Dobro jutro, dober dan, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjamo nadaljevanje 36. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: kolega Roberto Battelli, kolega Zvonko Černač do 17.00 ure, kolega Matjaž Han, kolega Feri Horvat, dr. Matej Lahovnik, dr. Marko Pavliha, kolega Alojz Sok in kolega Bogomir Zamernik. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARNOSTI CESTNEGA PROMETA, v okviru rednega postopka. Obveščam vas, da imamo za to točko na razpolago 4 ure in 45 minut. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Z nami je minister za obrambo, Dragutin Mate, beseda je vaša, izvolite. Se opravičujem, minister za notranje zadeve, moja napaka.
Hvala, predsedujoči. Toliko let sem delal na obrambnem področju, da verjetno zaradi tega pride do te napake, ampak nič hudega. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred nami je predlog novele Zakona o varnosti cestnega prometa, s katerim želita Ministrstvo za notranje zadeve in Ministrstvo za promet doseči določene učinke pri izboljšanju prometne varnosti v Republiki Sloveniji. Hkrati pa želimo s tem predlogom uveljaviti nekatere odločbe Ustavnega sodišča in vpeljati direktivo EU v slovenski pravni red. Če se najprej dotaknem odločb Ustavnega sodišča, je predlagana v predlogu zakona razveljavitev osmega odstavka 92. člena ZVCP, za katerega je Ustavno sodišče naložilo, da se ga razveljavi, in bomo s tem izvršili odločbo Ustavnega sodišča. Hkrati pa se usklajuje z odločbo Ustavnega sodišča v zvezi z razveljavitvijo pristojnosti glede prometnih nesreč z neznatno nevarnostjo. S predlogom, ki je pred vami, se uvaja v slovenski pravni red Direktiva Evropske unije o vozniških dovoljenjih. Tako bomo v Sloveniji uvedli v popolnosti direktivo, ki je bila sprejeta v lanskem letu. Vpeljali bomo tako obliko kot vsebino vozniškega dovoljenja, ki naj bi imelo enotno obliko v celem prostoru Evropske unije. S tem bomo dobili vozniško dovoljenje v obliki polikarbonatne kartice. S tem bomo bistveno povečali varnost dokumenta vozniško dovoljenje, zmanjšali možnost ponarejanja tega dokumenta, hkrati bomo vzpostavili nov register za izdajanje vozniških dovoljenj in uredili centralno izdajanje vozniških dovoljenj, približno tako, kot se to dogaja za osebno izkaznico in nekatere druge dokumente. Hkrati smo predlagali v zakonu tudi spremembo v tisti točki, ki govori o preklicu vozniškega dovoljenja. Do sedaj so državljani morali preklicati vozniško dovoljenje v Uradnem listu, kar je bilo povezano z določenimi stroški. Sedaj to ne bo več potrebno oziroma tako je predlagano. Olajšal se bo postopek za preklic vozniškega dovoljenja in predvsem se bodo tudi znižali stroški za državljane na tem področju. Hkrati pa bo zaradi prenove registra vsaka izguba vozniškega dovoljenja, dostopna do vseh tistih uporabnikov, ki bodo imeli dostop do e-uprave in seveda po zaščitenih zvezah tako, kot je to predvideno. Posebej je treba poudariti, da ob uvedbi novega vozniškega dovoljenja ne bo potrebno takoj zamenjati stara vozniška dovoljenja. Le-ta bodo ostala v veljavi in v zakonu je natančno določeno, v katerem obdobju bo potrebno začeti spreminjati oziroma menjati vozniška dovoljenja. Večina jih bo ostala v veljavi tako, kot je v vozniških dovoljenjih določeno. In še ena pomembna točka. Datum, do kdaj velja vozniško dovoljenje oziroma do kdaj je veljavnost, bo ostal takšen, kot je sedaj zapisan v vozniškem dovoljenju. Šlo bo samo za to, da se vozniška dovoljenja morajo zamenjati vsake toliko let, v skladu z direktivo. Kljub temu da se zavedamo, da zvišanje kazni vpliva na prometno varnost le za nek določen čas, menimo, da so ukrepi, ki jih v tem zakonu predlagamo v zvezi s tem, nujni. Izkušnje, ki jih imamo tako v Sloveniji kot v Evropski uniji, kažejo na to, da zviševanje določenih kazni in tudi kazenskih točk povzroča določene učinke na prometno varnost. Zato menimo, da je prav, da v tem zakonu predlagamo takšne učinke. Zato predlagamo dvig nekaterih kazni in kazenskih točk za prekrške, ki bistveno in najpogosteje vplivajo oziroma so vzroki za prometne nesreče v Republiki Sloveniji. Gre predvsem za prekrške: vožnja pod vplivom alkohola, drugih nevarnih substanc, velike prekoračitve hitrosti v naseljih, vožnja v nasprotno smer na avtocestah, sunkovito speljevanje, zaviranje, druga dejanja, ki bistveno vplivajo na varnost cestnega prometa in ogrožajo prometno varnost, kot je, recimo, nepravilno prehitevanje in podobno. Prav tako se tudi uvaja dodatna možnost odvzema oziroma pridržanja voznika zaradi najhujših prometnih prekrškov, ki so storjeni pod vplivom nedovoljenih substanc in predvsem pod vplivom alkohola. Prav tako se predlaga širitev določenih pooblastil [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]redarjev, ki bodo lahko izvajali nadzor nad cestnim prometom na občinskih cestah. Ob zaključku, cenjeni zbor, predlagam, da zaradi učinkov zakona, ki jih pričakujemo ob spremembi le-tega, glede na majhno število vloženih amandmajev na tej seji opravimo, če bo možno, tudi tretjo obravnavo in sprejmemo zakon. Prav tako predlagam, da naložite ministrstvu, da objavimo zaradi večjih sprememb tudi čistopis oziroma prečiščeno besedilo zakona. Hvala.
Hvala lepa tudi vam, gospod minister. Jaz se vam še enkrat opravičujem za napačno navedbo. Poslanke in poslance seznanjam, da nas bo minister zaradi mednarodnih obveznosti tekom razprave zapustil. Na seji pa bosta sodelovala oba državna sekretarja, dr. Peter Verlič in mag. Zvonko Zinrajh. V okviru zakonodajnega postopka pa je predlog zakona obravnaval Odbor za promet kot matično delovno telo. Zato prosim predsednika odbora gospoda Josipa Bajca, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala lepa. Spoštovani gospod minister s sodelavci. Kolegice in kolegi! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za promet je na svoji 26. seji dne 12.2. opravil drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v cestnem prometu, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v zakonodajni postopek predložila Vlada Republike Slovenije. Poslanska skupina Socialnih demokratov je 14.11.2007 na podlagi prvega odstavka 122. člena Poslovnika Državnega zbora zahtevala, da se o predlogu zakona opravi splošna razprava. Državni zbor Republike Slovenije je na svoji 34. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona in sprejel sklep, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti v cestnem prometu primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. V poslovniško določenem roku so dne 30.1.2008 člani odbora s strani Poslanske skupine Socialnih demokratov podali predlog za razširitev točke dnevnega reda 26. seje Odbora za promet zahtevo, da se pred drugo obravnav predloga zakona opravi javna predstavitev mnenj k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti v cestnem prometu. Predlog ni bil sprejet na seji odbora. V uvodni besedi na seji odbora je minister za promet mag. Radovan Žerjav na kratko predstavil ocene, cilje in načela, ki jih predlog zakona zasleduje in se nanašajo na zmanjšanje števila prometnih nesreč z najhujšimi posledicami. To so predvsem vožnja pod vplivom alkohola in drugih nevarnih substanc, velike prekoračitve hitrosti v naselju, vožnja v nasprotni smeri na avtocestah, neprimerno parkiranje, sunkovito speljevanje in zaviranje in druga dejanja, ki ogrožajo varnost na cestah. Predlog zakona širi tudi pooblastila občinskih redarjev, ki naj izvajajo nadzor na občinskih in drugih cestah v naseljih. Cilji, ki jim sledijo predlagane spremembe zakona, ki naj omogočajo dosledno učinkovito varnost v cestnem prometu, in prilagoditvi direktivam Evropske unije, pa so še uskladitev z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta, uskladitev z odločbo Ustavnega sodišča Republike Slovenije z dne 30.6.2005 in uskladitev z odločbo Ustavnega sodišča z dne 23.11.2006. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora v svojem mnenju opozarja predvsem na nomotehnični pristop, ki predvideva, da se z enim členom novele poseže v več členov osnovnega zakona. Razen tega je predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora podala še konkretne pripombe k posameznim členom predloga zakona. Amandmaje k predlogu zakona so vložile poslanske skupine koalicije in poslanec kolega Aurelio Juri. V dokaj polemični razpravi o posameznih členih predloga zakona in vloženih amandmajih so člani odbora razpravljali o ustreznosti in neustreznosti višine posameznih glob in primernosti kazenskih točk za posamezne prekrške. Večina razpravljavcev je menila, da znižanje glob in kazenskih točk za prevoznike, ni ustrezna, saj spodbuja prekomerno obremenjevanje cest s strani tovornih vozil in nespoštovanje predpisov. Menili so tudi, da so na ta način postavljeni poklicni in nepoklicni vozniki v neenakopravnem položaju pred zakonom. Problem predstavlja tudi prenehanje izdajanja licenc za parkiranje na parkiriščih ob avtocestah, kar bo imelo posledico nekontrolirano parkiranje v naseljih in na divjih parkiriščih izven urejenih parkirišč. Člani odbora so menili, da je vzrok za veliko število prometnih nesreč, razen nepravilne vožnje, vožnje pod vplivom alkohola in drugih nevarnih substanc, tudi v slabem stanju državnih in lokalnih cest in dostikrat neustrezni, preobsežni prometni signalizaciji. Veliko razprav je bilo namenjenih premajhnem angažiranju policije pri urejanju prometa, pri njeni preventivni vlogi, pomanjkanju programov vzgoje in izobraževanja vseh udeležencem v prometu in premajhnega števila radarjev na posameznih cestah. Menili so, da se vedno več pristojnosti policije prenaša na občinsko redarstvo, ki pa ni kadrovsko niti strokovno usposobljeno za prevzem tako velikih nalog. Ob tem so izpostavili tudi dodatno obremenjevanje proračunov občin, skupna opredelitev članov odbora pa je bila skrb za večjo prometno varnost in predvsem za zmanjšanje števila prometnih nesreč z najhujšimi izidi. Odbor Državnega zbora za promet je sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije in en amandma poslanca Aurelia Jurija k 6. členu. Odbor Državnega zbora za promet je po končni razpravi o členih zakona glasoval o vloženih amandmajih, amandmajih odbora v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval še o vseh členih predloga zakona in ga sprejel. Ob upoštevanju sprejetih amandmajev je v skladu s prvim odstavkom 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljen dopolnjen Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti v cestnemu prometu, ki je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Ker je Državni zbor na svoji 34. seji opravi prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bom vodil na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 26.2. Tako v razpravo dajem 6. člen ter amandma Poslanske skupine Zares. Prosim za prijavo k razpravi. Odpiram postopek. V razpravo se vključuje poslanec Alojz Posedel. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Amandma k 6. členu smo v Poslanski skupini Zares vložili iz prepričanja, da je v tem zakonu slabo urejeno oziroma da ni v enakomernem položaju položaj navadnega voznika in pa so položaji prevoznikov - tistih, ki opravljajo javne prevoze. To smo na odboru dokazovali in tudi pokazali kar nekaj primerov, ki kažejo na to, da je verjetno iz kar nekaj členov, ki so v tem novem predlogu zakona, evidentno, da lahko pridemo do ocene, da je mogoče tudi ta skupina prevoznikov bila tako zahtevna, tako močna, da so takšne rešitve in da gremo pri nekaterih običajnih voznikih za dvigovanje kazni in pa višine kazni in pa točk. Pri kar nekaj primerih pa imamo položaj takšen in rešitev takšno, da gre za privilegiran položaj tistih, ki opravljajo javni prevoz in ki bi po normalni logiki morali biti celo bolj kaznovani, ker je pač to njihovo poklicno opravljanje. V sami razpravi je bilo, mislim, da kar nekaj kolegic in kolegov, ki so razpravljali zelo pozitivno za ta zakon. Ker se vsi zavedamo in si vsi želimo, da je potrebno ustaviti to norijo na slovenskih cestah, da smo vsi prepričani tudi, da so ugotovljeni pravi razlogi, ki jih je tudi danes na začetku gospod minister navedel, in da se nekako zelo hitro lahko vsi uskladimo, kateri so glavni problemi. Da pa nam je žal, da v tej razpravi, ki je bila na odboru, ni bil sprejet sklep, ki ga je predlagala skupina Socialnih demokratov, da bi pred današnjo sejo imeli še javno predstavitev. Zavrnitev je bila obrazložena s tem, da je bila splošna razprava opravljena. Pa vendar nekatere rešitve, ki so v tem zakonu, jih tudi strokovnjaki s tega področja ocenjujejo kot ne najboljše in bi verjetno z javno predstavitvijo mnenj in pa potem z dodatno razpravo lahko zakon izboljšali. Izboljšali v tem delu, da je bilo zelo zanimivo in tudi če preberete poročilo k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti cestnega prometa, ki je pripravljen za drugo obravnavo, in predsednik odbora za promet gospod Josip Bajc je celo napisal na 3. strani: "V dokaj polemični razpravi o posameznih členih...," in potem, "večina razpravljavcev je menila, da znižanje glob in kazenskih točk za prevoznike ni ustrezno, saj spodbuja prekomerno obremenjevanje tovornih vozil in nespoštovanje predpisov. Menili so tudi, da so na ta način postavljeni poklicni in nepoklicni vozniki v neenakopraven položaj. Problem predstavlja tudi prenehanje izdajanja licenc za parkiranje na parkiriščih ob avtocestah, kar ima za posledico nekontrolirano parkiranje po naseljih in divjih parkiriščih, ampak to je samo zapisano," da je večina tako menila. In res, večina je točno na to opozarjala. Opozarjala na to, da je verjetno ministrstvo in pa pripravljavec tega zakona podlegel pritiskom prevozniškega lobija; da so celo kazni, ki so že bile predvidene, sedaj celo znižane; da smo s konkretnimi primeri iz različnih področij Slovenije opozarjali, kaj se dogaja in kako se ne spoštuje niti signalizacija, niti dovoljena osna obremenitev za cestišča; da se to dogaja, pa kljub temu se vztraja na takšnih predlogov kazni. Zato je zanimivo, da je v tem zapisniku zelo lepo napisano: "V dokaj polemični razpravi je večina razpravljavcev menila," ampak glasovanje je bilo pa vedno tako, kot je bilo prej dogovorjeno: 9:7, 9:5. Praktično noben od teh, jaz sem prepričan in v Poslanski skupini Zares smo prepričani, dobronamernih predlogov ni bil upoštevan. In v tej razpravi je bilo tudi na odboru nepotrebno ali pa zelo nekorektno iz strani nekaterih kolegov s koalicije opozarjanje, da tisti, ki nasprotujemo takšnim rešitvam, smo proti temu, da se ustavi morija na naših cestah, da gre samo za zavlačevanje. Daleč od tega! Mi zagotovo si želimo, da bi se morija ustavila, da bi bila varnost na naših cestah boljša. Zato smo prepričani, da smo to drastično dvigovanje ne bo pomagalo. Predvsem smo pa občutljivi na te spremembe, ki so se zgodile pri avtoprevoznikih. Poglejte, ni je slovenske občine, ki nima problema s parkiranjem tovornjakov. To je problem, ki se vleče leta in leta in ki ga avtoprevozniki s pridom izkoriščajo, ker pač je ministrstvo ukinilo licenco. Nikoli nismo dobili pravega odgovora, zakaj so se ukinile licence za avtoprevoznike. Vedeli smo, da tudi tiste občine, ki so imela pripravljena skupna medobčinska parkirišča, so s temi projekti obstala, ker je pač vsak lahko parkiral in parkira svoj tovornjak na domačem dvorišču, ob izpolnjevanju minimalnih pogojev, ali pa na to, kar se dogaja na občinskih cestah, ali pa na javnih parkiriščih. Zato je ta rešitev slaba in zato smo vložili ta predlog amandmaja, da bi izenačil in da ne bi dajal voznikov v dve kategorije; se pravi, tiste običajne voznike in pa tiste, ki se ukvarjajo z javnim prevozom. Zato upam, da bo v današnji razpravi več posluha in da bo ta amandma, ki ga je vložila poslanska skupina Zares, k 6. členu tudi sprejet.
Hvala lepa tudi vam. Ponovno pa odpiram krog za prijavo. Prosim za prijavo. Izvolite. Besedo ima poslanec Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Jaz bi v zvezi s tem členom, ki je prvi danes na vrsti za amandmiranje in ki ga bo treba tudi potem spremljati, kako se v praksi izvaja, vprašal, kdo je pravzaprav v Vladi odgovoren za izvajanje in nadzor varnosti cestnega prometa po tem zakonu, kajti že nekaj let vidimo, kako si prometno in Ministrstvo za notranje zadeve to področje podajata drug drugemu in si ga v nekem smislu sedaj tudi delita. Recimo, še pred leti je Resolucija o nacionalnem programu o varnosti cestnega prometa za obdobje 2007-2011 v Državnem zboru, če se ne motim, predstavljal takratni minister za promet mag. Božič. Danes pa sta za ta zakon, vsaj tako vidimo po sklepu Vlade, zadolžena prometni minister in minister za notranje zadeve. Pa me zanima v bistvu, kako je razdeljeno to delo? Katere člene tega zakona bo spremljal v praksi, recimo, minister za notranje zadeve, katere člene tega zakona bo spremljal v praksi minister za promet? Kajti, ravno to lahko dodatno vnaša zmešnjavo pri učinkovitosti tega zakona v sami praksi, ko bo enkrat sprejet. Zanima me, kako si oba resorja to predstavljata. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. In v razpravo se vključuje poslanec Josip Bajc. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Mogoče samo besedico, dve kolegu Posedelu. Poskušali smo skupaj s strokovnimi službami povzeti dejansko tisto, kar se je dogajalo na odboru in dejansko je bila polemična razprava. In tako, kot ste zdaj v tej predstaviti stališča Poslanske skupine Zares povedali, je večina razpravljavcev govorila tudi o tem neenakopravnem položaju različnih udeležencev v prometu, vendar potem, ko se je glasovalo, pa tako kot ste tudi sam ugotovili, se ta amandma ni sprejel, mislim, da je eden podoben in še naprej pri enemu ali dveh členih tega zakona. Glede same razprave na odboru z drugega, mogoče pa tudi v povezavi s tem členom glede na to, da opredeljujemo v posameznih členih več področij, moram pa reči to. Ko je bilo govora, da bi morali za nekatere kategorije, pa celo govora je bilo, da bi morali tistim, ki imajo manjše dohodke pripisovati manjše, bom rekel, predpisane oziroma zagrožene kazni, do tega, da so nekateri prekrški in za njih zagrožene kazni enormne oziroma previsoke, ker predvidevajo tudi trikratno povečanje izrečene denarne kazni kot tudi število zagroženih točk, ki imajo lahko na koncu za posledico tudi prenehanje veljavnosti prometnega dovoljenja, je moje mišljenje, da če bodo ti ukrepi vsaj za nekaj časa zmanjšali morijo in ohranili par življenj, je primerno in pravočasno, da sprejmemo ta zakon. Osebno pa tudi ocenjujem, da pri tem konkretnem amandmaju ni upravičeno, da je tukaj za 80% dvignjena zagrožena mandatna kazen z utemeljitvijo, da avtoprevozniki niso povzročili, mislim, da je bilo govora o zadnjih dveh ali treh letih, več kot 31 prometnih nesreč s smrtnim izidom. Če so povzročili samo eno, so enako krivi kot tistih 500.000 ali 600.000 voznikov osebnih vozil, ki so povzročili mogoče procentualno celo manj prometnih nesreč s smrtnim izidom.
Hvala lepa. In besedo ima poslanec Srečko Prijatelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! 29. junija leta 2005, torej v tem mandatu smo v Državnem zboru obravnavali novelo zakona o varnosti v cestnem prometu. Takrat je novela predlagala zmanjšanje kazni za prevoznike kamionske in povečanje dovoljenega osnega pritiska. Povečanje osnega pritiska namreč prinaša možnost, da se po naših državnih cestah, ki so že tako ali tako uničene, valijo od tega datuma naprej še težji kamioni. V poslanski skupini smo predlagatelja pozvali, da novelo zakona takrat umakne iz procedure. In opozorili smo tudi na to, da gre v tem zakonu samo za kompromis Vlade Republike Slovenije z močnim avtoprevozniškim lobijem. To ni bilo storjeno. Danes poslušamo ministra, da se bo varnost v cestnem prometu zmanjšala, če bomo dvignili kazni, če bomo uvedli nova vozniška dovoljenja in dvignili predvsem kazni, uvajali nove represije. Jaz mislim, da to ne bo pomagalo k varnosti cestnega prometa in ne bo zmanjšalo smrtnih žrtev na cestah. Na slovenskih cestah umre na leto za en razred otrok. In ker nočem biti kritikanski, hočem podajati kritiko, ki bo imela tudi predlog, bi želel samo sprehod po tistem, kar smo mi predlagali tej vladi, pa ni uresničila do danes. Prejšnji minister za promet mi je obljubil, da bo v Državni zbor v tem mandatu posredoval zakonsko materijo, ki bo obvezujoča za avtoprevoznike in bo preusmerila ta težji tranzitni tovor s cest na železnice. V naši poslanski skupini smo opozarjali na nedopustno dejstvo, da se valijo tako velike kolone tovornih vozil po državnih cestah. Opozarjali smo tudi na to, da je nedopustno, da se dovoli prehitevanje kamionov, kamion - kamion na avtocestah. Opozarjali smo tudi na to, da država Republike Slovenije ni namenila skoraj nobenih sredstev v vzdrževanje državnih cest, ki so v razpadajočem stanju. In opozarjali smo tudi na to, da bi, če bi bili po vzoru drugih evropskih držav, že morali imeti tudi zakonsko regulativo, na primer takšno, kot jo ima Avstrija. Ta zakon o varnosti cestnega prometa je pa doživel celo to, da smo tudi preventivo ukinili. Ukinili smo tudi svet za vzgojo in izobraževanje v cestnem prometu, ki je pa bistveno pripomogel k temu, in to je ta Vlada naredila, da se [[...]]
Kolega Srečko Prijatelj, jaz sem dolžen vas opozoriti: razprava o zakonu [[...]]- Kolega Srečko, dovolite - , je potekala na 34. redni seji. V kolikor bom na začetku dopuščal, da vsak še enkrat govori o splošni razpravi, bomo izgubili vsebino predloga amandmaja. O amandmaju k 3. členu v okviru četrtega odstavka zakona. Hvala!
Spoštovani predsedujoči! Ta amandma govori, namreč ravno o tem, kar hočem jaz povedati, da so se oprostile kazni tistim, ki so največji povzročitelji. Zopet kamionski lobi, zopet kamionski lobi. Lahko se smejite gospodje, ampak tako je. Dokler ne boste zagotovili pogojev voznikom za varno vožnjo, varne vožnje ne bo. Ceste, državne, razpadajo. Avtoceste bomo pa uničili s takim načinom, kot ga imate vi. Novogradnje so pa take, kot so. Vemo sami. In jaz bi želel, da se poišče odgovornost za našteto, spoštovani minister, pri osebah, ki so odgovorne za to, in se strinjam z gospodom Bevkom, prej vas je lepo vprašal, kdo je odgovoren za varnost na naših cestah. Tega zakona pa mi seveda ne bomo podprli. Dobronamerni amandmaji s strani opozicije so bili pa tako ali tako vsi preglasovani po načelu - kdor je močenjši.
Hvala lepa. Prosim vse prihodnje govornike, da se držijo pravil igre, ki jih imamo sklenjene. Še enkrat poudarjam, splošna razprava je potekala v okviru 34. redne seje. Danes smo korak naprej, razpravljamo o amandmajih in izboljšavi zakona v okviru predlaganih amandmajev. Želi v okviru 6. člena še kdo besedo? Potem ponovno odpiram postopek. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Robert Hrovat.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Torej govorimo o amandmaju k 6. členu in takoj na začetku že povem, da ga ne bom podprl. Poglejte, intenca predlagatelja tega zakona je jasna: zmanjšati umrljivost na naših cestah. Prej je predlagatelj govoril v obrazložitvi k temu amandmaju, da dajemo voznike v dve skupini oziroma v dve kategoriji. Jaz mislim, da dajemo v dve kategoriji posledice: torej, tam, kjer prekrški botrujejo temu, da imamo smrtne žrtve na naših cestah, se kazni zvišujejo. Mislim, da je to prav. To bo sigurno dalo nek učinek. Za ostale prekrške, ki pa ne vplivajo na to kategorijo, pa jih smiselno zmanjšuje. In mislim, da k temu ni potrebno dodati nič več. Ključne zadeve, ki pripomorejo k smrtnim žrtvam na naših cestah so alkohol, prehitra vožnja, velike prekoračitve hitrosti, nevarna prehitevanja in podobne zadeve. In pri teh kaznih, pri teh prekrških se pa kazni povišujejo. Ali bodo te kazni vplivale na varnost v cestnem prometu? Jaz mislim, da. Če se spomnimo samo sosednjih držav nekaj let nazaj, ko so sosednje države drastično zvišale kazni, pa če povem samo en primer. Po hrvaških cestah sem se vozil po omejitvah za nekom, ko smo prišli na slovensko stran, je pospešil tako, da sem ga samo še gledal nekaj časa, potem ga pa nisem več videl. Mislim, da je to sigurno problem, kultur voznikov. S temi ukrepi, ki jih predlagamo sedaj, mislim, da bomo vsaj na kratki rok zmanjšali umrljivost na naših cestah. Jaz mislim, da se divjakov z naših cest moramo znebiti.
Hvala lepa. Besedo ima Alojz Posedel.
Hvala lepa. Želel bi samo še enkrat potrditi in obrazložiti, zakaj smo vložili amandma k 6. členu, ker se je sedaj v razpravi to razvleklo tudi na druge strani. In predvsem to, da se v naši Poslanski skupini Zares še kako zavedamo slabega stanja na cestah in da je ne nazadnje kar velik del ali pomemben del vložene interpelacije bil namenjen ravno temu področju proti ministru za notranje zadeve, ravno temu področju varnosti v cestnem prometu, ne samo z željo zamenjati ministra ali mu celo kakorkoli drugače škodovati, ampak zato, da bi na te probleme opozorili. Tudi v tistem delu so bili opozorjeni ta razkorak, ki ga v enem malem delu želimo popraviti; se pravi izenačiti avtoprevoznike in ostale voznike. Nelogično je, da sprejemamo zakon, kjer se drastično dvigujejo kazni za običajne voznike, in da v istem zakonu v nekaj členih znižujemo kazni za avtoprevoznike. S tem ne samo, da imamo nelogičnost v samem drastičnem povečevanju cen za navadne voznike in pa zniževanju kazni za prekrške avtoprevoznikov, ampak gre tudi za to, da se posledično povečajo tudi problemi, ki nastajajo tako z preobremenitvijo državnih, občinskih, lokalnih cest, da se povečujejo problemi s parkiranjem tovornjakov, z nespoštovanjem tovornjakov, ko ubirajo pot do končnega naročnika, se ne spoštuje prometna signalizacija, nenazadnje na žalost tudi s tem, na žalost, ugašajo življenja. Spomnimo se preobremenjenih parkirišč ob avtocestah in tudi že smrtnih nesreč zaradi naleta na parkirane tovornjake na cestah. Zato je nelogično, ali nerazumljivo, ali pa težko razumljivo, da predlagatelj po eni strani tako dviguje kazni za običajne voznike in da je ta prevozniški lobi deležen takšnih odpustkov v kar nekaj členih. Mi vsaj v tem 6. členu želimo to povečati. V razpravi na odboru je bilo veliko upanja položenega na občinske radarje, ki bi naj tudi s tem zakonom pridobili moč, oblast in pa nadzor nad tovornim prometom v naseljih, na občinskih cestah, ob tem da poznamo celo na državnih cestah Tako da, če poznamo, kako so kadrovsko in finančno podhranjeni občinski redarji, kako je nedorečeno, na kakšen način se bodo financirali, na kakšen način se bodo kadrovali, usposabljali, mislim, da je to dobronamerno opozorilo, da je ta rešitev v tem zakonu slaba in da bo na terenu povzročila zelo veliko problemov.
Hvala lepa. Glede na še željo po razpravi odpiram nov krog za razpravo v povezavi s 6. členom. Odpiram postopek. Besedo ima poslanka Breda Pečan.
Hvala za besedo. Menim, da je tukaj prišlo verjetno do nekega kratkega stika ali pa namenskega spet, eskiviranje pri zadevah, ki niso povšeči Vladi in s tem seveda posledično tudi koaliciji. Slišali smo razpravo enega od poslancev koalicije, ki je jasno povedal, da mora biti odgovornost posameznika, ki vozi vozilo kot poklicni voznik, in posameznika, ki vozi drugačno vozilo sicer ali pa enako vozilo kot nepoklicni voznik, enaka. Pa kljub temu slišimo razprave - in tudi glasovanje na samem odboru je bilo takšno - , da je kazni oproščeni tisti ali pa je znižana kazen tistemu, ki svoje delo oziroma vožnjo opravlja poklicno. Če pa pogledamo, kaj piše v 102. členov, na katerega se nanaša ta 6. člen, je pa malce neverjetno. Ker v 102. členu piše na primer tole, da: "Osebe, ki se vozijo v vozilih iz petega ali osmega odstavka tega člena, ne smejo biti očitno pod vplivom alkohola, mamil in tako naprej. Osebe iz osmega odstavka tega člena ne smejo v vozilu stati, sedeti na stranicah tovornega prostora ali nestabilnega oziroma na nepritrjenem tovoru. Na tovornem vozilu, ki nima stranic, tovornega prostora in na prekucniku ni dovoljeno oseb. Na traktorju in delovnem stroju se sme poleg voznika voziti druga osebe le, če je v ta namen vgrajen sedež za prevoz oseb in tako naprej. Otrok, mlajši od 12 let, se sme na traktorju ali delovnem stroju voziti le, če je zavarovan z njegovi telesni rasti primernim zadrževalnim sistemom." Potem pa naprej ali če pogledamo malo višje gor, ker to je zanimivo, da se sploh ne pogovarjamo o vsebini, ampak se pogovarjamo zgolj in samo o nekih številkah. Da recimo: "voznik sme v avtobusu, ki v prometnem potrdilu nima vpisanih stojišč, voziti le toliko oseb, kolikor ima vozilo vgrajenih sedežev." In tako naprej in tako dalje. Se pravi, izjemno pomembna določila, za katera naj bi bil poklicni voznik, ki ta pravila eskivira - in to po vsej verjetnosti po nalogu ali z vednostjo njegovega delodajalca, se pravi, pravne osebe, za katero pa ne piše, kakšno kazen ima v tem primeru, kakšno mandatno kazen mora plačati. Ko govorimo o primeru nesreče na železniškem nezavarovanem prehodu, kjer je avtobus obstal na železniškem tiru, pa je potem prišlo do nesreče. Sicer na vso srečo ni bilo nobenega mrtvega, vendar kaj če bi potniki stali v tistem avtobusu, kljub temu da ne bi smeli stati? Ne vemo, kaj je bilo v resnici, ampak govorim hipotetično. Se pravi, voznik bo plačal kazen manjšo, kot če bi nekaj podobnega iz tega člena ali nekaj drugega iz tega člena, ko se nanaša na vožnjo z osebnim vozilom, naredil nek nepoklicni voznik. Poslušajte, jaz mislim, da tukaj gremo preko mere. Ne more biti odgovornost poklicnega voznika zaradi tega, ker ima plačo manjšo, kot bi mu bila predpisana kazen, da zaradi tega bo pa plačal manjšo kazen. Jaz ne razumem. Ali je smisel tega zakona v tem, da tehtamo, kdo je sposoben kaj plačati, ali da tehtamo, ali se da s tem zakonom - s čimer se jaz ne strinjam - , ali se da s tem zakonom preprečiti krčenje teh predpisov? To je smisel zakona! Smisel zakona ni v tem, kako visoko kazen plačamo, ampak, ali so ukrepi, ki jih bo policija in pozneje morda tudi sodišče "podvzelo", dovolj močni, dovolj trdi, dovolj težki, da bomo preprečili nove in nove kršitve prometnih predpisov, ki imajo za posledico - s tem se pa strinjam seveda - najhujše nesreče; se pravi, s smrtnim izidom. Še hujše kot smrtni izid je za mene osebno, da imamo na desetine "rožic", "rastlin" v posameznih zavodih, zaradi tega, ker se ljudje, ki so žrtve prometnih nesreč, ne morejo več premakniti in so ne samo na vozičku, temveč so v postelji, ker ne morejo niti sedeti več na vozičku, ker ne morejo premakniti prstov. In če se to zgodi poklicnemu šoferju, bo poklicni šofer manj kaznovan kot nepoklicni. Ja, za božjo voljo! Moram reči, da pri nekaterih stvareh pa res ne vidim več nobene zdrave pameti, čisto navadne zdrave kmečke pameti. Pojdimo vprašat kateregakoli človeka v Sloveniji, ki se ne ukvarja s politiko, ki smo mu mi popolnoma nepomembni in nepotrebni ljudje, kaj oni o tem mislijo, ko vsak dan doživljajo informacije ali celo sami doživljajo posledice takih nesreč, ki jih povzročijo eni ali drugi. Ne rečem, da je poklicni šofer bolj kriv kot nepoklicni, vendar pa ne more biti manj kaznovan za enak prekršek. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Mislim, da je prav, da se delajo razlike. Da se delajo razlike med šoferji in poklicnimi šoferji, nekomu je to profesija. To je prva zadeva. Druga zadeva, poklicni šoferji prevažamo, med drugim, kot to določa 102. člen, ljudi. Tretja zadeva, prometne nesreče, katerih povzročitelj je lahko poklicni šofer ali pa udeležen, imajo načeloma ali ponavadi bistveno večje in hujše posledice od tistih, ko gre za dve osebni vozili ali pa če vzamemo dva nedeljska voznika. Zato enačiti oziroma celo zviševati kazni za, pod narekovaji, nas, "navadne" voznike, tu se pa prilagajati nekomu, ki je pač pritisnil na Vlado - in tega se ne da več skrivati, in to niso bili otroci, ki jih bo ta poklicni šofer prevažal, niso bili starši teh otrok, ampak so bili poklicni šoferji tisti, ki so pritisnili in uspeli, zato ker imajo to možnost in zato ker jim je Vlada pri tem pač popustila. Ampak realno, roko na srce, v vseh teh primerih so to profesionalci, ljudje, ki profesionalno opravljajo šoferstvo kot svoj poklic; oni so za to tudi posebej usposobljeni, imajo svoje omejitve in tako naprej. Še nekaj stvari je v tem 102. členu, na katerega se amandma k 6. členu neposredno nanaša, ki bi se jih dalo omeniti in so zelo čudno ali pa banalno napisane. Ampak bolj očitnega vzroka in pritiska nekoga na oblikovanje določenega zakona, kot je razvidno tukaj, bom rekel, da še nisem opazil nikjer. In žal mi je, da je Vlada tukaj popustila. Tudi profesionalni, pa kdorkoli, tisti, ki je profesionalec je vedno kaznovan huje kot tisti, ki je, bom rekel, amater na določenem področju, karkoli na katerokoli stvar se bomo obrnili in prav je tako, zato bomo v Poslanski skupini Lipa amandma podprli. Hvala.
Besedo ima poslanec Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, gospod minister, državni sekretar s sodelavci! Dovolite mi na začetku mojo osebno oceno o razpravi, ki je potekala kar nekaj ur na matičnem delovnem telesu. Jaz razpravo ocenjujem kot izjemno pozitivno, ni bilo veliko politike, še manj politikanstva, videla se je pa ena skupna naša skrb, kako omejiti nesreče z najhujšimi, torej smrtnimi izidi. To je gotovo mučna tema ali nočna mora tudi za Državni zbor, saj smo pred časom sprejeli prav v tem zboru Resolucijo o nacionalnem programu varnosti cestnega prometa za obdobje 2007 - 2011, ki smo jo podnaslovili Skupaj za večjo varnost in jo gradili na tako imenovani viziji nič, ampak kljub vsemu se nam je zgodilo v lanskem letu 293 smrti na naših cestah. Če statistično gledamo 0,8 ljudi je umrlo vsak dan na cesti, vsakih 30 ur je ena smrtna žrtev na naših cestah. Kar zadeva amandma k 6. členu naših kolegov iz Poslanske skupine Zares, želim povedati naslednje. Mi smo razmišljali o tem amandmaju, vendar ocenjujemo, da problematika prevoza oseb v cestnem prometu ni izrazita v takšni meri, da bi zahtevala bistveno višje globe, od predlaganih, in menimo, da je višina globe kot je v dopolnjenem predlogu zakona, tudi primerna. Nekaj bi še želel povedati. To je to, da ta novela zakona kvalitetno zasleduje temeljni cilj, to pa je, kako zmanjšati najhujše prometne nesreče, in sicer z ukrepi, ki bi imeli neposredne, torej takojšnje učinke. Mi se danes nimamo časa pogovarjati o tem, kako je treba v Sloveniji izboljšati prometno kulturo, kako je treba s to kulturo začeti v vrtcu, v osnovni šoli in tako naprej. Morda bi celo pritrdil tistim, ki pravijo, da je neumna vlada, ki nekaj mesecev pred volitvami prihaja z zakonom, ki zvišuje kazni. Tu ne gre za razmišljanje o volilnih rezultatih v letošnjem letu. Gre za to, da dejansko nekaj naredimo v iskreni želji za večjo varnost v cestnem prometu. Hvala lepa, gospod podpredsednik.
Hvala lepa tudi vam. Nadaljujemo razpravo. Gospod minister, vi se lahko oglasite in prijavite k besedi kadarkoli. Želite? Besedo ima gospod minister.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bi zelo na kratko želel odgovoriti na nekaj vprašanj, glede na to, da bom kmalu moral oditi na ostale obveznosti, ki jih danes še imam. Najprej bi se želel dotakniti vprašanja, ki sicer ni povezano s tem členom, je bilo pa nekajkrat izpostavljeno s strani več poslancev, to je, da je nejasna pristojnost za izvajanje tega zakona. Pristojnost je popolnoma jasna. Tudi druge zakone pripravljajo neka ministrstva in notri nalagajo pristojnosti različnim ministrstvom. Ko se je Vlada odločala za to, da je Zakon o varnosti cestnega prometa prešel v ministrstvo za promet kot pristojno ministrstvo za to področje zakonodaje, je sledila ciljem, ki jim sledi Evropska unija. Povsod te zakone pripravljajo ministrstva za promet in ne ministrstva za notranje zadeve. Sami veste, da je bila izredno velika kritika okoli tega, da policija sama sebi piše določene zakone in da sama sebi piše, kaj želi delati. S tem smo začeli neko novo prakso, ki je mogoče bolj všeč, nekomu manj všeč. Vendar je nedvoumno jasno, da pri pripravi zakona sodeluje ne samo Ministrstvo za notranje zadeve, ampak tudi druga ministrstva. V tem konkretnem primeru je pač glede na obveznosti, ki jih ima Vlada v tej prvi polovici leta, bilo določeno, da bova dva ministra določena za to, da predstavljava ta zakon, ravno zaradi situacij, ko sva lahko eden ali drugi odsotna. Meni je žal, da ne moreva biti oba danes tukaj. Vendar je treba zelo jasno reči, da so pristojnosti izvajanja zakona pristojnosti za posamezne člene in kdo izvaja nadzor, kako ga izvaja, zakaj ga izvaja, da je popolnoma kristalno jasno. In tudi pristojnosti se predlagajo v tem zakonu, da se občinskim redarjem omogoči, da lahko izvajajo seveda določen nadzor na občinskih cestah. Ne govori se o tem, in nikakor ni namen to, da policija tega več ne bo počela. Policija bo to še dalje počela, v polnem obsegu. Redarjem se samo daje možnost, da tudi oni to opravljajo, da tudi oni to opravljajo. Bilo bi pa treba jasno povedati tudi nekaj o razmejitvi med poklicnimi in nepoklicnimi vozniki. V zakonu ni nikjer napisano, da voznik, ki bo vozil pod vplivom alkohola, ali je to poklicni ali nepoklicni voznik, da bo drugače kaznovan. Tako se da razumeti, veliko diskusij gre v to smer, da lahko občani, ki to poslušajo, menijo, da v zakonu imamo dve kategoriji voznikov - jih nimamo! Zelo jasno je treba povedati, da večina določb zelo jasno govori o prekršku in ne o vrsti voznika, ki ta prekršek stori. Če govorimo pa konkretno o 102. členu oziroma 6. členu, ki se navezuje na 102. člen, gre za prevedbo kazni in ne zniževanje kazni. Prejšnja kazen je bila 30 tisoč tolarjev. Zaradi spremembe zakona in zaradi tega, ker se je sedaj to spreminjalo, je ta kazen prevedena v višino 120 evrov. In ne gre za zniževanje, jaz ne vem, od kje ta ideja, da gre pri tem prekršku za zniževanje. Res pa je, da je ena poslanska skupina predlagala, da se ta kazen zviša za 100%. Pri tem je bila pač ocena, da je kazen, ki se prevede, primerno visoka za to vrsto prekrška. Hkrati je pa treba tudi povedati, da so poklicni vozniki, tako kot je to bilo v prejšnjih predlogih zakona in v veljavnem zakonu, pri nekaterih določbah tretirani veliko ostreje kot vozniki, ki vozijo samo osebna vozila in to počnejo v prostem času oziroma so neprofesionalni vozniki. Na vsak način moram zelo jasno povedati, da bo jasno, da zakon nima dvojnih standardov in meril in če nekdo vozi prehitro, je kaznovan za ta prekršek, ne glede na to, ali je poklicni voznik ali ni poklicni voznik. Hvala.
Hvala lepa tudi vam, gospod minister. Besedo pa ima poslanec Srečko Hvauc. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V uvodu bi rad povedal nekaj o tem, kar sem pač že prej slišal in tudi na odboru so bile navedene nekatere napačne stvari, trditve, da zakon na splošno povečuje, drastično povečuje globe, ne vem za kolikokrat in tako naprej. To ne drži! Zakon povečuje globe za res tiste najtežje prekrške, za tiste, katerih posledice so res težke, se pravi, smrt, težje telesne poškodbe in tako naprej. Gre pa za to, da se kaznuje uživanje alkohola med vozniki, za to, da se kaznujejo tisti, ki prehitro vozijo, ki izsiljujejo prednost in tako naprej. Samo za te kategorije. To je ena stvar. Drugo, če se poskušam osredotočiti na ta amandma k 6. členu. Predlagatelji po eni strani govorijo o tem, da povečujemo kazni za tako imenovane navadne voznike, po drugi strani pa, da se znižujejo kazni za tiste profesionalne voznike. Že minister me je prehitel in je povedal, da temu ni tako, da se kazni za te profesionalne voznike v tem primeru ne povečujejo, ampak se samo prevedejo, ne vem pa, zakaj vi, če nam na eni strani očitate, da kazni povečujemo, po drugi strani sami predlagate povečanje kazni. Tega ne razumem, razen če je v ozadju kakšna računica, katerih voznikov je več in do katere kategorije voznikov je potrebno biti bolj všečen in potem tiste nagovarjati, s tem da se druge kaznuje. Kar se pa tiče železniških prehodov v Sloveniji, pa nezavarovanih prehodov nimamo. Imamo samo različno zavarovane, tako da, ko razpravljamo, sicer vem, da se na promet vsi spoznamo, ampak mislim, da bi bilo dobro, da smo natančni. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. In besedo ima poslanec Milan Petek. Izvolite.
Hvala podpredsednik. Najprej želim, torej popolnoma jasno povedati tistim, ki gledajo naš prenos. Očitno nekdo ne zna brati obrazložitve k amandmaju. Torej, Poslanska skupina Zares nič ni govorila o tem, da se kazni znižujejo. Poslanska skupina Zares je napisala, da so kazni za prekrške, povezane s prevozom oseb, nespremenjene. Ne vem, od kod torej sedaj razlaga, da bi naj zniževali. Dejstvo je, da so nespremenjene, problem pa nastaja, ker so v primerjavi z ostalimi kazni za ostale voznike pa ostale torej na tem nivoju, ostali vozniki so pa sankcionirani mnogo strožje. In tukaj je to razslojevanje, ki nastaja zaradi takega zakona, in tukaj iščem odgovor, zakaj je ministrstvo videlo torej potrebo, da to vrsto kazni v tem členu za te prevoznike ostanejo na istem nivoju, kot je bilo, zakaj torej razlaga, da je to v tem primeru opravičeno. Mi vemo, da je šlo za relativno malo število prekrškov v preteklosti. In torej, to je bila nam osnova, da se tukaj zaradi tega kazen ne povečuje. Vendar dejstvo je - in statistika prikazuje neke podatke - morda so tudi lahko uporabni za način in pa višino sankcioniranja, ampak v takem primeru so lahko tudi posledice v bodočnosti tudi drugačne in morda bo zaradi tega prišlo do drugačne ureditve. In tukaj so bili razlogi, zakaj verjetno Poslanska skupina Zares, pa tudi nekateri na Odboru za promet, problematizirala to vrsto kazni v tem členu, ki ima torej amandma. Ampak prej je minister v svoji razlagi šel mimo pravzaprav amandmaja. Upam, da ne bom narobe razumljen, če pokomentiram nekaj, kar je gospod minister sam v tej razpravi in terja tudi drugačno razmišljanje ali pa vsaj, po moji presoji, bom dal drugačno razmišljanje, povedal. On pravi, da se policija ne umika, policija opravlja to delo še naprej in so redarji samo pravzaprav povečanje tega nadzora ali pa možnost, da opravljajo ta nadzor. Gospod minister, verjamem, da je težko celo Slovenijo spremljati in tudi iz analiz, ki jo vaše službe pripravljajo ugotavljati, kaj se pa resnično na terenu dogaja. Torej, ugotovitve občanov, prebivalcev nekaterih mest, nekaterih naselij pa je, da policije ni. Da torej policija se postopno umika iz teh svojih nalog, ki so bile včasih samo v pristojnosti policije, in jih prepušča - to smo pa že na odboru rekli - pravzaprav prevalila je torej to odgovornost na Službo Vlade za lokalno samoupravo in pa na Ministrstvo za promet. Pravzaprav se nam zdi, da perfidno počasi ustvarja pogoje za to, da bo to namesto njih nekdo drug delal, in to je ta težava tega zakona, da eni ne verjamemo temu, kar pišete, ker pač na terenu vidimo drugače in zaradi tega se nam zdi, da obstaja nevarnost, da bodo posledice tega ravnanja takšno, da bo policija počasi res izgubila ali pa se te odgovornosti znebila. Pri tem členu in tem amandmaju gre po moji presoji za neke vrste laskanje in prilagajanje avtoprevozniški nomenklaturi. Dejstvo je, da je ta struktura mnogo bolj organizirana kot pa ljudje, ki svoje avtomobile vozimo za svoje osebne potrebe. Ti ljudje se ne organizirajo, ne zganjajo civilne neposlušnosti, ne pritiskajo, ne zapirajo cest, prevozniki pa to znajo. Ko se pač Pintar ali Klobasa odločita, da bosta svoje prevoznike zapeljala na ceste, da bodo protestirali, torej zapirali ceste, zapirali cestninske postaje, se ministrstvo, torej Vlada, ustraši in zaradi tega pristane na to, da ostanejo te kazni nespremenjene, pa čeprav je pravzaprav pri tovornem prometu pa pri nekaterih prevoznikih več razlogov za zaskrbljenost kot pa pri osebnem prometu. Dejstvo je, da so tovornjaki na naših cestah danes postali posesivni, dejstvo je, da so tovornjaki tisti, ki ustvarjajo mnogo več zagat na cestah, da prehajajo z avtocest na lokalne, regionalne ceste, da tam ovirajo promet in onesnažujejo okolje. Ampak mi s takimi ukrepi pravzaprav pristajamo na to, da so oni sila organizirani, mi kot civilni vozniki v svojem zasebnem življenju pa pač nimamo te ambicije, da bi se s policijo, ministrstvom in Vlado prepirali. In zaradi tega se nam zdi, da je tu nastal odmik od te vrste sankcioniranja, ki je očitno v tem primeru strožje kot za osebne voznike in ostale voznike v primerjavi s profesionalnimi vozniki. In če govorimo o tem amandmaju, je res nerazumljivo, zakaj morajo te kazni ostati na enakem nivoju, kot so bile, ko so pa nekateri drugi prekrški celo manj usodni, manj problematični, tako drastično povečani. In to je bila intenca predlagatelja amandmaja in nič drugega, verjamem, v tem primeru. Torej, ker pač jezik srbi in druge možnosti več ni, zaradi teh anomalij, zaradi teh neumnosti, zaradi teh stvari, ki se pojavljajo v zakonu, je pač temu zakonu možno pripisati oznako slab zakon. Zaradi tega, ker ni konsistenten, zaradi tega, ker ni sistemski, zaradi tega mu ne moremo dati podpore, s tem da bi rekli, imamo vsi enak cilj, torej želimo izboljšati varnost. Mislimo, da ta način in tako sankcioniranje oziroma te vrste kazni, ki so tako, kot smo opisali, opredeljene, niso pot za izboljšanje prometne varnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Preden odprem postopek za nov krog, bo še enkrat spregovoril minister. Izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat sem se javil k besedi zato, ker bom na žalost res čez nekaj minut moral zapustiti sejo. Želel bi zelo jasno povedati v zvezi s tem, kar je bilo sedaj v zadnjem nastopu nekako očitano. Zelo jasno bi želel povedati, mogoče v uvodu nisem dovolj jasno povedal, za zviševanje katerih kazni gre pri tem zakonu. Gre za zviševanje kazni na tistih področjih, kjer so najpogostejši vzroki prometnih nesreč. In pri tem konkretnem členu govorimo danes tem, da zakaj nismo dvignili kazni pri tem določenem členu. Ne zato, da bi bili všečni komurkoli v tej državi, najmanj pa, vsaj z moje strani, avtoprevoznikom - kadarkoli se z menoj pogovarjajo, so ti razgovori precej trdi -, vendar smo ocenili, da v tem členu ta prekršek ni tisti, ki povzroča takšne prometne nesreče oziroma v takšni obliki, ki bi resno ogrožale prometno varnost. Hkrati pa ni bilo danes niti besede rečene o tem, da se pri nekaterih prekrških znižujejo kazni za državljane. Pri tistih, ki nikakor ne vplivajo na prometno varnost, ki nikakor ne ogrožajo prometne varnosti, kot je, recimo, neposedovanje dokumenta, ki se mu reče vozniško dovoljenje. In pri nekaterih drugih tudi. Se pravi, zakonodajalec je imel v mislih dvigniti kazni in sankcionirati tako kazni, kot točke, za tiste prekrške, ki so najpogostejši vzroki najhujših prometnih nesreč, pri ostalih narediti prevedbo in pri nekaterih, ki praktično ne vplivajo na varnost vožnje, znižati kazni. To so bile tri točke, ki so govorile o tem in kako naj bi to naredili. Da pa se policija ne umika s cest, da je ni, govori pa ne samo statistika, ampak tudi nekatera dejstva. Policija je v lanskem letu povečala za skoraj 20% število alko testov na slovenskih cestah. Odkrila je toliko in toliko več voznikov, ki so bili vinjeni več kot je to dovoljeno in ki so bili vinjeni več kot 1,5 promila, če govorimo v starih številkah, ker jih večina državljanov najbolj razume. Povečali smo število kontrol na cestah. V lanskem letu smo tudi uvedli posebne oblike nadzora nad tovornih prometom, ki ga prej leta nismo imeli. Izvajano redno stalno, na najbolj obremenjenih cestah v Prekmurju, testiranja, praktično tehnične preglede vozil na sami meji in tudi v notranjosti, tako z lastnimi sredstvi, kot s sredstvi, ki smo jih najeli za te namene, da praktično vsak drugi, tretji dan se izvajajo tehnični pregledi. Seveda Slovenija je obremenjena s tovornim prometom in to lahko vsi čutimo na cestah, ki se vozimo. Obremenjeni smo pa ne toliko z domačim tovornim prometom, kot s tranzitom, ki pa ga ne moremo omejevati zato, ker smo članica EU in ne moremo omejevati tranzita preko našega ozemlja. Samo za primerjavo, leta 2002 je mejni prehod, samo en mejni prehod, Dolga vas prestopilo približno 300.000 tovornjakov v enem letu. V lanskem letu je bilo to 1,2 milijona. Vsi tovornjaki so na naših cestah in mi samo želimo, da spoštujejo predpise. Treba pa je narediti še nekatere druge ukrepe, da bomo lahko izboljšali varnost prevoza tovornega prometa preko naših cest, kar pa se ne da, seveda, čez noč. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi vabim poslanko Bredo Pečan [[....]]K naslednjem amandmaju? Odpiram nov krog za prijavo. Besedo ima poslanec Janez Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Dovolite, da tudi jaz spregovorim v zvezi s spremembami Zakona o varnosti v cestnem prometu. Veliko je bilo rečeno o višinah kazni, ali so primerne, ali niso primerne. V kazenskem pravu, prekrškovnem pravu velja pravilo, da mora biti princip sorazmernosti. Ta zakon, seveda kar je normalno, ne upošteva socialno ekonomskih okoliščin tistega, ki dela prekršek. Ampak če dobro premislimo, na koga bo pravzaprav drastično vplivala posamezna kazen in na koga ne bo vplivala drastično. Zagotovo ne bo vplivala ta drastična, visoka kazen na tistega, ki ima veliko denarja, to pa so mladi japiji, ki za zabavo dirkajo po cestah in si lahko privoščijo kakršnokoli kazen. To imate priložnost videti zvečer ob pol noči kako razbijajo avtomobile ali pa delajo tudi prekrške. Na te zagotovo te povišane kazni ne bodo vplivale in ne bodo imele nobenega učinka. Ravno tako ne bodo imele te visoke kazni, predvsem se osredotočam na tiste kazni, ki so za prekrške, učinka na tiste, od katerih ne moreš nič izterjati. Ne bi rad posebej izpostavljal posameznih nacionalnosti, vendar naši državljani dobro vedo in tudi mi v poslanskih klopeh vemo, od koga ni mogoče izterjati kazni. Preprosto nekateri Romi se vozijo brez registriranih avtomobilov, delajo prekrške takšne in drugačne in od njih ni mogoče izterjati ničesar. Torej, od teh dveh kategorij ne boste mogli nič izterjati. Izterjali pa boste od državljanov, ki so redno zaposleni. In med temi se bo zgodilo, da bodo tudi delavci in plačali bodo tisoč evrov kazni. Vse lepo in prav. Za prekrške, ki so nevarni je potrebna tudi kazenska politika, ampak če dobro pogledate, kje so nastavljeni znaki in kako so postavljeni; ravno včeraj, ko sem se zvečer peljal skozi razsvetljeni del, kjer je veliko svetlikajočih reklam, torej na različne načine tudi osvetljenih - iz tistega težko vidiš prometni znak. In veste kaj, lahko se vam bo zgodilo, da boste spregledali znak. Ker bo sicer okoliščina, cesta bo izgledala, da lahko voziš hitreje in boste prekoračili hitrost. In tako se bo zgodilo tudi delavcu, ki se vrača iz druge izmene domov in bo spregledal znak. In plačal bo tisoč evrov kazni. To je tisto kar hočem opozoriti - da morate predpostavljati, da niso vsi tisti, ki delajo prekrške lumpi in da za zabavo in ne vem še kaj delajo prekrške. Zato tudi opozarjam na princip sorazmernosti. Če so torej na cesti takšne okoliščine in to se zgodi. Kje pa so postavljene te radarske kontrole? Ravno tam kjer se znak recimo slabo vidi, ga težko prepoznate. Tam kjer je znak nenavadno postavljen, ker bi na okoliščine, kjer predpostavlja, da lahko vozite hitreje. Točno tam se vam bodo postavili, a ne. In vprašanje upravičenosti takšnega znaka. Veliko imamo takšnih krajev, položajev, kjer bi lahko na tak način postavili. Pomembno je, kako bo ta zakonodaja vplivala. Ali bomo res s temi pristopi zmanjšali kazni? Zdaj pa še glede amandmaja, glede tega, da se želi vplivati na prevoznike. Sam menim, da ta amandma upošteva okoliščine in je pač primeren. Ne gre toliko za ugajanje prevoznikom, treba je pač uveljavljati načelo sorazmernosti, načelo enakosti, tudi pri profesionalnih in poklicnih voznikih. Mislim da je to pravi pristop. Seveda pa še enkrat poudarjam. Pri celotnem, torej tudi pri ostalih amandmajih, kjer gre za te kaznovalne principe, da je potrebno upoštevati načelo sorazmernosti, načelo, da ljudje niso tisti, ki bi namenoma delali prekrške in da moramo to upoštevati pri kaznovalni politiki, pri prekrškovni politiki.
Hvala lepa. Glede na to, da ni bil noben razpravljavec, niti minister do zdaj dovzeten na poslovniške določbe, da se razpravlja le o amandmaju in o vsebini amandmaja, vnaprej posameznih govornikov več ne bom postavljal v okvire Poslovnika Državnega zbora. Torej, nadaljujete s prakso, ki ste jo uvedli tokom današnje razprave. Jaz sem poskušal, žal pa ni šlo. Naslednji ima besedo poslanec Kristijan Janc.
Hvala lepa predsedujoči. Gospoda sekretarja, kolegice in kolegi. Ta uvod je kar dober, primeren za to razpravo. Pa vendarle, poskušal se bom držati čim bolj tega 6. člena amandmaja. Jaz sem na samem matičnem delovnem telesu, Odboru za promet, kjer je bila kar zanimiva razprava, za, proti, argumenti za in proti temu ali onemu prekršku, višini in tako naprej. Jaz sem vseskozi trdil, da kazni, ki jih s tem zakonom postavljamo, so sorazmerno zelo visoke. Zelo visoki za te, ki so nekako v sorazmerju med tistimi, ki danes govorimo o tem amandmaju, za poklicne in nepoklicne voznike, vsi soudeleženci v prometu in to razmerje, je tudi minister povedal, so pač neka analiza stanja preteklega časa, kdo so bili večji povzročitelji, manjši, kdo so bolj pogosti, kdo so bolj nevarni in kateri so tisti, ki povzročajo tiste nesreče s smrtnim izidom, ki jih je seveda mnogo, mnogo preveč na naših cestah. Divjake moramo ustaviti na naših cestah. To je naša zaveza, naša naloga. Vem, da to ni naloga samo policije, ni samo naloga Ministrstva za promet, ampak je celotne družbe kot take, da poskušamo proti njim se zoperstaviti v takšni in drugačni luči. Žal pa kazenska politika je nujno zlo, brez katere ne gre in ta ukrep je predvsem kako bi na takšni kaznovalni način poskušali ustaviti ali zmanjšati število mrtvih na naših cestah. Ali bomo pri tem uspešni ob letu, bomo naredili ponovno analizo. Smo bili ali ne. Bojim se, da to ne bo dovolj za naše boljše rezultate na slovenskih cestah. Da na to vpliva še mnogo drugih dejavnikov takih in drugačnih, o katerih smo tudi govorili v splošni razpravi pa jih ne bi danes ponavljal. In zato ta amandma težko podpiram, da še zvišujemo te kazni, po mojem že izjemno visoke. Visoke za vse državljane. Predvsem za tiste, ki žal zaslužijo borih 400 evrov še vedno in kako bo ta človek, ki bo tudi pa ni divjak pa se mu bo tudi kdaj zalomilo, plače to izjemno visoko kazen. In drugo vprašanje. Kako bomo vsem tem kršiteljem, ki upam da jih bo zagotovo policija ustrezno polovila, tudi izterjali to kazen. To je naša slaba stran današnjega časa, da so mnoge kazni neizterjene, kaznovane, žal neizterjene in nikoli ne izplačane in takšnih in drugačnih razlogov. Prepričan pa sem, da vendarle to razmerje med prekrški, takšnimi in drugačnimi in višino, ki nekje gredo bistveno gor, nekje pa stojijo v stalnem, so po moje, neka stvarnost tega časa, teh primerov, ki se pojavljajo na naših cestah, da poskušamo za vsako ceno ustaviti divjake, hitrost. Kajti ta je glavni povzročitelj nesreč z najhujšimi primeri. In tu mislim da ta zakon temu sledi, temu cilju želi dati. Da pa verjamem, da so mnenja med poslanskimi skupinami različna. Nekateri želijo tu in tam, tudi sam sem bil zagovornik, da morda te finančne oziroma te globe nekoliko bolje pretopimo v kazenske točke. Morda bi bil celo ta ukrep boljši kot pa izključno in samo udarjati po žepih z globami, v višini kar tisoč in toliko evrov. To so zneski, ki so enormno visoki, ki bodo zagotovo marsikaterega državljana ob prekršku, takem ali drugačnem, globoko streznili. Verjetno je pa to tudi namen in cilj tega zakona, ki ga imamo pred sabo. Vsaka represija, taka ali drugačna, je neprijazna, je pač takšna, kjer so neka pričakovanja od njih, da se bo to zmanjšalo in ustavilo. Katere ukrepe bodo še med drugimi v tem akcijskem načrtu, ki se pripravlja, naredili. Mislim, da bi bil eden izmed ukrepov tudi zelo smiseln. Prometna signalizacija v Sloveniji je, verjemite mi, izjemno neživljenjska, neprimerna, omejitve na nekaterih mestih, kjer sploh nimajo nobene teže, na 40 ali 50 kilometrov na uro. To bi bilo treba tudi malce preveriti, kje je ta omejitev smiselna in kje ni, in tam, kjer mogoče ni, na novo postaviti. Torej, preverba tega stanja na državnih cestah, kot tudi na občinskih, bi bila po mojem nujen ukrep. Drugi so pa zagotovo radarji. Radarjev, ki bi jih morali imeti na hitrih cestah, je bistveno premalo. Stacionarnih radarjev sploh nimamo ali pa zelo malo. Ta ukrep bi bil zagotovo, verjemite mi, avtomatsko tudi že brez te kaznovalne politike lahko uspešen preventivni ukrep. Saj vemo, da tam, kjer so radarji, je medsebojna signalizacija izjemno uspešna na cestah, pa tudi ukrep izjemno pozitiven v smislu zmanjševanja hitrosti, tako občasen kot stalen. Tu nas čaka nekaj stvari, ne le izključno kaznovalna politika. Tu bi jaz vzel malce z rezervo, čeprav, kot sem rekel uvodoma, brez tega žal ne gre, to je bilo in bo, vsaka družba to ima in tudi naša ima. In tu smo po moje že kar evropsko primerljivi po kaznih, žal, po plačah pa še nekaj časa najbrž ne bomo. In verjemite, da bo tisti, ki bo še naprej divjal z dobrim avtomobilom, zagotovo z lahkoto plačal tisoč evrov. Tisti, ki se mu bo pa občasno "zalomilo", bo pa tisoč evrov zelo težko plačal. Seveda je pa to že druga zgodba, o kateri pri tem zakonu ne moremo razpravljati. Ta amandma po moje ne sledi tistemu, kar je bila tudi tema razprave na matičnem delovnem telesu, pa tudi danes v Državnem zboru, torej, obstoječe kazni so dovolj visoke, zato jih ne zvišujmo več. Zato ta amandma po mojem ni primeren in ga tudi ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala za vašo splošno razpravo. Besedo ima poslanec Mitja Slavinec.
Hvala lepa za besedo. Ta člen oziroma amandma zgleda približno tako, "če je krava crknila meni, naj še sosedu". Sam osebno sem prav gotovo proti tako visokim kaznim. In logika tega vladnega predloga, da je kazni treba podvojiti, temu sledi - če so se podvojile kazni na skoraj vseh področjih, razen izjem, ki smo jih slišali, če pač nimaš s sabo vozniškega dovoljenja ali nekaj podobnega, potem se naj podvojijo povsod. Ne pa, da se, kot je predlagatelj zapisal, ohranjajo, ampak žal tudi to ni res, celo zmanjšujejo se. 30 tisoč, mimogrede, znaša 125 evrov, sedaj je predlog 120 evrov, ampak ne bodimo malenkostni. In zaradi tega še enkrat poudarjam, da sem zelo skeptičen do tega, da bodo tako visoke kazni dosegle svoj cilj, zmanjšale število nesreč in žrtev na cestah, ampak prej obratno, dosegle bodo prej obratno. In zaradi tega je res, kot sem uvodoma rekel, ta amandma samo v smislu tega, da zakon postane bolj konsistenten. To že, zakon postane bolj konsistenten, če so se povsod kazni podvojile ali pa še več, potem naj se drugod za neprofesionalne voznike in potem naj se tudi tukaj. Ampak kot rečeno, sam še enkrat poudarjam, ne verjamem, da je to tista prava pot, da je to rešitev kako bomo zagotovili večjo varnost na cestah. Že ob razpravi sem izpostavil, da je bolj pomembno, bistveno bolj pomembno je usposobiti voznike in jih tudi prav vzgojiti ne pa z represijo. Preventiva je tista, ki bo nekaj dala. Ko smo pa že pri tem členu pa spet ne morem mimo tega na kar sem prav tako že prvič opozoril in sicer, prepovedano je sunkovito speljevaje, zaviranje in ustavljanje. Takrat me je zanimalo kaj pomeni sunkovito, koliko metrov na sekundo kvadrat pospeška ali pojemka to pomeni? Če je predlagatelj imel v mislih glas potem naj to tako napiše, da ne smejo gume cviliti ponoči pred hišami ljudi, ki spijo ne pa da da takšno dikcijo, ki nikjer ne zdrži. Sunkovito ali ne sunkovito, opredelite kaj to pomeni, koliko pojemka, koliko pospeška. Za nekoga bo nekaj sunkovito za nekoga drugega nekaj ne bo. V enih pogojih glede na trdoto gum bo zelo sunkovito speljevanje popolnoma tiho, se sploh ne bo slišalo v drugih pogojih pa bo zelo, zelo glasno in žal seveda moja prva razprava je letela na gluha ušesa pri predlagatelju. In še ena zadeva. Voznik motornega kolesa in kolesa z motorjem mora voziti tako, da ne zmanjšuje stabilnosti vozila, zlasti ne sme spuščati krmila, pa bi tukaj res želel slišati odgovor, tudi v izogib kasnejšim napačnim ali pa dvomljivim interpretacijam, kaj pomeni spuščati krmilo. Če to pomeni tudi spuščanje krmila z eno roko? Kajti nekdo bo potem rekel, da če si sedaj brišeš steklo na čeladi, če si s stekla na čeladi brišeš kapljice kar se med vožnjo, ko dežuje dogaja. Nenazadnje motoristične rokavice imajo točno v ta namen tudi brisalcu podobno gumo na tem prstu, da je potem tudi to v nasprotju z zakonom, da je to prekršek. Jaz verjamem, da če spuščaš krmilo z obema rokama, da je to to ampak spet zadeva ni dovolj natančno definirana in res ne bi želel zaradi tega potem prihajati do nekih prekrškov, ki to dejansko niso in da se sankcionira početje, ki pa prispeva k varnosti, si obrišeš steklo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, spoštovani vsi prisotni. Torej že sam naslov zakona seveda govori o varnosti v cestnem prometu in tudi ta člen konec koncev in pa represivni ukrepi oziroma kazni govorijo seveda o tem. Cilj vseh teh zakonov in vseh sprememb zakona je seveda zmanjševanje najhujših nesreč, predvsem tistih s smrtnim izidom in pa seveda tudi tistih, ki imajo za posledico ljudi, ki so trajno onesposobljeni, bi rekel, za normalno življenje, kar je v mnogih primerih še hujša posledica kot, mogoče se grdo sliši, sama smrtna nesreča. Jaz osebno sem prepričan, da same kazni niso najpomembnejše. Predvsem se mi zdi pomembnejše kontrola za to oziroma obnašanje nas voznikov vseh kategorij, zato da prekrškov ne bomo delali. Vendar se tega žal ne moremo naučiti in nobeno šolanje temu ne pomaga, temu ne streže, čeprav se seveda strinjam, da je temu šolskemu, ali učnemu, ali pa vzgojnemu sistemu potrebno dajati bistveno več pozornosti, da je treba bistveno več narediti tudi zato, da naredimo našo infrastrukturo tako, ki bo onemogočala nevarno ali omogočala varno vožnjo z raznoraznimi ukrepi, ki so tudi z zmanjševanjem prekomernih oglaševanj o cestah in tako dalje in tako dalje, kar je bilo že danes nekajkrat omenjeno. Ampak po mojem globokem prepričanju so hitrosti tiste, ki povzročajo te najhujše nesreče. Že pri splošni razpravi sem, zato tudi danes izkoriščam ta člen zato, da sem takrat omenil, da je po moji oceni hitrost največji problem na naših cestah. Če si ne damo drugače dopovedati, da vozimo v okviru predpisanih hitrosti, v okviru hitrosti, ki so primerne za stanje v tistem trenutku na določenem odseku, potem je seveda potrebno izvajati bistveno pogostejše kontrole. To pa lahko, po moji oceni, dosežemo samo z ukrepom, ki ga mora država enkrat, po moji oceni, bi pametno storila, najprej z nabavo in potem z inštaliranjem izredno velikega števila radarjev. Preprosto mislim, da se iz proračuna zagotovi končno enkrat nabava, ne vem, si bom izmislil številko, ampak mislim realno okoli 250 radarjev ali 300 radarjev, ki jih postavimo ali stacioniramo ali pa jih prevažamo v za to ustreznih vozilih in da s pomočjo vseh teh radarjev prisilimo nas vse voznike, da se bomo vedno in povsod držali teh predpisanih hitrosti. In če že, mogoče bom dal tudi drug predlog, ki vem, da ne bo še dolgo ne uveljavljen, v razpravi v tem zboru je bilo večkrat omenjeno v preteklih letih, da imamo v Sloveniji 50% državnih cest praktično neprevoznih. Jaz sem večkrat to komentiral, tako da temu sicer ne verjamem, ker potem bi 50% približno poslancev hodilo peš v službo oziroma v Državni zbor. To se ne dogaja. Temu podatku jaz ne prepisujem velike pozornosti. Ampak je pa treba uvajati ukrepe za zmanjševanje hitrosti, za umirjanje prometa. To se mi zdi bolj pomembno. Ampak, mi imamo, prej je kolega, si omenil problem vožnje na Hrvaškem. Še bolj izrazito je prehod, ne vem, avstrijske meje s slovensko. Torej tam, pa ne slovenski vozniki, tudi avstrijski vozniki, tudi nemški vozniki, v Avstriji se strogo držijo - ker nikoli ne veš kdaj te bo radar ujel - ko pridemo pa v Slovenijo - jaz se dnevno praktično vozim 75 km od doma v Ljubljano in nazaj - in verjemite mi, da samo v tem mandatu treh let pa pol, še nisem nikoli naletel na radar, čeprav se zelo držim hitrosti, vendar nikoli me ni, niti nisem zasledil kakšnega radarja. In v tem je problem. Poglejte, preko Trojan, kjer imamo omejitev na 100 km/uro in ene škatle so tam, v katerih naj bi bili radarji, pa jih tudi baje ni. Ne vem ali so ali niso. Ampak preko Trojan se vozi po avtocesti v glavnem ne bistveno preko omejene hitrosti 100 km/uro, ne bistveno preko tega. In to mi daje misliti, da je potrebno kupiti množico radarjev, jih inštalirati in prevažati po naših cestah in meriti te hitrosti, pa bodo tudi, ker se bomo vsi držali hitrosti, bodo tudi te kazni, ki so visoke ali previsoke ali kakršnekoli že, bodo postale nepomembne, ker če se bomo držali predpisanih hitrosti, ne bo problem. Pa še en predlog bom dal. Prej sem rekel, da sigurno bo povzročil verjetno negodovanje ali pa smeh; po moji oceni je bil ukrep pred leti, ki smo šli na ceste izven naselij na 90 kilometrov na uro, bi ga bilo po mojem treba zmanjšati nazaj na 80 km/uro. Tam se dogajajo najhujše prometne nesreče z najhujšimi posledicami. In pa preveriti tudi ali je hitrost na avtocestah 130, glede na naše prometno-varnostne razmere prava ali ne bi bilo mogoče dobro iti na 120 km/uro. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Alojz Posedel.
Hvala lepa, gospod podpredsednik za besedo. Predvsem pa hvala lepa tudi za vašo odločitev, da dovolite, da se je ob tako nepomembnem členu kot je ta 6. člen in ta amandma, odprla ta razprava in dokazuje, da je bila napačna odločitev na odboru, da odbor ni sprejel pobude Socialnih demokratov, da se opravi pred drugo obravnavo še javna predstavitev mnenj. Vidi se koliko je dilem, koliko je pomislekov in zagotovo je to bila slaba odločitev, in da v razpravi in predstavitvi tega zakona ali pa tega amandmaja opozarjamo v Poslanski skupini Zares in mislim, da vsakdo, ki tukaj notri v parlamentu sedi, se globoko strinja s temeljnim ciljem zakona, se pravi zmanjšanjem števila najhujših nesreč na slovenskih cestah. Pa vendar takšen zakon, kot je pripravljen, odpira pa vrsto drugih vprašanj, na katere smo zelo argumentirano opozarjali v času razprave na odboru, pa na žalost takrat koalicija ni imela posluha in je čudno danes poslušati nekatere, ki imajo pomisleke, kako bo nekdo, ki ima 300, 400 evrov plače lahko poravnal globo 1000 evrov. Verjetno bo iz tega izhajalo vrsto socialnih in drugačnih problemov na terenu. Z vsemi temi pojavi, ki so že danes procent neizterljivosti, stalni povratniki pri kršitvah. Tako, da so to problemi, ki je prav, da se na njih opozori pred uvedbo tega zakona, pa zagotovo ne iz političnih razlogov ali pa, da bi bili všečni komu, vsaj v Poslanski Zares smo prepričani, da z razmerami na cesti, z varnostjo, s človeškimi življenji se zagotovo ne dela politika, se ne dela všečnost in razlika, ki pa jo vidimo, pa je v tem, da nobenega zakona ne razumemo, da zakon mora biti takšen, da se ga ljudje bojijo, ampak mora biti zakon takšen, da se zakon spoštuje. In to je ta razlika, ki so jo tudi kolegi pokazali na primeru, kako vozimo Slovenci v tujini in kako vozimo doma. In to je posledično spoštovanje predpisov, spoštovanje policije, spoštovanje reda in pa prisotnost policije na cesti. To je tisto, da če ni občutka, da si lahko kaznovan na vsakem odseku, da si lahko kaznovan na vsaki cesti, potem se ta odgovornost zmanjša. Če potem v Avstriji se verjetno nihče ne spušča v dialog s policistom ali bi plačal pol ali po položnici ali ne vem, kako drugače, tam se nihče ne pritožuje do Ustavnega sodišča, ampak se spoštujejo zakoni in to je ta razlika, ki je v Sloveniji potrebna spremembe. Sprememba je pa lahko samo z vzgojo, izobraževanjem in zato imamo pomisleke na te drastične visoke kazni in zato smo ponudili v proceduri tudi predlog, da ne bi drastično zviševali kazni, ampak bi povečevali število točk, na ta način prisilili stalne kršitelje, ki jim je, tako kot je bilo rečeno, visoka kazen, nekaterim pač nič ne pomeni in zopet imamo privilegirane prebivalce države Slovenije in zopet se Vlada klanja tistim, ki imajo denar, ker jih bo ta zakon prizadel manj, kot bo prizadel tiste z nižjimi prihodki. In, če zaključim s tistim temeljnim, kar mi je žal, ker je gospod minister odšel, ne gre, da imamo dve vrsti voznikov, da imamo dve vrsti ljudi, ampak da v tem zakonu, kjer drastično dvigujemo kazni za navadne voznike imamo tudi sedem členov, v katerih pa znižujemo od 25 do 50% kazni, globe za področje prevozništva. To ni mešanje, tako kot je bilo rečeno, mi razumemo, da če bo kamion prevozil dovoljeno hitrost preko naselja, bo kaznovan tudi tako visoko kot navedena občan. Nam ni logično, da se v istem zakonu spreminjajo tisti členi, kjer se pa znižujejo od 25% do 50% globe za preobremenitev vozila tovornjaka, za nespoštovanje prometne signalizacije za oviranje prilikom postajanja mirujočega prometa. In zanimivo bi bilo, če bi bila na seji oba ministra, ker mirujoč promet, vsaj kolikor je meni poznano, policija že danes ne ureja več. Minister je zagotovil, da bo policija z uvedbo občinskih redarjev nadaljevala s kontrolo tega, saj na mirujočem prometu že danes ne dela več, da tista opozorila, ki smo jih dali in jih poslušamo že kar nekaj let, s selitvijo tovornjakov iz avtocest na državne, na lokalne, na občinske ceste pa nazaj, to se premalo učinkovito ureja in zato je prav, da se ta razprava odvija širše ne samo na, kot rečeno, 6. člen, ki je v celotni zgodbi zelo, zelo nepomemben, pomembno pa je to, da bomo s tem zakonom dejansko prizadeli tisti del, ki je vprašljiv, kako bo zmogel plačevanje takšnih kazni, po drugi strani pa ponavljam ta očitek, ki očitno je, da je Vlada oziroma predlagatelj podlegel pritisku prevoznikov, ker sicer je nerazumljivo, da se v isti zakon dajo takšne olajšave oziroma zniževanje teh kazni.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Bojan Homan. Izvolite.
Hvala za besedo. Iz razprave težko razumem te pojme naveden in nenavaden voznik. Za mene smo vsi vozniki enaki, tisti trenutek, ko se usedeš v vozilo, ali naj bo to poklicni voznik ali naj bo to amater, že to se mi zdijo ti pojmi poklicni amater. Na cesti smo vsi enaki, smo vsi vozniki, če eden opravlja to službo je to njegova služba, ampak znak hitrost je za vse enaka, 60 hitrost je za poklicnega ali pa za nepoklicnega enaka. In da tukaj govorimo, kako je kazen premajhna, kako je kazen prevelika, če ne bomo delali prekrškov, kazni ne bo. Za tiste divjake, ki pa so na cesti, so pa kazni premile zato, ker enostavno izzivajo usodo. Jaz ne poznam pri nas avtošole, ki bi slabo vzgajala, avtošola vsaka uči po predpisih voziti in vsak voznik, ki pride ven je toliko sposoben, da zna voziti na cesti po predpisih. Ne poznam inštruktorja, ki bi rekel "ti, saj to se tako vozi, ko pa mene ne bo zraven se pa tako vozi", ampak dejansko se pa to danes dogaja in mi imamo danes razne združbe mladine, ki gredo ponoči za stavo v krožnemu križišču staviti kdo bo v nasprotnem pasu vozil, kdo bo hitrejše prevozil, po Celovški cesti z motorjem po zadnjemu kolesu in zato je ta zakon namenjen. Da se pa tako spravljamo na poklicne voznike, pa dajmo jih pustiti, saj so že tako dosti veliki reveži, največjo imajo notri, bi rekel, tahograf, skritega policista pri sebi, on ima skoz enega notri, skoz ima eno kontrolo notri koliko časa je v vozilu, koliko hitrosti porabi, za osebnega, za navadnega voznika, za mene to ne velja. Jaz lahko vozim 24 ur, pa me ne bo nihče kontroliral. Turke vidimo, ki hodijo iz Nemčije v Turčijo, za vozilom so dejansko, mokro brisačo za vrat in gas, pa gremo. Kaj se potem zgodi? Potem so pa nesreče. Zakon pa je namenjen za to, da bi zmanjšali smrtne žrtve, zmanjšale tiste zadeve, ki se izživljajo na cesti, ki prekoračijo hitrost. Mene še ni ustavil policaj in verjetno nikogar od vas, da bi rekel, fino, toliko let si na cesti, po predpisih vozi kar tako naprej. Sigurno nas je ustavil takrat, ko smo naredili prekršek. In če smo naredili prekršek, žal, ga bomo tudi plačali. To je tudi neka vzgoja, neka zaveza, da boš naprej bolj pozoren, da se boš izogibal prekrškom. Ne vem zakaj je tukaj taka razprava? Poklicen, nepoklicen, visoke, previsoke, prenizke kazni. Če bomo vozili po predpisih kazni ne bo. Za tiste, ki bodo delali prekrške, bo pač plačal kazen, bo vzgojno. Če grem v Avstrijo točno vem, bog obvaruj, da ne bi kupil vinjeto, si ne upam privoščiti. Zato, ker je vinjeto 18 evrov, kazen pa 1.000 evrov. Pri nas tudi, če bodo kazni take boš rekel, op, kolega pazi, pripni se, vozi. In tukaj razprava kako, kaj, gor, dol, ali bomo za poklicnega povečali poklicno kazen, ali ne bomo povečali, dajmo no mir. Mislim, da hočemo zmanjšati vsako smrtno žrtev. Teh je preveč. Vsi vemo, da jih je preveč. In tukaj, kaj narediti? Samo govoriti ne moremo. Vsakega poslati na test varne vožnje, pa ne vem kaj, s tem ne bomo nič naredili. Voznik, ko je sam v avtu postane objesten in tiste objestneže je treba sankcionirati in zadevo urediti tako, kot zakon določa. Hvala.
Hvala lepa tudi vam, kolega Homan. Jaz odpiram nov krog za prijavo. Izvolite. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Jaz bom začel na koncu. Zakaj je potrebna takšna razprava o poklicnih in nepoklicnih voznikih? Prvič zato, ker poklicni voznik med drugim prevaža tudi potnike in otroke. In ker se njemu kazen ni spremenila, samo predpisala se je, vsem ostalim pa se je spremenila in veliko neumnost, ki jo ta zakon določa, vam bom pa povedal sedaj. Naj bi dvigoval kazni tam, kjer so najhujše prometne nesreče. Voznik, poklicni voznik, če že delamo razlike, če vozi otroke, to kar določa 102. člen po alinejah, se kaznuje s 30.000 tolarji oziroma 120 evri, kar je malo manj, kar smo že ugotovili. Kolesar v 103. členu, ki dvigne noge iz pedal pa za 20.000 tolarjev. Dajte mi povedati to logiko? Kdo je pa sedaj tukaj bolj nevaren: gospa na kolesu, ki dvigne noge s pedal in jo bo mestni redar, ker gre denar več ali manj v občinski proračun, kaznoval, ker se je peljala čez lužo, ali poklicni voznik, ki opravlja svojo funkcijo poklicno, med drugim prevaža otroke, toliko in toliko potnikov. To so neumnosti tega zakona. Ne govoriti, da razprava ni potrebna, če se take neumnosti v zakonu pojavljajo. Še kako je potrebna. Druga neumnost. Zakaj je potrebno razpravljati o amandmaju k 6. členu. Ne bom razširjal razprave. Zato, ker je predvideno za šoferja, mene, vas, ki se noben poklicno ne ukvarja s prevozi, bodisi ljudi bodisi tovora. Saj ni pomembno. V kolikor za 10 kilometrov prekorači hitrost v naselju, je 125,19 evrov predvidena kazen. To se zgodi, bodimo pošteni, vsem nam verjetno se je že kdaj. Ne govorite, da vsi vozite neomadeževano skozi vsa naselja in takšne stvari. Vsak od nas je že kdaj dobil za kakšen prometni prekršek kakšno kazen. Tudi izterjali so nam jo, z lahkoto. Celo za varnostne pase se da dobiti uklonilni zapor, če ne plačaš kazni. Ampak potem se hitro odločiš, da boš to poravnal. To mi verjemite. Kar se tiče besed, ki jih je povedal minister za notranje zadeve. Jaz bom rekel takole; prav je, da je pri oblikovanju zakona sodelovalo več ministrstev. Žal pa mi je, da med temi ministrstvi ni tudi ministra za finance. Kajti ta dvoličnost Vlade, to nesorazmerje med plačami in pa predvidenimi kaznimi, je prevelika. In minister za finance, bi vam rade volje povedal, da v Sloveniji pač bo en kup ljudi, ki teh kazni ne bo poravnalo oziroma jih ne bo moglo poravnati. Saj ne rečem, nekdo mi lahko odgovori naj ne delajo prekrškov, pa ne bodo rabili [[...]], ampak tukaj nas je 90, pa mi dajte povedati, razen tistih, ki nimajo vozniškega izpita, kdo pa še ni za 10 kilometrov prekoračil kazni. Bodimo življenjski. Zakoni naj bodo življenjski. In druga dvoličnost Vlade. Poglejte, danes sem slišal ravno od mojega predhodnika, zvišanje kazni pomeni zmanjšanje smrtnih žrtev. Borimo se proti tem vandalom na cestah. Saj ni res. Zakon velja za vse ljudi, ne samo za vandale. Za vse ljudi velja. Verjamem, da je objestnežev in vandalov na cestah ogromno, ampak zakon velja za vse ljudi. Tudi kazenski zakonik recimo velja za vse ljudi. Ampak tam po besedah ministra za pravosodje, ministra za notranje zadeve pa to ne velja. Tam pa zvišanje kazni ne pomeni zmanjšanja bodisi smrtnih žrtev, bodisi žrtev spolnega nasilja, bodisi česarkoli drugega, pa ta zakon, bom rekel, kazenski zakonik je res specifičen. Ne zajema tako velikega števila ljudi kot ta zakon. Zakaj ta dvoličnost Vlade? Zakaj ta dvoličnost vladnih poslancev? Ko smo glasovali o kazenskem zakoniku, so bili vsi proti, ker to ni smotrno, to ni socialno. Tukaj pa je to socialno. Državljanu Republike Slovenije, ki ne bo mogel plačati kazni, ga bomo dali v uklonilni zapor. Vemo kaj to pomeni, da se ni rešil kazni, tam notri bo pa tako dolgo, dokler te kazni ne bo poravnal. Ali je to prav. Je to namenjeno zmanjšanju števila smrtnih žrtev na slovenskih cestah? Mislim, da ne. Preventiva je prva stvar, ki jo ta zakon daje v drugi plan. Državni proračun se mora z nečem polniti, to je res in ne govoriti, da Ministrstvo za notranje zadeve v ta zakon ni dodalo tiste svoje komponente, s katero bi lahko tudi kaj pripomoglo v državni proračun, seveda je. Pa bodimo še enkrat pošteni pa roko na srce, kdaj pa je največ policistov na cesti, med 25. in 1., vemo, da so 5. plače, bodimo pošteni. Kdaj jim daste tiste posebne naloge, posebne obrazce in posebne zadolžitve, da morajo delati norme? Saj si ne izmišljujejo sami policisti tega, vi jim dajete takšna navodila. Ne mi reči, da ni res. Če ne izpolni določene norme, se mu bo poznalo pri procentu na plači. Pa če se vrnem nazaj k amandmaju k 6. členu. Še enkrat bi rad poudaril, ni enako biti poklicen voznik, kateremu smo kazen prepisali iz starega zakona, celo zmanjšali, če obrnemo tolarje v evre in ni enako biti kolesar, kolesar ni poklicno, razen športnikov, noben in mi ne govoriti, da je to enako, ampak kazen je pa približno enaka, za 4 evre gre razlika v kazni. To so neumnosti, ki jih ta Vlada dela v tem zakonu. In v kolikor amandmaji ne bodo podprti tudi zakona v Poslanski skupini nepovezanih poslancev Lipa ne bomo mogli podpreti na koncu. Hvala.
Hvala lepa. K besedi pa vabim poslanca Janka Vebra. Izvolite.
Hvala za besedo. Saj sem si želel razpravljati v skladu z amandmaji, ampak glede na to, da je zdaj ta razprava odprta k vsem, bom temu prilagodil tudi svojo razpravo, mi je pa žal, da ni ministra Mateja med nami v trenutku te razprave, kajti resnično se iz te razprave res kaže, da je bila velika napaka Odbora za promet, da je zavrnil predlog Poslanske skupine Socialnih demokratov, da se o tem zakonu opravi javna predstavitev mnenj. Gre za besedilo zakona, ki je po mojem mnenju napisano zelo pokvarjeno, res, pokvarjeno besedilo, po eni strani bo minister Mate govoril o tem, da so veliko postorili, da se bodo nesreče na cestah zmanjšale, po drugi strani bo pa odgovornost za izterjavo teh nesreč oziroma prekrškov pa na redarjih oziroma na županih, to se pravi 210-ih občin v Sloveniji. Namreč, v naseljih je redar pristojen za to, da nadzira promet na lokalnih cestah in na državnih cestah po tem zakonu. In policije od jutri naprej v naseljih ne bo več. Praktično bodo redarji nosili vso odgovornost, da bodo nadzirali promet v naseljih. Prekrški v naseljih so pa kaznovani daleč višje kot pa sicer v drugih predelih prometnic. Na splošno naj povem, da se kazni zvišujejo od 20% do 170% in znižujejo za pravne osebe in [[...]] [[Nerazumljivo.]] delodajalcev od 20% do 50%, ampak prav [[....]] [[Nerazumljivo.]] za fizično osebo, za vsakdanjega voznika se kazni zvišujejo od 20% do 170%. In da gre za pokvarjeno napisan zakon, govorim in utemeljujem s tem, ker bodo tudi občine imele različno oblikovane redarske službe v svojih področjih. Nekatere občine bodo bolj usposobljene za to, druge manj, vendar se bo minister Mate vedno lahko izgovoril, to ni naša pristojnost, to je pristojnost občine, in stroški pri občinah se bodo zaradi tega bistveno povečali. Potrebno bo imeti večje število redarjev, treba bo imeti tudi redarje, ki bodo usposobljeni za ustavljanje na državnih cestah in za izvajanje vseh predpisanih ukrepov, ki se jih izvaja na državnih cestah. Mislim, da ni odveč spomniti, da praktično vse državne ceste, razen avtocest in hitrih cest, ki ne potekajo skozi naselja, vse ostale, glavne ceste prvega reda, drugega reda in regionalne ceste potekajo večinoma skozi naselja. In velik del odgovornosti in dela bo na občinskih redarjih. Policija se v bistvu umika iz urejanja varnosti v cestnem prometu. Zato trdim, da je ta zakon zelo slabo napisan in bo zmanjšal varnost v cestnem prometu, ker občine niso usposobljene, da v tem trenutku sprejmejo tako veliko odgovornost, kot jim jo nalaga ta zakon. Predstavljajte si tudi dejstvo, cone 30 ali pa, recimo, prekoračitev hitrosti v naselju od 20 do 30 kilometrov na uro, če se to zgodi trikrat, lahko po tem zakonu odvzameš vozilo temu, ki je naredil ta prekršek. Ampak to bo moral narediti redar in celoten postopek bo morala izpeljati občina, ne ministrstvo, ne policist. Ogromna obveza za redarja in za občino, ki mora ta postopek odvzema vozila izpeljati. Naslednje, tudi če bo prekoračitev hitrosti v coni umirjenega prometa nad 20 kilometrov na uro, je kazen tisoč evrov plus 9 kazenskih točk. Mislim, da je kar nekaj teh con 30 v naših naseljih, lahko rečem, včasih tudi kar tako postavljenih, ker je pač nekdo uspel si izboriti tam, ne vem, namesto ovir omejitev 30 kilometrov na uro. Vendar tega praktično skorajda nihče ne upošteva, ker so te hitrosti res izjemno nizke. Treba bo narediti analizo vseh teh umirjenih con, ali so resnično realne ali ne, ali jih potrebujemo ali jih ne potrebujemo v takšnem obsegu. Kajti če ostanejo, bo nekdo ob nekem čisto vsakdanjem opravilu, ko gre v trgovino, pelje otroka v vrtec in tako naprej, v enem dnevu lahko prekoračil to omejitev trikrat in bo ob 3 tisoč evrov v enem dnevu. Ampak to bo problem župana, to bo problem občinskega redarja. Ne bo problem ministra za notranje zadeve, ne bo problem ministra za promet ne policista. Zato je ta zakon, še enkrat poudarjam, zelo pokvarjeno napisan, in ni dobro, da ga sprejemamo na takšen način in po takšnem postopku, kot se danes tu pogovarjamo in z njim srečujemo. To je, se mi zdi, resnično področje, ki bi ga morali resneje proučiti vsi skupaj, preden gremo v takšno spremembo te zakonodaje. Najmanj, kar je, če že nalagamo občinam takšno obveznost, bi morali ustanoviti lokalno policijo. Lokalno policijo v tem smislu, da je potem ta predpis in standard enak za vse občine v Sloveniji. Ko smo sprejemali Zakon o redarstvu ni bilo s strani Vlade, tudi slučajno potrebno prisluhniti tem opozorilom, ko smo govorili, da se uvaja lokalna policija. Ne, trditve so bile: "Ne! To so redarji, to ne gre za lokalno policijo.", danes pa nalagamo tem redarjem pristojnosti policije in resnično rabimo zakon o lokalni policiji, da bomo imeli enak predpis v celotni državi kako izvajati ta nadzor nad varnostjo v cestnem prometu. Sicer bo vsaka občina, ponavljam, se odločala po svoje, kako bo to izvajala. Nekatere imajo že danes redarje, nekatere jih še nimajo in vprašanje je kdaj jih bodo imele. Hkrati tudi pričakovati, da bodo občine v zelo kratkem času namestile te fiksne radarje; država se je tukaj odločila, da to obveznost prenaša na občine in fiksnih radarjev ne bo več - s strani države plačanih, nameščenih, v naselju. Izven naselij najbrž da lahko, vendar v naseljih teh naprav ne bo več in bo to strošek občine. Mislim, da je to zelo velik strošek in tudi zelo velika naloga, ker je verjetno potrebno dnevno pogledati, koliko kršiteljev je tam bilo in potem speljati tudi kompleten postopek, da pride ustrezna kazen do tistega, ki je prekršek naredil. In če imamo te fiksne naprave v naseljih, si lahko predstavljamo koliko, kakšen obseg dela bo kar na enkrat za občinsko upravo, za redarje in kakšne posledice bodo tudi v proračunu. Dvomim, da bomo vsi tako uspešni v občinah, da bomo izterjali vse te kazni in da bomo rekli, da je to postal eden glavnih, samostojnih virov financiranja lokalne samouprave. Če berem in sledim ta zakon, je to mogoče ena od usmeritev predlagatelja, da postanejo kazni eden od najbolj iskanih virov za občinski proračun. Jaz mislim, da to ni prava usmeritev in da ni mogoče graditi varnosti v cestnem prometu v naseljih, na plečih občin. Se strinjam, potrebno je imeti dobro sodelovanje med policijo, med redarji, med občino, vendar ta zakon dejansko prelaga konkretno odgovornost v naseljih zgolj in samo na občine in na redarje, kar pa zopet, poudarjam, presega trenutno organiziranost občin in redarskih služb v Sloveniji. Tako, da ta amandma, ki je pred nami, praktično izenačuje kazni, ki so bile do včeraj. Ne povzroča nobenih novih takih zadev. Ampak tudi ti amandmaji naprej, kot jih Socialni demokrati, predvsem, predlagamo k 106. členu, se dotikajo ravno tega, kako organizirati redarske službe. V našem amandmaju govorimo o tem, da dajmo občinam vsaj 24-mesečni zamik, da se ustrezno usposobijo za izvajanje tega zakona. Jaz si ne predstavljam, kako bodo ob sprejemu tega zakona občine začele izvajati ves ta nadzor nad prometom v tistem trenutku. Predlagamo, da se to zgodi po 24-ih mesecih, in da po teh 24-ih mesecih policija v naseljih še vedno izvaja aktivnosti, kot jih je do sedaj in da se imamo vsi skupaj možnost vprašati: Ali je to, kar je zapisano v tem zakonu sploh izvedljivo v teh dveh letih ali ne? Poleg tega, pa me skrbi tudi to dejstvo, kar je izpostavila tudi Zakonodajno-pravna služba, nekateri podzakonski akti bodo izdani takrat, ko se bo ministru zazdelo, da ga bo izdal. Ni rokov v tem zakonu, v katerem morajo biti podzakonski akti izdani in v katerem roku mora potem določen predpis iz posameznega člena tega zakona stopiti v veljavo. To je zagotovo v nasprotju s pravnim redom Republike Slovenije in nisem slišal, da bi danes minister Mate dal odgovor na to opozorilo Zakonodajno-pravne službe. Gre za 106. člen. V prvotnem besedilu je bilo zapisano, da je rok 1. september, mislim, da 2009, v amandmaju odbora je bilo to določilo črtano, na predlog koalicije in minister nima roka, v katerem mora izdati podzakonske akte pri tem zakonu. Torej, konkretno ta zakon zaradi tega tudi zmanjšuje varnost v cestnem prometu, ne pa izboljšuje. Amandmaja, ki bi odpravil to, bi rekel, nepravno stanje v tem 106. členu, ga nisem zasledil, ga ni. Ne vem, ali ga bo predlagatelj oblikoval ali pa ne, ali pa dal pojasnila, zakaj imajo lahko ministri v nasprotju s slovensko zakonodajo, sami se odločati, kdaj bodo izdali kakšen podzakonski akt za izvajanje tega zakona, vendar trenutno podlage v slovenskem pravnem redu za to ni. In pričakujem tudi konkreten odgovor, kako se bo pristopilo k tej pomanjkljivosti, na katero je opozorila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi vabim poslanca Roberta Hrovata. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Občutek dobivam, da se pač odmikamo od tistega bistva, zaradi česar sprejemamo današnjo novelo tega zakona. Če zdaj samo nekoliko pokomentiram mojega predgovornika. Minister je jasno rekel okoli redarjev, da so redarji dopolnilo policiji in policija bo še vedno naprej izvajala vse te naloge, ki jih je izvajala do sedaj. Tukaj ne gre za nikakršne spremembe. Če se pa vrnem nazaj k 6. členu, ker se mi zdi zelo pomemben, ker je šlo pri nekaterih razpravljavcih za neke vrste zavajanja. Poglejte, ne gre za nikakršne privilegije oziroma za razlike med navadnimi, tako imenovanimi navadnimi vozniki in pa poklicnimi vozniki. Razlika tukaj je samo v vrsti prekrškov. Samo tukaj je razlika. Že takoj na začetku je bilo danes jasno povedano, da želimo izboljšati prometno varnost na naših cestah in ta zakon sledi temu. Glejte, statistika je pokazala, da so vozniki, ki uživajo alkohol, ki prehitro vozijo, ki nevarno prehitevajo, tisti, ki so povzročili najhujše nesreče. In to je dejstvo, o tem govori statistika. Statistika je tudi pokazala, da prekrški, ki so zajeti v 6. členu, ne predstavljajo takšne vrste, ki za posledico pomenijo hude prometne nesreče, ampak, da bomo razumeli za kakšne in koliko prekrškov gre, mi dovolite nekaj statistike, ki je razvidna v gradivu in v cestah izven naselij v Republiki Sloveniji se je v obdobju od leta 2000-2006 zgodilo nekaj manj kot 100.000 prometnih nesreč, od tega jih je bilo 1137 s smrtnim izidom, 5000 in še nekaj s hudo telesno poškodbo in tako naprej. V tem obdobju je bilo v prometnih nesrečah udeleženih skoraj 190.000 oseb, od tega je 1293 oseb umrlo, 6500 je bilo hudo telesno poškodovanih in tako naprej. In iz tega izhaja, da je bil najpogostejši dejavnik za povzročitev prometne nesreče ravno alkohol in neprilagojena hitrost. V tem obdobju je bilo alkoholiziranih preko 25.000 povzročiteljev in okrog 10.000 povzročiteljev prometnih nesreč, katerih dejavnik je bila neprilagojena hitrost in tako naprej. O tem govori statistika in sedaj se moramo jasno vprašati kaj želimo doseči. Želimo doseči zmanjšanje prometnih nesreč, ki bodo imele za posledico smrtne žrtve in samo za to gre. Seveda se pa strinjam z nekaterimi predgovorniki, ki so govorili o nadzoru, ki pa je, po mojem mnenju, resnično pomanjkljiv in vse dokler ne bomo tistih škatel, ki so pred predori in na avtocesti opremili s tistim kar notri mora biti, torej z radarji, da bo stalni nadzor, da bomo vedeli, da vsakič, ko pohodiš padalo za plin nekoliko preveč, da boš za to tudi sankcioniran. Vse do takrat pa dvomim, da bo resnično prišlo do nekih učinkov. Seveda pa jaz mislim, da ta zakon gre v pravo smer in da zasleduje vse tiste rešitev, o katerih je prej že minister govoril, torej zmanjšanje umrljivosti na naših cestah in to je ključno. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Odpiram ponovni postopek za prijavo. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Janko Veber. Izvolite.
Še enkrat želim jasno povedati, da je minister Mate zavajal Državni zbor, ko je govoril o tem, da bodo policisti še naprej izvajali nadzor v naseljih. Preberite si 3. člen te novele zakona, ki redarjem zelo jasno nalaga, da bodo opravljali nadzor na lokalnih cestah in na državnih cestah. To je naloga redarja. In s tem zakonom policija prenaša naloge na občine, to ni več v pristojnosti ministrstva v takšnem obsegu in na takšen način, kot je bilo do sedaj. Oni se bodo, sicer upam, da po predpisih peljali po naseljih in poskušali izvajati druge naloge, vendar kar se tiče prometa na državnih cestah, ne več. In redarji bodo morali biti za to še kako dobro usposobljeni. Če pa gre za to, da minister meni, da bodo policisti to še vedno opravljali, potem pa lahko govorimo o nejasni zakonodaji, o nejasnih pristojnostih, ki jih imamo zapisane v svojem pravnem redu glede varnosti v cestnem prometu. Kar pomeni, da bo ta nejasnost povzročala resnično velike težave in zmanjševala varnost v cestnem prometu. Policist bo kadarkoli lahko rekel, oprostite, to je stvar redarja. Lahko si predstavljamo, da bo tudi redar rekel, ker je minister Mate govoril v parlamentu, da bodo tudi policisti izvajali ta nadzor, bo rekel, da je to pristojnost policista, ne redarja. No, in smo v situaciji, ki zagotovo ni za zgled niti Državnemu zboru, še manj po mojem mnenju predlagatelju in še manj tistim, ki se ukvarjajo z varnostjo v cestnem prometu, ki bi morali biti izjemno pozorni in tenkočutni do takšnih rešitev. Želim še enkrat zelo jasno povedati, da ni dovolj, da minister tu govori eno, važno je, kaj je v zakonu zapisano. Praktično se bo pa točno to lahko dogajalo, kar sem vam povedal.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Tudi današnja razprava kaže, da smo zelo močni v besedah, ko pa gre za konkretne zadeve ali ko pride do konkretnih zadev, se pa malo spremenijo. Glede na to, da je predsedujoči že prej malce obupal glede same razprave, bom tudi jaz malo izkoristil ravno to, nad čemer je on obupal, vendar bom kljub temu ostal pri tem 6. členu. Želim povedati naslednje. Zanimivo je poslušati to razpravo, ki se je ravno ob 6. členu še posebej razvila. Govorilo se je o pokvarjeno zapisanem zakonu, o dvoličnosti Vlade, ministra in podobno. Pri tem sem dobil občutek, lahko da me sicer vara, da gre kar precej za dvoličnost tistih - ne vseh, to moram tudi konkretno priznati -, ki nasprotujejo tem rešitvam in izrekajo takšne obtožbe. Bom obrazložil, za kaj gre. Večina nas je sedela tu pred dobrim mesecem, ko se je ta isti minister zagovarjal zaradi interpelacije. In takrat je bilo tudi v eni od obtožb ali točk obtožbe zapisano, da minister ni dovolj ali je premalo naredil za varnost na cestah, da ni storil dovolj. Danes, ko imamo eventualno en možen ukrep, en pravim, enega možnih ukrepov, je pa vse narobe, govorijo isti ljudje. Strinjam se, soglašam, da je to eden od možnih ukrepov, ni edini. Ne trdim, da je najbolj zveličaven, da je najpomembnejši, ampak je eden od ukrepov, kakšnega bom še omenil kasneje. Sedaj je ravno tisto, kar je prej bila obtožnica ministru, da nekaj ni naredil, obtožnica, zakaj pa bi to delali, zakaj bi to delali, tako da to ni v redu, pa da to ne gre. Jaz mislim, da se bo treba malce zbrati in se vprašati, kaj v bistvu želimo. Kolikor vidim, je intenca tudi tega predloga zakona in seveda tudi naše razmišljanje gre v tej smeri, da zmanjšamo število nesreč z najtežjimi posledicami. Mogoče je 6. člen kar primeren za razmišljanje ob tem predlogu. Govoriti, da ni pravi pristop in se pri tem sklicevati na našo vest. Ja, kdo pa od nas pa še ni kršil, da ni prekoračil največje hitrosti? Saj to tudi mi delamo. Tudi nam se to naredi, ampak moramo plačati. Tudi sam priznam, da se mi je to zgodilo, ampak sem plačal. In se potem vprašaš, začneš razmišljati, kaj je zdaj bolj primerno, ali nisi pazljiv, da voziš skozi naselje ali kjerkoli so pač omejitve, preko te dovoljene predpisane hitrosti, pa potem plačaš. Če se ti računica izide, potem boš delal po starem. Ampak jaz mislim, da se nobenemu ne zide. Nobenemu se ne izide. In če gledamo, pazljivi, kaj se dogaja na naših cestah, kaj nekateri počenjajo, potem bi rekel, da so te kazni še premile. Kaj delajo nekateri! In potem se ne moremo čuditi, če so posledice takšne, kot so. In če nekdo od nas tudi prekrši hitrost, plača ali pa mogoče uide - to še ne pomeni, da omejitve ne smejo biti, da kazni ne smejo biti. Ko pride do tega, potem iščemo vzroke in luknje, kako bi se temu izognili, kako bi se izognili plačilu kazni. Še na nekaj bi vas želel spomniti. Ne bom povedal nič novega, ampak vsi se tega zavedamo. Ko smo bili še pred schengnom, ko smo imeli mejo okoli in okoli naše države, ko smo prešli mejno črto, predvsem na zahod in pa na sever, smo rekli "uh", tukaj se pa zdaj ni za igrati, tukaj so pa hude kazni. In te najdejo in te oglobijo brez kakršnegakoli izgovora. V čem je bil problem? Ali smo postali boljši državljani, ko smo prestopili mejo? Ne, kazni so bile tiste, ki so nas nekako ustrašile, ker smo si izračunali, da se tega ne splača počenjati. Je pa nekaj, to pa dam prav tistim, ki so to omenili. Če želimo, da bo ta politika učinkovita, potem moramo na izterjavi verjetno kaj popraviti, kaj izboljšati, kajti na tem področju res ni vse tako, kot bi moralo biti. In ravno to, ko se mi peljemo v tujino in smo tam zelo pazljivi, da ne prekoračimo predpisane hitrosti, kajti tam velja do tiste hitrosti, ne toleranca plus, minus. Če je 60, potem do 60 lahko voziš. Da smo zelo pazljivi, kaže na to, da verjetno je kaznovalna politika en del uspeha pri našem obnašanju na cestah. Veliko se govori o vzgoji, ampak to je tudi eden od možnih ukrepov, ampak to je na dolgi rok. Na kratek rok se to verjetno ne da spremeniti. Po drugi strani bi pa želel spomniti na nekaj. Eden ob možnih ukrepov, mislim, da smo tudi že govorili v tej hiši, je bilo povečanje število kamer in radarjev in podobnega. Ampak, potem se pojavi druga zadeva. To je sicer lepo, dokler ne pridemo do tega, da bi to uzakonili, ampak potem pa začnemo govoriti o velikem bratu, ki nas kar naprej nadzira in kar naprej ta veliki brat vse vidi in vse ve, kaj mi delamo. To je pa drugi obraz tega. Zato sem rekel, da smo zelo močni v besedah, in to drži. Dokler govorimo na splošno, ko je treba govoriti o tem, kaj bi se lahko naredilo ali ko je treba interpelirati ministra, česa vse ni naredil, ko pa pridemo s konkretnimi ukrepi, ko imamo konkretne ukrepe napisane na mizi, potem pa smo zopet močni v besedah in iščemo, kako to ni dobro, kako ono ni pravo, kako takšni ukrepi mogoče niso najboljši, kako bi mogoče kaj drugega ali pa že to ne več. Kakšnih predlogov ne bi več dajali. Važno je samo to, kako bi tega, ki je pred nami, kako bi ga onemogočili, kako bi naredili vse, da tega ne bi sprejeli. To je palica, ki ima dva konca. Eno je tisto, ko se sam postavim na cesto in želim, da drugi pazijo, da se ne bi zaleteli vame na cesti ali da mi ne bi kaj hudega storili, v drugi obliki sem pa jaz, ko bi počenjal na cesti karkoli, bi se mi zdelo, pa za to ne bi bilo nobene kazni. Tako ne gre. To, kar pričakujemo od drugih, tudi drugi pričakujejo od nas. Zato se je treba odločiti za neke ukrepe. In takšni ukrepi so nepopularni. To je dejstvo. Ko se jaz najdem v tisti vlogi, ko me zasačijo pri tem, potem je seveda neprijetno. Tako pač je. Ampak če želimo, da bomo uspešni tudi na področju varnosti cestnega prometa, potem moramo to nekako odpisati in priznati, da moramo biti tudi mi bolj pazljivi. Vsak zase. Ne velja, da samo kažemo na druge. In 6. člen, ko govori ravno o tem odnosu. In ne moremo ločiti kategorije, kateri so bolj odgovorni, kateri so manj odgovorni. Vsak mora pomesti pred svojim pragom in prispevati svoj delež, čisto majhen. Ampak ker nas je na cestah veliko, bo ta čisto majhen delež od vseh prinesel nek uspeh. Zato jaz kljub temu, da vem, da tudi mene čakajo kazni, če se bom slučajno pregrešil, ali hote ali pa nehote, ampak če želim, da bo na cesti zastavljen red, potem moram tudi to vzeti v zakup in biti tudi sam bolj pazljiv. In zato kljub temu, da se zavedam, da višanje kazni, kakršnekoli, ni popularno, ampak ker velja tudi zame, potem lahko povem, da jaz zase bom že odgovarjal in se bom skušal obnašati tako, da teh kazni ne bom deležen. V tem kontekstu podpiram te ukrepe, ki so predvideni s tem zakonom, zato ker tam vidim tudi sebe in mislim, da mi nihče ne more zaradi tega očitati, da mislim kaj hudega, ker tudi samega sebe lahko vidim v tisti obliki, ko me lahko to doleti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanko Bredo Pečan.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Moram reči, da sem obupala, ker sem mislila, da po nekem redu bomo končno le prišli do amandmajev, o katerih sem želela tudi govoriti, pa bom zaradi tega ob amandmaju k 6. členu morala govoriti tudi še o čem drugem. Vendar bi najprej k amandmaju oziroma k 6. členu vendarle dala en komentar. Bistvo problemov v zvezi s tem različnim pristopom h kaznovanju, k oglobljanju posameznih kršitevljev pravzaprav niti ni razlika med poklicnimi in nepoklicnimi vozniki, čeprav v členih, ki se nanašajo na prekrške, ki jih izrecno pravzaprav, bom rekla, lahko naredijo samo poklicni vozniki, ker se nepoklicni vozniki s takimi vrstami vožnje in vozil ne ukvarjajo, so kazni tudi za direktnega povzročitelja prekrška, se pravi samega voznika, ostale enake, ponekod celo za malenkost nižje, kot so bile v temeljnem osnovnem zakonu. Vendar je bolj pomembno, da so pa, ne praviloma, ampak vedno kazni za delodajalca in odgovorno osebo, delodajalca, ne samo enake, ampak kar pomembno nižje, kot pa so bile v temeljnem osnovnem zakonu, zakonu ki ga spreminjamo. Kaj hočem s tem povedati? Hočem povedati, da je praksa te vlade, koga v tej vladi, se ne bi spuščala, vendar izrecno kaže na to, da je pod izjemnim vplivom delodajalcev na področju prevozov v cestnem prometu. Zakaj to domnevam? Tudi zaradi tega, ker lahko potegnemo paralelo, recimo, z zakonom o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih, kjer je, zanimivo, preračunana kazen za delavca, zaradi tega, ker je bila prej lestvica za prekoračitev časa vožnje od pol ure do 6 ur, in so bili različni nivoji. Delavec je dobil tam neko v evrih izraženo enotno kazen, ki je nekako sredina vseh teh nanizanih kazni. Medtem ko je pa, zanimivo, za delodajalca in odgovorno osebo bila prevedena kazen s 400 tisoč do 800 tisoč tolarjev v, pazite, mislim, da 800 evrov - 800 evrov je daleč pod 400 tisoč tolarjev -, za 800 tisoč tolarjev je pa zagrožena kazen oziroma globa 2 tisoč 500 ali nekaj takega evrov. Kaj to pomeni? To pomeni, da delodajalcu dajemo zeleno luč za to, da lahko sili svojega delavca v kršitev predpisov. V tem je osnovni problem. Jaz sem delala v tovarni, ki je imela zelo veliko dobav iz tujine, in vem, kaj so tam delodajalci počeli s svojimi vozniki. Ko je startal iz Španije, je rekel, da mora priti z živimi ribicami v Izolo. In zato je moral čas vožnje skrajšati na, dajmo reči, recimo, 12 ur. In je s 40-tonskim tovornjakom vozil kot raketa čez celo Španijo, Francijo in Italijo. In vse kazni mu je delodajalec plačal. In kakšno nevarnost je povzročal! In to isto sedaj mi prevajamo in prenašamo v našo zakonsko prakso. To je osnovni problem tega člena in še marsikaterega drugega, ker če gremo sistematično pogledat člene, ki niso več niti odprti, sistematično delodajalcem in odgovornim osebam delodajalcem ohranjajo približno enako ali pa določajo nižjo kazen, kot je bila v prejšnjem zakonu oziroma v osnovi za te spremembe. Če gremo zdaj še na drugo temo, to je tema konkretno amandmaja, ki zdajle sledi, ki so ga vložili kolegi iz koalicijskih strank oziroma prva je napisana SDS, to je amandma k 34. členu. Mislim, da je prav, da so ponovno vložili prvi odstavek tega 92. člena, ker sploh ni jasno, zakaj je predlagatelj ta prvi odstavek črtal. Tu bi opozorila na to, da so tudi tu kazni, ki jih sicer predlagatelj amandmaja ne zapaža, znižane. Pedagoški delavec, ki spremlja otroke v avtobusu oziroma vozilu, lahko je tudi kombi, ki spremlja skupino otrok, ima nižjo kazen, kot jo je imel prej, voznik ima nižjo kazen, delodajalec ima nižjo kazen, krasno. Pri najbolj občutljivih udeležencih cestnega prometa smo tudi ugotovili, da delodajalci, ki jim lahko rečemo avtoprevozniški lobij, imajo popuste. Če je to prav, potem jaz mislim, da smo zašli v zelo čudne vode. In tretje, kar bi rada rekla, ponovno tudi jaz pritrjujem kolegu Janku Vebru. Če znamo brati zakon, se da zelo dobro razumeti, da je sprememba pristojnosti občinske redarske službe iz dosedanjega nadzora mirujočega prometa in javnega reda in miru, ki je že tako ali tako pri zakonu o redarski službi bila z naše strani, zlasti tistih, ki vemo, kaj to pomeni za občine, ne samo kritizirana, ampak tudi veliko resnih opozoril je bilo danih, mene zanima, koliko občin je do sedaj ob spremembi zakona o redarski službi oziroma ob uvedbi zakona o redarski službi že izšolalo svoje redarje in jih usposobilo za vse tiste dejavnosti, ki jih zakon o redarski službi predvideva. Sedaj smo dobili za naše redarje še dodatne naloge, in to je meritev hitrosti prometa in tudi nadzor prometa tudi na državnih cestah v naseljih. Ker je napisano v tem smislu, da redarska služba opravlja še dve dodatni alineji mislim, da je to dovolj jasno, da ta redarska služba bo delala namesto policije, ki je do sedaj opravljala te naloge v naseljih. Mislim, da je to samo način, da se rešuje problem odhajanja kadrov iz prometne policije in tudi drugih delov policije. Da so to rešitve, kot se reče temu, zvračanje bremena na druga ramena. Pri tem je treba opozoriti in vprašati, kje je denar, ki bo potreben zato, da bodo, recimo, občine, ki imajo sedaj štiri, pet, šest redarjev, lahko povečale število redarjev na najmanj dvakrat, če ne trikrat. Ker pazite, nadzor hitrosti v naseljih je naloga, ki se dela 24 ur na dan, ne samo dopoldan, 24 ur na dan, in redarji bodo morali biti neprestano na terenu. To se pravi, dvakrat večji izdatki za plače teh ljudi, da ne govorimo o tem, da je treba te ljudi imeti primerno usposobljene in da to tudi stane. Kje je ta denar? V tem zakonu se tega ne da videti. Mislim, da je upravičen predlog, da se podaljša čas za uvedbo te dodatne obveznosti redarskih služb po občinah na 24 mesecev, ker je tudi to zelo kratek čas. Spomnite se, koliko časa je bilo določeno za uvedbo redarske službe v zakonu o redarski službi, pa je ta rok, kolikor jaz vem, tik pred iztekom, pa redarji še zmeraj niso usposobljeni. Najmanj kar je bi morali znati ju-jits pa še kaj drugega zraven. Jaz mislim, da je ta zakon dejansko prikrito izigravanje mnogih pravil, ki bi morala veljati. Tistega bistvenega, kar bi bilo treba narediti, se pravi uvedba dejanska in že sedaj uvedba šole varne vožnje, psihosocialnih treningov in testov, zlasti za voznike, ki so kronični kršitelji prometnih predpisov in ljudje, ki dejansko ogrožajo varnost ljudi v prometu, to je pa ostalo na bremenu, konkretno recimo sedaj [[...]]Moram reči, da se bila zelo vesela, ko sem prebrala in videla, da je AMZS se lotil zelo zahtevne investicije in zgradil v Vranskem oziroma bo kmalu odprl v Vranskem poligon za treninge varne vožnje. Edini poligon v tej državi. Ta država ni bila sposobna, da bi usposobila katerokoli od organizacij v Sloveniji, da bi lahko financirala s pomočjo države več kot en sam poligon. Mislim, da smo prišli tako daleč, da bi se bilo treba vprašati, ali mi zakone sprejemamo zato, da bi izboljšali stanje, ali zato, da prikrijemo tisto česar naša izvršilna oblast ni sposobna narediti.
Hvala. Gospod Posedel.
Hvala, gospod predsednik za besedo. Želel sem se še samo enkrat oglasiti pod to točko. Predvsem iz tega razloga, da ostro zavrnem vse očitke enega od predhodnikov, ki je dejal, da smo v interpelaciji očitali ministru, da ni nič storil za prometno varnost, sedaj ko je pa predlagal, ga pa z neko lažno dvoličnostjo pa napadamo, da je slab zakon. Popolnoma nič od tega ne drži. Enake očitke, ki so bili zapisani v interpelaciji, ponavljamo tudi v času razprave o tem zakonu o cestnem prometu, in sicer o tem pomanjkanju nadzora, o tem, da se opaža, da se policija umika s terena. In ta razprava in pa ti členi glede uvedbe občinskih redarjev, oziroma prenosa bistvenega dela pristojnosti na občinske redarje ravno kaže to, da so bila tista opozorila, tisti očitki v interpelaciji tudi na mestu in da s takšnim zakonom se bo varnostna situacija in pa splošna situacija na terenu samo še poslabšala, zagotovo se ne bo spremenila. Kolega Veber je prej lepo povedal, kaj se lahko zgodi, če bo 210 županj in županov zagrabilo ta prenos pristojnosti na vsakemu lasten način. To bomo imeli praktično 210 režimov, 210 pristopov. Že zdaj če pogledamo v severovzhodni Sloveniji, ko imamo na državni cesti dve občini, na isti državni cesti je ena omejitev 50, druga omejitev 70. Verjetno se bo to vse še stopnjevalo. In na to opozarjamo, da občinska redarstva niso pripravljena, ne kadrovsko, ne finančno, na to opozarjamo tako pri sprejemanju zakona o občinskem redarstvu kot pri tem zakonu. In da se glavni krivec želi prestaviti na nivo župana in če smo poslušali, zakaj, se naj ne kupi 250 radarjev, takšen je bil en predlog tukaj, in če tega sedaj ne zmore država, kako je potem brez dodatnih sredstev si predstavljati, da bo to kupila vsaka občina zase. Kako pridobiti toliko kvalitetnih občinskih redarjev, če vemo, da ima sama policija težave pri pridobivanju novih kadrov. In zato je ta razprava potrebna oziroma ponavljam, to napako, da se koalicija ni želela o rešitvah pogovarjati širše in pred tem, da smo ta zakon pripeljali tako daleč, ker takoj, ko je govora o statistiki, je zelo široko polje, kako se lahko tolmačijo ugotovitve, pa vendar, če je za znižanje glob v zakonu utemeljitev, da je po statistiki bilo v dveh letih samo 31 kršitev, je to argument, da se za prevoznike oziroma za njihove delodajalce znižujejo globe od 25 do 50%. To je zelo enostavno, ni bilo kršitev, ker ni bilo nadzora. In to je dejansko z mirujočim prometom, s tovornim prometom, z nespoštovanjem prometne signalizacije, je tukaj na tem področju zelo veliko problemov in te očitke, ta opozorila, ki jih dajemo, ne dajemo iz nobenega drugega razloga, kot zaradi tega, da bi se ta zakon popravil in da bi ta zakon o cestnem prometu bil dober, ki bi ga ljudje, šoferji, državljanke in državljani spoštovali, ne pa, da imamo zakon, ki ima verjetno temeljno sporočilo, da se je treba bati. In če se bomo v tej državi bali vsega, zdaj tudi tega novega zakonika, ki bo uvedel te drastične, neživljenjske visoke kazni, vemo, če se otroci bojijo v šoli, so manj zbrani, manj sposobni, če je človek v strahu naredi še več napak, to je in pri športnikih in bo enako tudi pri voznikih. Ko imamo potem tudi takšne člene, ki ga zopet z amandmajem želimo omiliti, da če bo človek trikrat spregledal omejitev in prekoračil hitrost skozi naselje namesto, 50, bo vozil trikrat zaporedoma 61, je to osnova, da se mu zapleni motorno vozilo. To je verjetno zadeva, ki je preostro postavljena napram drugim kršitvam in drugim višinam kazni, zato je v nadaljevanju tudi vložen ta amandma. Kot rečeno, pripombe dajemo samo zaradi tega, da bi se ta zakon spremenil in bi bil takšen, da bi ga ljudje spoštovali, ne pa da bi se ga bali.
Hvala. Gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Ob tem amandmaju k 6. členu smo se na začetku te diskusije vprašali, kdo bo izvajal nadzor nad tem členom oziroma kdo bo sankcioniral, recimo, ta člen. Še prej smo se vprašali, kdo je v tej državi sploh pristojen za področje varnosti cestnega prometa, saj sta danes predlagatelja tega zakona dve ministrstvi, Ministrstvo za notranje zadeve in Ministrstvo za promet. In tudi po sklepu Vlade naj bi danes sedela tu oba ministra, pa žal ni več niti ministra Mateja, ker ima pač neke druge obveznosti. Pa vendar, glejte, okrog tega 6. člena, kdo bo nadziral oziroma sankcioniral ta 6. člen. Če bo nekdo zaloten na državni cesti izven naselja, bo to seveda policist, če bo to nekdo sankcioniral na državni cesti znotraj naselja, pa naj bi bil to praviloma komunalni redar. Se pravi, da bi v teh klopeh moral glede na to sedeti vsaj še minister dr. Žagar, ki je pristojen in je predlagal zakon o komunalnem redarstvu. Policija se umika s številnih področij, sedaj se bo umaknila tudi z nadzora nad prometom na državnih cestah, ki potekajo skozi naselja. Frapantno je dejstvo, da je več kot 40% državnih cest že obzidanih. To pomeni, da več kot 40% državnih cest poteka skozi naselja. Poglejte ta zemljevid, kjer so vrisane državne ceste, ki vodijo skozi naselja. Več kot 40% državnih cest vodi skozi naselja, se pravi, da bodo na več kot 40% državnih cest v Republiki Sloveniji nadzor nad urejanjem prometa imele od sedaj naprej občine, komunalni redarji, ne pa policisti, ki so usposobljeni za to, naredili so ustrezne šole, medtem ko se bodo morali komunalni redarji praviloma priučiti tega posla in bomo nekako dobili, pod narekovaji, neke "priučene policiste", dejansko pa komunalne redarje, ki bodo nadzirali cestnoprometne predpise in izvajali ta zakon na več kot 40% državnih cest v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala. Izvolite, v imenu predlagatelja.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Mislim, da ta razprava terja še kakšen odgovor Vlade na nekatera dokaj konkretna vprašanja in pobude, ki smo jih, kolikor so za nas sprejemljive in smatramo, da so v kontekstu tega, kar smo mislili, ko smo skupaj s prometnim ministrstvom zakon pripravljali, seveda upoštevali. Sorazmernost med tistimi stalnimi, hujšimi kršitelji in ostalimi udeleženci v prometu. To je zelo težko v zakonu opredeliti. Pravzaprav bi šlo za diskriminacijo. Tisti, ki je prvič povzročil prekršek z ne vem kakšnimi hudimi posledicami, bi bil potemtakem manj odgovoren, kot tisti, ki je to že nekajkrat storil. Seveda prekrške je potem tukaj zelo težko eksaktno opredeliti. Je pa res, da zakon prinaša za več ponavljajočih hudih kršitev tudi drugačne sankcije, tudi odvzem prometnega sredstva, kot enega izmed takšnih ukrepov, za katere mislimo, da bodo pozitivno rezultirali. Normiranje nalog v policiji na področju prometne varnosti je bilo izpostavljeno. Poglejte, policija nima nalog normiranih na tak način, da je zahtevana neka kvantiteta ukrepov na področju prometne varnosti v posameznem delovnem času prometne patrulje, ampak nasprotno. Policisti se morajo pojavljati tam, kjer so najhujše kršitve že evidentirane, kjer so najhujše posledice. In to je že nekaj časa tako. Vsaj v mandatu te vlade se ta ekipa, ki ministrstvo in policijo kot organ v sestavi vodi, trudi, da bi vsakršno normiranje na področju dela policije ne bilo v praksi primer. Pa mislim, da je tudi že tako. Kar se tiče policistov v mestih, ki da se umikajo, na področju prometne varnosti, moram povedati oziroma dodati k temu, kar je že gospod minister prej povedal. Namen je predvsem umiritev hitrosti, ki posledično seveda prinaša to zaradi česar smo se lotili zakona. Policija se seveda ne umika. Redarji so dodatna kvaliteta pri vzpostavljanju boljše prometne varnostne situacije v Sloveniji. In to tudi v zakonu ni navedeno kot obligacija. To je navedeno kot možnost. Stvar lokalne skupnosti pa je, ali se bo za tako obliko odločila ali ne. Seveda je pri tem nujno treba poudariti,da je odgovornost za varnost na področju prometne varnosti tudi na lokalni skupnosti, pa še na komu, pa da se začne že v vrtcu. Kar se tiče zasega vozila. Poglejte, to so pristojnosti, ki so še vedno na policiji. 238.a člen konkretno določa, da ima pristojnost pri zasegu vozila policija. Vse od tam naprej pa seveda sodišča. Redarji, redarska služba se s tem ne bo, ne more in nima zakonske podlage, da bi se s tem ukvarjala. Redarji bi imeli po tem zakonu samo pravico nadzirati hitrost prometa v lokalni skupnosti, na lokalnih in državnih cestah, ki potekajo skozi naselja, in kontrolo in ugotavljanje kršitev, kadar vozniki ne upoštevajo rdeče luči na semaforju. Seveda redarji nimajo pooblastil, da bi voznike, udeležene v cestnem prometu, ustavljali, kontrolirali in tako naprej, ampak je njihovo delo, če smem tako reči, bolj administrativne narave. Evidentiranje kršitev in pošiljanje ustreznih plačilnih nalogov. Nimajo pooblastil, kot jih ima policija, da lahko voznike ustavljajo. Če ste tako razumeli to zakonsko določbo, potem ste jo razumeli narobe. Kar se tiče 106. člena, ki ste ga danes nekajkrat omenjali, da pač nimamo nobenega amandmaja in ga tudi vlada ni predlagala, moram reči, seveda, če bo amandma na določitev roka za podzakonske akte vložen, bomo o tem zagotovo razmislili in se odločili, kakšen bo naš predlog v tej zvezi. Zagotovo pa je to pomembno. Razumemo, da je to lahko tudi zaplet, vendar zaplet je pa lahko tudi že čisto navaden razpis za izvajalca, ki bo izdajal vozniška dovoljenja. Hvala lepa.
Hvala. Ker je še interes, odpiram ponovno prijavo za razpravo o 6. členu ter amandmaju poslanske skupine Zares k temu členu. Gospod Prijatelj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Ne morem, da se ne bi oglasil še enkrat pri tem amandmaju, ki je v bistvu najbolj pomemben v tem zakonu. Vsi ostali niso odprti in so več ali manj všečni, v nekaterih se bo še pojavljala ta ugodnost poklicnim voznikom, ki je s strani pozicije bila podana v zakonski preambuli. Naj spomnim, 29. junija 2005 je Državni zbor že razpravljal o tem, da se da poklicnim voznikom določena ugodnost pri zmanjšanju oziroma znižanju kazni. In takrat smo naredili katastrofalno napako, spoštovane gospe in gospodje! Takrat smo povečali dovoljeni osni pritisk na državnih cestah. Veliko vas je razpravljala o tem, kako so državne ceste preobremenjene. Če vzamemo v obzir zakon o pokrajinah, ki bo prinašal tudi slabosti lokalnim skupnostim, bodo dejansko tudi one same pristojne za vzdrževanje teh cest, s skopo odmerjenim denarjem, ki bo šel iz proračuna. Desetina tega denarja je namenjena, če bo zakon sprejet v taki obliki, kot ga Vlada v bistvu predlaga, za bolnice, šole, vrtce, ceste in javne zavode. Desetina tega denarja. Potem bodo te državne ceste še slabše. In tukaj je ključni problem, v pogoju za zagotavljanje varnega prometa. To so ceste. In mi smo že opozorili na to, da bi morala država drugače razmišljati. Ne o tem, da uvaja nove represivne metode, da zvišuje kazni, da ukinja preventivni svet za vzgojo in izobraževanje v cestnem prometu, da v bistvu uvaja nova vozniška dovoljenja, ki ne bodo v ničemer pripomogla k temu, da bo varnost na cestah večja in s tem tudi smrtnost manjša. Glede kamionistov. Spoštovanja vreden poklic je to, da ne bomo narobe razumljeni. Z eno nogo v grobu, vedno kot pravijo, so te osebe. In vendarle, poglejte, ta država za to vrsto prometa ni naredila ničesar. Če bi šli po vzoru Avstrije, bi uvajali oprtne vlake, usmerili bi težji tranzitni tovor na železnice, bi subvencionirali prevoze v tranzitu tudi s strani prevoznikov in s tem zmanjševali tudi udeležbo kamionov na avtocestah, na državnih cestah. Obvezno pa bi morali razbremeniti države ceste. To so poante, na katere mi želimo opozarjati. Težji tranzitni tovor moramo preusmeriti na železnice v večini primerov in pa tudi na avtoceste. To se ne dogaja, mestna jedra so preobremenjena. In tukaj je ključni problem za nesreče, ki se dogajajo v prometu. Da ne bomo v Slovenski nacionalni stranki narobe razumljeni, še enkrat poudarjam, proti temu poklicu mi nimamo nič. Spoštovanja vreden poklic je. In ni to vodilo, če zopet uvajamo po dveh letih nove subvencije samo zato, da ne bo Vlada imela pritiska na prometno ministrstvo s strani kamionistov, nove ugodnosti, novo zmanjševanje kazni. Ti problemi bodo ostali. Ceste bodo še vedno take, kot so, luknjaste, v štajerskem koncu bo še vedno v obremenjen mejni prehod z vzhodom Evrope. Tam že kar hiše pokajo po šivih. To ste lahko že videli in slišali, pa nobenega to nič ne briga. Mi danes govorimo, da bomo povečali varnost z uvedbo novih vozniških dovoljenj in zvišanjem kazni. Lepo vas prosim! To je demagogija. Amandma je smiseln, zakon pa brezpredmeten in že kar v bistvu, ne vem, povzroča nove probleme. Če bo kot tak kozmetično popravljen, bi jaz rad videl odgovorno osebo. Pa danes naj vsaj državni sekretar pove, katera bo ta odgovorna oseba za rezultat, ki bo viden čez eno leto. Smrtnost na cesti se nam zvišuje. In dejstvo je, da je vedno več udeležencev v prometu, ki imajo vedno slabše pogoje za promet. In tudi te avtoceste, ki smo jih naredili, so takšne kot so. Primer trojanskega predora, kjer lahko vidite, da v bistvu je omejitev na novem avtocestnem odseku sramotna, 60 kilometrov, 40 kilometrov, na novem avtocestnem odseku, pa nihče ne odgovarja za to. Tudi to botruje k nervozi in tudi to botruje k novemu krvnem davku, ki ga moramo plačevati vsi. Ne nenazadnje, spoštovani predstavniki ministrstva in za notranje zadeve in za promet. Odgovorite mi prosim, kdaj se boste lotili sistematično urejati pogoje za varen in urejen cestni promet. Kdaj boste sprostili v bistvu in dali obvezo težjemu tranzitnemu tovoru, da gre na železnice in s tem povečali tudi ekološko varnost v Sloveniji, ki je eno samo vodozbirno območje, če pogledamo malo bolj podrobno na geografsko sliko? Te odgovore bi želeli slišati, pa vedno znova dobivamo v poslansko klop, letos v tem mandatu že dvakrat, brezpredmetne popravke zaradi pritiskov določene sredine, ki je vedno tam pri ministru in ga mori s tem, da so kazni previsoke, da so tudi neurejene razmere za kamioniste v državi. Jaz se strinjam, da je to res. Samo na račun povečevanja nevarnosti za vse ostale državljane in udeležence v prometu, takega zakona ne moremo sprejeti. Oprostite, to je demagogija, kar mi delamo. In jaz bi rad videl odgovorno osebo, če mi lahko poveste ime in priimek danes, ki bo odgovarjala za jutrišnji večji krvni davek. Povejte, kdo bo to? Ali bo to gospod minister, ali bo to gospod državni sekretar, kdo bo to? Kdo bo odgovoren za jutri en razred in pol mrtvih otrok na slovenskih cestah? Danes jih imamo za en razred. In s takimi zadevami boste samo še povečali smrtnost. Zakon je primeren le za to, da se ga temeljito prečisti, umakne s procedure. In dajte enkrat že razmisliti, kaj delate. Lepo vas prosim!
Spoštovani poslanci! Mi ne razpravljamo o zakonu o cestogradnji. Tudi to ni splošna razprava o zakonu, ta je že bila. Razpravljamo o 6. členu in o amandmaju, ki se glasi: Doda se novi peti odstavek, ki se glasi: "Prav tako se znesek 30 tisoč tolarjev nadomesti z zneskom 250 evrov v 16. in 17. odstavku 102. člena." Saj ne želimo omejevati razprave, je zelo široka, ampak malo občutka za temo razprave pa vendarle imejte, prosim. Gospod Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Tudi sam se čakal pravzaprav na možnost, da bom razpravljal o posameznih amandmajih, ampak razprava je šla dejansko veliko dlje, kot je to običajno. Želim pa samo še enkrat zelo jasno prebrati predstavniku Vlade, ki je povedal, da je minister Mate imel prav, ko je govoril o tem, da redarji lahko opravljajo nadzor nad prometom. Žal v zakonu piše povsem drugače. V zakonu zelo jasno piše: Zaradi zagotavljanja varnega in neoviranega cestnega prometa občinski redarji urejajo in nadzirajo promet na cestah subjektov samoupravnih lokalnih skupnosti in državnih cestah v naselju. Opravljajo nadzor prometa s samodejnimi merilnimi napravami za nadzor prometa, v katerih se prekrški slikovno dokumentirajo. Zelo jasno piše, da "redarji urejajo in nadzirajo". Predstavnika Vlade sem razumel, da naj bi redarji nadzirali in potem sporočili policiji: "Ja, ta je pa trikrat prekoračil neko hitrost in mu dajte odvzeti vozilo." Če nič drugega, manjka k temu zakonu potem zelo jasno tolmačenje: Kaj pomeni urejati in nadzirati? Da ne bo teh dilem. Dokler pa te dileme so, mislim, da je prav da na njih opozarjamo, ker ko se pogovarjamo o varnosti v cestnem prometu, dilem ne sme biti glede pristojnosti. Dejstvo pa je, da v zakonu, ponavljam še enkrat, zelo jasno piše, da je urejanje in nadziranje prometa na lokalnih in državnih cestah v naselju pristojnost redarjev, pristojnost občin. In to je besedilo zakona. Kakršnokoli drugačno tolmačenje se mi zdi, da je resnično odklon od pravne države. Hvala.
Hvala. Čeprav ne zaslužite besede hvala, ker niste nič povedali o amandmaju, ki pretvarja 30 tisoč tolarjev oziroma nadomešča z 250 evri. Gospod Mikolič, izvolite.
Hvala za besedo. Moram povedati, da jaz upam, da se zdaj ni kriterij glede razprave spremenil, ker drugače se niti ne bi javil k besedi. Glede na to, da je predhodniku predsedujoči dovolil, da je imel tudi en del splošne razprave. Pa spoštovani predsedujoči, saj bom čisto kratek. Sem mnenja, glede na to, da so nekateri predhodniki poslanci, predvsem tisti, ki so tudi župani, izpostavili resno problematiko, ki se ne tiče samo tega zakona, ampak prav gotovo tudi drugih, sem mnenja, da določenim zadevam bi bilo potrebno prisluhniti. Rad bi povedal to, da, vsaj jaz sem takšnega mnenja, da je dobro, da je bila splošna razprava glede tega zakona, na kateri smo tako poslanci koalicije kot opozicije razpravljali tudi v določenih segmentih tega zakona dokaj kritično, opozorili na določene zadeve, ki bi jih bilo smiselno še nekako popraviti ali korigirati do druge obravnave oziroma do razprave danes v Državnem zboru. Nekako ugotavljam, da je zakon v skoraj enaki vsebini, kot je bil takrat. Tako da imam tudi sam določene pomisleke glede višine kazni, glede sorazmernosti med kaznimi. To pa predvsem napeljuje ta 6. člen oziroma amandma k temu 6. členu. Zakaj sem omenjal prejšnje razpravljavce? Ker moram povedati, da prav gotovo ti, ki razpravljajo o teh problemih zadevo dokaj dobro poznajo. Tisti, ki smo župani v lokalnih skupnostih, poznamo, s kakšnim težavami se ukvarjamo, ravno zaradi tega, ker so nekateri zakoni bili sprejeti dobronamerno, z mogoče v tistem trenutku rešitvami, ki so nekako kazale, da bodo dobre, ampak v praksi se velikokrat zgodi, da je to potem popolnoma drugače. Pa bom zaključil s tem, da moram povedati, da nisem najbolj zadovoljen s predlaganimi rešitvami tega zakona.
Hvala. Ker sem opazil še roke, odpiram ponovno možnost prijave. Gospod Gulič, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Jaz bom podprl ta amandma k 6. členu, ker se mi zdi, da je pa res pravo sprenevedanje to, da so tisti začetniki, ki opravljajo javni prevoz mileje kaznovani kot sicerjšnji vozniki. No, to je pa v bistvu v nasprotju z osnovnim namenom tega zakona oziroma vsakega zakona, ki ima v sebi tudi kazni. Kazni so za to, da omejujejo različne izpade posameznikov, ki so udeleženi v kakršnemkoli procesu. Tukaj imamo zakon o prometu in če je dvig kazni bil argument za to, da se bo varnost prometa zvečala v Sloveniji recimo da tudi delno lahko na to pristanemo, seveda ne moremo pa pristati na to, da so kazni potem nek kvazi socialni ali ne vem kakšen korektiv. Zaradi tega bomo ta amandma podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. V zasledovanju amandmaja, kot ga predlaga Poslanska skupina Zares, bi rad še enkrat poudaril, nič kolikokrat je bilo povedano, da moramo slediti, nekemu sorazmerju med prekrškom, ki je bil storjen, in med človekom, ki je storil prekršek. Bili so omenjeni razni divjaki na cestah, profesionalni vozniki, navadni vozniki, in med morebitnimi posledicami, čeprav to je zelo težko. Morebitne posledice ali najhujše posledice se lahko zgodijo vsakemu od nas danes, ko bo šel v menzo, pa bog ne daj, da bi se to zgodilo. Ampak, mi profesionalnim voznikom oziroma vi v tej vladi, še enkrat poudarjam, namenjate kazen 120 evrov, če naredijo napake v 15 odstavkih 102. člena. Vzemite v roke, če govorimo o sorazmerju kazni, 103. člen. In če preberete tretji odstavek, ki govori o tem, kaj je med vožnjo s kolesom prepovedano. Kazen namreč je enaka, za 4 evre je razlike. Nekdo, ki vozi kolo, bo plačal enako kot šofer avtobusa v primeru, če izpusti iz rok krmilo kolesa, če dvigne noge s pedal, če vozi, vleče ali potiska druga vozila, če prevaža predmete, ki ovirajo kolesarja med vožnjo. To so neumnosti. Ne mi reči, da ima kolesar, moja stara mama gre vsako soboto na tržnico s kolesom, pa se čez lužo pelje z dvignjenimi nogami, odstopi s pedal, da ne bi bila pošpricana, enako odgovornost, kot pa jo ima voznik avtobusa, ki prevaža otroke. Bodimo resni, lepo vas prosim! Kar pa se tiče same varnosti v cestnem prometu, pri varnosti o cestnem prometu nisem nikjer zasledil prepovedi prehitevanja dveh tovornih vozil na avtocesti. Pa bom karikiral avtocesto med Mariborom in Ljubljano. Nek tovornjak začne prehitevati v Slovenski Bistrici in ne prehiti do Slovenskih Konjic. Da ne govorim o tem, kako naglo spelje, da bi prehitel drug tovornjak. O tem v tem zakonu ni besede. Poglejmo še enkrat, kateri so največji povzročitelji prometnih nesreč s smrtnim izidom v naši državi. Na prvem mestu se je pojavila hitrost. Hitrost smo omejili, je omejena vedno. Ali ni bolj smiselno, da če že dvigujemo kazni in če že razmišljamo o tem, da višina kazni vpliva na to, kako bo nekdo vozil v svojem avtomobilu, jaz sam v to ne verjamem. Jaz v to ne verjamem, da bi bila kazen bistveno bistveno, drugačna. Mogoče ne finančna, mogoče kakšna druga. Slišali smo primer, pa je bil zelo banalen, naj gre človek, ki to naredi, na patalogijo delat javna dela. Naj vidi, kaj bi lahko povzročil. Se vam ne zdi to, bom rekel, če že želite z višino in z drastično kaznijo spremeniti razmišljanje posameznega človeka, en tak ukrep, ki bi k temu pripomogel, ko bi on to videl. Če gremo naprej, pa se bom skušal držati 6. člena zakona. Enako velja za profesionalne voznike. Profesionalne voznike smatram kot ljudi, ki opravljajo svoje delo. Pri svojem delu marsikdaj ljudje tudi grešimo, čeprav ne smemo. Določili smo jim stopnjo alkohola 0,0, določili smo jim kazni, tako za delodajalce, kot za tistega, ki izvaja promet, čeprav smo njemu v tem trenutku samo kazen prepisali, ne dvignili, kljub temu, da dvig kazni po vašem prepričanju ne bi vplival na zmanjšanje prometnih nesreč. Po drugi strani mu pa vzamemo vsa vozniška dovoljenja, če v privatnem življenju ali pa v času trajanja njegovega dopusta, do katerega ima pravico, vzamemo vsa vozniška dovoljenja, če krši zakon, ko ni na službeni dolžnosti. Karikiral bom, poenostavil. Profesionalni voznik, ki pride z vožnje domov, dobi ponavadi plačano svoje delo, se pelje z mopedom, kamorkoli pač se pelje, naredi prometni prekršek, za katerega je zagrožena kazen odvzem vozniškega dovoljenja, se mu odvzame dovoljenjeza vse kategorije. A to je pa pravično od teh ljudi? O tem pa niste razmišljali. Ta zakon ste enostavno spesnili, podlegli pritiskom, ko gre za opravljanje profesionalne funkcije in ga vrgli k nam v obravnavo, danes pa bomo na podlagi žrtev, žalostnih žrtev prometnih nesreč vsi tukaj ta zakon skušali zagovarjati.
Hvala. Gospa Pečanova.
Mimogrede samo to, da od devetih naprej se je dogajalo to, zaradi česar ste okarali mojega kolega Janka Vebra. Mislim, da ni bilo korektno, gospod predsednik. Bi pa povedala v zvezi z amandmajem k 6. členu še nekaj. Če bi bili sprejeti amandmaji, ki so približno isto logiko sledili kot ta amandma že tudi v obravnavi na delovnem telesu, potem ne bi bilo toliko razprave, ki se je širila potem v nemogoče vode. Zakaj to govorim? Ker je recimo kolega Aurelio Juri dal amandma k 32. členu, ki ni bil sprejet, pa je enako tematiko obdeloval. Isto je bilo s 30. členu. Pri 31. členu ni bil nihče od predlagateljev sedanjih amandmajev toliko dosleden, da bi nihče od predlagateljev sedanjih amandmajev toliko dosleden, da bi ravno tako šel in popravljal v bistvu to neizenačenost zlasti avtoprevozniških podjetij, zlasti podjetij, delodajalcev torej, ki imajo skozi cel zakon neprestano popuste. Tukaj je padla, bom rekla, padla diskusija na voznika, ki je o vseh zadevi pravzaprav najmanj kriv, zaradi tega, ker vozniki kršijo, govorim o poklicnih voznikih, največkrat kršijo predpise - ne govorim o alkoholiziranosti, sploh ne omenjam tega - govorim o tempu vožnje, o hitrostih, o kršitvah, ki se nanašajo tudi na prevažane subjekte, bom rekla. Torej delodajalci imajo pa izrazit popust. In tukaj mislim, da ima ta zakon največjo hibo, in da je [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Želi še kdo? [[Ne.]] Potem prehajamo na 34. člen in razpravo, v razpravo dajem amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na 99. člen in v razpravo dajem amandma Poslanske skupine Zares k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Posedel. Še kdo drug? Več rok je, zato odpiram prijavo. Gospod Posedel, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Torej, v Poslanski skupini Zares smo vložili amandma k 99. členu, ker se nam dozdeva, da je v zakonu velika nevarnost, da bo pri realizaciji tega člena prihajalo do nekaterih nerazumnih dejanj kot na primer izhaja lahko iz tega člena, da v primeru, da nekdo, se pravi 250 evrov in kazenske točke je predpisana že kazen za primer prekoračitve hitrosti v naselju nad 10 do vključno 20 kilometrov na uro, kar bi pomenilo praktično, da če bi trikratni prekršek vožnje čez naselje s hitrostjo 61 kilometrov imel za posledico zaseg avtomobila. To se nam zdi, da je ta kazen v nesorazmerju z nekaterimi drugimi predlaganimi višinami kazni in zato predlagamo, da se ta člen spremeni v predlagani obliki.
Hvala. Gospod Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bi kolege iz Poslanske skupine Zares vprašal, ker ko berem njihov amandma k 99. členu vidim, da se amandma sklicuje v četrti vrstici tudi na deseti odstavek 40. člena. In jaz enostavno desetega odstavka 40. člena, torej tega besedila ne vidim v 99. členu. Sicer pa, če sem pri besedi, gospod predsednik, mi smo mnenja, da so v dopolnjenem predlogu zakona zajete vse najhujše kršitve, bi pa želel povedati še to, da se ne moremo strinjati s črtanjem dela besedila tretjega odstavka, saj bi to posledično lahko pomenilo, da bi se za hujše kršitve iz prvega odstavka štelo izključno kršitve, za katere je predpisan ukrep prepovedi vožnje. Hvala lepa.
Hvala. Opažam samo gospod Posedel želi. Izvolite.
No, mogoče samo kratek odgovor. Ostalih členov je dovolj, tudi če tistega 40. ne najdete, je dovolj argumentov, da bi to popravili. Predvsem pa upam, da bo gospod predsednik dovolil, da je možnost z amandmaji popravljati ta nesorazmerja, ki so v zakonu navedena težko in ta primer, ki sem ga navedel, da lahko pride do trikratne prekoračitve 61 kilometrov na uro skozi naselje ob omejitvi 50, celo do odvzema motornega vozila, ena izmed nelogičnosti oziroma verjetno slabo premišljenih kazni in da je čas, ko je bil namenjen za razpravo, tako v splošni razpravi in pa predvsem na Odboru za promet, ponavljam, bila želja, ki je bila izražena in pa na žalost preglasovana na odboru, da bi z javno predstavitvijo mnenj lahko zelo natančno opredelili vse tiste primere, ki se nam bodo v praksi pokazali kot neživljenjski in ki bodo v, sicer zelo dobrem namenu tega zakona, da se poboljša varnost v cestnem prometu, prinesli pa v dejanski izvedbi in sprovajanju tega zakona do bistveno novih in pa verjetno tudi socialno vprašljivih primerov in pa problemov, ki se bodo pojavljali pri samem izvajanju. Tako da jaz predlagam, da vsaj to poskušamo urediti. Za vse ostalo je pa žal prepozno.
Hvala. Še kdo? Ne. Potem prehajamo na 106. člen. V razpravo dajem amandma poslanske skupine SD ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.20. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O TRGOVINI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Sprašujem prisotne, ali počakamo, da se nam pridruži? Ne. Potem nadaljujemo in sicer najprej s predstavnikom Odbora za gospodarstvo, ki je kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona. Besedo dajem podpredsedniku. Ga tudi ni. Oziroma izvolite. Besedo dajem gospodu Kontiču v imenu poslanskih skupin. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Ob pomanjkanju tistih, ki bi morali predstaviti vsebino tega zakona, je morda že prav, da povem, zakaj pri tem zakonu gre. Predvsem v tistem delu, v katerem ocenjujemo v Poslanski skupini Socialnih demokratov, da je ta zakon vredno podpreti. Če se spomnimo dveh mesecev nazaj, smo obravnavali predlog zakona o trgovini in takrat se je zgodba skorajda ustavila ob obravnavi zakona v tistem delu, ki je urejal minimalne oziroma ki je določal višino izobrazbe, ki je potrebna za opravljanje teh storitev. Ker je takrat bilo iz tega zakona to nekako izvzeto, smo zahtevali zavezo ministra za gospodarstvo, da bo v prihodnjih mesecih pripravil predlog, ki bo to pomanjkljivost iz zakona odpravil. Kot lahko ugotovimo je v tem zakonu zdaj to urejeno in to poslanke in poslance Socialnih demokratov tudi vodi pri odločitvi, da ta zakon, ta predlog zakona o trgovini tudi podpremo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Martin Mikolič bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni. Spoštovane poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije nismo nasprotovali oziroma smo se strinjali z vsebino novega zakona o trgovinah že tudi na zadnji obravnavi. Moram povedati, da podpiramo predlog ministrstva za gospodarstvo v tem zakonu, da se odpravijo administrativne ovire, ki so bile nekako možne glede na obstoječi zakon. Podpiramo tudi možnost dodatnih dejavnosti v trgovinah, vsekakor pa smatramo, da je tudi ta rešitev, ki je bila nekako v zadovoljstvo tako koalicijskih kot opozicijskih poslancev rešena sedaj, glede deregulacije poklicev, da je tudi primerna. Moram pa povedati, da v Poslanski skupini Nove Slovenije zakona o trgovini ne bomo podprli, zaradi tega, ne ta zakon tudi v prihodnje nobene novele, če ne bo v zakon vnesena vsebina, ki je bila izražena s strani državljank in državljanov, izražena na referendumu, ki se je glasil oziroma bil izglasovan, da so trgovine ob nedeljah zaprte. Naj omenim, da smo v Novi Sloveniji predvsem razočarani zaradi tega, ker so nas dobesedno trije, štirje veletrgovci, ki dobesedno vladajo, celoten slovenski trg preveslali in na osnovi tega lahko ugotavljamo zaradi vseh dogodkov v zadnjem času, ko govorimo o enormnem povišanju cen hrane, o kartelnih dogovarjanjih, da bi bilo smiselno, da smo tem veletrgovcem že takrat malo postrigli peruti, da si ne bi domišljali, da so vsemogoči in ta priložnost je zamujena. Naj zaključim s tem, tako kot sem že povedal, da mi v poslanski skupini ravno zaradi nespoštovanja referendumske volje zakona o trgovini ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Kristijan Janc bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Namen zakona je predvsem predlagati v izvršite pogojev poslovanja vseh gospodarskih subjektov, ki ponujajo potrošnikom blago, v odpravi obveznosti vodenja evidenc in povečanja konkurenčnosti trgovcev, zadovoljevanje potreb potrošnika v smeri dodatne ponudbe. Bistvena sprememba novega zakona v primerjavi z dosedanjim in veljavnim je ureditev minimalnih izobrazbenih pogojev za opravljanje trgovinske dejavnosti. V predlaganem zakonu je dana zgolj podlaga, sama konkretnejša izvedba pa je prepuščena podzakonskim aktom oziroma samemu pravilniku. Cilj zakona, ki je pred nami mora biti in predvsem urediti ustrezno zaščito potrošnikov, zaposlenih in okolja, hkrati pa mora slediti tudi razvoju trgovinske dejavnosti. Največ polemik spodbuja ravno najbolj bistvena sprememba v tem zakonu v primerjavi z zadnjim zakonom, to je sprememba minimalnih pogojev za opravljanje trgovinske dejavnosti, o katerem je tudi tekla beseda v prejšnjem predlaganem zakonu in poleg tehničnih pogojev tudi minimalna stopnja izobrazbe za tipična delovna mesta oziroma dela v trgovini. Z vidika zagotavljanja kakovosti ponudbe in konkretnega opravljanja poklica v odnosu do potrošnika in z vidika zagotavljanja večje ponudbe in s tem zagotavljanje večje konkurenčnosti s ciljem zagotoviti večjo izbiro kvalitetnih izdelkov ob seveda tudi sprejemljivi in razumni ceni. Zakon zato prinaša nekatere olajšave, ki bodo omogočale izenačitev pogojev, vprašanje pa je ali bo to pomenilo tudi odpiranje novih trgovin in ali bo pomenilo boljšo ponudbo, predvsem pa večje dobičke v trgovini. Mi verjamemo, da je ta zakon neka kompromisna rešitev in po našem prepričanju pozitivna podlaga, da ga končno tudi nekako uskladimo v Državnem zboru in ga dobi tudi trgovska dejavnost, predvsem pa uporabniki, potrošniki kot neko dodano vrednost. Odgovornost za posledice zakona smo prepustili pristojnemu ministru in je od njega tudi odvisno ali bo z uveljavitvijo novega zakona res omogočena večja konkurenčnost trgovine, kar bi si seveda mi želeli. Verjamemo, da so z velikimi centri današnjega časa mnoge manjše trgovine v Sloveniji izgubile obstoj, s tem tudi priložnost starejšim občanom, predvsem pa podeželju, kjer so se te trgovine zaprle s koncentracijo velikih trgovskih mrež in hiš v Sloveniji. Pričakujemo, da bodo v podzakonskih aktih določeni minimalni tehnični in drugi pogoji, ki bodo zagotavljali v prvi vrsti varnost potrošnika in okolja, kakovost ponudbe, hkrati pa omogočili konkurenčnost in s tem tudi, upamo, nižje cene izdelkov v naših trgovinah. Slovenska ljudska stranka bo zakon podprla. Hvala.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Naj povem, da je bila naša poslanska skupina ves čas aktivna pri sprejemanju in pogostem spreminjanju tega zakona in je pri tem zagovarjala velik del tistih principov, ki jih je tudi Vlada oziroma pristojno ministrstvo, tako kar zadeva prepoved omejitve nedeljskega dela in dela ob praznikih, kar zadeva večjo svobodno iniciativo, dodatno ponudbo v trgovinah, tudi deregulacijo, vendar v omejenem smislu. Ta zakon se je, če smemo nekoliko ironizirati, tolikokrat spreminjal v zadnjih letih in zadnjem obdobju, da ima kar nekaj smisla, če omenimo še Oscarja Wildea in modo, za katero je Wilde rekel, da je nekaj tako slabega, da je treba to vsakega pol leta menjati. Tudi mi smo se tako obnašali v zvezi s tem zakonom, da mu ves čas nismo dali miru. Po zadnji zavrnitvi tega zakona je minister, pristojen za to področje, pripravil nov predlog, ki je pravzaprav skorajda identičen prejšnjim predlogom, upošteval pa je proteste številnih poslank in poslancev ter posamičnih poslanskih skupin v zvezi z deregulacijo poklicev. Torej, edina bistvena sprememba, ki jo je vredno omeniti, je ta, da se, razen tehničnih pogojev, v zakonu določajo tudi drugi pogoji. In pri tem imamo v mislih predvsem izobrazbene standarde oziroma najnižjo potrebno stopnjo izobrazbe za opravljanje ne poklica trgovca, kot podjetnika, ampak poklica prodajalke oziroma prodajalca. Ministrstvo je ves čas sicer zagovarjalo tezo o popolni deregulaciji, češ da je to edino evropsko. Govorilo je o tem, kako je siceršnje reguliranje zgolj administrativna ovira, kako da ni nobenega problema, da ne bi delodajalci usposabljali svojih zaposlenih, in kako da to ne bo nič vplivalo na višino plače, če bo dovoljena ta popolna sproščenost, kar deregulacijo poklicev zadeva. Številni smo bili zoper to. Tudi v Poslanski skupini DeSUS, ne samo pri tem zakonu, tudi pri prejšnjih zakonih, Zakon o gostinstvu, recimo, je eden izmed takih, smo nasprotovali temu, da lahko kdorkoli opravlja poklic in da za to ni treba pridobiti nobene formalne izobrazbe. Sedaj se to spreminja, spreminja pa se seveda na ta način, da je ključen pri tem vendarle predlog ministra, ki bo izoblikoval pravilnik, znotraj katerega se bo določilo kakšna je tista minimalna potrebna izobrazba za opravljanje tega poklica. Tu gre za stvar zaupanja, pričakujemo pa, da bo tako, kot je minister napovedoval, pri tem sodeloval z vsemi socialnimi partnerji, trgovinsko zbornico in s sindikatom trgovskih delavcev, za katere je to ključnega pomena. Domnevamo, da bodo našli skupni jezik, čeprav se pojavlja nek dvom v zvezi s predlogom, ki je bil na matičnem delovnem telesu že predstavljen, namreč, da bi razen formalne izobrazbe omogočali tudi znanje skozi delovne izkušnje, kar je predlagala trgovinska zbornica in čemur sindikati takrat niso nasprotovali. Sprejeli smo celo sklep o tem, da naj se do te seje Državnega zbora skušajo uskladiti. Žal. Te uskladitve ni bilo, torej amandmaja, ki bi to podrobneje odločalo nimamo na mizi in je to prepuščeno pogajanjem pri pripravi pravilnika. V Poslanski skupini DeSUS bomo ta predlog zakona, kakršnega je ministrstvo predlagalo podprli, zato, ker ocenjujemo, da tiste pozitivne plati zakona, kakršen je bil prej zavrnjen ohranja. Dodatno pa upošteva zahteve sindikatov in posamičnih poslanskih skupin o tem, da je treba uvesti tudi minimalne standarde v zvezi z izobrazbo in opravljanjem poklica prodajalke oziroma prodajalca.
Hvala. Gospod Srečko Prijatelj, bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Zakon o trgovini je bil, kot tak tudi predmet obravnave na Državnem zboru, in smo ga že sprejemali v prejšnjem letu in dejstvo je, da je bil popravek na nek način nujen. Popolna deregulacija poklica bi pomenila tudi diskriminacijo poklica trgovec in zaradi tega pozdravljamo namero Vlade, da bistveno spreminja novelo tega zakona v primerjavi z do sedaj veljavnim, in predpisuje minimalni izobrazbeni pogoj za opravljanje dejavnosti v trgovini. V predlogu zakona je bila dana zgolj podlaga in pravilnik naj bi urejal dejansko bolj podrobne zahteve. Sporno je to, da smo v bistvu dali vsa pooblastila ministru, da sam sestavi ta pravilnik. Po mnenju Slovenske nacionalne stranke je to lahko: vsaka vlada - nove zahteve in vsaka vlada - nove pogoje. Kdo pa je minister, da lahko predpisuje pogoje za opravljanje dela v nekem poklicu? Minister je zgolj oseba, ki je zadolžena za to, da zagotavlja zakonitost vseh poslov znotraj ministrstva in zagotavlja interes državljanov in na nek način tudi blaginjo. Ni pa oseba, ki bi lahko imela taka pooblastila. Zato je s tega stališča mogoče sporno, da smo ministru pa vendar dali taka pooblastila. Danes bodo veljavna ena pravila, drugič druga. Zdaj imamo minimalno predpisano stopnjo izobrazbe in prav je tako, kajti vemo, da je bilo v prejšnjem zakonu to narejeno po domače, čez prst, v smislu tega, saj za trgovca je pa vsak dober in ker trgovcev nimamo, bomo dovolili, da to dela vsak. Ni res. Seveda, res je, da trgovcev nimamo, ampak za to niso krivi posamezniki, ki se za to ne odločajo, ampak so krivi delodajalci, ker dajejo tako nizke osebne dohodke tem ljudem, ki vemo, da so izpostavljeni z osebno odgovornostjo. In danes biti trgovec, pomeni tudi to, da moraš določene artikle poznati, ker si tudi v smislu svetovanja pred strankami, svetuješ, podajaš določena mnenja in na nek način tudi preprečuješ - stranke se lahko tudi v postopku, ko mislijo, da so zavedene, pritožijo nad tem, kar jim je bilo povedano, ko so nekaj kupovale. Torej, v Slovenski nacionalni stranki menimo, da je privilegij trgovskih tajkunov, če jih lahko tako imenujem, prevelik in da se tu kujejo veliki dobički tudi na račun delavcev. Niso sporni, veste, delovni časi oziroma odprtje, zaprtje trgovin, do kdaj bodo delavci morali biti, ali bodo ob nedeljah, ali bodo ob sobotah, to sploh ni sporno, če je primerna nagrada, če je primerna plača, če je plačana tudi odsotnost od družine, če je plačan tudi nedeljski dodatek, če je plačan tudi nočni dodatek in nadurno delo, tako kot je treba. Vendar pa vemo, da je na tem področju tudi naša delovna inšpekcija zatajila in da se trgovke in trgovce mnogokrat na zelo podel in nizkoten način izkorišča. Bojim se, da bo ob tem aktu, ki ga bo imelo ministrstvo pravico pripraviti, tega izkoriščanja še več. Ker trgovska zbornica je kar močan lobi, kot videno ob prejšnjem zakonu, tudi prevozniki; tudi oni verjetno pritiskajo na ministra z vso energijo in silo, da bo verjetno ta ali pa kak drug minister kmalu predmet različnih interesov. Skratka, sam ocenjujem, da je ta zakon primeren tudi za socialne partnerje, kar je bilo pokazano tudi v diskusiji na matičnem delovnem telesu, in je v razpravi dosegel širok konsenz. Seveda je pomanjkljiv, na marsikaj bodo opozorili tudi amandmaji, vendar bomo v Slovenski nacionalni stranki ta zakon podprli in upamo, da bodo tudi nekateri predlogi amandmajev s strani opozicije podprti. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Jaz moram reči, da sem resnično vesela, da je uspel priti na sejo tudi minister za gospodarstvo. Zakaj? Zato ker je predsednik te Vlade, predsednik Janez Janša za visoko inflacijo in slab socialni položaj, ki je posledica dviga cen podražitve življenja, našel krivca. In ta krivec je, ali pa so trgovci. Domači trgovci, torej lastniki kapitala. Jaz imam, tudi če mi ne verjamete, besede črno na belem, besede predsednika Vlade, Janeza Janše, izrečene 4. septembra leta 2007. Krivdo za inflacijo predsednik, med drugim pripisuje podražitvam trgovcev. Danes pa vnovič sprejemamo zakon, katerega je pripravil njegov minister, minister za gospodarstvo in katerega poglavitni cilj je, pa bom prebrala, kar je zapisano v obrazložitvi zakona: Povečati konkurenčnost trgovca v smislu zadovoljevanja potreb in želja potrošnikov. Tudi v smeri dodatne ponudbe, kot je priprava hrane, peka kruha in peciva in tako dalje. Poglejte, ista Vlada išče odgovornost za 6,4% letno inflacijo, za dvig cen v trgovcih. Ta ista Vlada, ki pride pred parlament z zakonom, ki ščiti lastnike kapitala, trgovce. Torej tiste, ki so krivi za inflacijo v naši državi. Jaz se sprašujem, kje je in kakšen je namen Vlade Janeza Janše, spoštovane kolegice in kolegi. Nekaj se, roko na srce, ne poklapa v celotni zgodbi. Rekla sem, da je tudi ta zakon pisan na kožo lastnikom kapitala, trgovcem. Petnajst členov ima zakon. Ampak med temi petnajstimi členi ne najdem niti enega člena, ali pa če hočete, niti enega konkretnega stavka, ki bi v okviru zakona o trgovini zaščitil delavce. Tega člena, tega stavka v tem zakonu ni. Bistvena sprememba naj bi bila v minimalnih izobrazbenih pogojih za opravljanje trgovinske dejavnosti. Ampak v predlogu zakona je dana zgolj podlaga, ki narekuje nek podzakonski akt, ki ga določi resorni minister. Torej ta minister, ki je pripravil zakon, ki je pisan izključno za lastnike kapitala, trgovce. Zakaj se minimalni izobrazbeni pogoji - to so tisti pogoji, ki so bili sporni že pri prejšnjem zakonu, prejšnjem vladnem zakonu, ki je padel zaradi izglasovanega veta - zakaj se ti minimalni izobrazbeni pogoji preprosto ne vpišejo v zakon? Zakaj moramo čakati na nek podzakonski akt človeka, ministra, ki ima zelo jasno smer v okviru zakonske ureditve te vsebine ali pa tega področja. Ali bo v podzakonskem aktu minimalni izobrazbeni pogoj za tipična trgovska dela, srednješolska oziroma osnovnošolska, se opravičujem, osnovnošolska izobrazba. Ne vem. Ali bom dobila danes odgovor na to, glede na to, da je rok 15 dni po sprejetju tega zakona, ko zakon pride uveljavljen. Takrat mora biti pripravljen že podzakonski akt. 8. člen tega zakona govori tudi o obratovalnem času inšpekcij. Trgovec določi obratovalni čas prodajalne v skladu s svojo poslovno odločitvijo in ob upoštevanju potreb potrošnikov. Pa vas zopet sprašujem, kje je tukaj interes ali pa zaščita delavca. Po eni strani poslušamo, da se moramo umakniti od potrošniško usmerjene družbe, ker je potrošništvo zlo. To nam govori predsednik te Vlade, njegov človek, njegov minister pride z zakonom, ki govori jasno o tem, da se bodo upoštevali interesi in želja trgovcev, tudi pri postavitvi obratovalnega časa, ne delavcev. Tistih delavcev, ki delajo za 400 ali še manj evrov neto mesečne plače. Spoštovane kolegice in kolegi! Takega zakona, ki je tako nejasen, tako nezaščitniški, in ki pušča zelo odprta vrata tistim podzakonskim aktom, v Poslanski skupini nepovezanih poslancev Lipa ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Stane Pajk bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! O tem zakonu smo že dosti govorili. V predhodni verziji tega zakona je bilo v bistvu vse enako predlagano kot v tej, vendar je bil izglasovan veto v Državnem svetu, tako da imamo sedaj novo verzijo, ki daje neko spremembo. Ta sprememba pa je, da minister predpiše poklice, ki so tipični v trgovini. Seveda ti poklici bodo usklajeni s trgovsko zbornico in sindikati, ker le na tak način mislim, da je prav, da se to uskladi in tako je tudi obljubljeno, da se bodo ti poklici uskladili in se potem predpisali. Slišali smo že dosti zavajanja in poudaril bi nekaj, da je zakon dober, in da res ni zapisano, zaščita delavca v tem zakonu. Ampak to ni ta področni zakon, ki obravnava zaščito delavca, ampak to ureja delovno pravna zakonodaja. Tako da, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo omenjeni zakon podprla, v bistvu pa se ne spreminja od prehodne verzije, razen v tem kot sem že povedal. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Gospod Slavinec, vas ni bilo v dvorani, zato tudi [[...]]Sprašujem prisotne, ali lahko dovolimo tudi gospodu Slavincu. Je kdo proti? Ni. Gospod Slavinec, izvolite imate 5 minut.
Hvala lepa kolegicam in kolegom za to dovoljenje, čeprav me je gospod predsednik spregledal. Res nisem sedel na svojem sedežu, bil pa sem v dvorani, kar sem tudi argumentiral s tem, da sem točno vedel, kakšen je bil potek predstavitve poslanskih skupin. No, kakorkoli že, v Poslanskem klubu LDS seveda pozdravljamo, da v novem predlogu zakona o trgovini več ni deregulacije poklicev trgovca, zaradi katerega je tudi prvi zakon v bistvu padel, eden izmed tistih najpomembnejših razlogov. Ob tem, ko v novem predlogu zakona več ni popolne deregulacije poklicev, ampak se zagotavlja minimalna raven izobrazbe, se po eni strani zagotavlja višji nivo, ustrezen nivo v trgovinah, po drugi strani pa seveda tudi odpravljamo negativno konkurenčnost, torej negativno selekcijo, ki bi s popolno deregulacijo prav gotovo se zgodila. Torej, v kolikor ne bi bilo nobenega pogoja glede ravni izobrazbe bi delodajalci lahko zaposlovali še trgovce s še nižjo ravnjo izobrazbe in to bi še znižalo njihove prejemke, kar bi seveda bistveno poslabšalo njihovo položaj. Naslednja stvar je izenačitev pogojev poslovanja, kar seveda tudi v Poslanskem klubu LDS podpiramo. To so izenačitev pogojev poslovanja vseh gospodarskih subjektov, ki ponujajo potrošniško blago, potem odprava obveznosti vodenja evidenc v trgovini in pa tudi podpiramo to, da se v trgovinah poveča konkurenčnost v smislu zadovoljevanja potreb in želja potrošnikov, tudi v smeri dodatne ponudbe in ne nazadnje priprave hrane, peke kruha, peciva, ponudbe kave, sokov in podobno, kar se seveda lahko v trgovini zaužije. In tukaj je sedaj zagotovljeno načelo enakosti, kar v prejšnjem predlogu tudi ni bilo, ker bi moral vsak gospodarski subjekt, ki ponuja blago potrošnikom, poslovati po različnih pogojih, različni davčni stopnji in v tem predlogu zakona je sedaj to odpravljeno. Zaradi vsega tega, predvsem pa zaradi tega, da je odpravljena deregulacija poklicev in da je sedaj predlagana tista racionalna rešitev, ko se zahteva minimalna raven, se pa ne predpisuje konkreten poklic, kajti vidimo, da dostikrat tudi to, kot je veljalo do sedaj ni bilo življenjsko v Poslanskem klubu LDS, zakon o trgovini podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Ker ob začetku točke ni bilo gospoda ministra, pa so bila tudi nekatera vprašanja njemu zastavljena, prav tako sprašujem prisotne: Ali mu lahko dovolimo 5 minut obrazložitve, kot v imenu predlagateljev? Ker nihče ne nasprotuje, izvolite gospod minister. Velikodušno vam Državni zbor daje [[...]] [[Smeh.]] [[...]]
Jaz sem vesel, da je danes Državni zbor zelo učinkovit in da je predhodno točko zaključil skoraj dve uri pred tem, kot je sprva predvideval. Jaz svoj urnik planiram tako približno plus, minus eno uro, ampak vidim, da bi moral plus, minus dve uri. Torej, spoštovani predsednik. Moja točka bi morala biti na vrsti, če bi bilo tako, kot ste napovedali, približno ob dveh, je bila pa ob 12-ih in to je razlog, zakaj sem nekoliko zamudil. Zakon o trgovini je sodoben, enostaven zakon. Odgovarja na vsa vprašanja in to je zakon o trgovini. To ni Zakon o zaščiti potrošnikov, to ni Zakon o delovnih razmerjih, in po moji oceni bi bilo pravno zelo nekonsistentno, če bi v vsakem področnem zakonu urejali vsa ta vprašanja posebej. Torej, da bi se v zakonu o trgovini dotikali tudi elementov pravne zaščite, pravnega varstva delavcev, ker to sodi v eno drugo zakonodajo. To je seveda odgovor gospe Žgajner Tavš, češ da pogreša te določbe. Res je, zakon o trgovini je napisan zato, da omogoča razvoj trgovske dejavnosti, konkurenčnost trgovske dejavnosti v Republiki Sloveniji in nadgrajuje obstoječo, nekoliko zastarelo zakonodajo. Želimo si namreč trgovce in trgovske skupine po meri potrošnika, po meri evropske prakse. Kajti, od tega bodo na koncu imeli seveda nekaj tudi potrošniki in zaposleni. Nikakor ne moremo tega zakona povezovati tudi z razpravo o inflaciji in tudi razpravo o tem, kdo nosi prispevek pri zadnjih podražitvah oziroma pri podražitvah zlasti hrane. Verjamem, da ste si poslanci večkrat prebrali tudi članek oziroma izredno prepričljive podatke, ki govorijo o tem, koliko so se v Sloveniji za trgovske mreže in tudi sicer podražile vhodne cene za surovino. Torej, od pridelovalcev in koliko so potem seveda tudi na koncu dvignili maloprodajne cene. In, če primerjamo to z evropskim povprečjem, lahko vidimo, da so v Sloveniji približno enako porasle cene s strani dobaviteljev in da so v Sloveniji bistveno bolj kot v Evropi porasle maloprodajne cene. Iz tega je tudi jasen sklep, kdo se je kaj odrezal pri zadnjih podražitvah. In to so podatki, če jim ne verjamemo, potem lahko tako prostodušno obsojamo kar počez, kar je bilo značilno za enega izmed nastopov. Tudi moram biti zelo jasen, imam pred seboj poročilo iz delovnega telesa in nastop poslanke Žgajner Tavš, ki je povedala, da je zakon slab, da bi bilo treba to drugače, bolje, pri čemer pa poslanska skupina ni vložila niti enega samega predloga. Niti enega samega, torej konkretnega pomisleka zoper ta tekst in ne morem se izogniti oceni, da gre za neko politično, splošno diskvalifikacijo, ki nima nobene konkretne vsebine in nekega dobronamernega cilja. Še enkrat, jaz sem vesel, spoštovane poslanke in poslanci, da je tako dopolnjen tekst z ključnimi zahtevami, ki so prišli iz poslanskih vrst po določitvi neke določene minimalne stopnje izobrazbe za tipične trgovske poklice, ta kompromis, ki bo dosegel podporo in verjamem, da bo ta zakon pomembno nadgradil kakovost trgovske storitve v Republiki Sloveniji, da bo to pozitivno prispevalo tudi potrošnikom in tudi zaposlenim v trgovini. Hvala.
Hvala. Sedaj pa res zaključimo drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika zbora bomo glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O UDELEŽBI DELAVCEV PRI DOBIČKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod mag. Andrej Vizjak, izvolite imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Po oceni Ministrstva za gospodarstvo in Vlade so nedvoumno tudi delavci upravičeni do dela dobička, saj so ga soustvarili in tudi takšna rešitev omogoča višjo produktivnost, višjo motiviranost in tudi posledično dolgoročno višjo donosnost družb. Zato je taka rešitev v korist tako delavcem kot tudi njihovim lastnikom in delodajalcem. Na Ministrstvu za gospodarstvo so se rešitve, te obljube, ki je že predvolilna obljuba in je zapisana v okviru ekonomskih oziroma gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje Slovenije, da se bomo lotili tega vprašanja tako, da bomo prišli na koncu tudi do rešitve, ne na populističen način, ki ne vodi k rešitvi. In prav danes lahko beremo komentarje nekaterih poslanskih skupin, da so oni za obvezno članstvo. Vendar, spoštovane poslanke in poslanci, temu odločno nasprotujejo eni izmed socialnih partnerjev in te rešitve ne bi bilo, ker jaz se ne upam priti v parlament z rešitvijo, ki ni usklajena med socialnimi partnerji in ki ni doživela soglasja na ekonomsko-socialnem svetu. Mi smo pripravili takšno rešitev in zato tudi ta rešitev temelji na kompromisu, trojnem kompromisu med Vlado, med predstavniki delavcev in med predstavniki delavcev in med predstavniki delodajalcev. Torej, zakon se bo uporabljal za vse kapitalske družbe, delniške družbe, d.o.o.-je, evropske delniške družbe, komanditne družbe in podobno. Določa dve shemi udeležbe pri dobičku denarno in delniško, pri čemer se delniška shema lahko uporablja samo za javne delniške družbe, kajti problem določitve pravične, poštene cene je pri nejavnih delniških družbah in pri d.o.o.-jih lahko problem in odpira več vprašanj kot jih zapira. Udeležba pri dobičku je prostovoljna, tako za delavce kot za družbo. Ker je družba tista, ki sama ali na pobudo delavcev odloča o uvedbi sheme, jih predlog zakona spodbuja s sistemom davčnih olajšav, to je zelo pomembno poudariti. Načela so še načela enakosti in neprenosljivosti in skrbnosti. Družba lahko delavcem izplača največ 20% dobička posameznega poslovnega leta, govorimo o čistem dobičku in ne več kot 10% letnega bruto zneska plač, to so limiti in ne več kot 5000 evrov posamičnemu delavcu. Zelo pomembno je, da se s sistemom davčnih olajšav za delavce in delodajalce, za oboje, pravzaprav uvaja in aplicira tisti magnet, tista spodbuda, da do dogovora sploh pride. Olajšave so različne glede na dobo in na čas, kolikor pride do sklenitve dogovora in izplačila, če je to eno leto ali več, je davčna olajšava 70%, tako za delavce kot za delodajalce, če pa je obdobje izplačila več kot tri leta, pa je davčna olajšava 100%. Torej, po denarni shemi je udeležba na dobičku obdavčena kot dohodek iz delovnega razmerja, torej to pomeni, da so obračunani in tudi olajšava velja za prispevke za socialno varnost, v primeru delniške sheme pa se obdavčitev odloži do odprodaje delnic oziroma se pri tej shemi uporablja obdavčitev, ki velja za dobiček iz kapitala. In tu je tudi ključna razlika. Skratka, s sistemom davčnih olajšav je izpostavljeno zelo spodbudno okolje, da do tega pride in vsi skupaj si želimo, da bi bilo po uveljavitvi tega zelo pomembnega zakona tudi čim več praks. In vesel sem napovedi nekaterih pomembnih gospodarskih subjektov, da samo čakajo na uveljavitev in dejansko uresničitev tega zakona.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku odbora, gospodu Viliju Rezmanu, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa. Odbor za gospodarstvo je bil določen kot matično delovno telo za predlagani zakon, in sicer za zadnjo verzijo, ki jo je pripravila naša Vlada. Treba je povedati, da je bila večina ugotovitev soglasnih, da je bila naklonjenost sprejetju zakona velika. Da je bilo v procesu nastajanja vključenih zelo veliko subjektov in da so se ti subjekti vključevali tudi v proceduro, ki smo jo opravili v našem parlamentu. Udeleženci v procesu so bili poleg predlagatelja tudi poslanke in poslanci, bili so predstavniki različnih sindikatov, predstavniki Združenja delodajalcev in svetov delavcev iz Slovenije, Zakonodajno-pravne službe. Bili smo soočeni tudi s kar precej gradiva, tako tistega, ki je obstajalo že prej, ker to ni bil prvi poskus tovrstnega sprejemanja zakona, kot z novimi gradivi, ki so jih ponovno pripravili, poleg Vlade Zakonodajno-pravna služba, Državni svet, ki se je naklonjeno izrazil v zvezi s tem zakonom, pa tudi nekateri predlogi s strani Gospodarske zbornice, sindikatov in Združenja svetov delavcev so prišli v obravnavo. Predlaganih je bilo 8 amandmajev k tekstu s strani koalicijskih poslanskih skupin. Bilo je predlaganih tudi nekaj predlogov za razpravo in sprejemanje v obliki amandmajev s strani Združenja svetov delavcev. V razpravi se je pokazalo, da so dobili naklonjenost vsi amandmaji, ki so jih predlagale koalicijske poslanske skupine. Upoštevanih je bila večina pripomb in mnenj Zakonodajno-pravne službe, niso pa bili osvojeni predlogi svetov delavcev. Vsi, ki so sodelovali v tem procesu, so zakon podprli. Vsi so podprli tudi način priprave tega zakona in relativno dobro sodelovanje med partnerji in ugotavljali, da je to za vse sprejemljiv kompromis. Bilo je - že v ministrovi predstavitvi smo lahko to opazili - tudi nekaj pomislekov. In sicer, zlasti pomislekov v zvezi s prostovoljnostjo, pomislekov ali vprašanj v zvezi z ustreznostjo določb, da so vsi v tem procesu pridobivanja deleža dobička enaki, tako tisti, ki so menedžerji, kot tisti, ki so zaposleni kot delavci. Izpostavljen je bil problem zavarovanja pravic v primeru stečaja posamične firme. In bilo je izpostavljeno tudi vprašanje, ki se je kasneje uredilo, v zvezi z neto in bruto dobičkom, na katerem se participira. Bilo je omenjeno tudi, da je v zakonodaji bolj kot tisti delavec, ki je zaposlen v odvisnih družbah upoštevan delavec, ki je zaposlen v holdingu in nekaj vprašanj je bilo tudi v zvezi z maksimalnimi zneski, do katerih se lahko participira in v zvezi z vprašanji ali morebiti ne bo zaradi tega prišlo do zmanjšanja nekaterih drugih prihodkov oziroma dohodkov, ki jih delavci imajo, kakršna je trinajsta plača, božičnica in druge nagrade, pri katerih lahko sedaj participirajo. Prav je, da povemo, da je bilo nekaj različnih razmišljanj s strani Gospodarske zbornice in sindikatov, da pa smo vendarle prišli do kompromisa, ki smo ga kasneje vsi podpirali. Predlagatelj zakona se je tudi zavedal, da je pač to zakon, ki bo sedaj šele stopil v veljavo in začel pridobivati prve izkušnje, zato je opozoril, da ima vlada oziroma ministrstvo namen tekoče spremljati dogajanje, izvajati neke vrste monitoring in pripravljati potrebne spremembe, če bo tako kazalo. Odbor je nato sprejel vse amandmaje, sprejel je predlog dopolnjenega zakona in ga predlaga Državnemu zboru v obravnavo in sprejem.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Dr. Mitja Slavinec bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim še enkrat! V Poslanskem klubu LDS podpiramo predlog zakona o udeležbi delavcev pri dobičku in ocenjujemo, da bo ta zakon prispeval k pozitivnim učinkom za višjo ravnjo produktivnosti in donosnosti. Če bodo zaposleni hkrati tudi solastniki podjetij, kjer delajo, bodo seveda s toliko večjim interesom, upajmo tudi z zadovoljstvom in posledično učinkom delali. Hkrati pa ugotavljamo, da je predlagatelj v zakon vključil zgolj dve shemi. In že na odboru smo predlagali naj razmisli ali morda ne bi vključil še kakšnih drugih, recimo, obvezniške sheme, prav tako bi lahko, kot so ponekod drugod vključeni oziroma možni tudi opcijski delniški programi, bili dodatno vključeni, tako da to ostaja vladi kot razmislek za naslednjo spremembo v kolikor jo bo še imela v mislih. Prav tako pa tudi ocenjujemo, da ni ustrezna davčna olajšava. Predlagali smo in za tem še zmeraj stojimo, da bi morale davčne olajšave za delniške sheme biti višje kot davčne olajšave za denarne sheme. Saj, v primeru, ko gre za delniške sheme sredstva ostajajo v podjetju, prispevajo k razširjeni reprodukciji tega podjetja in na ta način tudi povečujejo gospodarsko moč podjetja in države v celoti. Zaradi tega tudi to ocenjujemo, da bi bila boljša rešitev, v kolikor bi bile davčne olajšave za delniško shemo ugodnejše, višje, kot davčne olajšave za denarno shemo. Prav tako bi na ta način tudi bistveno pripomogli k zavedanju pomena delavskega delništva v Sloveniji. Da gre za prostovoljno odločitev, to v Poslanskem klubu LDS nikoli nismo problematizirali in podpiramo tudi zdaj. Ocenjujemo pa, da je nepotrebna in hkrati tudi preveč birokratska opredelitev v 21. in 22. členu, ki govori o registraciji pogodbe na Ministrstvu za gospodarstvo. Kajti, predpostavimo, da so pogodbene stranke vsi delavci v nekem podjetju, potem bo Ministrstvo za gospodarstvo moralo v registru teh pogodb voditi seznam vseh zaposlenih. Prav tako bo moralo podjetje ministrstvo obveščati o vseh nastalih spremembah, ministrstvo pa izdajati ustrezne sklepe. Verjetno v tem trenutku ni najbolj na mestu primer. Ampak bodimo optimistični in predpostavimo, da bo Mura v prihodnosti iz dobička vsem svojim 4 tisoč delavkam in delavcem dala del delnic. Potem je to za ministrstvo prav gotovo lep primer, ki potrjuje, predstavlja ogromno enega birokratskega dela. Prav tako potem seveda z vsemi spremembami, vsemi 4 tisoč možnimi potencialnimi spremembami in izdajami odločb. V Poslanskem klubu LDS upamo, da bo zaživela udeležba delavcev pri dobičkih in še enkrat predlagamo, da se razmisli o možnih dodatnih shemah. Zakon pa bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Martin Mikolič bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Lep pozdrav! Spoštovani predsednik, minister s sodelavci! Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo rešitve, ki jih prinaša novi Zakon o udeležbi delavcev pri dobičku. Glede na to, da je predmetna materija bila pri nas aktualna že kar nekaj let in da večina evropskih držav to zakonodajo že izvaja, smo zadovoljni, da je vlada prišla z ustreznimi rešitvami v Državni zbor. Zakaj smo v naši poslanski skupini zadovoljni? V Novi Sloveniji želimo, da imajo od ustvarjenega dobička nekaj tudi tisti, ki neposredno ustvarjajo, proizvajajo, izvajajo storitve in tako dalje, in so prav gotovo tudi zaslužni za dobro poslovanje gospodarskih družb. Glede na to, da so pri nas plače precej nižje kot v marsikateri evropski državi, pa je še zatečeno stanje toliko bolj žalostno, da si velike dobičke, ki si v marsikaterih družbah na Slovenskem ustvarjajo, delijo samo nekateri. V mislih imamo predvsem upravo in nadzorne svete. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani, da bo zakon z ustrezno delitvijo izboljšal tudi socialni položaj delavcev, jih na nek način stimuliral ter krepil njihovo pripadnost družbi. Po drugi strani pa bo uveljavljal davčne ugodnosti, ki jih je pripravljena priznati država in bodo pozitivno vplivale na poslovanje in nenazadnje na sam dvig konkurenčnosti, ki je v današnjem času pomemben dejavnik za reguliranje cen, kvalitete in produktivnosti. Ni odveč, če lahko poudarimo, vsaj takšno je naše mnenje da sodi Slovenija med države, ki so nagrajevanje delavcev nekoliko zanemarjale. Sicer pa je znano, da so tako Evropska unija kot Združene države Amerike nagrajevalnim shemam naklonjene, kajti od njih nimajo koristi le delavci, ampak tudi delodajalci in nenazadnje tudi država. Tako daleč podobnega zakona v zadnjih letih ni pripravila nobena Vlada. Zato lahko predlagatelju samo čestitamo. Če bo zakon čim prej zaživel v praksi, bo lahko predlagan zakon štel tudi kot eden od ukrepov za izboljšanje socialne varnosti ljudi v naši državi. Rešitve v zakonu so pripravljene na podlagi uravnoteženja interesov predstavnikov delodajalcev in delojemalcev. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je potrebno sprejeti ustrezna pravila, ki bodo urejala to področje in omogočala možnost vsem delavcem pri rezultatu poslovanja. Pomembno se nam zdi, da zakon temelji na načelu prostovoljnosti. Tako za delavce kot za delodajalce je zavezujoč, ko se o tem sklene dogovor oziroma podpiše pogodba. Torej, lahko rečemo, da bo izbira o pozitivnih učinkih prepuščena družbam, ki bodo lahko tudi na ta način presojale o višji produktivnosti, razvoju in rasti gospodarskega subjekta. Če povzamem predlog zakona, ki določa možnost izbire med dvema vrstama shemama udeležbe, in sicer med delniško in denarno, morajo biti po našem mnenju tako za delodajalce kot za delojemalce dovolj zanimive, da jih bodo sprejeli in jih ustrezno in korektno tudi izvajali. Družba bo tako lahko delavcem izplačala največ 20% dobička posameznega poslovnega leta in ne več kot 10% letnega bruto zneska plač ter ne več kot 5000 evrov na posameznika. Ključen del predloga zakona vidimo tudi v davčnih olajšavah, ki so vezane na davek od dohodkov pravnih oseb, dohodnino in prispevke za socialno varnost. Pri davku od dohodku pravnih oseb bo v primeru izplačila po enem letu olajšav v obliki zmanjšanja davčne osnove predvidena v višini 70% dobička, ki se bo lahko izplačala delavcem. V primeru izplačila po treh letih pa bo ta olajšava 100%. Za zaposlenega bo to pomenilo, da se, če je dohodek iz denarne sheme izplačan po preteku enega leta od dne pridobitve pravice do pripadajočega zneska dobička, 70% tega dobička ne všteva v davčno osnovo. Prispevki za socialno varnost pa se vplačajo samo v višini 30%. Ti prispevki pa ne gredo v eno od treh blagajn, temveč na individualen račun pokojninskega zavarovanja zaposlenega. Edino, o čemer smo bili pri tem predlogu zakona skeptični, je vključitev v delitev dobička med zaposlene tudi člane uprav, ki imajo tako ali tako že določene finančne privilegije. Zato sedaj pozdravljamo odločitev, ki jo prinaša vloženi amandma k 6. členu, da se za delavca upravičenca ne bo štel član poslovodstva, prokurist in izvršni direktor, kot jih opredeljuje zakon, ki ureja gospodarske. Iz vseh navedenih razlogov bomo predlagani zakon v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Kristijan Janc bo predstavil stališče Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se pridružujemo vsem tistim, ki z velikim zadovoljstvom pozdravljajo in podpirajo sprejem omenjenega zakona. Seveda ne moremo mimo vprašanja, ki se nam zastavlja, in sicer, kje so bili vsi tisti podporniki tega zakona takrat, ko so imeli v rokah tudi moč in bi takšne rešitve že zdavnaj lahko uveljavili, pa očitno te volje ni bilo dovolj. Ampak pustimo na stran prestižna vprašanja. Posvetimo se raje vsebini. Veljavna zakonodaja že sicer dovoljuje finančno participacijo delavcev pri dobičku družb, ki pa žal ni spodbudna za delavca niti za delodajalca. Pred nami je torej sistemski zakon, ki ureja udeležbo delavcev pri dobičku družb. Ustvarja tak pravni okvir, ki bo deloval spodbudno, tako za družbe kot za delavce, in hkrati spodbudno deloval na povečanje gospodarske rasti. Zakon predvideva različne oblike udeležbe delavcev pri dobičku, in sicer, denarno in delniško, ter zasleduje nekaj glavnih načel. Zavedati se moramo, da je ta predlog zakona plod intenzivnih usklajevanj med socialnimi partnerji, česar dejansko nihče od njih tudi ne zanika. Izhajajoč iz tega se moramo zavedati tudi, da so bistvene pomembnejše vsebinske točke tega zakona rezultat doseženega konsenza ter usklajevanja med vsemi socialnimi partnerji. Naj se na kratko dotaknem samo treh najbolj problematiziranih rešitev, ki jih zakon predvideva. In sicer, določilo prostovoljnosti, višina udeležbe ter časovnega zamika razpolaganja s plačilom udeležbe. Verjamemo, da bi si sindikati želeli več in boljše pogoje za udeležbo delavcev, vendar so predložene rešitve plod kompromisa, rezultat usklajevanja med partnerji. Menimo tudi, da ni razloga, da v Državnem zboru tega predloga zakona ne bi podprli ob tako doseženem konsenzu. Najpomembnejši del zakona je tisti, ki bo dejansko ponujene možnosti spravil v življenje. Se nam pa zdi del, ki govori o davčnih olajšavah, davku od dobička pravnih oseb, torej olajšavah, namenjenih delodajalcem pri dohodnini, ter olajšava, ki je namenjena obojim. To so določbe glede prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Kot smo videli, možnost, ki ni davčna ali kako drugače spodbujena, v resničnem življenju nima prave podlage oziroma ne zaživi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke kljub nekaterim izraženim željam in pomislekom ne vidimo razloga, da omenjenega zakona ne bi podprli. Vsekakor gre za velik korak naprej. Sploh v obdobju, ko se v Sloveniji koncentrira kapital v rokah omejenega števila posameznikov. Konec koncev naj v zgodbi o uspehu del pogače dobijo tudi tisti, ki dejansko s svojimi rokami in glavami ustvarjajo in imajo velike zasluge za uspešnost družb in pravico do delitve tega dobička, ki ga sami soustvarijo skupaj z vodstvom in lastniki družb. Večja motiviranost in zadovoljstvo na delovnem mestu pa je zagotovo garant, da bo še večji uspeh v podjetjih, vseh, ki so kakorkoli udeleženi in bodo s tem tudi vsi konec koncev zadovoljni. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Trofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim! V Poslanski skupini Zares načelno podpiramo prizadevanja, da se končno uredi to pomembno področje in s tem seveda podpiramo tudi Predlog zakona o udeležbi delavcev pri dobičku. Nenazadnje smo v preteklosti že podprli podoben zakon. Ne glede na načelno podporo pa imamo na predloženi zakon, ki je predmet današnje obravnave, nekaj vsebinskih pripomb oziroma dilem. Prvič. Zakon temelji na prostovoljnosti. Podjetje in zaposleni bodo spodbujeni preko ugodnih davčnih olajšav, da se odločijo za udeležbo zaposlenih pri dobičku. Ampak sama udeležba ni obvezna, kot je to v nekaterih evropskih državah. Na primer v Franciji, kjer je to obvezno za vse družbe nad določenim številom zaposlenih. Drugič. Obstaja dilema o zaposlenih v holdinških družbah in zaposlenih v odvisnih družbah. Zaposleni v holdinških družbah bodo v bistveno boljšem položaju od zaposlenih v odvisnih družbah, ki ustvarjajo dodano vrednost. Po našem mnenju bi bilo potrebno to ustrezno regulirati. Tretjič. Problem uprav, ki naj bi bile dvakrat upravičene do participacije pri dobičku glede na 72. člen Zakona o delovnih razmerjih in Zakon o gospodarskih družbah, ki določajo pravico uprav pri udeležbi pri dobičku. Tako bi uprava sodelovala pri shemi za vse zaposlene in poleg tega bi imela še ločeno shemo, ki ji sledi iz prej omenjenih zakonov. Ker je bil medtem vložen amandma, ki na nek način rešuje ta problem, bomo v naši poslanski skupini podprli vloženi amandma. Zadnja in dejansko največja naša dilema pa se nanaša na nevarnost oziroma nezaščitenost dobička zaposlenih, ki so ga zbirali več let in bodo v primeru stečaja podjetja ostali praznih rok. Ne glede na povedano, bomo v poslanski skupini zakon podprli. Enako pa tudi amandmaje, ki izboljšujejo zakon glede oziroma v smeri naših pripomb. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Zaposleni so imeli pomemben delež pri nastajanju, pri ustvarjanju dobička. In je najbrž edino prav, da se jim tudi z zakonom omogoči in vzpodbuja participacijo pri delitvi le tega. Poslanska skupina DeSUS zato izrazito pozitivno ocenjuje predlagani zakon in ga bo tudi podprla. Podprla bo tudi amandma, ki je predlagan, kajti ta amandma rešuje en problem, ki bi bil pravzaprav nedopusten. Namreč, da bi tisti, ki so itak na individualnih pogodbah in ki imajo z njimi zagotovljene določene bonitete, bili še enkrat privilegirani in participirali dvakrat. Participirali na kvadrat morebiti. To bi bilo seveda diskriminatorno do drugih zaposlenih. Bilo bi napak tudi zavoljo tega, ker bi to omogočilo, ker bi bili deležni še posebne bonitete v zvezi z neplačevanjem davkov, če ne bi tega prej kot v treh letih izplačali in ker bi bili na ta način oproščeni tudi dela siceršnjih prispevkov, ki bi jih morali plačevati. Mi bomo ta predlagani amandma podprli. Postavlja pa se vprašanje: Kako reagirati v zvezi z drugim potrebnim amandmajem, ki ga sedaj ni in ki naj bi popravil strokovno napako iz 6. člena, kjer se enačita bilančni in čisti dobiček? Ampak to bo verjetno urejeno tako, da bo s kakšnim redakcijskim popravkom to odpravljeno. V Poslanski skupini DeSUS tudi sicer podpiramo način sporazumevanja, kakršen je bil prisoten ob pripravi tega zakona, in pripravljenosti, da se tekoče spremlja in po potrebi izboljša določila, ki bi morebiti pokazala slabosti v njihovem izvajanju. Zanimivo je - naše opažanje, najbrž bo tudi kdo drug lahko k temu pritegnil - da je zadnji čas cela vrsta predlogov, ki so zelo socialno obarvani v obtoku v parlamentarni hiši. Naj omenim: dohodninske olajšave, naj omenim varstveni dodatek, naj omenim otroški dodatek, predvidene subvencije dijaške prehrane, predviden brezplačni vrtec za drugega in ostale otroke, socialne transfere, ki se pripravljajo, udeležbo v dobičku, ker tudi to je v nekem smislu socialni element. In vprašanje je: Ali je bilo to pospešeno z inflacijo, ki smo ji priča, ali morebiti z letom, v katerem so parlamentarne volitve? Če malo ironiziram, bi smeli reči, da, če sta to dva prava vzroka za toliko večjo socialno senzibilnost kot sicer, potem bi bilo treba nenehno vzdrževati pri pravi meri tako inflacijo, kot kontinuirano preverjanje naše verodostojnosti med volivci. Takrat se pač pokaže, da je pripravljenost za socialne transfere in vse ostalo večja. Možnosti za participiranje so bile že poprej dane. Vendar so bile dane brez spodbud in zato ni bilo pričakovati, da bi bile realizirane. Tudi Evropska unija je bolj ali manj priporočala brez slehernih zavez, ki bi silile k temu, da bi to udejanili, čeprav sami v mnogih deželah to imajo, imajo že tudi tri poročila v zvezi s tem, kako se to izvaja.
Oprostite, izklopil se je mikrofon.
Dela. Nekdo ga je zopet priklopil. No, kar zadeva našega naklonjenega stališča naj ponovim, da mi podpiramo ta zakon zato, ker prinaša pozitivne rezultate. Upamo, da se bo to v praksi tudi implementiralo. In ugotavljamo, da gre za neke koleracije, najbrž v zvezi z gospodarsko razvitostjo, z razvitostjo sicerjšnje industrijske demokracije, z neko socialno tenkočutnostjo pa tudi verjetno s podjetniško kulturo, ki mora doseči nek prag preden se tovrstni zakoni lahko tudi nadejajo ustrezne podpore. Ali bo to v praksi tudi tako, bomo videli v naslednjih mesecih, ko bomo to podjetniško kulturo zaradi načela prostovoljnosti tudi imeli priložnost preveriti.
Hvala. Gospod Srečko Prijatelj bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! Dokaz, če se hoče sprejeti nekaj usklajenega tudi s socialnimi partnerji, je mogoče eden od prvih dokazov ta zakon. Vendar v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je najmanj tri leta prepozno, da ga danes sprejemamo in tudi na nek način skopo odmerjamo. Preskopo odmerjamo tisto količino denarja, ki je ustvarjena kot presežek, kot nova dodana vrednost v prostoru, v podjetju. Kajti zgolj 20% delež od enotnega dobička družbe se namenja za delitev. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da bi bila v bistvu revščina manjša. Kar 25% delež je v družbi prisotna oziroma 25% družbe živi od socialnih transferjev in socialne pomoči in seveda tudi na robu revščine. To je velik procent. Prepričani smo, če bi ta zakon sprejemali prej, da bi v bistvu mogoče ta procent bil manjši. Pa vendar vemo, da je to statističen podatek, ki ga zdaj navajam in da je statistika točen skupek laži. Lahko rečemo, da je ta procent verjetno še večji. In enostavno si želimo, da bi bil ta delež vsaj četrtinski pri delitvi čistega dobička, ki bi šel na delavce, pa vendarle bolje nekaj kot nič. Moti nas tudi to, da je meja omejena na 10% oziroma 5000 evrov v delitvenem smislu. To je tista vsota, ki jo lahko posameznik prejme. Res pa je, da se v bistvu na nek način uvajajo načela enakosti, skrbnosti. Vključeni so vsi delavci. In tu je mogoče zopet povzročena nova krivica "vsi delavci". Poglejte zadnji primer, ki kar vpije in kliče k temu, da nekdo nekaj reče nanj. Je primer Elana. Gospod Kože bo za tako imenovano dobro delo verjetno dobil milijonske zneske v evrih. Menedžerska pravica. Ti ljudje so že danes privilegirani v tem kontekstu, da si lahko vzamejo ali zahtevajo od družbe, ki jo vodijo, skoraj vse. Sami predpisujejo celo nagrade. In potem, ko ne ostane za razvoj, ker vemo, da je pogoj za uspešno podjetje tudi pravilen odnos do razvoja. In kar 80% dobička v razvitem svetu se namenja zlasti za razvoj. Ko ti menedžerji poberejo vse se lahko sprašujemo, če bo sploh kaj ostalo za deliti, če bo ostalo tisto, kar mi rečemo, v bistvu kar v poslovnih bilancah označimo kot čisti dobiček, kot čisto, novo dodano vrednost. To me tudi skrbi kot poslanca, da je mogoče samo zgolj prevara, lepa obljuba, ki smo jo zapisali na papir. Kasneje pa, ko bodo bilance narejene, ko bodo prišla prva 3-mesečna poročila, da bomo v prvem četrtletju leta ugotavljali, da ni denarja za delitev. In kdo bo izvisel? Zopet tisti, ki so dobiček ustvarjali. Bojim se, da zopet nekoga ne vlečemo za nos. Spoštovani minister! Z naše strani pohvala, da ste uspeli - a ga ni tu, je šel malo na počitek - dobiti toliko moči in volje, da ste to uskladili na tak način. Kajti sam sem bil na matičnem delovnem telesu prisoten in moram reči, da so socialni partnerji pohvalili ta način usklajevanja. Res je, da niso zadovoljni povsem z vsem, kar je bilo tudi z njihove strani zahtevano. Kot že rečeno, bolje nekaj kot nič. Ostane tudi dvojna možnost denarne ali delniške sheme. In kot smo že od predhodnikov slišali, dejansko pozitivno je tudi to, da se skozi leta lahko uveljavlja tudi davčno olajšavo oziroma se ta povečuje. Z moje strani seveda upam tudi, da se bodo upoštevali predlogi pri amandmajih in da poskušamo še popraviti to zadevo. Kako bo pa v življenju izgledal ta zakon, bo pa pokazal čas. In verjamem, da bodo rezultati nekje minimalim, v večini primerov jih pa skoraj ne bo. Opozarjam že socialne partnerje na to, da naj bodo pozorni, kam bo ta dobiček izpuhtel. Kajti vemo, da so snovalci raznih poslovnih poročil kar spretni in jim bodo to pravico z lahkoto tudi odvzeli. Torej pravico do participacije na dobičku. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo predstavil stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani prisotni! Predlog zakona o udeležbi delavcev pri dobičku. Že sam naslov je zelo dobrodošel, kaj šele o tem, da bi katerakoli poslanska skupina pri takšnem naslovu upala razmišljati o tem, ali bo tak zakon podprla ali ne. Ampak, naslov, vsebine se bomo dotaknili pa zdaj, mogoče tudi pri amandmajih. Opozicija vloži predlog zakona leta 2005, enak, z enakim naslovom. Koalicija ga zavrne, češ, da vsebina ni primerna. Opozicija ponovi zgodbo leta 2006. Takrat je vsebina primerna. Ampak koalicija ugotovi, da je bolj sposobna, bolj pametna in pravi, da pripravlja celosten zakon. Ne leta 2007, ne leta 2006, leta 2008. Zakaj leta 2008? Zgolj ugibam, zgolj ugibamo v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev Lipa, ali zaradi volitev? Ne vem, ugibam. Po dvakratni zavrnitvi predloga zakona Vlada pripravi svoj zakon, ki je najboljši. Tako dober, da ga enostavno ni mogoče zavreti, mu nasprotovati, ampak leta 2008. Zakaj ni leta 2005? Enaka pamet je sodelovala v tej vladni koaliciji že leta 2005, ne 2008. Pustimo to, gremo naprej. V Republiki Sloveniji sistemskega zakona, ki bi urejal sodelovanje delavcev pri dobičku, do zdaj še nismo imeli. Enaka zgodba je tudi v Evropski uniji, Slovenija je prva, ki se je sistemsko lotila ureditve sodelovanja delavcev pri dobičku. Upam, da v pričakovanju, da bo cela Evropa sledila temu zakonu. Čeprav ima kar veliko število pomanjkljivosti in je zgolj po naslovu dobrodošel. Zgolj po naslovu dobrodošel, zgolj po naslovu, še enkrat poudarjam. Če grem naprej. Načelo enakosti, ki ga uvaja zakon, po katerem so do udeležbe pri dobičku po predlogu zakona upravičeni vsi delavci, bom rekel, amandma koalicije, ki ga imamo potem v obravnavi, malo boljše ureja to zgodbo. Torej Vlada le ni vse tako pametna, da je lahko zavračala prejšnje predloge opozicije, ko gre za sodelovanje delavcev pri dobičku. S kom se je Vlada uskladila, resnično uskladila, v 100% uskladila pri oblikovanju tega zakona? Uskladila se je z Gospodarsko zbornico Slovenije. Ni se uskladila z delavci. Minister, verjamem, da še imate čas. In pa dajte mi povedati, spoštovani gospod minister, ni vas bilo na seji, mislim, da boste jutri, mi boste povedali, kako bodo dobiček delili delavci Palome. Tam direktor, ki ga je postavila ta Vlada, kot lastnik podjetja laže o svoji izobrazbi. Ampak ta Vlada ga je postavila. Lastnik tega podjetja je država Republike Slovenije. Kaj si bodo pa tam delili? Minister za finance je dejal takrat, lastnoročno bom izključil iz stranke vsakega, ki bo lagal. Ali ga bo res? Do sedaj ga še ni. Novinarji so prej ugotovili, da gre za laž. Gre za podjetje, ki je v lasti Republike Slovenije. Gre za podjetje, ki si nima kaj deliti. Nima kaj dati delavcem, zato ker je ta Vlada povzročila to, kar se je zgodilo. Takih podjetij je v tej državi še več. Zakon je naravnan in v osnovi, če pozabimo na amandma, upošteva pri delitvi dobička, tudi upravo družbe. Tudi lažnive uprave družbe upošteva pri delitvi dobička. Ampak to ni pravilno. Kdo ustvarja dobiček posamezni družbi? Uprava, ki daje smernice. Se strinjam. Ampak v največji meri delavci, ki izvajajo to delo. Ljudje, ljudje, katerim dajete 400 evrov plače za to, da si bodo delili dobiček. Ampak kot že rečeno, v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev Lipa že zgolj zaradi naslova, pa naj bo vaš, zakonu ne moremo nasprotovati.
Hvala. Gospod Mitja Ljubeljšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
V Sloveniji je od leta 1997 področje finančne participacije zaposlenih doživelo že več neuspešnih poizkusov urejanja in približevanja praksi večine evropskih držav. Predlog zakona o udeležbi delavcev pri dobičku, ki ga v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zelo podpiramo, je sistemski Zakon za finančno participacijo delavcev in je vključen tudi v okviru gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje Slovenije, ki ga je sedanja Vlada sprejela konec leta 2005 Sama priprava zakona je bila vključena tudi v Socialni sporazum za obdobje 2007 - 2009. V naši poslanski skupini se ne strinjamo s kritiko opozicije, češ da je sedanja s tem zakonom zamudila tri leta, da bi moral biti obvezen, da se v njem ne ponuja nič pomembno novega, česar niso vsebovali že dosedanji predlogi, ki jih je pripravila v preteklih letih ta opozicija. Vsi ti predlogi zakonov so bili obvezni za podjetja, brez davčnih olajšav. Zadnji predlog pa je še vedno obvezen, vendar že z davčnimi olajšavami. Predlogi tudi niso bili sprejemljivi za vse socialne partnerje. Predlog zakona, ki je pred nami, ima takšne vsebinske rešitve, ki so dobile po strpnem usklajevanju podporo vseh socialnih partnerjev, ki pa jih pri vseh prejšnjih predlogih nikoli ni bilo. In kar je še posebej pomembno, ta Vlada in koalicija je v treh letih ustvarila takšne gospodarske in proračunske pogoje, da je mogoče uspešno aplicirati predlagani zakon v prakso. Kajti pričakuje se v prvih letih precejšen izpad proračunskih prihodkov, ki pa ga lahko državni proračun prenese zaradi visoke gospodarske rasti in uspešne makroekonomske politike. Takšnih pogojev pa si prejšnje Vlade niso ustvarile. S predlaganim zakonom se predlagajo ustrezna pravila, ki bodo delavcem omogočila udeležbo pri dobičku ter ustvarila tudi tak pravni okvir, ki bo deloval spodbudno za družbe in zaposlene. Obenem pa bo deloval posledično tudi na povečanje gospodarske rasti. Vzpostavilo se bo učinkovitejše podjetniško okolje, v katero bodo dejavno podjetniško udeleženi in vključeni tudi delavci. Dana bo priložnost za oblikovanje učinkovitejšega sodelovanja med delodajalci in delojemalci. Predlog zakona temelji na načelih prostovoljnosti, enakosti in skrbnosti. Ponuja denarno shemo za kapitalske družbe in delniško shemo za javne družbe. Družba lahko delavcem izplača največ 20% dobička poslovnega leta, vendar ne več kot 10% letno bruto zneska plač in največ 5.000 evrov na posameznega delavca. Poleg zakonske ureditve udeležbe zaposlenih pri dobičku so z motivacijskega vidika tako za zaposlene, kot za družbe najpomembnejše davčne olajšave. Tako sta predlagani dve shemi, denarna in delniška. Pri enoletni denarni shemi so 70% davčne olajšave tako za družbo kot za zaposlene in 100% po treh letih. Oboji so za enako vsoto oproščeni tudi plačila socialnih prispevkov. Delavci se bodo lahko po enem letu od uveljavitve shem odločili, da se jim izplača delež dobička s pripadajočimi obrestmi ali pa ga bodo pustili v shemi tri leta in bili tako deležni 100% olajšave. Ravno v tem pa je pomemben cilj zakona, da ostane denar v gospodarski družbi, da se tako plemeniti in istočasno tudi motivira zaposlene. Izpostaviti je treba tudi pomembno zakonsko določilo, ki omogoča, da zaposleni, ki so vključeni v individualno shemo dodatnega pokojninskega zavarovanja, usmerijo plačilo prispevkov za socialno varnost na svoje individualne varčevalne račune v pokojninski sklad. S tem bo dosežen cilj, da se čim več zaposlenih usmeri k dolgoročnemu varčevanju za čas upokojitve. To je lahko tudi prvi korak v smeri reforme pokojninskega sistema. Predlagani zakon, ki ima podporo vseh socialnih partnerjev, bo imel zagotovo veliko pozitivnih učinkov tako za delavce, menedžment in lastnike družb z vidika razvoja, rasti dobička, večanja socialne varnosti zaposlenih, utrjevanja pripadnosti podjetju, večje motiviranosti zaposlenih, poenotenja ciljev med zaposlenimi in lastniki in še kaj. In nenazadnje bo rezultat takega delovanja družb imelo dolgoročni vpliv na večanje gospodarske rasti in s tem tudi pričakovane pozitivne prihodkovne učinke na državni proračun. Zaradi vsega navedenega bomo predlog zakona in amandmaje v Poslanski skupini Slovenski demokratske stranke brez zadržkov tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bojan Kontič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, sodelavci, kolegice in kolegi! Danes obravnavamo Dopolnjen predlog zakona o udeležbi delavcev pri dobičku, ki ga je v proceduro vložila Vlada Republike Slovenije. Naj povem, da to v tem mandatu ni prvi poizkus. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo že pred 1. majem leta 2005 pripravili in v proceduro vložili Predlog zakona o udeležbi zaposlenih pri dobičku družbe in o lastništvu zaposlenih. Zakon je bil zavrnjen tudi z utemeljitvijo, da bo Vlada pripravila svoj predlog. Konec leta 2005 se ni zgodilo še nič. Zato smo Socialni demokrati postopek ponovili in doživeli ponovno zavrnitev predloga zakona. Sledila so poslanska vprašanja in naša napoved, da bomo predlog ponovno vložili. Danes, skoraj tri leta po našem predlogu obravnavamo vladni predlog. Že bežen pogled na oba teksta, naš in vladni predlog, pove, da je po obsegu in vsebini vladni predlog precej skromnejši. Vlada predlaga delitev dobička na podlagi takoimenovane prostovoljnosti spodbujene z olajšavami. Mi smo glede na razmere, ki so prisotne pri nas, predlagali, da se del dobička v družbah, kjer je zaposlenih več kot 30, obvezno razdeli med tiste, ki so dobiček ustvarjali, med delavce torej. Ni torej odločitev prepuščena volji lastnikov, kot je v tem primeru. Naj pri tem navedem napoved predlagatelja zakona, ki je zapisal: "Predvidevamo, da se v sheme ne bo vključilo več kot 50% gospodarskih družb in finančnih institucij, da pričakujemo, da bo dejanski izpad v višini okoli 31,1 oziroma 32,4 milijona evrov." Zakon, kot je pripravljen sedaj, bi lahko Vlada pripravila na začetku mandata. Vendar na začetku mandata ni volilno leto. V primeru, da bi to bili storili, bi danes zaposleni v družbah, ki poslujejo z dobičkom, že lahko participirali pri njegovi delitvi. Tako pa bo zakon, ki je vključen v okvir gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje Slovenije, imel pozitivne učinke šele v naslednjem mandatu tako Državnega zbora kot Vlade. Hkrati pa se bo šele naslednja Vlada soočila s finančnimi posledicami v višini približno 32 milijonov evrov. Naša opozorila izpred treh let, ko smo predstavljali prednosti sprejema predlaganega zakona, so bila preslišana. Prepričani smo, da bi bili pritiski na plače danes precej manjši, če bi bili naši predlogi sprejeti, saj bi dajali rezultate, na katere bo potrebno sedaj še čakati. Tako sam sprejem zakona ne bo pomagal pri boju z inflacijo ne v letošnjem in ne v naslednjem letu. V Socialni demokraciji vedno opozarjamo, da zaposleni niso strošek, ampak kapital podjetja, saj le oni ustvarjajo dobičke. Zato je potrebno povečati motivacijo zaposlenih za dobro delo in njihovo pripadnost podjetju. Iz teh razlogov smo mi še vedno za rešitve, ki jih poznajo nekatere države, da je udeležba zaposlenih na dobičku obvezna in ne neobvezna, kot je predlagala Vlada. Prav tako menimo, da bi morali bolj podpreti delavsko delničarstvo v funkciji boljšega poslovanja in varčevanja. Kot veste, smo mi predlagali tudi nekoliko večji delež dobička za delitev po tem zakonu in tudi nekoliko ugodnejše davčne olajšave ter posebno stimuliranje v primeru, da se ti dohodki vlagajo za pokojninsko varčevanje. Kljub tem pomislekom smo se odločili, da z amandmaji predlaganemu zakonu ne bomo posegali v dogovorjeno vsebino zakona med socialnimi partnerji, ampak bomo pa upoštevali interes socialnih partnerjev, da se zakon čim prej sprejme in začne uporabljati v praksi. Prepričani smo, da bo v naslednjih mesecih, v naslednjih letih z nekoliko drugačnim razmerjem, tudi sil - če uporabim ta izraz - možno uveljaviti ugodnejše rešitve za zaposlene in odpraviti pomanjkljivosti, ki se bodo pokazale ob izvajanju zakona v praksi. Prav neokusno - poudarjam - neokusno se mi pa zdi, da nekdo tudi za tem govorniškim odrom, ki zastopa ali predstavlja politično opcijo, ki je dvanajst let na oblasti, govori o tem in se sprašuje, kaj smo storili tisti, ki smo pred tem imeli to možnost. Torej tisti, ki so krojili skoraj ves čas poosamosvojitvenega obdobja slovensko politiko, danes nas sprašujejo, ki smo pri tem sodelovali le nekaj let, kaj smo v preteklosti storili. Odgovarjam pri tem, da smo pred tremi leti v proceduro posredovali zakon, ki pa ste ga poslanke in poslanci vladne koalicije dvakrat zavrnili.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o 6. členu ter o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k temu členu. Odpiram prijavo za razpravo o 6. členu in o amandmaju k temu členu. Prijavljenih ni. se želi minister v razpravi dotakniti kakšnega vprašanja? Ne? Želi? Izvolite.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Seveda podpiram in tudi sam sem večkrat komentiral, da so poslovodni organi lahko uredili svojo participacijo pri dobičku preko individualnih pogodb in na ustrezne druge načine in da je prav, da se ta zakon nanaša na delavce. Vendar ocenjujem, da je amandma, ki so ga vložile koalicijske poslanske skupine zoper isto vsebino, pravzaprav boljši oziroma povzema tisto ključno temo, ki smo jo tudi želeli s tem doseči in ga seveda tudi podiramo.
Hvala. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA PREDLOG ZAKONA O DAVKU NA DOBITKE PRI KLASIČNIH IGRAH NA SREČO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Šircelj, državni sekretar, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predlagani Zakon o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo bo nadomestil dosedanji davek na dobitke v okviru Zakona o davkih občanov, ki je že zelo star, več kot 20 let. Glede na sprejeto ureditev se z novim zakonom jasneje ureja obdavčitev dobitkov od klasičnih iger na srečo. Natančneje se določa davčna osnova in obdavčitev usklajuje z novo davčno zakonodajo, ki je bila sprejeta v letu 2006. Pri pripravi rešitev v predlaganem zakonu so bile upoštevane tudi rešitve iz prakse, ki zmanjšujejo administrativne obremenitve povezane z odmero davka in vplivajo na zniževanje stroškov tako davčne uprave kot davčnih zavezancev. Predmet obdavčitve po predlogu zakona bodo dobitki pri klasičnih igrah na srečo. Prihodki iz naslova davka na dobitke bodo pripadali proračunom občin glede na to, kje ima dobitnik dobitka stalno ali začasno prebivališče. Le v primeru, če dobitnik nima stalnega ali začasnega prebivališča, bo pripadal ta davek proračunu občine, kjer ima sedež prireditelj iger na srečo. Zakon opredeljuje klasične igre na srečo tako, kot so opredeljene v ostalih predpisih o prirejanju iger na srečo. Tako so klasične igre na srečo številčne loterije, loterije s trenutnim znanim dobitkom, kviz loterije, tombole, loto, športne napovedi, športne stave, srečelovi in podobne igre. Zaradi zmanjševanja administrativnih obremenitev se predlaga povišanje praga za določitev neobdavčenega zneska dobitka, in sicer s sedanjih 206 evrov na 300 evrov. Z zvišanjem praga obdavčitev se bo zmanjšalo število obdavčenih dobitkov, in sicer po naši oceni na podlagi prejšnjega leta za približno 1600 dobitkov, s čimer se zmanjšuje obseg administriranja ob odmeri davka tako na strani plačnika davka, ki je prireditelj igre na srečo, kot na strani davčnega organa. Davčna stopnja ostaja nespremenjena. To je 15% od davčne osnove. Obdavčen bo torej vsak posamezni dobitek z vrednostjo nad 300 evrov. Na podlagi podatkov iz obračunov davka na dobitke od klasičnih iger na srečo za leto 2006 je glede na predlagano zakonsko ureditev ocenjeno, da bodo ostali davčni prihodki občin iz tega naslova približno na ravni 2,9 milijona evrov, saj je ocenjen izpad zaradi zvišanja praga obdavčitve v višini približno 56 tisoč evrov letno. Predvideni izpad je ocenjen ob predpostavki, da bodo vsi ostali parametri, ki vplivajo na višino davčnih prihodkov, nespremenjeni. Po drugi strani pa ocenjujemo, da bodo postale igre na srečo z zvišanjem praga obdavčitve za igralce privlačnejše in posledično se bodo povečali iz tega naslova tudi prihodki, ki pripadajo proračunom občin. V zakonu bo določen tudi postopek obračunavanja in plačila davka na dobitke, ki je bil do sedaj opredeljen v Zakonu o davčnem postopku. Davek bo za davčnega zavezanca izračunal, odtegnil in plačal prireditelj klasične igre na srečo z davčnim odtegljajem in ta davek bo tudi dokončni davek. Spoštovani! Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Bojanu Starmanu za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 37. seji dne, 3.2.2008, kot matično delovno telo obravnaval tudi Predlog zakona o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Kot ponavadi smo pridobili mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki k predlaganemu besedilu ni imela pripomb. Po njenem mnenju pa je treba besedilo določbe 4. člena uskladiti s primerljivo zakonodajo z davčnega področja, kar je odbor upošteval pri sprejetju svojega amandmaja, navedenega v nadaljevanju. V skladu s prvim odstavkom 145. člena Poslovnika Državnega zbora je bil predlog zakona poslan v mnenje pristojnim organom lokalnih skupnosti. Pozivu se je odzvala Mestna občina Velenje, ki je Državnemu zboru 22.1.2008 posredovala svoje pripombe k 2. in 4. členu. V 2. členu predlaga, da se ohrani veljavni prag obdavčitve. To je približno 200 evrov. V 4. členu pa predlaga, da tam, kjer ni možno določiti, kdo je nosilec oziroma kdo je tisti, ki pridobi pravico do vplačanega zneska davka, da je to v tem primeru tista občina, kjer je bil ta znesek vplačan. V poslovniškem roku ni bilo vloženih amandmajev. Predstavnik Vlade je nato na kratko predstavil temeljne spremembe zakona, kot smo jih ravnokar slišali. Gre predvsem za spremembo praga obdavčitve z 200 na približno 300 evrov. Potem je tu prišlo tudi do nekaterih sprememb v dokaj starem Zakonu o davkih občanov iz leta 1998, kjer je bilo treba opraviti nekaj sprememb. Upoštevana pa je tudi zakonska opredelitev klasičnih iger na srečo, ki vključuje tudi klasične igre, ki se igrajo preko interneta. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je kasneje potrdila, da so njene pripombe upoštevane v amandmaju, ki ga je odbor v skladu sprejel, amandma k 4. členu. Kasneje je odbor glasoval o vseh členih in jih sprejel. Pripravljen je bil dopolnjen predlog zakona, ki ga predlagamo tudi Državnemu zboru, da ga sprejme. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Spoštovani, gospod predsednik, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije do predlaganega Zakona o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo, ki bo natančneje določil davčno osnovo ter povečal prag neobdavčljivega zneska dobitka, nimamo zadržkov. Dejavnost prirejanja iger na srečo zadnjih 20 let beleži na svetovnem nivoju izredno hitro rast. Iz obrobne dejavnosti sumljivega slovesa, ki jo je v najboljšem primeru družba nejevoljno tolerirala, v najslabšem pa prepovedala, se je razvila v uveljavljeno zabavno industrijo za širše množice. Na območju Slovenije je že čutiti prezasičenost in nenazadnje celo zasvojenost posameznikov z igrami na srečo. Zato bi bilo po mnenju Poslanske skupine Nove Slovenije dobro zmanjšati obseg igralništva, kot tudi obseg klasičnih iger na srečo. S predlogom zakona se bo povišal prag za določitev neobdavčenega zneska s sedanjih 205,95 evra na 300 evrov, kar bo po našem mnenju vplivalo na obseg igranja. Dolgoročno pa se prihodki v občinski proračun ne bodo zmanjšali. Prav tako se bo z zvišanjem praga obdavčitve nekoliko znižalo število obdavčenih dobitkov. Zato bo manj administriranja pri odmeri davka, kar velja tako za plačnika, ki je prireditelj iger na srečo, kot tudi za davčni organ, ki davke pobira. Davčna stopnja je ena od najpomembnejših orodij, s katerim lahko država vpliva na smer razvoja dejavnosti iger na srečo. Tako bodo v obdavčitev vključene vse klasične igre na srečo ne glede na njihov način prirejanja. Torej tudi tiste, ki se igrajo po internetu, ki ga takrat, ko je bil sprejet veljavni Zakon o davkih občanov, ki je reguliral igre na srečo, nismo poznali. V zakonu bo določen tudi postopek obračunavanja in plačevanja davka na dobitke, ki je bil do sedaj opredeljen v Zakonu o davčnem postopku. Ob tem je treba tudi poudariti, da bo davek na dobitke za davčne zavezance izračunal, odtegnil in plačal prireditelj klasične igre na srečo z davčnim odtegljajem, ki se bo štel kot dokončni davek. V Poslanski skupini Nove Slovenije se prav tako strinjamo, da bodo davki na dobitke tako kot doslej pripadali občini, kjer ima prejemnik dobitka prijavljeno prebivališče. Če pa je prejemnik tujec ali oseba brez prebivališča, pa občini, kjer ima sedež organizator igre na srečo. V Poslanski skupini Nove Slovenije se tudi zavzemamo za to, da gre dobiček od klasičnih iger na srečo v največji meri za zdravstvo, šport, šolstvo, za zagotavljanje enakih možnosti invalidov in za socialno varstvo državljanov. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli, saj bo po našem mnenju zmanjšal administrativne obremenitve, zagotovil bolj pregledno delitev sredstev, ki so sedaj pogosto kamen spotike med posameznimi upravičenci. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa. Spoštovani predstavniki Ministrstva za finance, kolegice in kolegi. V zadnjih letih smo bili priča mnogim spremembam davčne zakonodaje. Pravzaprav smo na začetku tega mandata novelirali skoraj vso davčno zakonodajo, zato verjamemo predlagatelju, da so predpisi, ki urejajo področja obdavčitve dobitka pri klasičnih igrah na srečo, zastareli in nejasni. Sploh, če temeljijo na zakonodaji iz osemdesetih let. Poglavitni novosti oziroma spremembi proti prejšnjim rešitvam, kot jih je urejala dosedanja zakonodaja, sta natančnejša določitev davčne osnove in povečanje praga neobdavčenega zneska dobitka. V obdavčitev se tako vključujejo vse klasične igre na srečo. Tudi tiste preko interneta in drugih telekomunikacijskih sredstev. Največ razprave do sedaj in dilem je povzročil predlog povišanja praga neobdavčenega zneska dobitka. Davek od dobitkov pri klasičnih igrah na srečo je namreč prihodek občinskih proračunov. Bojazni, da bo takšna rešitev povzročila velik izpad prihodkov občinskih proračunov, po našem mnenju ni, saj bi naj takšna rešitev pomenila sorazmerno majhen izpad prihodkov občin. Naj povem primer, to bi pomenilo v letu 2006 slabih 57.000 evrov na nivoju cele države. Zaradi vsega navedenega bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke omenjeni zakon brez zadržkov podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Še enkrat hvala, gospod predsednik. No, gre za nov zakon, ki ima ambicijo povečati obseg neobdavčene sreče, če smem malo plastično povedati. Sreča je sicer opoteča, ampak ta zakon bomo mi v Poslanski skupini DeSUS kljub temu podprli, ker ima več - tako ocenjujemo - dobrih strani kot slabosti, ki jih pa tudi ne kaže spregledati. Podpora za to, ker bo na nek način oziroma ker sploh igre na srečo omogočajo posameznikom zadovoljstvo in zdravljenje frustracij tistim, ki morajo živeti bolj od sreče kot od takšne druge zadeve. Drugič, ker pač ta zakon omogoča polnjenje proračuna. Vemo, da se izredno velike vsote, stotine milijonov evrov pretaka v tem poslu. In tudi zavoljo tega ali najbolj zavoljo tega podpiramo, ker je to eden izmed pomembnih virov sredstev za invalidske, humanitarne in druge dejavnosti, za društva, v katerih so združeni bolniki in imajo ta sredstva. Recimo temu tako - humanitarni potencial. So pa včasih ta sredstva tudi razlog za prepire, kakor je bilo nedavno, ko so se posamična društva spopadala za košček te relativno velike pogače in so bili ti spopadi meddrugim tudi razlog za to, da so se pisale kritike ali pamfleti se pošiljali po slovenskih društvih upokojencev. Ampak to ne more zdaj v temelju spremeniti našega odnosa do osnovnega namena. Razlogi, ki jih navaja predlagatelj, so racionalni. Gre za posodobitev, gre za to, da se prilagodi sistemsko drugi zakonodaji. Gre za to, da se na novo opredelijo klasične igre na srečo, ki niso več popolnoma enake oziroma so se precej razvile, zlasti s temi internetnimi igrami na srečo. Gre za zmanjšanje administriranja. To je eden od poizkusov in za zmanjšanje stroškov. Nov višji pa bo tisti prag, ki mu rečemo prag za neobdavčene dobitke, davka na dobitke na srečo, s tem, da se predvideva, da se ne bi revaloriziral. Bistvo zakona je sicer ostalo enako. Bodisi da gre za predmet obdavčitve, bodisi da gre za davčnega zavezanca ali sistem obdavčevanja, sistem pobiranja teh davkov. Ne gre za bistvene spremembe. Gre bolj ali manj za marginalne spremembe, ki so kljub temu potrebne. Nimamo do teh predlaganih sprememb vsi popolnoma enakih stališč. Odvisno je od tega, iz katerega zornega kota gledamo, iz katere perspektive. V razpravi se je pokazalo, da so perspektive različne za državo. Različne so za občine. Različne so, če imamo v mislih predvsem javni interes. Različne, če imamo posamične partikularne interese v mislih. Prihodki države bodo ostali najmanj enaki. Prihodki občin bodo zagotovo zmanjšani. Tudi, če bo večji obseg teh iger, bo relativno šlo za zmanjšanje. Torej gre za nek določen izpad prihodkov pri občinah, ki res ni zelo velik, ampak ne vem, zakaj bi sploh kakršenkoli izpad prihodkov bil potreben na račun tega, da si državne inštitucije zmanjšajo nekatere stroške, ki so vezani na njeno administriranje. To racionaliziranje na račun občin ni nekaj, kar bi mi v celoti podpirali. Naslednje vprašanje, ki se nam postavlja, je stopnja davka. Nismo prepričani, da je ta 15% prag oziroma 15% stopnja obdavčitve najboljša, ker se sreča obdavčuje manj od dela in manj od nove vrednosti, če primerjamo z dohodninskimi lestvicami in z DDV-jem. Vemo pa, da ni bil namen tega zakona ustvarjanje loterijskih bogatašev, ampak da je vsaj za nas bolj pomemben ta humanitarni vidik in bi višji davek na srečo lahko tisti, ki srečo imajo, prenesli. Zanimiva je tudi ta meja 300 evrov in opredelitev, da se obdavčuje samo od 300 evrov naprej. Ker, če izračunamo, da je tisti, ki je dobil 300 evrov dobitka, neobdavčen, tisti s 301 evrom pa je obdavčen v celotni vsoti, je to pomembna razlika pri davku pri samo 1 evru razlike v dobitku, bi bila bolj primerna verjetno stopnjevitost obdavčevanja kot pa ta kaskadnost. No, mi bomo kljub temu ta predlog zakona podprli, dasiravno imamo neke pomisleke, ki jih je bilo vredno najbrž omeniti.
Hvala. Gospod Srečko Prijatelj bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! Gre - kot že rečeno - za nov zakon, ki ima izražen v osnovni preambuli zelo velik javni interes. Prav bi bilo, da v bistvu ta denar, ki se bo nabral - upam, da v večji meri kot do sedaj - namenimo resnično socialnim transferjem. To se pravi šolstvu, športu, invalidom, organizacijam, ki se ukvarjajo z delom slabovidnih in slepih. In s tega stališča tudi Slovenska nacionalna stranka pozdravlja ta zakon. Res je tudi, da se lahko predvideva oziroma računa na to, da se bo zagotovil nekoliko večji nadzor nad igrami nad srečo. Kajti nadzor je vpeljan z novim zakonom tudi za igre, ki potekajo preko interneta. Obvezna registracija in prireditev teh iger v smislu tega, da bodo davčno obračunljive, so obveza. Tako veleva ta zakon. Mogoče ena pomanjkljivost, ki jo mi vidimo. Predloženi zakon namreč zmanjšuje obseg prihodkov občin in njihovih lastnih davčnih virov brez nadomestitve z novim prihodkom za občine, ki se samofinancirajo. To je dejansko opozorilo, ki ga je podalo tudi kar nekaj občin. In mogoče tu velja razmišljati o tem, da to napako odpravimo in da nekje najdemo tudi neko možnost, kako nadomestiti ta izpad za te občine, ki ne bodo videle več po novem zakonu vira za financiranje. Kajti lahko se zgodi to, da ogrozimo na ta način tudi na nek svojevrsten dobronameren način, vendar v slabem smislu skladni in regionalni razvoj v občinah. In prav naj bi bilo, da preslišimo to opozorilo, ki je dobronamerno. Kot že rečeno, v Slovenski nacionalni stranki bomo ta zakon podprli. Bi pa želeli, da se denar, ki se namenja organizacijam, ki so bile prej naštete, namenja tudi na osnovi izdelanih programov, da ne bi prihajalo do tega, kar je v javnosti že prisotno, da se potem ta denar po teh organizacijah, ki so izključno humanitarnega značaja, porablja za polprivatne zadeve. Skratka, v Slovenski nacionalni stranki omenjeno novelo zakona podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik! Spoštovani prisotni! Zakon o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo dviguje prag obdavčitve. Se pravi, če bi pogledali zgodbo zelo laično, napeljuje ljudi k temu, da bi še bolj sodelovali v teh igrah na srečo. Ali je to smiselno v tej situaciji v naši državi ali ne, je vprašanje, na katerega, mislim, bi lahko odgovorili predstavniki Vlade že v uvodni obrazložitvi. Trenutno je bil obdavčen vsak posamezen dobitek, ko gre za klasične igre na srečo, v višini 206 evrov. Stopnja davka je bila oziroma je 15%. Cilji, ki jih zakon zasleduje - ampak zdaj resnično berem obrazložitev Vlade, ki jo je dala. Prvi cilj je, natančneje določiti davčno osnovo. Še natančneje, kot je že določena - ne vem, kako bi jo lahko. Povečati prag neobdavčenega zneska dobička. To mi je jasno. Pač dvignemo prag pa rečemo, vsi dobitki nad 300 evrov so obdavčeni. Ampak s tem, se mi zdi, da spodbujamo ljudi, da se udeležujejo teh iger. Zaradi povišanja praga obdavčitve se bo zmanjšalo število obdavčenih dobitkov, manjši obseg administriranja pri odmeri davka. Ta administracija pa nas v Poslanski skupini nepovezanih poslancev Lipa zelo bode v oči. Katera administracija pa se bo zmanjšala? Med klasične igre na srečo spadajo loterija, kviz, tombola, loto, športne napovedi, stave. Če ste kadarkoli v življenju poskusili srečo, odigrali športno napoved, športno stavo, ko ste vplačali svoj listek. Kjerkoli ste to naredili, kjer je to omogočeno, ste dobili takoj izpisano, koliko je davka in kolikšen je vaš realen dobitek. Če so lahko te stvari do sedaj opravljale bencinske črpalke, posamezni "kafiči" po Sloveniji, pač kdorkoli, ki je dobil s strani Vlade Republike Slovenije oziroma Ministrstva za finance zeleno luč, da lahko to opravlja, vam je to davčno osnovo iz računalnika že predvidel. Jaz ne vem, kje bomo tukaj zmanjšali administracijo? Pri natakarjih, pri "polmajstrih", po domače povedano. Oni so do sedaj davčno osnovo zelo hitro znali povedati. Moti me ena zgodba, samo občina Velenje, in to moram poudariti, je bila občina v Republiki Sloveniji, ki se je odzvala na zgodbo zakona in pravi, da predlagana ohranitev veljavnega praga obdavčitve ali nadomestitve zmanjšanih prihodkov v primeru njegovega povišanja z drugim virom. Se pravi, občina Velenje je ugotovila, da bo imela izgubo. Večje občine v Republike Sloveniji, vemo, da smo dovolili v tem Državnem zboru, da se oblikujejo večje in manjše občine v tej državi. Vemo, da prihodek s strani iger na srečo pripada občinskemu proračunu. Vemo tudi, da so velike občine, večje občine imele večji prihodek s tega naslova tudi zato, ker ima večje število prebivalcev. Manjše občine so bile pri tem dohodku prikrajšane. In sedaj bodo prikrajšane še bolj, ker smo cenzus obdavčitve dvignili z 206 na 300 evrov. Dobitek 300 evrov pri klasičnih igrah na srečo je zelo zelo težko doseči. Jaz ne vem, koliko od vas pozna zgodbo športnih stav ali pa športnih napovedi, recimo. Tam je 300 evrov dobička pri realnem vplačilo zelo težko doseči. Sedaj bo skoraj vsak dobiček neobdavčen in s tem spodbujamo ljudi k igram na srečo. Ampak ne glede na vse skupaj, ne glede na vse povedano moram povedati, da Predlog zakona o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo enostavno predvideva še vedno polnjenje posameznih občinskih proračunov in vsi želimo, da bi občine preživele. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] mu ne moremo nasprotovati. Ampak dvig cenzusa še vedno pomeni, bom rekel, težave za manjše občine. Hvala.
Gospod Rudi Veršnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Na žalost nas je bolj malo. Slovenske demokratska stranka podpira Predlog o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo. Veljavna obdavčitev dobitkov pri klasičnih igrah na srečo temelji na sprejetem Zakonu o davkih občanov iz leta 1988, ki se od takrat v delih, ki določajo obdavčitev dobitkov, niti ni bistveno spreminjal. Predpisi, ki urejajo področje obdavčitve dobitkov pri klasičnih igrah na srečo, so zastareli in že nejasni. Predlagani nov zakon o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo bo nadomestil dosedanji davek na dobitke v okviru zakona o davkih občanov. Konkretna cilja sta dva. Prvič, natančneje določiti davčno osnovo. In drugič, povečati prag neobdavčenega zneska dobitka. Zakon ne prinaša bistvenih vsebinskih sprememb glede predmetov obdavčitve in zavezanca za davek. Zakon se glede definicije klasičnih iger na srečo sklicuje na definicijo v predpisih o prirejanju iger na srečo, v katerih so klasične igre na srečo številčne loterije, loterije s trenutno znanim dobitkom, kviz loterije, tombole, lota, športne napovedi, športne stave, srečelovi in pa druge podobne igre. Prihodki iz naslova davka na dobitke enako kot doslej pripadajo občini, kjer ima prejemnik dobitka prijavljeno bivališče. Predmet odločitve ostaja vsak posamezni znesek. Zaradi zmanjšanja administrativnih obremenitev prirediteljev klasičnih iger na srečo pa se predlaga povišanje praga za določitev neodbdavčenega zneska, in sicer s sedanjih 195,07 evra na 300 evrov. Z višanjem praga obdavčitve se bo zmanjšalo število obdavčenih dobitkov, s čimer se zmanjšuje obseg administriranja ob odmeri davka tako na strani plačnika davka, ki je prireditelj iger na srečo, kot na strani davčnega organa. Davčna stopnja ostaja v višini 15% od davčne osnove. V zakonu bo določen tudi postopek obračunavanja in plačila davka na dobitke, ki je bil do sedaj opredeljen v zakonu o davčnem postopku. Davek na dobitke bo za davčnega zavezanca še naprej izračunal, odtegnil in plačal prireditelj klasične igre na srečo z davčnim odtegljajem, ki se bo štel kot dokončni davek. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Breda Pečan bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo zakon podprla. Predlagani zakon podprla predvsem zaradi tega, ker gre dejansko za posodabljanje predpisa, ki je nujno potreben, saj vendarle, zlasti klasične igre na srečo kažejo visok porast in so kar ne tako majhen vir tudi prihodkov občin, katerih občani imajo srečo, da dobijo velike dobitke pri loteriji, deteljici itn. Seveda se dogajajo potem prepiri, ampak ne toliko zaradi tega zakona, tako kot je bilo danes slišati, med fundacijami in med društvi, ki so koristniki sredstev obeh fundacij, ki se financirajo iz Zakona o loteriji Slovenije, ampak predvsem pride do zavisti med posameznimi občinami. Zaradi tega, ker tista občina, katere občan dobi milijon 750 tisoč evrov dobitka na loteriji, je deležna kar dobrega prihodka. Zato je zvišanje davčne osnove oziroma zvišanje minimalnega zneska, ki je obdavčljiv po tem zakonu, logična posledica tega, da je nekoč 200 evrov pomenilo zelo veliko, danes pa precej manj. Zlasti takrat, kadar vplačujemo zneske za loterijo. Nenazadnje bi bilo treba opozoriti tudi na to, da je način, da je zavezanec za plačilo davka sicer občan, ki je deležen dobitka, plačnik davka pa loterija. Se pravi, sam organizator klasične igre na srečo ali pa kakšno društvo, ki organizira igro na srečo. Je pa zagotovo velik prihranek pri administriranju. Zaradi tega, ker tudi za samega občana, ki je dobitnik, zaradi tega, ker mu ni treba letati od Poncija do Pilata in iskati način oziroma komu pravzaprav mora ta davek plačati. Pač pa to namesto njega opravi organizator igre na srečo. Mislim, da je ta zakon eden redkih, ki dejansko očitno poenostavlja postopke, ki je tudi, konec koncev, z ne zelo velikimi popusti tudi prijazen do državljanov, do občanov. Mislim, da bi bilo smotrno, da ga brez kakšnih velikih popravkov sprejmemo. Moram reči, da je občinam pomemben prihodek. Vendar, če verjamemo, in mislim, da je verjeti predlagatelju, znižanje prihodkov iz davka od klasičnih iger na srečo, je potem to razdeljeno na 210 občin po verjetnostnem računu res zelo majhen znesek. In zaradi tega mislim, da se nima smisla upirati povišanju najnižjega zneska, ki je neobdavčljiv. Hvala.
Hvala. Gospod Milan Petek bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Lep pozdrav vsem! V Liberalni demokraciji Slovenije bomo podprli predlog zakona, s katerim se nadomešča dosedanji davek na dobitke v okviru zakona o davkih občanov. Prav tako v Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo posodobitev ureditve tako, da bo usklajena z ostalo novejšo sistemsko zakonodajo. Predlagana konkretna cilja sta po mnenju LDS smiselna, ker natančneje določata davčno osnovo ter povečujeta prag neobdavčenega zneska dobitka. Zaradi povišanja praga obdavčitve se bo s tem zmanjšalo število obdavčenih dobitkov in s tem obseg administriranja pri odmeri davka ob sorazmerno majhnem zmanjšanju davčnih prihodkov občin. Je pa dejstvo, da zakon ne prinaša bistvenih vsebinskih sprememb glede predmeta obdavčitve in zavezanca do davka. Torej ostajamo pri enakih podlagah. Prihodki iz naslova davka na dobitke, enako kot doslej, pripadajo občinam, kjer ima prejemnik dobitka prijavljeno prebivališče. Če ta prejemnik dobitka nima bivališča v Sloveniji, pripada davek občine, kjer ima sedež prireditelj. Torej, predmet obdavčitve ostaja vsak posamezni dobitek. Ni novosti. S tem, da se povišuje prag za neobdavčen znesek s prejšnjih 200 na 300 evrov. S tem, kot rečeno, se bo zmanjšalo število administriranja in tudi število obdavčenih dobitkov, vendar ne s posebnim vplivom na davčne prihodke občin. Vse navedene ugotovitve in navedbe v zakonu so podlaga za našo odločitev, da bomo v Poslanskem klubu LDS podprli Predlog zakona o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika zbora bomo glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KMETIJSKO GOZDARSKI ZBORNICI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Sašom Pečetom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano predlaga Državnem zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsednici odbora gospe Marjetki Uhan za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi prisotni! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na svoji seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Sašom Pečetom. Na seji odbora so sodelovali predstavniki predlagateljev zakona, Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zakonodajno-pravna služba in Kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije. Kot gradivo smo člani odbora poleg predloga zakona prejeli še mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Vlade Republike Slovenije in mnenje Komisije Državnega sveta za kmetijstvo gozdarstvo in prehrano. Ni bilo vloženih nobenih amandmajev, niti predlogov za amandmaje odbora. Kot rečeno, smo prejeli pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki pa je dodatno obrazložila na odboru še določena dejstva. Zakonodajno-pravna služba meni, da predlagana rešitev s pravno-sistemskega vidika pomeni odmik od javnopravnega modela zbornic. Obveznost članstva kot pomemben konstitutivni element tega modela je namreč pravilom povezana z dolžnostjo plačevanja članskega prispevka. Zlasti, če finančna sredstva za delo zbornice niso zagotovljena iz drugih finančnih virov. Posebej pa je bilo opozorjeno, da rešitev povezana z uvedbo koncepta prostovoljnosti plačevanja zborničnega prispevka v okviru predlaganega zakonskega besedila ni dosledno izpeljana, saj se ta nanaša le na del določb veljavnega zakona, drugih pa ne odpira. Odboru je bilo posredovano tudi dopisno mnenje Vlade Republike Slovenije, ki predlogu zakona nasprotuje. Državna sekretarka je obrazložila, da predlog zakona vsebuje veliko medsebojno nasprotujočih si trditev, zaradi katerih Vlada tudi meni, da je predlog zakona pravno-sistemsko pomanjkljivo izoblikovan. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki prav tako ne podpira predloga zakona. Predstavnik predlagateljev je v dodatni obrazložitvi ponovil in poudaril, da je namen oziroma da je sedanji sistem organiziranosti v obliki obveznega članstva preživet. Njegova ukinitev pa bi pripomogla k svobodni odločitvi slehernega posameznika za članstvo v Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije po zgledu gospodarskih zbornic. Po njihovem mnenju sedanji sistem predlagateljev ustreza predvsem zbornici sami, saj zasleduje le interes administrativno-upravne inštitucije. Strokovne storitve članstvu pa nudi po lastnih kriterijih selektivno. V razpravi je sodelovala tudi predstavnica Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije, ki jasno, da zakona ne podpira. Člani odbora, ki so sodelovali v razpravi, so izrazili prepričanje, da bi ukinitev obveznega članstva v zbornici povzročilo še največ škode prav tistim, ki jo najbolj potrebujejo in so najbolj odvisni od njenega delovanja. Brez zborničnega sistema, ki nudi pomoč, med drugim tudi pri črpanju evropskih sredstev, bi bilo stanje na kmetijstvu in na podeželju še slabše. Izraženo je bilo tudi mnenje, da vprašanje članstva v zbornici niti ni ključnega pomena za obstoj te inštitucije, saj je delež sredstev zbran iz zborničnega prispevka relativno zanemarljiv v primerjavi s sredstvi, ki jih zbornica dobi za svoje delovanje iz državnega proračuna. Upoštevajoč mnenja Vlade Republike Slovenije, pripombe Zakonodajno-pravne službe in glede na razpravo članov odbora je odbor sprejel sklep, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije ni primeren za nadaljnjo obravnavo in predlaga temu Državnemu zboru, da ta predlagani sklep tudi sprejme. Hvala lepa za pozornost.
Hvala. Predlagateljev zakona ni. Zato dajem besedo predstavniku Vlade za predstavitev stališča. Gospa Branka Tome, državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije, ki ga je Vlada Republike Slovenije preučila in ugotovila, da predloga zakona ne more podpreti zaradi sledečih nedorečenosti in pravnih pomanjkljivosti. Prvič. Predlagana sprememba v 1. členu predloga zakona pomeni celovito spremembo zborničnega sistema. Predlog zakona z uvedbo prostovoljnega plačevanja zborničnega prispevka spreminja status Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije iz javno pravne v zasebno pravno zbornico. Za tovrstno statusno spremembo bi bila potrebna celovita sprememba zakona. Prav tako tudi ni jasen nadaljnji status obveznih članov zbornice, ki imajo aktivno in pasivno volilno pravico, vendar prostovoljno plačujejo zbornični prispevek. Drugič. Predlog zakona dodaja nov člen, ki določa, da se na podlagi prostovoljne odločitve članov zbornice oblikujejo merila za zbornični prispevek. Predlagani člen določa oblikovanje meril, ki pa so že določena v veljavnem Zakonu o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije. Ta določila, ki so že določena, določajo merila za zbornične prispevke A, B in C in s tem tudi višino članarine. Obstoj teh meril ob uvedbi prostovoljnega plačevanja članarine je nesmiseln. Tretjič. 3. člen predloga zakona določa merila za zbornični prispevek A glede na člen, ki je bil s spremembo zakona leta 2004 že preoblikovan in pri katerem se pri osnovi za plačevanje zborničnega prispevka novi predlog še vedno sklicuje na stari, neveljavni zakon o dohodnini. Glede na to, da se spreminja samo člen, ki določa zbornični prispevek A, ne pa tudi tisti členi, ki določajo zbornični prispevek B in C, smatramo, da gre za nedorečeno rešitev. Nenazadnje, predlog zakona v 4. členu spreminja 43. člen zakona Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije. Ta člen je prehodna določba osnovnega zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici iz leta 1999 in je določal začasne stopnje zborničnega prispevka, ki so veljale do sprejetja stopenj na pristojnem organu zbornice. Predlagatelj tudi ni predvidel nobenega prehodnega obdobja za uskladitev aktov zbornice. Predlagatelj v delih predloga poudarja javno korist zbornice, vendar na drugi strani želi preoblikovati zbornico v interesno združenje tistih, ki bodo plačevali članarino. Prav tako menimo, da obrazložitev in pa priloge predloga zakona vsebujejo mnogo med seboj nasprotujočih si trditev, zaradi katerih menimo, da je predlog zakona pravno-sistemsko pomanjkljivo izoblikovan. Glede na navedeno Vlada Republike Slovenije ne podpira Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici in meni, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališča Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa še enkrat, gospod predsednik. Spoštovana predstavnica in predstavnik Ministrstva za kmetijstvo, spoštovani kolegi in kolegice! Kratek bom. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predloga zakona ne bomo podprli, ker ga izgleda tudi predlagatelji ne podpirajo, saj nam ga niso prišli predstavit na pričetku seje.
Hvala. Gospod Alojz Posedel bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik, predstavniki Vlade, kolegici in kolegi! V Poslanski skupini Zares ne bomo podprli predloga, ki je bil vložen, iz preprostega razloga, ker ocenjujemo, da ni bil vložen z resnimi, korektnimi nameni. To je bilo jasno z naše strani izpostavljeno že na seji Odbora za kmetijstvo. In sicer iz razloga, da smo v Poslanski skupini Zares ob koncu lanskega leta sami vložili spremembo tega Zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici iz prepričanja, da je potrebno tudi na tem področju uvesti določene spremembe. Nenazadnje je bilo to zapisano tako v koalicijski pogodbi. Bilo je obljubljeno s strani ministrice za kmetijstvo gospe Lukačičeve, ničkolikokrat. Tudi ob zamenjavi je gospod minister Jarc obljubljal, da je Zakon o Kmetijsko-gozdarski zbornici pripravljen in da samo čakamo, kdaj bo zagledal luč sveta. In ker se je potem čas v lanskem letu iztekal, smo vložili spremembo, ki bi v enem delu rešila res prisilnega članstva na deset tisoče obveznih članov, ki s samim kmetijstvom, s kmetijsko dejavnostjo nimajo praktično nobene povezave. Nenazadnje so se organizirali že v civilno iniciativo in nabrali zelo veliko podpisov proti tem. Sami v Poslanski skupini Zares se zavedamo pomena kmetijstva. Zelo. Vemo, da ne gre samo za gospodarsko dejavnost, ampak gre za bistveno več. Gre za ohranjanje podeželja, gre za socialno zadevo, gre za ohranjanje kulturne krajine. Pa vendar se zavedamo tudi tega, da je Kmetijsko-gozdarska zbornica v obdobju od ustanovitve do danes bila zelo pomemben igralec na tem področju in da bi tako prehitro poseganje v njeno delovanje pomenilo prej povzročitev škode kot pa pozitiven prinos. Zato nas je presenetila vložitev takšnega predloga, kot ga je dal predlagatelj. Glede na podpisnike je nerealno ocenjevati, da so to politični naivci. In bi pričakovali, da bo Vlada, ki ni ocenila našega predloga, ki je samo dvignil prag za obvezno članstvo s 85 evrov na 355. In tisti, ki so poznali že tudi javno objavljeno, nekako dogovorno določeno višino prispevka med zbornico, med ministrstvom, med sindikati, približno 167 evrov, potem priti s takšnim predlogom. Nas skrbi oziroma ocenjujemo, da je ta vložitev bolj pomenila nek dogovor ali pa neko akcijo, ki je onemogočila proceduro, ki bi jo naj izpeljala Vlada, da bi lahko volitve v Kmetijsko-gozdarsko zbornico izpeljali že po novem zakonu. Po zakonu, ki bi ga predlagala Vlada. Nekako tako je bilo tudi odgovorjeno na Odboru za kmetijstvo, da že potekajo vse potrebne aktivnosti za volitve v Kmetijsko-gozdarsko zbornico po starem zakonu. Torej lahko ocenimo, da je šlo pri tej vložitvi samo za manever za pridobitev časa in zagotovo ne za resno željo pomagati slovenskemu kmetu, pomagati tistim, ki so nekako neprostovoljno v tem članstvu, pomagati tistim, ki nimajo niti kvadratnega metra zemlje za obdelavo, ampak so jo nekako pridobili preko dedovanja ali kako drugače in se s kmetijstvom kot takšnim ne ukvarjajo. Zato bo zanimivo opazovati, kako bodo potekale aktivnosti in obljube Vlade, da bo predložila svoj zakon, da ga bo tudi pravočasno izglasovala in da bi volitve šle po novem zakonu. Kot rečeno, v Poslanski skupini Zares tega predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije smo v Poslanski skupini DeSUS zavzeli negativno stališče do predlaganih rešitev. Zato podpiramo sklep matičnega delovnega telesa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Kar je bilo povedano s strani naše poslanske skupine v zvezi z ureditvijo področja članstva v Kmetijsko-gospodarski zbornici na eni izmed nedavnih sej Državnega zbora v okviru mnenja ustreznosti obveznega ali prostovoljnega vključevanja v predstavništvo zbornične strukture, lahko danes ponovim. V Poslanski skupini DeSUS podpiramo sedanjo načelno ureditev sistema članstva in reprezentativnosti zbornice. Se pa strinjamo z višanjem praga, ki je podlaga in pogoj za obveznost vključitve, in sicer na tak nivo, ki bo še naprej omogočal vključenost pomena zastopanja kmetijskih gospodarstev in njihovih temeljnih skupnih interesov in neodvisnost vloge in strokovnost dela zbornice. Prepričani smo, da je v času, ko naše kmetijstvo, gospodarske in ribiške dejavnosti še niso v popolnosti dozorele in se zato še niso uspele enakovredno in konkurenčno postaviti ob bok ostalim evropskim državam samo z obveznim vključevanjem v zbornično sestavo, možnost zagotavljati sledenje tem ciljem in pomagati slovenskemu podeželju z zanj značilnimi panogami ter njihovim izvajalcem pri uresničevanju njihovih interesov, ki so navsezadnje tudi naš skupni javni interes. Seveda pa se javni interes skozi ozko interesno združenje ne more in se tudi ne bi smel zasledovati, saj bi v tem največ škode utrpeli ravno tisti člani zbornice, ki so danes in bodo tudi v prihodnje v veliki meri odvisni od njene strokovne pomoči v obliki svetovalnih in razvojnih storitev. Celovita sprememba zborničnega sistema pomeni spremembo statusa javno-pravne zbornice v ozko interesno in zasebno-pravno ustanovo, ki pa zagotovo ne bo sledila nam vsem skupnem cilju konkurenčnega razvoja kmetijske politike in enakomernega razvoja podeželja. Tudi zato, ker predlagatelj ne rešuje posledično vseh vprašanj, ki bi jih sistem prostovoljnosti sprožil, smo v Poslanski skupini DeSUS ocenili, da je predlog zakona pravno sistemsko nedorečen in da v sled tega nadaljnja obravnava zakona ni smiselna. Hvala.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice, kolegi! Jaz bom tudi skušal biti, kot je moj prijatelj kolega iz Slovenske ljudske stranke, kratek, jasen in jedrnat. Koliko od 100 in 100 zakonov Vlade nam jih Vlada ni predstavila, govorim predlagatelj, ampak se za to ne zjokamo? Namen zakona je, da se uvede prostovoljni zbornični prispevek. Obvezno članstvo v Kmetijsko-gozdarski zbornici naj se po vzoru gospodarske zbornice prekvalificira v prostovoljno. Na novo naj bi opredelili sistem pobiranja zborničnega prispevka in prihodke Kmetijsko gozdarske zbornice bi uvrstili v zbornični prispevek. To je namen. Razlogi za spremembo zakonodaje so vam bili podani. V Slovenski nacionalni stranki ne glede na to, da je sedaj volilno leto, pa ne glede na to, kaj se je dogajalo vmes, smo bili za prostovoljno članstvo v zbornicah. Mislim, da je bilo vloženih v treh mandatih za nazaj približno 7 ali pa 6 novel. Mislim, da. No, na pamet ne bom govoril. V tem mandatu dve. V prejšnjem 2 noveli in še v prejšnjem, od leta 1996 do 2000, tudi ena ali dve za spremembo. Predlog je tak. Zakaj prisiliti nekoga v nekaj, če noče? Mislim, da je pošteno, odkrito ljudem treba povedati. To ponujamo. Nič hudega, če boste proti predlaganemu Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije. Ob tem je pa treba vedeti tudi, da je kar nekaj ljudi, ki so izrazili svojo željo. Tako, da ni sedaj to nek populizem neke stranke, ki je bila ali je ali bo ali karkoli že. Tukaj govorimo o nekaj deset tisoč fizičnih oseb, ki nekih dejavnosti ne opravljajo, pa plačujejo obvezno članstvo. Bodimo toliko pošteni eni do drugega. Člani Kmetijsko-gozdarske zbornice so lastniki večinoma manjših kmetijskih ali gozdnih zemljišč. Se ne ukvarjajo s kmetijsko ali gozdarsko dejavnostjo kot virom dohodka. Zavezanci za plačilo zborničnega prispevka A iz 23. člena zakona itn., itn. Mi smo dali predlog in možnost tem ljudem, naj se odločijo. Sedaj biti populističen do ljudi. Vi lahko rečete, da smo mi. Mi lahko rečemo, da ste vi populistični. Meni je vseeno. Ampak dejstvo je, kdor želi biti v neki zbornici, naj to izrazi prostovoljno, ne obvezno. Kdor dejansko opravlja te dejavnosti, naj ima od tega koristi in obveznosti in obveznost. To je čisto enostaven razlog za vložen Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici. Jaz ne glede na vse politične opcije mislim, da je to pošteno. Vaša odločitev bo, kakršna pač bo. Naša je bila dana skozi predlog zakona. Reči pa to, saj pravim, saj je škoda. Mislim, nima smisla, da, če predlagatelj ne predstavi zakona, da sedaj to je razlog, da ga ne sprejmemo ali kakorkoli. Seveda neumnost vrhunske klase. Ker stotine zakonov, ki jih je vložila Vlada, nam jih ni nikoli predstavljala in mi smo se morali sami odločati in "pluti med silo in karibdo". Nihče vas ne sili. V Slovenski nacionalni stranki bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije podprli in predlagamo tudi vsem ostalim, ki imate stike z ljudmi, ki se ukvarjajo s to dejavnostjo, glede na dejstva, ki so navedena, da odločate po svoji vesti. Politika mine, ljudje ostajajo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Glede na vsa predhodna izvajanja bom začel z vprašanji. Prvo vprašanje: Ali ni svobodna gospodarska pobuda zapisana v Ustavi Republike Slovenije? Ali ni svobodna izbira zapisana v Ustavi Republike Slovenije? Ali ni svoboda odločanja zapisana v Ustavi Republike Slovenije? In četrto vprašanje: Ali ni čas, da slovenskemu kmetu povemo po resnici, kaj se dogaja v EU? Kje je Slovenija kot kmetijska država? Se vam zdi, da je prehitro ali politično neprimerno v tem trenutku? Ali ni mogoče čas, da slovenskega kmeta pripravimo na dejstvo, da grozne velike, življenjsko potrebne perspektive v državi Republiki Sloveniji za kmetijstvo ni? Nekateri smo imeli možnost slišati tudi komisarja EU, ko je dejal: "Slovenija je, no, malo večje polje." Ali ni čas, da ljudi soočimo z resnico? Jaz vem, da je strah lepa reč, ki ga od zunaj ni nič, ampak pred volitvami je še kako pomemben. Dajmo ljudem povedati, kaj jih čaka. In če bomo povedali resnico in če jih bo Kmetijsko-gozdarska zbornica naučila to resnico sprejeti, jih z njo učiti delovati tudi po sistemu EU, potem naj bo tudi članstvo, pa če hočete, obvezno. Ampak zakon, ki je pred nami, sledi tistemu, kar si Vlada ne upa. Sledi tistemu, čemur minister za kmetijstvo ne upa priti za to govornico in povedati slovenski javnosti in slovenskemu kmetu. Zakon sledi pobudi Vlade Republike Slovenije, da naj bo članstvo v določenih zbornicah prostovoljno. Zgodilo se je na gospodarski zbornici popolnoma enako. To je bila smernica Vlade Republike Slovenije. In zakon, ki je pred nami, ji samo sledi. Izbira oziroma skrb, da Kmetijsko-gozdarska zbornica ne bi mogla delovati, če bi ukinili obvezno članstvo, je odveč. Na Odboru za kmetijstvo smo poslušali, kako dobro dela Kmetijsko-gozdarska zbornica, kako je odlična, kako pomaga malemu kmetu, kako pomaga pridobivati subvencije malega kmeta, kako pomaga pridobivati evropska sredstva malemu kmetu. In če to počne v resnici, potem je popolnoma odveč skrb, da bi propadla. Nekdo, ki dela dobro, bi z veseljem, kmet od koderkoli pač prihaja, ne glede na teritorialnost naše države z veseljem plačal 10 evrov članarine ali kolikor pač to trenutno zahteva zakon od njega, če bo dobil pa 300, 500 tisoč evrov subvencij. Vprašanje se pa postavi takrat, ali ta zbornica resnično dela v interesu teh kmetov, ki niso sposobni - predstavnica Kmetijsko-gozdarske zbornice je dejala, da niso šolani za to, da bi lahko pridobili kakršnokoli korist od kjerkoli, bodisi od države bodisi od Evrope. In pri tem jim pomaga Kmetijsko-gozdarska zbornica. Ali je to res? Dajmo vprašati uporabnike Kmetijsko-gozdarske zbornice, ali je to res. Jaz sem jih vprašal, pa so rekli, da ne, da to ni res. Kmetijsko-gozdarska zbornica po prepričanju večine članov dela za svoj interes, za tisto svojo dobrobit, da imajo plače, da lahko živijo, pri tem pa jim dajejo neke napotke, na podlagi katerih se ne morejo znajti. Ali je to interes Kmetijsko-gozdarske zbornice? Ali je to svobodna pobuda? In pa temeljno vprašanje, ki ga bom na koncu še enkrat ponovil: Ali bomo še naprej lagali slovenskemu kmetu o njegovi perspektivi in njegovi prihodnosti? Mislim, da je čas za resnico. Če je ta Vlada pred volitvami seveda ne upa povedati. Zato bomo zakon v Poslanski skupini nepovezanih poslancev Lipa z veseljem podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Franc Sušnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana gospa sekretarka, gospe in gospodje! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije, ki ga je v proceduro vložila skupina poslancev Državnega zbora, je nedorečen, pravno pomanjkljiv, skratka, slab. V zakonskem predlogu je cela vrsta pomanjkljivosti in netočnosti. Obrazložitev zakona in priloge so polne med seboj nasprotujočih si trditev, kar je najkrajši možni povzetek mnenja Zakonodajno-pravne službe. Pridružujemo se temu mnenju in ugotavljamo lahko samo, da je predlog zakona pravno-sistemsko popolnoma neustrezen. Predlagatelj očitno ni imel resnih namenov in zakonski predlog ne odraža iskrene želje spreminjati veljavne ureditve in organiziranosti Kmetijsko-gozdarske zbornice. Zaradi vsega navedenega bomo poslanci Slovenske demokratske stranke glasovali za sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Kmetijsko-gozdarska zbornica, njene pristojnosti, financiranje nalog iz zborničnega prispevka in iz proračuna, pravzaprav narekujejo, da bi se danes morali pogovarjati o Zakonu o Kmetijsko-gozdarski zbornici in kmetijsko-gozdarskih zavodih. To je namreč odraz vsebine delovanja zbornice, kajti struktura prihodkov je približno v razmerju proračun 70%, tržni prihodki 20% in zbornični prispevek 10%. 70% seveda predstavljajo sredstva iz proračuna ravno zaradi delovanja kmetijsko-gozdarskih zavodov. Če se pogovarjamo o smiselnosti in obstoju Kmetijsko-gozdarske zbornice, o obveznemu ali neobveznemu članstvu, potem zagotovo bi morali danes imeti zelo jasen odgovor s strani Kmetijsko-gozdarske zbornice, zakaj kmetje še nimajo izplačanih subvencij, ki jim pač pripadajo, in zakaj so te subvencije izplačane z enoletnim, dveletnim ali celo večletnim zamikom. Velikokrat odgovor najdemo ravno v tem dejstvu, da pravzaprav svetovalna služba, ki v Kmetijsko-gozdarski zbornici seveda opravlja svoje naloge na način, ki je mogoč in da ta način vedno ne prinaša učinkovitih rezultatov oziroma pravočasnih ukrepov za izplačilo subvencij. Ampak tukaj pravzaprav zbornica ne čuti, da bi opozarjala na ta problem. Zato je smiselno razpravljati o tem, ali imeti zbornico z obveznim članstvom ali neobveznim članstvom. Kajti, če danes govorimo o tem, da zbornični prispevek predstavlja vsega 10% prihodkov, tako skozi porabo tega prispevka ugotovimo, da gre za sejnine organov Kmetijsko-gozdarske zbornice in stroške dela nekje okrog 90% vseh prispevkov, ostalo pa nekako pade še na pisarniški material in tekoče poslovanje. Torej zbornični prispevek, ki ga plačujejo politične osebe, verske skupnosti, pravne osebe in zadruge, morajo dajati tudi ustrezen servis oziroma podlago vsem, ki pričakujejo, da kmetijstvo funkcionira na konkurenčen način. In da pravzaprav dosegamo tiste standarde, ki si jih želimo znotraj Evropske unije. Tako da je izjemno pomembno vprašanje, ali obvezno ali neobvezno članstvo ravno iz tega naslova, kako lahko vsi ti, ki plačujejo ta prispevek, vplivajo na delovanje zbornice. Žal ugotavljamo, da trenutna organiziranost ne zagotavlja nikakršne možnosti pravnim osebam, ki se ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo, da sodelujejo v organih zbornice. Možnosti izvolitve pravzaprav ni. Tako se vedno nekako srečujemo z dejstvom, da zbornica pravzaprav izpolnjuje neke naloge trenutne, vladajoče opcije in ne zastopa interesov članov. In mislim, da interese članov v tem hipu bistveno bolj zastopa in uveljavlja sindikat kmetov kot pa sama zbornica. Zato menimo v Poslanski skupini Socialnih demokratov, da bi bilo potrebno zelo natančno preučiti takšno organiziranost Kmetijsko-gozdarske zbornice. Menimo, da bi morali tudi v tistem trenutku, ko se ta natančna analiza naredi, določiti rok, v katerem se izteče obvezno članstvo, denimo tri leta. In potem preidemo na prostovoljno članstvo. S tem mislimo, da bi se resnost sodelovanja zbornice, resnost v tem smislu, da se ukvarja resnično s problemi, ki jih imajo člani, bistveno povečala in bi pravzaprav postala zbornica zelo resen partner Vladi oziroma Ministrstvu za kmetijstvo pri udejanjanju kmetijske politike. Seveda ta zakon, ki ga imamo danes pred seboj, ne rešuje vsega tega. Žal tega ne bo reševal tudi zakon, ki ga pripravlja Vlada. Sicer pa predlogu sklepa Odbora za kmetijstvo in gozdarstvo v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Geza Džuban v imenu Poslanske skupine LDS. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav! Predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! V poslanskem klubu Liberalne demokracije ne bomo podprli predloga zakona, ki so ga v proceduro vložili poslanski kolegi predvsem z namenom, da se ukine obvezno članstvo v Kmetijsko-gozdarski zbornici. Mogoče naj opozorim in poudarim toliko, da je to Kmetijsko-gozdarska zbornica in ne Kmetijsko-gospodarska zbornica. Pomotoma je namreč bilo to navedeno. Jaz bi vam lahko v imenu poslanskega kluba navedel kar nekaj utemeljenih in korektnih razlogov, ki ste jih vsi tukaj navajali. Zaradi katerih na eni strani podpirate predlog matičnega delovnega telesa, da ne podprete zakona, ki so ga vložili v proceduro poslanski kolegi, in razloge, zakaj zbornica, takšna kot je z obveznim članstvom, naj še zmeraj ostane. Jaz bom te zadeve samo na kratko povzel. Predvsem pa opozoril na trenutek, ki je pred nami, kako naprej. Kmetijsko-gozdarska zbornica je sistem, ki je v vseh teh letih pokazal določene pomanjkljivosti. Tudi pomanjkljivosti z vidika obveznega članstva in ga kaže spremeniti. Spremeniti na eni strani z vidika vsebine in pristojnosti ter obveznosti zbornice njenega financiranja in predvsem praga za obvezno članstvo. In to je kar nekaj predlogov zakona poskušalo rešiti, kar v tem trenutku nimamo rešeno. Čas za prostovoljno članstvo še ni zrel. Večina sedanjih članov si želi, da bi bili prostovoljni ali nikakršni člani Kmetijsko-gozdarske zbornice. Vendar, če bi to članstvo mi ukinili, obvezno članstvo, bi prizadeli same člane, ker bi bil osip prevelik in potem se lahko zgodijo tudi spremembe v zbornici, ki bi škodovale dosedanji populaciji kmetov. V proceduri sprememb tega zakona z vidika praga smo že v skupnem poslanskem klubu Liberalne demokracije sodelovali na način, da smo pripravili zakon, katerega so pozneje vložili kolegi s kolegom Posedelom na čelom. S podpisnikom, prvim podpisnikom. Predlog zakona ni bil sprejet. Pred seboj imamo drug zakon kolega Pečeta, ki ukinja obvezno članstvo, kateremu sledi vladni predlog. Eden od utemeljenih razlogov je tudi to, da tega zakona ne podpremo, da je v proceduri vladni predlog, ki postavlja nekje na eni približno realni osnovi prag za obvezno članstvo, ki bi naj rešil veliko pripomb, ki so v javnosti, predvsem pa med dosedanjimi obveznimi in nepotrebnimi člani v Kmetijsko-gozdarski zbornici. In tukaj tisto bistvo, kar sem v uvodu rekel, da bom opozoril na trenutek, ki je pred nami. V treh in pol letih bomo imeli na mizi tri zakone: Posedelov, Pečetov in vladni. Volitve v Kmetijsko-gozdarsko zbornico bodo po četrtem zakonu. Po veljavnem zakonu, ker bomo zamudili rok z vladnim zakonom in bodo v zbornico, čeprav bomo imeli zmanjšano število članov, volili vsi dosedanji člani zbornice, kar je nesprejemljivo. Če ima kdo v žepu adut, kako rešiti nastalo situacijo, kako pospešiti postopek veljavnosti zakona, ki je v proceduri, tokrat govorim v osebnem imenu, bi jaz ta predlog pozdravil, da ne "farbamo" ljudi, da se ne norčujemo iz njih in da jih ne zavajamo. Da bomo imeli sprejet prepozno zakon, ki je bil napisan že pred letom ali dvema, člani bodo pa ostali vsi. Volili bodo vsi, ki jutri ne bodo več člani. Morda je tudi za marsikoga, brez zamere kolegi, zadeva težko razumljiva, ampak takšna je situacija. In je naloga vseh nas, da ljudem prizanesemo s to, da ne rečem, potegavščino. Ker se bojim, da je nekaj zadaj. In da rešimo situacijo na en korekten način, da bodo dejansko ostali člani tisti, ki bodo po noveli zakona oziroma po spremembi zakona v zmanjšanem številu, in da bo naprej zadeva tekla normalno in da ne bomo imeli pred seboj štiri leta novega nezadovoljstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še besedo ima gospa Marjetka Uhan v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Pred nami je novela Zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici, ki jo je predlagala skupina poslancev s prvo podpisanim Sašom Pečetom. Bistvo predlagane spremembe zakona je v prostovoljnem članstvu oziroma prostovoljnem plačevanju zborničnega prispevka. Prav to dejstvo naj bi po njihovem mnenju zagotovilo učinkovitejše in kvalitetnejše delo zbornice na čelu enakosti, večjo dostopnost zborničnih storitev in razbremenilo člana finančnega bremena. Zgolj zadnje bi bilo res, vse ostalo pa, žal, s to novelo ne bi zagotovili. Na pomanjkljivosti novele in nedorečenosti s pravnega vidika v tem predlogu so opozorili s strani Vlade, Zakonodajno-pravne službe, pa predlagatelji nanje niso odreagirali niti z enim amandmajem. V Novi Sloveniji predlagane novele ne bomo podprli. Vse, kar je bilo možno doseči s konsenzom v koaliciji pa tudi v zbornici, sindikatu in drugih nevladnih kmečkih organizacijah v tem mandatu, je zapisano v vladnem predlogu, ki bo v kratkem na seji. Ta zakon bi bil danes sicer na seji, če ne bi Vlada mečkala. Današnji predlagatelji pa so to izkoristili in v bistvu zavlekli oziroma povzročili tudi nejasnosti glede volitev v Kmetijsko-gozdarsko zbornico, ki so pred nami. V Novi Sloveniji smo zato tudi med predlagatelji oziroma sopodpisniki za izredno sejo z namenom, da se volitve izpeljejo po novem vladnem predlogu in zgolj po novem vladnem predlogu. V Novi Sloveniji bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VOLITVAH V DRŽAVNI ZBOR PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev in poslank s prvopodpisanim gospodom Jožefom Školčem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Dragu Korenu za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Lep pozdrav poslankam, poslancem, predsedujočemu in predstavniku ministrstva! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 41. seji obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o volitvah v Državni zbor, ki ga je v obravnavo po skrajšanem postopku predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožefom Školčem. Predstavniki predlagatelja so najprej podali dodatno obrazložitev k členom predloga zakona. Povedali so, da zakon v pravnem smislu ni dovolj konsistenten, da je v koliziji z drugimi predpisi in da ne vsebuje dovolj jasnih in podrobnih pravil, ki bi omogočila izvrševanje volilne pravice skladno z ustavo Republike Slovenije. Razlogi za spremembo so dve odločbi Ustavnega sodišča. Prva, s katero je Ustavno sodišče ugotovilo, da zakon o lokalnih volitvah in zakon o volitvah v Državni zbor ne urejata načina glasovanja po pošti. In pa druga odločba Ustavnega sodišča, s katero je ugotovilo, da je zakonska ureditev, ki ne določa, da člani volilnih odborov ne morejo biti osebe, ki so v sorodstvenem razmerju s kandidati na volitvah, v neskladju z načelom enakosti volilne pravice. Spremembo veljavnega zakona narekujejo tudi nejasnosti pri volitvah predsednika republike 21. 10. 2007. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi pisnega mnenja te službe povedala, da predlog zakona glede glasovanja po pošti spreminja ureditev pravočasnosti glasovnic pri ugotavljanju izida glasovanja, in sicer ne glede na to, ali gre za glasovanje na ozemlju Republike Slovenije ali za glasovanje po pošti v tujini. Predlog zakona rok za upoštevanje glasovnic skrajšuje, in sicer pri glasovanju v Republiki Sloveniji za 17 ur, pri glasovanju v tujini pa skoraj za osem dni. Po drugi strani pa se roki za nekatera volilna opravila podaljšujejo za pet dni. Po mnenju Zakonodajno-pravne službe je glede na odločbo Ustavnega sodišča za presojo ustavnosti takšne rešitve ključen odgovor na vprašanje, ali je predlagana zakonska ureditev glede rokov za posamezna volilna opravila in črtanje možnosti za glasovanje na uradno praznih glasovnicah v celoti takšna, da omogoča čim večjemu številu volilnih upravičencev, ki so na dan glasovanja v tujini, dejansko izvrševanje volilne pravice. Zato Zakonodajno-pravna služba meni, da bi bilo potrebno predlagane rešitve ponovno preučiti na podlagi temeljite analize veljavnih zakonskih rokov, na kar opozarja tudi Ustavno sodišče. Potem je k predlogu zakona podala svoje mnenje tudi Vlada. Na seji je bil predstavnik, se pravi državni sekretar iz Ministrstva za javno upravo. Povedal je, da Vlada predloga zakona ne podpira in da bo v naslednjih tednih sama predlagala novelo zakona o volitvah v Državni zbor. Glede nezdružljivosti članstva osebe, ki je v sorodstvenem razmerju s kandidatom na volitvah, v volilnem odboru Vlada meni, da bi bila izvedba volitev na način, ki je predlagan v zakonu, bistveno otežena. Predlagana ureditev glasovanja iz tujine pa bi po mnenju Vlade predstavljala korak nazaj, saj bi kljub predlagani prestavitvi volilnih opravil za pet dni namreč obstajala realna nevarnost, da pomembnemu oziroma znatnemu številu volilnih upravičencev, ki so na dan glasovanja v tujini, ker tam začasno ali stalno prebivajo, ne bi bilo omogočeno uresničevanje volilne pravice. Člani odbora so v razpravi izpostavili predvsem vprašanje ustreznosti volilnih imenikov glede glasovanja v tujini. K predlogu zakona je bil vložen amandma k 1. členu poslanskih skupin LDS, SD, Zares, SNS in nepovezanih poslancev, ki pa ni bil sprejet. Glede na razpravo, ki je bila na odboru, je odbor sprejel sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo in odbor predlaga Državnemu zboru, da tudi Državni zbor sprejme takšen sklep. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagateljev predloga zakona za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospod Jožef Školč. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Odločitev večine v matičnem delovnem telesu je tiste vrste odločitev, ki poznavalce parlamentarizma v tem mandatu sploh ne more nikakor presenetiti. Po eni strani vsi vemo, da je potrebno ta zakon praktično v vseh tistih členih, na katerega smo predlagatelji ciljali, spremeniti, po drugi strani pa večina v tem zboru meni, da je za ustrezne spremembe kvalificirana samo vlada oziroma tisti, ki so dobili, kot sami pravijo, večinski mandat, da urejajo vse in tako tudi volitve v Državni zbor in kasneje bomo sorodno govorili tudi o volitvah predsednika republike. Tako smo tu v paradoksalni situaciji, da bomo danes zavrnili predlog zakona, ki ga bo morala skoraj v identičnem tekstu, če odštejemo ureditev za volitve tistih ljudi, ki imajo stalno ali začasno bivališče v tujini predstaviti kasneje tudi Vlada. Zato bi rad vas in tiste, ki to spremljajo, opozoril, da gre za tiste vrste ignoranco, ki si ne dopusti dopovedati, da je potrebno tudi volilni sistem ali predvsem volilni sistem spreminjati tako, da so te spremembe pravočasne, da so sprejemljive za širši krog tistih, ki so zainteresirani, in da so na koncu tudi vsem razumljive. Dve spremembi sta nujno potrebni zaradi odločb Ustavnega sodišča. Tudi ti dve spremembi je vladna večina zavrnila. Ne verjamem, da jih je mogoče spremeniti drugače, kot smo predlagali. V parlamentarnem postopku imamo identične rešitve za volitve v regionalne organe. Torej lahko rečemo, da tisto, kar vlada misli, da je dobro, kadar predlaga sama, ni dobro, kadar predlaga opozicija. Ne vem, na kakšen način je potem mogoče doseči širši konsenz. Kar se tiče sprememb volitev po pošti iz tujine, pa gre zagotovo, kot je bilo tu rečeno, za neke vrste korak nazaj. Ampak ta korak nazaj je potrebno storiti iz preprostega razloga, ker rešitve, ki jih je sprejel Državni zbor, pomenijo korak v prazno ali v neko veliko negotovost. Kajti zahteva, da se pošljejo volilna gradiva vsem upravičencem v tujini, ne glede na to, ali si to želijo ali ne, ne glede ali na to, da se je izkazalo, da so ti seznami strahovito pomanjkljivi, prinaša veliko nevarnost zlorab. O tem govorijo praktično vsi, ki to spremljajo. S tega vidika je zagotovo potrebno storiti ta tako imenovani korak nazaj k bolj preglednemu odločanju. Nenazadnje je to isto rešitev promoviral - ne vem, če je zaradi tega tudi takoj hitro zbolel - minister Virant in bil kasneje primerno ukorjen. In danes pač ne more tu z nami sedeti in ne more biti zaradi tega v zadregi, da zagovarja stališče, ki mu sicer ne bi verjel. Ta korak nazaj je potreben predvsem zaradi preglednosti volitev, predvsem zaradi tega, da ne pride do možnosti dvojnega glasovanja, predvsem zaradi tega, da se olajša preštevanje glasov, da se olajša delo volilnih komisij in da se pravočasno ugotovi izid volitev. Vsaka najmanjša razpoka v volilnem sistemu omogoča spore. In najslabše je, kadar o volilnih izidih odločajo sodišča. To smo že imeli. In spremembe, ki smo jih predlagali, bi to preprečile.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospod mag. Roman Rep, državni sekretar, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Kot je bilo že danes tu rečeno, Vlada ne podpira sprememb zakona, ki jih je pripravila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Školčem. Že uvodoma lahko povem, gospod Školč, vaša teza, da tisto, kar Vlada pripravi, je dobro, tisto, kar pripravi druga stran, ni dobro in tega Vlada ne podpre, absolutno ne drži. Če pogledamo konkretno med bistvenimi spremembami, ki jih je skupina poslancev predlagala, je tudi nezdružljivost članstva osebe, ki je v sorodstvenem razmerju s kandidatom na volitvah v volilnem odboru. Mi smo vsekakor mnenja, da je udejanjanje ustavne odločbe v predlagani obliki nedodelano in nesprejemljivo. V praksi bi ta rešitev lahko pomenila, da bi bilo treba vsakega izmed več tisoč članov volilnih odborov vnaprej preverjati in ugotavljati njegovo morebitno sorodstveno razmerje s kandidatom na volitvah. Dejansko bi bile takšne volitve zelo otežene oziroma jih bi ne bilo sploh mogoče izvesti. Z namenom spoštovanja, vsekakor, odločbe Ustavnega sodišča Vlada predlaga, da se takšna nezdružljivost v zakonu sicer predpiše, da pa bi bila praktično učinkovita rešitev, po kateri bi bili člani oziroma član volilnega odbora v določenem roku po javni objavi kandidatnih list dolžan obvestiti okrajno volilno komisijo o svojem sorodstvenem razmerju s kandidatom. Tako bi lahko volilna komisija seveda ustrezno ravnala in reagirala na takšno situacijo. Skupina poslancev v noveli med drugim tudi predlaga, da bi z določenimi volilnimi opravili pričeli pet dni prej, kot je to v veljavnem zakonu. Naše mnenje je, da kljub prestavitvi volilnih opravil za pet dni obstaja realna nevarnost, da bi pomembnemu oziroma znatnemu številu volilnih upravičencev, ki so na dan glasovanja v tujini, bodisi zaradi stalnega oziroma začasnega prebivanja, s tem bila onemogočena oziroma otežena volilna pravica. Vlada se ne strinja tudi z rešitvijo za ukinitev uradne prazne glasovnice. Ravno ta uradna prazna glasovnica olajšuje izvrševanje ustavne pravice oziroma volilne pravice. In vsekakor, gospod poslanec, to je korak nazaj. Če bi sledili tej vaši rešitvi bi naredili bistveni korak nazaj. Glede rešitve, po kateri so glasovnice upoštevane le, če so potrjene s strani diplomatsko-konzularnih predstavništev oziroma organa, ki je v državi v kateri volivec stalno oziroma začasno prebiva pristojen za volitev podpisov, menimo, da je le-ta preveč rigidna in tudi primerjalno pravno gledano preveč toga. Dosedanji načini potrjevanja z glasovanjem po pošti so se izkazali kot nezadostni predvsem v tistih državah, kjer nimamo diplomatsko-konzularnih predstavništev oziroma so državljani oziroma volivci vezani na potrjevanje le-teh v ustreznih organih te države, kar je vezano tudi na ustrezne finančne stroške. Na podlagi vsega tega absolutno Vlada tega predloga ne bo podprla. Glede vaše bojazni, da je minister zbolel zaradi vašega zakona, vas lahko potolažim, da nima to nobene zveze z zakonom. Ministrstvo za javno upravo bo pa pripravilo novelo tega zakona, kjer bomo absolutno spoštovali odločbo Ustavnega sodišča in temu primerno tudi predlagali boljši zakon, kot je bil z vaše strani predlagan danes. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod dr. Pavel Gantar v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar! Tudi jaz pogrešam ministra Viranta. Spoštovane kolegice in kolegi, sklep matičnega delovnega telesa je, da Predlog zakona o volitvah v Državni zbor, ki ga je predložila skupina poslancev, seveda opozicijskih, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V Poslanski skupini Zares menimo, da ta sklep matičnega delovnega telesa ni primeren za nadaljnjo obravnavo, da pa je zakon sam primeren in bi si zaslužil prehod iz prvega tudi v drugo branje in sprejem. Najprej bi omenil tudi to, da je bistvo, da so volitve, kot veste, pomembna stvar. Da so volitve pomembne in da je pomembno, da so na volitvah in rezultatih ni kančka in trohice kakršnihkoli nedvoumnosti ali celo nezakonitosti ali da volilni sistem, tak kot je, ni predmet širšega konsenza. In ta inovacija, ki jo je državna volilna komisija izvedla pri volitvah za predsednika države in očitno naprej tudi pri vseh ostalih volitvah, je takšna, da bo povzročila, da sam akt volitev, ki do zdaj praviloma ni bil osporavan, bo postal vedno predmet osporavanj, konfliktov, sporov in tako naprej. Zato se je temu treba izogniti. Prav tako se je treba izogniti, ne glede na to, kje so posamezniki, državljani in državljanke Republike Slovenije, da imajo, kar zadeva volitve, približno enake pravice in okoliščine, ki jih spremljajo, recimo, so v tujini ali pa stalno živijo v tujini, ne morejo biti vir tega, da imajo, kaj jaz vem, neke okoliščine, ki jim izboljšujejo nek status pri samem glasovanju tako ali drugače. Dejstvo je, da samodejno pošiljanje volilnega materiala vsem volilnim upravičenkam in upravičencem, pri čemer ne vemo, ali so to vsi ali niso, krši z ustavo zagotovljeno pravico voliti. Predvsem pa je dejstvo tudi to, da takšno pošiljanje materiala z uradno prazno glasovnico je nezakonito, neustavno in bo po mojem tudi sicer predmet pravniških in drugih sporov. Jaz sam vam bom mogoče pri drugi predstavitvi predstavil nekaj takšnih smešnih primerov, vendar o tem sedaj ne bi govoril. Dejstvo je, da če želimo ohraniti volitve z neko digniteto, z neko zakonitostjo, potem ne smemo tvegati nikakršnih nedvoumnosti. Do sedaj pri volitvah za predsednika države so bile razlike med obema kandidatoma v drugih glasovanjih tako velike, da tudi morebitne manjše malverzacije, če smem tako reči, ali nedvoumnosti, ne bi vplivale na rezultat. Kaj pa tedaj, ko bodo volitve in kadar bodo volitve zelo tesne, tedaj seveda, kot je omenil kolega Školč, se ne more zgoditi, da bi se usoda volitev in rezultati določali na sodišču. Zato vas pozivam, da vendarle premislite o tem in ne sprejmete sklepa matičnega delovnega telesa in zakonu omogočite pot v nadaljnjo proceduro, kajti strinjati se je treba tudi z državnim sekretarjem, ki je ovrgel tezo gospoda Školča, in tudi jaz se strinjam z njim. Ni res, da so predlogi Vlade vedno dobri in predlogi opozicije vedno slabi. Ravno obraten je red, predlogi Vlade so običajno slabi in predlogi opozicije dobri. V tem se z državnim sekretarjem strinjava. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman, v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Najbrž ne preseneča, da je bil že in morebiti še bo danes pogrešan dr. Virant. Bilo bi zelo pripravno sklicevati se, zlasti z vidika predlagatelja tega zakona oziroma sprememb in dopolnitev tega zakona. Sam bi tudi želel slišati njegova stališča. Zanimivo je to predvsem zavoljo tega, ker bi verjetno potem argumentiral svoje disonantno stališče v zvezi s siceršnjim stališčem Vlade, ki pa zveni, žal, tako se zdi, apodiktično, da se ne da nič od tega, kar se je že odločila, več spremeniti. Zakon so pripravili poslanke in poslanci. Nekako po tradiciji je tako, da tovrstni zakoni nimajo prav posebej velikih izgledov, da bi bili v resnici kasneje tudi skozi proces pripeljani do sprejetja in odločitve na matičnem delovnem telesu, kažejo na to, da se bo tako zgodilo tudi danes, da bo torej ustavljen. Mi v Poslanski skupini DeSUS ne trdimo vnaprej, da je vse, kar je bilo pripravljeno, dobro, menimo pa, da ni dobro, da se na tej stopnji sedaj ta proces ustavi in zato tudi nimamo nobenega predsodka pred tem, da podpremo nadaljnjo razpravo v zvezi z zakonom, morebitne izboljšave in iskanje večje možnosti za dogovor. Mi smo bili ves čas, ker se je nekako najavljajo, da Vlada pripravlja zakon, o katerem bi kasneje govorili, pripravljeni tudi počakati, da tako rečem, na ta vladni predlog. Sedaj pa se zdi, da se je zgodil nek zasuk, vsaj tako je bilo v javnosti oznanjano, da je Vlada sicer pripravljena kaj spremeniti v zvezi z odločbami Ustavnega sodišča, da pa je to tudi vse, kar namerava storiti. To najbrž ni najboljše sporočilo za razpravo in iskanje najkvalitetnejše optimalne verzije. Predlagatelji opozarjajo na to, da so v preteklosti, in to ne tako zelo odmaknjeni, bili številni zapleti, nepravilnosti, da je bilo veliko pomislekov, sumničenj in tako naprej v zvezi s sklepom Državne volilne komisije, da pošlje volilne listke v tujino, da so slabo urejeni volilni imeniki in še nekaj je takšnih trditev, na katere se sklicujejo. Skratka, v preteklosti ni bilo vse tako, kot bi želeli, sedaj je možnost, tudi pozvani smo na to z odločbami Ustavnega sodišča, da kaj spremenimo, da bi to v resnici spremenili. Zato mi v Poslanski skupini DeSUS podpiramo stališče, da je dovolj razlogov za razpravo in da je tudi dovolj razlogov za potrebne spremembe. Upoštevamo pa tudi nekatere pomisleke, ki so bili izraženi s strani Zakonodajno-pravne službe naše hiše. Predlagamo, da še enkrat premislimo, preden sprejmemo sklep matičnega delovnega telesa, ki bi ustavil pot tega predloga za spremembe in dopolnitve zakona, da se potrudimo poiskati takšne rešitve, ki bi zadostile veliko večino med nami. Med drugim tudi zato, ker so roki, ki nam jih je Ustavno sodišče z odločbami postavilo, zelo blizu in ker so navsezadnje tudi državnozborske volitve, za katere v tem primeru tudi gre, tik pred vrati. Poslanska skupina DeSUS ne bo podprla takšnega predloga sklepa, kakršen je bil sprejet na matičnem delovnem telesu.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine SNS.
Dober dan. Hvala za besedo. Prej sem slišal, da bo Vlada pripravila boljši zakon. Me veseli. Samo kdaj bo vlada pripravila boljši zakon? V tem mandatu ali v drugem mandatu? Volitve so v jeseni in mislim, da bi morali do teh volitev že marsikaj popraviti. Vendar pa, če bomo popravljali to tik pred volitvami, potem to tudi bo veljalo za te volitve. Zato bi bilo smiselno, da se sprejme ta predlog, ki ga je pripravila opozicija. Ampak če to pač ne bo sprejeto - in mislim, da bo izglasovan predlog matičnega delovnega telesa in zakon ne bo potrjen za nadaljnjo obravnavo -, bi bilo pa smiselno, da Vlada upošteva razmislek pri pripravi svojega zakona, in sicer, da naj bi smel glasovati na volitvah v Republiki Sloveniji samo tisti državljan Slovenije, ki živi izven naše domovine, ki plačuje davke v Republiki Sloveniji. Imamo celo vrsto državljanov v Argentini, ki ne prispevajo niti centa v slovenski proračun, ampak vendar odločajo o tem, kaj bo v Sloveniji, kako bo v Sloveniji in tako naprej. Mislim, da je to nefer - glasujejo v Argentini, glasujejo pri nas, ali pa glasujejo v Italiji in pri nas, in tako naprej. Dejstvo je, da kdor prispeva v blagajno, tisti ima neke pravice. Ne more pa imeti pravice nekdo, ki ne da nič za vse skupaj. Tega smo bili vajeni v bivši državi, ko so nekateri, ki niso dajali ničesar, pobirali največ iz skupnega lonca. Namen zakona je v prvi vrsti, da spreminja tudi roke v okviru zakona o volitvah v Državni zbor in določa jasna pravila pri glasovanju državljanov po pošti. Roki so zelo smiselni. Konec koncev, pametno je to, da se pri razmisleku, kdaj so še veljavne glasovnice, upoštevajo samo tiste glasovnice, ki so prispele po pošti do 19.00 ure na dan glasovanja. Zdaj imamo varianto, po kateri lahko čakamo tudi 14 dni, se mi zdi, in rezultati pač ne morejo biti razglašeni. Lahko so razglašeni, če prihaja do velikih razlik med posameznimi kandidati oziroma posameznimi strankami. Če pa so te razlike majhne, lahko pretehta že en glas ali nekaj glasov. Zato mislim, da ni smiselno, da se te roke pušča tako dolge, kot so, in je smiselno, da se ta zadeva popravi tako, kot je predlagano v zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o volitvah v Državni zbor. Tudi to, da član volilnega odbora ne more biti oseba, ki je v najbližjem sorodstvu z nekom, ki kandidira, ne gre skupaj. Poglejmo, kaj se je dogajalo v občini Koper, kjer je neka županja imela vso žlahto v volilnem odboru [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] Kako? Ah, se opravičujem, v Izoli, no. No, saj mogoče je bilo tudi kje drugje kaj takega. Tega pač res ne moremo dopustiti. In tudi to preprečuje ta zakon. Še kar nekaj takih pametnih predlogov je, ampak Vlada se je pač odločila in koalicija bo glasovala v soglasju z Vlado, kar je jasno in razumljivo. Vendar upam, da bo predstavnik Vlade prebral še enkrat ali dvakrat ta magnetogram in bo upošteval tisto, kar je v tem predlogu zakona, pa tudi tisto, kar smo nekateri poslanci povedali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac v imenu skupine nepovezanih poslancev.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Spoštovani prisotni! Volitve so poleg referenduma višek, bom rekel, demokratičnega odločanja v naši državi. To, kar se je zgodilo na zadnjih predsedniških volitvah, se enostavno več ne sme zgoditi. Ne smemo si dovoliti dejstva, da se to ponovi na državnozborskih volitvah. V ta namen je bil tudi predlagana sprememba zakona. Če bi Vlada Republike Slovenije imela resničen interes, da bi ta zakon spremenila še pred prihajajočimi volitvami, bi lahko sodelovala pri oblikovanju tega zakon, ga amandmirala ali kakorkoli drugače vplivala na njegovo sprejetje. Zakon uvaja nekatere stvari, ki bi po našem prepričanju, po prepričanju Poslanske skupine nepovezanih poslancev, imenovane Lipa, uvedle neke novosti. Prvič, volivci, ki imajo stalno prebivališče v tujini, bi o predlagani spremembi lahko glasovali po pošti, če bi to sporočili državni volilni komisiji. Drugič, ukinja se tako imenovana prazna glasovnica. Tretjič, glasovnica je upoštevana, če je potrjena s strani diplomatsko-konzularnega predstavništva ali pa organa, ki je v tej sestavi. In četrtič, da se izvedba volitev oziroma ugotavljanje volilnega izida opravi v skladu s sprejeto pošto do 19. ure. Razprava je bila na Odboru za notranjo politiko seveda širša in se je dotikala tudi tako imenovanih volilnih odborov in pa volilnih prednosti, ki si jih posamezna stranka dovoli pri izvajanju volitev. Bilo je omenjeno, in tu Vlada ni reagirala, tudi ni obljubila, da bo spremenila zakonodajo, to je dejstvo, da se nekateri vidni predstavniki vladne koalicije v nekaterih občinah, pa bom zelo konkreten, gre za občino Šentilj, gre za predstavnike Slovenske demokratske stranke, dovolili celo to, da so s kombijem na predčasne volitve vozili ljudi zato, da so jim obljubili, bom rekel, skledo golaža, če bodo pravilno obkrožili na volitvah. Gre za to, da se je v nekaterih volilnih odborih dogajalo tudi to, da so kandidati imeli volišče v svoji hiši ali pa vikendu. Tudi to so stvari, ki mečejo zelo temno luč na obliko demokracije v tej državi, na obliko demokracije te vlade in na dejstvo, da je potrebno zakone spremeniti, ker takšne možnosti dopuščajo. Zdi se mi, da je kakršnokoli takšno početje sramotno, sramotno za demokracijo, sramotno za vlado. Če Vlada ne more zagotoviti drugačne večine kot na takšen način, je pač to moralna človeška obveza tistih, ki tekmujejo na volitvah. Ampak dejstvo je, da se takšne stvari dogajajo. In če bi Vlada imela interes, da prepreči ponovno dogajanje takšnih stvari na državnozborskih volitvah, bi sodelovala pri oblikovanju tega zakona. Ampak ne, Vlada se je odločila in rekla, bomo pripravili nek svoj predlog zakona, za katerega še ne vemo, ali se bo zgodil pred ali po volitvah. Tega odgovora tudi na Odboru za notranjo politiko nismo dobili. "Pripravljamo ga," pa nam tudi niso znali povedati, ali bo zajemal vse probleme, ki smo jih navedli poslanci opozicijskih strank na odboru, ali bo zajemal samo probleme, ki jih vidi vladna koalicija. Tudi to je vprašanje, kakšen bo ta zakon. Ampak dejstvo je, da nevšečnosti, ki sem jih omenil, se dogajajo. In če jih bomo dopuščali, bodo metale temno luč na obliko demokracije in na izvolitev marsikaterega člana tega parlamenta. In to ni prav. Zato bomo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev, Lipa, Predlog sprememb zakona o volitvah v Državni zbor podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Grims, v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani! Mislim, da bi najprej veljalo postaviti eno proceduralno vprašanje: Ali v tej državi ustava še velja? Resno vas vprašam, kajti glede na predhodne razprave, tudi s kakšno častno izjemo, ampak vendar večinsko, bi ugotovil, da ustava očitno po mnenju nekaterih ne velja. Razen seveda, če si tisti kolegi iz opozicije domišljajo, da lahko odločajo, za koga velja in kdaj velja. Kajti v Sloveniji, kolegice in kolegi, ustava določa, da smo pred zakonom vsi enaki in da ima vsak državljan in vsaka državljanka, ki izpolni zakonske pogoje, torej, da je polnoleten, da mu ni odvzeta opravilna sposobnost, pravico voliti in biti voljen. Ima aktivno in pasivno volilno pravico. In ne postavlja državljanov na državljane prvega ranga in državljane drugega ranga, ki so vredni zasramovanja in jim je mogoče pripisati vse mogoče - točno to, kar vi v opoziciji počnete. Zakon, ki je danes pred nami, je pravzaprav sramotna nadaljevanka zelo žalostne in tragikomične zgodbe, ki priča o ekstremno nizki politični kulturi slovenske opozicije, velikega dela nje, ki smo ji bili priče ob zadnjih volitvah predsednika države. Takrat je bila cela kampanja, ki je temeljila na neki predpostavki, da je tam v tujini trop nekih čudnih lumpov, ki samo to čakajo, kako bodo vehementno vsi goljufali na teh volitvah, in da je zdaj treba reševati to državo pred to silno goljufijo, ki se obeta. Potem je bil pa prvi krog glasovanja opravljen, po tem zakonu. Kdo ugane, koliko je bilo nepravilnosti, ki jih je ugotovila Republiška volilna komisija? Po uradnem poročilu, kolikor je meni znano nič. Ampak kampanja se je nadaljevala, pa zgodba se je ponovila v drugem krogu. In ta zgodba se še kar vleče do danes. Igra se spet na čustva, igra se na to, da se je nekoč v minulih desetletjih ljudi, ki so bili v tujini, obravnavalo kot zunanjega sovražnika, podobno kot se je iskalo ves čas nekega notranjega sovražnika. In na teh predsodkih še danes temelji takšna kampanja. Kot da tisti zunaj ne bi bili ljudje, da ne bi bili državljanke in državljani te države, ki so ji lojalni, ki jo imajo radi, mnogi med njimi imajo do te države, do Slovenije bolj pozitiven odnos kot mnogi od tistih, ki ste celo bili prej za tem govorniškim pultom. In so to dokazovali z dejanji, ko so se izpostavljali za njeno samostojnost, za priznanje, za njen ugled. Nikoli ni nihče od njih govoril v tujini in lagal o samostojni Sloveniji, kot ste mnogi počeli, ko je šlo za vprašanje Romov. Ko je bila pa romska skupščina tam gor in so ugotovili, da je Slovenija najbolj prijazna država do Romov v Evropi oziroma kar na svetu, kot je bilo na koncu ugotovljeno, me pa zelo zanima, zakaj se o tem nič več ne govori in ne piše. Zaradi tega, ker bi se izkazalo, kako umazana je bila ta kampanja. Ravno tako kot je bila neskončno umazana kampanja, ki ste jo imeli proti našim državljankam in državljanov v tujini, kot da so zaradi tega, če delajo v tujini, karkoli slabega storili. Da ne govorim o predlogih, ki so se zdaj tudi tukaj pojavili, da naj bi se, ampak mimogrede se niso prvič, saj to ste nekateri iz opozicije že premlevali, da bi morali vezati pravico do glasovanja na pravico oziroma na plačevanje davkov. Pa lepo vas prosim, dajte malo v Evropi vprašati, kaj si o tem mislijo, o tem celo Američani, ki so o takšnih stvareh veliko bolj radikalno razpravljali v minulih letih, vse tisto modrost lahko zajamemo v anekdoto, ki je vezana na Georgea Washingtona, ko so ga vprašali, kaj si o tem misli, pa je rekel: "Veste, če imam osla in plačujem za njega davek, potem sem davkoplačevalec in imam pravico voliti. Če osel umre, ne plačujem več davka in ne smem več voliti. Zdaj mi pa vi povejte, kdo je potem volivec v tej državi, osel ali človek?" To je ta zgodba, o kateri vi debatirate. In tukaj gre za to, lahko bi ta država kot matična država Slovenk in Slovencev in država vseh slovenskih državljank in državljanov se zavedala svoje zaveze, da mora storiti vse, da omogoči kateremukoli državljanu in državljanki, da na kar najbolj enostaven njemu dosegljiv način izpolnjuje svoje državljanske dolžnosti, med katerimi so gotovo volitve na prvem mestu. S tega vidika je sedaj veljavni zakon zagotovo bistveno, bistveno boljši kot tiste prejšnje alternative, h katerim se hočete vrniti, in sicer zgolj zato, da bi oživljali predsodke, za katere sem upal, ker smo potrdili tudi konec koncev zgodbo v zvezi z Evropsko unijo in Lizbonsko pogodbo, ki govori o vrednotah, da so že davno preživeti.
Hvala lepa, gospod Grims. Besedo ima gospod Miran Potrč v imenu poslanske skupine SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz se bom potrudil, da bom spoštoval ustavo in Poslovnik. Kar zadeva ustavo, se bom skliceval na odločitev, ki jih je Ustavno sodišče sprejeli in jih ta predlog, da zavrnemo spremembe in dopolnitve zakona o volitvah, ne upošteva. Glede poslovnika pa na določbo, da v imenu poslanske skupine predstavnik razlaga stališča poslanske skupine in ne polemizira z drugimi. Vem, da nimamo tukaj vsi enakih pravic, ampak jaz se bom teh obveznosti držal. Poslanska skupine Socialnih demokratov za predlagani sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ne bo glasovala. Ne samo zato, ker je sopredlagateljica zakona, temveč predvsem zato, ker nasprotovanje nadaljnji obravnavi predloga zakona kaže na skrajno igrnoranco vladajoče koalicije in Vlade do izpolnjevanja ustavnih določb in načela zakonitosti. Predlagani zakon namreč uresničuje dve odločbi Ustavnega sodišča, s katerima je bila ugotovljeno, da so v neskladju z ustavo rešitve, ki ne prepovedujejo, da člani volilnih odborov ne morejo biti osebe, ki so v sorodstvenem razmerju s kandidati na volitvah, in ki ne urejajo načina glasovanja po pošti na način, da bi bila nesporno ugotovljena pravočasnost po pošti oddanih glasovnic. Ti dve vprašanji zakonodajalec mora urediti. In nobenega opozorila ni, da ju predlagatelj skupaj z amandmajem, ki ga je vložil na podlagi opozoril Zakonodajno-pravne službe, ta zakon ne bi ustrezno urejal. Že iz teh dveh razlogov se zato zakon ne sme zavrniti, saj bi bilo tako ravnanje v nasprotju z odločbo Ustavnega sodišča. Predlagatelji pa smo prepričani, da to ni edini razlog. Zakon je treba podpreti in omogočiti njegovo dograjevanje in sprejem tudi zato, da se odpravijo nesprejemljive razlike, ki veljajo za sistem volitev naših državljanov s stalnim prebivališčem v tujini, v primerjavi s tistimi državljani, ki stalno ali začasno prebivajo v tujini. Veljavni sistem je namreč urejen tako, da opravičuje dvom o spoštovanju načela enakosti pred zakonom in načel, ki zagotavljajo enakost volilne pravice, osebno uresničevanje volitev, tajnost volitev ter poštenost ugotavljanja rezultatov volitev. To pa so najpomembnejša načela, ki morajo veljati za verodostojnost vsakega volilnega sistema. Če so volilni imeniki za državljane v tujini sestavljeni brez preverjanja identitete, naslova in celo države prebivanja in po tej osnovi njihova natančnost ni niti 50%, če se na podlagi tako netočnih imenikov v tujini pošiljajo glasovnice in volilne karte vsem vpisanim, brez vsakega preverjanja stvarnih podatkov, če lahko vsak brez nadzora uradnih oseb izpolnjuje prazno glasovnico in volilno karto, nihče pa ne more izključiti možnosti, da tudi za koga drugega, potem take volitve ne dajejo zagotovil poštenosti. In takšne dvome smo hoteli dobronamerno odpraviti predlagatelji. To nam je v zadnjih dneh posredno priznal celo resorni minister za javno upravo, pa mu je predsednik Vlade prepovedal dajanje takih obljub opoziciji. Res žalostno, toda resnično. Tudi tokrat se ponavlja znano ravnanje vlade in koalicije, da se sme sprejeti rešitev le, če jo je predlagala Vlada, ne glede na njeno vsebino. Vlada torej o sebi misli, da je nezmotljiva, čeprav je nekajkrat drugače ugotovilo Ustavno sodišče. Vse drugo, kar obljublja, dela le zaradi lepega vtisa v javnosti. Vsi argumenti govore torej proti predlogu, da se zakon ne sprejme kot podlaga za nadaljnjo obravnavo. Upam, da bo vladajoča koalicija to spoznala in skupaj z nami glasovala proti predloženemu sklepu, da zakon ni primerna podlaga. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Školč v imenu poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Naša poslanska skupina oziroma poslanski klub bo seveda glasoval proti te vrste sklepu. Ob tem pa velja povedati, da smo kot neke vrste koordinatorji teh sprememb prisluhnili čisto vsem pripombam, ki smo jih slišali s strani drugih poslanskih skupin in tudi vlade, ki so izboljševale tekst. Tako smo sprejeli v osnovni tekst zakona pripombo, ki so jo posredovali poslanci SDS, in sicer da je potrebno glede vprašanja nezdružljivosti članov volilnih komisij in kandidatov na listih urediti tudi nezdružljivost registriranih istospolnih skupnostih. Zato se jim tukaj tudi javno zahvaljujem. To je tudi edina skrb, ki so jo zares izkazali. Drugo. Skupaj z drugimi predlagatelji smo vložili tudi dopolnilo, ki je povzelo pripombe Vlade glede ugotavljanja nezdružljivosti teh članov volilnih odborov in pa kandidatov na listih. Povzeli smo njihovo rešitev. Zdela se nam je boljša. Ravno tako smo v teh postopkih in diskusijah bili pripravljeni urediti tudi kakšno drugo vprašanje na drugačen način. Toda naleteli smo na to, čemur rečemo, apriorno zavračanje. In temu smo bili priča tudi danes tukaj. Kolega Grims je govoril o vsem drugem, samo o stvareh, ki smo jih predlagali v zakonu, ne. Zato moram reči, da tekst sprememb nikakor ne prinaša ideje, da bi volilno pravico povezali s tem, kdo plačuje prispevke. Tega v zakonu ni. Ravno tako zakon na nikakršen način ne omenja ne Romov, ne romskega kongresa, temu je pravzaprav skupina, ki ji pripada, najbolj nasprotovala takrat, ko je bilo to potrebno uvrstiti v program prireditev ob predsedovanju. Tudi pohval, ki smo jih tam slišali, sem jih bil seveda zelo vesel. Pohvale se nanašajo na generalno ureditev, nisem pa slišal, da bi kdo tam posebej pohvalil tiste, ki so s pomočjo policije pregnali eno konkretno romsko družino iz njihovega bivališča. Tega nisem slišal, sem pa slišal pred tem, da so se predstavniki teh istih združenj ogorčeno oglašali proti te vrste postopkom. Ampak tudi to nima nobene veze s tem tekstom. Tu gre očitno za neke vrste vprašanje prestiža, ne pa za rešitev problema. In gre za vprašanje, ali res ustava velja za vse enako. Tudi ko smo predlagatelji predlagali, da se glasovanje po pošti uredi drugače, smo poskušali zavarovati ne samo ustavno enakost volivk in volivcev. Kajti tisti, ki volijo po pošti v Republiki Sloveniji, če se omejimo samo ne te, ne na vse, ki imajo volilno pravico, niti ti niso v enakem položaju z vsemi, ki lahko volijo po pošti, ki živijo začasno ali stalno izven Republike Slovenije. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Varovali smo tudi predvsem ključni institut, ki je institut nedotakljivosti tajnih volitev. Pokazalo se je, da rešitve, ki jih za sabo vleče sedanja ureditev, omogočajo marsikatero zlorabo. K sreči jih ni bilo veliko, ampak vseeno, nekaj jih je bilo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Izkazalo se je, da so dobili volilno gradivo ljudje, ki so umrli, izkazalo se je, da so nekateri dobili dvakrat, in izkazalo se je, da so dobili volilno gradivo tudi tisti, ki niso državljani Republike Slovenije. To so tri situacije, ki narekujejo spremembo režima [[...]]
Hvala lepa, gospod Školč.
[[...]]kaj še hočete več.
Hvala lepa, gospod Školč. Besedo ima gospa Majda Zupan v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog novele zakona o volitvah v Državni zbor, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Školčem, se nanaša v glavnem na glasovanje volivcev po pošti, ki v tujini stalno ali začasno prebivajo. K predlagani spremembi zakona naj bi jih vodili zlasti zapleti pri lanskih volitvah predsednika republike, za katere pa je bilo s strani opozicije veliko hrupa, pa brez realne osnove, saj ni bilo ugotovljenih nobenih nepravilnosti. Če povzamem bistvene spremembe, predlog vsebuje nezdružljivost članstva osebe v volilnem odboru, ki je v sorodstvenem razmerju s kandidatom na volitvah, že omenjene spremembe v zvezi z glasovanjem iz tujine, pri čemer predlagajo, naj bi volivci, ki imajo stalno prebivališče v tujini, glasovali po pošti le, če bi izrazili izrecno željo, s tem da bi to sporočili državni volilni komisiji 30 dni pred glasovanjem. Predlagajo ukinitev uradno prazne glasovnice. Glasovnica se upošteva le, če je potrjena s strani diplomatsko-konzularnega predstavništva ali organa, pristojnega za overitev, medtem ko se po veljavnem zakonu upošteva, če je glasovnica lastnoročno podpisana. In predlagajo, da se upošteva glasovnice, ki so po pošti prispele do 19.00 ure na dan glasovanja. Medtem ko se sedaj upoštevajo glasovnice, ki prispejo po pošti do 12.00 ure na dan glasovanja, iz tujine pa tiste, ki prispejo do 12.00 ure 8. dne po dnevu glasovanja. V Poslanski skupini Nova Slovenija menimo, da predlagana novela bistveno poslabšuje pogoje glasovanja Slovencev po svetu, ki so bili uzakonjeni z zadnjo spremembo zakona o volitvah v Državni zbor. Še več, menimo, da so predlagane rešitve slabše od ureditve pred spremembami v letu 2006. Novela gre v smer, da praktično onemogoča slovenskim državljanom s stalnim prebivališčem zunaj Republike Slovenije, da bi glasovali po pošti, ker se ukinja prazna glasovnica, le-ta pa naj bi se vrnila do 19.00 ure na dan glasovanja, kar je praktično nemogoče, da bi se glasovnice vrnile pravočasno. Novela tudi otežuje potrjevanje volilnih kart, saj ponovno zahteva potrditev identitete s strani pristojnega organa. Pri tem pa dovolite, da omenim še začudenje v Poslanski skupini Nova Slovenija glede izjave resornega ministra, ki je dejal, da bo predlagal, da bi se vrnili na staro ureditev, da bi torej tisti, ki želijo glasovati po pošti iz tujine, to vnaprej sporočili v Slovenijo in šele na tej podlagi dobili volilno gradivo. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo bili presenečeni nad takšno izjavo. Prvič zato, ker je določbe volilne zakonodaje, ki bi jih želeli spremeniti, pripravilo prav njegovo ministrstvo. Drugič pa zato, ker je bilo na odboru s strani predstavnika ministrstva zagotovljeno, da se volilna zakonodaja glede glasovanja po pošti iz tujine ne bo spreminjala. V Poslanski skupini Nova Slovenija menimo, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu Poslanske skupine SLS.
Gospod podpredsednik, hvala lepa. Spoštovani predstavnik ministrstva, kolegice in kolegi! Za uvod naj zaželim ministru Virantu uspešno post operativno okrevanje in pričakujem, da bo v najkrajšem možnem času pripravil zakon s takim naslovom, kot ga danes obravnavamo, ki bo odpravil vse dileme, ki so se pojavile tako na zadnjih lokalnih volitvah kot na volitvah predsednika države in bodo upoštevale obe odločbi Ustavnega sodišča, ki sta se dotikali tega predmeta oziroma nepravilnosti, ki so se pojavljale na teh volitvah. Sedaj pa konkretno k zakonu in stališču Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Predlagatelji zakona menimo, da zakon o volitvah v Državni zbor v pravnem smisli ni dovolj konsistenten, da je v koliziji z drugimi predpisi in da ne vsebuje dovolj jasnih in podrobnih pravil, ki bi omogočale izvrševanje volilne pravice v skladu z Ustavo Republike Slovenije. Kot rešitev je predlagano, da se uvede nezdružljivost članstva v volilnem odboru za tiste osebe, ki so v sorodstvenem razmerju s kandidatom na volitvah. Ustavno sodišče je sicer v delu, ki se nanaša na nezdružljivost članstva, ugotovilo protiustavnost zakona o lokalnih volitvah, ne pa zakona o volitvah v Državni zbor. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se seveda strinjamo, da se ureditev na lokalnih volitvah ne morejo razlikovati od ureditve za vse ostale in druge volitve. Odločbo Ustavnega sodišča je nedvomno potrebno spoštovati. Menimo pa je predlagana rešitev nesprejemljiva oziroma ni izvedljiva. Ne predstavljamo si, kako bi vsakega izmed vsem tisoč članov volilnih odborov naprej preverjali, ali je kdo slučajno v sorodstvenem razmerju s kandidatom na volitvah. Sama izvedba volitev bi dejansko bila na takšen način bistveno otežena. Kot je bilo že povedano na Odboru za notranjo politiko, bo Vlada predlagana novelo zakona o volitvah v Državni zbor. Tudi v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se strinjamo s predlogom,da se nezdružljivost članstva v volilnem odboru sicer predpiše, da pa bi bila bolj učinkovita rešitev, da bi bili člani volilnih odborov po javni objavi kandidatnih list dolžni obvestiti okrajne volilne komisije o svojem sorodstvenem razmerju s kandidatom na volitvah. Menimo, da bi za spoštovanje takšne ureditev zadoščala prekrškovna določba, ki bi določala visoko kazen za kršitev te določbe zakona. Predlagano v obravnavanem zakonu je tudi, da naj bi volivci iz tujine glasovali po pošti le, če bi to vnaprej sporočili državni volilni komisiji. Ker se je na zadnjih predsedniških volitvah izkazal pozitiven učinek ureditve, po kateri se volilni material pošilja vsem volivcem, ne vidimo razlogov, da bi v tem poglavju oziroma v tej določbi zakon spreminjali. Tudi rešitev, ki jo predvideva, da se glasovnice upoštevajo le, če so potrjene s strani diplomatsko-konzularnega predstavništva ali organa, ki je v državi, v kateri volivec stalno ali začasno prebiva, pristojen za overitev podpisa, se nam zdi nepotrebna. Vedeti moramo tudi, da so se dosedanji načini potrjevanja volilnih kart za glasovanje po pošti velikokrat izkazali kot nezadostni, predvsem za tiste volivce, ki živijo v državah, kjer ni diplomatsko-konzularnega predstavništva Republike Slovenije oziroma je to predstavništvo zelo oddaljeno. Novela zakona iz leta 2006 je določila, da se upoštevajo glasovnice, ki prihajajo iz tujine do 12. ure osmega dne po dnevu glasovanja. Sedaj pa predlagatelji predlagajo, da bi se upoštevale le glasovnice, ki bodo po pošti prispele do 19. ure na dan glasovanja. S tem se ne moremo strinjati, ker obstaja nevarnost, da bo tako znatnemu številu volilnih upravičencev, ki so na dan glasovanja v tujini, onemogočena uresničitev volilne pravice, ki je z ustavo zagotovljena vsem državljanom Republike Slovenije, ne glede, kje imajo začasno ali stalno bivanje na dan glasovanja. Zaradi naštetega se v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke strinjamo z Odborom za notranjo politiko, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O VOLITVAH PREDSEDNIKA REPUBLIKE, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožefom Školčem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Dragu Korenu za dopolnilno obrazložitev predloga. Prosim.
Še enkrat lep pozdrav. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je tudi na 41. seji obravnaval Predlog zakona o spremembah zakona o volitvah predsednika republike, ki ga je v obravnavo po skrajšanem postopku predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožefom Školčem. Predstavniki predlagatelja, poslanci: Jožef Školč, Sašo Peče in Miran Potrč, so pojasnili, da je predlog zakona nastal zaradi zapletov pri letošnjih volitvah predsednika republike. Dopolnilno obrazložitev k členom predloga zakona so podali kar v okviru obravnave Zakona o volitvah v Državni zbor. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je k predlogu zakona podala pisno mnenje, iz katerega izhaja, da k predlagani ureditvi podajajo enake ugotovitve in opozorila kot v mnenju k predlogu Zakona o volitvah v Državni zbor. K predlogu zakona je podala svoje mnenje Vlada Republike Slovenije, iz katerega izhaja, da je predlog zakona povezan s predlogom Zakona o volitvah v Državni zbor, s katerim poslanci predlagajo spremembo 87. člena. Ker Vlada nasprotuje tej izvorni spremembi Zakona o volitvah v Državni zbor, nasprotuje tudi temu predlogu zakona, saj meni, da ni potrebna in da bi bila ureditev, ki bi oteževala uresničevanje volilne pravice državljanov, ki živijo v tujini v nasprotju z ustavo. Člani odbora so o predlogu zakona razpravljali v okviru razprave Zakona o volitvah v Državni zbor, izpostavili so predvsem vprašanje ustreznosti volilnih imenikov glede glasovanja v tujini in ugotavljali, če ne bodo urejeni, se bo upravičeno postavil dvom v korektnost volitev. Izpostavili so tudi vprašanje enakosti volilne pravice pri glasovanju v tujini in na ozemlju Republike Slovenije. K predlogu zakona ni bilo vloženih nobenih amandmajev. Na koncu je odbor sprejel sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, in predlaga, da takšen sklep sprejme tudi Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagateljev predloga zakona za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospod Jožef Školč, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! V nekem delu bi bilo zagotovo potrebno ponoviti vse tiste stvari, ki sem jih prej govoril. Žal je pač ta procedura taka, da ne daje možnosti, da se vse zelo natančno lahko pojasni, bilo bi pa nujno. Kajti tudi kolega Bajc je pravzaprav zavračal stvari, recimo, znotraj prejšnje točke, ki smo jih zelo natančno in točno tako, kot je sam govoril, tudi uredili. Zakaj to govorim? To ni polemika s tem, kar je on rekel pa še kdo drug, ampak je potrditev te teze, da nič, kar ne pride od vladnih ministrov, in sedaj vemo, kar nima blagoslova tudi vrhovnega poveljnika Vlade, ni dovolj dobro za to, da bi bilo obravnavano v Državnem zboru. Tudi državni sekretar je povedal, da je potrebno točno te stvari urediti. In vseeno, ko jih mi odpremo, so za silo urejene, koalicija slepo to zavrača. Ne vsa, se opravičujem kolegom iz DeSUS-a. V tem primeru ne vsa, običajno pa. Ampak sedaj ostanimo pri teh stvareh. Ureditev, ki jo imamo za volitve predsednika, je v nekem delu zagotovo nedomišljena. Sam nisem nasprotoval tej ideji, da se maksimalno poenostavi ljudem po svetu, da lahko volijo predsednika ali pa tudi druge organe v Republiki Sloveniji. Želel pa sem si in danes še toliko bolj, da je to narejeno na način, da ne pušča sence dvoma. Te rešitve, ki jih imamo, so žal nedomišljene in terjajo spremembe. Kajti poglejte, ta rešitev, da se pošilja vsem, ne glede na to, ali si želijo ali ne, po seznamu, ki ni do konca urejen, ni prinesla tako želenega, opevanega cilja, da bi praktično vsi v tujini volili predsednika republike. Število volilnih upravičencev se je povečalo s slabih 15.000 na 70.000, ampak kasneje se je izkazalo, da več kot trideset tisočim sploh ni bilo mogoče poslati tega gradiva - govorim za volitve predsednika republike. Od gradiva, ki je bilo poslano, spet ni prišlo do bistvenega povečanja oddanih glasovnic. Tako da je veliko število glasovnic končalo, po vsej verjetnosti, doma v smetnjakih. Ampak tudi to je pravica, ki jo na srečo naši državljani in državljanke imajo, da volijo ali pa pač ne volijo. Samo tu si mogoče vsi predstavljajo, da si vsi želijo voliti in da vsi imajo dovolj podatkov, da volijo. Ampak tudi od tistih slabih 40.000 glasovnic, ki smo jih poslali v tujino, je treba povedati, da jih je 13.013 prišlo nazaj na volilno komisijo. Bodisi zato ker je v šest tisoč stopetih primerih bil naslovnih neznan, v tri tisoč stoosemindvajsetih primerih je bil naslov nepopoln, v dva tisoč štiristopetinsedemdesetih primerih je bil naslovnik preseljen, v stošestinšestdesetih primerih pač ni bilo gradivo prevzeto, v dvestoosemdesetih primerih, kolega Grims, je naslovnik umrl in v osemstodevetinpetdesetih primerih ne vemo, kaj se je s tem zgodilo. Se pravi, približno enako število glasovnic, kot smo jih dobili nazaj, je bilo tudi vrnjenih. In to so stvari, o katerih bi radi govoril in kjer se mi zdi, da smo naredili samo eno napako v tem gradivu, da smo napisali, da to nima finančnih posledic za proračun. Sprememba tega zakona bi proračunu del sredstev prihranila, kajti ne bi metali stran denarja za poštnino za tiste, ki pač nimajo volje voliti oziroma za tiste, za katere nimamo urejene volilne evidence. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hkrati ko povem, da Poslanska skupina DeSUS ne bo podprla predloga matičnega delovnega telesa, se za uvod sprašujem, kakšen smisel pravzaprav sploh ima zdaj tratiti čas, če se vprašam, ali ni to zapravljanje časa z ozirom na pričakovani rezultat kasnejšega glasovanja in ki se nič ne bo spremenil bodisi da sedaj govorimo ali ne. Torej, moj odgovor je čista entropija, vsaj kar se tega tiče. Pa še nekolikanj neprijetna je in nevarna, ker tisti, ki bi eventualno kakšno svojo misel izrekel, se izpostavlja, da bo kakšen piroman najprej bruhnil ogenj vanj in ga potem skušal reševati na ta način, da ga bo polival z gnojnico. No, to ni ravno nekaj kar bi nam bilo zelo v veselje, zato bom samo v kratkem povedal, kakšno pač je stališče Poslanske skupine DeSUS. Mi mislimo, da so volitve pomembne, mi mislimo da so pomembne tako tiste pravice, ki jih imenujemo aktivna in pasivna volilna pravica, in mislimo, da je zelo pomembno, da pri tem res ne bi bilo preveč te sence ob volitvah, ki so lahko pogosto tudi zelo tesne, so moteče. Poslanska skupina DeSUS ima izkušnje, kar se tega tiče z zadnjih volitev, ko se tudi potem, ko je bilo že vsem jasno, da je presegla prag, še nekaj časa rep vlekel po mediji, in sicer rep, na katerem je bilo pripeto vprašanje, ali jih le ne bi še kako iztisnili ven iz parlamenta. Razen tega je za nas, tako vsaj mi menimo, dobro, da se je minister Gregor Virant oglasil, zato nekateri menijo, da je treba izraziti čudenje, nekateri drugi izražamo zadovoljstvo v zvezi s tem in smo veseli, je pa res, da je čudenje vir filozofije in naj se ljudje kar čudijo, kolikor jim je le dano, ker čudenje povzroča spraševanje, samo izpraševanje povzroča razmišljanje o vzrokih, o smislih, o načelih in tako naprej. In to je dobro, če bi kaj tega prenesli tudi v naš parlament, vse premalo je tega prisotnega. Mi menimo, da so tako rekoč razlogi, argumenti, predlogi skorajda po vsebini identični tistim, kot so bili predstavljeni v zvezi z zakonom, ki je bil predmet razprav pri prejšnji točki dnevnega reda. Menimo tudi, da ni najbolj pravi odgovor Vlade, ki se boji, da če ne bi poslali na vse mogoče naslove in nenaslove praznih volilnih lističev, da bi potem bila ogrožena verodostojnost, ker vsem ne bi omogočili glasovanja. Nikomur, če ne dobijo domov, ne v tujino, kamorkoli drugam volilnega lističa, ne preprečujemo. Računamo tudi na to, da je proaktivnost v svobodi in v pravici volitev pomembna, da se ne bi tako raznežili ljudje, da bi nekateri želeli že kar izpolnjene lističe dobiti domov, da ne bi bil napor prevelik. Skratka, vsak ima, po naši sodbi, možnost, v ničemer mu ni kratena, da izrazi svojo voljo, kar zadeva volitev. In je vrnitev na tisto, kar smo poznali poprej, čisto zadostna, zato bomo mi zavrnili predlog, da se podpre tisto, kar je sklepal Odbor za notranjo politiko.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa za besedo. No, tudi mi bomo glasovali proti sklepu matičnega delovnega telesa. Ne vem, koliko je smiselno govoriti o samem zakonu, kajti gre za znano dejstvo, da bo koalicija zakon zavrnila. Poskusi, da bi dobili večje število glasov tudi na račun "Gogoljevih mrtvih duš", tudi na račun vseh tistih "belih", ki so pobegnili po drugi svetovni vojni v tujino in ne znajo več slovensko, na račun vseh tistih, ki so potomci Slovencev in tudi ne znajo več slovensko, to bo Vlada obdržala. Koalicija si tega ne bo dala izpustiti iz rok, navkljub temu da se je pokazalo, da zadeva ni prinesla takšnih rezultatov, kot so bili želeni. Konec koncev mnogi od tistih, ki so dobili to pošto v tujino, niso niti znali prebrati, kaj piše in za kaj sploh gre pri stvari. In večina teh ljudi je vse skupaj vrgla v koš. Nekateri so poskušali iz tega narediti biznis, kajti tudi to se da delati. Glede na to, da ni napisano na glasovnici, za kaj gre, kdo je tam gor, kdo naj bi bil tam gor, se je lahko naredilo marsikaj. Da se prodajati, preprodajati glasove in to so delali nekateri tudi v Sloveniji in zakaj tega ne bi delali tudi nekateri v tujini? Mislim, da je zakon smiseln. Smiselno bi ga bilo implementirati, vendar je res težko koaliciji reči, da je opozicija pripravila dober zakon. Na žalost tudi sedanja koalicija dela enako, kot so delale prejšnje koalicije: kar pride iz opozicije je slabo, pa konec! Morda bo ta koalicija vsaj toliko boljša, da bo vsaj rešitve iz tega zakona čez čas vložila v zakonodajni proces in jih prikazala kot svoje, tako da bo vsaj rešitev uporabljena in implementirana. Posebej razlagati, za kaj gre pri zakonu tako ali tako, mislim, ni smiselno. Dejstvo je, da je zakon smiseln, da bomo mi glasovali proti sklepu matičnega delovnega telesa, za katerega sodimo, da ni strokoven, ampak da je strogo političen, morda še bolj političen kot kakšen drug sklep, ampak to je pač vse. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac v imenu skupine nepovezanih poslancev.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Pri predlogu zakona, kot ga predlagajo predlagatelj, se ne dogaja nič groznega, nič takšnega, kar ne bi bilo mogoče podpreti. Rekel bom, v neki meri se podaljšujejo določeni volilni roki. Predlagatelji predlagajo, da se zaradi zagotovitve dejanske izvršljivosti volilne pravice, poudarjam dejanske izvršljivosti volilne pravice, končnemu roku za dostavo glasovnic po pošti prilagodijo tudi zakonski roki. In kaj pomeni dejanska izvršljivost volilne pravice? To pomeni to, kar si vsi skupaj želimo, da bi zagotovili volivkam in volivcem, ne glede, od kod prihajajo - bodisi iz Republike Slovenije, bodisi iz tujine, od koderkoli - da jim to omogočimo. Nedopustno in nesprejemljivo je dejstvo, ki se je zgodilo na zadnjih predsedniških volitvah. To je nedopustno. Ne glede, kdorkoli bo razpravljal za menoj, pred menoj ali še kasneje, je to nedopustno. Da se je vrnili toliko in toliko, 13.000 glasovnic približno, zato ker so bile poslane na neke naslove, kjer ni ljudi - na žalost, v nekaterih primerih so ti ljudje celo že umrli, ampak se jim je vseeno pošiljalo - se mi zdi popolnoma nedopustno. Kar se tiče besed, da je tragikomično, kaj si dovoli opozicija, v povezavi s tem in pa prejšnjim zakonom. Ne! Tragikomično je to, kar si dovoli ta koalicija ob posameznih izvedbah volitev. To je tragikomično. Ljudje se smejijo, še enkrat poudarjam, smejijo takrat, ko visok predstavnik Slovenske demokratske stranke vozi ljudi na golaž, zato da se lahko pravilno odločijo, kje bodo volili in na kakšen način in koga bodo volili. To je tragikomično! To, da si pošiljajo glasovnice nekomu, ki je že umrl, je pa morbidno, ne samo tragikomično. Ampak to si ta vlada dovoli. [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] Hvala na opozorilo. In pa še ena stvar, ki bi jo želel povedati. Tudi teh 13 tisoč glasov, cca. 13 tisoč glasov, ki se je vrnilo, je zakonsko nedopustnih. In ko je Vlada trdila, da pripravlja svoj zakon, svoje spremembe zakona, bi bil zelo vesel oziroma bi verjetno morali biti vsi v tej dvorani zelo veseli, če bi predstavnik Vlade povedal, kdaj bodo te spremembe na naših mizah, kakšne bodo, kdaj jih bomo obravnavali, ali bo to pred novimi volitvami predsednika države, ali bodo pred volitvami v Državni zbor, ali so pač to dejali zato, da imajo nek razlog, da zavrnejo dobre rešitve, ki jih predlaga opozicija. To so vprašanja, na katere terjamo odgovore. Ne samo vprašanja o tem, ali je ta zakon primeren, ali je dober, ali resnično zasleduje vse cilje. Če mogoče katerega cilja ne zasleduje, je imela vladna koalicija možnost sodelovati pri oblikovanju, možnost amandmajev, česarkoli, dopolnitev tega zakona. Ampak tega se ni lotila. Vlada bo pripravila celostni zakon. Kdaj? Kaj bo obsegal? Ali bo urejal tudi te napake, na katere opozarjamo danes? To so odgovori, ki jih terjamo. Zaenkrat teh odgovorov ni, in če je nekdo len in ne zna povedati, kaj bo naredil, je boljše sprejeti ponujeno, ne more škoditi, rešitve so dobre, odlične, če primerjamo s tem, kar je naredila Vlada, ki ni naredila nič, in jih je potrebno podpreti. Vlada pa še vedno lahko sprejme mesec, dva, tri, ko bo, ko bo imela občutek, da je to treba, nek nov zakon. Zato bomo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev, Lipa, predlagane spremembe zakona podprli. Še enkrat pa poudarjam, tragikomična je oblika, kako dosedanja vladna koalicija izvaja in pa [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]volilno koalicijo. Se opravičujem, ne cela. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Grims, v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Spoštovani. Da bo jasno, kaj je bistvo te zakonodaje, ki je predlagana s strani opozicije, in da je to v bistvu vrnitev na prejšnje, že preživeto stanje, na stare rešitve v zakonu, naj povem s primerom, kaj pravzaprav so te rešitve v praksi povzročile. Ker ljudje tam, preko oceana živijo in čutijo v resnico s svojo domovino, so se pred leti, ko je še veljal prejšnji zakon, sami organizirali; pazite, na svoje stroške so poslali človeka, da je njihove kuverte, zaprte kuverte z izpolnjenimi glasovnicami odnesel, torej na njihove stroške, z letalom preko oceana do slovenske volilne komisije. Zato, ker pač država zanje ni poskrbela in je sprejela zanje krivičen in žaljiv in očitno tudi protiustaven zakon. Kajti pravica glasovati na volitvah je ustavna pravica in država mora storiti vse, da je ta pravica dosegljiva vsakemu državljanu in vsaki državljanki. Še bolj žalostno pa je, da je tudi ta njihov veliki napor in žrtev spodletela, kajti zaradi zapletov na meji in pa z letalskimi prevozniki je tudi takrat prišel nekaj ur prepozno njihov kurir in je spet 2.000 glasovnic ostalo neveljavnih, ker so pač prišle po izteku roka za pošiljanje glasovnic. In vse to, da so bili tisoči in tisoči glasovnic neveljavnih, slovenskih državljank in državljanov, ki so svoj pozitiven odnos izpričali na ta način, to vas nič ne moti. Kje pa! To so neki sumljivo tiči! Tisti tam, preko oceana, v Ameriki. Ampak ne! Vi boste delili državljanke in državljane na tiste prvega in drugega ranga. Prvega in drugega razreda, kot da nismo petinštirideset let po drugi svetovni vojni točno to vaše početje že opazovali. In bi to počeli še kar naprej. Kako je to žalostno! Tudi pošiljanje obvestil, mimogrede bom pa parafraziral vaše besede, tudi pošiljanje obvestil o volitvah, ki jih dobijo vsi v Sloveniji, se pošiljajo tako tistim, ki si želijo glasovati, kot tistim, ki si tega sploh ne želijo. Pa to ne zagotavlja tako opevanega cilja 100% udeležbe na volitvah. Samo parafraziram vaše besede. In mnoge se tudi vrnejo oziroma ostanejo neizročene, ker so pač v času od razgrnitve volilnih imenikov do dneva glasovanja, tisti, ki so bili nanje naslovljeni, žal umrli. Ker manipulirate s tem, da je nekdo tudi umrl. Seveda bo potrebno volilne imenike maksimalno novelirati, jih prilagoditi, ustrezno urediti in to je to. Potrebno pa je imeti ureditev, ki bo spodbujala vezi naših državljank in državljanov v tujini z matično domovino. In ta sedanja ureditev je benevolentna, je ustrezna, je korektna. Omogoča uresničevanje ustavne pravice. To, kar pa vi predlagate, pa smo videli v praksi, v mnogih izkušnjah, na mnogih volitvah, tega ne omogoča. Ampak vas to prav nič ne moti, ker vam gre za čisto nekaj drugega - za vaše politikantstvo, ne pa za uresničevanje ustavnih pravic. Mimogrede, da si pri tem dovolite celo poseči po lažeh, naj samo preberem, kaj smo poslali v zvezi s to predlagano zakonodajo, ko je bilo prej rečeno, da smo samo opozorili na tisto in da je bila to edina pripomba, ki smo jo imeli: "V Poslanski skupini SDS menimo, da so predlagane spremembe premalo domišljene in nekonsistentne, niti ne sledijo povsem vsebini odločitev in obrazložitev Ustavnega sodišča Republike Slovenije v zvezi z izvrševanjem volilne pravice. V zvezi s predlogom ukinitve uradnih praznih glasovnih ne dajete nobenih konkretnih argumentov. V času volitev za predsednika države je bila zoper veljavne določbe velika gonja, ki je pomenila čisto politikantstvo, saj ni bil ugotovljen niti en sam primer poskusa dvakratnega glasovanja, na kar ste opozarjali predlagatelji tega zakona. Po našem mnenju so predlagane rešitve neutemeljene in krivične ter žaljive do državljank in državljanov Republike Slovenije v tujini. S predlaganimi rešitvami se negira pravica državljanov, da uresničujejo svojo temeljno ustavno pravico na način, ki jim omogoča njeno dejansko in ne le navidezno uresničevanje. V preteklosti je veljala preverljiva ureditev, ki jo predlagatelji očitno želijo znova uzakoniti in ki je povzročila, da so bili tisoči glasov iz tujine neveljavni, ker so prispeli prepozno, in to kljub temu, da so volivci sami organizirali nekaj, kar jim je bila država dolžna organizirati. Sami so namreč poskrbeli za osebni prenos pošte iz tujine do Državne volilne komisije. V Poslanski skupini SDS se zavzemamo, da ostane v veljavi obstoječa ureditev, ki je bila v Državnem zboru Republike Slovenije sprejeta z dvotretjinsko večino, in omogoča dejansko uresničevanje temeljne ustavne pravice vsem državljankam in državljanom Republike Slovenije na enak način. Po našem mnenju predlagana ureditev s strani predlagateljev te novele deli državljanke in državljane Republike Slovenije na prvo- in drugorazredne državljanke in državljane ter je tako tudi v temeljnem nasprotju s temeljnimi načeli Ustave Republike Slovenije." Mislim, da je bil ta dopis, gospod Školč, več kot dovolj jasen. In to smo danes zgolj ponovili.
Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ta predlog zakona je, kot rečeno, neposredno povezan s pravkar obravnavanim Zakonom o volitvah v Državni zbor, glede vprašanja volitev po pošti iz tujine, kjer državljani Republike Slovenije, volivci, stalno ali začasno prebivajo. Prepričani smo, da je v zakonu treba odpraviti tiste slabosti ali nedorečenosti, ki bi utegnile ustvariti vtis, da volitve niso bile poštene in korektne. In prav prekratki roki volivcem, ki so na dan glasovanja v tujini, ker tam začasno ali stalno prebivajo, onemogočajo pravočasno glasovanje po pošti in s tem objektivno tudi onemogočajo izvrševanje volilne pravice. Prav tako je zdaj treba zaradi neustreznih rokov na uradni izid volitev neutemeljeno dolgo čakati. Ravno zato, da bi v čim bolj polni meri zagotovili splošno in enako volilno pravico, predlagamo pričujoče spremembe, ki naj bi izrazile tudi to, da smo pred zakonom vsi enaki, da ne bi bilo možno, da bi nekdo lahko volil dvakrat, drugi, ki ima enako volilno pravico, pa nobenkrat. Da ne izgubljam besed o tako imenovanih "mrtvih dušah", in o teh slednjih imamo kar nekaj informacij, da so volilne karte na zadnjih predsedniških volitvah v tujini prejeli tudi že preminuli. Ustreznejši roki za izvedbo volilnih opravil pa so samo eden od pogojev, nujnih pogojev za korektno izvedbo volitev. Poglejte, mi pravzaprav predlagamo, da bi kljub temu da ne sprejemate, očitno, tistega zakona o volitvah v Državni zbor, pa sprejeli sklep, da je ta zakon o volitvah predsednika republike primeren za nadaljnjo obravnavo. Kajti, mi tukaj predlagamo samo tiste spremembe rokov, ki se nanašajo direktno na kandidata za predsednika in pa potem, recimo, da se predlog kandidature vloži neposredno pri republiški volilni komisiji najkasneje namesto 25. 30. dan pred dnevom glasovanja in ustrezne takšne podaljšane roke, ki bi na vsak način bili sprejemljivi in racionalni. In ne razumemo te arogance s strani Vlade in koalicije, saj gre v vsakem primeru za zakon, ki se sprejme za dvotretjinsko večino vseh poslancev. Tudi Vlada bo za svoj zakon, ki ga bo predlagala, kot rečeno, potrebovala enako dvotretjinsko večino vseh poslancev. Ali bo takrat enako arogantna kot danes? Upam, da ne. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Školč v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegi in kolegice! Jaz bi vas rad prepričal, da tem spremembam odprete pot, kajti drugače boste kasneje smešni, ko jih boste sami predlagali in ne bo nobenega drugega opravičila kot to, da jih je predlagala Vlada. Pri teh stvareh, ko smo jih govorili in ki sem jih tudi prej govoril, sem bil povsem korekten. In tudi kar se tiče podanih pripomb k tem gradivom, ki smo jih skupaj z vsemi kolegi v opoziciji poslali tudi poslancem in poslankam pozicije. S strani SDS smo dobili pripombo, da imamo neko pomanjkljivost glede sestave volilnih odborov, to pripombo smo upoštevali, vse drugo, kar smo pa prej tu poslušali, se da zelo na kratko povedati, je pa približno tako, da je SDS rekla, da je nesprejemljivo in je zato zanič. S tega vidika o tem ni mogoče voditi resne razprave, ne glede na to, da je del teh stvari potrebno spremeniti, tistih prej, tudi zaradi odločb Ustavnega sodišča. Meni in mojim kolegom v LDS gre precej na živce to podtikanje, da vse povprek sumimo volivke in volivce po svetu. To zagotovo ni res. Če koga sumimo, če je kdo pod sumom, to niso volivke in volivci v tujini, ampak je SDS in vpliv, ki ga poskuša zagotoviti na ta državni aparat in posredno tudi na volilni aparat. Nenazadnje je do spremembe pravil glede pošiljanja glasovnic po svetu prišlo na predlog gospoda Strnada, ki je bil v volilno komisijo izvoljen v tem Državnem zboru in je svoj čas, če se ne motim, bil sekretar SDS-a. Kako je ta seja potekala in kako je iz neformalne postala formalna in kako je iz tega nastal velik zaplet, je predmet neke druge diskusije. Ampak, pod sumom in zaradi tega opozarjamo na potrebo po volilnih spremembah in po jasnih pravilih - je SDS. O tem ne more biti nobenega dvoma. Če kdo komu kaj podtika, da hoče kaj ukrasti, potem bom jaz tukaj primerno nesramen in bom rekel, da hoče organizirati del volilnih glasov očitno SDS, sicer bi pristala na odprto diskusijo, iskala rešitve, ki bi omogočile, da ne bi bilo sence dvoma nad nobeno glasovnico. To je vse.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Majda Zupan v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani. Kot rečeno, se novela, o kateri razpravljamo, veže na prejšnjo točko v zvezi z volitvami v Državni zbor. Nanaša se na glasovanje po pošti tistih volivcev, ki v tujini stalno ali začasno prebivajo. Predlagatelji predlagajo spremembe, po katerih bi se glasovnice upoštevale do 19. ure na dan glasovanja, medtem ko veljavna zakonodaja upošteva tiste glasovnice, ki so prispele po pošti do 12. ure osmega dne po dnevu glasovanja. Po mnenju predlagatelja bi bilo potrebno posledično začeti nekatera opravila za volitve predsednika republike pet dni prej, kot to določa veljavni zakon. V Poslanski skupini Nova Slovenija menimo, da spremembe niso ustrezne, saj bi kljub prestavitvi volilnih opravil za 5 dni obstajala nevarnost, da bi znatno število volilnih upravičencev, ki so na dan glasovanja v tuji, ker tam začasno ali stalno prebivajo, ne moglo uresničevati svoje volilne pravice in voliti, kot jim to zagotavlja ustava. Glede volilnih evidenc pa želimo povedati, da se zavedamo, da niso popolne zaradi razlogov, ki jih poznamo, vendar pa je za to potreben čas; čas za to, da se izgradijo, izčistijo in dopolnijo. Vsakemu je potrebno dati možnost in ga mogoče s tem opozoriti na njegovo pravico, saj tudi doma vsak volivec dobi na dom najprej obvestilo. V Poslanski skupini Nove Slovenije se strinjamo s stališčem matičnega odbora, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, poslanke, poslanci! Ker so predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o volitvah predsednika republike povezane s pravkar obravnavanim Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volitvah v Državni zbor, bi lahko na tem mestu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke le ponovili že povedano. Spremembe rokov v 15., 17., 19. in 24. členu se nanašajo na poštno glasovanje volivcev, ki stalno ali začasno prebivajo v tujini. Gre za prilagoditev zakonskih rokov, vložitve kandidatur, umika soglasja h kandidaturi in objave seznama kandidatov. Ker predlagatelj predlaga, da bi se upoštevale le glasovnice, ki so prispele po pošti do 19. ure na dan glasovanja, se sedaj predlagajo tudi drugačni roki za nekatera volilna opravila za volitve predsednika republike. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne podpiramo tako Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o volitvah v Državni zbor, ker menimo, da bi predlagane spremembe pomenile nevarnost, da bi bilo znatnemu številu volilnih upravičencev, ki so na dan glasovanja v tujini, tam začasno ali stalno prebivajo, onemogočeno uresničevanje volilne pravice, ki je eno temeljnih ustavnih pravic. Glede na to, da ne podpiramo sprememb Zakona o volitvah v Državni zbor, je tudi logično, da ne podpiramo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o volitvah predsednika republike, ker menimo, da te spremembe niso potrebne oziroma bi nekatere celo oteževale uresničevanje volilne pravice državljanom, ki živijo v tujini iz takšnih ali drugačnih razlogov. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še besedo ima gospod dr. Pavel Gantar v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Še enkrat in mislim zadnjič. Volitve so resna stvar. Nad njimi ne sme biti sence dvoma. Treba je urediti volitve po pošti, iz tujine in še nekatera druga, kot je bilo že rečeno, z odločitvami Ustavnega sodišča postavljena vprašanja. Veliko ste govorili o enakosti volilne pravice in enakosti pred zakonom. Treba je vedeti, da volilna pravica - pasivna, še toliko bolj aktivna - da volilna pravica predpostavlja minimalno aktivno državljanstvo. Tudi v Sloveniji se moramo, če hočete, se moramo volivci nekoliko potruditi, da pridemo na volišče, da izpolnimo ta glasovalni listek in da ga oddamo v volilno skrinjico. 30% državljank in državljanov tega ne stori. In zakaj bi bilo toliko težko in pretežko, če nekdo, ki živi v tujini, ne bi izkazal tega svojega aktivnega državljanstva in ne bi zaprosil za gradivo, da bo lahko volil? Kaj je tu tako težkega, tako nenavadnega?! Če je nekdo zainteresiran za razmere v državi, za to, kdo bo vodil, kdo ne bo vodil države, si bo to lahko privoščil in bo to tudi storil. In ne vem, v čem je tu problem! Tako kot bo moral se volivec v Sloveniji napotiti na volišče. In s tega vidika, kot sem rekel, voliti pomeni seveda biti vsaj minimalno aktiven državljan in do absurda ste prignal idejo da sicer pošljemo pa vabila za volitve vsem državljanom. Nimam nobenega razloga, da ne bi "urbi et orbi" na spletu ali vsem možnim potencialnim in nepotencialnim državljanom povedal, da so volitve v Sloveniji. Nobenih težav nimam s tem, če mislite, da stroški opravičujejo cilj in sredstva namen. Rad bi povedal tudi to, da je uradna prazna glasovnica škandal brez primere. Poglejte si primerjalno v obeh zakonih, kako so napisane, opisane z barvami, tako in drugače kodirane, predpisani papirji in tako naprej, da ne bi prišlo do ponareditev in do zlorabe volilne pravice. Tega pri nas ni. In če mislite, da si lahko s takšno uradno prazno glasovnico, bi rekel, tlakujemo pot v boljšo demokracijo, se motite. Jaz vam dam primer, enega od mojih kolegov je poklicala oddaljena prijateljica iz kanadsko-slovensko, mislim, da tudi srbske družine, okolja in je vprašala: "Ti, kaj pa smo mi dobili nek listek, nek papir? Kaj pa se dogaja?" Pa ji reče: "Ja, volitve so!" "Kaj pa naj naredim s tem?" Kaj pravite, da je rekel moj kolega? Ne bom vam povedal! In koliko je bilo še takšnih volitev! Vem sam, da so na neki spletni strani, ki jo sponzorira tudi slovenska država, da je bil za predsedniške volitve objavljen en sam kandidat, ne bom vam povedal, ker boste uganili, kdo je bil, ostale pa so pozabili, tudi našega kolega poslanca, ki je sicer zelo glasen in kar poznan doma in tudi drugod. In še vrsto takšnih zadev je bilo, v katerih govorijo, da so volili tako ali drugače ljudje kot priložnost; na način priložnosti, ker se jim je porodila - ne kot to, kar sem rekel, aktivni državljani. Dajte se vprašati, kdo voli in kako voli. In zato vas prosim, da se vendarle zavedate, da morajo volitve potekati legalno, da morajo biti legitimne in da se ne moremo sprenevedati skozi to. In še enkrat bi rekel predvsem to, to je dejansko projekt SDS-a, ki ga seveda podpirajo tudi drugi. Zakaj to počenjajo, ne vemo, vemo pa, da bi očitno radi izkoristili vse nelegitimne možnosti, če bi samo za en glas dobili več na naslednjih ali katerihkoli drugih volitvah. Tako se volitev v Sloveniji ne moremo iti. Kar zadeva prispete glasovnice. Jaz se strinjam, da je mogoče - samo še to bom rekel - da je mogoče, da mora priti do 19. ure na dan glasovanja, malo togo. To bi lahko popravili, če bi bili v drugi obravnavi. Pač pa pravim to, da mora biti zanesljivo zaključene na dan pred volitvami v Sloveniji. Zanesljivo! Sicer se bo zaradi časovne razlike lahko pravzaprav postfestno usmerjal način glasovanja v časovnih pasovih, ki za dve, štiri, šest ali osem ur [[...]]
Hvala lepa, gospod Gantar.
[[...]]za Slovenijo. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj čez pol ure. To je ob 17. uri in 20 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki se bo nadaljevala ob 17. uri in 20 minut.
Spoštovane poslanke in poslanci. Nadaljujemo sejo. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim da preverijo delovanje svoje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti cestnega prometa. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zares k 6. členu. Glasujemo, glasovanje teče. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 33. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS k 34. členu. Glasujemo, glasovanje teče. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 8. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zares k 99. členu. Glasujemo, glasovanje teče. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 40. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SD k 106. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD. Prosim. Gospod Veber.
Hvala za besedo, predsedujoči. Torej, amandma, ki ga vlagamo k 106. členu, govori o tem, da se začnejo uporabljati določbe zakona v 3. členu 24 mesecev po sprejemu. Gre namreč za nove naloge, ki naj bi jih po tem zakonu dobili občinski redarji in s tem tudi občine. In sicer gre za konkretne naloge pri nadziranju prometa na državnih cestah. Do sedaj so bile te naloge omejene samo na lokalne ceste in mirujoči promet, po vsebini tega zakona pa naj bi občinski redarji nadzirali promet tudi na državnih cestah v naseljih. In ker gre za zelo obsežno delo, kajti državne ceste večinoma tudi potekajo prav skozi naselja, razen seveda avtocest in hitrih cest, je lahko pričakovati, da bodo občine imele zelo veliko odgovornost, kako pravzaprav takoj po sprejetju tega zakona pripraviti dovolj veliko število redarjev, ki bodo nadzirali promet na državnih cestah v naseljih. Hkrati država s tem zakonom nalaga občinam, da so one tiste, ki morajo kupiti naprave oziroma fiksne merilce hitrosti, s katerimi bodo nadzirali hitrosti na državnih cestah in lahko tudi na lokalnih cestah oziroma ulicah v naseljih. Tudi to je dodatno breme, dodatna obveznost, in za vse to se bo treba tudi organizirati za ustrezno izpeljavo kaznovanj, obveščanja, izterjave, skratka, velik obseg del, ki jih pravzaprav policija prenaša na občine zato, da razbremeni svoje delo. Še posebej velik problem pa predstavlja dejstvo, da nimamo enotne zakonodaje na območju Republike Slovenije, ki bi narekovala, na kakšen način se bodo redarji v vsaki občini organizirali, da bodo opravljali ta nadzor na državnih cestah. Najmanj, kar je, zagotovo po našem mnenju potrebujemo nov zakon ali pa spremembo zakona o redarstvu, v katerem bomo opredelili, da ustanavljamo lokalno policijo. Tega nimamo, tako da bo pristop vsake občine različen. In ne predstavljam si zakona o varnosti cestnega prometa, ko se bo vsaka občina posebej odločala, kako bo nadzirala promet na državnih cestah. Za to potrebujemo vsaj 24 mesecev, po našem mnenju, da se občine ustrezno pripravijo ali da, če bo treba, spremenimo še kakšen pravni akt, ki bo dovoljeval in omogočal ustrezno usposobitev redarjev. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo v imenu poslanske skupine? Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Zakon nasploh je grozljiv. Tak zakon lahko napiše samo policaj, nihče drug, ker vsi ostali razmišljajo z glavo. Tu smo pa dobili primerek, ko bodo ravno tisti ljudje, ki pridno delajo, ki dobro delajo, ki spoštujejo zakone, še oklofutani, pretepeni od raznih redarjev, polpijanih ali povsem pijanih, potem jih bodo pa še policisti odpeljali, vrgli v kakšen zapor, seveda samo tiste, ki plačujejo davke. Kajti tisti, ki so brezposelni, tisti, ki se ukvarjajo z mamili, Cigani, ki ne plačujejo ničesar, ampak dobivajo samo socialno podporo, so privilegirani. Tistemu se ne bo zgodilo nič. Tistemu bo policaj s službeno Magno kartica napolnil tank bencina in ga bo spustil domov, pa še opravičil se mu bo, ker je moral pomagati nekomu, ki ga je Cigan pretepel. Mislim, da smo prišli v absurd. To, kar se dogaja s takimi zakoni, to nima nobene zveze s parlamentarizmom, nobene zveze z redom v državi in nobene zveze s tem, da je komu do tega, da bi ustvaril pravno in pošteno in redoljubno državo. To so zakoni in to je eden od tistih primerov, ko v bistvu ustvarjamo policijsko državo. Represija na vseh koncih in krajih. In represije seveda za tiste, ki represijo že tako ali tako upoštevajo, ker hodijo v službo, ker spoštujejo zakone, ker plačujejo davke in ker plačujejo tudi kazni. Kajti tisti, ki jih ne plačujejo, jih ne plačujejo in kaj jih briga. Da bi se policija spustila in lovila tiste, ki preprodajajo mamila ne - to ne! Človek bi rekel, in nekateri indici kažejo, pa tudi nekateri primeri, da je policija vpletena v trgovino z drogo, zato pa se seveda ne bom tam nič zgodilo [[....]]
Gospod Jelinčič, govorimo o amandmaju.
Govorimo o amandmaju. Amandma bomo podprli. Hvala bogu, da ga bomo podprli, kajti smiselno je, da ga podpremo, vendar ne morem mimo tega, da ne bi povedal nekaj o zakonu, kajti to je konec vsega skupaj.
Hvala lepa. Besedo ima gospa [[....]]Ja, več jih je. Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Seveda bom podprl amandma Socialnih demokratov, ki omogoča, da bi ta člen, ki govori o tem, da naj nadzor nad urejanjem prometa prevzamejo komunalni redarji, bil uveljavljen šele čez 2 leti. Namreč, ta ureditev, kot je v osnovnem zakonu, da naj bi komunalni redarji, se pravi občinski redarji, v bodoče urejali in nadzorovali promet tudi na državnih cestah, ki vodijo skozi naselja, ni dobra rešitev. Zakaj ni dobra rešitev? Na prvi pogled izgleda to, da bodo pač komunalni redarji nadzorovali promet samo na nekam manjšem delu državnih cest, ki vodijo skozi naselja. Dejstvo pa je, da je skoraj oziroma da je več kot 40% državnih cest že obzidanih, kajti več kot 40% državnih cest v Sloveniji poteka skozi naselja, skozi vasi, skozi mesta, zaselke itd. In to pomeni umik policistov s skoraj polovice državnih cest v naši državi in na teh cestah, državnih, skozi naselja naj bi skoraj izključno promet urejali in nadzorovali komunalni redarji, ki pa niso v osnovi usposobljeni za to delo. V osnovi so za to delo usposobljeni policisti, ki so obiskovali in končali srednjo šolo, medtem ko bodo komunalni redarji neke vrste priučeni policisti, ki ne bodo obvladali tega posla. Zato mislim, da je nujno potrebno prehodno obdobje za uveljavitev te, po mojem mnenju slabe rešitve.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsedujoči. Amandma, ki je pred nami, ne govori o stvareh, ki smo jih slišali malo prej, govori o tem, da se podaljša eno prehodno obdobje uveljavitve določb zakona, ki pravi, da bodo v nekaterih trenutkih lahko občinski redarji obravnavali oziroma urejali promet na državnih cestah. Predlog amandmaja, kot je predlagan na 24 mesecev, da se lahko začne uporabljati določilo zakona, je po našem prepričanju, po prepričanju Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, mogoče še prekratek. Mogoče bi bilo še 12 mesecev zraven dovolj primeren čas, ampak vseeno je ta amandma boljši od tega, kar predlaga zakon. Občinski redarji namreč niso ljudje, od katerih bi se zahtevalo, ko so se zaposlovali, ko se zaposlujejo, poznavanje prometne stroke, cestnoprometnih predpisov in še česa, mi jim pa sedaj narekujemo, da morajo delati še to. Po številnih zakonih, ki jih je ta vlada pripravila, smo jim dali kup enih novih pristojnosti: od uporabe orožja, takega in drugačnega, od solzivcem, lisic, česarkoli, priklenjanja, 24-urnega pridržanja, jim nalagamo še to zgodbo. Saj od ljudi ne moremo zahtevati nemogoče! To so samo mestni redarji. Amandma bomo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev, Lipa, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Tudi sama bom glasovala za ta amandma, predvsem zaradi tega, ker je samo po sebi umevno, da občinski redarji, ki so do sedaj potrebovali upravno izobrazbo, se pravi, imeli so srednjo ali višjo ali celo visoko strokovno šolo z opravljenim izpitom iz upravnega postopka, niso imeli nobenih posebnih znanj iz policijskih veščin. Že zakon o redarski službi jim je prinesel obveznosti, ki zahtevajo dodatna usposabljanja, vendar ne na področju urejanja prometa. Sedaj ta zakon prinaša še zahteve znanj s področja urejanja prometa. Občinsko redarstvo je postalo mestna policija, občinska policija. In ne glede na vse ostalo je spoštovanje, ki ga čutimo do dela naših policistov, sicer v nasprotju s to vlado, ki je z zakonom o aboliciji delo policistov, preko 200 tisoč predlogov o prekrških, enostavno anulirala, delo celega leta in več slovenskih policistov - naše spoštovanje do redarjev je enako veliko. Vendar je treba vedeti, da so usposobljeni za eno vrsto dela, zato potrebujejo dodatna usposabljanja, ki jih ne morejo pridobiti v treh ali šestih mesecih. In zato predlagamo podaljšanje roka, nič drugega. Sicer se nam zdi, da je pretirano kar tako prenašati na občinsko redarstvo neke dodatne obveznosti samo zato, da se razbremenjuje policijo, toda če je že tako [[opozorilni znak za konec]] , potem si vsaj dovolimo zadosti časa, da naše redarje za to usposobimo, Vlada pa naj tudi poskrbi, da bo usposobila občine, da bodo lahko to tudi [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Samo gospod Štebe ima še besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Menim, da zagovorniki tega amandmaja, da se preloži uveljavitev tega zakona, nimajo prav. Občinski redarji imajo že sedaj v rokah zelo zapleteno napravo, v katero vtipkajo registrsko številko in potem dajo ukaz, da se iz te naprave iztiska listič, ki ga potem vložijo v plastičen ovoj in ga namestijo na vaše vetrobransko steklo, ko naredite prekršek glede mirujočega prometa, napačno parkiranje. Ti isti občinski redarji ne bodo imeli velikih problemov, ko bodo iz naprave, ki meri hitrost in ugotavlja kršitve, pobrali podatke in na enak način izvajali potem sankcije. Velika večina občin podpira to, da se v naseljih, se pravi, tudi na delih državnih cest ali lokalnih cest, namestijo naprave za merjenje hitrosti in ugotavljanje kršiteljev, tako imenovani radarji, s pomočjo katerih se potem tudi kršilce prevelike hitrosti kaznuje. Zakaj ne bi pravzaprav teh radarjev nameščali tako kot v Angliji, kjer jih uporabljajo za to, da nimajo stroškov z grbinami, ki ovirajo vse, ne samo tiste, ki vozijo prehitro, ampak tudi tiste, ki vozijo v skladu z omejitvami hitrosti. Sploh pa je možno te radarje opremiti z daljinskim prenosom podatkov in se lahko na enem mestu v Sloveniji za vseh 210 občin izvaja sankcioniranje in nakazovanje teh dopisov z zahtevkom za plačilo kazni. To je praksa v Angliji in to ni nič takšnega, kar ne bi občinski redarji že danes znali narediti tudi sami. Bodo pa tudi varovali to občinsko lastnino. Hvala.
Hvala lepa. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Prej ste imeli, ali se niste javili v imenu poslanske skupine? Ne morem, žal mi je. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 39. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 106. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 2. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Glede na glasovanje in kako daleč je zakon, smatramo, da je primeren za tretjo obravnavo, in prosim Državni zbor, da ga izpelje naprej. Hvala.
Hvala lepa. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 29. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] Hvala za pomoč. Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. To pa velja. Ker predlagan sklep ni bil sprejete, bo Državni zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji zbora. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada Republike Slovenije. Glasujemo, glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 10. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o trgovini, v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo [[...]]Ja, gospa Barbara Žgajner Tavš v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Jaz bi želela še enkrat v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, izraziti razočaranje nad takim zakonom, nad tako vsebino predlaganega zakona. Poglejte, Vlada Republike Slovenije po eni strani išče krivce za visoko inflacijo za podražitve nujnih življenjskih potrebščin v naši državi na strani trgovcev. Zato, ker se fino sliši, če preloži odgovornost s svojih ramen na pleča nekoga drugega. Trgovci so glavni krivec za inflacijo v naši državi. Po drugi strani Vlada Republike Slovenije v parlament pride z zakonom, ki je pisan na roko tem istim ljudem, nosilcem, lastnikom kapitala. Vlada Republike Slovenije, Ministrstvo za gospodarstvo, v tem zakonu jasno in glasno napiše, da je cilj povečati konkurenčnost trgovcev, da je cilj tudi na podlagi ponudbe povečati moč trgovcev. Ponudba se bo razširila. Vlada Republike Slovenije po eni strani poziva državljanke in državljane naše države, naj ne trošijo, naj ne bodo potrošniško usmerjena družba, po drugi strani s tem zakonom spodbuja potrošništvo. Spoštovane kolegice in kolegi, in kje je v tem zakonu, ki je, še enkrat poudarjam, pisan izključno za zaščito ali v korist lastnikov kapitala, kje je v tem zakonu interes in zaščita delavcev? Minister za gospodarstvo je za to, da je opravičil, da je vložil v parlamentarno proceduro nov zakon, ker je bil na prejšnjega izglasovan veto, zapisal zgolj možnost, da se v podzakonskem aktu uredijo minimalni standardi na področju izobrazbe za tipične poklice na področju trgovine, ampak tega podzakonskega akta nismo videli. Ali bo v podzakonski akt napisal, da je dovolj zgolj osnovnošolska izobrazba, v tem trenutku ne vemo. Ali je to dovoljšnja zaščita delavcev, trgovcev, tistih ljudi, ki prejemajo 400 in manj evrov mesečne plače, delajo pa ob sobotah, ob nedeljah, ob praznikih? Spoštovane kolegice in kolegi, takšnega zakona, ki ne ščiti delavcev, v Poslanski skupini nepovezanih poslancev Lipa, ne bomo podprli.
Hvala lepa. Odpiram prijavo v imenu poslanskih skupin. Besedo ima gospod Martin Mikolič v imenu Poslanske skupine NSi.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da v tem trenutku je edina dobra, ki dela na področju trgovinske dejavnosti, gospa Breda Kutin, predsednica združenja trgovinskih dejavnosti, ki pravzaprav kontrolira velike veletrgovce v Sloveniji. Mi, tako kot je v stališču že bilo povedano, ne nasprotujemo tistim novitetam, ki jih prinaša novi zakon, ne bomo pa podprli zakona - ne tega, ki je danes pred nami, tudi nobene novele v prihodnje, ki ne bo vsebovala vsebine, ki bi bila odraz tistega, kar je bilo izglasovano na referendumu, kjer so državljanke in državljani jasno povedali, da naj bi trgovine ob nedeljah in praznikih bile zaprte. Ker tega nismo storili v preteklosti in tudi ne v vseh spremembah zakonov, ki so do sedaj bile tukaj v Državnem zboru, je lahko to za nas samo še eden od opominov, da ne znamo velikim - tistim, ki se lahko med sabo dogovarjajo glede cen, ki se lahko kartelno dogovarjajo - ne znamo jim porezati peruti. Da je danes situacija takšna, je to rezultat, vsaj tako smatramo v Novi Sloveniji, tudi to, da zakonodajalec ni mogel v zakon zapisati tistega, kar je bilo izglasovano na referendumu. Zaradi tega si danes lahko ti veletrgovci domišljajo, da so vsemogoči in glede na situacijo, ki je, lahko samo ugotavljamo, da je ta situacija pripeljala, tudi med ostalim, do povišanja cen v trgovinah. Mi zakona v Novi Sloveniji ne bomo podprli.
Hvala lepa. Zaključili smo z obrazložitvijo glasu v imenu poslanskih skupin. Odpiram prijavo v lastnem imenu. Kdo se želi prijaviti? Prosim. Gospod Sašo Peče.
Spoštovani prisotni! Vlada Republike Slovenije nas je v preteklih treh mesecih seznanila s tremi dejstvi. Marsikdo v tej državi je Vladi Republike Slovenije verjel. Prvič, da so kot ekskluzivni nosilec krivde za naraščajočo inflacijo trgovci v okviru naše države zaradi agregatne ponudbe in povpraševanja v okviru izdelkov, ki jih ponujajo širokim množicam ljudem. V kolikor bi temu bilo tako, potem bi vsebina tega zakona bila napisana drugače. Potem bi omenjen zakon, ki je danes pred nami, nosil tudi varovalko tako imenovane inflacije na podlagi izplačila plač. Glede na to pa, da minister, minister Bajuk, v okviru svojega zakona iz prejšnje obravnave v to obravnavo ni dorekel kriterija, bo seveda omenjeni zakonski akt, ki je danes pred nami, nosil predvsem tako imenovano pocenitev dela v okviru trgovinske dejavnosti. Zakaj pocenitev dela oziroma z drugimi besedami nižje plače za zaposlene v okviru trgovinske dejavnosti iz osnove - ker se izničuje oziroma ukinja tako imenovano obvezno stopnjo znanja za opravljanje tega poklica. Po moji lastni oceni, nenazadnje tudi po oceni Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, gre v tem primeru, posebej pa v tem obdobju za izjemno nedodelan zakon, ki bo šel v škodo v prvi fazi obstoječim delavcem oziroma zaposlenim v okviru trgovinske dejavnosti, v nadaljevanju pa bo tudi ta zakon pripomogel k disperziji cen, najsibo tako izdelkov kot v obliki plačil za zaposlene. Kaj pa to pomeni za ravnovesje cen, ponudbe in povpraševanja in nenazadnje za inflacijsko spiralo, vemo. Smiselno bi bilo, da omenjeni zakon iz procedure umaknemo oziroma zavržemo in da ministrstvo res pripravi kvaliteten zakon. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 72 poslank in poslancev, za 45, proti 17. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o udeležbi delavcev pri dobičku, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 6. členu. Glasujemo. Glasovalo je 74 poslank in poslancev, za 57, proti 1. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo odločanje o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani! Skladno s Poslovnikom Državnega zbora predlagamo, da se tretja obravnava opravi še na tej seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovalo več kot tretjina navzočih poslancev. Gospod Tanko, želite?
Postopkovni predlog.
Izvolite.
Hvala za besedo. Gospod predsedujoči, napovedujem, da bomo za tretjo obravnavo vložili amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo o predlogu, da se tretja obravnava opravi še na tej seji. Glasujemo. Glasovalo je 72 poslank in poslancev, za predlog se je odločilo 63, proti 3. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v petek, 29. februarja 2008, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona, kar je predlagal tudi gospod Tanko. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda to je s tretjo obravnavo predloga zakona o davku na dobitke pri klasičnih igrah na srečo v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmaja, sprejetega na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V imenu poslanske skupine obrazložitev. Gospod Sašo Peče, izvolite.
Hvala lepa. V okviru Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije predlagatelji zasledujemo en in osnovni cilj, to je, da se vsem do sedaj obveznim članom omogoča odločitev. Odločitev o tem, ali bodo obvezni člani tudi naprej ali pa bodo prostovoljni člani. V okviru Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, verjamemo po eni strani v kmetovalce in po drugi strani v okviru oziroma v lastnike gozdarskih zemljišč, da so dovolj sposobni, da se sami, brez Vlade Republike Slovenije ali vladajoče večine odločijo, ali je njihov interes ali njihov interes ni, da bi bili člani omenjene zbornice. Članstvo samo po sebi še ni tako hudo kot je hudo, plačevanje članarine za to institucijo. Po trdnem prepričanju Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, pa omenjena institucija v prvi in edini vrsti ali osnovni nalogi skrbi za svojo lastno promocijo, kar pomeni, da ne deluje na trgu. Slovenija je prišla v razvoj dogodkov in v tok momentov, ki zaključuje neko obdobje in po našem prepričanju moramo biti tudi poslanci Državnega zbora dovolj kredibilni, da ljudem omogočimo njihovo lastno odločitev. Torej, zakon zasleduje spremembo samo v tistem delu, ki govori, v kolikor je Slovenija v tržnem gospodarstvu, naj se potem institucije, ki delujejo na trgu, tudi obnašajo tržno. V kolikor te inštitucije zasledujejo interes svojih članov, potem ni bojazni, da se bo članstvo zmanjšalo, ampak dejstva so drugačna. Omenjena inštitucija, torej zbornica, pobira članarino, prispevek v obliki obvezne dajatve, v zameno za to pa veliki večini svojih članov ne omogoča ničesar. Pred časom, pred leti ste isto zavračali predlog o gospodarski zbornici, češ da bi sistem prostovoljne članarine sesul tako imenovano gospodarsko zbornico. Kasneje, nekaj let zatem, nekaj let za našim trdnim prepričanjem ste sami prišli do tega spoznanja in izkazalo se je, da temu ni tako. Da v kolikor posamezne institucije, v našem primeru zbornice, opravljajo naloge tako, kot je potrebno, potem se nimajo bati za svoje člane. Da pa članstvo zapuščajo tisti, ki od omenjenih institucij nimajo ničesar. Torej, v okviru Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, vam tokrat ponujamo zakon, ki temelji in gradi zbornico na sposobnosti kvalitetnega odločanja vsakega posameznega člana v okviru naše države. Dovolimo jim to odločanje in spoštujmo njihovo odločitev. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti 9. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o volitvah v Državni zbor po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o volitvah v Državni zbor ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 31. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je bil ta sklep sprejet. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o volitvah predsednika republike, po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah zakona o volitvah predsednika republike ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo, glasovanje teče. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 32. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POKRAJINAH. Odločanje o amandmajih v okviru rednega postopka. Državni zbor je na 32. seji opravil razpravo o vloženih amandmajih, zato nadaljujemo z drugo obravnavo predloga zakona, in sicer z odločanjem o vloženih amandmajih, na podlagi pregleda amandmajev z dne 23.10.2007. V zvezi s tem vas obveščam, da v skladu z napovedjo v okviru druge obravnave predloga zakona, ki je bila 24. oktobra 2007, to točko dnevnega reda obstruirajo poslanske skupine: LDS, Zares in SNS. Gospod Miran Potrč, proceduralno.
Hvala lepa. Jaz imam, gospod podpredsednik, kolegice in kolegi predlog, v skladu s 74. členom Poslovnika, Poslanska skupina Socialnih demokratov predlaga, da odločanje o amandmajih v drugi obravnavi preložimo na eno izmed naslednjih sej. Mi smo že ob napovedanem dnevnem redu predlagali, da danes tega zakona ne obravnavamo. Ponovno smo pregledali amandmaje, amandmajev je 16 k 11 členom. Zadevajo, po naši oceni, pomembna vprašanja. Če koalicija misli resno, da se dela na pokrajinski zakonodaji dogovorno in usklajeno, v celoti, ne pa posamično na vsakem zakonu posebej, potem takšno odločanje ne more biti koristno za dosego končnega cilja. Takšno odločanje pomeni samo, da zadnji dan morda pokažete v koaliciji kakšno prijaznost, niste pa pripravljeni za resen skupen razgovor, ki bi povedal glede razlik o vsebinskih vprašanjih in glede razlik o metodologiji, kako do vsebine priti, opraviti skupen dogovor. Rajši nas potem obtožujete, rajši zbirate podpise, rajši govorite, kdo je za ali proti regionalizaciji Slovenije. Prosim, verjemite takšnih groženj se ne bomo ustrašili, želimo pošten dogovor ne pa metode, kakršne ste ubirali doslej. Zato predlagam, da odložimo današnje odločanje, da bi ustvarili podlage za dogovor, kako s pokrajinsko zakonodajo dalje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosil bi, če bi želel kdo od poslanskih skupin izraziti svoje mnenje ozirom mnenje poslanske skupine o predlogu? Da. Gospod Sašo Peče v imenu poslanske skupine o predlogu gospoda Potrča.
Hvala lepa. Jaz bi se oglasil proceduralno, in sicer seznanjam cenjeni Državni zbor, da bomo v okviru Poslanske skupine nepovezanih poslancev to točko, tako amandma obstruirali iz naslednjega razloga. Ne verjamemo v načrt Vlade Republike Slovenije, ki je pred slabim mesecem dni pogorela v Državnem zboru s svojim predlogom 14 pokrajin, čez teden dni pa napovedala ponoven poizkus s 14 pokrajinami. Medtem sta predsednik Vlade in minister za regionalni razvoj pa povedala, da se išče konsenz v okviru političnih strank. Kakšen konsenz neki se išče, če Vlada Republike Slovenije še enkrat pride z istim predlogom, enako številčnim predlogom, kot ga je podala v okviru prvega njenega pogorišča o ustanovitvi pokrajin! V poslanski skupini Lipa iz tega naslova tudi v okviru Zakona o pokrajinah izhajamo iz vsebine. Dejstvo je, da je "per partes" obravnava posameznih pokrajinskih zakonov, ki ni vezana na število pokrajin, neumestna. Iz tega naslova nas je pač žal parlamentarna praksa naučila, da se marsikdaj doseže pozitivna vsebina ali pozitivna norma tudi skozi obstrukcijo. Iskreno upam, da se bodo obstrukciji pridružili tudi ostali, poslanke in poslanci ali bolje rečeno institucije poslanskih skupin in s tem onemogočili tovrstno vladno, pa najsibo po eni strani komedijo ali bolje rečeno tragikomedijo. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev vas moram tudi tokrat opozoriti, vse tiste poslanke in poslance, ki niste deležni daril vodij poslanskih skupin, da v razpravi v okviru parlamentarne razprave imamo tako Zakon o ustanovitvi pokrajin, ki bi omogočal samo šest pokrajin. Po našem trdnem prepričanju je potrebno prvo doreči število pokrajin, v nadaljevanju, torej v sekundarnih fazi, pa financiranje in obveznosti. Ampak glede na to, da nismo vsi skupaj našli toliko modrosti, da bi se dogovorili o številu pokrajin in potem o njihovi vsebini, kar je odvisno od števila pokrajin, še enkrat poudarjam, da bi bilo smiselno da: ali Državni zbor onemogoči sprejem omenjenega zakona danes in tukaj, in da se sreča s prvim vsebinskim vprašanjem, torej koliko pokrajin sploh potrebujemo v okviru naše domovine Republike Slovenije. S tega mesta, kot sem rekel, bomo dali poslanci Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, v okviru glasovanj svoje kartice ven in prosim, če to razumete kot obstrukcijo. Hvala.
Hvala lepa. Razumem to kot obstrukcijo, prav tako, poleg napovedane že obstrukcije k tej točki poslanskih skupin LDS, Zares in SNS, kar sem prej prebral. V zvezi s predlogom Poslanske skupine SD odpiram prijavo za mnenje o njihovem predlogu. Mnenje predstavnikov poslanskih skupin. Izvolite, prosim. Gospod Franc Pukšič v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospod minister! Slovenska demokratska stranka je bila vedno za skladen regionalni razvoj, je bila vedno za to, da bi v tej državi imeli v štartu vsaj približno enake pogoje in zato je Slovenska demokratska stranka vedno podpirala vse takšne zakone, ki so doprinesli k boljšemu skladnemu razvoju in boljši kvaliteti življenja državljank in državljanov. Tako si je v svoji zgodovini prizadevala za ustanovitev občin, kar se je resnično pokazalo kot nekaj dobrega oziroma po našem prepričanju celo za samostojno Slovenijo nekaj najboljšega od sprejetja zakonodaje. Vendar je to bil le en nivo. Sedaj smo prišli na drug nivo, kjer je nujno potrebno ustanoviti pokrajine in z ustanovitvijo pokrajin začeti zmanjševati tako zaostajanje za razvitejšimi deli in vzpostavljanje bistveno boljših gospodarskih pogojev za skladen enakomeren razvoj v tej državi. Zato bo Slovenska demokratska stranka takšnemu predlogu Združene liste nasprotovala oziroma ga ne bo podprla in glede na to, da smo v proceduri upoštevali tako rekoč vse želje opozicije, je čas, da posamezno zakonodajo pripeljemo do konca. Iz samega Predloga zakona o pokrajinah v drugem branju je tudi razvidno, da so mogoče samo nekatere politične stranke pravzaprav zakonodajo vzele resno, saj so tudi nekateri pripravili amandmaje in nekaj od teh amandmajev, ki izboljšujejo to zakonodajo, bo Slovenska demokratska stranka tudi podprla in dala predvsem tistim opozicijskim političnim strankam tudi izhodišče, katerega so že sami napovedali pri nekaterih členih, v kolikor bodo podprti, je to izhodišče za njih za sprejem zakonodaje. Hvala.
Hvala lepa. Drugi je prijavljen gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, povedati vam moram tako: ne morem vam dati besede, če se ne odpoveste obstrukciji, ki ste jo napovedali.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Za tri minute se odpovedujem obstrukciji. Drugače pa moram povedati, da je predlog, ki ga je dal kolega Potrč, izredno pameten in bi ga bilo smiselno podpreti. Še posebej pa mislim, da bi bilo smiselno, da kompleten Državni zbor razmisli vsaj o enem amandmaju k 3. členu, ki pravi takole: "Pokrajina, ki vključuje občine, na območju katerih živi avtohtona italijanska ali madžarska narodna skupnost, mora imeti dvojezično ime. Dvojezičnost se v tej pokrajini smiselno uporablja tudi za žig in lastne simbole." Kar pomeni, če boste to izglasovali, bo celotna Primorska imela italijansko ime in celotno Prekmurje madžarsko ime. Hvala lepa. Zdaj grem pa nazaj v obstrukcijo. [[Smeh.]]
Hvala lepa. Porabili ste dve minuti in sedem sekund. Zdaj pa smatram, da ste ponovno v obstrukciji. Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič.
Lepa hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina se nagiba k temu, da bi podprla predlog za odložitev glasovanja, zlasti če je to temelj in podlaga za doseganje širšega dogovora glede sprejetja tega zakona, kajti vemo, da na koncu bo vendarle treba imeti v tem prostoru dve tretjini, če hočemo, da bi ta zadeva tudi v resnici uspela. Če do dogovora ne bi prišlo, koalicija še vedno lahko izglasuje sama zakon, ki pa problema v celoti ne rešuje, in s tega vidika se nagibam k temu, da bi dali priložnost ministru in vsem, ki tega predloga, kakršen je, ne podpirajo, da bi se do naslednjega glasovanja ustrezno dogovorili in bi na ta način presegli, bi rekel, nesporazume in nesoglasja glede končne rešitve. Tako da bomo mi za ta sklep glasovali. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. To pomeni, da lahko preidemo na glasovanje o proceduralnem predlogu, ki ga je podal kolega Potrč. Torej, glasujete. Glasovalo je 54 navzočih poslank in poslancev, za predlog je glasovalo 15, 39 proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlog kolega Potrča za preložitev točke na eno izmed prihodnjih sej ni bil sprejet. Kolega Potrč, proceduralno? Beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi sporočil Državnemu zboru, da v Poslanski skupini Socialnih demokratov dogovarjanje razumemo bistveno drugače kot gospod Pukšič in demokrati. Za nas je dogovarjanje usesti se za skupno mizo, odpreti vprašanja in se poskušati o njih dogovoriti, ne pa deliti drobtinice in zraven še zmerjati. Zaradi tega na takšnem zboru pri tej točki ne bomo sodelovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Državni zbor je vašo odločitev vzel na vedenje. Mi pa prehajamo oziroma vi pa prehajate na odločanje o amandmajih, in sicer najprej na odločanje o amandmaju k 3. členu Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti. Glasujete. Navzočih je 44 poslank in poslancev, kar na podlagi Poslovnika Državnega zbora ne omogoča veljavno sklepanje. Glasovanje bomo ponovili. Glasujemo drugič. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti 42. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločate o amandmaju Poslanske skupine Zares k 11. členu. Ob tem vas opozarjam, da v kolikor bo ta amandma sprejet, postane amandma pod točko 2 Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti brezpredmeten. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti 42. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zato prehajate na odločanje o amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k istemu, 11. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti 41. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajate k 12. členu, in sicer na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Zares. Glasujete. Navzočih je 45 poslank in poslancev, kar ne omogoča veljavno odločanje, zato boste glasovanje ponovili. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti 41. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajate na odločanje o prvem amandmaju Poslanske skupine Zares k 13. členu. Glasujete. Navzočih je 45 poslank in poslancev, kar ne omogoča veljavno glasovanje, zato boste glasovanje ponovili. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, noben proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In odločate o drugem amandmaju Poslanske skupine Zares k 13. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, nihče ni glasoval za, proti 41. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajate na odločanje o tretjem amandmaju Poslanske skupine Zares k 13. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, nihče ni glasoval za, proti 41. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. In prehajate na odločanje o prvem amandmaju Poslanske skupine Zares k 14. členu. Seznanjam vas, da je amandma povezan z amandmajem istega predlagatelja k 66. členu. V primeru, da amandma k 14. členu ne bo sprejet, postane amandma k 66. členu brezpredmeten. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 49. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem je postal amandma k 66. členu brez predmeten. Odločate o drugem amandmaju Poslanske skupine Zares k 14. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločate o amandmaju Poslanske skupine Zares k 16. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za ni glasoval nihče, proti 41. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločate o amandmaju Poslanske skupine Zares k 19. členu. Seznanjam vas, da je amandma povezan z amandmajem istega predlagatelja k 25. členu. Če amandma k temu, torej 19. členu, ne bo sprejet, postane amandma k 25. členu brezpredmeten. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 6. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem je postal predmeten tudi amandma k 25. členu. Prehajate na odločanje o amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 22. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasoval 1, proti 40. [[Za je glasoval 1.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajate na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Zares k 25. členu, ki je postal predmeten s sprejemom amandmaja k 19. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za glasovalo 35, proti 6. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajate na odločanje o prvem amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 58. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti 41. [[Za nihče.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajate na odločanje o drugem amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 58. členu. Glasujete. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti 41. [[Za nihče.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Kolega Tanko, proceduralno, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Predlagam, da se tretja obravnava opravi na eni izmed naslednjih sej. Hvala lepa. [[...]] [[Medsebojni pogovor.]] [[...]]
Hvala lepa. Glede na to, da vas čaka še glasovanje o 66., se opravičujem moja napaka, torej potrebno je zaključiti drugo obravnavo. V kolikor predlagatelj gradiva ne bo podal predloga, da se obravnava opravi, bomo tako ali tako zaključili z današnjo sejo in drugo obravnavo. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih in s tem tudi zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Ali predstavnik Vlade, ničesar ne predlaga, kar pomeni, da smo ostali na tej točki, kar pa tudi vsebinsko zapolnjuje vaš proceduralni predlog, ki ga ne morem dati na glasovanje. Zaključujem točko in s tem tudi prekinjam 36. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lep večer naprej. Srečno.