom, ki javne storitve, o katerih je govora, uporabljajo. V času prejšnjih vlad smo ves čas poslušali le besede o tem, da je treba zmanjšati, pospešiti in poceniti birokratske postopke, nič pa na žalost na tem ni bilo narejenega ali pa vsaj ne nič kaj bistvenega. Sedaj v tem mandatu pa vlada in njena koalicija dejansko uresničujeta to, kar prejšnja vlada ni bila sposobna narediti, ampak je o tem le govorila. Možnost elektronskega podaljšanja registracije motornega vozila in s tem precejšen prihranek na času in denarju je še eden od nekaterih že uvedenih načinov elektronskega poslovanja z javno upravo in bo vsekakor nov močan motiv za mnoge, ki doslej niso bili pristaši elektronskega poslovanja. Če bodo državljani izbirali med tem, ali bodo morali za registracijo svojega vozila oditi od doma ali svojega delovnega mesta do registracijskega urada, tam iskati parkirno mesto, potem čakati v vrsti in se nato vrniti ter pri tem glede na dosedanje izkušnje porabiti okoli dve uri, ali pa zadevo urediti v petih minutah iz svojega računalnika in pri tem poleg prihranka časa prihraniti tudi nekaj denarja, potem bo odločitev verjetno zelo enostavna. Kljub temu pa menim, da bi v nadaljnjem postopku obravnavanja zakona morali poiskati tudi manj togo pot v zvezi z vročanjem novega prometnega dovoljenja in vračanjem starega. Menim, da je tako kot je v tem predlogu zapisano, preveč togo zastavljeno in bi se dalo tudi ta postopek poenostaviti. Strinjam se tudi s kolegom Brenčičem, ki je na to opozoril v svoji predstavitvi. Tudi podaljšanje opravljanja prvega tehničnega pregleda iz treh na štiri leta po prvi registraciji je novost, ki bo zelo dobrodošla ljudem, kar naj bi bil tudi sicer namen vsake zakonodaje, čeprav, kot sem že prej povedal, v prejšnjih obdobjih tedanja oblast, ki sta jo odločilno kreirali LDS in Združena lista, takšnih namenov ni kazala in je bolj kot za ljudi pogosto skrbela za sebe in za utrjevanje svoje oblasti in svojih privilegijev. To je verjetno tudi razlog, da tudi danes ne želi iti v proces poenostavljanja, zmanjševanja birokratizacije in v poenostavljanje postopkov, ki pomenijo olajšanje ljudem. Ne želi se olajšati in pomagati ljudem, kar bi bilo normalno, zato se zelo čudim, da tako imenovani liberalci nasprotujete in ste proti večji liberalizaciji postopkov, ki so zapisani v tem zakonu. To zelo težko razumem in bi rad tudi povedal, da je vsakoletno ali pa pogosto opravljanje tehničnih pregledov za ljudi nadležna stvar. To ni nekaj rutinskega, ampak ljudje tega ne morajo. To opravljajo takrat, kadar je res potrebno, kadar je potrebno povečati oziroma ohraniti varnost cestnega prometa. Hvala bogu, da se sedaj to spreminja in v državnem zboru sprejemamo predpise, ki neposredno ljudem olajšujejo in pocenijo uporabo javnih storitev in komunikacijo z državnim aparatom. Zaradi podaljšanja časovnih okvirov za obvezno opravljanje tehničnih pregledov motornih vozil ne bo prišlo do zmanjšanja prometne varnosti. Ne morem se strinjati s tistimi, ki pravite, da se bo to zgodilo. Kot je bilo že nekajkrat povedano, današnji proizvajalci motornih vozil proizvajajo bistveno bolj varna in bistveno bolj tehnično brezhibna vozila, kot se je to dogajalo v preteklosti. Tudi cena teh vozil na samo tehnično brezhibnost ne vpliva. Tako da se ne strinjam s tem, da so cenejša vozila manj varna, v nekem absolutnem smislu ja, ampak vsekakor niso manj tehnično brezhibna in tudi po preteku določenega števila let so še vedno tehnično popolnoma v redu in brezhibna. Seveda pa je cena odvisna od tega, ker dražji avtomobili imajo večjo moč motorja, večjo prostornino, večjo komoditeto, večji komfort, boljšo in večjo zmogljivost, boljšo opremljenost vozila. To so tisti elementi, ki vplivajo na ceno. Evropska direktiva zelo jasno govori o tem in temu morajo slediti vsi proizvajalci, da je štiriletno opravljanje tehničnih pregledov tisti okvir, v katerih je še vedno zagotovljena prometna varnost. Jasno pa je tudi, da mora vsak skrbeti za varno vozilo in tehnično opremljenost svojega vozila in je za to tudi odgovoren na podlagi drugih predpisov, ki veljajo. Zakon, ki ga obravnavamo je torej eden od zakonov, ki neposredno uresničuje obljube in napovedi o prijazni državni upravi. Zakon bo lastnikom motornih vozil olajšal dosedanje zapletene in drage postopek v zvezi s tehničnimi pregledi in registracijami motornih vozi. Prihranil pa jim bo tudi nekaj časa, živcev in ne nazadnje tudi denarja. Povedal bi tudi to, da agencija oziroma zaposleni v agenciji so še vedno uslužbenci javne oziroma državne uprave. Ukinitev agencije ne pomeni, da se bo s tem, ko bodo zaposleni prešli znotraj državne uprave v ožjem smislu besede, da se bo s tem državna uprava povečala, kajti še vedno bo to državna uprava, kot je bila tudi do sedaj, ko je ta del pristojnosti opravljala agencija. Zaradi vseh teh stvari predlagani zakon oziroma predlagano novelo zakona o varnosti cestnega prometa podpiram in upam, da bo v nadaljevanju tudi čim prej sprejet. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Mira Petka.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Po mojem mnenju je poenostavitev postopka, ki ga predvideva ta predlog zakona, dobrodošla. Poenostavljanje pomeni večjo prijaznost do ljudi, to je do vseh lastnikov motornih vozil, na drugi strani je tudi skrajni čas, da e-uprava zaživi tudi na tem področju. Ljudem bo pač dana možnost, da se poslužujejo različnih variant. Tukaj je bila omenjena direktiva iz leta 1996, ki govori o tem, da se lahko tehnični pregledi opravijo na 4 leta oziroma 4 leta po prvi registraciji, nato vsaki dve leti. Slovenija s to formulo 4-2-2 seveda ne bo edina. Tukaj so bile omenjene države, kot so Irska, Francija, Italija, Španija, Danska. Pri večini od teh držav pa je to dvoletno obdobje precej krajše. V Italiji denimo se ta letna perioda tehničnih pregledov prične šele po 12. letu starosti avtomobila. Zakaj sam zagovarjam to formulo 4-2-2. Kot je bilo danes že večkrat rečeno, avtomobili so dandanes sodobni, dobri avtomobili. Njihova tehnična ispravnost običajno več let sploh ni vprašljiva. Drugič. Vsak pameten voznik bo poskrbel, da bo njegov avto tehnično dovršen. Večina danes išče servise za svoje avtomobile na pooblaščenih mestih, na dvoriščih se danes "šravfa" zelo malo oziroma avtomobili so tudi narejeni tako, da komaj, da lahko zamenjaš kakšno žarnico. Zaradi višjega standarda, ki je v Sloveniji v zadnjih letih prisoten, pa ljudje posegajo po boljših in bolj varnih avtomobilih. Celo v mojih krajih v kakšnem odročnem kotu težko najdeš kako vozilo, ki bi se vozilo brez registrskih tablic in skoraj da ni več vozila, ki bi ga skupaj držala samo še rja, 10 let nazaj je takih primerov pri nas na Koroškem bilo bistveno več. Mislim, da je ta država v zadnjih letih kljub vsemu nekaj naredila pri odpravljanju birokratskih ovir in tudi pri odpravljanju monopolov. Na Koroškem je 10, 15 let nazaj bila samo ena pooblaščena organizacija, kjer smo lahko registrirali avtomobile, to je v Slovenj Gradcu, in nekateri so se morali voziti do tega servisa oziroma do te organizacije za registracijo tudi po 60, 70 kilometrov. 10 let nazaj smo dobili eno novo organizacijo, to je AMZ v Dravogradu, in dve leti nazaj še na Ravnah na Koroškem. Nobena v teh letih ni propadla. Večina od teh se ukvarja še s kakšno drugo dejavnostjo ali s servisiranjem ali s prodajo avtomobilom, z avtopralnico, tako da mislim, da je bojazen, da bi zaradi teh zakonskih sprememb propadli kakšni d.o.o. oziroma podjetja, povsem odveč. Če bo temu zakonu res sledilo še to, kar je bilo danes tukaj omenjeno, to je obnova državnih lokalnih cest, potem bo ta zakon imel svoj smisel in ljudje bodo zadovoljni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Veber.
Hvala za besedo. Rad bi repliciral predvsem gospodu Ljubeljšku, ki je omenjal, da je predlagatelj dobro ocenil razloge, ko je šel v pripravo tega zakona. Če preberete poglavje Ocena stanja in razlogi za sprejetje spremembe zakona, ne boste nikjer zasledili nobene resne analize, zakaj so se tako odločili. Sam bi pričakoval, da bi prav v uvodnem odstavku ali stavku bilo zapisano, ali smo zadovoljni s prometno varnostjo v Sloveniji in zakaj smo zadovoljni in da zaradi tega, ker smo zadovoljni, ker je ta prometna varnost zelo visoka, zmanjšujemo ukrepe, ki pač imajo neposredno povezavo tudi s prometno varnostjo na način, da se ta varnost ne bo zmanjševala. Tega nikjer v zakonu ni predvidenega, še manj je dan odgovor, ali smo zadovoljni s prometno varnostjo v Sloveniji. Če pogledamo tabelo, ki govori o tem, kako je s primerljivimi državami, ki se omenjajo - Irsko ste omenjali. Gospodje, Irska ima 400 smrti na milijon vozil in mi gremo sedaj na nivo tehničnih pregledov, kot jih ima Irska. Ostale države v Evropski uniji, ki imajo manj smrti na milijon vozil, kot je recimo Avstrija, Švedska, Finska, Velika Britanija, Nizozemska, Nemčija, opravljajo tehnične preglede na tri leta, pa imajo boljšo prometno varnost kot Slovenija oziroma manj smrtnih žrtev na milijon vozil. Torej, na podlagi česa se v Sloveniji odločamo za to, da gremo na štiri leta? Pavšalen in na pamet ukrep, ki govori samo o tem in ta je razložen, pač naj bi šlo za zmanjševanje administrativnih postopkov. Lepo vas prosim, govorimo o varnosti v cestnem prometu in izhajati bi morali iz analize varnosti in potem reči, rešitve so pa takšne in drugačne, ki jih pričakujemo s tem zakonom. Rad bi opozoril še na nekatere zadeve, ki jih ta zakon resnično ne vsebuje in ni analiz. Ni prikazanih finančnih posledic niti za državni proračun niti v odnosu do gospodarskih družb, ki imajo danes izvajanje teh tehničnih pregledov v svojem programu. Mnoge družbe so v kratkem, v zadnjih letih, tako kot je gospod Petek razložil, investirale v te programe zelo veliko sredstev, da lahko Koroška, Kočevska, Bela krajina ima pri roki, če lahko temu rečem, opravljanje tehničnih pregledov. Danes tem podjetjem zmanjšujemo obseg del. Sprašujem predlagatelja, ali je naredil analizo v teh podjetjih, kakšne posledice bodo pri teh gospodarskih družbah zaradi zmanjševanja števila tehničnih pregledov. V zakonu tega ni razloženega. Torej gre tudi za gospodarsko škodo. Če pogledamo razlago za finančne posledice, javnofinančna sredstva, recimo, sredstva državnega proračuna, piše, da ne bo pravzaprav nobenih posledic, vendar sprašujem predlagatelja, ali je DDV na opravljeno storitev v teh podjetjih prihodek državnega proračuna ali ni, in če je, zaradi zmanjšanja te storitve - kolikšne bodo posledice za državni proračun. Za hip se bom samo še vrnil nazaj na zakon o gozdovih, ki smo ga danes obravnavali, ker je bilo ocenjeno, da so to nepremostljive finančne posledice, ker govorimo o 300 milijonov tolarjev, kolikor bi morali zagotoviti več sredstev za boljše lokalne ceste, po drugi strani je pa ocena, ki jo imam samo za prvo leto uvedbe štiriletnega tehničnega pregleda, izpad DDV-ja v državnem proračunu 650 milijonov tolarjev. Torej posledično manj sredstev iz državnega proračuna za izvajanje cestne politike. In zato govorim o neusklajenosti in neprimernem pristopu pri tem zakonu. Na eni strani zmanjšujemo sredstva v državnem proračunu, v občinskih proračunih, delamo gospodarsko škodo pri gospodarskih družbah in govorimo, češ, lastniki vozil bodo pa prihranili. Vprašanje, koliko bodo prihranili. 25% prometnih nesreč je vendar odvisnih tudi od tehnične brezhibnosti vozil. Da ne govorim o tem, da je eno izgubljeno življenje pač nemogoče vrednotiti v tolarjih, evrih in v zneskih, ker je pač to življenje nemogoče povrniti in ga tudi ni mogoče ovrednotiti skozi neko racionalizacijo administrativnega postopka, nemogoče je to. In ob tem se pogovarjamo tudi o bistveno težjem poslovanju gospodarskih družb, predvsem na oddaljenejših krajih. Tista območja, ki so danes najbolj oddaljena od velikih centrov, se bodo zagotovo srečala tudi s tem, da bo vsaj eno, dve, tri, štiri ali pa pet od 52 prenehalo s to dejavnostjo. In kaj mi pomaga, kaj je, recimo, občan s Kočevske prihranil, če bo moral na tehnični pregled svoje vozilo peljati v Ljubljano? Prav nič. Ali pa, kaj bo prihranil nekdo s Koroške, ker bo moral peljati svoje vozilo verjetno v Velenje ali Celje, kjer je pač tak večji center, kjer bo ta dejavnost ohranjena. Ampak vsi odročnejši kraji bodo s tem prizadeti. Ocena gospodarskih družb, ki izvajajo to dejavnost, kaže, da bo zaradi tega ukrepa izgubljenih 200 delovnih mest. Ustvariti eno delovno mesto je izjemen napor, mi bomo pa z enim nepremišljenim ukrepom ukinili pravzaprav 200 delovnih mest. Kakšne posledice ima to za državni proračun, ker bo pač nekdo na zavodu za zaposlovanje, kakšne posledice ima to na skladen regionalni razvoj, ni nihče naredil te ocene, kajne, tudi s tega vidika. Tako še vedno trdim in sem prepričan, tudi zaradi teh argumentov, da ta zakon ni dovolj pretehtan. Če bi imeli vse te ocene pred sabo, ko bi se danes pogovarjali o tem zakonu v splošni razpravi, bi bila ta razprava bistveno kvalitetnejša in odločitev vseh nas veliko lažja. Ampak brez teh podatkov pač ni mogoče opraviti resne razprave in izpeljati postopka za spremembe in dopolnitve zakona o varnosti cestnega prometa skozi državni zbor. To je za mene neresno, ker ti ključni podatki pač niso prikazani poslankam in poslancem. Zaradi tega na takšen način tako pomembnega zakona ni možno spreminjati.
Hvala lepa. Gospod Ljubeljšek ima verjetno repliko. Prosim.
Bom kratek. Res nismo dobili analiz, vendar sem v svoji razpravi govoril o tem, da je predlagatelj resen in da je, v to sem prepričan, na osnovi podatkov statistike opravil tudi analize, pa tudi v pogovoru s strokovnjaki in tako naprej. To je eno. In drugo, kar sem govoril, in v to sem prepričan, da so vzroki za prometne nesreče ne slabi avtomobili, da je vozni park dober, da so avtomobili veliko boljši, kot pred desetletji, ampak da so vzroki za nesreče nekje drugje in te podatke ima tudi predlagatelj. In mislim, da bodo tudi po končani razpravi predlagatelji o tem kaj povedali. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še poslednji na spisku je gospod Gulič. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Nekaj stvari moram vendarle pojasniti, ker očitno niso bile jasne, ali kolegi niso dobro slišali, ali pa hočejo Liberalni demokraciji podtikati zadeve, ki jih nisem rekel. Kar se tiče elektronskega poslovanja, niti ene besede ni bilo proti temu. Niti ene. Kar se tiče voznega parka, kar se tiče 211. člen - ne vem, če je prijaznost to, da ljudem dopuščaš malomarnost, da ne upoštevaš vseh parametrov, da ne upoštevaš, da imamo slabe ceste. Kar se tiče tega, da so bile 15 let samo besede in nobenih dejanj. Bom povedal: leta 1991 je bilo 119 kilometrov avtocest, zdaj jih je 451. Leta 1991 - 517 mrtvih, lani 259. 600 tisoč avtomobilov leta 1991, zdaj milijon. Seveda, zakaj imajo ljudje lahko boljše avtomobile, novejše avtomobile, zakaj je lahko vozni park boljši. Tudi zato, ker je bila leta 1991 plača povprečna 310 evrov, danes je pa 730, iz denarja se kupujejo avtomobili, ljudje božji. Inflacija je bila takrat 203%, lani 2,5. To je tisto, kar se ni samo govorilo, ampak je zdaj popisano, da se je naredilo. Ampak, grem raje k tem zadevam, o katerih sem govoril. Jaz mislim, da zakon ima seveda vgrajene tudi dobre rešitve. Primerjave z drugimi državami veste, da so vedno zoprne, ker nikoli ne moremo upoštevati čisto vseh parametrov. Na enega je opozoril gospod Veber. Irska je za primerjavo, pa je seveda veliko slabša od nas, ima toliko mrtvih na milijon, kolikor smo jih mi imeli tam, recimo, na začetku 90-ih let. In prav gotovo nam to ne more biti vzor in regresija prav gotovo ni pot naprej. Jaz sem govoril o drugih zadevah. O tem, da seveda ni dobro rušiti dobro utečenih sistemov. Tistih zadev, ki dobro funkcionirajo, da je treba pa seveda popravljati tisto, kar ne funkcionira dobro. Veliko je bilo govora o vzrokih za nesreče, o kulturi voznikov, to so naloge preventivnega dela. To je treba višati, ne pa gojiti nestrpnost. Jaz sem pešec, voznik avtomobila in motorist, in točno vem, kakšen je odnos do tega, v kakšni vlogi sem enkrat na cesti. Da se goji, seveda, tudi s policijskimi poročili o prometnih nesrečah averzija do motoristov, in to je zelo jasno. Preberite si kakšne časopise. To so zadeve, s katerimi naj se ukvarja agencija ali svet za preventivo. Ne pa, da se to sedaj drobi in da se bo razblinilo v nič in bo ostalo pač nekaj civilnodružbenih organizacij, ki se bodo s tem v resnici in s srcem ukvarjale. Uradnik ni zato, da se s srcem ukvarja, ampak je zato, da dela po zakonu. Medtem, ko tam, kjer imamo civilnodružbene organizacije ali organizacije, ki niso vezane na državo, so zadeve bistveno drugačne. To so izkušnje, ki jih imamo iz 80., 90. let in tudi še od prej. Tam se je vedno začel napredek, ne pa v državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj vabim gospoda ministra Mateja, če bi želel še besedo.
Hvala lepa. Poslušal sem to zanimivo debato, ne glede na to, da sem bil tudi odsoten, sem v sejni sobe vlade poslušal, kaj je bilo tukaj povedanega. V zvezi s tem bi želel nekatere stvari dodati. Ustavil bi se na dveh točkah, nad katerima so se danes nekako lomila kopja: eno je podaljšanje tehničnih pregledov oziroma obveznosti, da se tehnični pregledi izvedejo, in drugo je svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu. Najprej glede podaljševanja obdobja prvega tehničnega pregleda. Gre namreč za to, da se podaljša to prvo obdobje s treh na štiri leta in potem posledično zamiki, ki nastanejo zaradi tega. Eno od vodil, zakaj smo se odločili tako, je direktiva EU, ki ni obvezujoča, je pa svetovalna in svetuje in predlaga članicam EU, da uvedejo naslednji način tehničnih pregledov. Najprej po štirih letih in potem vsake dve leti in tako do konca življenja nekega vozila. Pri nas smo zadeve pregledali tudi statistično, kar je statistično seveda bilo na razpolago, in ugotovili, da vendarle ni sprejemljivo, da imamo po osmem letu preglede na dve leti. Zato smo se odločili, da imamo za nova vozila preglede po štirih letih in tako predlagali. Potem v naslednjem obdobju na dve leti in na dve leti do 8 leta, po osmem letu pa vsako leto, kar je strožje, kot imajo že nekatere sedanje članice EU, in s tem dosegli to, da vozila, ki so starejša in ki so bližje koncu svoje življenjske dobe, so pogosteje na tehničnem pregledu. To se nam je zdelo izredno pomembno. Glede statistike, kako se je vodilo to v preteklosti v zadnjih treh letih, kot je bil omenjeno, da ni bilo vodeno, koliko vozil ni opravilo tehničnega pregleda in tako dalje, se lahko s tem strinjam. Seveda ni bilo pregledano, zato ker te statistike ni bilo možno voditi tako, kot jo vodimo sedaj. V letošnjem letu smo sestavili nov register, ki nam omogoča to, da dobivamo vse podatke neposredno s tehničnih pregledov in jih lahko na centralni bazi tudi preverjamo in ugotavljamo, koliko vozil po določenem obdobju oziroma v neki starosti ne opravi tehničnega pregleda. Če pogledamo, recimo, podatke, ki jih imamo v letošnjem letu za vozila po treh letih opravljenega tehničnega pregleda, lahko ugotovimo, da je od skoraj 9 tisoč vozil, ki so bili pregledani, imeli določene pomanjkljivosti pri tehničnem pregledu 143 vozil. Procentualno je to izredno nizek procent, posebej je pa treba poudariti tudi to, da tehnični pregled ne garantira, da je vozilo naslednji dan, čez mesec dni, čez tri mesece tehnično "izpravno" na cesti. Odgovornost tehnično "izpravnega" vozila je na vozniku. Tudi, če se zgodi nesreča pet minut po tistem, ko je zapustil nekdo tehnični pregled, in vozilo tehnično ni "izpravno", organizacija, ki je izvedla tehnični pregled, ne prevzema nikakršne odgovornosti zakonsko. Odgovoren je voznik, ki upravlja to vozilo, ki mora skrbeti za vse te zadeve. Menimo, da so vozila v Sloveniji, ki se prodajajo, v takšnem stanju, da je obdobje prvega tehničnega pregleda, ki ga predlagamo, da se premakne s tretjega na četrto leto, primerno in da s tem ne bo ogrožena varnost v prometu v Sloveniji. Hkrati pa sem bil zelo vesel tudi teh besed, ki sem jih tukaj lahko slišal, da samo tehnična "izpravnost" vozil ni tisti faktor, ki odločilno vpliva na varnost v cestnem prometu. Pri vseh nesrečah s smrtnimi izidi in s težkimi telesnimi poškodbami in tudi lažjimi telesnimi poškodbami je glavni vzrok, poudarjam, prevelika hitrost in alkohol. Tehnična "neizporavnost" vozil je minimalen procent nesreč, ne samo novih vozil tudi starejših vozil. To je kompletna slika, če jo pogledamo tako. Zato je potrebno vzeti tudi to v zakup. Jasno pa je, da podjetja, ki izvajajo tehnične preglede, s tem izgubljajo nek določen profit, dobiček in zato skušajo lobirati na vse načine. Jaz nikogar nočem obtoževati, da zagovarja ta podjetja tukaj, vendar je treba tudi to jasno in glasno povedati. Če se dotaknem sveta za preventivo in vzgojo. Zelo težko in nerad se dotikam dela prejšnje vlade, vendar je prejšnja vlada ukinila svet za preventivo in vzgojo. Svet za preventivo in vzgojo je bil s sedanjim veljavnim zakonom ukinjen. Nastala naj bi agencija z določenimi nalogami. Zakaj je to pomembno? Svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu ni profesionalna organizacija. To ni institucija, ki živi na nivoju države in deluje samo na nivoju države. To ni res. Svet za preventivo in vzgojo deluje na nivoju države, volontersko, s strokovnjaki z različnih področij in deluje tudi na lokalnih nivojih, na enak volonterski način. Kako se je financiral? Financiral se tako, da je skupina, ožje jedro ljudi, ki so suportirali delo sveta za preventivo in vzgojo - pet ljudi je tam zaposlenih, da smo zelo eksaktni -, dobivala sredstva iz državnega proračuna. S spremembo delovnopravne zakonodaje in statusov državnih uslužbencev so ti ljudje bili postavljeni izven sistema. Za leto 2003 in 2004 je bilo financiranje te institucije s strani države na meji zakonitega. In to so bile resne težave, ne samo znotraj sistema, ampak tudi sicer. Zato je te zadeve treba institucionalizirati. In nikakor ne drži trditev, ki se je danes tu večkrat ponovila, da ta vlada ukinja svet za preventivo in vzgojo. Absolutno ne drži. Osebe, ki trenutno delajo v tej skupini ljudi, ki tehnično suportirajo svet za preventivo in vzgojo, so vsi, razen predsednika, neprofesionalno v tem svetu. Ohranjen bo način financiranja, ohranjen način sredstev, ki so s tem da bodo postavljeni v ministrstvo, da se bodo lahko zakonito in legalno financirali. In glede očitkov, ki prihajajo tudi glede tega, da bodo trpeli razni prispevki, donacije od določenih podjetij, moramo zelo jasno reči, donacije, ki so se do sedaj prejemale, niso bile pod nadzorom države, ne vemo, kaj se je z njimi dogajalo. Ni nadzora. Sedaj, ko bodo v sistemu, če tako rečem, bodo te donacije seveda možne. Možne bodo pa tako, da se bodo sklepale pogodbe v skladu z normativno zakonodajo, ki jo imamo na tem področju, in bo potrošnja teh sredstev pregledna; še enkrat poudarjam, pregledna! Svet za preventivo in vzgojo bo ostal, bo deloval tako, kot je do sedaj deloval, in bo to svet, ki ga bo imel minister za promet kot svoje svetovalno telo, ki bo na enak način svetovalo in sugeriralo, ohranila se bo njihova samostojnost. Tako kot imamo že sedaj na kar nekaj ministrstvih strokovne svete oziroma svete, ki se različno imenujejo, ki so zunanje institucije, neprofesionalne, ki sugerirajo ministru ali več ministrstvom določene rešitve. In tako bo tudi v bodoče s tem svetom. Tako da je popolnoma napačno povezovati svet z institucijo predsednika sveta, še težje pa je to povezovati z imenom in priimkom te osebe. Moram pa seveda tu zelo jasno povedati tudi to, da je predsednik sveta postala profesionalna funkcija šele pred dvema letoma. Pred tem je bil svet popolnoma in absolutno neprofesionalen - seveda so ljudje, ki so tam delovali, dobivali neko nadomestilo, neke dnevnice, neke sejnine - in je tudi predsednik tako deloval. Zakaj so se odločili, da to funkcijo naredijo profesionalno, bi bilo treba vprašati koga drugega. Sedaj smo v tej situaciji. Moje osebno mnenje je takšno, da bi svet moral delovati tako, kot je deloval v preteklosti, neprofesionalno, z eksperti z vseh področij, ki lahko pokrivajo varnost v cestnem prometu. Vse skupaj nas čaka zelo težko delo, da bomo zmanjšali število mrtvih in prometnih nesreč na naših cestah. In tu ni samo vloga zakona o varnosti cestnega prometa, tu so še druga vprašanja, tudi - kot je bilo danes omenjeno - kvaliteta cest, predvsem pa kultura voznikov, ki vozijo po slovenskih cestah. Hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci so dobili besedo, tisti, ki so pač želeli, ki so bili tu. Ampak ker še nekaj časa ostaja, sprašujem na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika, ali želi še kdo razpravljati. Bom za vsak primer prebral prijavljene: Brenčič, Gulič, Kovačič, Prijatelj in Kumer. Sem koga izpustil? Nisem. Torej, vsak razpravljavec ima pet minut za dodatno razpravo. In vabim k besedi gospoda Brenčiča.
Hvala lepa. Naj uvodoma povem, da imam jaz to srečo ali pa to lastnost, da mi ni treba zganjati populizma, ne prej, ne zdaj, in da me nič ne moti, kako dobra je bila, slaba prejšnja vlada. Dobro je delala, v njej sem tudi sam bil, dobro je delala. In se s tem, bi bilo prav, tudi zdajšnja koalicija z gospodom Kovačičem na čelu, ne bi več obremenjevala, ampak se ozirala po svojih rezultatih, po realizacijah svojih potovanj od Litije do Čateža. Ampak pustimo to stati. Nekaj bom pa rekel, jaz se ne obremenjujem in "muko gojim", zaradi podjetij ali pooblaščenih servisov, ki izvajajo tehnične preglede, trdim pa eno, da je tehnični pregled motornega vozila obvezna preventiva, zato ker je obvezna. Iz svojih izkušenj vem, da je že marsikomu rešila življenje, ampak tudi tistemu, ki je udeleženec v cestnem prometu, pa ima brezhibno vozilo ali pa je tudi peš. Zato trdim eno, niso toliko problematična, veste, prva leta. Res je, da so danes kvalitete vgrajenih materialov v vozila boljše in tako naprej, ampak ključni element, ki pa ni tako prisoten v Evropski uniji je pa stanje vozišč. Vsak tisti, ki pozna to tehnologijo avtomobilske prisotnosti v svetu tehnike, ve, kaj pomeni za krmilni sistem, za zavorni sistem, udarna jama. In po letošnji zimi, ko si peljal iz Logatca v Žiri, da imaš star jugo osem let, če se en teden voziš, moraš imeti na pregled za zavorni sistem. In res morda ima Koroška dobre ceste, da morda zaradi tega avtomobili tam bolje zdržijo, ampak jaz sem pred časom za eno osebo, ki jo poznam, kupil en uno, ki še ni bi star sedem let, na Koroškem. Prvo, kar sem svetoval in res svetoval tej punci, ko sem ga tja peljal: pusti tehnični pregled, če je bil opravljen decembra lansko leto, ta avto moraš takoj dati nekomu na servis, da ti obnovi zavorni sistem. Ker je bil smrtno nevaren - uno, zdajšnji avto, ki še ni bil star sedem let, kupil sem ga na Koroškem. Hočem samo to povedati, niso tako problematična prva leta, ampak potem podaljševanje ob teh vplivih na avtomobilsko tehniko in brezhibnost delov na avtu, ki jih povzročajo stanja na cestiščih. In dolge zime, slabo plužene zime v okoljih na podeželju in vse to ima strešen vpliv. In ne nasedati, to veste, da je danes kvaliteta vozil takšna, da ni treba toliko pogostih servisov. Ni res! Trg je v to prisil, da servisov ni, ker je s preveliko servisno mrežo na enoto avto predrag, in ni več tržen, zato se sicer vgrajujejo kvalitetnejši materiali, so kvalitetnejša maziva in tako naprej, ampak v globalu, avto, ki je danes vreden dva milijona, je po osmih letih nevaren, če na njem ne bomo izvajali dosti pogostih obveznih preventivnih pregledov. Ali je 4 tisoč res tak global v dvigu družinskega proračuna ali je pa morda zaradi tega poškodba ali življenje toliko manj vredno! Ne, toliko več je vredno. In zato meni ni treba nobenega populizma zganjati, nobenih zlo govorov delati za ta podjetja, trdim pa eno, iz svojega poznavanja tega področja, da je to podaljševanje za stanje na našem cestnem omrežju, lokalnem, državnem in glede na naše stanje v segmentu vseh cestnih vozil nesmiselno, ni dobro, ni potrebno. Če že smo naredili za eno leto na začetku, bi še razumel, ampak da to vlečemo naprej, pa mislim, da to ni dobro in naj predlagatelj še enkrat dobro premisli to vprašanje. Jaz seveda političnih točk za to ne bom dobil, ampak bom dobil pa točke pri tistemu, ki ga je že kdaj ta tehnični pregled preventiven, obvezen, rešil - mi bo hvaležen. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gulič.
Spoštovani, cenjeni! Če ne bi dobil te razprave, bi se oglasil na repliko gospodu ministru. Namreč, ta njegov nastop v zvezi s svetom za preventivo in vzgojo v cestnem prometu je bil slišati, kot da je sedaj tam vse narobe, kot da je šlo za kriminalna dejanja, kot da so izginjala sredstva in ne vem kaj vse. Sedaj bi pa rad slišal, vem, da so bila donatorska sredstva porabljena za akcije, ki sem jih prej našteval, lahko jih še enkrat: prva vožnja, Otrok v avtu, Lumpijeva varna pot v šolo itn. Seveda so vredno vsa sredstva, ki se tako javno uporabljajo, pod nadzorom, če niso pod takšnim, so pa pod drugačnim. In ne vem, zakaj bi bila država ravno tista, ki ima tako ekskluzivno poštenost vgrajeno vase in pa vlada. Če bi bilo to tako, potem tudi parlamenta ne bi bilo treba in nobenih inšpekcij, ničesar. Se pravi, da zadeva vendarle ni taka. Ampak vseeno, svet za preventivo seveda je naredil v vseh teh letih toliko pozitivnega, da vse to delo je veliko bolje, da ostane v okviru agencije. Se pravi, da bi obstajala agencija, ki bi to nadaljevala in s prenosom ljudi in seveda z vso to organizacijsko strukturo, ki je inkorporirala potem civilne organizacije in tudi policijo in še koga, ki je sodeloval v vseh teh preventivnih akcijah. Tukaj smo si na istem. Jaz pravim, da se delo sveta za preventivo na nek način ruši in onemogoča, ker se tako parcialno sedaj obravnava znotraj dveh ministrstev in ker niso vzpostavljeni infrastrukturni mehanizmi. Druga stvar, o kateri bi rad še enkrat povedal, je ta 211. člen in podaljševanje periode za registracijo. Nekaj govorcev je sicer omenilo ceste, ampak mislim, da je to premalo poudarjeno. Saj ne gre za motorje pa za svetila, gre za podvozje. To je uničeno zaradi tega, ker ljudje naredijo več kilometrov v istem času. Če se je delalo 5.000 kilometrov včasih letno, danes zaradi migracijskih tokov, zaradi tega, ker so gravitacijske moči centrov večje, ljudje delajo po 50.000 kilometrov, v štirih letih 200.000 kilometrov. To so čisto druge številke. In tukaj mašina sama ne trpi, ker so maziva boljša, saj mašine so še vedno iste, kot so bile, samo malo več plastike je notri in manj kovine. O kvaliteti je veliko vprašanje. Gre za podvozje, gre za gume, gre za vse tisto, kar drži avtomobil na cesti. Ceste so pa vsak dan slabše, niso boljše ali pa vsaj niso toliko boljše, da to ne bi bistveno vplivalo na pogoje vožnje. Pojdite enkrat z menoj od Polzele do Velenja, da ne bom Zasavja sedaj rinil notri, kjer so ceste še slabše. In povem vam, gospod minister, če se me ne boste tesno držali, bom prišel v Velenje sam, vi boste pa nekje na poti. Takšne so ceste. To se čudi na enoslednih vozilih veliko bolje. Tretja stvar, ki bi jo rad povedal. Znanje voznikov, kar naprej govorimo o družbi znanja, o permanentnem izobraževanju in vsem tem. Tukaj v tej noveli zakona o tem ni nobenega govora. Ni sprememb. Jaz še vedno, in še enkrat, ponavljam dobro bi bilo uvesti osvežitvene tečaje vsakih 10 let, da se, prvič, ljudje naučijo ponovno tisto, kar so pozabili, da se seznanijo s spremembami, ker to, kar je napisano v dnevnem časopisu ljudje preberejo ali pa ne, da se seznanijo s spremembami, da so lahko suvereni v prometu. To je tisto. In seveda, da se naučijo tolerance in upoštevanja drugih udeležencev. Včasih si srečal na poti od Ljubljane do,recimo, Zasavja 50 vozil na vožnji, danes jih pa menda od vseh registriranih 50 ne srečaš, druga pa vsa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naj tudi jaz preventivno delujem in povem, da v tej fazi, prvič, ni možno postavljati replik. Drugič, da minister ne more več odgovarjati na vprašanje, ker se ni prijavil, in naj še ostala dva govorca to, prosim, upoštevata. Na spisku imamo gospoda Kovačiča, potem gospoda Kumarja.
Hvala lepa za besedo. Določene jezne reakcije na nekaj, kar sem v svoji razpravi povedal, se mi zdi, da vseeno niso tako na mestu, kajti, ko govorimo o problematiki, kjer se neka ureditev spreminja, se zelo težko izognemo primerjavi z nekim časom, ki je bil pred tem. In če je bil to čas prejšnjega mandata, o tem sploh ne bi govoril. Govoril sem izključno v segmentu birokratizacije oziroma poskusov debirokratizacije. In na tem nivoju dejansko prihaja od besed k dejanjem. Prej je bilo vse preveč besed, imeli smo celo ministrstvo za informacijsko družbo, kjer je bilo ogromno besed, konkretnih rezultatov pa, hočeš nočeš, ni bilo prav veliko. In zdaj, če se od besed prehaja k dejanjem, mislim, da je to samo za pozdraviti, pa ne bi zdaj karkoli v bistvu kogarkoli krivil, ampak govoril sem samo o teh dejstvih, morda so bile tudi okoliščine prej drugačne, ampak dejstva so pa takšna, kot sem jih povedal. Vzroki za prometne nesreče, kot smo slišali, so različni, najmanj vzrokov je ravno na področju tehnične opremljenosti, pa še tam je večina teh starejših vozil, ki so bila tehnično "neizpravna" in so bila takšna razlog za povzročitev prometne nesreče. S tem podaljšanjem opravljanja tehničnih pregledov štiri, dva, dva, ena, ena, ena, ena in tako naprej, se doseže nekaj, kar priporoča direktiva Evropske unije, hkrati pa strožje urejamo to, kajti po osmem letu bodo tehnični pregledi vsako leto in ne na vsake dve leti, kot to priporoča Evropska unija. In če govorimo o osem let starem - kateri avto je bil že omenjen, punto ali kateri, gospod Brenčič, ali uno. Torej, po tej ureditvi bo takrat obvezni tehnični pregled vsako leto in s tem se bo zagotavljalo to, da se bo za tak avto, ki je po osmih letih bolj nevaren kot kakšen drug, v bistvu preventivno potem tudi odvijalo naprej in bo s tem zagotovljena ta garancija, da bo varnost zagotovljena. No, še enkrat bi pa vseeno apeliral na to, da se poskuša najti neka bolj življenjska rešitev pri poteku registracije oziroma pri obnavljanju prometnih dovoljenj, da se pri vročanju novega prometnega dovoljenja in pri vračanju starega vendarle poskuša najti bolj prožno, manj togo rešitev, bolj življenjsko, kot je ta, ki je tukaj zapisana. To je, še enkrat, moj apel pri nadaljnjem pripravljanju tega gradiva in pri nadaljnjem sprejemanju. Hvala.
Hvala lepa. In še zadnji ima besedo gospod Kumer, potem bomo pa razpravo zaključili. Prosim.
Hvala za besedo. Priznam, nisem velik ekspert za avtomobile, čeprav imam to srečno okoliščino, da sem ljubitelj oldtimerjev, imam dnevno možnost primerjati avtomobil, star 30 let, in ta novejši vsak dan na cesti in oba sta tehnično izpopolnjena, tako da sta po vsej verjetnosti tudi oba varna. Ampak, kljub temu bi opozoril na eno stvar, ki mi je dala misliti in moram reči, da me do tega pripravil kolega Brenčič. Namreč, tukaj je bilo rečeno, imamo pametne ali nepametne voznike. Ni res. Ko o teh stvareh govorimo, imamo veste ali nevestne voznike in zaradi teh vestnostni je ta obvezni preventivni pregled, ki se mu reče tehnični pregled, za nevestne voznike tisti apel ali pa tista rdeča luč, da je nekaj potrebno na avtomobilu storiti. Sedaj, da pridem konkretno na tisto, na kar hočem opozoriti kljub novitetam pri avtomobilih itd. Po mojem mnenju je eden najpomembnejših elementov na avtomobilu zavorni sistem in še bolj pnevmatike. Pri pnevmatikah bi se zaustavi. Vedite, da štiriletno obdobje pri tehničnem pregledu pomeni, da bomo imeli eno količino ali pa eno število voznikov, ker je to tudi strošek in to je eden večjih stroškov pri avtomobilu, ki bodo čakali do tistega zadnjega momenta, ko več ne bo nobenega profila na gumi; čeprav preventivno lahko tudi policija opravlja na cesti. Ampak, z varnostnega vidika se za vsako desetinko milimetra, ki se na pnevmatiki zmanjša, nevarnost poveča za toliko in toliko in tudi varnost. To je en element, za katerega bo treba, tudi če bo ta zakon v tej smeri sprejet, neko varovalko dati, da bo bolj restriktivno, morda s strani policije ali kako, da se bodo te stvari lahko korigirale. Vi danes naredite preventivni pregled na cesti, pa boste ugotovili - ne tiste 3 milimetre, 2,5, 4 milimetre, ampak z varnostnega vidika je tudi z 2,3 milimetra profila 30 - 40-krat povečana nevarnost v različnih vremenskih pogojih. In seveda vozniki bodo čakali do tistega zadnjega momenta, da bodo pnevmatike zamenjali. Mislim, da ta preventiva v tej smeri pa je tista, ki bo morala odigrati na nek drug način vlogo. Mislim, da samo policisti, ki samo na cesti ustavljajo in da bo vsak meril profile gum, tega, po mojem, v štiriletnem obdobju ne bodo. In še o stroških, prihrankih. Tisti, ki imajo veliko denarja, imajo nove avtomobile in tisti bodo na štiri leta in potem dve, dve vozile avtomobile, ampak tisti, ki nimajo veliko denarja, kupujejo rabljene avtomobile in tisti bo vsako leto moral iti na tehnični pregled, "a propos" samo, pa ni to argument zaradi tega, da tega ne bi bilo, ampak tisti, ki govorite o velikih prihrankih. Tisti, ki ima malo denarja, bo moral peljati vsako leto avtomobil na tehnično pregled, tisti, ki ima veliko denarja, bo avto po štirih letih zamenjal, tako kot večina od nas v tej dvorani.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, to bo čez slabe pol ure, ob 14.15 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali od 14.15 uri. Hvala seveda tudi ministru in predstavnikoma vlade za sodelovanje.
Spoštovane kolegice in kolegi! Prosim, da se pripravite na glasovanje. Pred glasovanjem vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice svetiti oranžna lučka. Nadaljujemo prekinjeno 8. točko dnevnega reda - druga obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 14. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 10. točko dnevnega reda - obravnava predloga zakona o spremembi zakona o varstvu potrošnikov, skrajšani postopek. Odločamo o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembi zakona o varstvu potrošnikov ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 3. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da smo sklep sprejeli. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 11. točko dnevnega reda - obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o obrambi, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o obrambi ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 18. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 12. točko dnevnega reda - obravnava predloga zakona o dopolnitvi zakona o gozdovih, skrajšani postopek. Odločali bomo o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o dopolnitvi zakona o gozdovih ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 24. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ponovno po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga v okviru skrajšanega postopka. Kot veste, v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, zato bomo odločali o zakonu. Hkrati standardno obvestilo, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada niste obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu zakon neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam,da je zakon sprejet. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju kazenskih sankcij, zopet po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona in ker v tej fazi ni možno vlagati amandmajev, prehajamo na odločanje o zakonu. Ponovno me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu zakon neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti cestnega prometa. Odločali bomo o predlogu naslednjega sklepa: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti cestnega prometa, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti ima besedo. Obrazložitev glasu v imenu poslanske, predvidevam.
V imenu poslanske skupine, hvala lepa. Zakon v načelu podpiramo, ker je dober. Vendar smo pričakovali,da bo ministrstvo za notranje zadeve upoštevalo dve razmišljanji, ki se pravzaprav v slovenski javnosti vlečeta že kar nekaj časa. Prva zadeva so pasovi, ki so pravzaprav osebna odločitev, ali kdo uporablja varnostni pas v avtomobilu ali ne. Mislim, da bi bilo smiselno, da bi zadevo uredili do te mere, da se pri zavarovalnini tisti, ki ni uporabljal pasu, recimo, se sankcionira ta zadeva, kajti drugače gre za omejevanje človekove odločitve o tem, ali bo uporabil varnostni pas ali ne. To je ravno tako, kot da človeku omejujemo, da ne sme obirati češenj, višje od 2 metrov od tal, ker lahko pade na tla in si zlomi nogo. To je nekaj podobnega. Človek se odloča sam in potem sam nosi posledice. To je ena zadeva. In druga je pri izpitih, odvzem izpita kot takega. Gre za odvzem izobrazbe. Nekdo je naredil to izobrazbo, ima izobrazbo zaključeno. Naj bo kaznovan z denarjem, naj bo kaznovan kakorkoli že, vendar ne more mu nihče odvzeti tistega, kar je naredil. To je enako kot, recimo, če bi nekdo naredil kakšno napako na veterinarski fakulteti oziroma ko je že veterinar, pa bi, recimo, v rahlo alkoholiziranem stanju zamenjal vola in bika, da bi mu zaradi tega odvzeli diplomo veterinarske fakultete. To ne gre. [[...]] [[Smeh v dvorani.]] [[...]]To enostavno ne gre in ne moremo [[...]]
Prosim lepo, malo miru!
Mi ne moremo teh zadev podpirati, kajti še ena stvar je pri tem, predvsem to, da, recimo, če nekoga dobimo na mopedu v alkoholiziranem stanju, da se ga sankcionira tako, da se mu odvzame vse kategorije za avtomobil, za motor, za traktor, za avtobus, za kamion in vse skupaj. To je neživljenjsko, nesmiselno in ni prav. Zakaj se potem ne odvzame tudi licence za pilotažo in pa licence za vodenje čolnov, jadrnic, podmornic in podobnega, kajti tudi to so prometna sredstva. Mislim, da bi bilo smiselno, če bi to ministrstvo za notranje zadeve upoštevalo pri naslednji spremembi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosil bi vas, če se lahko pomirite. Res da je zadnji šolski dan, ampak to še ne pomeni, da se lahko obnašamo kot šolarji. To, kar smo slišali, seveda je bila bolj razprava kot obrazložitev glasu, ampak smo pač v parlamentu, kjer se govori. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 17. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In prehajamo v mednarodno sfero na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI MEDNARODNE KONVENCIJE O UREDITVI KITOLOVA IN PROTOKOLA K MEDNARODNI KONVENCIJI O UREDITVI KITOLOVA, PODPISANI V WASHINGHTONU Z DATUMOM 2. DECEMBER 1946. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon o ratifikaciji sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda . Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - POTRDITEV URADNIH PREČIŠČENIH BESEDIL ZAKONOV. Pripravila jih je zakonodajno-pravna služba in jih zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlog sklepa - potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o prekrških. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 61. Proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa - potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o centralnem registru prebivalstva. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 58. Proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Nihče proti.]] Tudi to uradno prečiščeno besedilo je sprejeto oziroma potrjeno. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlog sklepa - potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o Banki Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 60. Proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Nihče proti.]] Tudi to uradno prečiščeno besedilo je potrjeno. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa - potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 61. Proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Nihče proti.]] Tudi to uradno prečiščeno besedilo je potrjeno. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno besedilo zakona o nepremičninskem posredovanju. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 60. Proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Nihče proti.]] Tudi to uradno prečiščeno besedilo je potrjeno. Prehajamo na odločanje o predzadnjem predlog sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o zdravniški službi. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 58. Proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Nihče proti.]] Tudi to uradno besedilo smo potrdili. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o davku na motorna vozila. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 1. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO SO MANDATNO- VOLILNE ZADEVE. V okviru te točke bomo obravnavali predlog sklepa o razrešitvi članice Državne revizijske komisije, potem odlok o spremembah odloka o ustanovitvi sveta za elektronske komunikacije in končno o ugotovitvenem sklepu, da sklep o imenovanju predsednice Državne revizijske komisije, Uradni list Republike Slovenije št. 58/2006 številka 450-2/99-10/35 z dne 31. maja 2006 preneha veljati. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Prvič, predlog sklepa o razrešitvi članice Državne revizijske komisije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila mandatno-volilna komisija, in sicer se gospa Vesna Cukrov razreši dolžnosti članice Državne revizijske komisije z dnem 30. junija 2006. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo mag. Borut Sajovic, v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Kolegice in pa kolegi! Državna revizijska komisija je seveda naš resen problem, skupen problem, katerega so polni v zadnjem času vsi slovenski mediji in pa časniki. Zgodba je očitno ušla predaleč, gre za milijarde in pa milijarde težko prisluženega davkoplačevalskega denarja. In občutek je, da se v tej zgodbi v državnem zboru ne znamo več racionalno obnašati. V čem je težava? Ljudje, ki so bili nedvomno potrjeni in pa dokazani kot izjemni finančni strokovnjaki in pa revizijski na svojih področjih, zdaj iz te zgodbe odstopajo in pa odhajajo, kajti vidijo, da se gradi tak sistem, ki kvalitetnemu in pa strokovnemu delu ne daje zadostnih podlag in pa uspehov, ter garancij za kvalitetno delo. In to je tisto, kar nas lahko najbolj skrbi. Največja napaka je, da očitno po izkušnjah z operacijskimi mizami, iz katerih se očitno nismo dovolj naučili, sistem gradimo naprej v to smer, da bo končno pritožbena instanca na področju vlade in pa države, kar pa ni dobro in pa ni evropska praksa. Evropska praksa in pa direktive Evropske unije omogočajo, da ta sistem tako kot nekatere druge evropske države zgradimo drugače in pa uspešneje, da bo sistem neodvisen od vlade in s tem bodo seveda garancije, da se bo denar davkoplačevalcev bolje in pa koristneje porabil, večje. V poslanskem klubu LDS o odstopu kandidatke iz osebnih razlogov ne moremo in ne nameravamo nasprotovati. Vendar nas številni odstopi iz osebnih razlogov močno skrbijo. To je tisto, kar vsem v tej okrogli dvorani polagamo na srce. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Potrča v imenu Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Prav je, da zelo jasno povemo zakaj v primerih imenovanj in razrešitev članic in članov in tudi predsednikov revizijske komisije gre, ker vsi nismo člani mandatno-volilne komisije in te zadeva ne obravnavamo. V zadnje pol leta se mandatno-volilna komisija že nekajkrat srečuje z istim vprašanjem, tokrat prvič pa z vprašanjem, ki za razloge ne pušča nobenega dvoma. Tokratna kandidatka za razrešitev kot članice in tokratna kandidatka kot kandidatka za predsednico je namreč nesporno jasno povedala, zakaj umika svojo kandidaturo. Sporočila je, da ne more sprejeti odgovornosti za takšno delo v revizijski komisiji, v kateri bo o tem, ali je pritožba zoper odločitev naročnika utemeljena ali ne, odločala kadarkoli bo želela vlada, tako kot je predlagan zakon, o katerem naj bi razpravljali in odločali v torek. Ni pripravljena sprejeti te odgovornosti v zavesti, da bodo sprejete lahko tudi napačne odločitve, predvsem pa, da bo s tem postal upravičen do javnih naročil predvsem tisti, ki bo imel tesne zveze z vlado. Postopek pritožbe bo tekel dalje, postopek pritožbe bo lahko tekel tudi do mednarodnega sodišča in ta država na odgovornost vlade bo plačevala velike odškodnine. Mislim,da je prav, da to vemo, da ne bi imeli dvomov o tem, kako v tem konkretnem primeru ravna vlada. Gre za to, da se želi pomembna nadzorna inštitucija, kar je revizijska komisija, po vzoru drugih nadzornih inštitucij podrediti politiki, da bi lahko politika z davkoplačevalskim denarjem delala svobodno karkoli bi želela. Mislim, da je prav, da to povemo in da se bomo zavedali odločitev, ki jih sprejemamo. To pa ne pomeni, da je možno storiti karkoli drugega kot spoštovati pokončno držo kandidatke, ki sporoča, da ne želi biti več članica takšne revizijske komisije in zato potrditi njeno razrešitev in hkrati pod točko C sprejeti na znanje tudi dejstvo, da je odstopila kot kandidatka za predsednico revizijske komisije prav iz razlogov, o katerih sem prej govoril. Ne zdi se nam to pomembno vprašanje, saj mnogim ne, vidim po obrazu in nasmehih, češ, trkate na zaprta vrata, govorite ljudem, ki ne bodo slišali vaših jadikovanj. Vendar gre za ogromne vsote, gre tudi za desetine in desetine milijard, za klientelizem, ki se bo na novo ustvarjal, in to za klientelizem, zoper katerega ste se vi, drage gospe in gospodje, v koaliciji tako zelo z besedami, ne z dejanji borili v prejšnjem mandatu. Hvala.
Hvala lepa. Drugih prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o razrešitvi gospe Vesne Cukrov dolžnosti članice državne revizijske komisije z dnem 30. junij 2006. K obrazložitvi glasu sta se prijavila gospod Jožef Školč in gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi sam sem v dilemi, na katero od treh tipk pritisniti. Svobodni volji pač ni mogoče nasprotovati. Razrešiti pa nekoga, ki opozori na problem, in ob tem biti tiho, sodelovati pri "raboti", ki jo koalicija dela, ko gre za vprašanje vpliva na revizijsko komisijo, se mi zdi neprimerno. Zato se bom pri tem glasovanju vzdržal. Ob tem obžalujem, da koalicijski poslanci, vključno z mešetarji iz SLS, niso sprejeli pobude, da bi se o nastali situaciji v državnem zboru pogovorili. Da bi videli, kaj se dejansko dogaja z revizijsko komisijo v zadnjega pol leta in zakaj smo priče seriji odstopov iz osebnih razlogov. Na veliko srečo je tej formalni odstopni izjavi sledilo tudi pojasnilo v časopisih. Na veliko srečo je jasno, da tudi drugi člani revizijske komisije niso pripravljeni več v tem organu sodelovati zaradi načrtovane spremenjene vloge tega organa. To je problem, ki presega problem koalicije, in na to velja tu opozoriti. Dragi prijatelji iz koalicijskih strank [[opozorilni znak za konec]] , nadzor nad porabo javnih sredstev je tisto, kar ni samo v interesu opozicije, ampak mora biti v interesu celega parlamenta in mora biti v interesu vseh [[...]] [[Izklop mikrofona!]]
Čas je potekel. Opozarjam, da je to obrazložitev glasu, ne pa razprava. Besedo ima gospod Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz absolutno spoštujem odločitev gospe Cukrov, ki želi odstopiti s te pozicije. To je njena pravica, in mislim, da je to pravico treba upoštevati. Po drugi strani pa se sprašujem, zakaj nekateri tako vehementno zdaj govorijo o kratenju človekovih pravic, o ne vem čem, ko pa pozabljajo, da je pravzaprav revizijska komisija, državna revizijska komisija. Če pogledamo, kako delajo italijanska revizijska komisija, nemška, švicarska, portugalska, ugotovimo, da je nacionalni interes tisti, ki je prvi. Zato je meni čisto všeč, če gredo iz te komisije ljudje, ki razmišljajo, da je treba nad lastno domovino postaviti neko ali Evropsko unijo ali neke globalizacijske trende in potem pozabiti, da smo iz neke Slovenije, kjer se moramo boriti za to, da bodo naši ljudje in naša podjetja imela zaslužek. Mene in Slovensko nacionalno stranko je bolelo dolgo časa, kako so nekateri iz bivše revizijske komisije na vsak način poskušali potisniti v roke delo tujcu in ga jemati slovenskim podjetjem. To se je ob času gospoda Drnovška pa tudi kasneje gospoda Ropa dogajalo zelo pogosto.
Gospod Jelinčič, šli ste predaleč. Tudi to je razprava.
Gospod podpredsednik, nisem šel predaleč, pravzaprav sem naredil šele en korak. Če bi šel predaleč, bi povedal vsa imena, ki so bila vpletena v razne mahinacije v zvezi s to revizijsko državno komisijo. Še enkrat poudarjam, absolutno bom sprejel ta odstop gospe Cukrov in po drugi strani upam, da bo naslednja državna revizijska komisija državna revizijska komisija Republike Slovenije, ne pa nek nadnacionalni organ, ki se bo priklanjal levo ali desno. Hvala.
Hvala. Glas bo obrazložil gospod Sušnik.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Resnici na ljubo je treba povedati, da bomo brez zadržkov glasovali za ta predlog sklepa, ker upoštevamo voljo članice in tudi kandidatke, še zmeraj kandidatke za predsednico revizijske komisije. Treba je pa tudi povedati, da revizijska komisija v tem usodnem in ne vem kakšnem času še, kot je bilo danes slišati, deluje popolnoma normalno brez vsakih zastojev, brez nerešenih zadev, in to tudi po zaslugi nas, ki smo naredili ves napor, da smo nadomestili kandidate, ki so se odločili za odstop. Treba je tudi povedati, da so tudi v primeru gospe, o katere odstopu danes odločamo, navedbe za odstop jasne. Nikjer ne piše v njihovih odstopnih izjavah, da odstopajo zaradi kakšnih drugih kot zaradi nepredvidenih osebnih zadev. In v skladu z že večkrat citiranim 5. členom zakona o javnem naročanju nam v bistvu ne preostane popolnoma nič drugega kot da na ta način izraženo osebno voljo upoštevamo in takšen sklep, ki je danes pred vami, potrdimo. Mislim pa, da je treba in da imam priliko to povedati, da bo takoj po danes izglasovanih sklepih stekel razpisni postopek. 12. julija se predvideva nujna seja mandatno-volilne komisije. Jaz verjamem, da bomo imeli kandidate in da bomo lahko še na julijski seji imenovali predsednika in nadomestnega člana revizijske komisije in tako zagotovili normalno in nemoteno delo revizijske komisije tudi v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala. Glas bo obrazložil mag. Cvikl.
Res je, to je odstopanje iz osebnih razlogov in res se ne da nič narediti. To pa samo, če smo formalisti in če ne vidimo vsebine. Iz osebnih razlogov, predpostavljam, da je bil zamenjan direktor urada za nadzor proračuna, iz osebnih razlogov predpostavljam, da ste želeli ukiniti protikorupcijsko komisijo in iz osebnih razlogov je bil neustavno zamenjan direktor urada za preprečevanje pranja denarja. Sedaj pa ste napovedali, da boste s spremembo zakona o reviziji postopkov javnega naročanja ukinili državno revizijsko komisijo, ker bo predsednik državne revizijske komisije postal predsednik vlade. To je vsa vsebina [[...]]
Mag. Cvikl, tudi vas sem dolžan opozoriti!
Hvala lepa. Mislim, da bi se dalo marsikaj narediti. Dalo bi se najmanj danes proceduralno razmisliti o tem, da ne potrjujemo teh sklepov in mogoče v torek na izredni seji vendarle premisliti o vsebini zakona o reviziji postopkov javnega naročanja, ki ukinja državno revizijsko komisijo. Lahko pa smo formalisti in bomo danes to potrdili in začeli nov postopek. Vendar pokončni ljudje ne želijo delovati v rabotah, kjer javna naročila postajajo politična naročila. Gre na leto za 500 milijard poslov. Ko bodo to politična naročila, bo korupcija postala predvsem politična korupcija.
Hvala lepa. Dobro bi bilo, da tudi slišimo od poslank in poslancev, kako bodo glasovali. Besedo ima gospod Kumer.
Hvala za besedo. Jaz bom upošteval osebno voljo predsednice komisije in bom glasoval za sklep. Pri tem pa je treba povedati vsem tistim, ki menite in ocenjujete, da so te zadeve normalne, ki se dogajajo v demokraciji, in nas prepričujete, da delamo po nepotrebnem politične zgodbe tam, kjer jih ni, da se sprenevedate in da mečete pesek v oči. Situacija ni normalna, odstopi niso samo posledica osebnih odločitev in stisk, temveč so tudi, po mojem osebnem mnenju, posledica na eni strani neformalnih pritiskov in na drugi strani nesamostojnosti članov te komisije in še naprej gre za načrtovan proces ukinjanja neodvisne in samostojne državne revizijske komisije. Izničenje integritete te komisije je samo eno nadaljevanje v zgodbi boja proti korupciji s strani te vlade in te vladne večine. Najprej ukiniti Kosovo komisijo, sedaj, ukiniti to revizijsko komisijo in ustvariti plodna tla za razcvet korupcije. Vsi pa vemo, in to raziskave potrjujejo, da en od glav korupcijskega zmaja je v vrhu politike, je v vrhu izvršne oblasti. In zato se ne čudim in me ne preseneča ta situacija, da ta večina dela plodna tla za razcvet korupcije.
Hvala lepa. Ponovno opozarjam, lepo prosim, obrazložite glas in ne razširjajte teme, ki je zelo ozka, vsaj na papirju in pred nami. Gospod Bajc.
Hvala, gospod podpredsednik. Začel bom pa vseeno kljub vaši sugestiji malo drugače. Kdo je mešetaril v tem državnem zboru, ne vem. Kdo danes mešetari v zvezi s kadri, tudi ne vem. Prepričan pa sem, da to poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke nismo. Drugo, podprl bom predlog tega sklepa, glede na to, da je sama gospa Cukrov podala izjavo še preden je prevzela funkcijo vodenja revizijske komisije. Pričakoval pa bi od ljudi, ki sprejemajo izziv, da sprejmejo tako odgovorno funkcijo, da se takrat zavedajo, ne glede, kdo je na oblasti, v kaj se spuščajo. Gospa je delala prej na revizijski komisiji in mislim, da dela tudi še do konca tega meseca. In še enkrat ponavljam. Isto se je zgodilo tudi pri članstvu, kar smo tudi obravnavali na mandatni-komisiji, ko se je ena prijavila za članico, tisti dan, ko naj bi obravnavali njeno prijavo, mogoče jo tudi imenovali za članico revizijske komisije, 10 minut pred tem dobimo obvestilo, da odstopa od te kandidature. Pa tudi članica je bila revizijske komisije. Se pravi, naj bo moj poziv pri potrditvi tega sklepa ljudem, ki se odločajo za nekaj, naj stojijo za tistim, pa včasih, bom rekel, so trnje, včasih so pa tudi rožice.
Hvala. Glas bo obrazložil gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi najprej vse kolege, ki so diskutirali in obrazlagali glas pred menoj, opozoril, da bi bilo le dobro, če bi prebrali najprej sklep, zakaj gospa odstopa. Ta gospa je odstopila zaradi tega, kot članica Državne revizijske komisije, ker je bila izbrana za predsednico Državne revizijske komisije. In v tem sklepu jo razrešujemo samo z mesta članice, ker se je odločila, da hoče opraviti neko delo, za katerega, mislim, da je bolj usposobljena. In iz osebnih razlogov je potem odstopila, ne zaradi ne vem česa. Verjetno se je odločila, da je sposobna opravljati bolj zahtevno delo, ga je zelo dobro poznala, veliko je napisala v tisti svoji vlogi. Ampak očitno je čez noč spoznala, da za te zadeve ni več usposobljena in da jih ni zmožna opravljati. Dejstvo je tudi, da v tem državnem zboru sprejmemo od 20 do 40 zakonov vsak mesec. Mnogi od teh zakonov posegajo marsikje v javni sistem, recimo v zavode, v lokalne skupnosti, pa se nič ne pojavi, da bi kdo odstopil. Ni to običajno, pa spremenimo pristojnosti, spremenimo pogoje dela, spremenimo marsikaj. To je nivo, v katerem smo se znašli. In predvsem zaradi tega, ker je gospa odstopila, ker je bila izbrana za predsednico državne revizijske komisije, bom ta sklep podprl, izključno iz tega razloga in brez vseh tistih ostalih okraskov, ki so, ki se bodo, ali pa se ne bodo zgodili. Vse to so vaša predvidevanja, ki ste se jih navadili v mandatih, katerih ste tako delovali. Hvala.
Glas bo obrazložil gospod Sok.
V imenu poslanske skupine bi želel povedati, da bomo mi odločitev gospe Vesne Cukrov spoštovali. Odstopila je iz osebnih razlogov, tako kot smo spoštovali tudi takrat, ko se je kot članica revizijske komisije prijavila na mesto predsednice. Gospa Vesna Cukrov je bila v to revizijsko komisijo imenovana v nekem drugem mandatu. Se pravi, imenovala jo je prejšnja vladna koalicija. Ta vladna koalicija pa jo je, bi rekel, za njeno delo in na njeno željo nagradila s tem, da jo je imenovala za predsednico. V Novi Sloveniji smo iz tega razloga, ker je že bila članica, in smo rekli, pozna delo, glasujmo, naj postane predsednica revizijske komisije. Zakon o javnih naročilih, na podlagi katerega revizijska komisija dela, je nastal prav tako v času prejšnje vladne koalicije in je takšen, kot je. Spomnim se razprave, ko smo ta zakon sprejemali. Gospa Helena Kamnar je takrat povedala tukaj v tem prostoru, da se približno 10% vrednosti javnih naročil prelije v zasebne žepe. Lahko greste gledati magnetogram in našli boste to zapisano. Verjamem, da je danes, ko se pipica za te zasebne žepe zapira, pritisk z vseh strani zelo velik. Ampak ta pritisk je treba vzdržati in vse te zadeve, ki poniknejo v privatnih žepih skozi javna naročila, kolega Cvikl je rekel, da gre za 500 milijard denarja [[....]]
Gospod Sok, oddaljujete se od obrazložitve, polimizirate že malo, prosim.
Ne, saj ne polimiziram. To je podatek, ki ga je povedal in ki drži. Se pravi, lahko izračunamo, kako velika sredstva so to in da so tukaj pritiski zelo veliki. Verjetno, ne vem, nekateri ste vedeževalci, veste iz kakšnih razlogov, mi enostavno ne vemo. Špekulativno pa lahko vsi v tem državnem zboru vsak po svoje razmišljamo, zakaj se je gospa odločila odstopiti, preden je to funkcijo sploh začela. Ni druge možnosti, kot da to njeno nepreklicno odstopno izjavo spoštujemo, jo razrešimo in spet naredimo razpis za novo predsednico. Rad bi povedal še to, da me je tudi kot člana parlamenta zelo presenetilo, da sem kot član Kviaza dobil z njene strani en dopis, medtem ko sem potem v medijih bral nekaj povsem drugega. Korektno bi bilo, še to povem, da bi kot državna revizorka o teh razlogih tudi obvestila komisijo za volitve in imenovanja, ne pa, da nam to sporoča prek medijev. Mi bomo v Novi Sloveniji glasovali za ta sklep. Hvala lepa.
Hvala. Glas bo obrazložila gospa Zalokar Oražem.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Mislim, da je danes treba povedati, da je gospa Vesna Cukrov skrajno korektna, skrajno pokončna, poštena oseba, ki mislim, da je svoje delo v revizijski komisiji opravljala izjemno strokovno, predvsem pa je oseba, ki ima hrbtenico. In jaz upam, da bo še kaj, ob vsem, kar se v Sloveniji dogaja, takšnih oseb v prihodnosti. Najbrž je vse več takih, ki imajo polomljene hrbtenice in še kaj drugega. Ker se je oporekalo njeno kasnejše odstopanje od prijave, je treba povedati, da takrat, ko se je gospa Cukrov prijavila, v tistem trenutku sprememb zakona o reviziji še ni bilo na vidiku. In pod takšnimi pogoji je bila pripravljena delati v revizijski komisiji in postati tudi predsednica revizijske komisije. Vmes ste zaradi operacijskih miz - baje, jaz pač temu ne verjamem, ampak o tem bomo govorili v torek - prinesli spremembo zakona, ki revizijsko komisijo, kot je rekel kolega, ukinja. Te revizijske komisije ni več, predvsem pa to ne bo več neodvisna revizijska komisija, pa naj bo državna ali ne državna, ne bo več neodvisna revizijska komisija. In jaz tega sklepa ne bom podprla. S tem, da se bom pri glasovanju vzdržala, želim pokazati ta odnos do nje. Bi pa rekla še nekaj. Očitno ne berete časopisov. Gospa je v mnogih medijih v zadnjih dneh marsikaj zelo kritičnega povedala o načrtovanih spremembah, o tem, zakaj odstopa s teh funkcij in odhaja v advokaturo. In danes to, da gre za neke špekulativnosti, naše jasnovidnosti, ni res! Mi časopise beremo! Vi jih berete samo takrat, kadar vam to paše.
Hvala lepa. Če dovolite, bi nadaljeval z vodenjem seje. Gospod Potrč še želi obrazložiti glas.
Hvala lepa. Še enkrat bom povedal, da bom predlog, da se gospa Vesna Cukrov razreši, in tudi kasnejši ugotovitveni sklep pod C, o tem, da je prenehal sklep o njenem imenovanju za predsednico, podprl, iz spoštovanja do njene osebne odločitve. Rad bi pa povedal naslednje. Ne želim biti tako kot kitajska opica, ki ima zaprte oči, zaprta ušesa in zaprta usta in ji paše videti, slišati in govoriti samo tisto, kar ji trenutno odgovarja. Gospe in gospodje, gospa Vesna Cukrov se je odločila, da preneha biti članica revizijske komisije, ker se je prijavila za predsednico. V času prijave za predsednico je pričakovala, da bo revizijska komisija lahko še samostojno in neodvisno delovala, ker še ni bilo predloga zakona, o katerem naj bi odločali v torek. Po vložitvi tega predloga je o njem povedala svoje mnenje na matičnem delovnem telesu. Kasneje je izjavila, da odstopa iz osebnih razlogov. Te osebne razloge pa je v sredstvih javnega obveščanja nesporno jasno pojasnila in povezala s položajem revizijske komisije po novem zakonu, ki je za njo nesprejemljiv. Zato sprenevedati se na teh vprašanjih res nima nobenega smisla. Vsak ravna, kakor ravna, verjemite pa, da so razlogi toliko kristalno jasni, razen za tistega, ki res zavestno ravna tako, da ne vidi, ne sliši in ne govori, kot tista kitajska opica. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na predlog odloka o spremembah odloka o ustanovitvi sveta za elektronske komunikacije. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni, zato bomo odločali o predlogu odloka o spremembah odloka o ustanovitvi sveta za elektronske komunikacije. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, nihče proti. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Sedaj bomo odločali o ugotovitvenem sklepu, da sklep o imenovanju predsednica državne revizijske komisije (Ur. l. RS, št.58/2006), št. 450-02/99-10/35 z dne 31. maja 2006 preneha veljati. Mandatno-volilna komisija predlaga državnemu zboru, da na podlagi prvega odstavka 5. člena zakona o reviziji postopkov javnega naročanja ter 112. in 201. člena poslovnika državnega zbora ugotovi naslednje. Državni zbor Republike Slovenije je 31. maja 2006 sprejel sklep, s katerim je v državno revizijsko komisijo imenoval za predsednico gospo Vesno Cukrov, da bo funkcijo uresničevala od 1. julija 2006 do 23. decembra 2009. Državni zbor je gospa Vesna Cukrov dne 19. junija 2006 obvestila, da ne more pričeti in prevzeti uresničevanja funkcije predsednice državne revizijske komisije, na katero je bila imenovana. Državni zbor zato ugotavlja, da sklep o imenovanju predsednice državne revizijske komisije, št. 450-02/99-10/35, z dne 31. maja 2006, [[Ur. l. RS, št. 58/2006]] preneha veljati. Za imenovanje predsednika državne revizijske komisije se opravi nov postopek. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In še današnja zadnja točka. Prehajamo na nadaljevanje 3. točke dnevnega reda - to je na tretjo obravnavo predloga zakona o mednarodnem razvojnem sodelovanju v Republiki Sloveniji. Državni zbor je v sredo 21. maja 2006 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato v skladu s 139. členom poslovnika zbora, prehajamo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi na matičnem delovnem telesu sprejetih amandmajev neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, nihče proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prosim vas samo še za eno minuto pozornosti. Prvo vas lepo prosim, da vzamete s seboj vse svoje reči zaradi jutrišnje slavnostne seje. Drugič mi dovolite, da vam od srca čestitam za državni praznik in za 15. letnico samostojnosti, da od srca čestitam vašim šolarjem in dijakom za uspešen zaključek šolskega leta in jim želim lepe počitnice. Vam pa seveda želim tudi lep vikend in na svidenje jutri na slavnosti seji. Hvala in lep pozdrav. S tem zaključujem 18. sejo državnega zbora.