Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 14. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklicala na podlagi prvega odstavka 51. člena in prvega odstavka 54. člena poslovnika državnega zbora. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Anton Delak, Silva Črnugelj, Roman Jakič, Milan Kopušar za pričetek seje, Rudolf Moge, Matjaž Švagan, Dušan Vučko, Maria Pozsonec, Branko Janc, Borut Pahor, Jelko Kacin in Alojz Peterle. Ker bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, vas lepo prosim, da vstavite kartice in za toliko pozornosti, da bomo lahko ugotovili navzočnost. Ugotavljamo navzočnost. Spoštovane in spoštovani, v dvorani nas je veliko več, kot kaže zaslon, zato vas lepo prosim za potrebno pozornost. Drugič bomo ugotavljali navzočnost. V skladu s poslovnikom moram prekiniti zasedanje za petnajst minut, ko bomo tretjič ugotavljali navzočnost. Nadaljujemo ob 14.23 uri.
Spoštovane in spoštovani, prehajamo na ugotavljanje navzočnosti. Tretjič bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, zato ponovno prosim za pozornost in prosim, da pritisnete na tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost. Navzočih je 62 poslank in poslancev; tako je zbor sklepčen in lahko odloča. Na današnjo sejo so vabljeni predstavniki vlade Republike Slovenije. Gospoda ministra, predstavnice in predstavnike prav lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 14. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem dne 5.2.2002. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora, in sicer bo državni zbor najprej odločal o predlogih, da se posamezne zadeve umaknejo z dnevnega reda, nato o predlogih, da se dnevni red razširi, in v zvezi s predlagano razširitvijo po potrebi skrajšajo roki iz 52. člena tega poslovnika, ter nazadnje o predlogih za hitri postopek in skrajšani postopek. Prehajamo na predloge za umik posameznih točk z dnevnega reda. Predlogov za umik nismo prejeli. Gospod Petan, želite podati predlog za umik točke? Izvolite.
Hvala za besedo. Podajamo predlog za umik 16. točke dnevnega reda, to je predlog za začetek postopka za razpustitev občinskega sveta in razrešitev župana občine Velika Polana. Predlog pa utemeljujemo s proceduralnimi razlogi in tudi z vsebinskimi. Eden od proceduralnih razlogov je ta, da je na ustavnem sodišču podana pobuda za oceno ustavnosti 9.b člena zakona o lokalni samoupravi, to pa je ravno tisti člen, na osnovi katerega mi razrešujemo župana in občinski svet, ki sta bila oba izvoljena po večinskem sistemu. Lahko bi se zgodilo - pravim, lahko - da bi bilo ugotovljeno, seveda na ustavnem sodišču, da niso podani razlogi, na osnovi katerih mi razrešujemo občinsko vodstvo, župana in občinski svet, in verjetno bi potem imeli velike težave. Zato predlagamo, da se s pričetkom tega postopka počaka tako dolgo, da ustavno sodišče izda odločbo. Naslednje podlage, na osnovi katerih tudi podajamo svoj predlog, da se ta točka umakne, so pa vsebinske. Dejstvo je, da bodo imeli v Veliki Polani ta teden občinski svet, kjer bodo razpravljali in sprejemali tudi proračun, ravno tistega, ki je sporen oziroma na osnovi katerega naj bi bili podani razlogi za razrešitev, računsko sodišče pa pričenja z ugotavljanjem stanja. V bistvu ni logično, da bi se mi brez argumentov odločali o razrešitvi vodstva v neki občini, ne da bi poznali vse argumente, ki so možni, in pa vsa dejstva. Dejstvo je, da dokler vsi ti organi ne odločijo, ne ugotovijo stanja, v poslanski skupini SDS menimo, da se je neprimerno lotevati tega posega. Po drugi strani pa gre za čisto časovno stisko, kajti imamo ogromno točk, ki jih moramo rešiti. Navsezadnje tudi ustanavljanje novih občin, mi bi se pa ukvarjali s tem problemom a priori naprej. Zato predlagamo umik te točke dnevnega reda s te 14. izredne seje državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo predlog za umik 16. točke in tudi obrazložitev. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo torej na odločanje o predlogu za umik 16. točke z dnevnega reda. Glasujmo! Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 29, proti 31. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da predlog za umik točke z dnevnega reda ni bil sprejet. Prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Predlogov za širitev nismo prejeli. Želi v zvezi s tem kdo besedo? [[Ne želi.]] Zbor je o vseh predlogih za sprejem zakonov po hitrem in skrajšanem postopku odločil na 11. oziroma 12. seji, zato o njih ni potrebno ponovno odločati. Prehajamo na glasovanje o predlogu dnevnega reda. Predlagam za današnjo sejo dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem. O predlogu dnevnega reda glasujmo. Glasujmo! Navzočih je 65 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 18. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je dnevni red 14. izredne seje zbora sprejet. Dovolite še obvestilo. S sklicem ste bili obveščeni, da bo zbor danes, jutri in pojutrišnjem delal od 14.00 do 18.00 ure, v petek pa od 10.00 do 14.00 ure. V skladu z dogovorom na kolegiju predsednika državnega zbora prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA UMIK PREDLOGA ZAKONA O UKREPIH ZA ODPRAVO POSLEDIC, PREPREČITEV ŠIRJENJA IN USTALITEV ZEMELJSKIH PLAZOV VEČJEGA OBSEGA, hitri postopek iz zakonodajnega postopka. Vlada Republike Slovenije je kot predlagateljica navedenega predloga zakona z dopisom dne 12.2.2002 zbor obvestila, da iz zakonodajnega postopka umika predlog zakona o ukrepih za odpravo posledic, preprečitev širjenja in ustalitev zemeljskih plazov večjega obsega, hitri postopek EPA 400/III. Predlog vlade ste prejeli danes na klop. Na kolegiju je bil dogovor, če bo državni zbor ta predlog za umik sprejel, bomo lahko proceduralno zakon z enakim naslovom, predlagatelj katerega je prav tako vlada, uvrstili na februarsko redno sejo. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu vlade Republike Slovenije za umik predloga zakona o ukrepih za odpravo posledic, preprečitev širjenja in ustalitev zemeljskih plazov večjega obsega, hitri postopek iz zakonodajnega postopka. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 8. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je predlog za umik navedenega predloga zakona iz zakonodajnega postopka, sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo torej na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ŽIVINOREJI, HITRI POSTOPEK, in sicer na nadaljevanje druge obravnave. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Zbor je obravnavo predloga zakona na 12. seji prekinil v drugi obravnavi, in sicer smo končali z obravnavo in sprejeli 82. člen predloga zakona. Tako nadaljujemo z drugo obravnavo. Smo na peti strani pregleda amandmajev z dne 31.1.2002. V razpravo in odločanje dajem amandma odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano za naslov podpoglavja. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, jo zaključujem in prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov podpoglavja sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju odbora za novi 83.a člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma in s tem novi člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju odbora za novi 83.b člen. Želi kdo razpravljati? Gospod Sušnik, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Že v uvodni predstavitvi sem poudaril in bi rad še enkrat opozoril na nepotreben obseg tega sveta, kot ga zakon oziroma kot ga ta novi 83.b člen uzakonja. Gre za 22-članski svet, ki ga imenuje minister, ki je povezan s financiranjem. Menimo, da bi lahko tudi pri zakonu o živinoreji dosegli podoben konsenz, kot smo ga pri zakonu o krmi, in prišli do takega določila, do takšnega števila in sestave članov sveta, ki bi bil bolj sprejemljiv, ne bi bil tako obsežen, kot je v predlaganem amandmaju za novi 83.b člen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister za kmetijstvo, gospod But, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi samo dodatno obrazložil, kaj je pravzaprav smisel tega sveta. Smisel tega sveta je vključitev civilne družbe oziroma tistih, ki bi sicer ne imeli tako direktne možnosti, da se opredelijo tudi do različnih podzakonskih aktov in drugih sklepov, ki izhajajo iz tega zakona. Tako je ta svet pravzaprav nekaj, kar omogoča civilni družbi, predstavnikom nevladnih organizacij, da v posvetovalnem organu ministra sodelujejo, soodločajo ali sooblikujejo tudi tiste podzakonske akte in različne druge sklepe, ki so tako ali drugače v skladu s potrebo v diskusiji in v sprejemanju. Tako je smisel sveta pravzaprav samo ta in nič drugega. Menim, da je pravzaprav zelo demokratična oblika, da se civilni družbi omogoči vključitev v pripravo različnih postopkov, podzakonskih aktov, sklepov in podobno. Mislim, da je takšen, kot je zapisan, dober.
Hvala lepa. Gospod Džuban, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Menim, da bi lahko bil ta svet sestavljen tako, da bi bil nekje vmes med stališči ali kriteriji, o katerih govorita gospod Sušnik in gospod minister. Vendar z ozirom na to, ker se nekako nismo vsi skupaj potrudili, da bi predlagali drugačno rešitev - namreč ta v amandmaju in v osnovnem besedilu zakona, oba sta dokaj obsežna in bi se po moje dalo oblikovati drugače, zato predlagam, da ta amandma sprejmemo. Predlog zakona je v drugi obravnavi in do tretje obravnave presodimo, ali imamo pametnejšo ali boljšo rešitev. Potem do tretje obravnave, ki bo danes ali pa jutri, pa predlagajmo novo sestavo, ki bi naj bila, če je lahko, kompromisna rešitev med obema skrajnostima. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti 11. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma in s tem novi člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 100. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujmo! Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 3. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 9. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 101. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 3. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju za novo poglavje z naslovom Komisija za konjeniška tekmovanja, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Francem Čebuljem. Tega amandmaja nimate v pregledu, ampak ga ravnokar dobivate na mizo. O predlogu amandmaja za novo poglavje odpiram razpravo. Gospod Čebulj, izvolite.
Hvala lepa. Na osnovi amandmaja, ki je vložen, s podpisanimi kolegi poslanci z vseh poslanskih skupin, gre za enotno spremljanje in ureditev področja konjeniških tekmovanj. Tudi ostali členi v tem zakonu to opredeljujejo. Naj povem, da je ta amandma bil usklajen danes dopoldne z uradom iger na srečo in z ministrstvom za kmetijstvo, gospodom Krekom. Tako ni nobenega dvoma, da bi bil amandma eventualno politične narave, ampak nujnost v tem zakonu, ki bo kot komisija, ki jo bo seveda predlagal minister s predlaganimi, kot sestavo v sami komisiji, spremljala in tudi soodločala, s sredstvi, ki bodo eventualno prihajala iz stav na konje, kar pomeni, da se s tem tudi ureja znotraj samega ministrstva sam tekmovalni in stavni del skozi ta zakon. Skozi zakon o igrah na srečo, ki je tudi v pripravi na uradu za igre na srečo, skratka na ministrstvu za finance, pa tudi še prihaja en drug del komisije, ki bo "by pas" enak tej komisiji, ki bo suportirala potem tekmovalni in stavni del na konjeniških prireditvah. Zato bi prosil seveda vse kolege, poslanke in poslance, da podprejo ta amandma oziroma 104. člen samega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, gospod But, izvolite.
Hvala lepa. Jaz ravno tako predlagam, da podprete ta amandma. Ocenjujem, da bo na ta način to področje tekmovanj, galopov in kasov, bistveno bolj celovito urejeno ali dalo možnost za dokončno ureditev, kar doslej ni bilo. V bistvu gre za celovito urejanje skladno z 49. členom, ki ureja področje zbiranja podatkov na področju konjeniških tekmovanj. Zato predlagam, da se ta amandma podpre. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju za novo poglavje. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 4. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma in s tem novo poglavje, sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o 106. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Pod 1 je amandma, katerega predlagatelj je Alojz Sok, z opombo, če ta amandma ni sprejet, sta amandmaja k 107. členu pod zaporedno številko 1 in 2 brezpredmetna. Pod zaporedno številko 2 je amandma odbora, z opombo, če ta ni sprejet, sta amandmaja k 111. členu pod zaporedno številko 2 in 3 brezpredmetna. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Dovolite mi, da na kratko pojasnim namen tega amandmaja k 106. členu. S tem amandmajem pa sta povezana tudi dva amandmaja k 107. členu. Namen tega amandmaja je vnesti nekoliko več jasnosti glede pristojnosti na inšpekcijskem področju po zakonu o živinoreji. Zakon o živinoreji v členih 56 in pa 60 obravnava tudi področje umetnega osemenjevanja. Ker je inšpekcijski nadzor nad področjem umetnega osemenjevanja že sedaj po zakonu o veterinarstvu v pristojnosti veterinarske inšpekcije, se mi zdi smiselno, da bi to zapisali tudi v ta zakon. Če ne zapišemo, potem lahko pride do tega, da se bodo kompetence na tem področju podvajale, da bo poleg veterinarske inšpekcije to področje pokrivala tudi kmetijska inšpekcija. V tem amandmaju je zapisano, da tiste pristojnosti iz 56. do 60. člena, ki se tičejo zdravstvenega varstva domačih živali, opravlja veterinarska inšpekcija, medtem ko ostali nadzor iz teh členov od 56 do 60 pa spada v področje kmetijske inšpekcije. Ta amandma torej samo nekoliko bolj precizira trenutno obstoječe stanje v naši zakonodaji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi vprašal predstavnike vlade za mnenje o tem predlogu amandmaja. Namreč, kakor mi je znano, po pogajalskih izhodiščih Republike Slovenije področje zootehnike in pa zootehničnega nadzora izvaja kmetijska inšpekcija. Se pravi, s sprejemom takega amandmaja, kot ga predlaga kolega Sok, bi bila lahko naša zakonodaja neusklajena z zakonodajo Evropske unije. Se pravi, da bi bilo verjetno potrebno celo odpreti ponovno pogajanja na tem področju. Zato bi dejansko prosil predstavnike vlade, gospoda ministra, da jasno odgovori na to vprašanje. Če je to to, potem mislim, da je ta amandma absolutno nesprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, gospod But, izvolite.
Hvala lepa. Celotno področje veterinarstva je urejeno z zakonom o veterinarstvu, in sicer tudi ta del, ki se dotika živinoreje, vendarle na področju zdravstvenega dela celotne zgodbe. In tisto je urejeno tam. V tem zakonu pa urejamo tisto, kar spada pod zootehniko, torej pod živinorejo. V tem kontekstu je tudi predlog rešitve v tem zakonu takšen, da je za področje zootehnike pristojno ministrstvo za kmetijstvo, za nadzor nad zootehničnimi vsebinami pa kmetijska inšpekcija. In točno tako, natančno tako je bilo ne samo povedano, ampak tudi usklajeno in v celoti sprejeto na pogajanjih v letu 2001 v Bruslju za področje zootehnike, ko je bilo to področje tudi zaprto, s predpostavko, da bo urejeno tako, kot ga predlaga rešitev, ta zakon, torej evropsko primerljivo. Torej, v tem zakonu urejamo zootehnični del, medtem ko v veterinarskem delu urejamo zdravstveno delo. To pomeni, da predlagam, da prvega amandmaja k 106. členu ne podprete, ker bi bil v nasprotju s tem, kar je smiselno dogovorjeno, drugega pa, to je, tisti, ki je predlagan s strani odbora. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Moram povedati, da se s to obrazložitvijo nikakor ne morem strinjati. Če pogledate 56. člen tega zakona, ki govori o razmnoževanju domačih živali in potem tukaj predpisuje pogoje, pod katerimi lahko rejci sami osemenjujejo svoje domače živali. V členu 106 in členu 107 je seveda za nadzor nad tem delom pristojna samo kmetijska inšpekcija. Po zakonu o veterinarstvu pa opravlja nadzor nad osemenjevanjem in pa postopki razmnoževanja domačih živali tudi veterinarska inšpekcija. V tem primeru bo seveda prišlo do tega, da se bodo postopki na tem delu bodisi podvajali, ali pa, da bo to področje pokrivala kmetijska inšpekcija, ki pa za ta nadzor seveda v naši državi ni usposobljena. Drugi amandma k 107. členu pravi - te tri amandmaje je treba brati v kontekstu, skupaj, povezane: "Veterinarska inšpekcija ima poleg pooblastil, ki jih ima po drugih predpisih, še pooblastilo in pristojnost nadzirati izvajanje razmnoževanja domačih živali in izpolnjevanja pogojev izvajalcev osemenjevanja," to je člen 56 do 60, "in sicer v tistem delu, ki se nanaša na zdravstveno stanje domačih živali." Se pravi, nič drugega kot tisti del, ki se nanaša na zdravstveno stanje domačih živali, to pa so seveda eventualne kužne bolezni in pa postopki pri umetnem osemenjevanju, kajti vemo, da se s temi postopki lahko kužne bolezni prenašajo z ene živali na drugo žival. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Džuban, izvolite.
Tu se ukvarjamo zelo pogosto z enim problemom, to je s prepisovanjem določil zakona o veterinarstvu v nekatere druge zakone. S tem problemom smo se ukvarjali pri krmi, kjer smo dobesedno določene člene prepisali in vzpostavili nek ponoven nadzor nad krmo, in enako se dogaja sedaj tukaj. V živinoreji imamo opravka z dvema področjema. Eno je zootehnično področje, kjer se ukvarjamo z izbiro pasem, parjenjem in tako dalje, ki je izključno zootehnični ukrep, glede samega nadzora; glede zdravstvenega stanja donatorjev, to je, teh moških govejih živali, jajčnih celic in tako dalje, tudi samega postopka osemenjevanja - v nekih členih smo rešili, kdo to lahko počne - je pa veterina in je to rešeno v zakonu o veterinarstvu. Če bi pa te nove določbe oziroma te amandmaje sprejeli, bi tokrat naredili zmedo in bi nenadoma ne vedeli, kaj kdo nadzoruje. Če precizno tolmačimo pojme, ene in druge, potem komaj razumemo, za kaj gre, pri površnem tolmačenju pa pride do zmešnjave, in ti amandmaji po moje niso sprejemljivi. Namen, ki ga predlaga kolega Sok, je pa dosežen po zakonu o veterinarstvu in je nadzor povsem vzpostavljen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat, menimo, da je vse tisto, kar je gospod poslanec predlagal, že urejeno na področju zakona o veterinarstvu. Če pa vzamemo klasifikacijo dejavnosti, ki je usklajena s klasifikacijo v pravnem redu Evropske unije, potem nekatere aktivnosti in dejavnosti, kot je na primer umetno osemenjevanje, spadajo v poglavje 01.420, to so storitve v živinoreji proti plačilu na podlagi posebne pogodbe, razen veterinarskih storitev, ki ne spadajo sem, te pa spadajo v drugo ločeno poglavje. Torej, tu urejamo tisto prvo. Ponovno poudarjam, da bi me neizmerno čudilo, da bi na resnih pogajanjih v Bruslju, kjer smo to področje začasno zaprli, sprejeli nekaj, kar smo predlagali, to je to, kar je v tem zakonu, torej, da to področje nadzira kmetijska inšpekcija, področje zootehnike, če bi to ne bilo usklajeno z evropsko prakso in pravnim redom. Ponovno predlagam, da se ta amandma ne sprejme.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Ker minister operira s tem, kaj bodo rekli v Bruslju in tako naprej, mu moram povedati, da sem na te zadeve tudi sam dobil odgovore, ko je bil odbor za kmetijstvo. Tam jim je čisto vseeno, tam samo hočejo vedeti, kdo je tisti, ki to pri nas dela, kdo nadzira. In ravno obratno bo, ker tega ne bomo zapisali, bo na tem področju prihajalo do dvojnosti. Iste postopke bo nadzirala veterinarska inšpekcija po svojem veterinarskem zakonu in pa istezadeve bo nadzirala kmetijska inšpekcija po zakonu o živinoreji. Kolega Džuban, točno tako bo. Vi boste to ugotovili, tako kot sedaj ugotavljate za zakon o veterinarstvu, komaj čez nekaj mesecev. Takrat vam bo prišlo to, da smo uvedli dvojnost postopkov. Jaz pa želim s tem amandmajem doseči, da do dvojnosti postopkov v praksi ne bi prihajalo. Ampak da se ve, kmetijska inšpekcija nadzira tisto, kar se tiče zootehnike, veterinarska inšpekcija pa tisto, kar se tiče zdravstvenega varstva domačih živali. Tako je tudi delitev narejena. In ne boste me prepričali, da je tam v Bruslju, ne vem, urejeno, kdo mora kaj in na kakšen način delati. Za Bruselj je važno, da vedo, kdo to dela, da je pristojnost neki instituciji podeljena. Kako in v kakšnem okviru, to pa je bilo tudi nam, članom odbora, na sestanku rečeno, da to za Bruselj ni pomembno. Hvala lepa.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Ne bom več potem komentiral. Dejstvo je, da smo mi tako v Bruslju predlagali in za njih je bilo to popolnoma sprejemljivo. Tukaj ne vidim nobenega spora. Res ne vem, en teden menda dajemo trikrat preveč pristojnosti veterini, drugi teden ji pa dajemo premalo pristojnosti. Jaz to kar že malo težko razumem. Tako je bilo ves časdoslej. Vsa leta doslej je bilo tako. In mi smo predlagali, da ostane tako in tak način je v celoti sprejemljiv.
Hvala lepa.
Od leta 1978 to že teče in ni nobenih posebnih težav. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Repliko imam na gospoda ministra. To ni nobeno širjenje pristojnosti. V nobenem primeru to ni širjenje pristojnosti. To gre samo za, jasno razmejitev pristojnosti. Pristojnosti po veterinarskem zakonu, še enkrat ponovim, že sedaj ima veterinarska inšpekcija. Po tem zakonu o živinoreji pa te pristojnosti pridobiva tudi kmetijska inšpekcija. Če si prečitati člene od 56 do 60, da jih ne bom jaz čital, je tu notri navedeno, kaj vse spada podto, se pravi osemenjevanje oziroma razmnoževanje domačih živali. S tem predlogom jaz pač samo predlagam, da se jasno zapiše, za katere zadeve je kdo pristojen, ker še enkrat povem, v praksi bo prihajalo do dvojnosti postopkov inšpekcijskega nadzora na tempodročju.
Hvala lepa. Gospod Kramberger, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. O tem amandmaju smo na odboru tudi veliko razpravljali in tudi skupina, ki je usklajevala odprta vprašanja, ki so se postavila v samem predlogu zakona, je tudi veliko besed namenila temu. Nam je bilo povedano, da je tako področje zootehnike kot področje veterinarstva tukaj ločeno, da se s tem zakonom ne posega v veterinarstvo in z veterinarskim se ne posega v zootehniko. Tako nam je bilo povedano s strani pravne službe. Kolega Sok pa to zadevo razume drugače. Jaz bi prosil, če lahko pravna služba pomaga iz te zagate, da ne bi preveč časa porabili pri tem amandmaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vprašanje je bilo naslovljeno na predstavnike oziroma predstavnice vlade. Bi želel kdo pojasniti? Izvolite.
Hvala lepa. Mogoče bi še enkrat povedali, da je točno razmejeno, kot je že minister povedal in kot je bilo že večkrat povedano. Zakon o veterinarstvu se nanaša na veterino in točno določa pristojnosti veterinarskih inšpektorjev, medtem ko zakon o živinoreji se nanaša na živinorejo, na zootehnične ukrepe in v tem smislu tudi daje pristojnost kmetijskemu inšpektorju. Tako ni nobene potrebe za podvajanje, da se še enkrat iste pristojnosti dajo veterinarskemu inšpektorju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 106. členu. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15, proti 34. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 3. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 7. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Ker nismo sprejeli amandmaja gospoda Soka k 106. členu, sta postala tudi amandmaja k 107. členu brezpredmetna. Zato prehajamo na razpravo in odločanje o 111. členu in o treh amandmajih odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod številko 3. Glasujemo. Prvo glasovanje o amandmaju pod številko 3 ni bilo uspešno. Prosim za malo pozornosti, v dvorani nas je dovolj. Drugič glasujemo o amandmaju pod številko 3 k 111. členu. Glasujemo. Ker tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno - v dvorani nas je pravzaprav dovolj, da bi lahko uspešno izvedli glasovanje, vendar nam poslovnik veleva, da se po drugem neuspelem glasovanju zberemo po desetih minutah, to je ob 15.13 uri, ko bomo tretjič glasovali o tretjem amandmaju. Hvala lepa.
Spoštovane in spoštovani, predvsem tisti, ki se še nahajate v preddverju dvorane, lepo prosim, da se nam pridružite. Tretjič bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 3 k 111. členu, katerega predlagatelj je odbor. O amandmaju glasujemo tretjič. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 116. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju odbora za novi 121.a člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma in s tem novi člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 125. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo! Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujmo! Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členom 2, 3, 10, 11, 55, 57, 58, 61, 64, 68, 72, 74, 79, 80, za naslov podpoglavja za novi 83.a člen, za novi 83.b, 100, 101, za novo 9. poglavje, 106, 111, 116, za novi 121.a člen in 125. člen. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Gospod Džuban, izvolite.
Jaz imam proceduralni predlog. V imenu poslanske skupine predlagam 15 minut odmora. K 10. členu je vložen amandma, kjer naj bi se člen črtal in bi bilo morda umestno, da poskušamo ugotoviti posledice črtanja člena, če bi bil sprejet. Imamo osnovno besedilo. Člen je bil amandmiran, vendar je zdaj tudi predlog črtanje člena, za kar sem se jaz osebno tudi zavzemal. Vendar se mi zdi, da sta zdaj to dve skrajnosti in morda ne bi bilo dobro, da na hitro sprejmemo rešitev, ki ni dobra. Hvala lepa.
Hvala lepa. Podam še samo vprašanje, ali bi kdo želel razpravljati o predlogu zakona v celoti. Če ne, bomo prešli potem na odločanje o amandmajih in tudi še o ostalih amandmajih, ki bi jih želeli kvalificirani predlagatelji v tem odmoru predložiti. Prekinjam zasedanje za 15 minut. Nadaljujemo ob 15.35 uri, ko bomo prešli na razpravo in odločanje o amandmajih, vloženih v tretji obravnavi. Hvala lepa.
Spoštovani, spoštovane! Nadaljujemo s tretjo obravnavo predloga zakona. Lepo prosim za nekaj pozornosti. V tretji obravnavi je bilo vloženih nekaj amandmajev. Šli bomo po vrsti. Najprej dajem v razpravo amandma k 10. členu. Ugotoviti moramo sklepčnost, zato lepo prosim za nekaj pozornosti. Ugotavljam navzočnost! Navzočih je 48 poslank in poslancev. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Prehajamo torej na razpravo in odločanje o amandmaju k 10. členu, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisano Lidijo Majnik. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz predlagam podpisnikom tega amandmaja, da ta amandma umaknejo ali pa da ga enostavno ne izglasujemo. Črtanje 10. člena v tem zakonu o živinoreji bi seveda pomenilo, da bi podeželje ne bilo namenjeno kmetovanju, ampak da bi naredili točno nekaj drugega, kar dejansko želimo. Poglejte, kmetijstvo je v Sloveniji, bi rekel v eni težki poziciji. Skozi zakone omejevati še to, da se bo moralo kmetijstvo na podeželju prilagajati, ne vem, nekim drugim pravilom bivanja, to bi bilo s kmetijskega stališča izredno sporno. Vsak, ki se je preselil na podeželje, je pač moral s tem računati, da je podeželje namenjeno kmetovanju. In tukaj črtati 10. člen, ki govori o tem, kaj je nemotena reja, govoriti o tem, da je potrebno, ne vem, čebeljnak postaviti z na to določenem zemljišču, z ne vem kakšno dokumentacijo in tako naprej, to je milo rečeno, meni se zdi neresno. Mi tega amandmaja nikakor ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Čadonič Špelič, državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober dan! Vlada seveda ne podpira amandmaja, ki govori o črtanju 10. člena. Zelo na kratko bom poskušala obrazložiti, zakaj. Podnaslov člena je "pravica do reje". To se pravi, besedilo tega člena je nekako temeljno sporočilo tudi tega zakona. Morate nas razumeti, pripravljavce zakona, ki smo hoteli pravzaprav s tem zakonom urediti dolžnosti na eni strani in na drugi strani tudi pravice rejcev živali do tega, da lahko živali redijo, seveda po vseh predpisih, ki so zdaj že v veljavi, po vseh podzakonskih aktih, ki bodo v veljavi na osnovi tega zakona, po tem zakonu in po vseh ostalih zakonih. Naj jih nekoliko naštejem: to je zakon o veterinarstvu, zakon proti mučenju živali in, poudarjam, tudi vsi zakoni s področja okolja. Mislim, da bi bilo s tem, ko bi ta člen črtali, sporočilo rejcem, da kmetovanje na vasi ni tisto, kar podpiramo, da kmetovanje na vasi ni tisto, kar je dobrodošlo. Dejansko s tem členom ne omejujemo nikogar. Če ste bili pozorni, v drugem branju smo člen nekoliko spremenili. Črtali smo tisto pravico, ki govori, da se šteje za medsosedske motnje oziroma motenje posesti. Se pravi, bile so besede, ki so že na odboru motile poslance in smo jih zato omilili in besedilo prepisali tako. In ta posebej poudarjeni amandma je bil sprejet, ker je bil to amandma odbora - da ne pomenijo nedopustnega delovanja lastnika nepremičnin po predpisih, ki urejajo stvarno pravne pravice na nepremičninah. To se pravi, s tem smo lastniku živali dali možnost, da nemoteno redi živali, nikakor ga pa nismo odvezali, da spoštuje vse predpise, ki sem jih prej naštela; to izrecno poudarjam. In če bi bili samo še toliko pozorni, bi vas rada opozorila, da tako spremenjen 10. člen, če ga beremo v njegovih treh alineah, na koncu vendarle končamo, da rejec izvaja to rejo v skladu s predpisi. Se pravi, bilo je mišljeno generalno, z vsemi predpisi; nismo pa seveda naštevali predpisov, ker bi takoj lahko prišli v past, da bi na enega od predpisov pozabili. Tako da je prošnja vlade naslovljena na državni zbor, da tega amandmaja ne podpre in da ostane v veljavi 10. člen, tako kot smo ga po temeljiti razpravi na odboru za kmetijstvo tudi korigirali in ga je odbor tudi sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Čebulj, izvolite.
Hvala lepa. Poslanke in poslance, ki so vložili ta amandma, bi vprašal naslednje: kaj bi spremenili s tem, če ta 10. člen ostane v zakonu? Pri vsem tem bi rekel še sledeče, mislim, da bi čebelar čebelnjak postavil sredi mesta ne za čebele, ampak kvečjemu za trote. Vsem tistim, ki mislijo, da bi bilo podeželje treba omejiti glede kmetijske dejavnosti, bi predlagal, tistim, ki razmišljajo kot zaščitniki kmetijstva v stanju, v kakršnem se nahaja, tistim, ki jim na podeželju smrdi, naj gredo v mesto, tam pa vse diši. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Majnik, izvolite.
Hvala lepa. V tem zakonu nismo nikjer zapisali, da bi naj bilo področje živinoreje samo na kmetijskih območjih, ampak govorimo o pojmu živinoreje v državi Sloveniji. Živinorejo imamo na kmetijskih območjih in na mešanih območjih, edino v strogih urbanih naseljih je ni. Z amandmajem, ki smo ga sprejeli na odboru, pa smo medsosedske odnose celo črtali in smo se omejili samo na stvarno pravne pravice na lastnini, se pravi, na lastnem zemljišču, sploh ne posegamo več v sosede. Gre namreč za problem, ki ga niti amandma ni reševal in ga tudi osnovni tekst zakona ne prinaša, in sicer kateri predpisi so nadrejeni, ali so to predpisi, ki varujejo okolje, ali so to predpisi, ki urejajo živinorejo. Vedno bomo prišli v konflikt med dvema različnima predpisoma na področjih, ki jih, recimo, želimo zavarovati iz drugih razlogov. Če govorim o Ptujskem polju, tam zajetja pitne vode za 110 tisoč prebivalcev in tam imamo živinorejce in imamo poljedelce, ki seveda uporabljajo tako vsa gnojila kot vsa zaščitna sredstva. Ker garancije za to, da bi bili okolski predpisi nadrejeni živinorejskim predpisom ni, je po mojem mnenju najbolje, da ta člen črtamo in s tem pač pripomoremo k temu, da se živinoreja res omeji na tista področja,kjer je lahko nemotena, na pa na vseh, kjer pač bi nekdo želel gojiti živali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Po vrstnem redu so se javili najprej gospod Sok, potem gospod Rokavec, potem gospa državna sekretarka. Gospod Sok, izvolite.
No, hvala lepa. Odzval sem se in repliciram gospe Majnikovi. Ta 10. člen seveda ne govori o zaščiti narave, v smeri zaščite pitne vode, to, kar je ona izpostavila, Ptujsko polje, ki je poseben problem, in je seveda zaščiteno skozi drugo zakonodajo, se pravi skozi druge predpise na področju kmetijstva, ne vem, o uporabi gnojenja itn., tudi o tem, kako morajo biti objekti grajeni, da je podtalnica zaščitena. Torej, ta amandma govori o medsosedskih odnosih, se pravi, govori o reji živali na podeželju. Kar je v 10. členu napisano, je v redu, da v zakonu ostane, da se ve, katera so tista opravila na področju kmetijstva in živinoreje, ki ne spadajo v medsosedske odnose, ker je to velikokrat na podeželju tudi, bi rekel, jabolko spora. Nekomunekaj smrdi, drugemu to isto ne smrdi in podobno. Podeželje mora biti namenjeno kmetovanju. Kje bomo potem kmetovali, če ne na podeželju, ali v Ljubljani na asfaltu ali kje? V zvezi s čebelarjenjem, ki je v tem drugem odstavku izpostavljeno, pa so že od časa Marije Terezije naprej izdani posebni predpisi, in sicer da čebelarjenje pravzaprav ne spada v sfero klasične živinoreje. Celo so čebelarji za časa Avstroogrske, kar seveda danes ni več tako, bili oproščeni plačila vsakršnega davka. To pa zato, ker čebele v biotski verigi, bi rekel, v ekologiji pomenijo veliko več kot samo pridelovanje medu. To se pravi, pridelovanje medu je nekaj, kar je sekundarnega pri čebelarjenju. Primarno pri čebelarjenju je vendarle opraševanje, opraševanje sadnega drevja in padrugih rastlinskih kultur. Jaz vam lahko povem podatek za Ameriko. V letošnjem poročilu ocenjujejo, da je prispevek od prodaje meda v ameriškem gospodarstvu 150 milijonov dolarjev, medtem ko je efektna poljščina ocenjena šest milijard dolarjev. Se pravi, o tem je sploh nesmiselno razpravljati na takšen način, da bi ta člen črtali. Jaz razumem, da so nekateri, ki so iz mest, lahko to predlagali, ne razumem pa, da bi to podprli tisti poslanci, ki prihajamo iz podeželja. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Sok. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz mislim, da je 10. člen, kakršen je bil amandmiran v drugem branju, primerno besedilo za urejanja področja nemotene reje, tako za rejca živali kakor tudi za vse ostale udeležence, ki živijo na določenem prostoru, ljudi, ki živijo na določenem prostoru. Namreč, če črtamo 10. člen, potem mislim, da pridemo do zelo nevarnega položaja. Namreč, 10. člen v prvem odstavku govori: "Posamezna opravila, gnojenje, obdelovanje zemlje, pridelava, shranilo pridelkov, reja, gonjenje živine, čebelarstvo in drugo" in tako naprej "ne pomenijo nedopustnega delovanja lastnika nepremičnine po predpisih, ki urejajo stvarno pravne pravice na nepremičninah". Če se ta odstavek in tudi 10. člen črta, potem bo lahko na primer v vasi, kjer je samo javna pot, vprašljivo, če bo lahko rejec živali gnal živino na pašo preko javne poti. To bo lahko pomenilo nedopusten poseg rejca živali na javno površino. Na javno pot, ki jo običajno uporabljajo samo tam živeči prebivalci oziroma kmetje. Tudi tako daleč se lahko spusti tolmačenje, če 10. člena ni. Zato mislim, da dejansko amandma, ki je bil sprejet v drugem branju, omogoča primerno ravnotežje. Namreč spomniti moram, da imajo verjetno vse občine sprejete odloke o javnem redu in miru, ki jasno določajo pogoje načina življenja na teh področjih. In dejansko, tretji odstavek 10. člena piše: "Nihče ne sme s protipravnim ravnanjem ali opustitvijo ovirati imetnika oziroma rejca pri izvajanju nemotene reje, če jo rejec izvaja v skladu s predpisi." Se pravi, tudi s predpisi lokalnih skupnosti. Zato mislim, da je ta amandma resnično nepotreben. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Čadonič, izvolite.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Najprej bi rada povedala, da razumemo skrb predlagateljev tega amandmaja, ki je usmerjena v tiste prebivalce na vasi, ki niso rejci živali, torej niso kmetje. Ampak, bojim se, da naše ministrstvo ni pravi naslov, kajti mi smo tisti, ki moramo zagotoviti rejcu živali pogoje za rejo živali, medtem ko imamo ministrstvo za okolje, ki je pa seveda namenjeno temu, da predpiše pogoje, pod katerimi lahko vsakdo, tudi rejec živali posega v to okolje. To je bilo temeljno sporočilo našega zakona. Rada bi gospe Majnikovi povedala, da dejansko v drugem odstavku 10. člena govorimo izključno o kmetijskih zemljiščih. Govorimo o reji živali na kmetijskih zemljiščih, ker seveda razumemo, da drugod te reje tako nemoteno, seveda, ne more biti, v obrazložitvi amandmaja pa navajate tudi, recimo, stavbna zemljišča. Mi tega ne razumemo tako. In drugo, da je to res krovni zakon in da smo imeli tudi pred očmi vse druge, ki živijo ob rejcu živali, kaže vsebina 4. in 5. člena, če bi ga pogledali. Pravzaprav govorimo celo o zagotavljanju izboljšanja kakovosti človeškega življenja, govorimo, pod katerimi pogoji je dovoljeno rediti živali, da prihaja do trajnostnega razvoja in da ne prihaja do motenja vseh oblik življenja na vasi. Rad bi celo poudarila, da v 4. členu v točki 3 omogočamo, da je kmetijo pod določenimi pogoji, če je moteča in če gre tudi za družbeno korist, mogoče tudi preseliti. Mislim, da če gledamo kompleksno in celostno ta zakon, da je naravnan tako, da nikogar ne moti, ampak da daje tiste bistvene, kot smo rekli, pogoje pod katerimi je dolžan rejec živali rediti in seveda tudi pravice in odgovornosti tega rejca. Zato bi še enkrat prosila, da ne bi podprli amandmaja, ker res črta en temeljni člen v tem zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imam štiri prijavljene k besedi, pet, ker se je javila k besedi tudi gospa Bitenc. Dovolite spoštovani, da dam prednost njej, potem pa po vrstnem redu, gospod Kangler, gospod Trofenik, gospod Petan, gospod Jerovšek in gospod Brenčič. Izvolite, gospa Bitenc.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Z vidika sekretariata smo seveda ob taki določbi morali pravzaprav opozoriti na zakon o temeljnih lastninskopravnih razmerjih, ki ureja vsebino lastninske pravice. Ena od glavnih vsebin je njeno nemoteno uživanje. Mi samo opozarjamo, da ne glede na to, da gre za poznejši zakon in da gre v nekem smislu za specialni zakon, lahko dejansko nastane trk dveh zakonodaj in da lahko pride do, ker lastninska pravica je ustavna pravica, vprašanja nesorazmernega poseganja v ustavno pravico. Ta zakon pa se pravzaprav samo sklicuje na neka pravila opravljanja te dejavnosti, samo določi jih pa ne in ne odkaže, katera pravila so to. Mi se bojimo, da ne glede na tako določbo, tudi če amandma ne bo sprejet, da bodo neke pretirane emisije, neki pretirani in nenaravni in neobičajni posegi v lastninskopravico soseda, lastnika nepremičnine, bojo še vedno zapadli predpisom po zakonu o temeljih lastninskopravnih odnosov, ne glede na to, kaj mi tu določamo. S tega vidika mi samo opozarjamo, da ti dve zakonodaji nista povsem usklajeni in da ne moremo garantirati, niti za prevelik poseg v ustavno pravico do lastnine, niti ne moremo garantirati za dejansko izvršljivost te določbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kangler, izvolite.
Pravzaprav imam repliko na gospo Majnikovo, če smem, niste verjetno tega zapisala. Na nek način, spoštovana Majnikova, jaz ne podpiram tega vašega amandmaja in bi tudi vam in vsem ostalim podpisnikom predlagal, da ga umaknete. Vendar me je presenetila vaša predstavitev oziroma obrazložitev, zakaj bi črtali ta člen. Bi pa rad samo nekaj poudaril, glede vaše obrazložitve, ki ste jo povedali. Vi želite s tem amandmajem zožiti živinorejo na kmetijska zemljišča oziroma, da v urbanih in primestnih naseljih tega ne bi bilo. Zelo bi bil vesel, če bi se vi in vsi ostali podpisniki potrudili tudi takrat, ko bomo v državnem zboru govorili o divjadi in rjavem medvedu, da bi se tudi takrat potrudili in prišli s kakšnim amandmajem in tudi rjavemu medvedu, ki pa je nevaren za okolje in ljudi, s takim proceduralnim amandmajem omejili gibanje po urbanih naseljih; takrat bi bil zelo vesel, če bi to podprli tudi vi kot poslanska skupina.
Hvala lepa. Gospod Trofenik, izvolite.
Hvala za besedo. Tudi sam sem podpisnik amandmaja in ne glede na to, kaj je moj poslanski kolega zdaj izvajal, pa nekateri drugi poskušate podtakniti neke namene. Strinjam se, da rešitev, ki jo nosi amandma, da se člen črta, ni najboljša. Strinjam se tudi s pripombami, da je obrazložitev, milo rečeno, nerodna, sem jo pa podpisal, ker je bila časovna stiska. Ampak, veste, spoštovane kolegice in kolegi, tisti, ki trdite, da nekomu iz mesta nekaj smrdi na deželi, imate slabe argumente. Nekateri smo celo življenje na deželi in največ sporov ni med tistimi, ki so živinorejci, in ostali mi, pač pa med kmeti živinorejci. In, seveda, predpostavljanja in podtikanja da nekdo nasprotuje živinoreji, da nasprotuje kmetovanju in podobno, če opozarja na kvaliteto življenja in da je treba zaščititi tudi ustavno pravico do kvalitete življenja ter da je vse skupaj v funkciji človeka - saj je živinoreja v funkciji zdrave prehrane in to potrebuje človek, in tako bi lahko razpredali naprej - takšna podtikanja so poceni. Dejstvo je, da je to šolski primer, kako dva resorja nista uskladila zakonodaje; tudi sekretariat opozarja, da je še vedno, kakorkoli bo sprejeto, nevarnost konfliktne situacije med različnimi zakoni. Pričakoval sem neko odgovorno rešitev, nek amandma v tretjem branju s strani vlade, bom tako rekel. Posebej sem spraševal na ministrstvu za okolje in prostor, kako je potekalo usklajevanje, ali je zadeva usklajena. In vam moram povedati, da sem razočaran ugotovil, da tega usklajevanja praktično ni bilo - ne bom rekel kategorično, da ga ni bilo, ampak praktično ga ni bilo. To je možno razbrati tudi iz posameznih reakcij. Moja skrb in vzrok, zakaj sem se pridružil temu, je skrb za kvaliteto življenja. In ne morem pristati - to, kar moj kolega razlaga - da je podeželje namenjeno izključno živinoreji in kmetijstvu. Slovenija je ena dolga vas, kjer imajo pravico bivanja in kvalitetnega življenja tudi drugi, ki se ne ukvarjajo s kmetijstvom, kar pa še ne pomeni, da so proti kmetijstvu. Ne bom razpravljal o tem členu - na žalost sploh ne bom mogel - da smo v celoti spregledali rešitve o zaščiti podtalnice. In to, na kar je kolegica opozarjala in ste ji nekateri replicirali, ni res. Sam trdim, da direktno napadamo kvaliteto podtalnice oziroma pitne vode in da ničesar v praksi nimamo. Nihče me naj ne tolaži s takimi ali drugačnimi predpisi, nikjer ni omenjena koncentracija živali na določenem prostoru, posledica prevelike koncentracije reje živali na določenem prostoru in podobne zadeve. Bi pričakoval, ker je to zahtevna materija, da to pride vlada kot predlagatelj, ne pa da poslanci zdaj rešujemo z nerodnimi ali manj nerodnimi predlogi. Hvala.
Hvala lepa. Izvajanje gospoda Trofenika je povzročilo nove replike. Mislim, da so gospod Petan in gospod Jerovšek ter gospod Brenčič želeli replicirati gospe Majnikovi, tako da imajo seveda prednost. Izvajanju gospoda Trofenika pa bodo potem replicirali gospod Sok, gospa državna sekretarka in gospod Rokavec, tudi gospod Čebulj. Se pravi, replika gospod Petan. Izvolite.
Hvala za besedo. Torej, to sicer ni moje področje, moram pa priznati, da se ravno s takšnimi primeri vsakodnevno srečujemo tudi v naši lokalni skupnosti. Namreč, tu je obrazložitev, da bi se na takšni podlagi, kot jo omogoča sporni drugi odstavek, postavili čebeljnaki kar sredi mesta. Spoštovani, dovolite, da vas na nekaj spomnim. Verjetno veste, da je v našem osnovnošolstvu kar velika akcija za eko šole. To se pravi, v teh šolah poučujejo že najmlajše o zdravem načinu življenja, o zdravi prehrani, o zdravi pridelavi in vse, kar se dogaja v naravi na bolj naraven način. In tudi takšne ekošole, ki jih je v Sloveniji, mislim da že kar krepko čez 100, osnovnih šol, imajo, vsaj tiste, ki si le lahko privoščijo, tudi čebeljnak zraven šole in to tudi v mestu in do zdaj se še nihče ni pritožil, da tak čebeljnak pri ekošoli dela komu škodo. Niti otrokom, niti kadru, niti sosedom. To je prvo. To se pravi, da je takšen argument popolnoma [[...]]- dobro, se bom vzdržal tega izraza - popolnoma nepotreben. Bojim se, da če bi sprejeli takšen amandma, da bi te šole, ki so resnično nekaj storile za vzgojo mlajših rodov, morale navsezadnje takšen čebeljnakše podreti povrhu, zato ker si prizadevajo, da bodo vzgajale otroka v zdravem duhu. To je prvo, mogoče samo mimogrede. Kar je pa tisto drugo, kar se mi zdi bolj pomembno, se mi pa zdi to, da moramo vedeti, kako je bilo prej. Namreč, v preteklem obdobju smo na veliko gradili na najboljših kmetijskih zemljiščih. In vasi, v katerih so bile vedno samo kmetije, smo s prostorskimi ureditvenimi pogoji in zazidalnimi načrti opredelili kot stanovanjsko gradnjo. Tam so seveda ljudje nič hudega sluteč prišli, ampak so sosedje od nekih farm, ki so že tam, odkar se poznamo, od "pamtiveka", kot rečemo. Naenkrat pa se je pa zgodilo to, da so prišleki, ki so nič hudega sluteč te parcele kupili, postali sosedje pri teh velikih kmetijskih pridelovalcih in v velikih farmah in seveda, sedaj jih je pa naenkrat začel motiti ta smrad. Ampak, lepo vas prosim, ne morejo sedaj ti, ki so prišli kasneje onemogočati one, ki so se že skoz s tem preživljali. To se pravi, tu moramo postaviti vprašanje, kdo je bil tam prej. Se strinjam, damoramo imeti vsi zagotovljeno neko kvaliteto življenja, standarde. S tem se strinjam. Vendar je pa treba navsezadnje tudi upoštevati, da ti ljudje, ki so že bili skoz tam, ne morejo pa zdaj zaradi prišlekov oditi nekam drugam. Ja, kam naj pa grejo? To se pravi, to enostavno ne gre. Jaz razumem intenco predlagateljev, ampak verjetno tako enostavne pa zadeve kljub temu niso, saj bi s črtanjem nekega besedila naredili še večje probleme, še večjo škodo. In dobro, kakorkoli že, moramo gledati na interese vseh. Jaz vem, da so tudi ti ljudje, ki so se zdaj preselili, pa ki imajo takšna ali drugačen smrad, če temu lahko rečemo smrad, da so tu problemi, ampak ne moremo pa sedaj popolnoma zanemariti pravice tistih, ki so že skoz tam bili in so to skoz počenjali. Zato jaz takšnega amandmaja ne morem sprejeti. In ker to ni edini takšen primer, ker s tem se srečujemo na terenu večkrat, zato sem se tudi oglasil. Jaz takšnega amandmaja ne bom, enostavno ga ne morem podpreti, kljub temu, da tudi meni kdaj, ker sem tudi nekje bolj na robu, kdaj veter prinese kaj podobnega. Ampak, žal, tako je. Oni verjetno, ki se ukvarjajo s pridelavo, bi tudi verjetno imeli rajši druge vonjave, ampak žal to ne gre. Moramo nekje najti neki konsenz. In jaz v tem amandmaju ne vidim rešitve tega. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, replika. Izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam sem presenečen nad tem predlogom amandmaja, še posebej, ker živim na vasi in moram reči, da tiste, ki se ne ukvarjamo s kmetijstvom, včasih nekatere stvari seveda tudi motijo, vendar sem trdno prepričan, da se pa moramo zavedati, da mora na vasi, kjer je bila primarna dejavnost kmetijstvo, to tudi ostati. In da vsi tisti, ki pač tu sobivamo, se moramo s tem sprijazniti. Vendar, seveda, kot predvideva tretji odstavek tega člena, mora pa vse potekati v skladu s predpisi. To se pravi, da morajo objekti biti grajeni v skladu s predpisi in tako naprej. In zaradi tega bom sedaj tu predlagatelje ali pa predlagateljico vprašal naslednje. Ta člen se mi ne zdi nedolžen. Ta člen se mi zdi pravzaprav ubesedenje tistega, kar na tiho slutimo. Da se je naša stran, naša vlada, izredno slabo pogajala z Evropsko unijo, da so kvote [[...]]
Gospod Jerovšek [[...]]
Čakajte, oprostite, da [[...]]
Gospod Jerovšek [[...]]
Oprostite, bom obrazložil, ne morete mi vzeti besede, še nisem besedice rekel, pa mi že jemljete besedo.
Gospod Jerovšek, želim vas opomniti, da vaša razprava zahaja v smer, ki ni stvar tega amandmaja.
Ne, nimate prav.
Povzročila bo ugovore na vaše izvajanje.
Me ne moti. Me ne moti, če bo povzročila ugovore.
Ne dovolim vam razpravljati o Evropski uniji ob tem amandmaju. Gospod Jerovšek, ne dovolim, ker ni v skladu z dnevnim redom, niti poslovnikom.
Kršite poslovnik in mi ne boste jemali besede.
Opomnim vas, da replike [[...]]
Ne boste mi jemali zaradi tega, ker vidim, kaj je v tem amandmaju skritega.
Gospod Jerovšek [[...]]
Imam pravico o tem razpravljati, kaj je skrito v tem, kaj je tu v celofan zavito. In prosim, da me ne prekinjate več. Ker se ne bom oddaljil od vsebine amandmaja. In dejansko kolegi prosim, da pridete z jasno besedo. Če je bilo kje obljubljeno, da je slovenska živinoreja še samo stvar prehodnega obdobja, potem jasno povejte. Namreč tudi ta člen gre v smeri tega, v smeri evtanazije, evtanazije slovenskih kmetov, slovenskih živinorejcev. Meheka smrt. In mislite, da delate celo dobro delo. Da jim omogočate evtanazijo. Namreč, ne moremo na tak način, da gospodo moti vse, kar na nek način ni več popularno ali podobno. Dejansko so posledica takega razmišljanja te ponižujoče kvote, ki nam jih je Evropa določila, vendar je to posledica tega, kar je bilo predhodno, v tem je problem. In čudim se, da to predlaga predlagateljica, ki prihaja s kmetijskega območja, s Ptuja, četudi iz mesta - ne bi se čudil, če bi to predlagal nekdo iz prestolnice, ki ima nekje vikend, pa ga to moti - vendar v tistem okolju se je pa treba zavedati, da je to tudi izredno pomembna dejavnost za Slovenijo, kmetijstvo, da je poselitev izredno pomembna in tako naprej. In ta "knjižničarski" pogled na kmetijstvo, na živinorejo me moti, odkrito povem, da me moti; če boste tako pristopali, je ta evtanazija in končna smrt slovenskih živinorejcev nujna. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Sam bom bolj razpravljal, nisem nameraval replicirati.
Gospod Brenčič, dovolite, razprave sledijo. Imam prijavljenih še šest replik.
Ko sem se prijavil, se nisem za repliko.
Se opravičujem!
Hvala.
Zdaj smo pri replikah na izvajanje gospoda Trofenika. Gospod Sok, gospa državna sekretarka, gospod Rokavec in gospod Čebulj so se javili k replikam na izvajanje gospoda Trofenika, potem pa na izvajanje gospoda Jerovška gospod minister in gospa Majnikova. Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Dejansko bi rad repliciral poslanskemu kolegu, gospodu Trofeniku. Oba prihajava nekako s kmetijskega območja, iz ene od najmanj razvitih občin v Sloveniji, to je občina Ormož. Enostavno vidim, če bo področje kmetijstva skozi različno zakonodajo postalo in začelo biti ovirano, potem nam res ni pomoči. Že danes se to območje intenzivno prazni. In skozi takšne predloge, da dejansko nekako podeželje ščitimo pred kmetovanjem, seveda ne ostane nič drugega, kot da bodo ljudje še bolj odhajali, kajti perspektive tam, razen kmetovanja, praktično ni nobene. Sedaj pa konkretno na njegove izjave. Ni res, da v slovenskem prostoru ne obstajajo predpisi in standardi o reji domačih živali. Torej, to enostavno ne drži. Ti pravilniki v določeni meri so že izdani, govorijo o tem, koliko GVŽ lahko redimo po hektarju kmetijske površine in tako naprej. Že prej sem povedal, da imamo predpise, kako morajo biti grajeni objekti, občine imajo svoje odloke, kdaj in kako se lahko gnoji, tudi generalni zakon obstaja na ravni države. V kolikor pa še ne, pa jih bo minister po tem zakonu, ki je, še enkrat lahko povem, kar se tega tiče vsebinsko sicer prazen, bo te predpise še izdal, ker po tem zakonu je treba izdati okrog 50 podzakonskih aktov in drugih predpisov, ki bodo to področje v celoti uredili. Da je Slovenija dolga vas, tudi s tem se ne strinjam. Slovenija ni dolga vas, Slovenija je razvita Ljubljana in pa obljubljansko območje ter zaostali severovzhod, zlasti z nerazvitim Prekmurjem, tam je zadeva najbolj kritična. In to gledanje, da je Slovenija dolga vas, je seveda napačno. Torej, to nam hočejo nekako dopovedati in nas spraviti v kontekst, češ, saj ste tudi tam dovolj razviti, ste na nekem republiškem povprečju, ampak to seveda ne drži, kajti zadeve so veliko bolj kritične, kot na videz izgleda. In še zadnje. Midva oba poznava, da res prihaja velikokrat v praksi do sporov na podeželju. To pa pač zato, ker so se na podeželje priselili določeni vikendaši in pa različni stalni priseljenci, ki jim naenkrat ta kmetijska dejavnost postane odvečna in jim začne iti na živce. Naenkrat jim smrdi, ampak tam, kjer nič ne smrdi, pravijo pri nas, tam tudi nič ne diši. Ne gre jim na živce samo to, da smrdi. Gre jim na živce tudi to, da kmetje s traktorji delajo, da brnijo, marsikaj, da po cesti vozijo in tako naprej. Mi se moramo odločiti, ali bomo zaščitili kmeta, zaščitili naše podeželje in zagotovili poseljenost te Slovenije, ali pa bomo sprejemali takšne zakone in tukaj razlagali, da tudi čebelarstvo več ni potrebno, tako kot je bilo včasih, da je treba imeti dovoljenja, da je treba imeti, ne vem kaj vse pregledano, kaj vse skozi predpise urejeno in tako naprej. To je seveda korak nazaj. In prispeva k temu, da dobivamo prazno Prekmurje, da dobivamo neposeljeno Dolenjsko in da dobivamo dejansko razvito metropolo in pa nerazvito periferijo. Na koncu bi povedal še to. Enkrat sem poslušal dr. Bučarja in s tem se strinjam. On je v enem svojem reku rekel, da se pravzaprav z butastimi predlogi ne splača ukvarjati in o tem razpravljati. Jaz res mislim, da je ta predlog, da se omeji podeželje v kmetovanju, da je tak predlog butast. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka izvolite. Hvala lepa. Repliko ima gospod Rokavec, potem gospod Čebulj. Vidim, gospod Trofenik.
Hvala za besedo. Namreč, najprej bom povedal primer, ki sem ga doživel, ko sem bil na obisku skupaj z delegacijo komisije za odnose s Slovenci po svetu lanskega decembra v Švici. Ko smo prišli v Bern je pred parlamentom prav tako parkirišče, kot je pri nas na Trgu republike. In na tistem parkirišču, to je bilo torek, se je odvijala tržnica. Povedali so nam, da je tržnica odprta ob torkih in pa ob sobotah. Ob sobotah je izrecna pravica, da na tej tržnici prodajajo izključno kmetje. Ostale dneve v tednu pa je to tako parkirišče, kot je pri nas na Trgu Republike. Dejansko je to eden od primerov, kako lahko država s svojimi predpisi omogoča ali na drugi strani onemogoča določeno dejavnost. S tem ji pa tudi daje določeno mesto, ki ji pripada. Črtanje 10. člena bi v tem primeru dejansko dalo večjo pravico ljudem, ki živijo na podeželju in ne opravljajo reje živali. Manjšo pravico pa prav rejcem živali. Zato, ker odpravlja vse določbe, ki so tukaj opredeljene, ki so nujno potrebne za izvajanje nemotene reje. Ampak, pri tem moramo pa opozoriti še sledeče. Imamo uredbo vlade, ki je bila sprejeta v lanskem letu, o višini vnosa živalskega dušika v tla, ki jasno opredeljuje, do katere možne količine se lahko uporablja tako imenovana gnojevka, uporaba hlevskega gnoja in tako naprej. In drugo, imamo tudi uredbo o načinu polivanja in času polivanja te gnojevke. Prej sem povedal, da imamo tudi lokalne odloke o javnem redu in miru. Se pravi, če bomo črtali 10. člen, bomo s tem določeni kategoriji prebivalcev te države omogočili boljše pogoje za kvaliteto življenja, tiste, ki pa se ukvarjajo z rejo živali, pa postavili v bolj negotov položaj, katera je njihova pravica do nemotene reje, ali sploh imajo pravico do nemotene reje. In tu bo postavljeno tudi vprašanje, kdo bo lahko zahteval eventualno odškodninsko tožbo. Lahko tisti, ki so se priselili na podeželje ali so v urbanih središčih. Skratka, poudarjam še enkrat, z vsemi podzakonskimi predpisi in predpisi lokalnih skupnosti, sem prepričan, da je skupaj s sprejetim amandmajem v drugem branju, ki smo ga sprejeli, zagotovljeno primerno ravnotežje enega in drugega. Namreč, trdim, da je kolegica Majnikova napačno citirala prvi odstavek. Namreč, mi smo na odboru in v drugem branju črtali besedilo, da "se ne šteje za medsosedske motnje oziroma za motenje posesti", in nadomestili z besedilom, da pravice za nemoteno rejo ne pomenijo nedopustnega delovanja lastnika nepremičnin po predpisih, ki urejajo stvarnopravne pravice na nepremičninah. In že prej je bilo tudi tolmačeno s strani sekretariata za zakonodajo, da ta zakon v nobenem primeru ne bo prejudiciral drugih zakonov, lastninskopravnih zakonov. In to je, mislim, bistveno spoznanje. In na koncu samo še naslednje: prepričan sem, če bo 10. člen črtan, da bo to še eno sporočilo tega parlamenta oziroma države, da nočemo dati primernega mesta rejcem živali oziroma živinoreji, da lahko nemoteno opravljajo svojo dejavnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Čebulj. Izvolite.
Hvala lepa. Ne bom dolg, glede na to, da vsi tisti, ki repliciramo in se javljamo k razpravi, hodimo okrog vrele kaše in v bistvu v pravo točko zadenemo. Tu bi rekel gospodu Trofeniku, tudi kot županu, da sem prepričan, da pozna razne uredbe ministrstva za okolje in prostor, razne uredbe ministrstva za kmetijstvo, ki se nanašajo na polivanje gnojevke; da morajo pri vsem tem tudi lokalne skupnosti z določenimi odloki zadeve urediti. Da pa ne gre tu za problem ljudi, ki prihajajo s podeželja na podeželje, temveč ljudi, ki prihajajo iz mest na podeželje, predvsem pa tistih, ki so svoje čase pod ceno dobivali kmetijska zemljišča, gradili načrno, ki imajo še danes nelegalizirane gradnje, ki jih moti delo in ropotanje traktorjev ter vse delo, ki se na podeželju v zvezi s kmetijstvom dogaja. Toda tisto, kar pa eventualno na kmetijah dobijo ali ugodno kupijo, je pa dobro. Pri vsem tem bi dal še naslednje sporočilo: da dokler bo na podeželju smrad ali neprimeren vonj, toliko časa bo to podeželje še živelo in bo to podeželje še urejeno ter naše okolje in prostor tudi urejeno; ko pa se bo to nehalo, mislim, da bo takrat dejansko vprašanje, kaj jedržavni zbor oziroma kaj smo mi, ki smo ta trenutek poklicani za to, naredili našemu kmetijstvu s tem, da ne bo več smradu, kar tudi pomeni, da smo dejansko dokončno zabetonirali naše kmetijstvo, ki ga bo težko vzpostaviti v red oziroma v normalno delovanje, ki ga potrebuje tudi naša država. Od Evropske unije in kmetijstva drugih držav je vprašanje, če je tudi pravilna odločitev neke strategije tudi na področju kmetijstva. In tega se bo treba zavedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo gospodu ministru proceduralni predlog. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Predsedujoča, spoštovane kolegice, kolegi! Če odvzamemo stališča opozicija - pozicija, če smo dobro poslušali razpravo okoli vloženega amandmaja 10. člena in kolege, ki so razpravljali, mislim da lahko ugotovimo, da dejansko imamo ta trenutek oprijemljive argumente za in proti. Pomeni, če amandma k 10. členu, ki je bil vložen v tretjem branju, sprejmemo, je res to, da onemogočimo pravice kmetom, vsem tistim, ki živijo v obmejnih območjih in ki motijo. Če pustimo dikcijo 10. člena tudi s popravkom, takšno kot je bila, so pomisleki upravičeni. Primerjamo, recimo, pa vzamimo Cinkarno, ki je stara 200 let, pa se je potem Celje zgradilo, da bi morali pustiti Cinkarno, da naj onesnažuje. Jaz sem prepričan - zato dajem naslednji proceduralni predlog - da rešitev moramo najti. Ampak mora jo najti vlada, kot pripravljavec zakona. Videli smo, da 10. člen v takšni dikciji, kot je po drugem branju, ni dober, da amandma vložen k 10. členu, tretje branje, tudi ni dober. Zato predlagam proceduralno - vi se boste odločili - da s to točko danes prekinemo in nadaljujemo jutri, če bo ta čas mogoče vlada našla pravo dikcijo. Mislim pa, če lahko svetujem ali pomagam, da približno takšne stvari ureja tudi stvarnopravni zakonik, katerega prvo branje je že mimo. Če se motim, se opravičujem. Proceduralni predlog sem dal. Odločitev je na kolegicah in kolegih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralni predlog gospoda Baroviča, da prekinemo tretjo obravnavo in sicer na točki, ko smo v razpravi ob obravnavi amandmaja k 10. členu za pripravo boljšega predloga amandmaja k 10. členu [[...]] [[Glas iz ozadja.]] O prekinitvi te točke na tej točki, kjer smo zdaj, ob razpravi na 10. členu, dajem na glasovanje. Proceduralni predlog je, da se prekine na tej točki in se jutri nadaljuje obravnava te točke ob 14.00 uri. O tem proceduralnem predlogu bomo glasovali. Glasujemo. Prvo glasovanje o proceduralnem predlogu ni uspelo. Spoštovani, spoštovane, v dvorani nas je zadosti, zato lepo prosim za toliko pozornosti, da opravimo veljavno glasovanje o proceduralnem predlogu, da na tej točki prekinemo obravnavo 1. točke dnevnega reda. Glasujemo drugič. Ker tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno, v skladu s poslovnikom prekinjam zasedanje za 10 minut. Ob 16.38 uri bomo tretjič glasovali o proceduralnem predlogu.
Spoštovani, spoštovane! Tretjič bomo opravili glasovanje o proceduralnem predlogu poslanskega kolega gospoda Baroviča. In sicer, da v točki razprave ob amandmaju k 10. členu prekinemo obravnavo in nadaljujemo jutri ob 14.00 uri. O tem proceduralnem predlogu bomo glasovali tretjič. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 32. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da proceduralni predlog ni bil sprejet. Zato nadaljujemo z obravnavo. In sicer, smo pri replikah po sledečem vrstnem redu. Imamo še tri replike. Najprej gospod minister, gospod But, potem gospa Majnikova, gospod Trofenik. K razpravam pa so javljeni gospod Brenčič, gospod Veber in gospod Džuban. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Namen tega 10. člena je torej zelo jasen. Omogočiti pravico do reje. In to je tisto, kar v takem zakonu zagotovo mora biti, glede na to, da gre za eno od temeljnih sporočil zakona. Jasno pa piše, da v skladu z ostalimi zakoni, ki eventualno omejujejo topravico in so nekateri navedeni in obrazloženi oziroma nekatere zadeve obrazložene v 20. in 21. členu. Torej je tukaj popolnoma odveč govoriti o nečem, kar je že zdavnaj v tej državi znano, na primer o gnojevki in podobnem, kajti jasno je, da je Slovenijazaključila pogajanja z Evropsko unijo, vemo kakšne so nitratne direktive in vemo, da na vodovarstvenih območjih pravzaprav tak način uporabe po določenem obdobju sploh ne bo več mogoč, da bodo pa drugje te dovoljene količine bistveno znižane. Torej, smiselno se mora uporabljati ta 10. člen in sicer skladno s tem, da vendarle pove osnovno sporočilo, da imajo ljudje pravico do reje. In še enkrat poudarjam, skladno z zakoni, ki so omejitveni v drugem delu, kot na primer tisti, ki jih predpiše ministrstvo za okolje in prostor in podobno. Drugič, bi rad poudaril, da je ta zakon absolutno usklajen, v celoti usklajen in da je bil več dni usklajevan z različnimi vladnimi resorji, posebej še z ministrstvom za okolje in prostor in imamo pisno soglasje ministrstva, da je ta zakon dobra osnova za obravnavo v državnem zboru. Na drugi strani je ta zakon tudi praktičen, razen enega člena, ki smo ga tudi v preteklosti tudi izpostavili, usklajen s civilno družbo, z uporabniki. Zato menim, da je ta zakon eden zagotovo bolj usklajenih v celotni strukturi zakonodaje, ki smo jo sprejemali. In zaradi tega menim, da je resnično mogoče razumeti marsikaj kot nerazumevanje. To je bila v bistvu replika in se opravičujem, da bom posegel v nematerijo tega zakona, ker je pač bilo tako tudi rečeno. Jaz bi rad poudaril, da to poudarjanje in dodajanje vprašanja kvot k vsaki zadevi, ki se dotika katerekoli stvari, ali ima zvezo ali nima zveze s kvotami, v bistvu govori o tem, da nam je tukaj očitno ogromno stvari popolnoma nepoznanih. Naj mi bo to dovoljeno reči, ker je bilo pač prej tudi javno rečeno. Nihče v tej državi se še o kvotah ni pogajal. Ta država je decembra Bruslju oddala svojo zahtevo po kvotah. Bruselj je prvo napoved v okviru finančnega predloga podal, predlog pogajalskega izhodišča bo Bruselj podal za to področje kot osnutek predloga konec marca, dejanski predlog pa bo, kot je splošno znano, Evropska unija za pogajanja na tem področju dokončno oblikovala meseca junija in ga tudi sprejela na svojem vrhu, ob koncu španskega predsedovanja. In po tistem bodo junija in julija in pa septembra, oktobra in novembra, potekala pogajanja. In takrat se bo Slovenija prvič v svoji zgodovini sploh pogajala o kvotah. Zato je neverjetno težko razumeti, da ljudje menijo, da je Slovenija pristala na kvote. Slovenija ni pristala na nobene kvote, ker nobenega pogajanja še ni bilo. In prvi, ki take kvote zavračam, sem jaz, kot minister pristojen za to področje, in na take kvote vsaj kot minister nikoli ne bom pristal. Čakajo nas pogajanja, pri tem veliko lobiranja in predvsem notranji konsenz v Sloveniji, da vemo kaj hočemo in kam želimo. In prepričan sem, da bo potem pogajalski rezultat bistveno in drugačen, boljši od tega, kar je zdaj. To sem povedal zaradi večjega in boljšega razumevanja, da ne bi vsak dan poslušali in tudi ob priliki zakona o živinoreji, da smo se v Sloveniji izpogajali za sramotne kvote. Nobenih pogajanj še ni bilo. Pogajanja bodo, ko bomo dobili uradno izhodišče za pogajanje Evropske unije. Mi pa že smo jasno bili dolžni povedati da je to, kar je osnutek osnutka predloga, nesprejemljivo. In upam, da je zdaj bolj razumljivo, da ne moremo govoriti o sramotnem stališču Republike Slovenije o nečem, kar je nekdo pač objavil kot svoj predlog izhodišč za nadaljnje pogovore. Seveda jih pa mi ne sprejemamo.
Hvala lepa. Gospa Majnikova, replika. Izvolite.
Če nekdo hoče razumeti narobe, bo pač narobe tudi razumel. Gospod Jerovšek, ne bom vam govorila, ne od kod prihajam ne kaj sem, in bi vas prosila, da nimate ravno osebnih komentarjev name. Če pa mi je dovoljeno, ne kritika, ampak naj vam izrazim občudovanje, da vi kot kemik v tej državi, poznate čisto vsa področja in da o vsem vse veste in ste celo prepričani, da imate vedno tudi prav. Jaz vam izrekam občudovanje, da se na vse spoznate.
Hvala lepa. Replika, gospod Trofenik.
Hvala. Seveda se postavlja vprašanje, ali se splača replicirati ali ne, ampak vseeno sem dolžan pojasniti. Če sem govoril, da je Slovenija ena dolga vas, sem želel povedati to, kar statistični podatki govorijo, da večina Slovencev živi na podeželju, je živela, živi in še verjetno bo dolgo živela. To je smisel moje izjave, kar sem poimenoval kot "dolga vas", in tega seveda ni možno nekomu dopovedovati in ga prepričevati o taki zadevi, ker je to dejstvo. Seveda, zelo čudno je, da mi replicirata o načinu življenja na deželi kolega Kangler in kolega Sok, ki oba živita v mestu. Sam pa vedno živim na podeželju in zato pač takih pripomb ne morem vzeti drugače kot ceneno politično reklamo, ne vem v kakšnem interesu. Kolega Čebulj podobno, oba sva župana. Dejstvo je, da verjamem, da sta dve vrsti podeželanov, eni so tisti, ki so se zadnje čase preselili na deželo, ker pač smatrajo, da je tam neka druga kvaliteta življenja, bi naj vsaj bila, in tisti, ki so vedno tam na deželi bili. In tebi kot županu - oprosti, da te tikam - so bili dobrodošli priseljenci, dokler so ti plačevali petkratni davek, vemo, na kaj odkar pa ga ne plačujejo, pa seveda niso dobrodošli oziroma so moteči element - to malo v šali, malo pa zares. In prosim, pripomba na za moje kriterije sporno dikcijo člena, tudi s sprejetim amandmajem, je izključno v skrbi kvalitete življenja in neke vrste enakopravnostiin ne neko oviranje kmetijske dejavnosti, kakorkoli, kar nekateri vneto poskušate z nekimi drugimi cilji podtakniti. To enostavno ni res. Sam bi tudi lahko rekel, da je trdo zavzemanje nekaterih za živinorejo in kmetijstvo tudi iz kakšnih drugih interesov, ne pa iskrenih. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še zadnja replika na izvajanje gospe Majnikove, gospod Jerovšek. Potem so na vrsti razprave.
Hvala lepa. Gospe Majnikovi se zahvaljujem za kompliment, da se kemiki spoznamo na več stvari. To je verjetno res, smo pač po naravi tak profil, ki ima relativno širok spekter izobrazbe, znanja, kajti tudi Margaret Thatcher je bila zelo uspešna v politiki, pa je bila tudi kemik, seveda moramo to povedati. Hkrati pa mi je gospa Majnikova hotela s svojo repliko onemogočiti, da se oglašam pri različnih zadevah, in v bistvu tega ne razumem. Če sem prej tudi na nek način diskutiral, da je njen pogled ozek na to temo, s tem nisem rekel, da ji prepovedujem debato, absolutnone. Ona pa bi meni rada sedaj na nek način prepovedovala debato, proti čemur protestiram, kajti morali bi se zavzemati za to, da bi se različni profili v tej hiši zanimali za različne stvari. To bi bilo pravilno stališče, ne pa tako, kot skušate zavreti sleherno debato. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, ste želeli replicirati gospe Majnikovi, ki je vendarle v svojem izvajanju samo osebno pojasnila gospodu Jerovšku navedbe o njej sami? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ja, želel sem replicirati na njeno zadnje in prejšnje izvajanje. Mislim pa, da imam možnost, da se oglasim na tak način. Glejte, tale njen argument seveda ne drži dobro. Mi ta člen potrebujemo v Sloveniji. Ali veste, zakaj ga potrebujemo? Zato, ker se je razpaslo deformirano mišljenje, da je treba vse tisto, kar je nekako v hlevih, je treba zatirati. Deformirano mišljenje se je pokazalo tudi pri tem, ko sem vložil zakon o medvedih. Novinarji so me spraševali, zakaj ne bi preprosto ljudi izselili iz ribniško kočevskega območja. Oni čisto mirno pripeljejo takšno mišljenje. Zaradi takšnega razmišljanja je ta člen potreben. V smislu zagotovitve enakopravnosti, enakosti tretmaja domačih živali, teh, ki so recimo v hlevih in pa tretmaja, ki ga imajo na primer kužki in mačke v mestu. Veste, to je tisto. In zato jaz zelo podpiram, da ta člen ostane notri in tako naj tudi ostane v dobrobit živinoreji. Ne bom pa nobenega onemogočal. Hvala lepa.
Hvala lepa. In zdaj razpravljavci. Najprej gospod Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Zdaj bom pa kratek. Jaz vem, da so različna okolja in različni vplivi kmetovanja na kvaliteto bivanja ali življenja, tudi morda na nekatere lastninsko premoženjske pravice in drugačna pravna pričakovanja tistih, v katerih ta lastnina je. Vendar pa po svoje razumem tudi predlagatelje amandmajev. Vendar pa mislim, da je v sedanjem času pomembno in potrebno, da 10. člen ostane. Zato ker stem členom bomo v omogočili kolikor toliko intenzivno kmetovanje tudi na tistih površinah, kjer se je kmetovalo že stoletja, na površinah, kjer v dolini ni bilo nobenih počitniških hišic, nobenih stanovanjskih hišic. Kmetovalo pa se je. In hvala bogu, dase tudi danes še lahko kmetuje in nekoliko intenzivneje kmetuje. In če se malo intenzivneje kmetuje, kar pa je nujno, če hoče ekonomsko preživeti ta kmet, za katerega pravimo, da ga še rabimo, potem je evidentno, da so vsi površinski, visoki površinski studenci danes ogroženi. In danes prihaja v nekaterih okoljih do resnih nasprotovanj ali prepirov, ko ti pridelovalci ali živinorejci v določenem času pognojijo, malo večje deževje prinese prisotnosti fekalij v ta studenec in spori so tu. Pa ni problem, veste, da ta studenec ni več neoporečen. Ta si ga želi samo do svojih treh vikendov, do svojih dveh stanovanjskih hiš neoporečnega. Od tam naprej vse spušča v ta isti studenec, vse fekalije, vse, kar nastane v gospodinjstvu. In zdaj se sprašujem, ali je res ta družba poklicana, da bomo rekli: "dragi Tine, tam gor na tem tvojem griču pa ti ne boš več ne potresal gnoja, ker bo to deževje, ki je napovedano, v ta studenec, na katerem imam jaz zajetje spodaj, čez dva dni prineslo fekalije, temveč bo to pač prepuščeno malo divjadi, malo lepoti". Vse lepo in prav. Nimajo pa nobenega interesa - sam poznam celo vrsto okolij, ker sem tudi županoval - da bi ti, ki so zajeli ta studenec, bili tisti, ki bi iskali, kako bodo vzpostavili in se priključili na vodovodno omrežje,kakor danes sodi glede na čas, ki ga živimo. Zato mislim, da v izogib zmanjšanju sporov, ki so evidentno prisotni že v celi vrsti okolij, je vsaj prvi odstavek 10. člena potreben, in mislim, da bo škoda, da če ne bo v zakonu ostal. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Veber, izvolite, potem gospod Džuban. K razpravi ste se javili, gospod Veber, izvolite.
Se opravičujem, nisem razumel priimka. Torej, pri razpravi o 10. členu bi rad dodal, da se s tem zelo jasno kaže, kako občine dejansko potrebujejo tudi določena zemljišča, predvsem kmetijska zemljišča, s katerimi ustvarjajo tisti tampon ali pa prehod med intenzivnim kmetijstvom in urbanim naseljem. Namreč, praksa je pač taka, da se intenzivno kmetijstvo izvaja prav neposredno do roba naselij, mest, in zaradi tega prihaja tudi do konfliktov. Če hočeš ta konflikt odpraviti, je treba sprejeti ustrezen predpis. Pomanjkljivost tega zakona se mi zdi, da je v tem, ker 8. člen govori o tem, da minister predpiše pogoje in način zagotavljanja prostorskih možnosti za rejo. Če bi v zakonu nekoliko jasneje zapisali, kakšni pogoji so oziroma da bi bili opisani neki kriteriji, ki jih bo minister potem mogoče podrobneje obdelal, bi bilo manj nesoglasij. Imam pa prav eno konkretno vprašanje, kdo bo - vsaj sam nisem v tem zakonu uspel razvozljati tega vprašanja - kdo bo pristojen za sprejemanje gnojilnih načrtov in kdo bo potem tudi prevzemal odgovornost za omejen obseg kmetijske proizvodnje. 9. člen sicer govori o tem, da kadar se s predpisom, s katerim se zavaruje določeno območje, poseže v obseg in pogoje reje, je rejec upravičen do odškodnine. Tu pa je predvsem mišljeno ohranjanje narave. Ne vem pa, kako je potem z drugimi predpisi, ki so vezani na izboljšanje bivalnih pogojev v nekem okolju; ali bo minister predpisal te pogoje v skladu z 8. členom ali bodo to lokalne skupnosti. V vsakem primeru pa je to povezano z določenimi omejitvami oziroma stroški, ki jih pač potem utrpijo rejci. Želel bi odgovor, kdo bo pristojen za sprejemanje gnojilnih načrtov, ki so po mojem mnenju tudi eden od tistih pomembnejših delov, da ta konflikt, ki zdaj nastaja pravzaprav v tej razpravi, ublažimo in ga spravimo oziroma poskušamo priti do neke sprejemljive rešitve, tako za kmetijce, kot za tiste, ki bivajo v nekem okolju in se ne ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Džuban. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem takrat, ko sem predlagal pavzo, na glas priznal, da sem bil med tistimi, ki so predlagali črtanje 10. člena. In argumenti in opozorila, ki so bila z različnih strani, so me spodbudila k temu, da sem začel razmišljati o posledicah, ali da člen ostane, z rešitvami, ki smo jih sprejeli v drugi obravnavi, ali pa da se črta. Ta razmišljanja so me spodbudila k temu, da bi člen ostal, vendar v pavzi, da bi ugotovili, kaj koga moti v predlaganem besedilu in sprejetem amandmaju v drugi obravnavi, nismo prišli do nobenega konkretnega opozorila in tudi razprava, ki traja že predolgo, ni prinesla nič novega. Moja ugotovitev je, da govorimo o marsičem, samo ne o 10. členu. Veliko govorimo o marsičem, vendar premalo o 10. členu in rešitvah, ki so tukaj. Konkretno, kaj posledično pomenijo. Za mene je tokrat pomembno, da se vsak odstavek 10. člena sklicuje na predpis, o katerih smo res tudi danes že tukaj govorili, in da obstajajo. Ena od rešitev v drugi obravnavi je bila, da se medsosedski odnosi in motnje ne rešujejo na način, kot je predlagano besedilo prvega odstavka, pač pa smo napotili rešitve na stvarnopravni zakonik, ki pa v svojem poglavju "sosedsko pravo" pa vse te probleme, o katerih je bilo tudi govora, rešuje. In ni res, da ni predpisa, ki bi te zadeve reševal takrat, ko pride do problemov na določenih področjih. Recimo emisije, ureditev meje, uporaba meje, vzdrževanja, zasledovanja živali, nujne poti, določitev nujne poti, odtekanje meteornih padavin, da ne naštevam vsega. Vse, pri čemer imamo pomisleke, je v tem novem dokumentu. In to je eden od predpisov kot primer, o katerem sem govoril. Mislim, da je boljše, da 10. člen ostane. Jaz tokrat ne bom glasoval za črtanje. Tudi v vsem tem času nismo prišli do konkretnih rešitev, sprememb 10. člena in mislim, da je boljše, da ga kot takšnega pustimo in seveda, da predpisi zustreznih področij rešujejo zadeve in seveda, ene bomo same sprejeli, ali smo jih že, ene bo pa pač vlada morala predpisati. Jaz se spomnim, o količini gnojevke je v času Gantarja bil sprejet predpis. Recimo, pred dvema tednoma je minister Kopač - pa ni važno, da je Kopač - nekdo je pripravil predpis, ki ga pač minister podpiše, zaščita podtalnice, kjer govori o vodnih telesih, kaj se zgodi, če pride do pretiranih vsebnosti, kakšni so alarmni sistemi in kaj pač mora ta družba storiti na teh področjih in tako dalje. Recimo področje veterine veliko stvari močno omejuje in tako dalje. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je javil tudi gospod minister, potem pa mislim, da bomo lahko zaključili razpravo ob tem amandmaju. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Samo za odgovor gospodu poslancu Vebru. V 21. členu natančno piše, da podrobne tehnične in tehnološke pogoje za objekte in naprave za gnojišča, jame, gnojevko, lagune, bazene in tako naprej in za ravnanje z iztrebki po zakonu, po tem zakonu predpiše minister. To piše v 21. členu. Nadalje, kar se tiče teh gnojilnih načrtov in tako naprej, to so tako imenovani, to spada v tako imenovano kategorijo, ki je direkten prevod izraza, ki ga uporablja evropski pravni red, dobra živinorejska praksa in se nanaša na 4. člen. In piše, da mora imetnik in rejec živali izvajati rejo v skladu s predpisi in dobro živinorejsko prakso. Dobra živinorejska praksa je pa dokument, ki je osnova za vsak kmetijsko - okoljski program. In je že izdan in bo za to področje dodatno dodelan in dopolnjen. In se torej nanaša to na 4. člen tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Veber, izvolite.
Samo dodatno pojasnilo, če je možno. Kdo bo izdal ta predpis? To je bilo moje vprašanje. Ali je to lokalna skupnost ali je minister ali je vlada. Ker to potegne za sabo tudi posledice.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Tisti, ki bo pač takrat minister, pristojen za področje kmetijstva in tisti je seveda tisti, ki mora izdati tako kot v zakonu piše, v 21. členu, te predpise in dobro prakso. Brez dobre prakse ne more biti kmetijsko - okoljskega programa. Kmetijsko - okoljski program že imamo. Letos ga bomo izvajali drugo leto. Letos prvič tudi na osnovi petletne pogodbe, ki jo bodo morali tisti, ki se bodo zanj odločili, podpisati. In dobro prakso na tem področju obvezno predpiše minister, ki je pristojen za to področje.
Hvala lepa. Zdaj mislim, da lahko ob amandmaju k 10. členu zaključim razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 16, proti 31. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. V razpravo in odločanje dajem dva amandmaja k 68. členu dveh različnih predlagateljev, vendar sta amandmaja iste vsebine. Predlagatelj Sašo Peče, poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, in skupina poslancev s prvopodpisanim Blažem Kavčičem. Oba amandmaja sta popolnoma enake vsebine, zato bomo odločali in razpravljali o obeh naenkrat. Odpiram razpravo. Gospod Peče, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Imel bi samo vprašanje za predstavnike ministrstva, kajti oba amandmaja, ki sta identična, izhajata iz druge obravnave, kjer smo kot avtohtone pasme uvrstili tudi pasemske vrste oziroma pse. Vprašanje se giblje samo okoli imena v amandmaju, ali govorimo o slovenskem planinskem goniču ali koroškem žigcu. Iz teorije in prakse oziroma iz dveh različnih razlag izhajata dve različni teoriji. Mislim, da bi bilo smiselno, da bi državni zbor termin poenotil in upošteval tistega, katerega mnenje velja tudi s strani ministrstva za kmetijstvo. Zatov tem trenutku sprašujem, kaj je po njihovem stališču pravilno ime za to sorto psa, glede na to, da smo v Slovenski nacionalni stranki mnenja, da je eno in drugo ime pravilno. Toda ker vemo, da je v publikacijah, ki izhajajo s strani ministrstva, uporabljeno predvsem ime koroški žigec, jih sprašujemo, ali je to stališče ministrstva, in da tu priskočijo na pomoč državnemu zboru, ki je drugače vsaj s strani dveh predlagateljev enoten in se tudi strinja, da je smiselno dopolniti drugo obravnavo omenjenega zakona in s tem dopolniti avtohtone slovenske pasme. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kavčič, izvolite.
Hvala lepa. No, mislim, da je tu prišlo do neke pozitivne situacije. Od druge do tretje obravnave je prišlo do poenotenja, kar se same vsebine tiče, kar mislim, da je pozitivno. Morda je malo škoda, da niso predlagatelji z gospodom Pečetom na čelu že pred samim vstopom v to problematiko odprli razprave na to temo pred samim zasedanjem, ker mislim, da bi zlahka našli skupno rešitev. Mi smo v prvi fazi imeli nekoliko pomisleka glede na stališča ministrstva, ali psi kot taki sploh sodijo v zakon o živinoreji. Veliko je argumentov za to, da psi ne sodijo v zakon o živinoreji, vendar pa so se v razpravi zadnjič odprli tudi interesantni argumenti za to, da je vendarle smotrno pse vključiti tudi v zakon o živinoreji, čeprav so morda lahko tudi določeni zadržki. Kot rečeno, no, sama razprava je sicer bila koristna, zato tudi sam mislim in sem torej s skupino poslancev tudi zato predlagal, da se ta pobuda Slovenske nacionalne stranke podpre, vendar pa korigira v tistem čisto kinološkem smislu. No, in to je bil tudi namen tega našega amandmaja, ki je še vedno strokovno pravilen, nesporen, ker navaja slovenske avtohtone pasme glede na številke standardov, ki jim jih je dodelila mednarodna kinološka zveza. To je relevantni kriterij. Pač, koroški žigec je bilo poimenovanje nekega psa, ki je služil v vmesnem obdobju za osnovo tako avstrijskemu brandelbraku, kot jugoslovanskemuplaninskemu goniču. Zato je to neko vmesno razvojno ime in kot tako seveda v današnjem poimenovanju ni več ustrezno. Zato seveda smo lahko opazili, da je pa tik pred začetkom obravnave te točke kolega Peče prijazno povzel to našo korekcijo in vložil popravek amandmaja. Zato je prišlo do dveh amandmajev s praktično enako vsebino. Glede na to, da je vsebina pač tista, ki je bila vložena uradno kot amandma, skupaj z obrazložitvijo, ki je vendarle v našem predlogu konsistentna z vsem navajanjem relevantnih virov, bi jaz predlagal kolegicam in kolegom, da podprejo amandma te naše skupine poslancev, ko bodo pač glasovali o posameznem amandmaju, enem ali drugem, medtem ko vsebinsko smo pa k sreči prišli skupaj. Tako, da v vsebinskem smislu ne bomo v nobenem primeru napravili veliko škode. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Jaz verjetno kakšne znanstvene razprave tu resnično na to temo ne bom naredil, ker je tudi ne morem. Mi smo doslej v genski banki ime imeli koroški žigec. Menda pa je bolj primeren in širši izraz slovenski planinski gonič. Tako, da bi menda kazalo podpreti. Mislim da to, kar se bo pač zapisalo, bo pač potem neka odločitev. Torej, v tem primeru bo treba to prisotnost v genski banki ustrezno spremeniti, če gre tudi za strokovno stališče Kinološke zveze Slovenije in skratka tistih, ki se na te stvari v potankosti zagotovo bolj spoznajo.
Hvala lepa. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Ker smo že priča konsenzu iz prvega, drugega in tretjega branja tega zakona po hitrem postopku in ker se končno v enem členu enkrat razumemo, predlagam naslednje. Tukaj imam publikacijo ministrstva, ki jo je izdala Kinološka zveza Slovenije, in insert iz publikacije ministrstva. In pravi, ko orisuje pasmo, o katerih govorimo: "Slovenski planinski gonič ali koroški žigec." In če bomo sprejeli ne glede en ali drug amandma, če je takšna dikcija sprejemljiva in konsenz sprejet - da, če ne, pa se bomo pač odločili. Hvala.
Hvala lepa, gospod Barovič. Samo pojasnilo, preden dam besedo gospodu Kavčiču. Oba amandmaja, ki ju imam pred sabo, glede na to, da je vaša poslanska skupina vložila popravek amandmaja, sta popolnoma enaka. V prvem predlogu vašega amandmaja je bil koroški žigec, v tem popravku amandmaja pa je slovenski planinski gonič. Tako da odloča državni zbor o dveh amandmajih, ki sta popolnoma enake vsebine, dveh različnih predlagateljev. In običaj je bil, da je pač državni zbor odločal skratka o obeh amandmajih naenkrat, ker sta oba popolnoma enake vsebine. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju dveh različnih predlagateljev z isto vsebino k 68. členu. Gospod Kavčič, izvolite. Obrazložitev glasu.
Ali lahko samo pojasnite, prosim, ali bomo glasovali enkrat o enem amandmaju in kdo je potem predlagatelj tega amandmaja, ali bomo glasovali dvakrat o istem amandmaju dveh različnih predlagateljev.
Običaj je bil, če so amandmaji enake vsebine, da se glasuje enkrat. O amandmaju dveh različnih predlagateljev. Gospod Sok, izvolite.
Jaz mislim, da je korektno, da glasujemo o amandmaju Slovenske nacionalne stranke. Oni so odprli to zadevo, oni so o tem dejansko dosegli sploh to razpravo v tem parlamentu. In enkrat vendarle koalicija dovolite, da tudi katera od opozicijskih strank spravi kakšen svoj amandma v zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prvi je bil vložen amandma v stari obliki, ne popravljeni, Slovenske nacionalne stranke. Nepopravljenemu amandmaju je sledil amandma poslanske skupine s prvopodpisanim, oziroma, skupine poslancev s prvopodpisanim Blažem Kavčičem. Nakar je poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke naknadno spremenila amandma in želi, da glasujemo o spremenjenem amandmaju, ki je pa časovno bil vložen za amandmajem skupine poslancev s prvopodpisanim Blažem Kavčičem, kar pomeni, da če vztrajate, da po vrstnem redu vlaganja, je na glasovanju amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Blažem Kavčičem. Sta pa oba enaka. O amandmaju, kot sem ga predstavila, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo torej glasovanje o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Obrazložitev glasu, gospod Barovič.
No, vzemite to kot obrazložitev glasu, vendar bi prosil kolegico iz sekretariata, ker se mi zdi - ker sem sicer hotel predlagati tudi spremembo, mislim, da 1. člena, druge alinee, pa je ne bi smel, zato ker 1. člen ni bil amandmiran že prej - zato se mi zdi, da tam lahko pride do nekega neskladja, zato da ne bi bilo kasneje nesporazumov. Če pa nimam prav, se pa kolegicam in kolegom opravičujem. Torej, 1. člen pa mislim, da je druga - ne bom trdil, ampak zdi se mi, da je druga alinea, ali drugi odstavek, ja. Bolje preveriti, kot pa [[...]]
Hvala lepa. Opozarjate torej na morebitno medsebojno neskladnost določb zakona. Gospod Barovič, ste lahko bolj jasni?
Lahko. V Poročevalcu - kolega Džuban, mi ga lahko posodite, prosim - samo še enkrat prosim, da ne bi bilo kasneje kaj narobe. V 1. členu je drugi odstavek, ki govori o tem: "Določbe tega zakona se nanašajo na rejo kopitarjev, govedi, prašičev, ovc, koz, kuncev, perutnine, rib in čebel." Tu bi bilo po mojem mnenju treba dodati "in psov [[v nadaljnjem besedilu: domačih živali]] ." Ampak to je moje skromno mnenje; če napačno opozarjam, se res opravičujem.
Ocena sekretariata je, da neskladja ni, gospod Barovič, vseeno hvala za opozorilo. Prehajamo torej na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 2. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Gospodu ministru in sodelavkam ter sodelavcem se za sodelovanje zahvaljujem, pa tudi predstavnici sekretariata najlepša hvala. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SKLADU KMETIJSKIH ZEMLJIŠČ IN GOZDOV REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Gospod minister But, izvolite.
Hvala lepa. Gre torej za tretje branje, s katerim vlada s svojimi amandmaji v nekaj generalnih sklopih želi oziroma pomembneje vpliva na vsebino sprememb in dopolnitev. Opozoril bi najprej na črtanje prvega odstavka 4. člena, s čimer se ohranja s tem zakonom določena dvajsetletna koncesija, kot je torej bilo to navedeno že z zakonom o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov. Tukaj ne gre za to, da bi bilo to za nas kot predlagatelje ali zame kot ministra odlična rešitev ali dobra rešitev. Osebno menim, da je to slaba rešitev, ampak treba je biti praktičen in ugotoviti, da ni nobene druge možnosti, kot pa tukaj ugotoviti golo dejstvo, da z zakonodajo ne moreš posegati v že pridobljene pravice. To pomeni, da predlagamo, da se torej črta besedilo prvega odstavka 4. člena in se s tem ohranja dvajsetletna koncesija na osnovi zakona, ker je to edino, kar je ustavno sprejemljivo. Nadalje, v drugem delu se predlaga generalno črtanje tistega dela, kjer se predlaga oziroma kjer je bilo sprejeto, da se 50% prilivov sklada iz naslova koncesij oziroma z zakupninami koncesij usmerja na občine. Ker v tem primeru bi seveda v temelju bila v celoti izničena smiselnost obstoja sklada in osnovna vsebina in namen sklada, zakaj in na kakšen način in čemu je bil pravzaprav sploh formiran. Zelo pomembno je, da želimo s predlogi v tretjem branju v obliki amandmajev zagotoviti, govorimo o 4. členu, kmetom, ki živijo na območju z omejenimi možnostmi za kmetijsko dejavnost, možnost pridobivanja gozdov v večletni zakup, s čimer bi, o tem sem prepričan, kot država izredno veliko pripomogli k ohranjanju poseljenosti podeželja, kajti vedno bolj prihajamo v situacijo, o kateri je treba zelo jasno povedati da obstajajo nekatera področja, kjer je potrebno ljudem, ki tam živijo in obdelujejo zemljišče, preprosto za to plačati. Ker v nasprotnem primeru seveda tam pod nobenim pogojem ne bodo ostali. Ni nobene ekonomske logike, ničesar, ki bi jim kakorkoli narekoval ta kontekst, da bi se tam odločili ostati. Podobna je praksa v vseh državah Evropske unije. Menimo, da bi ravno s tem, ko bi zagotovili možnost, da ljudje, ki tam živijo, dobijo v zakup tudi gozd, ki je sicer v lasti države oziroma v upravljanju Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, naredili pravzaprav velik pozitivni premik in pozitivno gesto in pa pravzaprav praktično pripomogli k temu, da bi lahko ljudjem tam, v ekonomsko nezanimivih območjih dali nekaj, kar že obstaja, s čimer bi jim v koriščenje pod seveda predpisanimi pogoji, s čimer bi jim, kot že rečeno, omogočili, da bi nekoliko lažje na tistem območju preživeli. Kar pa je seveda tudi verjetno, da tam ljudje ostanejo, strateški cilj te države. Zelo pomemben je tudi sklop, ki se nanaša na področje, ki govori o zemljiščih, ki po zakonu o javnih skladih preidejo na občine, in sicer s ciljem, da se ohranijo kmetijska zemljišča. Kajti kmetijska zemljišča so bila s tem in pa zakonom, s tem zakonom, o katerem zdaj, ki ga zdaj amandmiramo, in pa zakonom o zadrugah in pa o lastninskem preoblikovanju prenesena na državo in na sklad kot zakonitega upravljavca teh zemljišč, z namenom njihovega ohranjanja in enotnega upravljanja. Zato je seveda kakršnokoli bistveno nadaljnje pretirano poseganje v prostor z vidika prenosa teh nezazidanih stavbnih zemljišč na občine, v nadalje seveda, nekaj, kar pod vprašaj samo po sebi postavlja ta prvi namen. Skratka to je tisto, kar bi želel v svojem uvodu poudariti. Govorimo torej o nekaterih amandmajih za tretje branje in bom z veseljem v diskusiji tudi odgovarjal na vprašanja oziroma moji kolegi, ki so pri tem zakonu bolj podrobno delali. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? Gospod Geza Džuban, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani predstavniki vlade in spoštovani zbor. Odbor državnega zbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je obravnaval predlog zakona kar na sedmih sejah, in to v dveh mandatih. V tem času je ob različnih predlogih samega predloga zakona in ob amandmajih vlade, ki smo jih obravnavali, obravnaval tudi veliko amandmajev posameznih poslanskih skupin in poslancev. Hkrati smo ob predlogu zakona dobili tudi predložene različne pripombe od Mercatorja Kranj, Gozdnega gospodarstva Maribor, Splošnega združenja gozdarstva Slovenije, Gospodarske zbornice Slovenije, Združenja za agroživilstvo, Kmetijskega kombinata Ptuj. Obravnavali smotudi veliko dokumentov s strani sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, kot analize poslovanja v zadnjih letih s projekcijo delovanja sklada za naprej. Obravnavali smo tudi oziroma pri svojem delu upoštevali veliko opozoril našega sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. V pretežnem delu je bilo govora o 4. in 5. členu zakona, kjer so bila pač različna opozorila. Člani odbora so v svojih razpravah na sejah odbora opravili temeljito in poglobljeno razpravo o vseh predlaganih amandmajih. Največ razprave pa je bilo v zvezi s predlaganim amandmajem k 4. in 5. členu predloga zakona. Nekateri člani so menili, da so v 4. členu predloga sprememb in dopolnitev predloga zakona vsebovane neusklajene rešitve, predvsem z odločbami ustavnega sodišča. O tem je bilo veliko govora in zaradi tega se je tudi sama razprava vlekla s seje na sejo. Veliko je bilo tudi govora glede rešitev, da je pri razdrobljenih površinah mogoče oddati delo v gozdu tudi za manjše površine in da sklad lahko odda kmetu, ki ima kmetijo v gorskih oziroma hribovitih predelih. Bilo je govora o tem, da je to ena od pomanjkljivosti amandmaja vlade, ker omogoča dodelitev 100 hektarjev brez jasno določenih kriterijev. Veliko je bilo govora o koncesijskih pogodbah, ki v začetku obravnave na odboru še niso bile sklenjene. V času dokončanja obravnave predloga zakona na različnih sejah odbora smo dobivali že informacije, da so se koncesijske pogodbe začele sklepati, vendar je pač pod vtisom teh različnih informacij potem odbor obravnaval tudi različne amandmaje in jih je temu ustrezno tudi podpiral. Na koncu razprave o predlogu zakona je odbor sprejel naslednji sklep: "Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano predlaga državnemu zboru, da v tretji obravnavi predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije sprejme amandmaje odbora in amandmaje, ki jih odbor podpira, ter po končani razpravi sprejme predlog zakona v celoti." Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu poslanske skupine Nove Slovenije gospod Alojz Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister in ostali predstavniki vlade, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Torej, po štirih letih dela in spreminjanja zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov je pred nami tretje branje sprememb zakona o kmetijskih zemljiščih, ki pa je tipičen primer, kako se nekaj spremeni, tako da se na koncu nič ne spremeni. Torej zakon, ki ga je državni zbor v drugem branju začel obravnavati leta 1997 in je svoje drugo branje doživel za časa vlade dr. Andreja Bajuka, je prinesel nekatere spremembe. Ena od bistvenih sprememb in kateri je bilo v odboru za kmetijstvo največ razprave, je to, da je v drugem branju bilo spremenjeno to direktno po zakonu pridobljeno koncesijsko razmerje, in sicer z 20 let na 10 let. To pomeni, da bi se ta direktna koncesija, ki je bila podeljena po zakonu gozdnim gospodarstvom, končala leta 2003, in leta 2003 bi se kot najemniki na razpisih za koncesije lahko prijavili tudi kmetje, predvsem tisti z omejenimi pogoji kmetovanja. No, poleg tega je zakon prinesel v drugem branju še nekatere druge spremembe, in sicer to, da bi občinam, na območju katerih so kmetijska zemljišča, pripadal del najemnin iz teh zakupnin. In sicer, do 50%. Prinesel je tudi nekatere odgovornosti direktorja Sklada kmetijskih zemljišč, ki bi tudi materialnopravno odgovarjal za poteze oziroma odločitve sklada. Prinesel je tudi to, da bi občinam pripadla nezazidana stavbna zemljišča, in sicer tista, ki so z uveljavitvijo zakona o skladu kmetijskih zemljišč s prostorskimi plani bila takrat opredeljena kot družbeno nezazidljiva zemljišča. Sedaj, v tretji fazi pa dejansko te najpomembnejše odločitve sedanja vlada oziroma predlagatelj spreminja, in to dvajsetletno najemno koncesijsko razmerje z deset let spet vrača na dvajset let. V Novi Sloveniji se sprašujemo, kako se bo ob takih določitvah pravzaprav soočilo slovensko kmetijstvo ob vstopu v Evropsko unijo. Ravno v tem času je komisija pri Evropski uniji izdala oziroma objavila pogajalska izhodišča za kvote na področju kmetijstva. Bojimo se, da to niso pravzaprav nekakšna pogajalska izhodišča,ampak so bolj ponujene kvote po principu vzemi ali pusti in bo seveda to pomenilo veliko težavo leta 2004, ko bomo vstopili v Evropsko unijo. Zgodilo se bo namreč to, da slovenski kmetje na ta vstop v EU ne bodo pripravljeni in deloma ali v največji meri smo za to pravzaprav v Sloveniji krivi sami. Tudi skozi to, da v vseh teh letih, ko smo govorili o potrebi prestrukturiranja slovenskega kmetijstva, iz sklada kmetijskih zemljišč nismo namenili zemlje slovenskim kmetom in nismo povečali velikosti slovenskih kmetij. Tako slovenske kmetije ostajajo več kot trikrat manjše v primerjavi s kmetijami v Evropski uniji. Ena od bistvenih pomanjkljivosti je tudi ta, da slovenski kmetje ne morejo gospodariti z najboljšimi slovenskimi gozdovi. S temi gozdovi gospodarijo slovenska gozdnogospodarska podjetja, ki pa državi iz tega namena, vsaj do sedaj, niso namenjala praktično ničesar. Letno se je iz koncesije za gospodarjenje s slovenskimi gozdovi nateklo v proračun Republike Slovenije približno 400 milijonov slovenskih tolarjev, prav toliko pa je približno država plačevala nazaj za vzdrževanje gozdnih infrastrukturnih objektov, se pravi cest, in pa davkov, ki jih pač mora pri tovrstni koncesijski dejavnosti plačati država. Minister je omenil, da amandmaji, ki jih predlaga vlada, dajejo možnost kmetom, da pridobijo na javne razpise do 100 ha gozdnih površin. Vendar je treba povedati, da se bo to zgodilo šele leta 2013, kajti šele takrat se bo, če bo ta vladni amandma sprejet, da se koncesija spet podaljša na 20 let, šele takrat se bo sprostilo to koncesijsko razmerje in bodo kmetje dejansko tudi lahko konkurirali na javnem razpisu za upravljanje s temi gozdovi. Ob tem dejstvu je seveda ostalo vprašljivo prilagajanje slovenskega kmetijstva v EU na področju gozdarstva, kakor tudi uvajanje dopolnilnih dejavnosti v slovenskem kmetijskem prostoru. Rad bi opozoril na to, da imamo v okviru Ministrstva za okolje in prostor zelo ambiciozen program izrabe lesne biomase, ki pa ga seveda ob takšnem gospodarjenju z gozdovi, kot je danes, ne bo možno uresničiti. Drugo, kar bi rad v imenu naše poslanske skupine izpostavil, je poročilo Evropske komisije o napredku za 2001. Na strani 56 piše, da kar zadeva področje gozdarstva v Republiki Sloveniji, da bo spremenjena zakonodaja, in sicer zakon o gozdovih in da bo spremenjena zakonodaja, se pravi zakon o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov. Tukaj piše, da spremembe teh dveh zakonov zaostajajo za postavljenimi roki. Če bodo sprejeti amandmaji, ki jih sedaj predlaga vlada, potem pravzaprav ugotavljamo, da se na področju sklada kmetijskih zemljišč, vsaj kar se tiče vprašanja gospodarjenja s slovenskimi gozdovi, ne bo zgodilo praktično čisto nič. Kajti, slovenski gozdovi bodo še naprej ostali v upravljanju gozdnih gospodarstev, ki pa, kot že rečeno, slabo gospodarijo s slovenskimi gozdovi oziroma gospodarijo tako, da slovenska država nima od tega nobene koristi. Drugo, na kar bi rad opozoril, je usklajenost z ostalimi pravnimi viri v Evropski skupnosti. Namreč, v izjavi o skladnosti predloga zakona s predpisi Evropske skupnosti, se pravi v dokumentu, ki spremlja spremembo tega zakona, na 7. strani piše, da zakon o skladu kmetijskih zemljišč ni usklajen s prvim odstavkom 6. člena Evropske gospodarske skupnosti in točko F 59. člena EGS, saj družbam Evropske unije po tem zakonu, ki je podelil koncesijo direktno v dvajsetletno najemno razmerje, ni omogočen dostop do koncesije v zvezi z gospodarjenjem z gozdovi. Se pravi, vse to je bilo v drugem branju upoštevano. Sedaj v tretjem branju pa vlada to nekako spet nazaj spreminja. Zanima nas seveda in radi bi slišali odgovor predstavnikov vlade in pa ministre, kako bo naše ministrstvo za kmetijstvo odgovarjalo pred Evropsko unijo na te očitke. Kar se tiče naše poslanske skupine, mi amandmajev ne mislimo podpreti, razen tistega, ki se nanaša na pridobitev v zvezi s stavbnimi zemljišči za občine. Če bodo amandmaji kljub našemu nasprotovanju sprejeti, za takšno spremembo zakona o skladu kmetijskih zemljišč ne bomo glasovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Bogomir Vnučec. Sprašujem, če želi še katera od poslanskih skupin predstaviti svoje mnenje? Hvala lepa.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! V Stranki mladih Slovenije, glede na to, da gre za tretjo obravnavo, ne želimo izgubljati dragocenega časa tega zbora s splošnimi pogledi na zakon. Vendar glede na nekatere vložene amandmaje poslanskih skupin, ki jih je podprl tudi odbor za kmetijstvo, smo primorani poudariti nekatera znana dejstva, in sicer, zakaj je ta zbor sploh ustanovil sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. V prvi vrsti je bila naloga vezana na spremembo družbenega sistema in prehod kmetijskih zemljišč in gozdov iz družbene v državno lastnino oziroma zasebno lastnino v primerih denacionalizacije. Prav tako pa sklad gospodari z gozdovi v lasti Republike Slovenije. Zelo pomembno dejstvo je tudi, da sklad do sedaj ni bil direktno financiran iz državnega proračuna, pač pa se je financiral iz dohodkov, ustvarjenih z gospodarjenjem s kmetijskimi zemljišči in gozdovi, in pri tem ustvarjal celo približno 10% dobička. V Stranki mladih Slovenije se sprašujemo, ali bomo z določenimi popravki zakona ustvarjali novega proračunskega porabnika. Menimo namreč, da je naloga odbora za kmetijstvo in gozdarstvo državnega zbora predvsem ta, da pri obravnavi in sprejemu posameznih amandmajev preveri predvsem posledice le-teh na državni proračun in deluje v korist le-tega. V mislih imamo predvsem amandma k 2. členu, ki govori, da bi sredstva, ki jih sklad pridobi z gospodarjenjem s kmetijskimi zemljišči, kmetijami in gozdovi, delili 70% skladu, 30% pa občini, na območju katere ležijo kmetijska zemljišča, kmetije in gozdovi. Preveriti je treba javnofinančne posledice, ki bodo nastopile v primeru sprejetja tega amandmaja, saj to še ne pomeni, da bodo občine dobile več denarja, saj bi le v primeru spremembe zakona o financiranju občin ta prihodek lahko zmanjšal dotok sredstev iz naslova finančne izravnave, saj je znano, da do finančne izravnave ni upravičenih samo 28 občin od skupaj 192, 164 pa je do nje upravičenih. Za 28 občin ta amandma dejansko pomeni dodatna sredstva, in samo za njih, za ostale pa ne verjamemo, da bo minister za finance spregledal finančni odtok iz že tako zelo okleščenega državnega proračuna, istočasno pa bi se zaradi zmanjševanja prihodkov onemogočilo izvajanje osnovnih dejavnosti sklada in bi zagotovo ta postal na tak ali drugačen način proračunski porabnik. S tem se pod vprašaj postavlja tudi smiselnost nadaljnjega obstoja sklada, kar posledično pomeni neizvajanje zakonskih obveznosti pri postopkih denacionalizacije na področju nadomestnih zemljišč, kar je za državo najcenejša oblika vračanja denacionalizacijskim upravičencem. Sklad prav tako že sedaj v celoti ne zmore nekaterih nalog s svojega področja, glede na to, da se financira samo iz lastnih sredstev. Posledica sprejetja nekaterih amandmajev na škodo sklada pa bo, da bodo še toliko bolj pomanjkljive podatkovne evidence o državnih zemljiščih, potem pokritost terena in posledično nemogoča obvladljivost državnega premoženja, saj se že sedaj pojavljajo ilegalni posegi v prostor, kot so peskokopi, črna odlagališča odpadkov, kraja lesa, manjša vlaganja v gozdno infrastrukturo in pa zakonsko predpisan odkup varovalnih gozdov je postavljen pod vprašaj. Za občine, če jim želimo več sredstev, bi bilo bolje, da bi sklad ukinili, zemljišča, s katerimi razpolaga sklad, prenesli v upravljanje občinam, gozdove pa zavodu za gozdove. Tu se postavlja tudi vprašanje, zakaj imamo dve ustanovi, sklad in zavod za gozdove, ki pokrivata sorodni področji. Smiselno in v državnem interesu bi bilo, da bi to opravljala samo ena institucija. Občine bodo morale v primerusprejetja amandmaja k 2. členu same poskrbeti za zemljiški kataster oziroma vse to, kar je sklad do sedaj sam izvajal za državna zemljišča. Sklad ima za to usposobljenih cca 80 delavcev. Ali jih bo treba zaradi tega 30 odstotkov odpustiti ali pa bo ministrstvo našlo način, da se upokojijo, kot je zdaj v modi. Poleg tega pa velika večina občin nima usposobljenih delavcev za to nalogo in jih bo potrebno dodatno zaposliti. Znani pa so tudi primeri, ko je določena občina zadržala 20 odstotkov namenskih sredstev za vzdrževanje gozdnih cest v druge namene. Zato ponovno pozivamo predlagatelja, da nam predloži oceno javnofinančnih posledic, ki bi nastopile v primeru sprejetja nekaterih amandmajev, tako na strani financiranja sklada kot tudi na strani financiranja občin, ter način nadzora porabe namenskih sredstev, ki naj bi jih pridobile občine, da se bomo v stranki mladih lažje odločili. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine demokratične stranke upokojencev bo predstavil gospod Vojko Čeligoj. Potem gospod Janko Veber.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Poslanska skupina DeSUS je v poldrugem letu tega mandata in vsaj toliko časa v prejšnjem mandatu, torej ko se je intenzivno pripravljal sprejem sprememb in dopolnitev zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, zavzeto sodelovala. Za posamezne obravnave smo vlagali nekatere amandmaje, tako samostojno kot skupaj s poslansko skupino združene liste. V samem postopku sprejemanja in v želji zagotoviti čim bolj racionalno koriščenje bogastva zemljišč in gozdov smo tudi zagovarjali, in to bomo storili tudi v tokratni tretji obravnavi. Poslanska skupina DeSUS bo podprla amandmaje, ki jih pripravlja vlada in matični odbor, podprli pa bomo tudi amandmajsko pobudo o tem, da del sredstev, ki jih pridobi sklad z gospodarjenjem zemljišč in gozdov, v predlaganem deležu pripada tudi matični občini, v kateri bi se le ta uporabljala namensko, za urejanje prostora, iz katerega je dohodek bil iztržen. Delež, ki naj bi ga dobile občine, je usklajen in podprt s strani matičnega odbora. Prepričani smo, da se bo tudi na ta način uredilo v občinah tudi vse tisto na področju zemljiškega katastra, parcelacije, podpora razvoju podeželja, sonaravno kmetovanje, ohranitev odmaknjenih kmetij in vse drugo, kar nam doslej v občinah ni uspevalo. Tudi zaradi tega, ker ni bilo stalnega vira sredstev. V skrbi za ohranitev kmetij v gorskih ali hribovskih predelih se zavzemamo za jasno dikcijo v zakonu, da sklad odda v prednostni najem del gozda takšni kmetiji in v tolikšnem obsegu, kot jo z delom družinskih članov še obvlada in zmore. Gre za bistveno manjše površine od 100 hektarjev, česar minister pri uveljavljanju te pravice ne bi smel spregledati. Vsekakor bomo podprli najboljše ponujene rešitve v želji, da čim prej pridemo do omenjenega zakona in zakonsko uredimo tudi to področje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Janko Veber. Izvolite.
Lep pozdrav vsem. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov smo spremljali spremembo zakona od samega začetka in poskušali seveda tudi uveljaviti predvsem ustrezno vlogo gospodarjenja in upravljanja z zemljišči in gozdovi sklada kmetijskih zemljišč, ki bi moral iti v smeri integralnega trajnostnega razvoja podeželja. To pomeni, da bi ta sklad moral podpirati kmetijstvo in gozdarstvo, podpirati in spodbujati bi moral regionalni in občinski razvoj ter zagotavljati trajno varovanje naravne življenjske podlage. To so tisti kriteriji, ki bi jih moral zagotovo upravljavec z gozdovi in kmetijskimi zemljišči izvajati, če hoče imeti svojo vlogo, svojo kontruktivno vlogo pri razvoju Slovenije. Podporo takšnemu razmišljanju smo dobili tudi ob teh stališčih evropske komisije, ko je predlagala kvote za Slovenijo, in tukaj ugotavljamo, da bodo te kvote pomenile pravzaprav katastrofo za slovensko podeželje, predvsem za tiste kmetije, ki nimajo dovolj velikih površin, s katerimi bi lahko seveda ustrezno konkurirale v boju za preživetje z ostalimi evropskimi kmetijami. In če se na ta območja ne usmerijo dodatna sredstva, bo to podeželje usmerjeno oziroma obsojeno na propad. Odločamo o tem, ali potrebujemo v Sloveniji centralistično organiziransklad, ki dejansko nima pregleda nad stanjem na podeželju, nima razvojne funkcije in seveda s tem povzroča velike težave, tako kmetijam zakupnikom, tako koncesionarjem, kot seveda tudi občinam, ker jih omejuje pri svojem razvoju, kajti v upravljanju sklada so tudi nezazidana stavbna zemljišča, ki so ključnega pomena za razvoj vsakega kraja oziroma vsake občine. To so tiste dileme, ki jih poskušamo reševati s spremembami, ki jih predlagamo v tem zakonu. Te spremembe pomenijo definitivno ohranitev sklada kmetijskih zemljišč, če bodo ta sredstva namenjena za razvoj. Če ta sredstva ne bodo namenjena za razvoj, seveda, je ta sklad obsojen na propad v tistem trenutku, ko bo zaključena denacionalizacija. To je bil tudi namen ustanovitve sklada kmetijskih zemljišč.Če želimo, da ta sklad deluje naprej, potem ga je potrebno vključiti v razvojno funkcijo, predvsem pa dati učinkovit odgovor na kvote, ki jih je Evropska komisija predpisala za Slovenijo. Te rešitve vidimo v predlaganih amandmajih, ki so tudi predloženi oziroma bili nekateri sprejeti na odboru za kmetijstvo v tretji obravnavi. Nekateri niso dobili podpore, vendar večinoma je bila izkazana podpora. Predvsem pa, če začnem z amandmajem, ki govori o tem, da dobi sklad 70% sredstev, ki jih pridobi z gospodarjenjem s kmetijskimi zemljišči, kmetijami in gozdovi, 30% pa pripada občini, na območju katere ležijo kmetijska zemljišča, kmetije in gozdovi. Ne samo, da gre za razvojno funkcijo, da zagotavlja ta sredstva, gre tudi za odškodnino, ki jo zaračunava sklad koncesionarjem. Torej govorimo o odškodnini. In ta odškodnina, seveda, se nanaša tudi na ustrezno infrastrukturo in ustrezne pogoje, ki jih morajo občine zagotavljati, da je izraba teh naravnih dobrin oziroma gospodarjenja v gozdovih in na kmetijskih zemljiščih sploh mogoča. Občinam, ki skrbijo za to in zagotavljajo to infrastrukturo, pripada tudi del odškodnine. In zato pač govorimo o tem, da je potrebno del sredstev zadržati na tistem območju, kjer tudi nastajajo stroški pri spravilu lesa iz gozda in pri upravljanju oziroma gospodarjenju s kmetijskimi zemljišči. Poleg tega je zelo jasno, da v Sloveniji nimamo urejenih katastrov. Sklad bi moral že zdavnaj opraviti to nalogo, pa na tem področju ni urejenega ničesar. Nima natančne evidence zemljišč. Zato še danes oddaja v zakup stavbna zemljišča, nezazidana stavbna zemljišča. Prihaja do sporov med zakupniki, ker ne vedo natančno, katere parcele imajo v zakupu. Potem ni urejena katastrska kultura na posamezni parceli. Gre za problem odvajanja davka, katastrskegadohodka. In sklad, ker tega nima urejenega, neposredno krši zakonodajo. Če se vzpostavi odnos med občino in skladom, da se začnejo reševati ta razmerja pri zemljiščih, se bo morala ugotoviti evidenca na parcelo natančno in seveda tudi ugotoviti ustrezna kultura na teh zemljiščih, kar pomeni razrešitev prenekaterih problemov na področju davčne zakonodaje, predvsem pa tudi zagotovitev normalnih pogojev zakupnikom, da vedo, za kaj plačujejo zakupnino, za katero kvaliteto zemljišča. Poleg teh zahtevnih nalog pri parcelizacijah se nanašajo ta sredstva resnično tudi na sofinanciranje celotnega razvoja podeželja in obnove vasi. Dejstvo je, da za celostni razvoj podeželja v proračunu ni dovolj sredstev, in če hočemo, da ta program zaživi, mu je treba za to zagotoviti tudi sredstva. Če grem od tega amandmaja naprej na področje gozdarstva, na tako imenovani 4. člen, pravzaprav razloga, zakaj je prišlo do spremembe zakona o skladu kmetijskih zemljišč, ni več, kajti koncesije z gozdarji so podpisane. Intencija tega zakona na začetku je bila, da bi se gozdarstvo izničilo, da bi oddali koncesije na manjših območjih in s tem povzročili propad 14 gospodarskih družb, ki jih danes kot delniške družbe upravljajo oziroma imajo sklenjene koncesijske pogodbe za gospodarjenje z državnimi gozdovi. Sprašujem vas, ali ni nacionalni interes Slovenije, da v 20 letih slovenska podjetja gospodarijo s slovenskimi državnimi gozdovi, in ali je potrebno zmanjšati to dobo zato, da bomo nekomu iz Evropske unije omogočili, da bo gospodaril s slovenskimi državnimi gozdovi. Zmanjšanje koncesijskega obdobja to definitivno omogoča. In tu ponovno opozarjamo na ta problem, o katerem zelo veliko govorimo v zadnjem obdobju, kaj je slovenski nacionalni interes. Tu imamo možnost, da ta slovenski nacionalni interes uveljavimo, ščiti ga pa med drugim tudi ustava, kajti vse rešitve, ki so bile predlagane, so bile tudi v nasprotju z ustavo. In naša prizadevanja na tem področju so bila tudi vedno usmerjena v to smer, da se ustava dosledno upošteva. To je zapisano tudi v amandmajih k 4. členu. In če se črta besedilo 4. člena, ostane dikcija osnovnega zakona in s tem odpadejo vse dileme - ali je tistih 100 hektarjev, ki jih naj bi minister po svojih kriterijih razdelil, izvedljivih ali ne - dejansko ni izvedljivo, ker je v nasprotju s tem zakonom. V kolikor ta prvi amandma ne bo sprejet, seveda podpiramo tudi drugi amandma vlade, da se črta prvi odstavek, ki odpravlja protiustavnost. Zagotovo pa je peti amandma združene liste izvedljiv že v tej fazi veljavnostitega zakona in govorimo o tem, da tudi kmetje v gorskih in hribovitih predelih dobijo gozdove v upravljanje, torej državne gozdove v upravljanje, če pomeni, da gre za združitev razdrobljenih površin in s tem seveda povečanje ekonomske možnosti gospodarjenja s temi gozdovi, tako s strani državnih koncesionarjev kot tudi s strani samih kmetov. Vse skupaj se pa to izvaja skladno s predpisi, ki so predvideni v tem zakonu. Zato tudi ne odstopamo od pravnih norm, ki so že uveljavljene v Sloveniji, če bi bil ta amandma sprejet. Predlagamo tudi, da se prenašajo na občine zemljišča, ki so opredeljena s plani oziroma prostorskimi izvedbenimi akti kot nezazidana stavbna zemljišča do datuma 1.8.2001. Gre za datum, ki je sicer nastajal v lanskem letu, pa vendarle. Dejstvo je, da na sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije ne bi smela biti nikoli prenesena tudi nezazidana stavbna zemljišča; dejstvo je, da so bila prenesena, in dejstvo je, da jih želi in jih sklad prodaja po ceni za stavbno zemljišče in ne po ceni za kmetijsko zemljišče. Seveda, to je neposredno tudi poseg v delovanje lokalne samouprave v tem smislu, da sredstva, ki jih vložiš v infrastrukturo, sprejemanje prostorskih planov pravzaprav pokasira sklad kmetijskih zemljišč. In tukaj tudi utemeljitev od tistega zneska 30%, da od gospodarjenja oziroma od prodaje kmetijskih zemljišč oziroma zemljišč, ki jih ima v upravljanju sklad, 30% sredstev pride tudi na občino. Gre zgolj za pokrivanje stroškov, ki jih je občina pravzaprav prevzela, ko je sprejemala prostorske plane in komunalna opremljena nezazidana stavbna zemljišča. Zato je tudi ta rok 1.8. bistveno bolj utemeljen, kot pa 20.3.2000, ko je bil uveljavljen zakon o javnih skladih. To so ta osnovna načela, ki jih zagovarjamo v tem zakonu in seveda tudi pričakujemo, da bodo dobila podporo zaradi vseh teh argumentov, ki sem jih povedal. Zagotovo bo ta zakon opravičil oznako Evropske unije oziroma oznako EU, če bodo ti amandmaji sprejeti, kajti dejansko so učinkovit in pravi odgovor na to, kar se danes dogaja, ko se Slovenija vključuje v Evropsko unijo in predvsem, če imamo v mislih področje kmetijstva. Hvala.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin predstaviti svoje mnenje? Ker ne, dajem besedo poslankam in poslancem. Gospod Zamernik, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz se bom osredotočil, čisto kratek bom, samo na en del rešitve, ki je predvidena v tem zakonu. V enem členu, konkretno v 4., o tem je bilo danes že kar nekaj govora, pravi tako: "Po izteku zakupnih in drugih ustreznih pogodb iz prve in tretje alinee drugega odstavka tega člena oziroma če se dosedanji upravljavci odpovedo pravici do sklenitve pogodbe, se pogodba lahko sklene tudi s kmetom, ki živi na tem območju". Zanimiva, gospod minister, je obrazložitev tega člena. V njej pravite, da se z amandmajem omogoča izvajanje aktivne politike ohranjanja poseljenosti podeželja, kajti z oddajanjem državnih gozdov kmetom v višinskem območju in v strmih predelih Slovenije bo omogočen njihov obstoj. Zelo lepa in krasna ugotovitev, ki ste jo zapisali v obrazložitvi. "A propos" temu lahko rečemo, da v primeru, če kmetije na teh območjih, ki jih tu navajate, se pravi višinskih in pa strmih predelih Slovenije, kakršnih je v predelih, odkoder prihajam žal zelo veliko, sedaj obstoj ni omogočen, če se jim ne oddajajo državni gozdovi. To izhaja iz te vaše obrazložitve. Sprašujem vas, gospod minister, kako boste to obrazložili tem kmetom. Kako bodo pa živeli deset let? Če bo šele potem, ko jim boste oddali gozdove v najem, omogočen njihov obstoj. Jaz mislim, da morajo živeti tudi deset let. In to, kar se vam je tu zapisalo, je milo rečeno, neokusno do teh ljudi. Neokusno je tudi to, da poslanska skupina nima mnenja k temu zakonu, vaša, ki bi vendarle naj nekako ohranjala podeželje. In tako kot sva že enkrat naredila obisk v občini, bi vas seveda tudi sedaj povabil, da bi obrazložili to, kar sem vas sedaj spraševal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je ura 18 in ker smo v fazi splošne razprave o predlogu zakona v celoti in ker je tudi minister želel odgovoriti na navedbe posameznikov in mislim, da bo še več razpravljavcev v fazi splošne razprave oziroma razprave o zakonskem predlogu v celoti, prekinjam to točko.Nadaljevali bomo jutri ob 14. uri z obravnavo prekinjene 2. točke izredne seje in nato po vrstnem redu dalje. Spoštovani, spoštovane, najlepša hvala, hvala predstavnikom vlade, hvala predstavnici sekretariata in lep pustni večer vam želim.