Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 11. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti: Cvetka Zalokar Oražem, Eva Irgl. Ugotavljam, da se seje Cvetka Zalokar Oražem lahko udeleži, ostali opravičeni pa so Eva Irgl, Joško Godec, France Cukjati, Janez Janša, mag. Branko Grims, Rudolf Petan, Ljubo Germič, Damijan Perne, Miro Petek, László Göncz in mag. Vasja Klavora. Na sejo sem vabil predsednika Vlade Boruta Pahorja k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Urada predsednika Republike Slovenije in predstavnika Sodnega sveta k 34. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 11. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 9. 11. 2009. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na obravnavo predloga za širitev dnevnega reda. Odbor za finance in monetarno politiko zboru predlaga, da se dnevni red seje razširi z obravnavo Predloga odloka o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2010 in 2011, EPA 612-V . Želi besedo predsednik odbora? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik Vlade? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo o predlogu širitve. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite svoje glasovalne naprave. Odločamo o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 26A. točko v sredo, 25. 11. 2009. Skupina 27-ih poslank in poslancev je na podlagi desetega odstavka 21. člena Poslovnika zbora predlagala, da Državni zbor odloči o odločitvi Kolegija predsednika Državnega zbora, da se Predlog zakona o spremembi Zakona o cestnini za vozila, katerih največja dovoljena masa presega 3500 kilogramov, EPA 6678-V , Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zagotavljanju navigacijskih služb zračnega prometa, EPA 679-V , Predlog zakona o spremembah Zakona o tajnih podatkih, EPA 691-V , Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prostorskem načrtovanju, EPA 692-V , Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih cestah, EPA 693-V , Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo, EPA 695-V , ter Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, EPA 698-V , obravnavajo po skrajšanem postopku. v skladu z drugim odstavkom 142. člena Poslovnika Državnega zbora bo Državni zbor navedeno zahtevo obravnaval kot 33.A točko dnevnega reda v torek, 17. 11. 2009, po končanih glasovanjih. Zdaj prehajamo na glasovanje o dnevnem redu v celoti. Državnemu zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter s sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 11. seje Državnega zbora določen. Prekinjam sejo, ki jo bomo nadaljevali s 1. točko ob 15. uri. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi poslanci. Nadaljujemo prekinjeno sejo. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 38 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovore. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec postavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednja ministrica in ministri: mag. Mitja Gaspari - minister brez resorja, odgovoren za razvoj in evropske zadeve, dr. Ljubica Jelušič - ministrica za obrambo, Samuel Žbogar - minister za zunanje zadeve, dr. Henrik Gjerkeš - minister brez resorja odgovoren za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, dr. Milan Pogačnik - minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, dr. Boštjan Žekš - minister brez resorja, odgovoren za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovence po svetu, ter Borut Miklavčič - minister za zdravje. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Borut Pahor. Prvo poslansko vprašanje mu bo zastavil mag. Radovan Žerjav, Slovenska ljudska stranka. Prosim, proceduralno? Prosim, proceduralno, gospod Tanko.
Hvala lepa, spoštovani predsednik Državnega zbora, za besedo. Vsem tudi lep pozdrav. Predlagam, da na vsa tista vprašanja, ki so zapisana pod II, in tu ni predstavnikov oziroma ni ministrov, preložimo na naslednjo sejo. Rad bi spomnil, da so to vprašanja, katera smo že prestavljali na to sejo zaradi tega, ker ni bilo takrat pristojnih ministrov. Ugotavljam, da danes tudi ni ponovno ministra Žbogarja in še nekaterih, ki imajo tukaj vprašanja, zato predlagam, da vsa tista vprašanja oziroma vse tiste odgovore prestavimo na naslednjo sejo, ko bodo pač pristojni ministri tukaj. Mislim, da je zadeva povsem korektna in tudi bi morala biti za vas, spoštovani predsednik, to tudi sprejemljivo, kajti nemogoče je, imamo točke na dnevnem redu, na katero odgovarja minister in lahko samo minister, ministra pa ni, oziroma ponovno ni. Hvala lepa.
Hvala lepa za to pobudo. Moram odkrito reči, da ne razumem popolnoma dobro. Vprašanja, na katera ministri niso odgovorili, ker jih pač ni bilo tukaj, so lahko postavljena in poslanec ali poslanka lahko zahteva, da se pisno odgovori ali pa ne. Če pa so to vprašanja s prejšnje seje, pa ni bilo tedaj odgovorjeno, potem je gotovo jasno, da ta vprašanja so postavljena pač do tedaj, ko minister pride na sejo. Ne vidim tukaj nobenega razloga, da bi karkoli o tem odločali. Tako predlagam, da kar začnemo, da torej damo besedo mag. Radovanu Žerjavu, Slovenska Ljudska stranka, za postavitev poslanskega vprašanja predsedniku vlade. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik Vlade, ministrice in ministri, kolegice in kolegi! V zadnjem času se v zvezi z ratifikacijo arbitražnega sporazuma v javnosti pojavlja vedno več strokovnjakov in uglednih Slovenk in Slovencev, ki izražajo odkrito zaskrbljenost nad vsebino arbitražnega sporazuma. Eden najuglednejših Slovencev, pisatelj Boris Pahor, na primer pravi, da če spora ni mogoče rešiti po pošteni in pravični poti, da je bolje, da še nekaj časa ne sprejemamo nobene škodljive odločitve, tudi zavoljo vstopa Hrvaške v Evropsko unijo. Ustavnopravni strokovnjak dr. Miro Cerar mlajši pravi, da bolj ko bere arbitražni sporazum, več resnih vprašanj se mu zastavlja. Najbolj skrb vzbujajoče dejstvo pa se mu zdi odsotnost širšega nacionalnega konsenza pri tako pomembnem vprašanju. Naj ne omenjam v nadaljevanju že znanih stališč. največje avtoritete dr. Franceta Bučarja, enega od očetov slovenske države, potem tudi dr. Franceta Čebulja, nekdanjega ustavnega sodnika, zakoncev Hribar in drugih. Vsem zgoraj naštetim uglednežem, strokovnjakom, razumnikom je težko, pravzaprav nemogoče očitati populizem ali celo nerazumnost, nacionalizem, česar smo ves čas z zagovarjanjem pravične rešitve meje med Slovenijo in Hrvaško deležni v Slovenski ljudski stranki. Pri arbitražnem sporazumu v ospredje sploh ni prišlo vprašanje, kaj je za Slovenijo najbolj koristno. O tem ni čisto nikakršne razprave, kaj šele strokovne razprave. Vlada in politika z vami na čelu se je postavila na stališče, da je sporazum najboljša izbira, ne da bi bili za to navedeni kakršnikoli argumenti ali dokazi. Vsa vaša energija, energija vseh "spin doktorjev" slovenskega javnega mnenja je usmerjena v vprašanje, kolikor taka rešitev koristi Vladi in kako prelisičiti opozicijo, da se ji prepreči njena legitimna namera izkoristiti vsa pravna sredstva, ki so ji v ustavnem redu Republike Slovenije na voljo. Eklatanten dokaz za to je vaše povabilo opoziciji hkratnemu umiku vašega prehodnega in našega naknadnega zakonodajnega referenduma v zvezi z ratifikacijo sporazuma. Zato vas v luči zadnjih dogajanj okoli hrvaške enostranske izjave o neprejudiciranje meje ter ameriškega stališča o podpori takšni izjavi in [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]vseh napovedanih referendumov in različnih tolmačenj izpeljave postopkov okoli le-teh, spoštovani predsednik Vlade sprašujem: Ali ste zavoljo slovenskega nacionalnega interesa z namenom doseči čim širši politični in strokovni konsenz pripravljeni vsaj začasno zaustaviti vse aktivnosti okoli priprav in same ratifikacije arbitražnega sporazuma? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor. Prosim.
Spoštovani gospod poslanec, predsednik, visoki zbor! Najprej nekaj dejstev v izogib nesporazumom v javnosti. Imam ustrezna obvestila Združenih držav Amerike, da niso bile priča enostranski izjavi Hrvaške v procesu ratifikacije arbitražnega sporazuma. Kot veste, se na tako stališče, da bi bila priča enostranski izjavi, tudi ni postavilo švedsko predsedstvo Evropske unije, ki je uradna priča sporazumu. Torej, prvič in najbolj pomembno. S predsednico hrvaške vlade sva podpisala sporazum v obliki, kot je predložen javnosti. K njemu ni bila ob podpisu priložena nobena enostranska izjava. Pravni učinek enostranskih izjav v procesu ratifikacije je bolj političnega kot pa pravnega pomena. In še enkrat, da ne bo nesporazuma: ne samo, da švedsko predsedstvo ni bilo priča enostranski hrvaški izjavi, imam, kot rečeno, tudi ustrezno obvestilo Združenih držav, da niso bile one priča tej enostranski izjavi. Toliko v pojasnilo javnosti glede dejstev. Drugič. Tukaj je bila uporabljena ena trditev, ki je vredna pozornosti. Vi ste rekli, če se prav spomnim, gospod poslanec, da "skuša Vlada prelisičiti opozicijo, ali nekaj takega, da se temu posveča bolj kot čemurkoli drugemu. Naj vam povem zelo iskreno. Če želite - in vi sami veste, ker ste bili minister in na odgovornem mestu -, če želite rešiti velik problem, morate imeti pred očmi jasno hierarhijo ciljev. Ko sem jaz, in Vlada, poskušal ta problem rešiti, je bila hierarhija ciljev popolnoma jasna. Na vrhu je: pravično rešiti mejo z Republiko Hrvaško in odpraviti enega od spornih vprašanj, ki 18 let obremenjuje obe državi, oba naroda, in si odpreti pot za večji politični in gospodarski vpliv na zahodnem Balkanu. Drugi cilji so vsi kratkoročne narave in podrejeni temu. Jaz sem se pogovarjal z vami in se bom pogovarjal z vami kot predstavniki opozicije. Sem se pogovarjal in se bom pogovarjal s strokovno javnostjo. Brez zamere, vi citirate avtoritete, ki jim dajem klobuk dol, vendar bi prav lahko omenili tudi tiste, ki so se jasno postavili na stran sporazuma, kot je, recimo, prvi predsednik republike - ali je premajhna avtoriteta za vas? Lahko bi citirali sedanjega predsednika republike, ki je med drugim mednarodnopravni strokovnjak, recimo. Razumem, da vsakdo skuša omeniti tisto, kar mu ta hip prija. Tisto, kar ustreza Republiki Sloveniji, je, da po podpisu ratificira sporazum. Ali bomo šli na Ustavno sodišče ali bomo šli kot vlada na referendum - vse to je odvisno od jutrišnje odločitve Vlade ob petih popoldan. Naj povem še enkrat: kar se mene tiče, ne eno ne drugo ni potrebno, kar se odgovornosti tiče. Jaz jo prevzemam subjektivno in objektivno za ta sporazum, skupaj z Vlado. Kar se tiče dvoma v ustavnost, mi tega vprašanja ne zastavljamo, če se bomo tako odločili, Ustavnemu sodišču, ker bi dvomili ali v postopek nastajanja sporazuma ali v njegove člene, ampak zato, ker želimo, če bo prišlo do referenduma, umakniti eno od spornih diskusij, ali je to sploh ustavno sporna materija ali ne. Ker se tiče referenduma. Jaz nisem nič kupčeval, kot je izrekel eden od prvakov opozicije. Rekel sem, če kdo meni, da dajemo referendum zato, ker hočemo odgovornost s svojih ramen preložiti na ljudstvo, da to ni res. Ker pa je bilo tolikokrat omenjeno vprašanje referenduma, pa priznam, da če bo v vsakem primeru v tem visokem domu padla odločitev o referendumu, potem naj pade odločitev pred ratifikacijo v Državnem zboru. Predlagam temu visokemu zboru, ko bo oblikoval vprašanje, da ga oblikuje tako, da bo najbolj ustrezalo vsebini vprašanja, ki bi bilo dano na naknadnem zakonodajnem referendumu: Ali se strinjate s podpisom in ratifikacijo sporazuma glede meja, ki sta ga dosegla dva predsednika vlad?
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora mag. Žerjav? Prosim.
Hvala lepa. Takšen odgovor sem pravzaprav tudi pričakoval, pa vendarle bi vam želel, spoštovani predsednik Vlade, položiti na srce, da v času, ko zaradi prenasičenosti in utrujenosti ljudi, državljank in državljanov, če hočete, o temi reševanja te problematike mejnega vprašanja ni modro kar drveti za vsako ceno v kakršnokoli rešitev. Vsaka cena, tudi za rešitev tega problema, ni primerna. Vsaka cena. Še posebej ta predlagana je, po moji oceni, mnogo mnogo previsoka. Torej, ne rešujemo tega problema zato, ker ga imamo vsi čez glavo, ob zavedanju, da rešitev ni optimalna in ni dobra, in zato, ker ga je enkrat pač treba rešiti. Spoštovani gospod predsednik Vlade. Prisluhnite, kljub vsemu, tudi tistim, ki razmišljajo malo drugače, od tistih avtoritet, ki ste jih vi navedli: dr. Bučarju, gospodu Borisu Pahorju, dr. Marku Pavlihi, dr. Miru Cerarju, ml., dr. Francu Čebulju in drugim. Ti zagotovo niso populisti, ti zagotovo niso nacionalisti - to, kar se očita velikokrat meni in tudi Slovenski ljudski stranki. Ti se zagotovo niso oglasili zato, ker imajo kakšne politične namene ali ambicije, če hočete, oglasili so se zgolj zaradi tega, ker jih skrbi za Slovenijo. In predlagam, opravimo še kakšen krog pogovorov. In prosim vas, prenehajte s propagando, takšno, kot je bila danes tukaj v Slovenskih novicah, kjer se odločitev [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]o arbitraži oziroma proti primerja z odločitvijo za vojno s Hrvaško oziroma za mir. To pa se mi zdi res malce preveč in to dela vaš glavni [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Lepo prosim, predsednik Vlade gospod Borut Pahor.
Najprej, kar se tiče cene pri reševanju. Jaz sem povedal, ko sem govoril o hierarhiji ciljev, da pomeni zame pravo rešitev - pravična rešitev meje. S to rešitvijo morata biti zadovoljni obe državi. Sporazum, ki je pripravljen, upošteva vitalne interese, upošteva načelo pravičnosti, upošteva druge okoliščine, ki so pomembne za pravično rešitev tega spora. Tisto, kar je problem, in to vi dobro veste, je zgoščanje časa. Lahko je bilo leta 2001 priti v situacijo, v kateri je Hrvaška rekla Sloveniji "ne", ko sta predsednika vlad parafirala sporazum, ker je Hrvaška bila dolga leta oddaljena od konca pogajanj. V bistvu jih niti še začela ni. Zdaj pa je stvar drugačna. Hrvaška je pred zaključkom pogajanj. In bi vas prosim, da mi vi odgovorite na dve vprašanji, čeprav, gospod predsednik, verjamem, da to ni v skladu [[...]]
Gospod predsednik, samo retorično lahko.
Bom odgovoril z retoričnim vprašanjem. Vprašanje številka 1: Če ne bo določena meja med državama, ali boste podprli pristopno pogodbo z Republiko Hrvaško za njen vstop? Kaj si torej želite: da je Hrvaška, če meja ni določena, članica Evropske unije ali ne? Kaj je v našem interesu? In drugo vprašanje, gospod poslanec: Kaj boste vi kot morda nova oblast v tem zgoščenem času, ko se bo treba odločiti, narediti boljšega za rešitev meje? Če mi znate na ti dve vprašanji odgovoriti, bom, kot rečeno, vzel potreben čas za nov premislek, drugače pa časa zmanjkuje, ne da ga je odveč.
Hvala lepa. Torej, vprašanje predsedniku Vlade bo postavil Zmago Jelinčič Plemeniti, Slovenska nacionalna stranka. Prosim.
Lep pozdrav vsem skupaj! Gospod predsednik, jaz sprašujem, kljub temu da je bilo nekaj že povedanega: Kako utemeljujete podpis in podporo Američanov Hrvaški enostranski izjavi, ki so jo priložili k arbitražnemu sporazumu? Res je, da Američani niso bili priče, vendar je gospa Kosorjeva zagotovila, da bodo ta dokument podpisali. To se pravi ni treba, da sedijo zraven, vendar podpis bodo preložili. Ali je morda to iz razloga zaradi bogatih zalog nafte in zemeljskega plina na dnu Jadranskega morja, ki ga nameravajo Američani potem črpati? Ali je to tisto, da oni potem pomagajo Hrvaški pri vstopu, ali je pa mogoče tukaj strah, da bi morje zalilo Istro, tako kot je povedal Clinton, hkrati je pa pozabil, da v tem primeru bi imeli sredi New Yorka 25 metrov vode? Skratka, cela vrsta vprašanj se poraja, tudi kašno resno. In konec koncev se kaže, da je vse res, kar sem govoril v zvezi z Američani. Nekaj bi pa rekel, gospod premier; mislim, da je vse treba podrediti interesom Slovenije, ne pa nekim dobrososedskim odnosom. In tukaj bi vam pokazal še en zgodovinski dokument, zemljevid je iz leta 1924, natisnil pa ga je veliki župan Mariborske oblasti. In tukaj se lepo vidi, da je do leta 1929 Slovenija imela kompletno Medmurje in kjer je bil Čakovec znotraj slovenskega ozemlja. 1929. leta so nam ob preformiranju oblasti v banovine odvzeli ta del in ga dali Hrvatom ob kimanju slovenske vlade, ki se danes nadaljuje zopet v korist Hrvatov in v škodo slovenskega nacionalnega ozemlja. Jaz ne razumem, kaj je slabega v tem primeru, ko pokažem tukaj, ko mi nekdo reče, da sem nacionalist. V naši stranki smo ponosni, da smo nacionalisti; kajti, le če imaš rad svoje, imaš lahko rad tudi tuje. Tisti, ki se sprenevedajo, da niso nacionalisti, so izdajalci, hlinijo ne vem kaj in se delajo lepe, v bistvu jih pa zanima samo lastni interes in pa lastna promocija. Gre za grozljive zadeve, ki jih pozabljate, gospod predsednik. Razumem, da imate mlade svetovalce, ki ne vedo tega in še česa drugega, ampak morda bi bilo smiselno, da vzamete še mlajše svetovalce, tiste ki so komaj končali gimnazijo, kajti morda so se le česa naučili pri zgodovini in niso še vsega pozabili.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, gospod Borut Pahor.
Spoštovani gospod poslanec, najprej, ker prvič ni zaleglo velja ponoviti vajo. Združene države niso priča enostranski izjavi Republike Hrvaške, o tem imamo vsa potrebna obvestila in naj vas to, ne vas ne javnosti, ne skrbi več. To, kar je zanimivo in če ni skrivnost, kolega poslanec, vi veste, da sem bil vedno iskreno radoveden, ko ste mi kazali dokumente glede meje, naj vam rečem naslednjo stvar. Na predlog prejšnjega govornika, kolega poslanca, da bi bilo dobro doseči soglasje v slovenski politiki glede rešitve meje, je nastop kolega Jelinčiča prvovrsten primer, kako to ni mogoče. Kolega Jelinčič pravi, da je presečni datum zanj 1918, medtem ko vi, če prav razumem - vključno z vsemi ostalimi, tudi z menoj - pravite, da je presečni datum 1991. To je bistvena razlika. Se strinjamo? Torej, če okoli vseh drugih vprašanj dosežemo dogovor, ga ne moremo okoli ključne zadeve v slehernem sporazumu, to je presečni datum, na osnovi katerega se bo določila meja - tista na kopnem in tista, ki ni bila nikoli določena, to je na morju. Torej, prvič: konsenz, vidimo, da ni mogoč in je treba stremetik temu, da uživa nek sporazum čim večjo podporo. Za to treba storiti vse in za to je odgovorna Vlada, da javnost ve vse o sporazumu, da pozna vsa ozadja, kolikor je to mogoče, da se o tem vodi javna razprava in, če je treba, da gremo na referendum in, če je treba, da Ustavno sodišče pove svoje. Če se dogovorimo, da ni treba iti na Ustavno sodišče, če se dogovorimo, da ni treba iti na referendum in da državni zbor lahko ratificira, ali pa ne, ta sporazum, potem bi Vlada temu najraje pritrdila, ker bo tako ravnala tudi sosednja Republika Hrvaška. Kolega Jelinčič, še enkrat sem čutil dolžnost, da zavrnem netočno informacijo, Združene države torej niso bile priča temu sporazumu, pa tudi, če bi katera država - recimo Gana ali pa Emirati - podprla enostransko izjavo, to nima nobenega pravnega učinka, gre za politično podpro neki izjavi. Ona ni sestavni del sporazuma, ki je bil podpisan v Stockholmu. Mislim, da je to ključno dejstvo, ki ga je treba vedeti. Sporazum vsebuje klavzule, ki so za Slovenijo dobre, in trdim - jaz bil vaš kolega tukaj in morda spet bom: v teh letih, ko sem sedel v tej dvorani, stari in novi, Slovenija in Hrvaška nista bili sposobni priti do sporazuma, ki bi bila podpisana s strani obeh predsednikov vlad; Sloveniji pa ni uspelo, da bi prišla tako blizu sporazumu, ki bi bil zanjo ta ugoden, kot je ta.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Še enkrat bom rekel: jaz nisem rekel - oziroma sem potrdil, da Američani niso bili priča podpisa. Seveda, saj jih ni bilo zraven, ampak podpisali pa bodo dokument in to je izredno relevantno v mednarodnem pravu. Sam sporazum je tragedija. To je izdaja slovenskih nacionalnih interesov in to se že dogaja. Konec koncev najnovejši zemljevid iz septembra 2009 kaže, kako je naša oblast že spremenila traso tegale daljnovoda na odseku Gaberje - Hotiza. Lepo po tihem priznavate hrvaško nadoblast nad določenimi pozicijami slovenske države. Nekoč ste rekli, da Slovenija in Hrvaška nikoli nista bili v vojni, da sta to dve državi, dva naroda, ki se ljubita. Ali ste pozabili na Nezavistno državo Hrvaško? Ali ste pozabili na žrtve v Jesenovcu? Ali ste pozabili na žrtve na celem teritoriju tega žumberškega področja na Gorjancih? Ali ste pozabili na cele vrste poklanih, pobitih Slovencev in Slovenk? Ne vem, jaz mislim, da se to ne pozabi. Še ena zadeva je. Rekli ste, "bomo dali ta akt na Ustavno sodišče." Mene zanima, kako je mogoče, da organ, ki izda nek akt, da ta svoj lastni akt v presojo Ustavnemu sodišču, če je zadeva ustavna. Če se meni zdi, to po naši zakonodaji ni mogoče, razen če ni v teh dveh dneh ali treh dneh prišlo do spremembe zakonodaje in se bomo ravnali približno tako, kot se ravnamo tukaj v teh zadevah. Presečni datum ni 1991, presečni datum je 1918. Takrat so meje bile, kasneje pa vmesnih meja ni bilo in to je treba upoštevati in vedeti. Je pa res treba imeti malo širše znanje pa predvsem patriotizem. Tega pa manjka.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor.
160. člen Ustave mi omogoča, da pogodbo, ki jo pospremimo v Državni zbor z zakonom o njeni ratifikaciji, predložim tudi Ustavnemu sodišču. To se ne bi zgodilo prvič in mogoče se ne bo zgodilo zadnjič. Rekel pa sem, da ne gre za to, da bi jaz osebno dvomil v ustavnost tega dokumenta, niti nihče od mojih kolegic in kolegov v Vladi ne dvomi, pač pa želimo odpraviti kakšne nesporazume ali pa dodatna vprašanja, ki bi se pojavila v morebitni razpravi, referendumski ali v razpravi v Državnemu zboru. Povedal sem tudi, da kar se mene tiče, ne želim predlagati odgovornosti na ljudi za ratifikacijo tega sporazuma in sem to odgovornost prevzeti nase - in Vlada kot predlagateljica nase. Tako glede tega upam, da ni nobenih več dvomov. Povedal sem, da - kako ste že rekli, da niste trdili, da so bile ZDA priča enostranski izjavi? Rekli ste - kaj? Da bodo podprli to izjavo ali kaj? Kot rečeno, dajmo biti jasni in glasni: Republika Hrvaška ima, tako kot Republika Slovenija, v procesu ratifikacije pravico sprejemati enostranske izjave. To ni multilateralna pogodba, ampak je dvostranska pogodba. Bila je podpisana in k njej ni bilo priložene nobene rezervacije ene od strani, kar je sicer običajno pri multilateralnih pogodbah. V procesu ratifikacije pa lahko politično tudi naš Državni zbor sprejme odločitev, da bo sprejel enostransko izjavo. Ali bomo dali temu, bom rekel, spodbudo z vladne strani, se bomo odločili na seji Vlade jutri ob peti uri popoldan. Torej, tisto, kar šteje, je besedilo tega sporazuma. 3.b člen določa nalogo arbitražnemu sodišču, da določi stik Slovenije z odprtim morjem. Mislim, da so tudi druge definicije v temu sporazumu takšne, da so nam v korist. In, kolega Jelinčič, mislim, da imamo - to je moje mnenje, seveda drugačno od vašega - eminentno priložnost, da v korist slovenskih nacionalnih interesov rešimo to vprašanje, ga damo z dnevnega reda, se posvetimo drugim in si tudi za rešitve tega vprašanja odpremo okna novih priložnosti, ki se ponujajo Sloveniji kot članici Evropske unije, kot članici evrocone, kot članici schengenskega prostora in edini državi, ki je že v Evropski uniji z območja nekdanje Jugoslavije in zahodnega Balkana.
Hvala lepa. Postopkovno gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, prosim.
Hvala lepa. Glede na to, kar je povedal premier v svojih dveh odgovorih, naj pojasnim, zakaj bom zahteval, da se Državni zbor v skladu z 246. členom odloči o razpravi. Kot kaže, tisto, kar pove premierka Kosor, se izkaže, da drži. Kar poveste vi, gospod premier, se izkaže, da ne drži. In gospodu Cviklu povejte, naj si vzame v roko Zakon o Ustavnem sodišču in si prebere 23. člen, pa bo videl, da tista ustanova, tisti organ, ki določeno zadevo napiše, ne more lastnega dati v premislek Ustavnemu sodišču - gospod Cvikl, lahko se smejite, ampak preberite si, 23. člen, še enkrat povem. Kar se tiče vstopa Hrvaške v Evropsko unijo, naj vstopi, vendar ne prodajajte zato še ozemlja, ne dajajte zemlje slovenske Hrvatom. Nič ne boste dobili za to, gospod premier, nič! Slovenija bo izgubila še tisto malo, kar so vaši predhodniki v prvi vrsti že zapravili leta 1945. In seveda potem Demosova vlada 1991. Ampak zdaj se da še kaj popraviti! Se da popraviti in naredimo to v interesu lastne domovine! Če imajo kakšni vaši kolegi domovino na Kajmanskih otokih ali v Singapurju ali ne vem kje, jaz jo imam samo tukaj in moji otroci bodo živeli tukaj. Ampak zato jim pa želim zagotoviti, da bodo živeli v najbolj optimalnem okolju, ne pa, da bodo Hrvati potem sčasoma glede na delovanje slovenske vlade prišli najprej do Krškega, čez 6 mesecev do Grosuplja, potem v treh letih do Ljubljane in čez 10 let bodo že na Karavankah in bodo dosegli tisto, kar je rekel Franjo Tuđman, da bo imela Hrvaška direktno mejo z Avstrijo. Tega se jaz bojim. Zato pa, gospod premier, odstopite od tega podpisa sporazuma, umaknite se nazaj, nikamor se nam ne mudi, nikamor se nam ne mudi! Če pa ne zmorete tega, pa odstopite s položaja premiera.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Zmaga Jelinčiča Plemenitega, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 17. novembra 2009, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje predsedniku Vlade bo postavil mag. Andrej Vizjak, Slovenska demokratska stranka. Prosim.
Spoštovani predsednik Vlade. Podnebne spremembe in katastrofalne posledice, ki jih le-te prinašajo za naš planet, so rodile številne zavezujoče iniciative in ukrepe tako na globalni kot evropski ravni. Neodgovorna zavest, da moramo nujno ukrepati, temveč tudi zavezujoče evropske direktive pred Slovenijo postavljajo jasne cilje in zahteve, ki terjajo hitro in učinkovito ukrepanje. Nacionalni cilj, glede obnovljivih virov energije za Slovenijo je 25% le-teh v končni porabi do leta 2020. Ta zahteva je ambiciozna in dosegljiva le ob znatnem in usklajenem angažiranju številnih resorjev Vlade. Do sredine prihodnjega leta moramo v Evropsko komisijo poslati že številne podatke, najpomembnejši pa je akcijski načrt za obnovljive vire. Do konca letošnjega leta pa podatke o: presežkih pri proizvodnji obnovljivih virov, skupne projekte po letih do leta 2020 in povpraševanje po obnovljivih virih po letih do leta 2020. Do navedenih podatkov ni mogoče priti na pamet, za to je treba imeti praktično izdelan nacionalni akcijski načrt za obnovljivo energijo. Pravila strateškega načrtovanja pa bi terjala najprej pripravo strateškega dokumenta, to je nacionalnega energetskega načrta, in na njegovi podlagi pripravo nacionalnega akcijskega načrta za obnovljivo energijo. Šele pred nedavnim pa je Vlada sprejela določene ukrepe v smeri, torej, formirala je delovno skupino za pripravo nacionalnega akcijskega načrta. Zato vas sprašujem, spoštovani predsednik Vlade: Kaj je Vlada naredila doslej za izpolnitev zahtev iz direktive o obnovljivih virih energije? Kako daleč je priprava nacionalnega energetskega načrta in nacionalnega akcijskega načrta za obnovljivo energijo? Kako to, da Vlada načrtuje najprej strateški dokument oziroma najprej akcijski in potem strateški dokument, spoštovani predsednik Vlade? Najprej akcijski načrt in potem strategija? Ne zatika pa se seveda le na področju načrtovanja. Do nepotrebnih in nerazumnih zamud in posledično škode prihaja tudi pri izvajanju pomembnih investicij v obnovljive vire energije. To bom ponazoril na primeru gradnje hidroelektrarn na spodnji Savi. Ker Ministrstvo za okolje in prostor in Vlada do sredine tega leta nista dorekla načina financiranja izgradnje vodne infrastrukture, je bil pred nedavnim razveljavljen razpis za gradnjo akumulacijskega bazena pri Hidroelektrarni Krško. Prihaja do nepotrebne zamude, pri čemer vsak mesec zamude pomeni izpad proizvodnje v znesku približno pol milijona evrov za našo energetiko. Kdo bo odgovarjal za nastalo škodo? Tudi načrtovanje Hidroelektrarne Brežice in Mokrice se je ustavilo, ker želi državni Zavod za varstvo narave sredi gradnje hidroelektrarn na spodnji Savi umestiti to reko v spodnjem toku v Naturo 2000. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]To bi praktično uničilo projekt. Torej: Kaj boste naredili, da se bo to projektiranje in izvajanje nadaljevalo? In iz proračunskih dokumentov so razvidni tudi novi davki iz naslova energetike.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor.
Zdaj ne vem, kako bodo odločili ljudje na naslednjih volitvah, ampak, če bom kandidiral in če bom znova v poslanskih klopeh in morda v opoziciji, bom nekoliko bolj ponižen pred naslednjo oblastjo, ker se bom zavedal, da nisem naredil vsega, kar bi lahko, ali pa, da bi kakšno stvar naredil boljše. In vi kot minister za gospodarstvo bi lahko delili ta občutek z mano tudi po enem letu. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
[[...]]Mir v dvorani.
Najprej, kar se tiče zastojev pri načrtovanju slovenske energetske politike. Do zastojev ne prihaja. Nacionalni energetski program nastaja v skladu s časovnico. Ta je bila priložena zeleni knjigi pa je sedaj v javni obravnavi. Osnutek nacionalnega energetskega programa bo - kot je bilo takrat napovedano, predvideno - v aprilu leta 2010 v javni obravnavi. Kar se tiče zastojev pri investicijah v obnovljive vire energije pa nekaj naslednjih informacij, o katerih sprašujete. Gradnja verig hidroelektrarn na spodnji Savi je glede na zakonske roke zaenkrat še v okviru terminskih načrtov. Torej, ne zamuja. Po zakonu naj bi se zaključila leta 2015. Dosedanji zapleti nakazujejo možnost, da bi se to lahko zgodilo kakšno leto kasneje. Znan je zadnji zaplet v zvezi s predlogom razglasitve dela Sava za območje Nature 2000, ki pa do razpleta povzroča zamudo pri načrtovanju zadnjih dveh hidroelektrarn za mesec do dva. Še pred tem je k zamudi prispevala cela vrsta vnaprej nepredvidljivih dogodkov. Ministrstvo za gospodarstvo kot pobudnik državnega prostorskega načrta je - na to sem prej referiral - v prejšnjih letih zamujalo z naročilom strokovnih podlag za prostorski akt, med pripravo prostorskega načrta se je spremenila zakonodaja s področja varstva kulturne dediščine, sosednja Republika Hrvaška ni dala vhodnih podatkov, ki so potrebni za pripravo prostorskega načrta, neučinkovito je bilo tudi usklajevanje med različnimi investitorji v ta prostor, ki jih projekt gradnje hidroelektrarne zadeva. Zdaj pa poglejmo, kaj je naredilo naše ministrstvo v tem letu. Letos je imenovalo medresorsko koordinacijsko skupino. Ta koordinacija je bila že predvidena, vendar ni bila doslej ustanovljena. Največji posamični projekt proizvodnje elektrike iz obnovljivih virov energije, veriga hidroelektrarn na spodnji Savi, dejansko zamuja za štiri leta in to zato, ker Ministrstvo za gospodarstvo v preteklem mandatu ni podalo pobude za izdelavo državnega prostorskega načrta za verigo teh hidroelektrarn. Ministrstvo za okolje in prostor posledično torej ni začelo s postopki priprave prostorskih aktov in tudi koncesionar, to je Holding Slovenske elektrarne, zato ni storil prav nobenega koraka pri načrtovanju tega projekta. To pomanjkljivost smo odpravili, štiriletna zamuda pa seveda ostaja. Na koncu bi rad povedal, da se bom udeležil vrha v Kopenhagnu, to sem danes obljubil tudi nevladnim organizacijam, ki so me dopoldne obiskale, z željo, da bi Slovenija aktivno sodelovala pri novi podnebni politiki. Kot veste, je Državni zbor v proceduro - mislim, da je že - na tej seji dal resolucijo o aktivni vlogi Republike Slovenije pri podnebnih spremembah. Ne nazadnje, gospe in gospodje, ta vlada je ustanovila službo za podnebne spremembe. Hočem samo reči, da dajemo temu področju veliko pozornost in da se bomo zelo angažirali, seveda pa kot vsi zaskrbljeni nad prihodnostjo, vi ste govorili o svetu za naše otroke, želimo da bi prišlo do konsenza med velikimi igralci, to je med Evropo, Ameriko, Kitajsko in Indijo. Vprašanje, ali bo to uspelo v Kopenhagnu ali prej ali slej, nam bo tudi ta želja, da bi imeli za 20% nižji izpust, uspela. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, mag. Vizjak.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik Vlade, ustanavljanje komisij in skupin vam ne bo rešilo naloženih nalog in tudi ne bo odpravilo, žal, zamud. Še enkrat pa sprašujem, nisem dobil odgovora: Kako to, da načrtujete v vaših strateških usmeritvah, ki jih je Vlada sprejela, najprej sprejetje akcijskega načrta za obnovljivo energijo in šele potem strateškega dokumenta, ki bi pravzaprav moral biti osnova za akcijske in izvedbene načrte? Torej, v navzkrižju s strateškim planiranjem. Prosim za odgovor. Druga stvar je ta, da so zamude nastale in zamude so povzročene z nedelovanjem oziroma neusklajenim delovanjem koalicije. Namreč, do zamude je prišlo, ker bi do 30. 6. tega leta morali narediti načrt financiranja izgradnje vodne infrastrukture, pa ga niste. Zato je bila razveljavljen razpis in vsak mesec je pol milijona evrov škode. In spoštovani, namesto, da bi pohiteli s tem strateškim in izvedbenim načrtovanjem v slovenski energetiki ter pospešili te investicije, vaši uradniki napovedujejo nove davke in dajatve in prispevke. Direktor direktorata mag. Kopač napoveduje uvedbo prispevka za učinkovito energijo, ki naj bi znatno podražil kurilno olje in druge stare energente. Cena kurilnega olja naj bi se izenačila s ceno nafte. Isti uradnik napoveduje dvig prispevka za obnovljiv vire, kar bo drastično povečalo položnico. V proračunih za 2010 in 2011 je predvideno kar 5- do 6-kratno povečanje dajatev za obremenjevanje okolja z emisijami CO2. Uveljavitev teh povečanj bo torej še pred spremembo strateških in akcijskih dokumentov. Torej, sprašujem spoštovani predsednik vas, ker sem vas vprašal v prvem o dajatvah, pa mi niste nič odgovorili: Za koliko se bodo podražili energenti in osnovni življenjski pogoji v Sloveniji zaradi teh vaših napovedanih prispevkov? Torej, če bo cena kurilnega olja znašala toliko kot cena nafte na bencinskih črpalkah, to pomeni 30% do 40% povečanje.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor, za odgovor.
Enkrat smo že imeli to diskusijo v Državnem zboru in če bo še ena, bomo še enkrat pojasnili nekaj stvari. Sklicali bomo tudi Strateški svet za energetiko, tako da počasi bomo delali vse tiste korake, ki so potrebni za to, da bomo izpolnili visoka pričakovanja, ki jih imamo na tem področju. Vlada se je pač odločila za te korake, ki sem jih prej že navedel, gospod poslanec, in bo sledila. Državni zbor bo v skladu pristojnostmi soodločal ali pa odločal o njih. To je odgovor na vaše vprašanje. Mi bomo ravnali tako, kot menimo, da je v aktualnih razmerah najbolj primerno. Ne pozabite, čez tri tedne je konferenca v Kopenhagnu. Od odločitve v Kopenhagnu je odvisno zelo veliko, potem je tukaj še Svet Evropske unije, ki bo določil politiko na tej osnovni. Slovenija bo morala prilagoditi svojo energetsko politiko tako, da bomo več investirali v obnovljive vire energije, kot plačali za bone, ki bodo posledica slabe energetske politike zavoljo neustreznih energentov. Kolikšna bo cena, na to vprašanje vam ne znam odgovoriti. Samo še to bi rad povedal na koncu, da načrtujemo tudi vrsto drugih investicij v proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov. V začetku tega meseca smo uveljavili izjemno stimulativno subvencijsko shemo za proizvajalce elektrike iz obnovljivih virov in iz soproizvodnje elektrike in toplote, od katere pričakujemo spodbudo mnogim novim investicijam. Investicije v fotovoltaični elektrarni so, na primer, ta trenutek pravi modni hit tudi pri nas in znotraj letošnjega leta pričakujemo skokovit, več kot 100% porast tovrstnih investicij. Z novo subvencijsko shemo nadomeščamo prejšnjo shemo, ki je bila uveljavljena leta 2002. V tem obdobju se je zaradi državnih spodbud proizvodnja elektrike iz obnovljivih virov dvignila s 403 milijona kilovatnih ur leta 2003 na 962 milijonov kilovatnih ur leta 2008.
Hvala lepa. Proceduralno oziroma postopkovno, prosim mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Predsednik, na podlagi določil Poslovnika bi terjalo opraviti širšo razpravo, saj na nekatera vprašanja praktično ni bilo odgovora. Še posebej ta, da se bo pred sprejetjem in pred uveljavitvijo strateških in izvedbenih dokumentov v Sloveniji uvajalo nove davke, prispevke in dajatve iz naslova energetike. Mag. Janez Kopač, direktor Direktorata za energetiko, je seveda napovedal niz prispevkov. Prispevek za učinkovito rabo energije, ki naj bi obdavčil tako imenovane stare energente, vključno s kurilnim oljem. To bo podražilo življenje vsem v Republiki Sloveniji, ki seveda uporabljajo ta energent, tudi upokojencem, ki bodo prikrajšani za usklajevanje pokojnin po novem na predlog te vlade; tudi tistim socialno ogroženim, ki se jim ne bodo socialni transferji usklajevali več tako kot doslej. Torej, na eni strani se znižuje kupna moč, po drugi strani se pa obremenjuje ljudi z novimi dajatvami, še preden so znani tudi ukrepi. To je ena stvar. Druga stvar je zelo pomembna. V proračunih, spoštovani predsednik Vlade, za leti 2010 in 2011 je predvideno povečanje dajatev za obremenjevanje okolja z emisijami CO2 za pet do šestkrat. Sprašujem vas, in to je retorično vprašanje in ta razprava bo pokazala odgovore na to, katere storitve in katere dobrine se bodo v Sloveniji podražile za vse ljudi na podlagi teh novih dajatev in povečanja teh dajatev. Spoštovani predsednik parlamenta, jaz sem želel te odgovore, niti enega od teh odgovora nisem dobil v predvidenem času, čeprav ga ima predsednik Vlade več na voljo kot jaz. Zato predlagam, da se o tem opravi širša razprava. In še nekaj, zastale so dejansko investicije, ki bi morale biti najbolj spodbujane. Pravite, da je renesansa investicij v fotovoltaične elektrarne. Vsako fotovoltaično elektrarno plačujejo ljudje iz položnic zaradi prispevka. Tudi zaradi te renesanse se bodo položnice za električno energijo povečale vsem ljudem. Še enkrat, na eni strani novi davki, po drugi strani pa seveda zniževanje usklajevanja teh "fičenkov", ki jih številni na robu preživetja od države dobivajo, pa ne samo države, tudi zasluženega denarja na področju pokojnin. Predsednik, mislim, da je o tem nujno opraviti širšo razpravo. Ta razprava bo pokazala, ali imate argumente v nekih strateških usmeritvah. Spoštovani, neka konferenca v Kopenhagnu ne bo nič pomagala našim davkoplačevalcem in tudi nič ne bo pomagala pri napovedi vseh teh davkov, ki ste jih že naredili. Zato res pričakujem, da imejte nekoliko več razumevanja do situacije, v kateri so se številni znašli, in ne napovedujte novih davkov v naši državi.
Hvala lepa. O predlogu poslanca mag. Andreja Vizjaka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 17. novembra 2009 v okviru poslanskih glasovanj. Poslansko vprašanje predsedniku Vlade bo postavil Franco Juri, Zares. Prosim.
Hvala, predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, spoštovana ministrica, spoštovani ministri in kolegi. Sprašujem vas, predsednik: Kašne so usmeritve nove strategije zunanje politike, ki jih bo zasledovala Vlada? V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da je obdobje velikih tem, kot je bilo vključevanje Republike Slovenije v mednarodne organizacije in s tem uveljavitev v mednarodnem prostoru v glavnem, zaključeno. Prav tako za razliko od drugih smo prepričani, da se končno - morda, upamo - zaključuje tudi dolgo obdobje prerekanja in sporov s sosedo. Sedaj potrebujemo bolj operativno diplomacijo, ki bo ob globalnih znala reševati tudi naše resnične in bolj lokalne probleme. Ključna tema naše zunanje politike danes po mnenju naše poslanske skupine, moralo biti naše gospodarstvo, ki je zelo odvisno od tujih trgov, saj izvažamo preko 70% gospodarske proizvodnje. Gospodarska kriza je namreč zelo prizadela slovenska glavna tržišča. Zaradi gospodarske krize so prisiljeni vstopati tudi na nove tuje trge, zato bi potrebovali pomoč države in diplomacije, predvsem Ministrstva za zunanje zadeve in Ministrstva za gospodarstvo, pa tudi ustrezne spremljajoče finančne in zavarovalne storitve. Zato glede na navedeno vas v imenu Poslanske skupine Zares sprašujem: Kako namerava država pomagati slovenskemu gospodarstvu pri vstopanju na nove trge? Hvala.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor.
Spoštovani gospod poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Slovenska vlada namenja od začetka mandata veliko pozornost reorganizaciji njenega zunanjepolitičnega in zunanjetrgovinskega dela veliko pozornost tako v institucionalnih kot v praktičnih pogledih. Institucionalno v temu smislu, da smo ustanovili nov direktorat za gospodarsko diplomacijo na Ministrstvu za zunanje zadeve. Kot boste videli, predvidevamo pomembne spremembe v Zakonu o zunanjih zadevah glede pristojnosti in pomena gospodarske diplomacije. Tukaj ima posebno vlogo in pomen Ministrstvo za gospodarstvo, direktno in preko JAPTI-ja in tako naprej in tako naprej. In potem so seveda tukaj pragmatični ukrepi in ravnanja vlade. Mi se trudimo po svojih najboljših močeh, da neko odvisnost Slovenije, to je dvotretjinski izvoz na trge Evropske unije, nekoliko dislociramo, da izvoz razpršimo, da ob morebitnih krizah, bodisi nacionalnih ekonomij ali pa globalne ekonomije, kot smo ji priča sedaj, slovensko gospodarstvo ne bi trpelo tako, kot je trpelo v letošnjem letu, poskušamo priti na nove trge, poskušamo okrepiti vlogo slovenskega gospodarstva na trgih, kjer smo že prisotni, ustanavljamo tako imenovane poslovne klube, ustanavljamo "business office" - torej nekaj, kar ne bo stalo za neko diplomacijo, ki jo v tradicionalnem smislu ne rabimo več, ampak rabimo zato, da bo konkretno, direktno pomagala slovenskemu gospodarstvu na omenjenih trgih. Mislim, da smo tukaj naredili velik korak naprej, da smo lahko na to, kar je storjeno, ponosni. Dejstvo je, da bomo Slovenci kot majhna in odprta ekonomija močni in suvereni ne samo v političnem, ampak tudi gospodarskem smislu, če bomo: prvič, disperzirali naše investicije po svetu, in drugič, če bomo znali disperzirati tuje investicije pri nas. Enih in drugih pa mora biti več, kot jih je sedaj. Slovenska država je v celoti podrejena temu velikemu cilju. Kot ste omenjali, rešitev problemov s Hrvaško bi nas naredila v tem področju jugovzhodne Evrope za nekaj posebnega in bi nam dala možnost, da v političnem, zlasti pa v gospodarskem smislu prostor zahodnega Balkana izkoristimo kot našo prednostno vplivno cono. Za to se tudi trudimo.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospod Franco? Prosim.
Hvala za ta odgovor, gospod predsednik. V glavnem sem zadovoljen, le pogrešam nekaj konkretnih podatkov. Navsezadnje ste bili nedavno v Libiji, predsednik države je bil v Kazahstanu. Ocenjujemo, da sta bila oba obiska zgleda neke dobre prakse, četudi je prišlo do nekaterih vidikov neusklajenosti, zlasti časovnih. Ampak ne glede na to, najbrž je to tista praksa, ki jo je treba nekako sistematizirati, kanalizirati k delu zunanjega resorja. Pravkar smo pri Hrvaški. Najbrž je treba opozoriti, da izgubljamo priložnosti najmanj že 18 let; da izgubljamo trg, ki je naravno eden najpomembnejših delov zahodnobalkanskega trga Slovenije, in upamo, da bomo končno drugače zaživeli potem ko bo tisti spor saniran, rešen, in da bodo naša podjetja, ki v tem trenutku, ko še kako potrebujejo nova tržišča in nove možnosti za investiranje, lahko prodirala tudi v sosednjo državo. Tam dobro poznamo situacijo, zlasti tisti, ki prihajamo iz obmejnega območja in čakamo na tako priložnost, kjer se bo vladna diplomacija in naša zunanja politika končno usmerila pri utiranju poti podjetjem, ki čakajo na trenutek, da nadoknadijo izgubljene priložnosti. Hvala.
Hvala lepa. Prosim za dopolnitev.
Poglejte, mislim, da so se vse dosedanje vlade trudile po svojih najboljših močeh, da bi suportirale slovenske gospodarske interese v tujini, bodisi tiste državne ali pa zasebne. Problem, ki ga imamo zdaj, je, da smo sredi krize, da so se pokazale slabosti naše odprtosti in tudi omejenosti na del Evropske unije in da smo zdaj neizogibno pred nalogo, da storimo vse, kar je najboljše - in to tudi po vzgledu nekaterih drugih držav in teh zgledov se poskušamo držati -, da, kot rečeno, povečamo obseg slovenskih investicij v tujini, povečamo obseg tujih investicij pri nas, da jih razpršimo in da s tem nekako, bom rekel, odpravimo problem nove odvisnosti v primeru novih kriz nacionalnih ekonomij ali pa globalno. Rad bi povedal, da sva s predsednikom republike poskušala v zadnjih štirinajstih dneh uskladiti termin najinih obiskov v tujini tudi zaradi interesa poslovne skupnosti, ki je želela iti na obe poslovni poti. Libija je posebna država. Libija je dala Sloveniji možnost, da prestavi obisk, ampak v tem primeru, gospod poslanec, bi prestavili ta obisk za nedoločen čas. Pred mano so bili v prejšnjem tednu trije predsedniki vlad ali držav, za mojim obiskom so napovedani do konca tega tedna trije predsedniki vlad v Libiji. Libija ima preprosto veliko denarja, ki ga želi investirati v infrastrukturo in ga želi investirati v tujino. Mi smo se - ne da bi bil to del dogovora, recimo, če zdaj omenim ta primer - samo kot ena informacija, pri libijskih oblasteh srečali z ministrom, ki "sedi" na blagajni, vredni 46 milijard evrov. Njegova naloga je, da porabi ta denar; mi smo rekli, da smo pripravljeni pri tem pomagati. Hočem reči, da so tam bili naši poslovneži in so, kolikor sem lahko z njimi govoril na letalu in kasneje, izrazili veliko zadovoljstvo nad obiskom. Takih obiskov, ki bi prinesli konkretne rezultate, upam, da bo še več in da bo imel Državni zbor za njih razumevanje. Kolikor bo mogoče, bom tudi jaz osebno sodeloval pri tem, ker se mi zdi, da je to zdaj ena naših ključnih nalog. Hvala za vprašanje.
Hvala lepa. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja, postavljena na 6., 8., 9. in 10. seji Državnega zbora. Minister za zunanje zadeve Samuel Žbogar je odsoten, zato bo na vprašanja poslancev Milenka Ziherla in Mira Petka odgovarjal na naslednji seji Državnega zbora. Ministrica za notranje zadeve Katarina Kresal bo odgovorila na vprašanje mag. Radovana Žerjava v zvezi s "sanjskimi posojili avstrijskih bank". Ministrica ima na voljo še eno minuto in 30 sekund za odgovor. Prosim, gospa ministrica.
Spoštovani predsednik, drage poslanke in poslanci. Spoštovani poslanec. Tako kot vam je na zadnji seji Državnega zbora odgovoril že minister za pravosodje gospod Zalar, vam tudi jaz lahko na podlagi podatkov, ki sem jih prejela s strani policije, povem, da do zdaj zbrana obvestila o najemanju kreditov in sklenjenih kreditnih pogodbah o celotni zadevi niso potrdila obstoja kaznivega dejanja. Kriminalistična policija še naprej intenzivno opravlja svoje delo v sodelovanju z državnim tožilstvom, s Carinsko oziroma Davčno upravo Republike Slovenije in avstrijskimi varnostnimi organi. Prepričana sem, da bodo svoje delo temeljito in dobro opravili. To pa je tudi vse, kar vam kot ministrica za notranje zadeve lahko povem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregor Golobič bo odgovoril na vprašanje Ivana Grilla v zvezi s sodelovanjem Fakultete za informacijske študije v Novem mestu s podjetjem Infotehna. Prosim minister.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci. Gospod Grill. O vprašanju, ki ste ga naslovili name, je bilo v zadnjem času že večkrat govora. Če dovolite, bi na kratko povzel vsebino razlogov, na podlagi kateri se je Vlada na predlog ministrstva oziroma pristojnega direktorata odločila, da začasno ne izda soglasja za ustanovitev skupnega instituta v obliki gospodarske družbe, družbe z omejeno odgovornostjo med podjetjem Infotehna in Fakulteto za informacijske študije. Kot veste, vi zelo dobro, in tudi mnogi vaši kolegi poslanci in poslanke, je bila ta fakulteta ustanovljena v letu 2008 z odlokom Državnega zbora in je pričela z delovanjem kot samostojni visokošolski zavod v jeseni 2008, ko se prevzeli del študijskega programa, ki ga je doslej opravljala Fakulteta za uporabne in družbene študije v Novi Gorici. To pomeni, da je na začetku svoje visokošolske poti, ki ni enostavna, ki je zahtevna, še posebej, ker je dokazano, da trg dela vedno bolj razlikuje kvaliteto pridobljene izobrazbe, kompetenc in s tem povezane so tudi zaposlitvene možnosti diplomantov. Mnenje ministrstva je, da je potrebno v prvih letih po zagonu nove visokošolske ustanove, kot je tudi ta fakulteta, vse vire, organizacijske, kadrovske in tudi materialne, usmeriti v izgradnjo te ustanove, v izboljševanje, utrjevanje, dokončno uvajanje vseh vidikov visokošolskega kurikula in da je šele temu koraku primerno slediti tudi z ustanovitvijo morebitnega tovrstnega inštituta, torej gospodarske družbe z omejeno odgovornih z nekim zasebnim podjetjem. To pomeni, da gre samo za ta vidik, namreč za ustanovitev takšne gospodarske družbe, ki pa ni edina možnost, da se neka fakulteta, neka visokošolska ustanova skupaj z gospodarstvom najde pri skupnih vsebinah. Znanstveno-raziskovalno delo lahko katerakoli visokošolska ustanova brez težav izvaja v okviru obstoječe pravne subjektivitete in organizacijske strukture. Zakon o visokem šolstvu poleg javne službe opravljanja tovrstnih dejavnosti omogoča tudi opravljanje tovrstnih dejavnosti v sodelovanju s posameznimi gospodarskimi družbami, v obliki posameznih, konkretnih pogodb in podobnega. Skratka, to so bili razlogi, skrb za kvaliteto študija, za rast in potrditev te ustanove, kot pomembne ustanove, ki bogati slovenski visokošolski prostor, da smo rekli, da naj prva generacija v Novem Mestu vpisanih študentov konča študij, potem pa seveda, ko se fakulteta smelo poda tudi po tej poti, med tem pa brez težav znotraj obstoječih možnosti, znanstveno-raziskovalno delo združuje z drugimi gospodarskimi družbami iz lokalnega prostora in širše, to navsezadnje dokazujejo tudi mnoge druge fakulteta in visokošolske ustanove po vsej Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Grill.
Hvala lepa. Moram reči, spoštovani gospod minister, da s tem odgovorom niste prepričali mene, še bolj pa verjamem, da niti študentov in pa tudi gospodarstva na Dolenjskem ali v Novem mestu. Čakati, da bo končala študij prva generacija študentov, zagotovo ni razlog, da bo to nekako pokazalo, ali je ta šola kvalitetna ali ne. Že dosedanji interes in tudi profesorji, ki imajo mednarodne izkušnje, kažejo na to, da je ta fakulteta na dobri poti. V letu 2008/2009 je bilo vpisanih 122 študentov, v tem študijskem letu 195, več kot tretjina je vpisanih na magistrski študij. Pomeni, da je interes zelo, zelo velik. In tukaj ne gre za ustanovitev nekega inštituta, ki bi dejansko začel orati ledino, gre za sodelovanje z mednarodno uveljavljenim podjetjem, ki je v svojem 20-letnem delu dokazalo, da je sposobno zagotavljati informacijske rešitve številnim multinacionalkam na področju farmacije in bančništva v Sloveniji, Krka, Lek, Elektro, Telekom, tudi za Ministrstvo za obrambo, cel nabor tistih uporabnikov storitev, ki zagotavljajo referenco. In sedaj me resnično zanima kaj je lahko za študente bolj ugodno ali pa kaj lahko bolj prispeva h kvaliteti njihovega študija kot to, da bodo lahko v bistvu s svojim raziskovalnim delom sodelovali s takšnim priznanim podjetjem. Takšen razlog zagotovo ne more prepričati ne mene ne nobenega drugega, še posebej, ker tukaj ni bilo vprašanja finančnih sredstev. 10.000 evrov, kolikor bi lahko bil soustanoviteljski delež fakultete, je bilo pridobljenih z donatorstvom. In ne glede na to, ta inštitut bo ustanovljen, sicer brez soustanovitelja fakultete, kar pa mislim, da je zelo, zelo slabo sporočilo za okolje Novega mesta, Dolenjske, predvsem za študente in ne nazadnje tudi za gospodarstvo. Tako, da mislim, da so razlogi nekje drugje. Hvala lepa.
Hvala. Želite odgovor? Prosim, minister.
Jaz žal drugih razlogov nima. Morda bi se dalo razmišljali tudi o tem, da bi tak inštitut, zasebna družba d.o.o., imel interes po študentskem delu, ki bi se v okviru raziskovalnih nalog opravljalo znotraj takšnega podjetja in je drugače plačano kot drugo delo. Morda bi imelo vodstvo fakultete interes pridobivati prihodke skozi delo v takšnem d.o.o.-ju. Vemo, da je vodstvo te fakultete izjemno podjetniško angažirano v mnogih drugih gospodarskih družbah. Skratka, jaz teh vprašanj in špekulacij ne bi odpiral. Trdim samo to, da zato, da se sodeluje med tem kvalitetnim podjetjem iz Novega mesta, ki ga sam tudi poznam, in med fakulteto ni nobenih ovir, zato ni treba ustanoviti družbe z omejeno odgovornostjo, ki ima ime inštitut, to dokazuje vrsta slovenskih podjetij, tudi vrsta dolenjskih podjetij, to dokazuje vrsta visokošolskih ustanov, tudi fakultet, zato ne potrebujejo te oblike. In to, da je neka fakulteta na dobri poti, me veseli, tudi sam se temu pridružujem. Vendar je na tej poti pomemben cilj in ta cilj bo dokazan šele, ko bodo dobili zaposlitev prvi diplomati. Dovolite, da dotlej v skrbi za to osnovno poslanstvo fakultete, ne pa pridobitno dejavnost kogarkoli drugega, ravnamo v skladu z zakonom in vlečemo poteze, ki so smiselne, sicer bi zakon ne predvidel te možnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim postopkovno, gospod Grill.
Najlepša hvala, spoštovani gospod predsedujoči. Na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika predlagam, da o odgovoru na to vprašanje Državni zbor opravi razpravo. Kajti prepričan sem, da bi bila takšna razprava zelo koristna ne samo za področje razvoja visokega šolstva Novega mesta, Dolenjske oziroma tega dela Slovenije, ampak nenazadje za celo Slovenijo. Takšen odnos ali pa način mislim, da ne prispeva nasploh k razvoju tega. Mislim, da sklicevanje na neko statusno obliko tega inštituta ni argument. Če bi bilo ministrstvo oziroma vi gospod minister pripravljeni, da se pa tukaj nek drug status tega inštituta zagotovi, bi bilo z nekim dialogom moč zagotoviti tudi drugačno obliko tega. Prepričan sem, da tukaj ekonomskega ali pa komercialnega interesa za to poslovanje. Kot sem omenil, tak inštitut bo ustanovljen brez tistega pomembnega sporočila za ta del Slovenije ali pa Novega mesta, Dolenjske, da se država odreka možnosti sodelovanja s tako pomembno institucijo oziroma podjetjem, ki lahko prispeva predvsem h kvaliteti študijskega razvoja te fakultete, študentov, kjer bodo študentje lahko raziskovali najbolj aplikativna raziskovalna področja. Kajti to ne bo raziskovanje nekih imaginarnih zadev, ki bodo lahko imele ali pa tudi ne neko uporabno vrednost po končanem študiju ali pa po končanih raziskavah. Prepričan sem, da so to lahko produkti, ki bodo neposredno uporabljeni v gospodarstvu, k čemur Slovenija mora stremeti. Znani smo po tem, da imamo zelo nizek procent tistih znanstvenih dosežkov razvoja, ki imajo aplikativno vrednost. Zato sem prepričan, da lahko za celo Slovenijo z neko tako razpravo prispevamo k temu, da se taka praksa ali pa tako stališče Vlade ne bo več ponavljalo. Moram reči, da ta inštitut bo tukaj obstajal in tudi univerza, ki je končni cilj tega, bo in številni, ki pravijo, če ne prej pa čez tri leta, kajti nič nas ne more ustaviti na poti do pomembnega cilja, kajti to je gonilo razvoja za dolenjsko gospodarstvo, ki je že sedaj v samem vrhu Slovenije in s tem lahko prispevamo še k temu, da se bo razvijalo hitreje. Upam, da bo s strani koalicije tukaj podpora, da bomo izglasovali to razpravo, ki bo koristila vsem skupaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Ivana Grilla, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek 17. novembra 2009, v okviru glasovanj. Minister za okolje in prostor Karl Erjavec bo odgovarjal na vprašanje gospe Brede Pečan v zvezi s Pravilnikom o upravljanju večstanovanjskih stavb.
Spoštovani predsednik, lep pozdrav. Lep pozdrav tudi poslancem in poslankam. Zahvaljujem se za postavljeno vprašanje, ki se nanaša na Pravilnik o upravljanju večstanovanjskih stavb, in sicer na poglavje, ki se nanaša na delitev obratovalnih stroškov. Poslanka meni, da pravilnik uvaja nepravičen način. Moram reči, da povsem pravičnega načina ni, da neke povem pravične rešitve ni mogoče zagotoviti. Pobuda za sprejem Pravilnika o upravljanju večstanovanjskih stavb je bila dana s strani uporabnikov in s strani upravnikov, ki so menili, da obstoječi sistem, ki temelji na površini, na solastniškem deležu, ni pravičen. Zato smo ob sprejemanju sprememb in dopolnitev stanovanjskega zakona v letu 2008 in na podlagi pripomb in pobud iz široke javne razprave sprejeli odločitev, kako bi uredili delitev obratovalnih stroškov v večstanovanjskih stavbah. Padla je odločitev, da se to uredi s podzakonskim aktom, to se pravi s Pravilnikom o upravljanju večstanovanjskih stavb. Zakaj so menili, da obstoječi način ni bil pravičen? Na primer, če so štirje uporabniki enosobnega stanovanja plačevali za stroške porabljene vode, odvoza smeti, čiščenja skupnih prostorov, so plačevali precej manj kot tista oseba, ki je bila lastnik, na primer, v isti stavbi trosobnega stanovanja. Zato je bilo mnenje, da to ni pravično, ker je bilo treba ključ postaviti tako, da bo obremenjen tisti, ki dejansko porablja vodo, potroši električno energijo v skupnih prostorih in tako dalje. Na podlagi te javne razprave smo pripravili pravilnik in pravilnik določa ključ za delitev stroškov na podlagi naslednjih kriterijev: število oseb, število posameznih delov in pa površine. In v tistih večstanovanjskih stavbah, kjer nimamo vikendašov oziroma tako imenovanih sekundarnih stanovanj, je ta ključ delitve gotovo pošten, ker gre za konkretno porabo, to se pravi za konkretne obratovalne stroške. Bi pa posebej poudaril, da tukaj niso zajeti stroški upravljanja, ker ti stroški so računani glede na solastniški delež in glede na površino, ki jo nekdo zaseda. Gre izključno za stroške, ki se nanašajo na čiščenje skupnih prostorov, odvoz smeti in tam kjer nimajo števcev, merilnikov za vode, potem velja ta ključ. Moram reči, da je zakon v preteklosti omogočil, da so se stanovalci dogovorili s pogodbo o medsebojnih razmerjih, kako deliti te stroške. Vendar se je v praksi pokazalo, da tega soglasja ni bilo mogoče doseči, ker je bilo trebe doseči 100% soglasje. Sedaj zakon napotuje čez 50% soglasje. Kot sem rekel, jaz se strinjam, da verjetno za sekundarna stanovanja, tam kjer posamezniki niso stalno prisotni, da morda ureditev ni najbolj pravična, vendar si ne predstavljam, kakšna rešitev bi lahko bila še bolj pravična. Gre za problem, da ti, ki imajo sekundarna stanovanja, večji del leta ne koristijo teh prostorov, to se pravi ne povzročajo komunalnih odpadkov, ne onesnažujejo skupnih prostorov itd. In iz tega ključa je na podlagi javne razprave in strokovne razprave prišlo do rešitve, ki jo predvideva Pravilnik o upravljanju večstanovanjskih stavb. Vendar ne glede na to čutim neko nepravičnost. Tukaj pač tisti, ki jih ni, to se pravi vikendaši, ki so v teh sekundarnih stanovanjih, da ne bi prispevali, ker bi s tem navedli zelo ekstremen primer [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod minister. Bo še možnost priložnost, če bo dopolnilna zahteva. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospa Breda Pečan.
Hvala lepa za besedo. Dober dan vsem, posebej še ministru Karlu Viktorju Erjavcu. To kar ste začeli odgovarjati, mislim, da je treba še posebej poudariti. Dejstvo je, da ne samo ta ekstremen primer, takšnih primerov je velik, moram tudi povedati, da v javni obravnavi, o kateri ste govorili, je združenje upravnikov večstanovanjskih stavb opozorilo na ta problem, ker to ni samo primer v Izoli, takšnih primerov je cela vrsta, tam kjer so turistični kraji, kjer se je sistematično gradilo večstanovanjske stavbe predvsem zaradi želja ljudi, ki želijo imeti vikend stanovanja v turističnih krajih, da je v objektu, v stavbi, kjer je 30, 25, 18, pač odvisno od tega koliko stanovanj je, so samo po eden, dva, trije stalni prebivalci. In po tej logiki, kakor je v pravilniku napisano, če lastnik sekundarnega stanovanja manj kot šest dni prebiva v stanovanju, mu ni treba plačevati nobenih skupnih stroškov, torej stroškov skupnih naprav, elektrike, vode, vemo kaj pomeni curljanje vode v posameznem stanovanju, da se to odraža samo na skupnem števcu, medtem ko na števcu v stanovanju ne pokaže porabe in cela vrsta drugih takšnih problemov. Dve stari gospe v Izoli, konkretno v večstanovanjski stavbi s približno 285-mi stanovanji, bosta na račun tega, da bo 26 lastnikov sekundarnih stanovanj recimo 6 dni na mesec v teh stanovanjih, kar pomeni, da bo tako, kot da bi bili cel mesec nekaj lastnikov notri, one bodo pa plačevale vse stroške, dve ženski, za vse ostale. Zanima me: Ali res mislite, da je to pravično?
Prosim za odgovor, gospod minister.
Hvala za besedo. Že v uvodu sem povedal, da neke absolutne pravičnosti tukaj ni mogoče doseči, ker če bi jo bilo možno doseči, bi jo že v javni obravnavi in ko so pripravljali ta pravilnik, verjetno takšno rešitev podali. Vendar, glede na vašo pobudo, da bi ponovno preučili ta primer, moram reči, da jaz imam informacijo iz Ministrstva za okolje in prostor, da so upravniki drugače izpostavili ta problem, v tej smeri kot smo ga mi rešili, vi pa navajate, da so oni opozarjali na ta sekundarna stanovanja in da tukaj bo lahko problem. Bom to pač preveril, ker jaz imam drugačno informacijo, ampak ne glede na to, jaz vam zagotavljam, da bomo mi ta del pravilnika ponovno proučili, pregledali, če je možno najti neko morda še bolj pravično rešitev. Kaj več vam v tem trenutku ne morem zagotoviti, gre pa za to - takrat so bili mnenja, da je treba plačati glede na konkretno porabo vode, recimo, če ni merilnih, glede na konkretne pridelane komunalne odpadke. Zdaj pa vidimo drugo skrajnost, ki ste jo navedli v zelo dobrem primeru, da se lahko zgodi, če je večstanovanjska stavba v primeru, da so večinoma lastniki sekundarnih stanovanj, da ima lahko posamezni lastnik takšnega stanovanja, ki stalno živi v takšnem objektu, prekomerne stroške na ta račun. Mi bomo to zadevo še enkrat proučili in skušali najti neko ustrezno rešitev.
Hvala lepa. Minister za okolje in prostor Karl Erjavec bo odgovoril tudi na vprašanje Srečka Prijatelja v zvezi z nadzorom nad delovanjem podjetij, ki se ukvarjajo z zbiranjem in predelavo nevarnih gradbenih odpadkov. Prosim, gospod minister.
Hvala za vprašanje. Naj povem, da inšpektor za okolje v letu 2009 vodi tri postopke zoper navedeno družbo, zaradi zemeljskega izkopa na kmetijskih zemljiščih, in sicer na dveh lokacijah: v dolini potoka Piševec in na lokaciji v dolini reke Drnice pri zaselku Bandelj. Moram reči, da je poleg inšpekcijskega postopka uveden tudi prekrškovni postopek in tudi izrečena globa. Gre pa za nepravilno ravnanje z odpadki na kmetijskih zemljiščih, zato je tudi inšpekcija za okolje obvestila o tem kmetijsko inšpekcijo, ki ima tudi določene pristojnosti. V zvezi s posegom na območju doline Drnice pri zaselku Bandelj, na katerega se tudi nanaša vaše poslansko vprašanje, naj povem, da je inšpektor takoj, ko je v mesecu juliju prejel prijavo, uvedel postopek in v postopku je bilo ugotovljeno, da ima družba Finali Trading sicer pridobljeno okoljevarstveno dovoljenje za vnos zemeljskega izkopa, da pa ni ravnala v skladu z dovoljenjem. Zato je inšpektor za okolje predlagal agenciji za okolje odvzem dovoljenja in izdal odločbo o prepovedi nadaljnjega vnašanja zemeljskega izkopa, kar po mojih podatkih zavezanec tudi spoštuje. Moram pa reči, da je zaradi utemeljenega suma storitve prekrška, tudi uveden ustrezen prekršovni postopek. Sicer pa je bil v zvezi z vnosom zemeljskega izkopa na istem območju zoper to družbo uveden inšpekcijski postopek tudi že leta 2005. Ugotovljene so bile nekatere nepravilnosti in moram reči, da je bil tudi v prekrškovnem postopku takrat izdan opomin. Ker je bil postavljen sum o primernosti odpadkov, to je zemeljskega izkopa, je bil julija 2005 tudi izdan sklep o dokazovanju z izvedencem, to je bil Zavod za zdravstvo varstvo Maribor, in ugotovljeno je bilo, da je zemeljski izkop, vnesen zemeljski izkop primeren. Ni šlo za neke zemljine, ki ne bi smele biti tam vnesene. Tako, da inšpektor takrat ni ugotovil, da bi bili, ne vem, kakšni azbestni odpadki, na kar se je namigovalo. V zvezi s posegi na tem širšem območju, to je na kmetijskih zemljiščih na območju doline Piševca, sta pa bila v tem letu vodena zoper isto družbo še dva inšpekcijska postopka, in sicer zopet zaradi vnosa zemeljskega izkopa brez okoljevarstvenega dovoljenja na spodnjem območju ter zaradi vnosa zemeljskega izkopa tudi brez okoljevarstvenega dovoljenja na zgornjem območju. V obeh primerih je bila izdana odloča o prepovedi nadaljnjega vnašanja zemeljskega izkopa. Odrejeno zavezanec spoštuje. V prvem primeru sta bila navedena družba in pa odgovorna oseba tudi oglobljeni, v drugem primeru je prekrškovni postopek še v teku. Moram reči ponovno, da smo o tem obvestili tudi kmetijsko inšpekcijo, ker se pač nanaša na kmetijska zemljišča. Lahko pa tudi povem, da zadevne posege obravnavata očitno tudi Okrožno državno tožilstvo v Kopru in Policijska uprava Koper, saj smo kot inšpekcija posredovali obema zaželene zaprošene podatke.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa. Spoštovani minister, izčrpno ste mi odgovoril. Vesel sem zadovoljen na nek način s temi vašimi odgovori, ampak naj vas spomnim, mi smo leta 2005 v aprilu poslali na Vlado, takrat seveda ste bili na obrambnem ministrstvu minister, prvo vprašanje. Nismo dobili odgovora do 23. maja, ko smo na to "urgirali". Takrat je potem Agencija za okolje in prostor poslala nek odgovor, ki navaja te trditve, ki ste jih tudi vi sedaj povedal. Res je, da so vzeli vzorce, vendar gospod, kot je povedal direktor tega podjetja Finali Trading, si je dovolil globlji izkop, kot je imel v dovoljenju seveda zapisano in teh odpadkov agencija ni našla na tisti globini, kjer so jemali vzorce. Kasneje smo ponovno dodali pisno poslansko vprašanje, naročili pri zavodu za raziskavo materiala sami študijo, govori o tem, da so ogroženi pitni viri v tej okolici. Kasneje v avgustu istega leta, pa smo podali tudi predlog za uvedbo predkazenskega postopka. To, kar ste vi danes našteli, je sklop nepravilnosti, vendar sankcij ne vidim. Še več gazelo Primorske, Notranjske regije za uspešnost podjetja ste podelili ravno temu podjetju. Prejema tudi nepovratna in povratna sredstva, ugodne kredite in je najboljši gospodarstvenik Primorske. Škoda, ki je nastala na tem območju, je nepopravljiva in v bistvu ogroža tudi zajetje pitnih virov, ki so v bližini. Mene zanimajo sankcije, zanimajo me tudi odgovorne osebe na ministrstvu, ki še naprej službujejo, pa so bile že leta 2005 obveščene o nepravilnostih. Zanima me, kdo bo saniral to škodo, ki tudi z desetletnim posegom v prostor do popolnosti ne bo sanirana. In še nekaj, spoštovani minister, jaz verjamem v vašo doslednost, zanima me: Kdaj bomo temu gospodu preprečili, da bo še naprej delal to, kar dela? Namreč, dela v tem podjetju nemoteno potekajo naprej, kljub temu, da se izdajajo odločbe. Hvala za dopolnilne odgovore.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Hvala za dopolnitev vprašanja. Moram reči, da sem v prvotnem odgovoru povedal, kako tečejo postopki, kakšne odločbe so bile izdane. Meni se zdi, da je inšpekcija v letu 2009 korektno pristopala. Povedal sem tudi, da je zadeva predmet obravnave, očitno tudi na Okrožnem državnem tožilstvu, pri policijski upravi, tako da, kaj je bilo pa v letu 2005, ne glede na to, da sem bil takrat minister za obrambo, pa težko komentiram. Meni je pomembno, da sedaj inšpekcija deluje, zanjo sem tudi odgovoren. Videli ste, da je bila julija 2009 dana prijava, takrat je stekla vrsta postopkov, izdane so bile odločbe, tako da se trudim, da inšpekcija svoje opravi. Je pa vprašanje, če gre za zadevo, ki je samo v pristojnosti inšpekcij. Kot sem povedal, očitno to obravnava tudi državno tožilstvo, tudi policija in je to predmet drugih postopkov, za katere pa seveda kot minister za okolje in prostor nisem pristojen.
Hvala lepa. Prosim postopkovno, gospod Prijatelj.
Hvala, spoštovani predsednik. Res je, da minister, če lahko temu rečem, ukrepa. Ampak vendarle, spoštovani minister, mi smo na te napake opozarjali v letu 2005, sedaj smo v letu 2009 in še naprej se izvajajo gradbena dela, ki so zakonsko nedopustna. Katastrofalna ekološka škoda, ki je povzročena na temu območju, je v bistvu ocenjena tudi na obseg desetletne sanacije, ogroženi so pitni viri na temu območju. In ker nimam ocene škode, ker nimamo niti ustavljenega dela, ker nimamo niti zakonite prepovedi za nadaljnje delo in ker nimamo seveda tudi dejansko ukrepa organa za pregon, to je policije, in ker direktorju ni onemogočeno, da ne dela nezakonito, kar bi seveda po zakonu moral spremljati zakonitost poslovanja v svojem podjetju, še več, dajejo se mu državna nepovratna sredstva in nagrade. Seveda zaradi tega in opozorila primorske javnosti bom zahteval, da se v tej dvorani opravi širša razprava o temu problemu; želim poznati oceno škode, želim se seznaniti tudi s programom sanacije, želim, da povemo vsej primorski javnosti, kako bomo zaščitili pitne vire, ki so na temu področju in še več, želim tudi vedeti, kako bodo odgovorni, ki so takrat in danes službovali na Ministrstvu za okolje, odgovarjali pred zakonom. Veste, v neposredni proizvodnji delavec, če zagreši in povzroči materialno škodo, mora za to kazensko odgovarjal, izgubi pravico do dela kot rečeno. In seveda je postavljen na cesto in še pred sodišče. Tu smo obveščali vse, inšpektorje, pristojne organe, agencije, zgodilo se ni nič. Danes ste navedli vrsto ukrepov, ampak po toči zvoniti je seveda prepozno. Mi imamo tam onesnaženo okolje, ki ga ne bomo mogli sanirati tudi skozi desetletja intenzivnih popravljalnih del na temu območju. In še več, gospod direktor Emil Žigon priznava v oddaji TV Tednik, da si je dovolil globlje izkopavanje. Na temu območju niso samo slovenski odpadki, to podjetje se ukvarja tudi z gradbeništvom v Italiji in z rušitvenimi gradbenimi deli. Torej lahko pričakujemo, da so ti gradbeni odpadki tudi v Sloveniji in imajo edini dovoljenje za azbestne odpadke, ampak azbesta ni nikjer na njegovem dvorišču. Torej, kje so ti azbestni odpadki? Ali bomo enkrat zmogli narediti globlje analize v to zemljino ali bomo samo površinsko pregledovali to površino, ki se imenuje odlagalno polje. Še več, država je to plačala z neko pretvezo melioracije in je temu gospodu v žep porinila milijon evrov. To je nezaslišano. Tu je hudodelska družba, ki ji lahko predseduje tudi kakšen od policistov, domnevno, mogoče sodstva ali pa kar iz vašega ministrstva. Treba bo to raziskati.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Srečka Prijatelja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek 17. novembra 2009 v okviru glasovanj. Minister za pravosodje, Aleš Zalar, bo odgovoril na vprašanje Janeza Ribiča v zvezi z vprašanji državljanov o krivičnem sojenju. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani! V zvezi s postavljenim vprašanjem, ali ministrstvo odgovarja na javno zastavljena vprašanja o sodnih postopkih, naj najprej povem, da ministrstvo dnevno prejema zelo različna vprašanja in pobude državljanov, v zelo različnih oblikah, vsebinah, včasih gre tudi za anonimne vloge. Te vloge pošiljajo državljani po pošti, elektronsko, navadno, namenjene so zelo različnim naslovnikom in nanje vedno odgovarjamo. Pri presoji vsebine in po posvetovanju s strokovnjaki na ministrstvu, se odločimo o vsaki zadevi posebej, kaj in kako v zvezi z določeno zadevo odgovoriti in kaj in kako ukreniti. Nekaj drugega pa so zapisi v medijih, za katere menimo, da odgovarjanje nazaj preko medija, ni vedno najbolj primeren način izkazovanja našega odzivanja. Velikokrat ocenimo, da je bolj pomembno in učinkovito, če neko pobudo neposredno obravnavamo in ustrezno ukrepamo, ne pa samo, da si dopisujemo preko medija. Tukaj pridemo do konkretnega primera, ki je izpostavljen tudi v poslanskem vprašanju in se nanaša na zadevo gospoda Evgena Bavčarja. Glede te zadeve in objave članka akademika Šalamuna, v častniku Večer, 20. avgusta 2009, naj pojasnim, da sem s to problematiko kot minister seznanjen. O tej zadevi ministrstvo vodi ustrezno zadevo, ustrezen spis. Ministrstvo je ves čas sproti obveščalo gospoda Bavčarja o ukrepih v njegovi zadevi. Ko smo pregledali vse spise, smo ugotovili, da segajo vloge te stranke nazaj že v daljno leto 2003. Takrat je tedanji minister za pravosodje na Okrožno sodišče v Ljubljani zaprosil za podatke, ali je v postopku pred sodiščem upoštevana slepota gospoda Bavčarja kot tožene stranke. Prav tako je razvidna nadaljnja komunikacija s sodiščem v naslednjih letih in iz teh odgovorov povzemam, da se je sodišče vseskozi zavedalo problematike vročanja pisanj slepim osebam. Ko se je na primer v letu 2007 postavilo vprašanje kritja stroškov predpisa tožbe, je sodišče odločilo, da gredo stroški tega iz proračuna sodišča. Prejšnji minister je, na primer, leta 2007 zaprosil tudi Vrhovno sodišče, da poišče ustrezne tehnične rešitve, v okviru katerih bi bilo slepim osebam omogočeno, da bi prejemale prepis dokumentov iz sodnih spisov v Braillovo pisavo in mu predlagal nabavo tiskalnika za Braillovo pisavo, ki bi bil preko vzpostavitve omrežne povezave na razpolago vsem slovenskim sodiščem. Ocenjujem, da je ustrezno ukrepanje ministrstva nedvomno doprineslo tudi do okoliščine, da je bila gospodu Bavčarju tožba v Braillovi pisavi vročena v letu 2007. Torej, še pred odločitvijo Ustavnega sodišča Republike Slovenije v zvezi s to zahtevo, kot izhaja iz naših podatkov. Glede samega članka v Večeru z dne 20. 8. 2009 pa je naše ministrstvo s strani predsednika Okrožnega sodišča v Ljubljani prejelo pojasnilo, da se spis v tej zadevi od maja letos nahaja na Višjem sodišču v Ljubljani, ponovno pa smo tudi dobili potrditev, da je sodišče v obdobju po 2. juliju 2007 vsa sodna pisanja prepisalo v Braillovo pisavo in prav tako predsednik Višjega sodišča v Ljubljani meni, da trditve, ki so navedene v tem članku, ki je bil objavljen v Večeru, niso utemeljene. Zaradi tega, ker smo ocenili, da ne vzdržijo očitki iz javno zastavljenega vprašanja, smo ocenili, da je primerno, da ministrstvo ne polemizira preko medijev v zvezi s to zadevo, da to ne bi bilo na mestu. Vsekakor pa še enkrat poudarjam, da smo vse te informacije preverili in bi, v kolikor bi bili očitki utemeljeni, tudi ustrezno ukrepali. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Ribič.
Dober dan in dober večer, spoštovani prisotni. Najprej, gospod minister, se vam zahvaljujem za kar nekaj odgovorov, za katera sem podal vprašanja, in sem z njimi tudi zadovoljen. Nisem pa zadovoljen v tistem delu. Vsi vemo, da mora biti sodstvo neodvisno. Če se pokaže, da je obstoječa zakonodaja neprimerna, jo je nujno spremeniti ali dopolniti zakon po katerem ne bo možno naklepno krivdno sojenje brez posledic za sodnike. Zakonodaja je tako neživljenjska, da ne ščiti, ampak daje kriminalcu več pravic. S primerom knjige Kam greš Evropa? Aneja Sama ste seznanjeni. Aneja so povabili na razgovor dan potem ko sem vam zastavil poslansko vprašanje, prej pa celo ni bilo odziva. Tudi članek o Spomenki Hribar v Financah 26. oktobra z naslovom Ustavite Spomenko, o izgubi kredibilnosti slovenskih sodišč, biti v lastni domovini sam, veliko pove o tem, da bo na tem področju potrebnih kar nekaj aktivnosti in priprava zakonodaje, ki bo ščitila slehernega državljana, da se ne bomo počutili, da smo v lastni domovini sami. Hvala.
Hvala lepa. Razumem, da ni bilo neko dodatno vprašanje postavljeno. Želite še kaj odgovoriti, gospod minister? Ne. Hvala lepa. Ja, izvolite.
Hvala. Potem bi želel, spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, da se po 246. členu Poslovnika Državnega zbora opravi javna razprava v Državnem zboru. Spoštovani gospod minister zanima me: Ali vaše ministrstvo vodi kakšno evidenco na Ustavnem sodišču in Evropskem sodišču ugotovljenih krivic, ki so bile povzročene zaradi krivičnih obsodb sodišč? Oziroma sprašujem drugače: Ali vaše ministrstvo vodi kakšno evidenco sodb Ustavnega in evropskega sodišča, s katerimi so bile razveljavljene sodbe naših sodišč? Koliko je takšnih sodb?
Kolega Ribič, samo da vas opozorim, samo utemeljitev za obravnavo. Minister ne more več odgovarjati, namreč to je pomembno. Minister ne more več odgovarjati.
Ravno zato sem predlagal, da bi se tukaj v Državnem zboru o tem pogovarjali. Tudi o tem, kakšne posledice doletijo sodnike, ki sodelujejo pri takšnih obsodbah, ki so kasneje razveljavljene s strani Ustavnega ali Evropskega sodišča. Morda tudi o tem, kakšno je ravnanje oziroma postopanje države do tistih, za katere je Ustavno ali Evropsko sodišče ugotovilo, da so bili krivično obsojeni in tako naprej. Zato bi želel, da bi se razprava opravila.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Janeza Ribiča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za pravosodje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek 17. novembra 2009, v okviru glasovanj. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Miran Györek bo postavil vprašanje ministru za zdravje. Minister je odsoten. Prosim, gospod Györek.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Za ministra za zdravje ima sledeče vprašanje. Državljana Republike Slovenije v tujini, ki ima sklenjeno zavarovanje za tujino, v nezavestnem stanju zaradi srčnega infarkta odpeljejo v privatno bolnišnico, ker je bila javna bolnišnica polno zasedena. Oseba zaradi nezavesti v danem trenutku ni mogla in tudi ni bila sposobna odločati o tem, kam naj jo odpelje reševalno vozilo. Sedaj mora ta ista oseba, čeprav je imela sklenjeno zavarovanje za tujino glede na to, da jo je reševalno vozilo odpeljalo v privatno bolnišnico, vse stroške kriti sama. Ministra za zdravje sprašujem: Ali so državljani Republike Slovenije upravičeni do povrnitve stroškov zdravljenja ne glede na vrsto ustanove zdravljenja v tujini in ne glede na psihofizično stanje osebe v danem trenutku? Gre za primer Slovenke v Španiji, ki zaradi nezavestnega stanja zaradi infarkta ni imela nobenega vpliva na potek dogodkov. Pri plačilu računa pa se je ZZZS izmikala in zavračala plačilo z utemeljitvijo, da naj bi to bil poseben primer, ker gre za Španijo, če bi bilo kje drugje, bi bilo že vse urejeno. V skladu 22. členom Uredbe 1408/71, oseba, ki je zdravstveno zavarovana v eni državi članici, lahko na stroške te države članice prejme zdravstvene storitve v drugi državi članici, v kateri začasno prebiva, kadar potrebuje zdravljenje, ki je med tem bivanjem potrebno iz medicinskih razlogov. Torej, tukaj je mišljeno "zdravljenje potrebno iz medicinskih razlogov" kot zdravljenje, ki ga prejme oseba, ki začasno prebiva v drugi državi članici, da se zavarovani osebi pred koncem načrtovanega bivanja ne bi bilo treba vrniti v pristojno državo, torej za nenačrtovano zdravljenje med začasnim bivanjem v drugi državi članici. Upravičenost do tega zdravljenja zagotavlja evropska kartica zdravstvenega zavarovanja. Imetnik evropske kartice zdravstvenega zavarovanja se v državi članici začasnega prebivališča obravnava v skladu z določbami zakonodaje države članice začasnega prebivališča kot da bi bil zavarovan v skladu z njeno zakonodajo. V skladu s citiranim členom in uredbo so Slovenci upravičeni do enake obravnave kot španski državljani, ki jih krije španski sistem zdravstvenega zavarovanja, in sicer so upravičeni do zahtevka za povračilo stroškov njihovega bivanja na zasebni kliniki. Torej, kako v tem primeru? Bi prosil za obrazložitev. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Luka Juri bo postavil poslansko vprašanje ministru za zunanje zadeve, ta je tudi odsoten. Prosim, dr. Juri.
Hvala lepa. V zadnjih tednih smo slišali kar nekaj vprašanj in dvomov v povezavi z arbitražnim sporazumom, podpisanim 4. novembra letos v Stockholmu med predsednico Vlade Republike Hrvaške in predsednikom Vlade Republike Slovenije. Predvsem smo slišali kar nekaj dvomov s strani določene javnosti in politike, ki je pred leti na glas podpirala drugačen sporazum, ki pa je bil dogovorjen, sicer ne podpisan, na Bledu leta 2007 med takratnima predsednikoma vlade Republike Hrvaške Ivom Sanaderjem in Republike Slovenije Janezom Janšem. Zato želim od ministra nekaj odgovorov o bistvenih razlikah med enim in drugim sporazumom. Zanima me namreč: Katere so tiste temeljne točke, v katerem sta sporazuma drugačna, zakaj sta drugačna in kaj določajo glede nekaterih temeljnih interesov Republike Slovenije? Zanima me: Kaj je dogovor dosežen na Bledu določal glede odločanja mednarodnega meddržavnega sodišča v Haagu o neposrednem stiku Slovenije z odprtim morjem in kaj določa arbitražni sporazum glede tega? Zanima me tudi: Kaj je dogovor dosežen na Bledu določal o upoštevanju načela pravičnosti in kaj o načelu pravičnosti določa podpisan arbitražni sporazum? Poleg tega me zanima: Koliko bi trajalo sojenje na meddržavnem sodišču v Haagu in koliko se pričakuje, da bo trajalo sojenje oziroma odločanje na arbitražnem sodišču? Prosim ministra, da navede temeljne, poglavitne razlike med dvema sporazumoma, da bomo lahko boljše mi kot politika in javnost razumeli, kje je dejansko tista ključna točka, zaradi katere tisti, ki so na glas podpirali sporazum oziroma dogovor dosežen na Bledu, sedaj nasprotujejo pa arbitražnemu sporazumu. Vsaj moje mnenje je, ko bom slišal nova dejstva, bom lahko imel jasnejšo sliko, da je arbitražni sporazum bistveno boljši in bolj primeren za slovenske interese od dogovora, ki je bil sprejet na Bledu. Potemtakem se mi postavi še naslednje vprašanje, na katerega pa dvomim, da mi bo lahko minister odgovoril: Kako to, da tisti, ki so podpirali sporazum na Bledu, sedaj nasprotujejo arbitražnemu sporazumu? Glede na to, da ministra ni, prosim, če mi lahko odgovori ustno na naslednji seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak, bo postavil vprašanje ministru za pravosodje. Prosim, dr. Gorenak.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, v zadnjih nekaj mesecih smo priča masovnemu vlaganju tožb zoper državo Republiko Slovenijo. Tožbe vlagajo pravosodni funkcionarji, sodniki, tožilci, pravobranilci. Danes je bilo slišati tudi novico, da kandidat za predsednika Vrhovnega sodišče nima namena odstopiti od kakšne takšne tožbe, pa je kandidat za predsednika Vrhovnega sodišča. Če me spomin ne vara, gre za zadevo staro 10 in nekaj več let, ko je komisija v tem Državnem zboru, kadrovska ali kako se je že takrat imenovala, poslancem znižala plače, kar bi naj bilo avtomatično veljalo tudi za pravosodno vejo oblasti in so bile s tem plače znižane tudi v pravosodju. Torej enako kot za ostale funkcionarje, ministre, državne sekretarje, takrat, bom rekel, oziroma poslance. Moje vprašanje se nanaša na to, na te tožbe, tako sem ga tudi najavil. Zanima me: Ali imam prave podatke o tej pravni podlagi za tovrstno početje? Seveda se s tem pojavlja v javnosti tudi veliko vprašanj, ki govorijo o tem, kdo bo pravzaprav še sodil. In če drži današnja novica, da kandidat za predsednika Vrhovnega sodišča tudi sam toži, potem nastane vprašanje, kdo bo v tej državi še sploh sodil v teh primerih. Ne gre zanemariti tudi dejstva, da govorimo o znesku 70 ali več milijonov evrov, ki ga koalicijska večina v državnem proračunu ni načrtovala. Vsaj jaz tega nisem zasledil. V zvezi s tem naj vas podrobneje v okviru najavljenega vprašanja pravzaprav vprašam naslednje: Ali drži, da je to pravna podlaga komisije, ki jo je v tistem času vodil, mislim, da vaš strankarski kolega Anderlič? Drugo vprašanje v zvezi s tem seveda je to: Ali so pravosodni funkcionarji, tožilci, sodniki, pravobranilci javni funkcionarji? Jaz menim, če imajo državljani pravico vedeti vse o nas poslancih in jim tudi vse povemo in je seveda tudi prav, da jim vse povemo, se sprašujem, zakaj ne bi slovensko javnost seznanili in na vaši spletni strani objavili spiska sodnikov, tožilcev, pravobranilcev, ki to državo tožijo? Ali pa je morda že to eventualno narejeno. Skratka, v razmerah zaostrene, v razmerah, ko država nima denarja za, bom rekel, mnoge druge pomembnejše projekte in v razmerah, ko smo sodnikom z blagoslovom, seveda, Ustavnega sodišča, sodnikom začetnikom povišali plače kar za 28%, res pričakujem, da bi ti ljudje tožbe umaknili oziroma me zanima: Kakšno je stanje v tem trenutku? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Problem, ki obstaja, ima res dolgo brado in res izvira že iz 90. let prejšnjega stoletja. Zatrjevana pravna podlaga v tožbah, ki naj bi bila neustrezna in zaradi česar naj bi bile te tožbe utemeljene, po mnenju Vlade ni sporna. To je tudi razlog, zaradi česar se država upira tem tožbenim zahtevkom v sodnih postopkih. To je tudi razlog, da je državno pravobranilstvo zahtevalo dopustitev revizije zoper drugo stopenjsko sodbo in s to zahtevo uspelo. Vrhovno sodišče je revizijo dopustilo. Potem je državno pravobranilstvo v skladu z zakonom predložilo argumente za to revizijo in ker gre za nenavadno situacijo, da so v te tožbene zahtevke vključeni sodniki, tožilci in tudi pravobranilci, je Ministrstvo za pravosodje pridobilo pravno mnenje uglednega pravnega strokovnjaka in nekdanjega pravosodnega ministra dr. Rajka Pirnata in argumentacijo iz njegovega mnenja, ki podpira stališče Vlade oziroma države, da te tožbe niso utemeljene, vključilo v to revizijo. To je tudi razlog, zakaj Vlada ni načrtovala nobenih proračunskih sredstev za izplačilo teh zatrjevano premalo izplačanih plač, ker meni, da gre za neutemeljene zahtevke. To bi bilo pravzaprav lahko nevarno konkludentno ravnanje, če bi Vlada ravnala drugače. Zaradi tega je to vprašanje zdaj v celoti odprto in po principu vzorčne zadeve bo znano, kakšen bo izid vseh teh sodnih postopkov, ko bo Vrhovno sodišče sprejelo odločitev, vsebinsko odločitev o tej reviziji. Vprašanje, ali posameznik toži ali ne, je seveda najprej vprašanje poklicne etike. Ni pa mogoče ne za nazaj, ne za naprej nikomur a priori odrekati pravice, da tožbo vloži, če meni, da je to ustrezen način, da zavaruje svoj premoženjski interes. Vodilni pravosodni funkcionarji v tej državi so želeli dati zgled in ali tožbe sploh niso vložili, tako kot na primer predsednik Vrhovnega sodišča ali generalni državni pravobranilec ali pa so tožbo umaknili, tako kot je to recimo storila generalna državna tožilka Brezigarjeva. Naj zaključim še s tem, da sem bil tudi sam 18 let sodnik in teoretično bi lahko bil eden izmed tistih, ki bi se odločili za podoben postopek, pa mi seveda še na kraj pameti ne pade, da storim kaj takega, ker se mi ne zdi primerno. Če zagotavljam suverenost te države kot funkcionar te države, potem seveda ne morem postati tožnik zoper to isto državo, ki jo predstavljam. Hvala.
Hvala lepa. Prosim za dopolnitev odgovora, dr. Gorenak.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Jaz prosim, če mi odgovorite na tisti pisni del, ki sem ga dal, v številkah. Hkrati pa naj, bom rekel, preberem neko zelo kritično besedilo. Poglejte. Zdaj, ko so se jim pridružili še sodniki tožilci, torej drugim tožečim strankam te države, ki tožijo državo in pravobranilci, ki tožijo zaradi domnevnega prikrajšanja pri izplačilu plač v večletnem obdobju. Kot, da bi šlo za nacionalni šport, kot, da država ni v recesiji, kot, da bodo davkoplačevalci še naprej stoično polnili državni proračun, ne, da bi jih zanimalo, kako bo njihov denar porabljen in predvsem, kot da sodniki, tožilci in pravobranilci ne bi imeli s to državo nič skupnega, razen morda trajnega mandata. Preskočim del kritičnega besedila in nadaljujem proti koncu, ker pač enostavno ne morem vsega besedila, čeprav bi želel, prebrati. Se vam ne zdi sporno, da sodnik sodišča, ki razsoja o sporu, toži pred tem istim sodiščem državo, ki jo v tem sporu zastopa državni pravobranilec in ima ta pravobranilec isti oziroma enak interes za izid spora kot tožeči sodnik, ker se v pravdi samo spreneveda, da se tožbi v imenu države upora, saj jo intimno podpira. Ali ni prav grotestno, da bo o tem navideznem sporu odločal sodnik ali senat sodnikov, ki imajo enak osebni interes in tako dalje. Gospod minister, to je vaše besedilo, domnevam, da ste ga prepoznali. To ste vi zapisali. Jaz se s tem globoko strinjam, da je temu tako, podpiram tovrstna vaša prizadevanja. Želel bi imeti malo bolj točne številke, tudi glede na vaš poziv. Namreč, vi ste dali poziv, gospodje sodniki, umaknite. Slišal sem tudi gospoda Potrča nekajkrat, in ga tudi podpiram, ko je rekel umaknite te tožbe. Prosim, malo bolj natančen odgovor v številkah.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec, jaz sem pozval k umiku tožb oziroma k temu, da se tožbe ne vložijo v kolikor še niso vložene, ampak pozval sem samo tri. Pozval sem generalno državno tožilko, generalnega pravobranilca in predsednika Vrhovnega sodišča. Rezultat je nič. Torej, nihče od njih danes nima več tožbe. Poziv je bil uspešen, čeprav si jaz tukaj ne lastim nobenih zaslug za to, ker domnevam, da je to bila njihova svobodna odločitev, ne glede na to, da so nekateri to storili po tem pozivu. Glede ostalih pa sem jaz samo izpostavil, da vsak pravosodni funkcionar, to sedaj citiram, "glede na funkcijo, ki jo opravlja, lahko razmisli o primernosti vložitve take tožbe". To je torej misel, kaj je možno, in se povezuje s te, da naj najvišji funkcionarji v pravosodju dajo zgled, ker se močno strinjam s tistim, kar je rekel že Konfucij, da je temeljna naloga oblasti predvsem v tem, da daje zgled. Še enkrat poudarjam, da odločitev o tem, ali posameznik to stori ali ne, je ustavna pravica vsakogar in je nikomur ni mogoče odrekati in iz tega naslova tudi ni mogoče delati seznamov ob tem, seveda, da so določeni podatki o tem, kdo toži, kjer toži, zakaj toži, tako ali tako javni, ker so dostopni glede na pravila sodnega reda.
Hvala lepa. Prosim postopkovno, dr. Vinko Gorenak.
Že tretjič nisem slišal nobene številke, čeprav sem jo, gospod predsednik, eksplicitno prosil v pisnem delu svojega poslanska vprašanja in ga nisem širil. Kljub temu ne bom protestiral zaradi takega odgovora. Predlagam in prosim, da o tem razpravljamo v Državnem zboru. Zavedam se, da ne moremo nobenemu sodniku naročiti "umakniti". Tega se globoko zavedam. Zavedam se, da je to njihova pravica, hkrati se pa zavedam tega, da bi lahko imeli kaj moralne vesti in bi prisluhnili besedam ministra, prisluhnili tudi koalicijskim poslancem. Vesel sem bil, še enkrat ponavljam, tega, k čemur jih je pozval gospod Potrč nazadnje, in zato menim, da ne bi smelo biti sporno, da v tem Državnem zboru opravimo razpravo o posledicah vseh teh tožb, da ugotovimo, koliko jih je, kakšne so, kakšni so zneski in kaj to pomeni za državo. Če pa ima koalicija iskren namen, bomo pač videli jutri ob glasovanju. Zato prosim za to razpravo.
Hvala lepa. O predlogu poslanca dr. Vinka Gorenaka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za pravosodje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek 17. novembra 2009, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor, ministru za gospodarstvo ter ministru za kmetijstvu, slednji je sicer odsoten, bo postavil Franc Bogovič. Prosim.
Lep dober dan! Spoštovani predsednik, spoštovana ministrica, ministra, spoštovane kolegice, kolegi! Poslansko vprašanje je namenjeno kar trem ministrom, ker mislim, da problematika, okoli katere sprašujem, je pomembna tematika za celotno Vlado. Ti trije ministri ki jih sprašujem, pa so tudi direktno povezani s problematiko. Gre za kršenje Zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti. Gre pa za to, da je bila ob sprejemanju meddržavne pogodbe med Republiko Sloveniji in Republiko Hrvaško o ureditvi medsebojnih razmer Jedrske elektrarne Krško v letu 2003 sprejeta sprememba Zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti. In v tem zakonu smo na pritisk občine Krško in celotnega Posavja prvič v slovenski pravni red zapisali letnico na področju ravnanja z radioaktivnimi odpadki. Na osnovi tega zakona bi morali do konca leta 2008 določiti lokacijo odlagališča nizko, srednje radioaktivnih odpadkov in do konca leta 2013 to odlagališče tudi zgraditi. V novembru leta 2004 je začel postopek umeščanja odlagališča nizko in srednje radioaktivnih odpadkov, ki je s svojim postopkom dodobra razburil številna okolja po Sloveniji, saj so bile k prijavi lokacije pozvane vse slovenske občine. Občina Krško je v postopek stopila marca 2005, z lokacijo v neposredni bližini Jedrske elektrarne Krško. Zelo zahteven postopek v prostorski umestitvi. Na eni strani ugotavljal, da je iz tehničnih razlogov na tej lokaciji možno zgraditi varno odlagališče na drugi strani pa se je v okolju preizkušala doseči čim višja stopnja družbene sprejemljivosti tako zahtevnega objekta. V tem času je bilo tudi sprejetih šest protokolov med različnimi ministrstvi in občino Krško, o sodelovanju Vlade in lokalnega okolja pri infrastrukturnem in gospodarskem razvoju okolja, ki ima v svojem prostoru delujočo jedrsko elektrarno, radioaktivne odpadke in se zaveda, da je zelo malo možnosti, da bi te odpadke premestili v drugo okolje znotraj Republike Slovenije. Po številnih zapletih v vseh okoljih je občinski svet občine Krško 6. julija 2009 izdal pozitivno mnenje za lokacijo v neposredni bližini jedrske elektrarne znotraj tisoč petstometrskega kroga omenjene rabe. Danes je mimo že skoraj sedem mesecev, odkar so bili pozvani številni soglasodajalci za izdajo mnenja, skoraj pet mesecev že od tega, kar je potekel rok za izdajo tega mnenja, vendar kljub temu še do danes Ministrstvo za kmetijstvo in Agencija Republike Slovenije za okolje nista uspela izdati mnenj k temu za državo pomembnemu, državnemu prostorskemu načrtu. Vprašanje postavljam vsem trem ministrom: Kdaj bo državni prostorski načrt za odlagališče na seji Vlade Republike sprejet in kdo od vas prevzema politično odgovornost za kršenje zakona v drugi polovici leta 2009?
Poslansko vprašanje je gospod Bogovič postavil trem ministrom. Ker je minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano odsoten, sprašujem ministra za okolje in prostor in za gospodarstvo, kdo bo prvi odgovarjal. Gospod Erjavec, izvolite.
Lep pozdrav predsedujočemu, lep pozdrav tudi poslancu, ki mi je postavil vprašanje. Najprej kar se tiče politične odgovornosti, naj zelo jasno povem, da je ne prevzemam, da tudi ne bo potrebno ugotavljati politične odgovornosti. Kar se tiče Ministrstva za okolje in prostor, mi smo v skladu z Zakonom o prostorskem načrtovanju pripravljavec državnega prostorskega načrta za odlagališče nizko radioaktivnih odpadkov. Pravilno ste ugotovili, da je bil v aprilu 2009 predlog državnega prostorskega načrta posredovan nosilcem urejanja prostora, da je bilo v štiriindvajsetih primerih pridobljeno pozitivno mnenje in samo dve mnenji sta zaenkrat negativni: mnenje, ki se nanaša na področje upravljanja z vodami, in pa mnenje Ministrstva za kmetijstvo. Sami veste, da potekajo ves čas, odkar sta ti dve mnenji negativni, različna usklajevanja med ministrstvoma in tudi z občino Krško. Kar se tiče upravljanja z vodami, lahko povem, da po dopolnitvi gradiva iz oktobra 2009 ter po dodatnih pojasnilih, ki jih je 10. novembra pridobila Agencija na rednem koordinacijskem sestanku za pripravo tega državnega prostorskega načrta, ugotavljamo, da so izpolnjeni vsi pogoji za izdajo pozitivnega mnenja s področja upravljanja z vodami in da bo to mnenje izdano, upam, da še v tem tednu. Kar se tiče mnenja s področja kmetijstva. Kot ste pravilno ugotovili, to mnenje je bilo negativno junija 2009, zato je v zvezi s tem tudi potekalo več razgovorov in je bila naročena s strani Agencije za radioaktivne odpadke kmetijska študija. Informacija, ki jo imam, kaže, da ta študija predstavlja dobro podlago za izdajo mnenja Ministrstva za kmetijstvo k predlogu državnega lokacijskega načrta. Po tem, kar sem pridobil informacij tudi s strani Ministrstva za kmetijstvo, sem optimističen in menim, da bi lahko nosilci urejanja prostora k državnemu prostorskemu načrtu podali potrebna mnenja. Po pridobitvi teh mnenj bomo seveda nemudoma tudi izdali mnenje o sprejemljivosti vplivov izvedbe rešitev na okolje. Ko bo usklajen predlog državnega prostorskega načrta, bo le-ta tudi posredovan v obravnavo in sprejem Vladi. Po teh podatkih, ki jih imam, sem optimističen in mislim, da bo lahko državni prostorski načrt posredovan v obravnavo in v sprejem na Vlado. Moram reči, kar se tiče Ministrstva za kmetijstvo, glede na to, da je minister odsoten, sem sam povzel informacijo, ki jo imam. Kar se pa tiče Ministrstva za gospodarstvo, glede na to, da je še manj kot minuto, bo pa mogoče sam minister se izrekel o politični odgovornosti v zvezi s tem projektom.
Dr. Lahovnik želite besedo? Izvolite minister za gospodarstvo.
Hvala. Sicer je bilo že bolj ali manj vse povedano. Mogoče bi samo dopolnil ministra za okolje in prostor, da je MOP, tako kot je dejal, 11. novembra dopolnil vlogo za podajo mnenja Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano z ustreznim strokovnim gradivom. Kar se tiče Ministrstva za gospodarstvo, si želimo, da se ti postopki čim prej zaključijo. Tako računamo, da ko bo predlog državnega prostorskega načrta dobil vsa potrebna mnenja, vključno z mnenjema resornega ministrstva za kmetijstvo in ARSO-ja, da bo izdan sklep MOP-a ob potrditvi plana in potem izdelan usklajen predlog državnega prostorskega načrta, na osnovi katerega potem Vlada sprejme [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]uredbo o državnem prostorskem načrtu za ustrezno odlagališče. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bogovič, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Na jasno vprašanje, kdaj bo DPN, nisem slišal odgovora, ampak da bo. To jaz tudi mislim, da bo zdaj. Vsi pa, mislim, da se dobro zavedamo pomembnosti ureditve določenih razmerij, ki se nanašajo tudi na določena nadomestila, ki so sestavni del tega dogovora, tudi na izvrševanje protokolov, ki so sestavni del tega dogovora. Zanima me zanima jasno: Ali bo DPN sprejet v letošnjem letu ali ne? In ali so določila protokolov tudi tista, ki veljajo tudi za to Vlado, ki so bila sprejeta že konec leta 2007, okoli katerih smo se tudi z vsemi resornimi ministrstvi že pogovarjali? Hvala.
Hvala lepa. Gospod Erjavec, izvolite.
Kar se tiče rokov za DPN, kot sem povedal, čakamo še na ta dve pozitivni mnenji. Za eno sem povedal, kar se tiče upravljanja z vodami, da bo še v tem tednu. Glede mnenja kmetijstva, glede na povedano, da študija daje dobre podlage za pozitivno mnenje, jaz računam, da bomo v čim krajšem roku posredovali vso zadevo v obravnavo in sprejetje v Vladi. Jaz o datumih ne bi rad govoril, se bo pa to očitno zgodilo v kratkem času.
Hvala lepa. Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je odsoten, bo postavil vprašanje gospod Vili Trofenik. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! V skladu s Poslovnikom bom glede na slabe izkušnje iz preteklosti naprej povedal, da pričakujem oziroma zahtevam ustni odgovor ministra na naslednji seji. Imam namreč neke težave že iz preteklih let. Vedno, ko sem se odločil postaviti vprašanje ministrici ali ministru, pristojnemu za kmetijstvo, ga ni bilo v Državnem zboru. To pa ne pomeni, da ne verjamem, da je aktualni minister upravičeno odsoten. Moje vprašanje je zaenkrat zelo kratko. Od odgovora ministra bo pa odvisno seveda nadaljevanje in verjetno tudi postavljanje vprašanj na naslednji seji, ki bodo podobne vsebine, še kateremu drugemu članu Vlade. Vprašanje pa se glasi: Kakšno je stališče Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano do gradenj bioplinarn z vidika zagotavljanja potrebnih kmetijskih površin za pridelavo industrijskih rastlin, konkretno koruzna silaža, zaradi česar se posredno zmanjšujejo razpoložljive kmetijske površine za pridelavo hrane. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vaše vprašanje bo minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano odgovoril na naslednji seji. Gospe ministrici Katarini Kresal bo postavila poslansko vprašanje gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Lep pozdrav. Ne glede na sprejet predlog na zadnji četrtkovi seji Vlade Republike Slovenije o reorganizaciji na Ministrstvu za notranje zadeve in soglasju k aktu o uvrstitvi posebnih delovnih mest in nazivov v Nacionalnem preiskovalnem uradu, smo priča očitnemu zastoju v rezultatih dela kriminalistične policije na področju organiziranega, predvsem pa na področju gospodarskega kriminala. Na podlagi navedenega vas sprašujem naslednje: Ali ste v okviru dela kriminalistične policije izvršili v okviru svojih pristojnosti kakšen nadzor, pri odpravljanju zaostankov pri preiskovanju gospodarskih kaznivih dejanj in kakšni so bili zaključki opravljenega nadzora? V začetku oktobra so namreč mediji objavili novico, da je bila ovadba zoper župana Mestne občine Ljubljana gospoda Jankovića na Vrhovnem državnem tožilstvu bila vložena leta 2007. Takrat so jo poslali v reševanje na ljubljansko okrožno tožilstvo. In ko so jih novinarji o tem povprašali, so povedali oziroma vodja ljubljanskega tožilstva Tamara Gregorič je povedala, da je okrožna državna tožilka, ki ji je bila zadeva dodeljena v delo dne 31. avgusta 2007, zahtevala dopolnitev na Policijski postaji Ljubljana, sektorju kriminalistične policije. Po 28. 11. 2007, ko je bil sestanek med tožilko in kriminalistom, kljub večkratnim urgencam zahtevane dopolnitve niso prejeli. In ker so novinarji potem spraševali še naprej, so bili obveščeni, da so zadevo konec leta 2007 z ljubljanske policijske uprave poslali v reševanje na Policijsko upravo Postojna v sklopu odpravljanja zaostankov pri preiskovanju gospodarskih kaznivih dejanj. Na vprašanje, kaj se z zadevo dogaja na Policijski postaji v Postojni, so dve leti in še nekaj po vložitvi ovadbe novinarje obvestili, da "zadevo, o kateri nas sprašujete, še vedno obravnavamo in zbiramo obvestila. O ugotovitvah bomo v najkrajšem možnem času tožilstvu tudi odgovorili." Glede na navedeno in ker ste zagotovo to tudi sami prebrali, me, kot rečeno, zanima: Ali ste v zvezi z omenjeno zadevo ali kakšno drugo zadevo izvršili nadzor v okviru svojih pristojnosti?
Hvala lepa. Gospa ministrica Kresalova, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovana poslanka! Najprej odgovor na prvi del vprašanja. Nikakor se ne morem strinjati, da gre za očiten zastoj v intenzivnosti dela kriminalistične policije, ampak obratno, gre za očiten napredek. Splošna raziskanost kaznivih dejanj je letos presegla 50%, kar je daleč največ v zadnjih letih, kjer nismo v povprečju nikoli presegli 44%. Še posebej zanimivo je, ko ste omenjali organizirani kriminal, da se je preiskanost dvignila za 60% na področju prepovedanih drog in za 17% na področju nedovoljene proizvodnje in trgovine z orožjem. Torej so očitni napredki. Vsi ti rezultati so plod večje proaktivnosti in boljše učinkovitosti dela policije, verjamem, da pa tudi ukrepov, ki smo jih sicer za takšno boljše delo sprejeli na Ministrstvu za notranje zadeve. Vsi ukrepi gredo v smeri trajnostnega koraka naprej, trajnostnega preskoka na tem področju izboljšanja pregona gospodarskega kriminala. Samo nekaj ukrepov bom naštela kot primer za to, kaj vse smo naredili v tem kratkem letu. Če bi želela vse, bi trajalo mnogo predolgo. Kot smo že večkrat povedali, januarja odpira vrata nacionalni preiskovalni urad, nadalje smo na platformi e-uprave uvedli sistem anonimne e-prijave korupcije, ki daje odlične rezultate. Bili smo tudi pobudniki sprememb Zakona o kazenskem postopku, ki je septembra letos uvedel nov inštitut posebnih multidisciplinarnih preiskovalnih skupin za preiskave in učinkovit pregon zahtevne finančne in druge kriminalitete. Okrepili smo informatizacijo, uredili smo dostop do relevantnih baz podatkov kriminalistom-specialistom, ki delujejo na področju gospodarskega kriminala. V okviru uprave kriminalistične službe smo vzpostavili državni center in štiri regionalne centre za računalniško forenziko in preiskovanje e-podatkov. Z namenom okrepitve medinstitucionalnega sodelovanja na področju pregona zahtevnega gospodarskega in finančnega kriminala smo nadaljevali s sklepanjem posebnih memorandumov z drugimi relevantnimi inštitucijami, kot so Davčna uprava, Carinska uprava, Komisija za preprečevanje korupcije in tako dalje. Bili smo tudi pobudniki sprememb Uredbe o sodelovanju med državnim tožilstvom in policijo, ki bo to sodelovanje še izboljšala in pospešila in predviden sprejem te uredbe bo v začetku naslednjega leta. Seveda ta povečana dejavnost obremenjuje kadrovske kapacitete v kriminalistični službi. Tako kot v uniformirani policiji se tudi tukaj spoprijemamo s hudim kadrovskim primanjkljajem. Ravno zaradi tega v bojazni, da morda zaradi tega ne prihaja do zaostankov, sem Direktorat za policijo in druge varnostne naloge prosila oziroma zahtevala, da izdela poročilo o aktivnostih policije na tem področju. Iz poročila, ki ga je izdelala policija na to pobudo, je bil ugotovljen porast obravnavanih kaznivih dejanj, pa tudi vsi ukrepi, ki jih policija sprejema za to, da bi lahko čim bolj tekoče obravnavala ta kazniva dejanja. Policija v bodočnosti načrtuje tudi dodatne ukrepe. Poleg tega pa sem pristojnemu direktoratu naročila tudi, da pripravi ustrezne usmeritve za delo policije na tem področju. Pomembnost pregona gospodarskega in finančnega kriminala je razvidna tudi iz usmeritev in obveznih navodil, ki sem jih dala za pripravo letnega načrta za delo policije za leto 2010. Tako pregon te vrste kriminala ostaja prioritetna strateška naloga. Tukaj lahko še enkrat povem, da s tem, ko bo ustanovljen nacionalni preiskovalni urad, bo en velik del nalog prešel na ta urad in bo to tudi zmanjšalo obremenitev kriminalistične službe. Da mi ne zmanjka časa, še v zvezi z ovadbo zoper župana Mestne občine Ljubljana. Ko sem jaz zasledila te pomisleke v javnosti, da ovadba stoji, sem se takoj preko Direktorata za nadzor policije zahtevala poročilo o tem, kaj se s tem dogaja. Res je, kot ste že sami povedali, zadeva je bila v letu 2007 vložena, to je v času prejšnjega ministra Mateja, in takrat tudi posredovana v Postojno zaradi reševanja zaostankov, v tem letu pa je njena obravnava tudi zastala. Kot mi je sporočila policija, ti postopki zdaj tečejo, preiskava normalno teče v skladu z zakonskimi pristojnostmi policije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Jerajeva, izvolite.
Hvala. Niste mi odgovorili na vprašanje: Ali je bil opravljen kakšen nadzor? Razen tega, da ste v zvezi s tem primerov zaprosili. Mene zanima v vsem tem vašem enoletnem mandatu. Napovedali ste reorganizacijo oziroma tudi vsi vemo, da bo novi urad. Napovedali ste oziroma povedali, da so rezultati zelo dobri. Velikokrat se zgodi, da ko se stvari reorganizirajo, lahko stvari tudi zastanejo, ker je na novo potrebno postaviti skupine itn., ljudje se morajo na nek nov sistem privaditi. Ampak imamo primere, recimo primer v prejšnjem tednu, eksplozija bombe pred stanovanjem sodnice, ko so bili pa kriminalisti zelo hitri. Že nekaj dni po dogodku so s petimi policijskimi vozili v popolni opremi, oboroženi, odpeljali, kot se je izkazalo, nedolžnega. Da ne omenim, da naj bi prišlo do napake pri podatkih. Poznamo ne tako davno en podoben primer. Če kdo, bi morala imeti najbrž policija natančne podatke o državljanih oziroma da nas ne bo strah, da se nam jutri pojavijo na vratih, po pomoti, oboroženi policisti. Zanima me: Ali boste tudi v tem primeru izvršili kakršenkoli nadzor oziroma kakšne ukrepe? Ali ste v okviru dela kriminalistične policije v zadnjem letu izvršili kakšen nadzor?
Hvala lepa. Gospa ministrica, če gre za bistveno nova vprašanja, boste sami ocenili, ali odgovarjate ali ne. Izvolite.
Za vse nadzore, ki so bili izvedeni v policiji, vam težko poročam, ker jih je kar nekaj, ker želim, da mi policija poroča o tem, kar se dogaja. Ampak v zvezi konkretno s temi gospodarskimi vprašanji, in tudi z vašim konkretnim vprašanjem v zvezi z ljubljanskim županom, sem vam povedala,da sem zahtevala poročilo preko Direktorata. To je pot, ki jo moram opraviti, če želim dobiti poročila s strani policije. Pojasnili so mi, da so bili v letu 2007, torej v času prejšnjega mandata, določeni zastoji predvsem zaradi kadrovskih sprememb, zaradi menjav, zaradi odhodov v pokoj. Pojasnilo, ki je meni pombmeno v času mojega mandata, je, da ta preiskava teče neovirano v tem trenutku, v skladu s pristojnostmi, ki jih ima kriminalistična policija. Sicer pa ste omenjali bombne napade in podobno. Ni zanemarljivo, da sta zadnja dva bombna napada bila preiskana izjemno hitro. Da je bil tudi v tem mandatu prvi rop orožja, ki je bil raziskan do konca. Vse to je plod dobrega dela kriminalistične policije. In tudi zadnji bombni napad, ki se niti ne ve, če je bombni, ker se še ne ve kakšno eksplozivno telo je to bilo, preiskuje policija praktično 24 ur na dan. Upam, da bodo z zbiranjem obvestil in z vsemi ostalimi pristojnostmi prišli do rezultata, ker je to najboljša preventiva za vsa bodoča dejanja. V krogu zbiranja podatkov je ob pomanjkanju materialnih dokazov potrebno dokaze pridobivati tudi z raznimi preiskavami stanovannj, s pogovori. Dokler preiskava ni zaključena, potencialnih osumljencev ni mogoče izključiti. Pri tem se ne dogajajo napake, ampak se dogajajo izključitve tistih, za katere se potem ugotovi, da ni več dokazov v določeni smeri. Ker ste na hitro omenili tudi, da naj bi bila neka napaka že v prejšnjem postopku, sklepam, glede na to, da je bilo veliko govora v medijih, da govorite o preiskavi Istrabenza in o domnevni napačni številki v odredbi sodišča. Nekajkrat je bilo to že demantirano, pa bom tukaj še enkrat, in upam, da bo to kdo slišal: podatki v odredbi niso bili napačni. Vse preiskave so bile izvedene pravilno na številkah, na katerih so morale biti izvedene. Policija je to že nekajkrat pojasnila, ampak očitno je zelo priročno, da tega nihče noče slišati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Jerajeva izvolite.
Jaz bi samo to rekla. V prejšnji vladi je primer zastal, ste rekli, eno leto je še takrat imela prejšnja vlada, zdaj imate eno leto že vi, tako se najbrž ni najbolje sklicevati na to. Ob tem, da ste povedali, kako so veliko bolj učinkoviti policisti in kriminalisti. Zagotovo smo vsi zadovoljni in je pomembno, da se hitro preiskujejo taki primeri z napadi kot ste jih omenili oziroma sem jih najprej jaz. Ampak ker gre za kar pomembno tematiko, bi predlagala, da bi skladno s 246. členom na naslednji seji opravili razpravo o tem odgovoru ministrice in tudi o konkretnih primerih morda.
Hvala lepa. O vašem predlogu, da se opravi razprava o odgovoru ministrice Kresalove, bo odbor odločal jutri v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje gospe ministrici želi postaviti dr. Peter Verlič. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica. Rad bi vam zastavil vprašanje, ki je danes zelo aktualno. Aktualno pa je postalo še posebej po tragičnih prometnih nezgodah, ki so se zgodile. Za to vprašanje pa sem se odločil preprosto iz razloga, ker sem vam pravzaprav konec avgusta v zvezi s prometno varnostjo in slabšanjem prometne varnosti, na katero so kazali podatki, tudi statistični podatki policije, zastavil to vprašanje preprosto z enim namenom: Ali je policija kot organ v sestavi oziroma tudi ministrstvo to registriralo in ali bi v zvezi z izboljšanjem prometne varnosti kazalo izvesti kakšne ukrepe? V tistem odgovoru tedaj, pisnem, ste mi odgovorili, da s prometnovarnostnimi razmerami na slovenskih cestah še vedno ne moremo biti zadovoljni, so pa posledice prometnih nesreč v letošnjem letu bistveno blažje, kot so bile kadar koli v primerljivem obdobju od leta 1960 naprej, kar je res, in v nadaljevanju tudi, da policija kot organ v sestavi Ministrstva za notranje zadeve redno spremlja podatke o številu mrtvih na posameznih kategorijah cest in svoje ukrepe prilagaja ugotovitvam analiz. Zato me pravzaprav zanima, kako to, da te ugotovitve policije pravzaprav niso kakšnega slabšanja opazile že takrat, da so se pravzaprav morale zgoditi tragične nesreče, da se potem napove cel kup novih strožjih ukrepov. Ne gre za to, o tem bomo prav gotovo v Državnemu zboru, če bo prišlo do spremembe zakonodaje, govorili in temu posvetili ustrezen prostor. Vendar pa me le zanima: Ali so morale biti nezgode neko znamenje za te strožje ukrepe ali tiste ugotovitve policije, ki so bile do tedaj, niso nakazovale na tako ostre razmere? Jaz mislim da je prav, da skrbimo kontinuirano, kot ste zapisali, in da nesreče, ki se zgodijo, naj ne bi bile povod za zaostrovanje. Tukaj je glavni namen vprašanja. Hvala lepa.
Ministrica Kresalova, izvolite.
Spoštovani poslanec. V resnici je žalostno dejstvo, da kljub vsemu, kar se dogaja na naših cestah, je pravzaprav stanje vseeno boljše, kot je bilo prejšnja leta, žrtev je manj. Povsem narobe bi bilo, če bi se oblast oglašala in odzivala samo takrat, ko se nekaj resnega zgodi. Zato je bila prometna varnost ena od prioritet, ki sem jih izpostavila jaz, še preden sem bila imenovana za ministrico. Takrat smo zato začeli z vrsto ukrepov. Eden izmed pomembnejših je priprava vseh aktov in ustanovitev agencije za varnost cestnega prometa, kar delamo skupaj s kolegom ministrom za promet. To je pomemben projekt, ki upamo, da bo zaživel naslednje leto. Policija se je izjemno usmerila tudi v preventivne akcije, v izobraževanja. In dejstvo je, da je posledica vseh teh ukrepov, ki smo jih imeli, da imamo danes sedemintrideset žrtev manj, kot smo jih imeli na ta isti dan lansko leto. In če pogledamo, da je vse skupaj sto šestinpetdeset mrtvih v temu letu na naših cestah, je to kar veliko zmanjšanje. Vse aktivnosti, ki jih je izvajala policija, so se pokazale v neki večji varnosti na cestah, je pa jasno, da ko se zgodijo takšne nesreče, to mora biti razlog za še enkraten premislek, ali smo se res fokusirali na prave probleme ali smo res naredili vse. In ko se ti takšna tragedija zgodi, se enostavno še enkrat usedeš in rečeš: ali smo kje kaj izpustili, ali se bi dalo še kje kaj narediti? In tukaj je bil ta zvonec, to opozorilo, da je alkohol potrebno še bolj napasti, alkohol v povezavi za volanom. In zato smo združili moči vsi trije ministri, tudi za promet in za pravosodje, ker združen mnogo hitreje dlje prideš kot vsak posamezno. Tako pač je. In smo razmislili, kaj še lahko naredimo. Če se spomnite, policija je naredila analizo vseh uvozov in izvozov na avtoceste od postajališč, in to z vidika prometne signalizacije. To sploh ni njena pristojnost, to spada v neke druge inštitucije. Ampak je enostavno rekla, dajmo narediti večji napor, kot nam gre pri naših pristojnostih, in so naredili v nekaj dneh debelo slikovno analizo s predlogi sprememb. Vse skupaj so posredovali ministru za promet, in ta pa nemudoma Darsu, ki je za to pristojen. Kolikor vem, naj bi s koncem tega meseca te zadeve bile že narejene. Nadalje. To, da spreminjamo filozofijo dela policije, je nekaj, kar v policiji pripravljamo že nekaj mesecev. Gre z roko v roki za reorganizacijo samega dela policije in s končnim ciljem večje samostojnosti policijskih uprav. To, da posamezne policijske uprave ne bodo več samo inkasanti, ampak da se to spreminja, da bodo začele same organizirati svojo varnostno politiko, je plod malo daljših priprav. Je pa res, te nesreče so morda nas še bolj spodbudile, da jih še prej implementiramo. In kot smo napovedali, s 1.1.2010 začne poskusno na Policijski upravi Celje. Če se v nekaj mesecih pokaže, da je sistem zanesljiv, ga bomo uvedli v celi državi. Na nekatere stvari so nas enostavno opozorili starši teh mladih ljudi, ki so izgubili življenje na cestah, na skupnem sestanku, ki smo ga imeli. Recimo, na včasih neprimeren odnos zdravnikov, policistov, tožilcev, vseh tistih, ki se potem s svojci žrtev srečajo. Oni so nas opozorili s konkretnimi primeri, nas je pač to šokiralo, za takšne podrobnosti ne vemo in smo takoj vsak na svojem področju začeli z določenimi ukrepi. Mi bomo, recimo, na policiji mnogo bolje organizirali tiste psihologe, ki jih imamo zaposlene. Z njimi smo se nemudoma sestali, zelo so bili zadovoljni, da jih poslušamo, imajo zelo konkretne predloge, kako bi to psihološko pomoč nudili vsem žrtvam kaznivih dejanj, ne samo prometnih prekrškov. Potem so nas opozorili, da v določenih primerih prihaja do zavlačevanj v sodnih postopkih, v povprečju ne, ampak nekateri so res eklatantni primeri. Če nas ne bi opozorili, bi težko minister Zalar zahteval nadzor in poročilo s strani tožilstva. Kot mi je povedal, je ravno včeraj to poročilo dobil in na podlagi tega bodo dali konkretne usmeritve, kako se obravnavajo takšne zadeve. Nikakor ne gre za ignoranco do problema, dokler se ne zgodi. Celotna strategija dela ministrstva gre za boljšo cestno varnost in že imamo boljšo cestno varnost. Med martinovim ni bilo nobene smrtne žrtve, to je pomemben dogodek in upamo, da tudi v veselem decembru ne bo. Na nekaj zadev pa so nas opozorili, dogodke in pa ljudi, ki so se žal v njih znašli, pa poskušamo biti odzivni in učinkoviti. To je naša naloga. Hvala lepa.
Gospod Verlič, izvolite.
Gospa ministrica, hvala lepa za odkrit odgovor. Tudi sam sem pravzaprav pričakoval, da verjetno nesreče, ki so se zgodile, so vas pretresle, da ste pravzaprav reagirali še bolj. Meni enostavno v tistem poslanskem vprašanju, mi je zdaj žal, da morda nisem, da sem se oprl samo na statistične podatke, da nisem morda sam poskušal biti, če mi dovolite, biti nekako ostrejši, pa opozoriti, morda pa do teh tragičnih nesreč ne bi prišlo. Želim povedati, da se mora delo policistov res nadaljevati v smeri, da se preventiva povečuje, da nam nesreče, ki se zgodijo, ne bodo opozorilo, skratka, da se ta filozofija spremeni, tudi sam upam, da ne bi prišlo do nesreč. Vesel sem tudi tega, da je število nesreč v primerjavi z lanskim letom bilo manjše, kar pomeni, da tista novela Zakona o varnosti v cestnem prometu, ki jo sedanja koalicija takrat v razpravah v Državnem zboru, če boste pogledala magnetograme, ni preveč podpirala, ni bila naklonjena drastičnim povečevanjem kazni. Tako se bo o tem treba še pogovoriti. Bi vas pa ob tem vprašal: Ali se vam ne zdi, da je novela Kazenskega zakonika, ki je uvedla predrzno vožnjo v cestnem prometu kot poseben člen, ali so po tem členu policisti - ta novela velja od 1. novembra -že koga kaznovali? Ali so šle že kakšne ovadbe? Jaz mislim, da ta člen, daje precejšnjo podlago, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]da se te nevarne voznike spravi s ceste, za zapahe, kot piše, lahko do pet let, celo do 12 let. Pa me zanima: Ali je kakšen podatek o tem? [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Gospa ministrica Kresal, izvolite.
Spoštovani poslanec. Škoda, da mi niste tega vprašanja postavili prej, bi vam danes prinesla odgovor. Na pamet ne vem številke. Vem, da je bil nekajkrat uporabljen, da so v praksi nastali problemi z določeno nenatančnostjo vsebine člena. Pomembno pa je, da ga bomo še dopolnili, da je pomembno, da je predrzna vožnja v Kazenskem zakoniku - to je pomemben korak - in ga bomo poskušali še dopolniti s tem, da tisti, ki bo ponovno sedel za volan pijan, ki mu je bilo enkrat že odvzeto vozniško dovoljenje, bo to postalo kaznivo dejanje. Če želite, vam na to vprašanje konkretno pisno odgovorimo.
Hvala lepa. Gospod Verlič, izvolite.
Hvala lepa. Če se da dobiti pisni odgovori, bi bil hvaležen. Vsekakor pa mislim, in to je proceduralni predlog, da bi o tem vašem odgovoru vendarle opravili razpravo v Državnem zboru, skladno s Poslovnikom. Namreč treba je osvetliti, ali so ti ukrepi, ki so bili zastavljeni, po mojem prepričanju zelo dobro, v prejšnji noveli zakona o varnosti v cestnem prometu, ki so vpeljali povišanje kazni, so bili pa tedaj s strani sedanje koalicije močno napadeni. Mislim, da je zdaj priložnost, da se o vseh teh stvareh odkrito pogovorimo in vsi skupaj v Državnem zboru naredimo več za prometno varnost. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Verlič, razprava bo o odgovorih gospe ministrice, ki jih je na vaša postavljena vprašanja že dala. Ali bo ob tem dala še kaj pisnega, je njena stvar. O tem ne more biti posebna razprava. Je v redu? Hvala lepa. Bomo pa v Državnem zboru o vašem predlogu, da se opravi razprava, odločali jutri. Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata, ki bo postavila poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica in ministra, kolegice in kolegi. Povod za moje poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport dr. Igorju Lukšiču je dvoje medijskih novic. Prva se nanaša na odločbo ali razsodbo Evropskega sodišča za človekove pravice in zadeva znamenje križa v učilnicah državnih šol, ki po soglasnem mnenju sodnikov Evropskega sodišča ne sodi v državne šole, ker ni združljivo z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah. Nedavno tega pa je bilo mogoče razbrati, da so verski simboli navzoči tudi v šolskih prostorih v Sloveniji. Vprašanje se seveda nanaša na neko specifično situacijo in prepričana sem, gospod minister, da jo dovolj dobro poznate. Ob tem se mi pa seveda zastavlja vprašanje. Po ustavi je slovenska šola laična šola. Tudi Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja varuje avtonomnost šolskega prostora. Kljub temu pa 72. člen Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, ki ga je, mimogrede, presojalo tudi Ustavno sodišče, dopušča možnost v peti alineji tega člena, da v posebnih okoliščinah, izjemoma lahko minister na predlog ravnatelja v prostorih javnega vrtca oziroma šole izven pouka ali izven časa delovanja vrtca oziroma šole dovoli verouk ali konfesionalni pouk religije, če v lokalni skupnosti za tako dejavnost ni drugih primerih prostorov. V svojem vprašanju želim povezati obe situaciji, zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: V koliko in katerih javnih vrtcih in javnih šolah poteka konfesionalna dejavnost v šolskem letu 2009/2010? V koliko in v katerih verskih objektih poteka vzgojno-izobraževalni proces javnih vrtcev in javnih šol v tem šolskem letu? Zanima me tudi: Kako je v takšnih primerih urejeno plačevanja nadomestila za uporabo prostorov? Za kolikšen čas je navedena izjema dopustna? Kako pogosta je v tem šolskem letu v primerjavi z minulimi? Za odgovor se vam že v naprej lepo zahvaljujem.
Hvala lepa. Dr. Lukšič, minister, izvolite.
Predsedujoči, spoštovana poslanka, poslanci, minister! Hvala za vprašanje. To vprašanje gotovo presega odgovor, ki ga lahko celovito da minister za šolstvo. Vprašanje se zlasti v prvem delu, tiče tudi evropske situacije in bi se z njim nujno morala ukvarjati komisija pri Vladi Republike Slovenije, ki jo vodi kolega Žekš, in Urad za verske skupnosti. Ker tako razumem vprašanje, sem tudi z vsemi drugimi zadevami, ki sodijo na področje razmerja med verskimi skupnostmi in šolo oziroma državo, že obvestil komisijo in urad. To je že kakšne tri mesece. V tem času sem ugotovil, da je to področje neurejeno in dopušča različne prakse. O tem več, ko bo kakšen rezultat razprav na teh pristojnih organih. Glede zadev, ki se tičejo šolstva neposredno, v koliko šolah se izvaja profesionalni pouk, v skladu s tem zakonom, pa so podatki naslednji. V letu 2007-2008 je bilo 64 predlogov, 60 odločb je bilo izdanih. Štiri torej niso bile. V letu 2008-2009 je bilo 49 predlogov, 46 odločb je bilo izdanih, tri pa ne. V letu 2009-2010 je bilo 52 predlogov. V 50 šolah poteka verouk, torej je bilo toliko izdanih odločb. To, kar je problem in je neurejeno, je to, da so določene vloge še v procesu, ker smo jih pred kratkim dobili, torej se jih ne oddaja pred prvim šolskim dnevom, da bi potem legalno in legitimno ta lahko potekal v skladu z obstoječo zakonodajo. Glede plačila. Ministrstvo ne zbira podatkov o tem, koliko verskih skupnosti plačuje za uporabo šolskih prostorov. Ocena našega resorja za osnovno šolstvo je, da jih plačuje približno ena desetina do ena petina. Torej približno šest do deset od 52. Potem je vprašanje, v koliko verskih objektih poteka šolski pouk. Šole o tem niso dolžne obveščati ministrstvo. Ampak naš oddelek za osnovne šole je prejel v letu 2009-2010 tri obvestila, da se program osnovne šole izvaja v prostorih župnišča. Teh problemov tudi sicer ni bilo. Spomnim se primera Benedikt, kjer je v času obnove šole potekal pouk tudi v župnišču in ni bilo nobenih problemov. Šola je bila zgrajena in se je pouk preselil v nove šolske prostore. V Grosupljem pa so nekateri problemi, ki jih rešuje šolska inšpekcija v sodelovanju z županom in šolo. To so ti odgovori na zastavljena vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospa mag. Potrata, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za povedano, ampak jaz sem želela od vas izvedeti tudi: Ali gre v teh primerih, ko minister dovoli izvajanje verskega pouka ali pouka za konfesionalno dejavnost - gre za verouk - za kratkotrajnejši ukrep ali gre za ukrep daljše sape? Zakaj to sprašujem? Ko je leta 2000, tak sem dobila podatek od prejšnjega ministra, v letu 2000-2001 je bilo 13 takšnih šol. Do leta 2006-2007 jih je bilo 30, zdaj, ko ste mi pa vi podatke govorili, jih je že 60, 46 ali 50. Tudi glede na to, kako je s plačilom uporabe prostora, se da sklepati, da je to za organizacijo konfesionalnega pouka zelo ugodna različica, če ni treba ničesar dodatno plačati. Nihče pa se seveda ne ukvarja z mislijo, kako je potem na teh šolah zagotovljena pravica, verjetno manjšine, do spoštovanja prepričanja in s tem tudi otrokovih pravic do svobode vesti in veroizpovedi, ker je vprašanje, kako je s stvarmi ali z učnimi pripomočki, ki jih uporabljajo pri izvajanju tega pouka. In še bi se dalo najti kak problem, denimo tisti, kako je v urnik umeščen pouk verouka. In kar nekaj vesti iz okolice imam, da se velikokrat dogaja, da se mora redni šolski pouk prilagajati pouku verouka. To pa je s stališča Ustave nedopustno. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Želela bi izvedeti: Ali imate podatek, koliko časa takšna odločba traja? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Ta odločba traja eno leto. Vsako leto bi morale šole vlagati nove prošnje. Mi pregleda nad tem nimamo, gotovo obstajajo tudi šole, kjer se to izvaja na podlagi odločbe izpred let, pa se jim ni zdelo primerno ali pa smatrajo, da ko je bila ena odločba sprejeta, da to velja za vsa leta. To je seveda tudi treba premisliti, ali ima smisel vsako leto to odločbo izdajati. Moje mnenje je, da če ostajamo pri obstoječi zakonodaji in tej ureditvi, je to nesmiselno in bi bilo boljše, da se odločba izda za daljše obdobje. Ampak to, kar je gotovo intenca vprašanja, kako se povečuje število šol, v katerih teče verski pouk, je seveda treba razmisliti, ali je zadeve možno postaviti kako drugače. Po obstoječi zakonodaji je minister to prisiljen podpisati, če nek ustrezen organ oceni, da je otrok pri hoji iz šole do morebitnega verskega objekta, kjer naj bi verouk izvajal, ogrožen. Mi vemo, da je vsak organ, ti pristojni organi morajo po definiciji izdati to določbo, ker sicer morajo sprejeti nase odgovornost, da v primeru, če izdajo določbo, da napišejo, da ni nevarna pot, sprejmejo nase odgovornost, da če se zgodi kakšna prometna nesreča, so oni krivi. Vsak, ki da vlogo po tej interpretaciji, vsak, ki da vlogo, mora biti odobrena, če pridobi to mnenje. Mnenje pa mora biti pozitivno za vlogo. Zato je treba zdaj premisliti, kakšen plan smo s to možnostjo sprožili, ker s tem dajemo možnost, da se v vseh osnovnih šolah izvaja verouk ali pa skoraj v vseh, razen, če je šola čez cesto, pa že takrat je problem. Kot pravim, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]to ne zadeva toliko Ministrstvo za šolstvo, to ni vprašanje šolske politike, to je vprašanje razmerja med cerkvijo in državo in zato predvsem vladne komisije, ki se ukvarja s temi zadevami, in Urada za verske zadeve. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralno, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik. Ob tem vprašanju se mi je porodilo eno proceduralno vprašanje in bi predlagal, da se do naslednje seje poda ocena, ali takšna vprašanja, ki so zgolj v funkciji netenja nestrpnosti, nazorskega sovraštva in netenja kulturnega boja, spadajo v to področje poslanskih vprašanj, glede na to, da je tudi minister za šolstvo dejal, da to sploh ne spada v njegov resor. Je občutek, da nekdo enostavno hoče nagajati staršem in lokalnim skupnostim, ki nekatere stvari primerno uredijo v obojestransko korist; enkrat sodelujejo eni, enkrat sodelujejo drugi. Dejansko ne vidim drugega kot netenje kulturnega boja in nestrpnosti ter nazorskega sovraštva. Mislim, da v današnjem času to ni več potrebno in da se naj do naslednje seje oceni, ali so takšna vprašanja smiselna. Hvala lepa.
Gospod Jerovšek, zlorabili ste pravico postaviti proceduralni predlog. Vi dobro vrste, da je poslansko vprašanje lahko postavljeno v okviru izvrševanja zakona in tukaj je bilo vprašanje izvrševanje Zakona o vzgoji in izobraževanju. Prosim, če molčite, ker jaz govorim! Jaz sem sledil besedi gospe poslanke Potrate, ki ni uporabila ene žaljive navedbe. Če boste pa želeli postaviti kakšno dodatno vprašanje, kaj se lahko in kaj se ne sme pod poslanskimi vprašanji obravnavati, boste to morali pisno storiti. [[...]] [[Glas iz ozadja.]] [[...]] Mag. Štefan Tisel bo postavil poslansko vprašanje odsotnemu ministru za zdravje. Izvolite.
Vsem lep pozdrav. Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana gospoda ministra, poslanke in poslanci! Vprašanje imam za ministra za zdravje, gospoda Boruta Miklavčiča. Žal je zaradi bolezni odsoten. Ker dobro okreva, tudi po zaslugi domačega slovenskega zdravstva, sem res vesel in mu želim skorajšnje okrevanje. Ni pa potrebno posebej poudarjati, da se težave na področju zdravstva večajo. O tem se je veliko razpravljalo na nujni seji Odbora za zdravstvo prejšnji teden, ko enostavne rešitve, zlasti na področju financiranja zdravstvene dejavnosti ni najti. Varčevalni ukrepi v obliki Aneksa, št. 1, k splošnemu dogovoru za leto 2009, so najbolj ogrozili osnovno zdravstvo. Ni pa to edini problem v osnovnem zdravstvu, kjer močno primanjkuje zdravnikov, zlasti na periferiji. Kadrovsko podhranjenost k sreči rešujejo upokojeni zdravniki, da ni dostopnost do splošnih ambulant še slabša. Zelo težko je dobiti zdravnika v odročne kraje, kjer pa je lahko tradicija ambulante že dolga leta. Kot vemo, je podeljevanje koncesij na področju zdravstvene dejavnosti zamrznjeno. Lahko pa je edina priložnost za zdravnika v odročni ambulanti, da dobi koncesijo. Kot primer navajam splošno ambulanto na Planini pri Sevnici, ki je 17 kilometrov oddaljena od matičnega zdravstvenega doma v Šentjurju, in jo obiskuje preko 3.000 prebivalcev hribovskih krajev, starih ljudi, kmetov in podobno, ki težko gredo v dolino. Ambulanta je delovala več kot 100 let. Pred dvema letoma pa se je zdravnik, ki je celotno delovno dobo preživel v tem kraju, upokojil, se pravi zapustil to ambulanto in tako zdaj dva upokojena zdravnika k sreči občasno še ordinirata v tej ambulanti. Mlada zdravnica iz drugega kraja se zanima, da bi po končanem porodniškem dopustu prevzela ambulanto, ampak samo pod pogojem, da dobi koncesijo. Sprašujem gospoda ministra za zdravje: Kakšne ukrepe na področju boljše dostopnosti do zdravstvenih storitev načrtujete, predvsem v okviru podeljevanja koncesij na področju primarnega zdravstva? Hvala lepa.
Hvala lepa. Od ministra za zdravje boste v tridesetih dneh dobili pisni odgovor. Naslednje vprašanje bo postavil gospod Srečko Prijatelj ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je prav tako odsoten. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Ministra za kmetijstvo želim vprašati: Kako bo Republika Slovenija zaščitila svoj nacionalni interes in preprečila prodajo kmetijskih zemljišč na področju Primorske? Glede na to, da je v Državnemu zboru sprejet Zakon o zadrugah, ki omogoča zgolj trem tujcem registracijo zadruge in nakup kmetijskega zemljišča, predvidevamo, da bo zaradi velike želje po nakupu in nizke cene teh kmetijskih zemljišč, pri nas kvadratni meter dosega samo 0,4 evra pa potem navzgor, prišlo s strani Italije do kupovanja rapalske meje. Mi smo že bili zgroženi ob sprejemanju tega zakona in smo takrat povedali, da je nedopustno, da trem tujcem dovolimo ustanovitev zadruge, čeravno so v zakonu v bistvu mogoče je nehote zapisalo ali pa smo hote to zapisali [[...]]Ti ljudje se nikoli ne bodo ukvarjali s kmetijsko dejavnostjo. Mi smo na to opozarjali že 11. decembra leta 2007 pa potem v februarju eno leto kasneje, pa 5. maja leta 2008 in ne nazadnje smo tudi v letošnjem letu postavili isto poslansko vprašanje. Zakaj Republika Slovenija ne zna zaščititi nacionalnih interesov pri prodaji zemljišča, je vprašanje kmetijskemu ministru. In ne nazadnje vidimo, da izgubljamo bitko tudi s Hrvaško, ko si posesivno prisvaja zemljišča. Sedaj bomo šestdesetmilijonski populaciji Italiji dovolili tudi poceni nakup tega zemljišča in moram povedati, ne prvič v tej dvorani, da Republika Italija daje tudi ustrezne zelo ugodne kreditne aranžmaje za nakup teh zemljišč. Seveda italijanskim rezidentom, in to velja samo do postojnske meje. Skrb vzbujajoče dejstvo je, da tudi dejansko Sklad kmetijskih zemljišč ni naredil nič, da bi to preprečil. Tudi na področju prodaje nepremičnin nismo uvedli tako imenovanega pozitivnega recipročnega odnosa pri nakupu. Vemo, da ima Italija željo kupiti ta del Slovenije, če ga že ni mogla dobiti po drugi poti in da delajo na tem, da bodo do tega zemljišča slej kot prej tudi prišli. Zaradi tega se dogaja tudi to, da na področju prodaje nepremičnin nismo uvedli te pozitivne recipročnosti. Sedaj pa še edino zavarovano območje, to je bilo kmetijsko zemljišče, prepuščamo v roke tujcem. Do sedaj tujci niso mogli kupovati kmetijskega zemljišča, sedaj pa se bo to dogodilo. Verjemite mi, da gre za razprodajo Slovenije. Zato naslavljam vprašanje na kmetijskega ministra: Kdo bo odgovoren? Kdo bo nosil posledice prodaje Slovenije? Kaj bomo naredili, da bomo to preprečili?
Hvala lepa. Gospod minister vam bo v 30 dneh, gospod Prijatelj, odgovoril pisno. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Bom popravil, ampak krivi ste sami, ker tega niste povedali. Morali bi namreč reči, da prosite za ustni odgovor na naslednji seji.
Se opravičujem. Nobenega pisnega odgovora ne želim. Želim ustni odgovor na naslednji seji.
Lepo prosim, najbrž se je enako [[....]]
Naj slišijo Slovenci kaj se dogaja tu v Državnem zboru [[...]]
Ne komentirajte, ker sem vam dal možnost, da popravite, pred tem pa ustnega odgovora niste zahtevali. Gospod Zvonko Černač bo postavil vprašanje ministru za šolstvo in šport.
Spoštovani. Vprašanje, ki ga naslavljam na ministra za šolstvo in šport, se nanaša na področje vrtčevskega varstva. Glede tega, kot vidim, danes ne bom edini, pa tudi v preteklih mesecih so bila glede tega področja ministru postavljena številna vprašanja, vendar nekih aktivnosti v zadnjih mesecih v tej smeri ni bilo zaslediti. Ugodne razmere, ki smo jim bili priča v preteklih letih, pa tudi nekateri ukrepi, ki so bili sprejeti, predvsem glede spodbude mladim družinam pri reševanju stanovanjskega vprašanja, dodatek za veliko družino in splošne družbene okoliščine so pripomogle k temu, da je po dolgih letih upada pred tremi leti začela v Sloveniji naraščati rodnost. Ta trend se še nadaljuje, je pozitiven in obeti kažejo, da bo pozitiven tudi v letošnjem in prihodnjem letu. V okviru tega se številne mlade družine in številni posamezniki, ki so vpeti med službo in domom, srečujejo s tem, da nimajo zagotovljenega varstva za otroke. Teh je po podatkih, ki jih je minister na eni izmed sej Državnega zbora v odgovoru na poslansko vprašanje enega mojih kolegov povedal, bilo septembra letos 3.300. Če k tem 3.300 otrokom dodamo še 2.500 otrok, kolikor jih je minister napovedal, da jih bo ostalo brez vrtčevskega varstva tekom letošnjega leta, pridemo do številke 5.800 otrok. 5.800 otrok ne bo imelo v Republiki Sloveniji vrtčevskega varstva. Če vemo, da gre v glavnem za otroke iz prvega starostnega obdobja in če upoštevamo normativ, ki velja v tem prvem starostnem obdobju, to je 12 otrok, to pomeni 483 oddelkov oziroma 50 vrtcev. Trenutno v Sloveniji torej manjka 50 vrtcev, da bi lahko imeli otroci zagotovljene osnovne bivalne razmere. Iz tega razloga sprašujem ministra: Kakšna je vizija ministrstva na tem področju? Kaj so na podlagi te vizije prioritete oziroma konkretni takojšnji ukrepi, ki jih bo ministrstvo uveljavilo? V sklopu te vizije me zanima kolikšna sredstva so namenjena za reševanje tega vprašanja v letošnjem, kolikšna v prihodnjem in kolikšna v letu 2011? Na kakšen način namerava ministrstvo spodbuditi različne načine vzpostavitve vrtčevskega varstva, glede na to, da imamo v Sloveniji dokaj rigiden sistem na tem področju in da starši, tudi če bi to želeli, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]nimajo nekih možnosti izbire, kar bi v skladu z ustavo in veljavnimi evropskimi usmeritvami morali imeti? Hvala lepa.
Gospod minister Lukšič, izvolite.
Hvala. Hvala gospodu Černaču za vprašanje. Vemo, da so vrtci v pristojnosti občin in da so tiste občine, ki so znale pravilno oceniti, kako se bo razvoj dogajal v njihovi občini, lahko mirno sledile tudi razvoju natalitete oziroma priseljevanja in nimajo s tem problemov. Če gremo k podatkom, imamo tukaj novejše podatke. Konec septembra 2009 je Skupnost vrtcev Slovenije zbrala nove podatke. Kolega Černač je govoril o podatkih, ki smo jih zbrali 1. septembra. Tu gre pa za podatke s koncem septembra. Po teh podatkih je odklonjenih otrok 2542, torej približno 500 manj. Zakaj je do tega prišlo? Zato, ker je v številu odklonjenih otrok, v začetku s 1. septembrom so bili vključeni tudi tisti otroci zaradi dvojne prijave. Na koncu meseca se je ugotovilo, da je bilo teh dvojnih prijav približno 500. 2500 je realna številka, s tem da, kot trdijo v Skupnosti vrtcev, so v tej številki vključeni tudi tisti otroci, to sicer lahko dvomimo, da vsi, ampak vsaj en del, ki naj bi se tekom leta vključili v vrtce oziroma ki čakajo v vrsti. Torej 2.500 je teh. V tem istem obdobju, torej po podatkih s konca septembra, je 2.000 prostih mest za otroke drugega starostnega obdobja. Težava je v tem, da to niso v istem kraju. Prosta mesta so na drugih koncih Slovenije, kot so potrebe. Med letom naj bi se po naših podatkih odprlo še 82 oddelkov, v katerih bo na volj približno 1.148 prostih mest. Kot je razvidno iz vseh podatkov, večina občin dela dobro in nima s tem problemov. Je pa nekaj občin, ki imajo s tem probleme in tudi prav je, da mediji opozarjajo predvsem na te občine. Ker, kot veste, je nekaj "eksemplaričnih" občin, ki nimajo probleme samo z vrtci, ampak tudi z osnovnimi šolami in tudi še s kakšnimi drugimi zadevami. Ni problem na ravni šolske politike, ampak je problem na ravni nekaterih občin. Glede pravice do različnosti. Pravica do različnosti ni kršena. Jaz izhajam iz občine Medvode, kjer obstaja vrtec montessori pedagogike. Poteka v prostorih župnišča. Starši so s tem vrtcem zelo zadovoljni. Jaz sem bil tam na obisku, delajo dobro in se pač odločajo za to. Imamo tudi vrtce, ki delajo po waldorfski pedagogiki, imamo tudi katoliške vrtce. Torej prostor je tu odprt. Zdaj je v pripravi zakon ali pa sprememba Zakona o vrtcih, ki bo dala tudi možnost, da lahko starši sami poiščejo ustrezen prostor ter dajo občini pobudo, da bi se v tem prostoru izvajala vzgojno-varstvena dejavnost za otroke prvega starostnega obdobja. V začetku šolskega leta smo izenačili kriterije za homogene in heterogene vrtce. Torej smo omogočili, da se dodatno, po naši oceni, od 200 do 400, podatkov še nimamo, otrok lahko uvrsti v vrtce. Seveda s tem, to je treba posebej povedati, ne želimo, da bi padli normativi za vpis, ampak želimo samo začasno omogočiti večji vpis ob predpostavki, da občine zagotovijo tudi dodatne vzgojitelje. Ministrstvo zadevo spremlja. No, pa še iz finančnega vidika. Prioriteta so vrtci, torej pred osnovnimi šolami, kjer smo za to zagotovili dvakrat več sredstev, kot jim je bilo namenjenih v lanskem proračunskem letu. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Černač, izvolite.
Spoštovani minister, jaz sem vas spraševal po viziji o konkretnih ukrepih. Ta malenkosten ukrep spremembe normativa je nekaj malega sicer povzročil, ampak to nista ne vizija ne ukrep, ki bi lahko rešila situacijo. Glede različnosti. Seveda je kršena. Manj kot 5% otrok ima možnost do izbire. Tudi z vidika zagotavljanja tega varstva niso vsi v enakopravnem položaju. V primeru javnih vrtcev, so dolžne investicije v vrtce zagotavljati država in občine, v primeru ostalih pa morajo investicije zagotavljati tisti sami in nič se jim to v ceni ne prizna. Glavni problem, ste omenili, so občine oziroma župani, po vašem mnenju. Sprašujem vas, zakaj potem potrebujemo Ministrstvo za šolstvo in šport, če ste odgovarjali, da ne samo pri vrtcih, tudi pri šolah, nekatere občine so OK, zagotavljajo prostore, druge pa niso OK, ker jih ne zagotavljajo. Čemu potem na desetine zaposlenih na Ministrstvu za šolstvo in šport, ki bedijo nad tem področjem. Potem jih, poglejte, gospod minister, ne potrebujemo. Pustimo občinam, da bodo same urejale te stvari, dajmo jim sredstva. Za to, da vodite statistiko in da otežujete delo tistim, ki so malo bolj agilni, s takimi ali drugačnimi "rigidnimi" predpisi, tega res ne potrebujemo. 17. maja letos ste bili na festivalu družin v Postojni in takrat ste napovedali brezplačen vrtec od leta 2010. To je vaša izjava. Otroci od leta 2010 naprej bodo imeli brezplačen vrtec. V okviru zakonodaje, ki jo obravnavamo na tej seji v Državnem zboru, pa vidimo, da se uveljavitev tistega koraka, ki je bil napovedan za otroka pred šolo, iz 1. 1. 2010 premika na 1. 1. 2011, da se zmanjšujejo, ne povečujejo, sredstva za investicije v vrtcih, da v letošnjem letu niste uspeli sproducirati niti enega razpisa za sofinanciranje teh investicij, in da je celotno breme reševanja te problematike na občinah, ki so zaradi povečanega vpisa že tako v finančnih škripcih, kajti nimajo več zagotovljenega denarja za vse tisto, kar so dolžne, in to so vzgojiteljice in materialni stroški, financirati. Kaj bo torej storilo ministrstvo na temu področju?
Gospod minister, izvolite.
Hvala za vprašanje. Torej vi veste, da ta država in ta resor ne obstaja odkar sem jaz minister oziroma odkar obstaja ta vlada. Za kakšne bolj radikalne ukrepe, na kar namigujete, je bil čas verjetno bolj primeren v preteklih štirih letih. To, kar je zdaj možno, to izrabljam; torej povedal sem, da za prihodnje leto načrtujemo dvakrat več sredstev za investicije v vrtce, dvakrat več. Glede napovedi, da bo vrtec 2010 brezplačen, te napovedi jaz nisem dajal in je tudi nikoli ne bom dajal, 2010 ne! Sem pa govoril in to ostaja moja vizija, da bi vrtci morali biti čim prej brezplačni za vse otroke. In sicer zakaj? Zaradi tega, ker sem prepričan, da je ravno najbolj obremenjena generacija tistih staršev, ki imajo otroke v vrtcih, ki si urejajo stanovanjski problem, negotove službe imajo in še strošek za otroke in vzdrževanja otrok je takrat najvišji. Torej dolgoročna vizija to ostaja. Če bi recimo slovensko gospodarstvo uspelo letos zagotoviti 7% rast potem bi gotovo lahko še 2011, 2012 razmišljali o tovrstnih ukrepih. Sem pa zmeraj govoril, kolegi, da je najprej potrebno glede tega prepričati slovensko javnost, potem Državni zbor in potem šele lahko računamo na tovrstne ukrepe. Dokler bo pa to samo predmet "pingponga", medstrankarskih bojev in samo za ta namen pozornost dana na vrtce, do takrat pa bomo imeli problem. Torej Slovenija rabi en resen konsenz o tem, da je to naša skupna prioriteta in ne samo prioriteta trenutne opozicije, ko pride na oblast in ne naredi korakov, ki jih zagovarja, ko je v opoziciji. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Černač, izvolite.
Poleg tega, da nisem dobil odgovora na moja vprašanja, je minister tudi pokazal, da nima vizije na tem področju. Nima vizije na področju vrtčevskega varstva. Breme prelaga po enem letu odkar minister na bivšo vlado oziroma na sedanjo opozicijo. Sedanja opozicija je v časih, ko je vladala, postavila smer na tem področju. Smer je bila zelo jasna [[...]]
[[...]]Gospod Černač, boste dali proceduralni predlog? Proceduralni predlog ni namenjen oceni dela ministra. To pride kasneje.
[[...]]zaradi tega predlagam, da na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika Državnega zbora o tem vprašanju Državni zbor opravi razpravo, v kateri bi bilo treba pogledati, kaj so dejansko prioritete te države na tem področju. Pogledati bi bilo treba, ali so res občine in župani, tisti, ki naj uresničujejo vizijo vrtčevskega varstva v tej državi, ali je to stvar ministrstva, ki je resorno za to področje. V tej razpravi bi bilo treba pojasniti, kako in na kakšen način se bo otrokom, ki se rojevajo, kar je dobro, zagotovilo pravico do vrtčevskega varstva v tej državi v prihodnjih mesecih, predvsem pa v naslednjem letu, kajti nataliteta, trendi so pozitivni. V tem trenutku, kot sem povedal in ponavljam še enkrat, manjka približno 480 oddelkov prvega starostnega obdobja v celi državi, kar pomeni, da bo brez vrtčevskega varstva v letu dni ostalo 5.000 otrok. Tudi, če boste podvojili sredstva, o čemer ste govorili, gospod minister, iz enega milijona in pol, kolikor jih je bilo v letošnjem letu, na tri milijone evrov, to ne pomeni ničesar. Teh sredstev še za zgraditev enega vrtca ni dovolj. V letošnjem letu smo bili priča temu, da je bila napovedana s strani SVLR-ja pogumna napoved s strni prejšnje ministrice. Da bo en del sredstev, ki je bil namenjen v okviru petega razpisa, ki se ni zgodil tako, kot je bil napovedan, in ga še danes ni, evropskih sredstev, da bo en pomemben del od teh 202 milijonov evrov namenjen investicijam na področju vrtčevskega varstva. Tega razpisa ni. Gre za evropska sredstva. Občine bi se na ta razpis prijavile in ta sredstva tudi koristile. Korist bi bila večplastna, investicijsko kolo države bi se začelo vrteti, občine bi ta potencial lahko izkoristile in otroci bi prihodnje leto imeli prostor za bivanje v vrtcih. Skratka, v zvezi s to razpravo, mislim, bi bilo dobro pogledati tudi v novico STA z dne 17. maja letos, kjer je nedvoumno zapisano, da je gospod Lukšič dejal, da je glede vrtca naš cilj brezplačen vrtec za vse starše od leta 2010. To je zapisal tudi Žurnal dan kasneje. Na tem festivalu slovenskih družin je gospod Lukšič dejal: "Ni problem, da sredstev ni, problem so prioritete." Če so problem prioritete, gospe in gospodje, potem opravimo o tem razpravo, določimo jih. Tudi sam mislim, da ni problem denar, vendar ga je treba izkoristiti, tudi tistega evropskega. Zato vas vabim, da podprete razpravo o tem vprašanju. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Černač. Sami veste,da ste zlorabil pravico, ki jo imate pri predlaganju razprave. Govoril ste o svojih pogledih na problematiko. Za to so namenjene druge točke dnevnega reda. Opozicija jih zna uporabiti, pripravite gradivo, naredite problematiko, zahtevajte razpravo na redni ali izredni seji, pa bomo o tem govorili. Namen proceduralnega predloga je, da se Državnemu zboru predlaga, da glasuje o tem, ali se o odgovoru gospoda ministra na vaša vprašanja opravi razprava na naslednji seji in to bomo tudi storili. Hvala lepa. Izvolite.
Glejte, gospod predsedujoči, v pojasnilo na podlagi določb Poslovnika, ki mi to omogočajo, bi vam želel povedati, da ni res, kar ste dejali. V svoji obrazložitvi na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika sem obrazložil, o čem naj Državni zbor v okviru te točke razpravlja. Pojasnil sem podrobno tiste razloge, ki so me navedli k temu, da sem tak predlog posredoval.
Gospod Černač, hvala lepa.
Če mi dovolite samo še en stavek. Seveda je pa to, kar sem predlagal, izhajalo iz neustreznih odgovorov gospoda ministra. In to pravico v takem primeru, mislim, po Poslovniku imam in zaradi tega sem jo izkoristil.
Gospod Černač, hvala lepa. Ponovil ste to, kar sem prej ugotovil. Razlagali ste o čem naj govori, ne pa o odgovoru, ki ga je že dal. In o tem bo jutri odločal Državni zbor. Besedo ima gospod Franc Pukšič, ki bo postavil vprašanje odsotnemu ministru brez resorja odgovornemu za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. V skladu z 247. členom Poslovnika želim ustni odgovor na naslednji seji. Junija 2009 je bilo napovedano, da bo peti javni razpis v zvezi s koriščenjem sredstev za razvoj regij. Danes je konec leta, ostalo je približno 290 milijonov evrov od približno 600, ker niso razdeljena oziroma za njih ni bil pripravljen razpis ali poziv, kakorkoli že. Prejšnja vlada je v svojih štirih letih naredila šest razpisov, dva iz prejšnjega obdobja in štiri razpise dr. Žagar za obdobje 2007/2013. Na ta način se je razdelilo približno 300 milijonov evrov. Torej leto dni je okrog in tega razpisa ni. Še huje, projekti se pravzaprav ustavljajo in seveda problem, ki nastaja, je, da ne bodo realizirani tako, kot so razvojni projekti bili zastavljeni, sprejeti na svetih regij. Zato seveda ministra sprašujem: Kdaj bo naredil ta razpis? Vsekakor pa ga pozivam, da ne naredi samo petega, naj gre do konca 2013, skratka za vseh 290 milijonov evrov. Vse te regije so sprejele projekte in občine imajo projekte. Zahteva, da predložijo gradbena dovoljenja za te projekte, ni nobena ovira. S tem razpisom, spoštovani gospodje in gospe, odpremo ponovno približno 10 tisoč delovnih mest prav na področju, kjer je brezposelnost največja, iz preprostega razloga, ker je za razvoj regij največ sredstev namenjenih v najmanj razvita področja in najmanj razvite regije. In drugi del mojega vprašanja se nanaša, glede na izjavo ministra Henrika Gjerkeša ob neki priložnosti, da bodo volitve v regijske svete že v letu 2010. Torej, če bodo 2010, je potrebno vsaj pol leta prej urediti vse ostalo ali sprejeti približno, tako kot je bilo prej, šest zakonov. Torej: Kdaj bo prinesel v Državni zbor regijsko zakonodajo?
Hvala lepa. Na vaše vprašanje vam bo ustno na naslednji seji odgovoril gospod minister Gjerkeš. Poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve bo postavila poslanka Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Moje poslansko vprašanje se nanaša na izredno perečo problematiko neplačevanja plač in prispevkov za socialno in zdravstveno zavarovanje. Namreč na ta dejanja v praksi ni bilo ustreznih reakcij, nobenega inšpekcijskega ali nadzornega organa države, pa tudi ne organov pregona. In to kljub temu, da je zavestno neplačevanje plač ali prispevkov po 196. členu Kazenskega zakonika, pred tem zakonikom je bil to 205. člen Kazenskega zakonika, kaznivo dejanje delodajalca za katerega so zagrožene tudi zaporne kazni. Skladno s tretjo alinejo prvega odstavka 32. člena Zakona o [[....]]
Spoštovane kolegice in kolegi, dovolite poslanki, da postavi vprašanje.
Hvala lepa kolegom. Torej, skladno z 32. členom Zakona o inšpekcijskem nadzoru ima inšpektor, če pri upravljanju nalog inšpekcijskega nadzora ugotovi, da je kršen zakon ali drug predpis oziroma akt, katerega izvajanje nadzoruje, pravico in dolžnost naznaniti kaznivo dejanje ali podati kazensko ovadbo za kaznivo dejanje, ki se preganja po uradni dolžnosti. Vendar pa iz letnih poročil o delu Inšpektorata Republike Slovenije za delo ni razvidno, da bi inšpektorat republike za delo vložil kakšno ovadbo iz tega naslova. Po razgovoru z glavnim inšpektorjem Inšpektorata Republike Slovenije za delo o problematiki nevlaganja kazenskih ovadb o tem členu, mi je ta v dopisu z dne 14. septembra 2009 zapisal, citiram: "Bomo posebno pozornost posvetili obstoju suma kaznivega dejanja s področja temeljnih pravic delavcev ter v teh primerih podali ovadbe in tudi spremljali odločitve organov pregona." V dopisu z dne 2. novembra 2009 pa je glavni inšpektor Republike Slovenije za delo v nasprotju s prej citirano navedbo zapisal, citiram: "Inšpektorji Inšpektorata Republike Slovenije za delo niso pristojni niti usposobljeni za ugotavljanje kaznivih dejanj v zvezi z neplačevanjem prispevkov, prav tako pa nimajo vpogleda v evidenco, ki tovrstne podatke vsebuje, saj jo vodi Davčna uprava Republike Slovenije." Glede na navedeno sprašujem: Kateri inšpekcijski oziroma nadzorni organ je odgovoren reagirati na množične kršitve navedenih členov Kazenskega zakonika, to je na kazniva dejanja neplačevanja plač in socialnih ter zdravstvenih prispevkov, ki se jih preganja po uradni dolžnosti? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Minister, dr. Ivan Svetlik, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa poslanka, poslanci in poslanke! To vprašanje je že kar nekaj časa v obravnavi različnih teles in tudi Vlade Republike Slovenije. Lahko povzamem to, kar je bilo doslej razjasnjeno, in vam sporočim naslednje, da je po 228. členu Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju Davčna uprava Republike Slovenije tista, ki upravlja nadzor nad obračunavanjem, plačevanjem prispevkov za obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ter pobira, izterjuje, odpisuje, delno odpisuje oziroma dovoljuje odlok ali obročno odplačevanje prispevkov za obvezno zavarovanje. V praksi to pomeni, da davčna uprava v primeru ugotovitve neplačila nemudoma opozori delodajalca, da mora prispevke poravnati. V kolikor delodajalec ne more poravnati prispevkov, lahko zaprosi za odlok plačila prispevkov. O tem odloči davčna uprava. Kar zadeva inšpektorat, bi na podlagi prijav delavcev, da niso plačani prispevki, od davčne uprave lahko zahteval podatke in v kolikor bi ugotovil, da delodajalec za delavce na plačuje prispevkov in da prispevki tudi niso odloženi, sprožil postopek zoper delodajalca. Po zakonu lahko prepove tudi opravljanje dela tako, kot smo že pojasnjevali. Vendar opozarjamo, da gre v praksi v večini primerov za odlok plačila prispevkov s strani davčne uprave. V takšnem primeru torej, ko gre za odlok plačila pa inšpektor nima omenjenih pooblastil. Iz tega izhaja, da so njegova realna pooblastila in pristojnosti omejene zgolj na primere, ko gre za zaposlovanje na črno in s tem povezano neprijavo posameznika oziroma neplačevanja prispevkov za socialno zavarovanje. Skratka, tukaj gre za različne situacije in tudi za različne pristojnosti. V zvezi s sumom storitve kaznivega dejanja pa pojasnjujemo, če inšpektor za delo ali davčni pri opravljanju nalog inšpekcijskega nadzora ugotovi, da je kršen zakon ali drugi predpis oziroma akt, katerega izvajanje nadzoruje, ima pravico in dolžnost odrediti ukrepa za odpravo nepravilnosti in pomanjkljivosti v roku, ki ga določi inšpektor; izvesti postopke v skladu z zakonom o prekršku, se pravi zaračunava tudi določene globe; naznaniti kaznivo dejanje ali podati kazensko ovadbo za kaznivo dejanje, ki se preganja po uradni dolžnosti; predlagati pristojnemu organu sprejem ukrepov; odrediti druge ukrepe in odpraviti dejanja za katere je pooblaščen. V splošnem izgleda tako, da delavci, ki v službi doživljajo domnevne nepravilnosti in kršitev predpisov o delu, pridejo na pomoč na inšpektorat za delo, kjer dobijo v vsakem primeru ustrezna pojasnila in nasvete v zvezi z njihovo težavo. V primeru zakonskih možnosti in pristojnosti inšpektorat tudi neposredno ukrepa. V primeru, ko je za razrešitev zadeve pristojno sodišče ali drug organ države, jih inšpektor za delo tja napoti oziroma sam odstopi zadevo. Situacija je razmeroma zapletena tudi zaradi tega, ker so bile dosedanje prijave in ovadbe, ki so bile obravnavane na sodišču, obravnavane tudi kot tako imenovane lažje kršitve. Na tej podlagi je prišlo celo do tega, da je sodišče ovrglo takšne prijave in tožbe. To kažejo nekateri primeri, ki smo jih analizirali. Vsled tega, ker niso povsem jasne pristojnosti in ker gre za različne primere, ki so "locirani" na različne organe in tudi zaradi nejasnosti pri obravnavi teh kršitev, ministrstvo pripravlja spremembe zakonodaje na področju pokojninskega in invalidskega zavarovanja in delovnopravne zakonodaje, ki bodo jasneje in bolj nedvoumno določile tudi pristojnosti inšpekcije za delo v takšnih primerih. Eden od ciljev modernizacije pokojninskega sistema je tudi, da bi postalo to vplačevanje nadzorovano in transparentno. Poleg tega je Vlada, zavedajoč se teh problemov, oblikovala posebno medresorsko skupino, ki bo pripravila ustrezne rešitve, da v bodoče do neplačevanja prispevkov za pokojninsko zavarovanje ne bo več prihajalo v takšnem obsegu kot doslej, kar smo pravzaprav obravnavali tudi v dneh tega tedna. Toliko.
Hvala lepa. Gospa Julijana Bizjak Mlakar, izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Iz te množice podatkov, je bilo vseeno razbrati, da sta tista dva odgovorna nadzornika, ki bi morala odreagirati v teh primerih, Inšpektorat Republike Slovenije za delo in DURS, kadar naletita na takšne primere. Upam, da se bo v zvezi s tem tudi kaj zgodilo in da bodo tudi odgovorni za sedanje množično oškodovanje zaposlenih nosili kakšne posledice. Ker namreč za enkrat ni bilo opaziti, da bi Inšpektorat Republike Slovenije za delo glede navedenih kaznivih dejanj iz delovnega razmerja opravljal naloge, ki jih od njega zahteva 32. člen Zakona o inšpekcijski službi. Prav v zvezi s tem, bi vam želela prebrati še ugotovitve varuhinje človekovih pravic glede dela Inšpektorata Republike Slovenije za delo, ki ga je podala oškodovanemu delavcu, ki se ji je pritožil tudi zaradi tega, ker Inšpektorat za delo ni želel vložiti kazenske ovadbe proti delodajalcu, ki mu ni izplačeval plače. In sicer je takole zapisala: Tudi varuh je v preteklosti že ugotavljal, da Inšpektorat Republike za delo morebiti premalokrat predlaga pregon kaznivega dejanja, čeprav bi ravnanje delodajalcev lahko imela znake kaznivih dejanj. Na problem smo opozorili v Letnem poročilu varuha za leto 2008, kjer smo ob opisu konkretnega primera navedli, da menimo, da bi inšpektorat za delo večkrat moral podati predlog za pregon kaznivega dejanja. V tako hudih primerih, kot je bil opisani, vedno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Če dovolite, bi še enkrat povedal to, da je prišlo do posameznih ovadb s strani inšpektorata, da so se končale tako, kot sem navedel, na sodiščih, in to kaže, da nimamo tega področja najbolje urejenega in si ga prizadevamo urediti. Hkrati pa moram vseeno poudariti, da v primerih, ko pride do neplačevanja delavci, kar zadeva njihovo štetje delovne dobe, niso oškodovani. Lahko pa se zgodi, da pri tistih, ki se sedaj upokojujejo, to neplačevanje vpliva na njihovo osnovo za izračun pokojnine. Po novem iščemo rešitev, kako bi za take posameznike poskrbeli, da ne bi bili na ta račun oškodovani.
Hvala lepa. Gospod Milenko Ziherl bo postavil vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Morda bi moje vprašanje bolj sodilo predsedniku Vlade, vendar je za danes že odgovoril na vprašanja, pa ga sedaj zastavljam gospodu ministru. Gre za to, da je 29. 9. Slovenijo obiskala močna srbska delegacija s predsednikom Tadićem na čelu. Vsekakor je to koristno za vzpostavljanje dobrih odnosov med obema državama, ki so precej zamrli po znanih dogodkih iz naše bližnje preteklosti in se k sreči zopet vzpostavljajo. Vsekakor je bilo na tem obisku izpostavljeno, da Slovenija kot članica Evropske unije lahko nekako pomaga zastopati interese Srbije v inštitucijah in organih Evropske unije. Spodbudno je, da je bila močna gospodarska delegacija, sicer nisem zasledil v poročilu, da bi že prišlo do konkretnih poslov, vendar prvi stik je vsekakor pomemben in se to lahko popravi oziroma nadgradi v naslednjih obiskih. Potem, vzpostavljeno je bilo sodelovanje na področju kulture, tudi vse lepo in prav. Na koncu kot največji uspeh je pa bil omenjen podpis socialnega sporazuma, za katerega se strinjam, da je do njega enkrat moralo priti, rešuje vprašanja okoli 10.000 ljudi, pač da se jim realizirajo njihove pravice iz dela, iz plačevanja prispevkov potem, ko so jih zajeli ti dogodki, ki so potekali na ozemlju nekdanje skupne države. Nekako se pa ne morem znebiti občutka, da je Slovenija samo dajala. Moje vprašanje se glasi: Kaj je po načelu recipročnosti Slovenija dobila na tem srečanju? Odprta vprašanja so v obe smeri. Tudi Slovenija ima neke zahteve oziroma odprta vprašanja materialne narave do Srbije in bi človek pričakoval, da bi po načelu recipročnosti lahko poročali tudi o kakšnih konkretnih dosežkih oziroma o rešitvi kakšne zadeve, ki je aktualna za Slovenijo in bi jo lahko srbska stran v doglednem času rešila na obojestransko zadovoljstvo.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. Kot ste že navedli, gre za vprašanje sporazuma o socialnem zavarovanju med obema državama, ki ureja pokojninsko in invalidsko zavarovanje, zdravstveno zavarovanje, poškodbe pri delu ali poklicno bolezen, starševsko nadomestilo in zavarovanje za primer brezposelnosti in ima tako precej širšo vsebino, kot je reševanje vprašanja samo srbskih upokojencev, na kar se sicer vaše vprašanje predvsem nanaša. Sporazum o socialnem zavarovanju se nanaša na vprašanja, ki zadevajo državljane obeh držav, seveda, to gre v obe smeri. Tudi v Sloveniji imamo primere, ko so naši državljani živeli in delali in vplačevali v Srbiji, pa imajo zdaj na podlagi tega sporazuma enake pravice kot srbski državljani, ki so vplačevali pri nas in so se zdaj vrnili in živijo v Srbiji. Treba je ločiti med vprašanji, ki se nanašajo na nasledstvo, to je bil še drugi del vprašanja tukaj, nekdanje SFRJ in se nanaša na državo Slovenijo oziroma Srbijo in so predmet sporazuma o nasledstvu ter med vprašanji, ki se nanašajo na državljane obeh držav ter njihovih pravice na področju socialne varnosti in so predmet bilateralnih sporazumov. Se pravi, tega dvojega ne moremo mešati, kajti vprašanje nasledstva teče po posebnem dogovarjanju, ni še razrešeno, kot vemo, in bo upajmo v prihodnje razrešeno. Ta sporazum pa je omejen na navedena področja. Kar se tiče vprašanja srbskih upokojencev, je treba poudariti, da bo po sporazumu vsaka pravica, ki jo bo srbski državljan dobil na podlagi tega sporazuma, morala imeti podlago v vplačanih prispevkih v Republiki Sloveniji, kar z drugimi besedami pomeni, pravica vsakega srbskega državljana, ki bo na podlagi sporazuma dobil pravico iz pokojninskega zavarovanja v Sloveniji, bo pogojena in odmerjena v skladu z vplačanimi prispevki za pokojninsko zavarovanje. V obratnem smislu velja prav za slovenske državljane, ki so del pokojninske dobe dopolnili v Republiki Srbiji. Rešitve, ki izhajajo iz sporazuma o socialnem zavarovanju s Srbijo, so urejene na enak ali na podoben način kot tudi z drugimi državami bivše Jugoslavije, to je s Hrvaško, Makedonijo, Bosno in Hercegovino. V tem primeru ta sporazum v ničemer ne odstopa. Vprašanje sklenitve tega bilateralnega sporazuma o socialnem zavarovanju je bilo tako dlje časa odprto v odnosih med obema državama, saj je in še naprej povzroča težave dokler ne bo implementiran ta sporazum državljanom na obeh straneh. Glede na povečan obseg blagovne menjave, pretoka oseb, vse večje migracije, predvsem slovenskih državljanov v Republiko Srbijo zaradi poslovnih interesov, ne pozabimo, da je registriranih v Srbiji več sto, mislim, da že preko tisoč podjetij slovenskih državljanov, je sklenitev in ratifikacija tega sporazuma še bolj nujna. In po oceni obeh vlad postavlja nivo odnosov med obema državama, ki so za izvozno gospodarstvo še kako pomembni, na višjo raven. Pri tem naj dodam, da je bilo v igri pri sprejemanju tega sporazuma tudi vprašanje lastnine slovenskih podjetij v Srbiji, ki, kot veste, se je že večkrat problematiziralo, pa potem glede na potek teh pogajanj tudi odlagalo in upajmo, da se bo tudi ustrezno za naša podjetja rešilo. Hkrati se odpirajo investicijski projekti v Srbiji, ki bodo bolj dostopni v primeru ureditve tudi tega vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Ziherl, izvolite.
Hvala lepa. V bistvu mi je gospod minister večino že odgovoril. Morda samo še nekaj misli. V Sloveniji je le to vzdušje, kaj smo za to dobili, kajti razmernik je zelo pomemben, koliko bo to stalo Slovenijo pri realizaciji sporazuma, koliko Srbijo. Rad bi trdil, da so sukcesija in vsa ta vprašanja, ki ste jih reševali oziroma dogovori, da so bilateralni. Morda bi se kazalo še malo bolj obrniti in zlobirati v tem uvodnem tonu, ki je bil očitno na tem srečanju dosežen, srbsko stran za lažje reševanje sukcesijskih zadev, ki so začele potekati. Odprl bi nekaj zanimivih zadev. Verjetno bi bilo potrebno kaj reči o delitvi veleposlaništev. Za Slovenijo so zanimivi arhivi, predvsem arhivi skupne države, v katerih so nekateri za Slovenijo zelo pomembni državotvorni dokumenti, ki za ostale države nastale iz Jugoslavije niso več zanimivi, recimo Osimski sporazumu in še nekateri drugi. In bi kazalo v luči teh pogajanj, ni samo socialni sporazum, zato pa sem rekel, da bi bilo bolj za predsednika Vlade, ampak vseeno, torej, te dokumente pridobiti. Pa nekako visi v zraku, zaradi nepotrebne zamere s priznanjem Kosova, laži v zraku, odprtje letalske linije. Še vedno se v Beograd leti preko Dunaja ali pa preko kakšnega drugega daljšega ovinka. Verjetno bo to treba iz čisto praktičnih, ekonomskih odnosov, če se bodo nadgrajevali, dopolnjevali, tudi o tem razmisliti na kakšen prihodnjem srečanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še odgovor, gospod minister? Izvolite.
Jaz bi se poslancu zahvalil za te misli in pobude. Rekel pa bi, da je verjetno tudi sestanek, ki je sledil v Beogradu, na temo sukcesije, bil tudi v duhu boljšega sodelovanja, ki smo ga s tem sporazumom dosegli, in da so tudi v okviru pogajanja o nasledstvu pravzaprav vsa ta vprašanja že tudi notificirana. Verjamemo, da jih bomo lahko dogovorili v kratkem času.
Hvala lepa. Gospod Marijan Pojbič bo postavil poslansko vprašanju ministru za delo, družino in socialne zadeve. Izvolite.
Spoštovani minister! Moje vprašanje se nanaša na vprašanje, o katerem ste danes že govoril, in sicer na inšpektorat in delovanje inšpektorata. Inšpektorat Republike Slovenije za delo, je ustanovljen kot organ v sestavi Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Inšpektorat opravlja naloge inšpekcijskega nadzora nad izvajanjem zakonov ter drugih predpisov s področij kot so delovna razmerja, plače, sodelovanje delavcev pri opravljanju, varnost in zdravje pri delu. Paleta delovanja inšpektorata za delo je široka, kot je široko tudi področje, ki ga pokriva Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Vsako leto smo z delovanjem inšpektorata obširno seznanjeni v Državnem zboru, pa vendar je predvsem na področju dela in varnosti zaposlenih v teh kriznih časih kar nekaj dogodkov nakazalo, da zadeve niso ustrezno rešene na zakonodajni ravni, predvsem pa na izvršilni ravni. Ob množičnem pojavu neplačanih prispevkov za socialno varnost je bilo poudarjeno, da inšpektorat za delo nima pristojnosti v zvezi z obračunavanjem, neplačevanjem oziroma izterjavo prispevkov za socialno varnost. V javnosti se poraja tudi vprašanje učinkovitosti delovanje inšpekcij v primerih, ki so nekako na robu zaposlovanja, na črno, neizplačilo plač oziroma njihov zamik, mobbing na delovnem mestu, neustrezni delovni pogoji in podobno. Gre za zadeve, ki so težko dokazljive, predvsem pa zaradi strahu zaposlenih pred izgubo delovnega mesta in ostalimi oblikami šikaniranja. Na žalost imajo zaposleni občutek, da so inšpektorji na strani delodajalca in ne na strani delavca. V našo poslansko skupino v zadnjem času prihaja kar nekaj dokumentov, posameznih subjektov, posamezniki, sindikati, ki nakazujejo, da predvsem v teh časih, ko se delavci bojijo za svoje delovno mesto delodajalci pa za zaslužek, prihaja do čedalje bolj stresnih situacij. Naj navedem samo primer, ki nam je bil posredovan s strani Sindikata mariborske regije Konfederacija novih sindikatov Slovenije, ki poziva ministrstvo k odgovorom, predvsem pa k aktivnemu ukrepanju. Vsi vemo, da inšpektorat za delo vodi postopek na prvi stopnji, medtem ko v pritožbah zoper odločbe inšpektorja za delo odloča Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Prav tako pa Zakon o prekrških predvideva prenos nekaterih nalog, ki so jih obravnavali sodniki za prekrške, na tako imenovane prekrškovne organe, med katere sodi tudi Inšpektorat Republike Slovenije za delo. Zanima me: Ali menite, da imajo inšpektorji pri svojem delu dovolj pooblastil? Ali so ta pooblastila jasna, nedvoumna? Ali menite, da prihaja do prekoračitev pooblastil? Menite, da so delavci dovolj seznanjeni s svojimi pravicami ob prekrških s strani delodajalca? Menite, da so ukrepi inšpektorja zadovoljivi? Kako bi po vašem mnenju še bolj ščitili delavca pred šikaniranjem? Menite, da bi bilo treba inšpektorate kadrovsko okrepiti? In na koncu vas sprašujem: Kaj boste storili v zvezi z neučinkovitim delovanjem inšpektoratov za delo? Ti so neučinkoviti, njihovo delovanje pa izhaja iz teh dokumentov, ki jih imam tukaj.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec. Naj navedem, da nobena inšpekcija najbrž ne bo uspela zagotoviti, da bi vsak poslovni subjekt in vsak državljan v Sloveniji imel svojega inšpektorja. Če gledamo zdaj inšpektorat za delo, v njem deluje efektivno na tem področju približno 80 inšpektorjev, v Sloveniji pa veste, da imamo 160 tisoč poslovnih subjektov. To ni čas, da bi se pritoževali nad tem, ker bomo morali na drugih področjih to urejati. Jaz sem že omenil, da zakonodaja, ki ureja delo inšpektorata za delo, pa tudi drugih v zvezi z plačevanjem prispevkov ni urejena in jo urejamo zato, da bi lahko te inšpekcijske službe bolje delovale. Kako pa deluje inšpektorat za delo, bi pa vseeno ponazoril skozi en primer, ki ste ga tudi vi izpostavili skozi prijavo tega sindikata, da boste videli, da vendarle ni tako nedejaven. V obdobju zadnjih nekaj let so na naš inšpektorat za delo prejeli od Sindikata neodvisnost, Comet d.o.o., in Sindikata mariborske regije zoper družbo Comet več prijav. Prijave so vedno obravnavane v skladu s temi pooblastili, ki jih imajo. Njihove navedbe so preverili tudi pri inšpekcijskih nadzorih, pri čemer pa razen nekaterih nepravilnosti, zaradi katerih so tudi ukrepali v skladu s pooblastili, pomembnih odklonov glede spoštovanja delovnopravne zakonodaje v imenovani družbi niso ugotovili. Prvo vlogo so prejeli 26. marca 2004, ko je bila na inšpektorat za delo v vednost posredovana pisna napoved stavke Sindikata Neodvisnost. V zvezi s stavko je bilo v mesecu aprilu 2004 opravljenih kar 5 inšpekcijskih nadzorov s področja varnosti in zdravja pri delu in področja delovnih razmerij. V letih od 2004 do 13. novembra 2009 je bilo v obravnavani družbi opravljenih skupno 31 inšpekcijskih nadzorov s področja varnosti in zdravja pri delu in področja delovnih razmerij, od tega 6 samo v tem letu. Ugotovljene pomanjkljivosti so se nanašale na zagotavljanje zdravniških pregledov ter preizkusov strokovne usposobljenosti za posamezne delavce, seznanitev delavcev z videonadzorom in oceno tveganja, revizijo izjave o varnosti, osebno varovalno opremo z zagotavljanjem strokovnih nalogo o varnosti pri delu, zagotavljanjem prevoza na delo, pogodbe o zaposlitvi za določen čas, neenakomerno razporeditev delovnega časa ter omogočanje dela, posredovanjem delavcem v nasprotju s predpisi. Skratka, cela vrsta problemov. Zadnja inšpekcijska pregleda sta bila opravljena 6. oktobra in 13. novembra tega leta, in sicer v zvezi s programom razreševanja presežnih delavcev in delnim subvencioniranjem polnega delovnega časa. Ugotovljeno je bilo, da je bil postopek odpovedi pogodbe o zaposlitvi večjemu številu delavcem izpeljan po določilih Zakona o delovnih razmerjih, pri določanju presežnih delavcev se je uporabila kolektivna pogodba družbe Comet. Prav tako je bilo ugotovljeno, da evidenca o izrabi delovnega časa ne izkazuje nadure, temveč gre za neenakomerno razporeditev delovnega časa, pri čemer pa se je pri izravnavi fonda ur v referenčnem obdobju izkazalo, da imajo delavci manko ur. V zvezi z ugotovljenimi nepravilnostmi je bilo od leta 2004 do leta 2009 izdanih skupno 11 ukrepov, in sicer 7 ureditvenih odločb ter dve odločbi o prepovedi opravljanja delovnega procesa oziroma uporabe sredstev za delo do odprave nepravilnosti. Podana pa sta bila tudi dva predloga sodniku za prekrške. Pri tem navajamo, da je delodajalec sledil ukrepom inšpektorata za delo in nepravilnosti tudi odpravil. Vlagatelja so v skladu s 24. členom Zakona o inšpekcijskem nadzoru tudi redno obveščali o vseh ugotovitvah in izrečenih ukrepih, pri čemer pa navedeni sindikat odkar v njegovi vlogi nastopa gospod Milan Mesarič v predmetni zadevi že ves čas izraža nezadovoljstvo glede postopanja inšpektorjev za delo. V zvezi s tem pojasnjujemo, da so prejeli številne pritožbe zoper delo inšpektorjev pri obravnavi v zadevi Comet, ki jih vlaga samo omenjeni sindikat, zato je tudi inšpektorat zagotovil, da zdaj vedno ko gredo inšpektorji na teren, gresta vsaj dva, da ne bi prišlo do kakršnihkoli neustreznih postopanj, ki jih sindikat inšpektoratu očita. Toliko, hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pojbič, izvolite.
Torej, gospod minister. Bili ste, lahko povem, v svojem odgovoru zelo izčrpni, to vam moram povedati, vendar pa, med drugim ste povedali tudi naslednje, da si ne moremo privoščiti, da bi vsak imel svojega inšpektorja - to ste rekli v enem stavku in to me je malce zmotilo. Zakaj? Ker, konec koncev se mi zdi izjemno pomembno, da imamo inšpekcijske službe za to, da rešujejo to problematiko, ne glede na to, koliko inšpektorjev pride na posameznika oziroma državljanko, državljana Republike Slovenije, ki se srečuje s takim ali drugačnim problemom. Dolžnost inšpektorjev je, da odkrivajo v skladu z zakonom in predpisi te probleme in da potem tudi v skladu s svojimi predpisi in zakonodajo ukrepajo. V zadnjem času se dogaja vse več stvari, da inšpektorji res naredijo to, kar ste vi rekli, pregledajo stvari in tako naprej, ampak na koncu ni epiloga. Na koncu inšpektorji v glavnem ugotovijo, da je vse v redu, da ni nič narobe in tako naprej. In tukaj imamo tudi eno zadevo, kjer je lepo zapisano, kje so naredili inšpektorji napako, in sicer v družbi Milan. Tukaj je zapisanih cel kup stvari iz katerih jasno izhaja, da inšpektorji niso kvalitetno opravili svojega dela. In to je tisto, kar tudi mene čudi, da če inšpektorji pri opravljanju svojega dela niso dosledni, očitno iz tega, kar izhaja in teh pripomb oziroma dokumentov, ki prihajajo na poslansko skupino, izhaja, da inšpektorji pri svojem delu niso dovolj dosledni, da bi lahko odkrili nepravilnosti in vse tisto, na kar opozarjajo zaposleni in tako naprej. In zato mislim, gospod minister, da bi od ministrstva pričakoval, da bi na tem področju reagiralo in če, kot sem že prej povedal, je pomanjkanje inšpektorjev, da pač pripravi neke ustrezne rešitve, da do takšnih problemov, kot so tukaj zavedeni v tem dokumentu, ne bi prihajalo. Jaz sem prepričan, da inšpektorji, ki so na terenu morajo svoje delo opravljati v skladu z zakonom in predpisi, ki jim [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat bi na temu primeru, ki pa ni osamljen, sledijo mu še drugi, povedal, od enaintridesetih inšpekcijskih nadzorov se je izkazalo, da je inšpektorat sprejel enajst ukrepov, v temu konkretnem primeru sedem ureditvenih odločb, del odločbe o prepovedi upravljanja delovnega procesa in pa dve, kjer je šlo v predlog sodniku za prekrške. Inšpektorat, kot vidite ukrepa takrat, kadar presodi, da je to mogoče in da je na podlagi zakonodaje do tega upravičen. Se pa seveda strinjam, da ni izgovorov, da ne bi inšpekcijska služba delovala. Mora delovati, kot tudi mora delovati intenzivno in boljše. Zato ji moramo tudi izboljšati zakonske pogoje, kot sem že omenil, in zato smo ji v letošnjem letu zagotovili, da bo lahko nekoliko povečala tudi število inšpektorjev ne glede na omejevanje zaposlovanja v državni upravi in v javnem sektorju. Naj pa pri tem še dodam, da je samo v temu letu ob tem, da se še ni povečalo število inšpektorjev, naraslo število obravnavanih primerov na inšpektoratu za 15%, število prekrškovnih pa za 30%. Kar pomeni, da se inšpektorat odziva tudi na bolj kritične razmere, ki smo jim v kriznem obdobju priča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pojbič, izvolite.
Torej, gospod minister, oba ugotavljava, da razmere na temu področju niso dovolj kvalitetno urejene in se mi zdi prav, da o temu vprašanju opravimo tudi širšo obravnavo v Državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pojbič, o vašem predlogu, da Državni zbor opravi razpravo o odgovoru ministra Svetlika, bomo odločali jutri med glasovanji. Naslednje vprašanje bo gospod Milan Čadež postavil ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani kolegi, spoštovani gospod minister. Že kar nekaj let se v javnosti govori o cestni povezavi med Gorenjsko in Primorsko, to je tako imenovana četrta razvojna os. Na temu projektu je bilo do sedaj izdelanih kar nekaj variant, najbolj znani sta varianti sever, ki jih je bilo več, in varianta jug. V letu 2008 je pa tudi občina Gorenja vas - Poljane predlagala še dodatno varianto, to je pa povezava Poljanske doline z dolino Idrijce. Potem smo pa imeli tudi v lanskem letu s strani Ministrstva za okolje in prostor predstavitev vseh variant in na vašem ministrstvu so se odločili, da je najprimernejša varianta jug, to je pa povezava preko Hotavelj, Sovodnja s tunelom pod Kladjem in naprej v Cerkno. Tudi letos meseca aprila smo imeli v Idriji na poslanskem večeru kolega Bevka razpravo in predstavitev Ministrstva za okolje in prostor in Ministrstva za promet o možnosti nadaljnjega razvoja te četrte razvojne osi. V mesecu juniju smo na občinskem svetu občine Gorenja vas - Poljane gostili predstavnike Direkcije Republike Slovenije za ceste in Ministrstva za okolje in prostor, obljubljeno nam je bilo, da bosta v zgodnjih jesenskih mesecih predstavitev najustreznejših variant in izbor najoptimalnejše. Zanima me: Kje je sedaj ta projekt? Kako teče umestitev najprimernejše trase v prostor?
Gospod minister Erjavec.
Najprej bi se poslancu zahvalil za vprašanje. Naj povem, da ključni elementi na četrti razvojni osi predstavljajo obvoznice naselij Gorenja vas, Tolmin, Logatec in novogradnja ceste na odseku Cerkno - Hotavlje. Kar se tiče odseka Cerkno - Hotavlje ste že sami omenili, da s zaradi neusklajenosti prvotno predlagane variante v lokalnem okolju ta študija variant dopolnjuje. Lahko povem, da bo v teh dneh zaključena in bo podal nov predlog najustreznejše variante, ki bo potem lahko tudi osnova za pripravo idejnega projekta. Moram reči, da bo pred posredovanjem rezultata dopolnjene študije variant občinam Ministrstvo za okolje in prostor le-tega prej oddalo še v recenzijo, ki se bo predvidoma zaključila še v letošnjem letu. Kar se tiče priprave prostorskih aktov za obvoznico Gorenja vas in Tolmin, ta je v fazi izdelave idejnih projektov, medtem ko se umestitev obvoznice pri naselju Logatec še ni začela. Tukaj vidim težavo. Kar se tiče javnih razgrnitev, te bodo predvidoma v letu 2010, ker prej tudi ne morejo biti opravljene. Toliko vam lahko v tem trenutku povem o četrti razvojni osi. To pomeni, da je ta izboljšana varianta pripravljena, gre v recenzijo, potem jo bomo tudi predstavili občinam in upam, da bo varianta takšna, da se bo lahko prostorsko umeščanje četrte razvojne osi nadaljevalo. Zavedamo se pa vsi, da je ta četrta razvojna os nujno potrebna, ker ne gre samo za povezavo med Primorsko in Gorenjsko, ampak gre tudi za povezavo Posočja s centrom, se pravi za Ljubljano.
Hvala lepa. Gospod Čadež, izvolite.
Glede na to, da je na četrti razvojni osi tudi škofjeloška obvoznica in prepričan sem, da tudi sami dobro poznate, koliko se škofjeloška umešča in tudi gradi, je na temu področju nujno potrebna sprememba same zakonodaje, kar so mi tudi potrdili visoki predstavniki Ministrstva za promet. Vprašam pa vas, spoštovani gospod minister: Kdaj boste podali v Državni zbor predlog za spremembo zakonodaje, da bo umeščanje novih tras v prostor bistveno lažje in da ne bomo prihajali do takšnega, lahko rečem, kaosa, ki se že dolga leta dogaja na škofjeloški obvoznici?
Hvala lepa. Gospod minister Karl Erjavec, prosim.
Hvala za dopolnitev vašega vprašanja. Gre za tako imenovani predlog Zakona o linijskih objektih, to se pravi o umeščanju cestne, železniške in druge infrastrukture. Moram reči, da je zakon pripravljen, je napisan, je znotraj ministrstva usklajen in večinoma tudi z drugimi resorji, ker delovna skupina, ki je pripravljala ta zakon, je bila sestavljena iz predstavnikov različnih resorjev kot je, ne vem, Ministrstvo za kmetijstvo, Ministrstvo za promet, tako da računam, da bo zakon v kratkem šel tudi v medresorsko usklajevanje in potem na Vlado. Računam, da ga bo Vlada sprejela do konca tega leta in da bo v Državnemu zboru v začetku prihodnjega leta, ker gre za pomemben zakon, ki naj bi omogočil tudi boljše črpanje evropskih sredstev, ker gre za infrastrukturne projekte, ki so sofinancirani tudi z evropskimi sredstvi. Moram pa poudariti, da ta zakon seveda ne bo čarobna palica v smislu, da bi bili vsi ti problemi, ki smo jih reševali, bom rekel, morda tudi od leta 1990 naprej, čez noč rešeni. Je pa ocena, da bo zakon bistveno skrajšal postopke, povprečno za leto in pol. Bo pa tudi omogočil hitrejše črpanje evropskih sredstev, ker to črpanje ne bo vezano na izdajo gradbenega dovoljenja, ampak ko bo opravljena celovita presoja vplivov okolja, bo že možno začeti s črpanjem. Ker ta zakon smo predlagali izključno iz tega naslova, da ne bi evropska sredstva, ki so zagotovljena v finančni perspektivi za obdobje 2007 do 2013, ostala neizkoriščena zaradi prepočasnega umeščanja v prostor. So pa tukaj potem še problemi javnih razpisov pri oddaji del. Vemo, kako se lahko zadeva zavleče. Potem gre tudi za problem razlaščanja. Tukaj smo neke rešitve našli. Vendar ne glede na to, da bomo imeli takšen zakon, se znajo še vedno pojavljati problemi glede hitrosti izvajanja teh postopkov, zlati, kot sem rekel, javni razpisi in pritožbe in pa na področju dobivanja pravice uporabe na zemljiščih.
Hvala lepa. Samo Bevk bo postavil vprašanje [[...]]Sem že pogledal prej. Niste dvignili roke. Prosim gospod Čadež, ja, prosim, proceduralno.
Glede na to, da je to velika problematika in samo umeščanje novih tras - sem prepričan, da bo še kar nekaj novih tras umeščenih, predlagam, da se tudi o tem opravi razprava.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Milana Čadeža, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek 17. novembra 2009, v okviru glasovanj. Samo Bevk bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! V Državnem svetu je bila o problematiki varstva pred erozijo in hudourniki leta 2006 opravljena javna razprava, v kateri je bilo ugotovljeno, da se o varstvu pred naravnimi nesrečami, še posebej o varstvu pred delovanjem različnih vrst erozij in hudournikov izven strokovnih krogov praktično ne govori, razen ko pride do naravne nesreče. Če želimo zmanjšati število naravnih nesreč ali vsaj ublažiti njihove posledice, bi morali načrtovati varstvo pred delovanjem erozije in hudournikov v času, ko je narava prizanesljiva in pozornost ni usmerjena zgolj v odpravljanje naravnih nesreč. Na ozemlju Slovenije je več kot 120 let veljal strokovni konsenz, da potrebujejo hudourniška območja zaradi svoje specifike poseben pristop z vidika strokovne obdelave hudourniške problematike in z vidika zahtevnosti in posebnosti izvajanja operativnih del urejanja hudournikov in hudourniških območij. Sedanja normativna ureditev je že nekaj let drugačna, saj ne upošteva že tradicionalne delitve na hudourniška območja, ter na nižinska vodna območja. Strokovnjaki so namreč mnenja, da bi bilo treba določiti hudourniška območja kot posebna območja urejanja, saj gre za vrsto strokovnih posebnosti, ki jih je treba pri urejanju hudournikov upoštevati. Ustrezno tem strokovnim mnenjem pa bi bilo treba prilagoditi tudi novo uredbo o načinu izvajanja gospodarskih javnih služb na področju urejanja voda in koncesijah teh javnih služb. Ministra za okolje in prostor, gospoda Karla Erjavca sprašujem, katere ukrepe načrtujejo za celovito varstvo pred uničujočim delovanjem erozije in hudournikov? Ter: Koliko sredstev je za te namene predvidenih v predlogih državnih proračunov za leti 2010 in 2011, ter v razvojnih načrtih države? Gospodu ministru se že vnaprej zahvaljujem za njegov odgovor.
Gospod minister.
Se zahvaljujem za vprašanje. Dejansko gre za zelo pereče vprašanje, zlasti, ko se naravna nesreča zgodi. Imeli smo kar hude primere, od Železnikov naprej, da ne omenjam vseh primerov. Dejstvo je, da to področje je bilo v zadnjih 20-ih letih zelo zanemarjeno. V bistvu se ni namenilo zadosti sredstev, da bi lahko izvajali ukrepe, ki bi preprečevali tovrstne naravne nesreče. Moram reči, da zavest o tem, da podnebne spremembe delujejo tudi v Sloveniji, kaže ravno na te nesreče, ki se nas dotikajo v tem času. Gre za hudournike, gre za erozije, gre tudi za plazove in tako dalje, da ne omenjam vsega. Glede vprašanja, ki ste ga izpostavili, da nekateri strokovnjaki pač menijo, da bi bilo ponovno treba deliti tako imenovana hudourniška območja in nižinska območja, moram reči, da v tem trenutku velja takšna zakonodaja, da te delitve ne poznamo in se želi celovito ukrepati oziroma celovito urejati porečja. Tako gre tukaj bolj za strokovno dilemo, kaj je bolje. Sam osebno sem pa prepričan, da bi najboljša rešitev bila, da bi imeli zadosti sredstev, da bi dejansko te ukrepe izvajali, ne glede na to, ali gre za hudourniška območja ali za nižinska območja. Vemo, da imamo poplavnost pri nas v vseh segmentih. To se pravi, tudi ko gre za hudournike in tudi v nižinah, če pogledamo, ne vem, Celjsko kotlino, celjsko območje, vemo, kaj se nam je že pripetilo. Problem, ki ga vidim, je v tem, da je vedno premalo sredstev. Če pogledamo posledice neurja leta 2007, lahko ugotovimo, da je bilo tam škode za več kot 90 milijonov evrov, da je bil pripravljen sanacijski program v vrednosti 51 milijonov evrov, da smo, na primer, v letu 2008 namenili za ta program 11 milijonov, v letu 2009 8 milijonov za sanacijo, da ugotavljamo, da je v treh letih 2007 bil ta program sprejet, a tega ne bo mogoče realizirati. Zato bomo predlagali tudi prolongacijo realizacije tega programa in računamo, da bomo iz tega naslova imeli tudi v naslednjih letih zagotovljena sredstva, da bomo program, ki je vreden nekaj več kot 50 milijonov evrov, tudi uresničili. Sredstva, ki jih namenjamo za te namene, se zbirajo iz različnih naslovov. Eden je pač ta sanacijski program in dejansko pravilno ugotavljate, ko pride nesreča, potem država ukrepa, pred tem pa prosimo po navadi višje sile, da se nam nič ne zgodi. Nekaj sredstev se namenja iz vodnega sklada, in sicer za izvedbo državnih prostorskih načrtov za izgradnjo vodne infrastrukture, za varstvo pred škodljivimi posledicami, ki so posledica delovanja vod. Tukaj je bilo v letu 2009 namenjenih 2,7 milijonov evrov. V letu 2010 bo zagotovljen podoben delež. Na področju gradenj in investicij, vzdrževanja vodne infrastrukture je bilo v letu 2009 namenjenih 8 milijonov evrov. V letu 2010 bo namenjeno nekaj več, to se pravi, 11 milijonov evrov. Ampak ne glede na to, vsa ta sredstva so premajhna, če bi želeli na tem področju stanje urediti. Res pa je, da od leta 1990 naprej praktično kakšnih večjih vlaganj, kakšnih večjih sredstev ni bilo namenjenih za izvajanje teh ukrepov. V zvezi s tem vprašanjem sem prepričan, da bomo imeli širšo razpravo v sredo, ker je bil sprejet sklep o razširjeni razpravi glede vodnega sklada in tudi glede teh vprašanj, ki so povezana z vodnimi ureditvami. Pričakujem v sredo eno dobro, široko [[....]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Hvala lepa tudi vam, gospod minister, za odgovor. Kljub vsemu menim, da bi morali upoštevati tudi v prihodnje in na novo spremeniti normativne predpise glede tradicionalne delitve na hudourniška območja ter na nižinska vodna območja, kajti, gre za specifike med, recimo, povodjem Idrijce ali zgornjega dela Soče ter Muro ali Savo. Vsaj stroka to delitev zagovarja. Pravilna je tudi ta ugotovitev, da je po 1990. letu bilo to področje izrazito zanemarjeno. Če pogledamo analizo vseh državnih proračunov za 15 ali 10 let nazaj, potem vidimo, da je za urejanje hudourniških območij bilo namenjenih izrazito malo sredstev in tudi za tiste stvari, ki urejajo varstvo pred plazovi, erozijo in tako dalje. Konec koncev so se zato tudi zgodile te hude nesreče: Log pod Mangartom, Železniki in tako dalje, ker ni bilo to ustrezno vzdrževano. In naj iz svoje lastne izkušnje povem, edina večja načrtovana sistemska investicija, ki ni bila posledica neke konkretne nesreče pri nas na Idrijsko - Cerkljanskem, je bila investicija v osemdesetih letih v sanacijo reke Idrijce skozi mesto. Potem so bile pa vse investicije povsod po Sloveniji praktično, in tudi na našem območju, samo sanacija nekih nesreč, nekih poplav, ki so se zgodile. Tako predlagam, gospod minister, ker verjetno, kolikor sem videl v proračunih za 2010 in 2011 ni dovolj sredstev za to področje, da z rebalansi proračuna in za leto 2010 in za leto 2008 poskušamo zagotoviti za urejanje hudournikov nekaj več sredstev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo postavil vprašanje ministru za šolstvo in šport. Ministra pričakujemo, da bo prišel v dvorano. Prosim.
Hvala. Dne 29. 10. mi je bil posredovan odgovor na poslansko vprašanje v zvezi s sofinanciranjem investicij na področju osnovnošolskega izobraževanja in predšolske vzgoje, v zvezi s katerimi postavljam naslednji vprašanji: Zakaj ministrstvo pri določitvi deleža sofinanciranja v proračunu uvrščenih investicij, ni upoštevalo veljavni Zakon o financiranju občin, Uradni list Republike Slovenije 123/06 in Uradni list Republike Slovenije 57/08. Iz vašega odgovora in predloga proračuna je namreč razvidno, da so deleži in sofinanciranje investicij iz državnega proračuna določeni na podlagi Zakona o financiranju občin, ZSO-1, iz leta 2006 brez upoštevanja določil novele Zakona o financiranju občin, ZSO.1A, iz leta 2008. Drugič. Zakaj ministrstvo ni izvedlo razpisa za sofinanciranje investicij na področju predšolske vzgoje in osnovnega šolstva v letu 2009? In: Ali boste v letu 2010 izvedena oba razpisa? V vašem odgovoru navajate le izvedbo razpisa za sofinanciranje investicij na področju predšolske vzgoje, ne pa tudi na področju osnovnošolskega izobraževanja.
Hvala lepa za postavljeno vprašanje. Ministra ni v dvorani, tako da verjetno potem želite, da ustno odgovori na naslednji seji, drugega vam ne morem [[...]]
Želim ta odgovor ustno.
Hvala lepa. Janez Ribič bo postavil vprašanje ministru za finance ter ministru za okolje in prostor.
Hvala lepa. Lep pozdrav obema ministroma. Spoštovana gospoda, slovenska javnost zelo spremlja problematiko dimnikarske službe. Zato me zanima: Kaj bosta storila za ureditev nezadovoljstva državljanov z upravljanjem dimnikarske službe v Republiki Sloveniji? Zanima me, spoštovani gospod minister Karl Erjavec, kdaj boste pričeli izvajati nadzor nad pravnimi osebami in njihovimi zaposlenimi, ki so pridobili koncesije za izvajanje dimnikarskih služb? Tudi rezultati izvedenih analiz jasno kažejo, da dobiček koncesionarjem v največji meri zagotavlja njihov monopolni položaj, cene nekaterih storitev, na primer meritev emisij, ki ne temeljijo na realnih normativih in se skrivajo v raznih slabo utemeljenih paketnih ponudbah storitev ter obsegu storitev, ki ga koncesionarji neutemeljeno in samovoljno določajo ob neupoštevanju zakonov. Gre za kršenje zakonov, zlorabo uredbe in cenika. Če bi ministrstvo tu izvajalo ustrezno kontrolo, bi lahko bile tudi cene storitev prijaznejše za uporabnike. Gospod minister Franci Križanič, minister za finance, vas pa sprašujem: Kdaj bodo vaše službe pričele kontrolirati koncesionarje, ki bi po sklenjenih pogodbah morali prikazati bistveno večji bruto promet, kot ga prikazujejo? Hvala.
Hvala lepa. Prosim za odgovor. Najprej minister za okolje in prostor, gospod Erjavec.
Se poslancu zahvaljujem za vprašanje [[...]]
Poudarjam seveda, vsak ima samo po dve minuti in pol oziroma skupaj imate 5 minut.
Sva se zmenila. Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Moram reči, da vas ne sprašujejo samo državljani, ampak da tudi mene poslanci na vsaki seji Državnega zbora sprašujejo, kaj je s temi dimnikarji. Moram reči, da z dimnikarji ni nihče zadovoljen: ne dimnikarji sami, ne država, ne uporabniki. Moram tudi reči, da mi je žal, da v prejšnjem mandatu nisem bil minister za okolje, ker prav gotovo ne bi podpisoval teh koncesijskih pogodb, ki so sedaj podpisane in ki jih ne moremo razdreti, ker veljajo za 8 let in je zelo težko na novo domisliti ureditev tega problema. Prepričan sem, da javna služba, tako kot je organizirana v temu trenutku, ni dobro organizirana, in moram reči, da bomo mi opravili dvoje vrst ukrepov - kratkoročne, da saniramo to stanje. Tudi ne vem, zakaj od leta 2004 ni bilo nobenega nadzora, zakaj se je cenik nazadnje spremenil v letu 2006 oziroma 2007. To mi je nerazumljivo in se strinjam z vami, da nekatera podjetja imajo na temu področju monopolen položaj. Še bolj zanimivo je to, da ta podjetja, ki imajo monopolen položaj, prikazujejo izgubo. Tako ne vem, če ne bo treba, da se sestanem z ministrom za delo, da bomo kakšen socialni program uvedli za ta podjetja. In lahko dam primere: čisti prihodek štiristo štiriinšestdeset tisoč evrov, čista izguba sto sedemnajst tisoč evrov; čisti prihodek milijon sedemsto evrov, čista izguba sto devetindvajset tisoč evrov. To so podatki, ki so za mene nerazumljivi in ki kažejo, da je to stanje povsem neurejeno. Moram reči, da kar se tiče cenikov, da bo čez deset dni prišel nov cenik, kjer bomo mi vsako storitev natančno ovrednotili, in bo tudi dejansko uporabnik plačal tisto storitev, ki je bila narejena. Ne na takšen način kot sedaj, ko so določene samo maksimalne cene in potem pač se sam odloča, koliko bo zaračunal storitev, ki jo opravlja. Kar se tiče teh pregledov in nadzora, moram reči, da se mi intenzivno pripravljamo na to, da bomo te nadzore naredili. Ampak ne samo kvalitete storitve, ne bomo samo to nadzirali, ampak bomo tudi nadzirali, kako se uresničuje koncesijska pogodba, kako se uresničujejo pogoji iz koncesijske pogodbe, ali so dejansko vsi zaposleni, ki so zapisani v koncesijski pogodbi, in tako dalje. Prepričan sem, da bodo tudi službe ministra za finance, glede na te podatke, z veseljem sodelovale pri tem nadzoru. Tako moram reči, da kar se tiče dimnikarske službe, nas čaka še veliko dela. Kar sem povedal glede kratkoročnih ukrepov: sprememba cenika, potem pojačan nadzor, morda bo odvzeta tudi kakšna koncesija. Kar se pa tiče dolgoročnih ukrepov, bo pa morala stroka proučiti, ali je sistem koncesij res najbolj ustrezen za izvajanje javne službe požarne varnosti. Moram reči, da če grem na teren, da zlasti v lokalnih skupnostih so mnenja, da bi se ta služba morala vrniti na lokalni ravni, vendar moram reči, da imamo težave, ker te koncesijske pogodbe so bile podpisane, veljajo za 8 let, razdreti jih ne moremo, razen iz krivdnih razlogov. Če bi pa predčasno šli v nek drug sistem, bi pa ti koncesionarji želeli hude odškodnine, čeprav si glede na izgube tudi ne predstavljam, na kakšen način bi uveljavljali neke profite in dobičke iz tega naslova, če bi šli v neke odškodninske tožbe. Tako je to področje dimnikarstva en velik izziv.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospod Ribič? Prosim.
Hvala. Spoštovani gospod minister, od obeh še nisem slišal odgovora. Nisem čisto zadovoljen. Mogoče bi dal še dodatno vprašanje gospodu Franciju Križaniču. Okvirna letna storitev za eno enakovredno napravo znaša 55 evrov. Če ima koncesionar sklenjeno pogodbo za 3 tisoč enakovrednih naprav, bi moral letno prikazati preko 160.000 evrov bruto prometa. Dejanski podatki so pa seveda čisto drugačni. In gospod minister Erjavec. Več kot leto dni že delujete. Tam so tudi službe, ki so bile že prej, zato predlagam, da začnite z aktivnostmi. Ni treba govoriti, da imate premalo ljudi za nadzor, kajti na ministrstvu imate dokumentacijo, ki dokazuje, da so posamezniki namerno kršili predpise, saj nimajo ustreznega števila delavcev na vsakih 2.000 enakovrednih kurilnih naprav. Seveda sprašujem: Kakšen je predviden ukrep, s katerim bo dimnikarjem onemogočena zloraba cenika dimnikarskih storitev v primeru, ko porabi za delo deset minut - to bi znašalo 10-krat 0,44 evra, to je 4,4 evra - zaračuna pa storitev v paketu Prvi pregled nove kurilne naprave v višini 78 evrov, opravljen pa je bil 10-minutno ogled in izpisana številka novega gorilnika? Recimo. Potem bi rad tudi vprašal: Kakšne konkretne ukrepe bo ukrenilo Ministrstvo za okolje in prostor glede dvojnega plačevanja meril emisij? Vsi uporabniki plinskih in oljnih kurilnih naprav imajo vsakoletno servisiranje gorilnika naprav, ko med drugim izmerijo tudi dimno emisijo. Račun za servisiranje plinske naprave v letu 2008 je bilo 42 evrov, potem pa mora uporabnik še enkrat plačati dimnikarju za meritev dimne emisije 35 evrov.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister Erjavec.
Jaz težko odgovorim na ta vprašanja, zakaj cenik iz leta 2006, 2007 predvideva takšne anomalije. Mogoče bi morali povprašati prejšnjega ministra, ki je pač tak cenik sprejel. Jaz sem vam odgovoril na vaša vprašanja, povedal sem, da najkasneje v 10-ih dneh bo nov cenik, ki bo te anomalije odpravil. Dejansko bo dimnikar zaračunal lahko samo realno storitev, ne pa tako, kot je bilo doslej, da je bil cenik tako zapleten, da ga ni nihče razumel. Domnevam, da ga tudi prejšnji minister ni povsem razumel. Ali so ga tukaj zlorabili sodelavci, ali ne vem, na kaj vi namigujete - na to vam jaz težko odgovorim. Mi bomo pripravili nov cenik, ki bo jasen, ki bo transparenten, ki bo te anomalije odpravil. Glede poslovanja posameznih dimnikarskih podjetij sem vam pa tudi odgovoril. Mi bomo te anomalije pregledali, meni je tudi nejasno, da, recimo, pri prihodkih milijon 700 tisoč imaš 120 tisoč izgube, pa vemo za vsakega, koliko ima kurilnih naprav, koliko jih mora pregledati, kakšna je cena, koliko je zaračunal. Tako so dejansko tukaj določene anomalije. Res je, da sem že eno leto minister, in res je, da v prvem letu že te zadeve rešujemo. Ključni greh je bil pa storjen takrat, ko so se te koncesijske pogodbe podpisovale; podpisovale so se pa na takšen način, da so ti koncesionarji bolj zavarovani kot država. Vse določbe so takšne, da jih varujejo bolj, kot če bi pogledal v strategijo o varovanju rjavega medveda ali pa o varovanju volka pri nas. Tukaj bo pač treba določene stvari spremeniti, sicer bodo uporabniki še naprej nezadovoljni, poslanci nezadovoljni, ministrstvo nezadovoljno, država nezadovoljna in na koncu celo dimnikarji niso zadovoljni. Mislim, da je ta koncept zgrešen in te stvari bo treba na novo postaviti. Moram pa opozoriti, da so tukaj zelo močni interesi, zelo močni pritiski, kar morda tudi sami bolj veste od mene, glede na to, da postavljate takšno vprašanje.
Hvala lepa. Prosim, proceduralno gospod Ribič.
Glede na to, da je res problematika velika, dejanski problemi so veliki, zato predlagam, da se o tej problematiki opravi splošna razprava v Državnem zboru. Rad bi takrat izvedel: Kako je lahko pri treh enakih prekrških globa različna? Enkrat je v višini 200 evrov, dvakrat pa v višini 600 evrov, s tem, da je izjava gospe Darje Dolenc, da je za ta prekršek predpisana globa 200 evrov, kar smo lahko prebrali v Večeru 19. junija. Rad bi takrat tudi izvedel: Kako se komentira 300% porast števila prijav inšpektorjem? V celotnem letu 2008 je bilo 534 prijav, do 19. junija 2009 pa že 1.500. Analogno bi do konca leta bil 560 odstoten porast in približno 84 odstoten porast izrečenih glob. V celem letu 2008 je bilo izrečenih 108 glob, do 19. junija 2009 pa že 99. Analogno bi potem porast do konca leta bil približno 200%. In tako dalje. Zato si želim, da bi se opravila razprava v Državnem zboru. Vmes pa vprašanje: Kaj je bilo do sedaj storjenega proti poplavam na levem bregu Drave med Mariborom in Ptujem? Obljubil sem, da vas bom spraševal tako dolgo, dokler se ta problematika ne razreši. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Janeza Ribiča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor in ministra za finance na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 17. novembra 2009 v okviru glasovanj. Hvala. Ivan Grill bo postavil vprašanje ministru za zdravje. Minister za zdravje je odsoten.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, glede na to, da ministra danes ni, da bi odgovarjal, bi prosil, da bi na naslednji seji dobil odgovor v ustni obliki. Se pa moje vprašanje nanaša na nerealizacijo pogodbe, ki je bila podpisana med Ministrstvom za zdravje in pa Rdečim križem Slovenije, ko je bila 8. marca leta 2000 v obliki notarskega zapisa podpisana pogodba za zamenjavo zemljišč med zemljišči v Valdoltri in zemljišči v Ljubljani, ker sta skušala na ta način zasledovati svoje interese tako Rdeči križ kot seveda tudi ministrstvo. Ker sama pogodba takrat ni bila v celoti realizirana, je bilo pa v samem aneksu oziroma v sami pogodbi zapisano, da se bo v obliki podpisa aneksa skušala stvar dokončno urediti, da bi tudi v celoti ta pogodba bila realizirana. V vseh naslednjih letih žal ni prišlo do podpisa tega aneksa, tudi ne do končne rešitve in takšni pogodbi ali pa takšnim cenitvam, ki so bile takrat opravljene za zemljišča, je nasprotovalo tudi državno pravobranilstvo. Ker do tega sporazuma ni prišlo, je v letu 2006 Rdeči križ vložil tožbo proti Ministrstvu za zdravje in zahteva, da se Ministrstvo za zdravje mora do teh zemljišč oddolžiti v obliki odškodnine skoraj v višini 900.000 evrov. V zvezi s tem me zanima, glede na to, da je bil nekaj časa minister Miklavčič tudi predsednik Rdečega križa, sedaj pa, ko je minister za zdravje, me zanima, ker tega podatka nisem zasledil: Ali se je ta problem že rešil? Ali je bila sodba tukaj že izrečena? Ali so zadeve odprte? Če je bilo realizirano pa: na kakšen način? Mislim, da ne bi bilo do davkoplačevalcev korektno, da bi se na kakršenkoli način uveljavljala ali zahtevala odškodnina, ki bi jo moralo Ministrstvo za zdravje tudi plačevati Rdečemu križu. Kajti, pravi način je, da se tukaj opravijo cenitve in da se ta posel korektno zaključi v korist obeh strank. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vaše vprašanje bo minister na prihodnji seji ustno odgovoril. Aleksander Zorn bo postavil vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani minister. Siol je Telekomov, Telekom pa je od ministra - na kratko. Že od leta 2007 je Telekom Slovenija na območju Gabrovke, Dola pri Litiji in Polšnika pošiljal prebivalcem oglase z naročilom svojih različnih storitev: Siolovega širokopasovnega interneta, telefona in televizije. Mnogo krajanov Gabrovke, Dola pri Litiji in Polšnika se je razveselilo oglasa in pohitelo z naročilom. Po oddaji naročila pa so jim na Telekomu Slovenije po vrsti zatrdili, da nimajo možnosti uporabe teh storitev. Ker gre za leto 2007, smo jih nekoliko opozorili, vendar vsa odločitev je padla v letu 2008 - ni bilo nič, seveda. Pred kratkim pa so se ljudje v Gabrovki, Dolu pri Litija in Polšniku ponovno razveselili, hitro se je namreč razširilo, da je krajanom omogočen dostop do Siolovega širokopasovnega interneta, telefona in televizije. Telekom Slovenije je celo sam klical prebivalce s tega območja in jim ponujal vse mogoče storitve v želji, da pridobi čim več uporabnikov. Vendar je veselje prebivalcev spet ponovno hitro minilo in tokratna ravnanja so izbila sodu dno. Ljudje podpisujejo peticijo, kajti določenim krajanom so poslali kar pogodbe, katerih Telekom Slovenija ne more realizirati, drugim pa so potem dejali, da je centrala prezasedena, tretjim, da ni kabla. Tako so po naših informacijah naselja Tihaboj, Brglez, Pečice, Lukovec ob Gabrovki, Gorenje in Spodnje Jelenje, Jelenska Reber na Dolah odpisana. Nova Gora in Javorje sta predaleč, prav tako na Polšniku skoraj polovica ljudi nima omogočenega dostopa do Siolovega širokopasovnega interneta, telefona in televizije. In zdaj vprašanje. Ali potem, gospod minister, Siol zavaja te prebivalce, če jim pošilja pogodbe, potem pa jim javlja, da tega ne bo storil? Kaj boste storili? Hvala lepa.
Prosim, minister, za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Zdaj uvod je bil slikovit: Siol je od Telekoma, Telekom je od ministra; vesel sem, da ni bilo rečeno, od katerega ministra. Zanesljivo ne od tega, na katerega je naslovljeno vprašanje, ne v dobesednem ne v prenesenem pomenu besede. Namreč, če ste pozorno spremljali ne dolgočasno, zelo pestro razpravo o spremembah zakona o državni upravi, je bilo tam večkrat eksplicitno ponovljeno, da se s to novelo sprejeto pred poletjem, prenaša področje elektronskih komunikacij in se ga združuje ponovno s področjem informacijske družbe, ki je bilo že prej na Ministrstvu za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, medtem ko vse pristojnosti in kompetence, povezane z gospodarskimi družbami, ki delujejo na tem področju, kot je na primer v državni lasti Telekom, ostajajo na Ministrstvu za gospodarstvo. Ne glede na to, do ustanovitve morebitne agencije za državno premoženje, bo o tem odločal Državni zbor, ker bodo vsa ta opravljanja s temi državnimi naložbami prenesena na to agencijo. Kakorkoli že, vprašanje, ki ga postavljate, je relevantno. Sam se ne bi spuščal toliko v vidik spet početja konkretne gospodarske družbe, ker ne vpliva niti natančnejših podatkov o tem nimam, ker načeloma jih niti kot pristojni minister za svoje področje ne morem pridobiti. Gotovo to ni, to lahko rečem, dobra praksa, ki bi koristila ugledu podjetja, ki ga ljudje uporabljajo za druge storitve, te tradicionalne, klasične, in gotovo jih takšne ponudbe spravljajo v slabo voljo. Res pa je, da je ministrstvo, ki ga vodim, s pridružitvijo Direktorata za elektronske komunikacije pridobilo tudi nalogo in pristojnost, da poskrbi za izgradnjo širokopasovnih omrežij v Sloveniji, predvsem na ruralnem področju, na področju tako imenovanih belih lis. Za to so namenjena tudi nemajhna evropska sredstva, v preteklosti so bila v enem delu porabljena, ostaja še približno 45 milijonov evrov, ki bodo porabljena v letu 2010 in v letu 2011 preko javnih razpisov. Kot minister, ki je pristojen za to in ki ima trden namen ta sredstva porabiti smotrno in namensko, ker mislim, da je za regionalni razvoj Slovenije to izjemno pomembno, zato da bodo mladi ostali v teh krajih, zato da bo industrija tam ostajala in se razvijala na transparenten način in na način, kjer se ne bo izigravalo pravil igre. Ampak, če pogledamo naprej. Občine so v okviru projekta gradnje, upravljanja in vzdrževanja širokopasovnega omrežja elektronskih komunikacij v lokalnih skupnostih, ki je financirano s strani Evropskega sklada za regionalni razvoj, javile ministrstvu - prej je bilo to ministrstvo za gospodarstvo - podatke, ali obstaja komercialni interes za gradnjo širokopasovnih omrežij pri njih. Ta podatek so pridobili od gospodarskih družb, na primer ena takšnih je bil Telekom, tudi kakšni drugi kabelski operaterji, in so v zvezi s tem lokalne skupnosti dale izjavo, ministrstvo pa je preverilo tudi neposredno pri operaterjih. Na podlagi teh predlogov in teh naknadnih preverbe je na Ministrstvo za gospodarstvo - ta evidenca je zdaj na našem ministrstvu - pod Direktoratom za informacijsko družbo sta nastala dva seznama: seznam občin, tako imenovanih področjih belih lis, kjer ni širokopasovnih omrežij in tudi ni bil s strani gospodarskih družb izražen komercialni interes, da bi tam, samovoljno torej, iz naslova avtonomne gospodarske pobude takšno omrežje gradile. No, tem belim lisam so namenjena ta javna sredstva. In drugi seznam občin, kjer so bele lise, vendar je bila pridobljena od strani gospodarskih družb izjava, da imajo komercialen interes tam zgraditi omrežje. Občina oziroma območje, ki ga omenjate, območje Polšnika je bela lisa, zanjo tudi ni bil izražen komercialni interes, drugače pa velja za področje Gabrovke in Dola pri Litiji, kot sem dobil v predhodno najavljenem vprašanju za ti področji. Tam pa gre za beli lisi, ampak tudi za izražen komercialni interes. V enem primeru nedavno, mislim, da občine Dole, medtem ko za občino Gabrovko pa je bila ta najava dana že pred več kot dvema letoma. V 24-ih mesecih bi moral operater izpolniti obljubo, tega ni storil, zakon ni predvideval sankcije. Novela zakona o elektronskih komunikacijah, ki bo v kratkem obravnavana v Državnem zboru, bo tu vpeljala sankcijo takšnemu operaterju, ki se ne bo držal te obljube in bi to napoved namena izgradnje omrežja na nekem področju izdal samo za to, da bi preprečil konkurenci, da bi vstopila na to področje in dala to storitev ljudem, bomo sankcionirali [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]z odvzemom teh pravic in s sprostitvijo možnosti, da te občine kandidirajo na novih razpisih. Tako upam, da bodo zdaj te občine oziroma ta območja prišla do teh potrebnih storitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim za dopolnitev odgovora, prosim gospod Zorn.
Hvala lepa, gospod minister. Z vašim odgovorom sem sicer zadovoljen, vendar bi dodal še nekaj. Ne glede na komplicirane kompetence med vašim ministrstvom in Ministrstvom za gospodarstvo bi vam priporočil, če smem, da jih Siol resno opozorite, kajti, če imamo že peticijo z več kot 350 podpisi, se državljani tam niso zlagali, da so dobili pogodbe in ponudbe. Se pravi, da se nekdo iz njih norčuje. Razen tega, kar ste dejali, so to navsezadnje bližnji kraji pri Ljubljani, pa vendarle tako zelo odročni, če nimajo interneta. In res je, s tega območja je 70% prebivalcev, vsaj s območja Litije, v službi v Ljubljani. To pomeni, da mladi odhajajo in to, seveda, ni dobro. Mladi so ljudje interneta in vsi nekako želimo, da ostanejo tudi na območjih, kjer bi bilo to dostopno in bi potem lahko normalno opravljali svoje delo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim.
Hvala lepa. K temu bi dodal samo to, da odnosi niso komplicirani. Bili so prej, morda se je ravno zato zgodilo to, ker se je v enem ministrstvu, v Ministrstvu za gospodarstvo, združeval konfliktni interes: interes skrbi za podjetja - konkretno gospodarsko družbo Telekom v tem primeru - ki jim je v interesu omejevati konkurenco, in na drugi strani ministrstva, ki bi moralo - isto ministrstvo - skrbeti za zagotavljanje storitev za vse državljane in državljanke. To smo razdvojili. S tem so odnosi postali čisti. Skrb ministra za gospodarstvo je dobro opravljanje Telekoma, naša je pa zagotavljanje storitev državljanom pod enakimi pogoji. Nameravamo storitev širokopasovnega interneta, če lahko izkoristim to vaše vprašanje, v tem mandatu kvalificirati kot univerzalno storitev Republike Slovenije, ki jo moramo zagotoviti vsakomur. To je velik cilj, temu bomo podrejali naše prioritete, sredstva, ki so na voljo, in še dodatna sredstva. O opozorilu glede tega konkretnega primera pa bom obvestil pristojnega ministra Lahovnika, tako da bo v skladu s svojimi pristojnostmi lahko ravnal in ukrepal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Renata Brunskole bo postavila vprašanje ministru za promet.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, gospod predsednik, gospodi ministri, kolegice in kolegi! Ministrstvo za promet kot resorno ministrstvo v tesnem sodelovanju z Ministrstvom za okolje in prostor ter Službo Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in Službo Vlade Republike Slovenije za evropske zadeve in razvoj koordinira projekte razvojnih osi, prometnih povezav v želji in interesu, da Republika Slovenija kot članica Evropske unije izkoristi čim več razpoložljivih evropskih sredstev za področje prometne infrastrukture. Kot primer naj navedem, da je Vlada Republike Slovenije 24. junija 2009 sprejela sklep o pripravi dokumentacije za sprejetje treh državnih lokacijskih načrtov, za projekt tretje razvojne osi, južni del, kar je za območje Dolenjske in Bele krajine, ki ima največjega slovenskega izvoznika, Revoz, d.d., Novo mesto, ter ostala izredno pomembna velika podjetja, kot so Krka, Adria, TPV, Kolpa, Danfoss in Iskra, nujno potrebni. V današnjem času visoke stopnje brezposelnosti na območju Bele krajine, ki se giblje od več kot 12,3% v občini Metlika do preko 13% v občini Črnomelj in 14,8% občini Semič, pa je ravno kvalitetna prometna povezava eden od osnovnih pogojev za razvoj območja in gospodarstvo Bele krajine za ohranitev, večje demografske poseljenosti, ravno tako pa Bela krajina - tako kot Pomurje nujno potrebuje razvojno podporo in pomoč. Vprašam vas, spoštovani gospod minister: Kakšne so prioritete in terminski plan priprave potrebne projektne dokumentacije odkupov zemljišč in izgradnje prometnih povezav razvojnih osi na območju Republike Slovenije, še posebej za tiste projekte, za katere je pripravo dokumentacije za sprejetje državnih lokacijskih načrtov že potrdila Vlada Republike Slovenije? Gre namreč za že usklajene poteke tras prometnih povezav, predvsem zaradi čim večjega koriščenja razpoložljivih evropskih sredstev za področje prometne infrastrukture. Že vnaprej se vam zahvaljujem za odgovor.
Hvala lepa. Prosim za odgovor, minister Vlačič.
Hvala predsednik. Spoštovana poslanka. Dovolite, da najprej na kratko podam pregled aktivnosti, ki potekajo na področju razvojnih osi, tako na tretji, tretji A kakor tudi na četrti razvojni osi; ker me sprašujete po prioritetah, je to zdaj ključno. Na severnem delu tretje razvojne osi, od avtoceste 1 do Dravograda, se izvaja optimizacija najustreznejše variante rešitve poteka trase, na skrajnem severnem odseku med Otiškim Vrhom in Holmecom pa so v pripravi prometne in gradbenotehnične zasnovane načrtovane prometnice. Na srednjem delu se kot alternativa ekonomsko neupravičeni varianti pripravlja varianta, ki bo v maksimalni izkoriščenosti cestnega prostora proučila možnosti prometnotehnične in funkcionalne posodobitve obstoječih prometnic. Na južnem delu tretje razvojne osi se pripravljajo strokovne podlage, in sicer intenzivno na odseku od avtoceste A2 do Malin, vključno s predorom pod Gorjanci, takoj zatem sledita odseka proti Metliki in Vinici. Na tretji A razvojni osi se prostorsko umešča obvoznica Škofljice in se pripravljajo strokovne podlage za tovrstna objekta v Velikih Laščah in v Ribnici. Na četrti razvojni osi so v fazi prostorskega umeščanja obvoznica Tolmina, obveznica Gorenje vasi in cestni odsek med Cerknim in Hotavljami. Po terminskih planih Ministrstva za okolje in prostor, ki je pravzaprav pristojno za to, kar vam jaz danes odgovarjam, tj. za prostorsko umeščanje državnih projektov, je predvideno sprejetje uredb o državnih prostorskih načrtih, in sicer na tretji razvojni osi - sever, državna cesta od avtocestnega priključka 1 do Dravograda, do februarja 2012; tretja razvojna os jug, torej državna cesta od priključka A2 do priključka Maline, julij 2012; četrta razvojna os, obvoznica Tolmin - december 2010. Postavljeni terminski plani na nekaterih projektih razvojnih osi v postopkih prostorske umestitve zahtevajo svoje definiranje. Za določene odseke, kjer se pripravljajo dodatne strokovne podlage za pripravo državnih prostorskih načrtov, pa še ni osnov za njihovo pripravo. Kar se tiče samih prioritet, če dovolite: 3., 3.A in 4. razvojna os so trase, ki so umeščene v strategiji Vlade od leta 2007 do leta 2023. Edino ena trasa, to je severni del tretje razvojne osi, je v dodatnem nacionalnem programu, zato je ponderiranje na ta način tudi treba razumeti, ker je to edini dokument, ki je dejansko dokument Državnega zbora in ki do te mere zavezuje bolj, kot pa zavezuje tisti vladni dokument. Na podlagi pripravljene investicijske dokumentacije je vrednost investicij v omenjeno cestno infrastrukturo dve milijardi in pol. Glede na to, da bomo z zadolževanjem v prihodnje težko gradili, vsaj ne toliko, kot smo do danes, moramo najti nove vire. Na tem intenzivno delamo, iščemo načine, kako bi lahko z javno-zasebnim partnerstvom morda izgradili celoten obseg trase tretje razvojne osi, tudi 3.A in 4. in na ta način pravzaprav rešili to, kar je zagata, financiranje. Namreč, do zdaj smo - to sem že večkrat poudaril v temu visokemu zboru - porabili za avtocestne programe okoli štiri milijarde in pol in od teh štirih milijardah in pol porabljenih sredstev imamo zadolžen DARS tako, da se težko pravzaprav še naprej zadolžuje. Zdaj nas pa čakata še dve milijardi in pol na cestnih odsekih, ki do zdaj niso bili niti opredeljeni kot cestninski odseki. Tako moramo precej na novo redifinirati pravzaprav izgradnjo teh odsekov. Dinamika mora torej temeljiti na makroekonomskih zmožnostih države in seveda tudi ob dejstvu, da ta država - končno pravim jaz - vlaga tudi v železniško infrastrukturo. Če dam za primerjavo, v Španiji vlagajo v železniško infrastruktur 1,5% bruto državnega produkta na leto in imajo izvrstne železnice, mi pa zdaj, ko smo usmerili praktično večino ali pa skoraj vsa sredstva v železniško infrastrukturo, namenjamo 0,7% v letu 2010 pa približno 0,8% v letu 2011. Prepričan sem, da bomo našli vire za financiranje, da bomo uspešno peljali te projekte naprej. Hvala lepa.
Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospa Brunskole.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, ravno zato sem vas povprašala po temu vprašanju, pa ste mi na nek način že deloma odgovorili, deloma ste mi pa ravno ne to odgovorili, za kar sem nekako želela odgovor. Namreč, pri tretji razvojni osi, severni del, južni del, če primerjam: severni del je še v postopku optimizacije, torej še ni nič celotnega, poenotenega, pa bo nekako v prioriteti, v februarju 2010 naj bi bila zadeva pripravljena. Južni del, ki je poenoteno od julija lani, torej do leta 2008, pa je predviden za julij 2012. Reči moram, da ko človek razmišlja, pride do nekega konflikta v smislu določanja prioritet. Vi ste razlagali, zakaj da se dodatno vključi severni del in da sklep Vlade ni takšnega nivoja, da bi se prioritetno obravnavala ta zadeva, če sem vas prav razumela. Zato je treba to razumeti. Če bo samo polletna razlika med obema - potem v redu. Ampak, ko ste ravno omenjali tudi železniško infrastrukturo, ker sem govorila o območju južnega dela Dolenjske in Bele krajine, to je območje, iz katerega sama prihajam, ta tudi pri železnicah nima sreče, da bi bil v tem koridorju in da bi ga prioritetno pri neki obnovi ali posodobitvi dodali. Povem naj, da celo pri povezavi, na kar me ljudje opozarjajo, Slovenije in Hrvaške je Hrvaška celo ukinila dve ali tri proge dnevno proti Sloveniji do Ljubljane. Dobro bi bilo, če bi se na področju tretje razvojne osi, pri prometnih povezavah tudi za južni del gledalo na to, da bi čim več evropskih sredstev šlo v te namene in da bi bili tudi mi na jugu Slovenije povezani s prestolnico bolje kot danes.
Hvala lepa. Jožef Jerovšek bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Minister je odsoten, gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ker je minister odsoten, prosim, da dobim odgovor na naslednji seji. Pred dnevi ste, gospod minister, se pohvalili z uspehi v prvem letu ministrovanja. Morda je bilo leto uspešno za tiste, ki se s kmetijstvom in kmetovanjem ukvarjate iz Ljubljane in iz ministrstva. V Sloveniji pa ni kmeta, ki bi bil zadovoljen ob 100% nižjih prodajnih cenah pridelkov kot v lanskem letu. Kmetje nasprotno upravičeno bijejo plat zvona. Na ljubljanskih inštitucijah in agencijah se je res pokurilo veliko denarja, ki bi moral priti do kmetov, zato je v prestolnici zadovoljstvo s kmetijsko politiko veliko, pri kmetih ga pa ni. Zaradi tega in katastrofalne politike Vlade do kmeta in domače pridelave hrane in zaradi vladine izrazite podpore trgovcem in predelovalcem hrane se je slovenski kmet znašel v katastrofalnem dohodkovnem položaju in izraziti stiski. Nikoli še ni bilo tako neugodnega razmerja med prodajnimi cenami pri kmetu in končnimi cenami za potrošnika oziroma med cenami gnojil in drugih repromaterialov in cenami pridelkov. V tem letu je cena mleka pri kmetu padla s 35 na 19 centov, pšenice za 40%, cena prvovrstnih namiznih jabolk je padla s 40 centov na 20 centov, industrijskih jabolk pa s 13 centov na 4 cente. Prav tako odkupna cena pitancev in prašičev. Istočasno pa se cene za potrošnike niso znižale, ampak se celo povečujejo. Ogromne dobičke kopičijo predelovalci hrane in trgovci, zato vas sprašujem: Zakaj vlada uničuje oziroma ne ščiti slovenskega kmeta pred nelojalno konkurenco? Tako na primer, še sedaj v tem času, pri nas trgovci uvažajo, potrošniki pa uživajo lanska jabolka iz Poljske in Madžarske, ki so zdravju zaradi predolgega skladiščenja škodljiva. Zakaj torej tudi ne zaščitite domačih proizvajalcev z nekaterimi ekološkimi davščinami uvoženih živil, kot to počnejo uspešno druge države Evropske unije? Zakaj se za potrošnika hrana podražuje, ob tem ko kmet za prodano hrano dobi za 100%, ali še več, manj denarja? Je temu krivo dejstvo, da so nekateri veliki trgovci tesno povezani z vladajočo politiko in njihove stranke tudi finančno podpirajo?
Hvala lepa. Bogdan Barovič bo postavil vprašanje ministru brez resorja, odgovornemu za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Tudi ta minister je odsoten. Prosim, gospod Barovič.
Hvala lepa. Ker ministra ni, prosim za ustni odgovor na naslednji seji. Veliko govora je v Državnem zboru bilo v tem mandatu, pa tudi v prejšnjem, o slabem izkoriščenju evropskih tako strukturnih kot kohezijskih sredstev. V pričakovanju Slovenije, da bo neto prejemnica vsaj še nekaj časa, je pravzaprav resnica ta, da smo neto plačniki, kar nekoč pač tudi bomo upravičeno, zdaj pa pač nismo, sploh pa zaradi krize, ki prihaja. Citiral bom najprej iz dokumenta te vlade iz meseca maja Izvajanje protikriznih ukrepov Vlade RS na projektu črpanja EU skladov, kjer piše, da "s ciljem, da se tudi s sredstvi kohezijske politike v času ekonomske in socialne krize ohrani investicija v konkurenčnost slovenskih podjetij, njihove naložbe v človeške vire, so ministrstva v sodelovanju z organom upravljanja intenzivirala aktivnosti." In če pogledamo še konferenco razvojnega dialoga, piše, da na področju črpanja evropskih sredstev bodo pospešene priprave projektov na državnem nivoju, minimalizirani državni prispevki, maksimizirani prispevki iz Evropske unije in da bo nekakšen pogoj imeti pripravljene projekte leto dni prej. Tudi tega ni. Nazadnje pa so bile najave za razpise, in sicer za regionalne razvojne programe. Regionalne razvojne ustanove so se sestale, pripravile in začrtale razvojne programe, obljubljenih razpisov, ki naj bi bili obelodanjeni že dva meseca in pol oziroma tri mesece nazaj, pa od nikoder. Govorim konkretno: sekundarno omrežje kanalizacijskega omrežja, energetska prenova vzgojno-varstvenih zavodov, pa ne bom še našteval, kaj vse, kar je pomembno. Pomembno! Zamuja! Ni! Zato sprašujem ministra naslednje: Zakaj obljubljenih razpisov za koriščenje evropskih sredstev še vedno ni? Drugič: Kdaj bodo vendar ti razpisi, vezani predvsem na pripravljene začrtane regionalne razvojne programe in načrtovanje proračunov občin - torej, kdaj bodo ti projekti dani? Če že tako ali tako zamujajo in če bodo hude in velike težave s pomanjkanjem projektov, se zavedajte, da temu niso krive občine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gvido Kres bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi. V Slovenski ljudski stranki močno obsojamo nedavni bombni napad na sodnico Okrožnega sodišča v Radovljici. Hkrati izražamo zaskrbljenost nad trenutnim naraščajočim trendom kriminalnih aktivnosti, za katerimi po vsej verjetnosti stojijo organizirane kriminalne združbe. Ob tem menimo, da je bilo javnosti premalo jasno povedano, za kako grob napad na slovenski pravni red v temu primeru gre. Napad je bil izpeljan čisto po vzoru sicilijanske mafije, šlo je za maščevalno dejanje s ciljem poškodovanja mladoletne osebe, v temu primeru otroka uslužbenke sodstva, in pri otrocih smo vsi najbolj ranljivi. Namen tega napada pa je zastraševanje uslužbenke sodstva in vseh uslužbencev sodstva. Sodstvo pa je temeljna institucija delovanja pravne države. Minulo dejanje ima lahko neslutene posledice za slovenski pravosodni sistem, ki je temelj delovanja pravne države. V primeru, da omenjeni primer napada ostane neraziskan, je lahko to nevaren precedens za podobne dogodke v prihodnje. Prav zato v Slovenski ljudski stranki menimo, da je izrednega pomena, da se krivce poišče in obsodi, saj v nasprotnem primeru v prihodnje ne moremo od naših sodnikov pričakovati popolnega strokovnega in neodvisnega dela. V Slovenski ljudski stranki se bojimo, da se Slovenija počasi, a zanesljivo spreminja v državo, kjer kriminalne združbe ustrahujejo in terorizirajo tako javnost kot uslužbence različnih vej državnega aparata. Tudi nedavne aretacije skupin izsiljevalcev v Murski Soboti, ki so od podjetnikov izsiljevali namišljene dolgove in jim stregli po življenju, kažejo na to, da se je Slovenija začela soočiti s povsem drugim konceptom kriminala. Zato vas sprašujemo, gospa ministrica: Ali in kakšne ukrepe načrtujete glede na opisani naraščajoči trend hudih kriminalnih aktivnosti? Hkrati pričakujemo, da bo na vse preiskave v zvezi z bombnim napadom vezana tudi odgovornost vseh vodilnih v službah, ki zadeve preiskujejo. Hvala za odgovor.
Prosim, ministrica, za odgovor.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanec. Absolutno se strinjam z vami, da je treba ta napad na sodnico v Radovljici jemati z vso resnostjo in z besedami ministra Zalarja je pravzaprav napad na ustavno demokracijo naše države in ga je treba s tega vidika gledati še toliko bolj resno kot sicer bombne napade, ki so hudo kaznivo dejanje. Absolutno se pa ne morem strinjati po drugi strani, da odziv ni bil dovolj jasen in glasen. Dejanje smo javno obsodili tako Ministrstvo za notranje zadeve v moji osebi kot kolega Zalar, pomembno sporočilo je bilo dano javnosti tudi s tem, da sta imela skupno tiskovno konferenco minister za pravosodje in generalni direktor policije. Poleg tega se slovenska policija izjemno resno ukvarja s tem primerom. Zagotavlja mi, da z najvišjo stopnjo odgovornosti preiskujejo to dejanje, delajo praktično 24 ur na dan, odkar se je zadeva zgodila. Za preiskavo tega primera je bila ustanovljena posebna delovna skupina kriminalistov, sestavljena iz kriminalistov Policijske uprave Kranj, Uprave kriminalistične policije pri Generalni policijski upravi in pa kriminalistov drugih policijskih uprav; kar veliko število ljudi torej dela na tem primeru. Policija je seveda takoj tudi začela z varovanjem sodnice in njene družine. Gre za 24-urno fizično in tehnično varovanje. No, ne glede na to, da gre za resen napad, ki jih ni tako veliko v naši državi, na srečo, pa je vseeno treba poudariti, da je Slovenija še vedno varna država, tudi in še posebej, če se primerjamo z ostalimi članicami Evropske unije, da o državah jugovzhodne Evrope niti ne govorimo. Ne smemo pozabiti, da so se tovrstna dejanja dogajala že prej, od umorov, bombnih napadov, do izsiljevanj, bilo jih je celo več, kot jih je sedaj. Na tem področju je najboljša učinkovita reakcija in učinkovito odkrivanje storilcev, ker bo to najboljša preventiva, da se kaj takšnega ne bi pogosto ponavljalo. In to tudi počnemo. Policija z vso strokovnostjo in skrbnostjo preiskuje takšne zadeve. Ne smemo pozabiti, da sta bila zadnja dva bombna napada izjemno hitro raziskana, zelo učinkovito, tudi izsiljevanje v Murski Soboti je doseglo podoben hiter epilog in še mnogo drugih takšnih primerov je ali s področja organiziranega kriminala, ali s področja trgovine z drogami, ali z ljudmi. O njih je policija imela že obsežne tiskovne konference. Je pa tudi res, da v Sloveniji zdaj, ko je vpeta v širši krog, tudi pod vplivi globalizacije, lahko zaznavamo nastanek drugačnih kaznivih dejanj, ki smo jih včasih bili bolj vajeni v drugih državah, ki so bolj obremenjene s kriminalom. To pa je res treba priznati, še posebej je to na področju organizirane kriminalitete. V kriminalistični policiji poteka kar nekaj projektov, s katerimi želimo organizacijsko in metodološko nadgraditi sistem uspešnega boja zoper organiziran kriminal, gre za posodobitev kriminalistično obveščevalne analitike, za vzpostavitev učinkovitejšega multidisciplinarnega pristopa pri odkrivanju zahtevnejših oblik kaznivih dejanj, predvsem s področja organizirane oziroma gospodarske kriminalitete in korupcije v okviru nacionalnega preiskovalnega urada. Znotraj tega ne bodo samo finančna in gospodarska kazniva dejanja, ampak tudi druge, hujše oblike kriminala, pa tudi organiziranega in mednarodnega kriminala. Danes sem že nekajkrat povedala, lahko pa še enkrat spomnim, da odpira vrata nacionalni preiskovalni urad že z januarjem 2010. Hvala lepa.
Hvala lepa. Silven Majhenič bo postavil vprašanje ministru za pravosodje. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri. Ljudje, ki živijo ob cesti G1/1, ki je speljana skozi naselja od Maribora do Ptuja, je ena od cest, ki je bila v zadnjih 20-ih letih najbolj obremenjena cesta tako s strani tovornega kot osebnega prometa. Vsakodnevno je prevozilo to cesto, ki je peljana skozi občine Miklavž, Starše, Hajdina, Ptuj, preko 25 tisoč vozil, v špici sezone pa tudi preko 50 tisoč vozil v enem dnevu; od tega vsaj ena tretjina težkih tovornjakov, ki so uničevali cesto in domove prebivalcev, ki živijo ob tej prometnici. Ljudem se je uničevalo imetje in zdravje, saj so hrup, vibracije in plini nažirali tako zdravje kot imetje teh prebivalcev, ki živijo ob tej prometnici. Gospod minister, kot sem seznanjen, primer poznate, saj so se prebivalci omenjenih krajev preko civilne iniciative obrnili na vas v upanju, da ste eden tistih zagovornikov enakosti pred zakonom in ustavo, ki bo težavam, s katerimi se srečujejo krajani, tudi prisluhnili. Storjena je bila tako materialna kot nematerialna škoda ter bi bilo prav, da se vsem oškodovancem povrne v obliki izplačane odškodnine. Državna pravobranilka v Ptuju je prejela dopis zakonitega zastopnika Zvonka Kolška za izvensodno poravnavo dne 15. 9. 2009, na katerega pa je odgovorila šele na intervencijo generalnega državnega pravobranilstva 29. 10. 2009, ki jo je zahteval zakoniti zastopnik. Odgovor pravobranilstvu v Ptuju je bil zelo nenavaden, saj so zavrnili predlog v celoti. Kot mi je znano, gospod minister, ste v mesecu juliju pred novinarji izjavili, da boste ukrepali v primeru, ko državi grozi tožba in da se bo vsak tak primer poskušal rešiti po izvensodni poti. Kaj boste ukrenili v primeru, ko se državljanom krši 72. člen Ustave, ki govori, da ima vsakdo v skladu z zakonom pravico do zdravega življenjskega okolja? Zakon tudi določa, ob katerih pogojih in v kakšnem obsegu je povzročitelj škode dolžan poravnati škodo. Primer iz Pomurja je enak in je bil rešen v obojestransko zadovoljstvo.
Prosim ministra za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod Majhenič za vprašanje. Najprej bi želel pojasniti, da je bilo Ministrstvo za pravosodje 24. septembra letos obveščeno s strani zunanjega oddelka Državnega pravobranilstva na Ptuju o vloženih zahtevkih zaradi hrupa in drugih emisij ob glavni cesti G1-1. Te zahtevke je v imenu oškodovancev vložil omenjeni odvetnik iz Maribora. Glede na to, da so se ti zahtevki nanašali na področje cestnega prometa, za katere je pristojno Ministrstvo za promet in ne Ministrstvo za pravosodje, smo zadevo odstopili Ministrstvu za promet, da državnemu pravobranilstvu v skladu z veljavnim zakonom poda ustrezna usmeritvena navodila. Iz informacij, ki nam jih je posredovalo Državno pravobranilstvo v zvezi s tem vašim vprašanjem, pa sklepamo, da imajo trenutno na zunanjem oddelku na Ptuju evidentiranih 141 spisov, tako imenovanih predpravdnih zadev, v katerih je vloženih skupno 289 zahtevkov oškodovancev, ki zahtevajo odškodnino za nastalo škodo zaradi domnevno prekomerne obremenitve okolja, ki naj bi jo povzročal tranzitni promet v naseljih Rošnja, Zlatoličje, Loka, Hajdoše, Skorba, Slovenja vas, Starše in Miklavž na Dravskem polju. Po stališču Državnega pravobranilstva gre za zahtevke, pri katerih je potrebno v celoti upoštevati pravila splošnega civilnega prava, zlasti pa posebnih predpostavk odškodninske odgovornosti. Samo zaradi tega, ker ni jasno, ali so vse te predpostavke v vsakem od teh posamičnih primerov že izpolnjene, v tej fazi po mnenju Državnega pravobranilstva poravnav še ni mogoče sklepati. To pa ne pomeni, da jih v nadaljevanju ne bo mogoče sklepati. Zato menim, da bo vsem, tudi omenjenim tožnikom, zagotovljena enakost pred zakonom. Ta enakost pred zakonom se zagotavlja z enakim obravnavanjem približno enakih zahtevkov in različnim obravnavanjem različnih. Kolikor mi je znano, v primerih zahtevkov prebivalcev na cesti G-1 tožbe Državnemu pravobranilstvu še niso bile vročene. Za sklenitev morebitnih poravnav je za vsakega oškodovanca posebej treba dobiti podatke o pravno relevantnih dejstvih, kot so na primer: oddaljenost od ceste, dejansko bivanje, soprispevek oškodovanca, starost oškodovanca in tako dalje. Tako je samo na ta način mogoče preveriti temelj odškodninske odgovornosti in potem oceniti eventualno višino nastale škode. Name je bilo naslovljeno pismo civilne iniciative Miklavž za Ptujsko cesto, s prošnjo za krajši sestanek. In s to civilno iniciativo in njenimi predstavniki se bom sestal, ker si kot minister za pravosodje od nastopa mandata prizadevam spodbujati uporabo mirnega načina reševanja sporov. Če se bo izkazalo, da so tožniki zaradi prometa na tej cesti dejansko utrpeli škodo, si bom prizadeval, da se ti spori rešijo na miren način, torej s sklenitvijo ustreznih poravnav. Še enkrat poudarjam, da ima končno besedo v tem primeru Ministrstvo za promet. Želim pa izpostaviti še nekaj. V bodoče bom kot minister za pravosodje lahko storil še kaj več za sporazumno reševanje sporov tam, kjer je država stranka v sporu, ker bo jutri Državni zbor sprejemal - in upam, da tudi sprejel - Zakon o alternativnem reševanju sodnih sporov, kjer se v enem členu predvideva posebna dolžnost Državnega pravobranilstva, da v vseh primerih, ko je to ustrezno, pristane na postopek mediacije. Če pa meni, da zadeva ni primerna za sklenitev dogovora, pa mora o tem zahtevati odločitev Vlade. In vabim vas, gospod poslanec, da ta zakon jutri podprete. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Problematika je povsem identična s pomursko, kjer se je obravnavala cesta G1/3 Maribor - Lendava, vendar se je v tem primeru ljudi upoštevalo in prisluhnilo težavam, s katerimi se srečujejo. Dopis, ki je bil posredovan na pravobranilstvo na Ptuju 15. 9. 2009 in na katerega je pravobranilka odgovorila šele po intervenciji generalnega državnega pravobranilstva z zamudo, saj je bil prekoračen zakoniti 30-dnevni rok kar za 14 dni, z odgovorom, da se izvensodna pogoditev zavrne v celoti kot neutemeljena. Zato je bila vložena tožba zoper državo Slovenijo zaradi kršenja 72. člena Ustave Republike Slovenije. Nesporno je, da je v tem primeru pravobranilka s Ptuja evidentno kršila zakonski rok in odlok za poskus izvensodne poravnave. Sprašujem: Kako boste ukrepali v danem primeru? Kako boste zagotovili pravice državljanov, ki so jim zagotovljene po ustavi? Saj nikjer ne piše, da tistim, ki živijo v Podravju, niso zagotovljene enake pravice, kot tistim, ki živijo v Pomurju. Hvala.
Hvala lepa. Prosim za odgovor.
Primerjava s podobnim primerom, domnevno podobnim primerom v Prekmurju, je lahko v tem trenutku preuranjena, kajti v prekmurskem primeru je šlo za situacijo, kjer je bila vložena tožba/več tožb, kjer se je potem ena od njih obravnavala v vzorčnem postopku, kjer je "prepotovala" vse preizkuse na vseh instancah, vse do Vrhovnega sodišča, kjer je Vrhovno sodišče potem s pravnomočno odločbo določilo vsa sporna vprašanja glede temelja in tudi višine, vzpostavilo kriterije, ki naj jih sodišča v podobnih primerih uporabijo in šele potem je prišlo do množičnega poravnavanja države, ki še vedno traja. Praktično na vsaki seji Vlade obravnavamo predloge za sklenitev sodnih ali izvensodnih poravnav. V takšnih primerih je takšno postopanje smiselno zlasti zaradi tega, ker tudi v tem kompletnem primeru, ki ste ga izpostavili, še niti približno niso izkazane vse dejanske okoliščine. Med drugim bo verjetno treba dokazovati prizadetost z izvedenskimi mnenji in podobno po principu vzorčne zadeve pripeljati zadevo do tiste faze, ko je potem možno po enakem principu odločati tudi v drugih primerih. To je nekaj, kar naš zakon izrecno tudi predvideva, da se zadeva, kadar je tožb več in se nanašajo na smiselno isto dejansko in pravno situacijo, ena izmed njih rešuje kot vzorčna, pripelje do pravnomočnosti, ostale pa medtem čakajo, kar pomeni, da stranke nimajo nepotrebnih stroškov pravdanja, v tem primeru tudi država ne, potem se pa v odvisnosti od končnega izida vzorčne zadeve sprejme odločitev, ali se gre v poravnavo, in če se gre, v kakšno poravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vili Trofenik bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim gospod Trofenik.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! O problematiki izgradnje širokopasovnih omrežij je bilo v tem prostoru danes že govora, ko je spraševal kolega dr. Zorn. Spoštovani gospod minister, jaz ožim to vprašanje v nadaljevanju na pristojnosti vašega ministrstva. Nedvomno je pozitivno, da je Bruselj dodelil Republiki Sloveniji 45 milijonov evrov za pokrivanje tako imenovanih belih lis. Najprej smo imeli težave z razdelitvijo teh sredstev, zdaj pa prihaja do težav oziroma, da ne rečem, nezakonitosti pri gradnji sami oziroma izvrševanju projektov. Sprašujem vas: Ali Ministrstvo za okolje in prostor pri izdaji gradbenih dovoljenj, ker izdaja direktno ministrstvo, ne upravne enote, za gradnjo širokopasovnih omrežij spoštuje Zakon o graditvi objektov, še zlasti z vidika 56. člena, kar pomeni dokazovanja razpolagalne pravice z zemljiščem ali po domače s služnostnimi pogodbami, in 4. točke 66. člena omenjenega zakona? Konkretno mislim na pregled ali so bile opravljene revizije projektov, tako kot to naroča zakon.
Hvala lepa. Prosim, minister, za odgovor.
Poslancu se zahvaljujem za vprašanje. Moram reči, da Ministrstvo za okolje in prostor ne izdaja gradbenih dovoljenj, zato je vprašanje o spoštovanju Zakona o graditvi objektov brezpredmetno.
Hvala lepa. Prosim gospod Trofenik za dopolnitev odgovora. Prosim.
Hvala. Nad takim odgovorom, gospod minister, sem zelo presenečen. Ne izdajajo ga upravne enote, ki so vaš podaljšek, izdaja ga sigurno organ v vaši sestavi, v širšem smislu je odgovorno ministrstvo. Razpolagam s podatki, da so bila gradbena dovoljenja izdana za projekte, kjer investitor ne razpolaga več kot z eno četrtino, ponavljam, eno četrtino potrebnih služnostnih izjav ali pogodb. Ker je določanje belih lis delala firma, ki je v državni lasti in katere interes je bil drugačen, kot bi moral biti, gradnje izvaja firma, ki je hčerinska, da je tu ne imenujem, ki ima seveda svoj poseben interes. Seveda bi pričakoval s strani različnih resorjev, da ta problem jemljejo sila resno, ker nas sicer zelo drago zna stati v Bruslju. Kolikor sem neuradno obveščen, so prijave nepravilnosti pri potrošnji in porabi teh sredstev v smislu pritožb že v Bruslju. In zdaj sem, da ne rečem, zgrožen nad vašim odgovorom. Pričakujem, da se boste različni resorji uskladili in nam dali ustrezen odgovor ter s tem preprečili, da bomo iskali odgovor na to problematiko izven Republike Slovenije.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister Erjavec.
Hvala za dodatno vprašanje. Jaz ne razumem, zakaj ste zgroženi, če vam odgovorim, da Ministrstvo za okolje ne izdaja gradbenih dovoljenj, ko gre za gradnjo širokopasovnih omrežij. Moram reči, da Zakon o elektronskih komunikacijah ureja področje graditve širokopasovnih omrežij. In iz te ureditve izhaja, da ni potrebno gradbeno dovoljenje, ampak se za gradnjo navedenega omrežja šteje izvedba vzdrževalni del, za katera po predpisih o graditvi objektov ni potrebno gradbeno dovoljenje. Zato ne vem, zakaj ste zgroženi, ker dejansko jaz imam tako zapisano, da Ministrstvo za okolje ne izdaja za tovrstne posege v prostor gradbenih dovoljenj. Če mi pa lahko prinesete kakšno gradbeno dovoljenje, ki je bilo izdano s strani Ministrstva za okolje in prostor, ga bom pa z veseljem sprejel in potem ugotovil, zakaj imam jaz drugačne podatke, kot jih imate vi.
Hvala lepa. Prosim, gospod Trofenik, proceduralno.
Res nisem imel namena v skladu s Poslovnikom predlagati, da se razpravlja o tem odgovoru, ampak ker grozi Republiki Sloveniji, da izgubi petinštirideset milijonov evrov s strani Bruslja zaradi neodgovornega ravnanja različnih resorjev, jaz se opravičujem ministru, predlagam, da se opravi razprava o tem odgovoru, ker mislim, da je to nujno potrebno. In na takšne, oprostite, birokratske izgovore, da gre za vzdrževalna dela na nečem, kar ne obstaja in se gradi na novo, mislim, da je to nedostojno, da se poskuša na takšen način iz poslancev norčevati ali pa zavajati. Zato predlagam, da se opravi razprava o tem odgovoru.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Vilija Trofenika, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 17. novembra 2009, v okviru glasovanj. Dr. Peter Verlič bo postavil vprašanje ministru za promet. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani minister. Predsednik avtoprevozniške zbornice ugotavlja, da je šest tisoč petsto prevozniških podjetij, ki razpolagajo s približno s štiriindvajset tisočimi tovornjaki, da je to dvaintrideset tisoč zaposlenih, ki ustvarijo približno 4% bruto družbenega proizvoda. Ugotavlja tudi, da je kriza, saj je povpraševanje po prevozih zmanjšano tudi za 50%. Enako je ugotovil tudi predsednik Združenja za promet pri Gospodarski zbornici Slovenije, da je bilo doslej dva tisoč vozil izločenih, da je bilo osemsto tovornih vozil vrnjenih lizing družbam, da je število registriranih tovornih vozil na novo manjše za 80 do 90% in da so stroški prevoza na kilometer po izračunih 1,24 evra za kilometer, da pa dejansko tisto, kar lahko prevozniki prevozijo, kar lahko zaračunajo od sedemdeset do osemdeset centov na kilometer, da je tukaj torej prisotna nelojalna konkurenca zaposlovanja na črno, zraven pa so plačilni roki nedopustno dolgi, približno 120 dni. Zato vas spoštovani gospod minister sprašujem: Kaj je bilo torej konkretno narejenega za izboljšanje stanja avtoprevoznikov v Republiki Sloveniji? Kakšni so učinki teh ukrepov? Kako poteka sodelovanje med avtoprevozniki in ministrstvom za promet? Seveda pa me zelo zanima tudi vaša osebna ocena: Ali kriza na področju cestnega prevozništva obstaja ali ne? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, minister dr. Vlačič, za odgovor.
Hvala, predsednik. Spoštovani poslanec! Najprej prvo vprašanje. Najprej bom naštel nekaj predpisov, ki smo jih v tem vmesnem času v dogovoru z avtoprevozniki sprejeli. Nekatere smo skupaj dogovorili, nekateri so bili pač sprejeti zaradi nekih drugih razlogov. Prvi je pravilnik o posebnih pogojih za vozila, s katerimi se prevažajo skupine otrok. Ta velja od 11. 4. 2009 dalje. Potem je pravilnik o pedagoških spremljevalcih pri prevozu skupin otrok, velja od 6. 6. 2009 dalje. Tukaj je realizacija nekaterih mešanih komisij za mednarodni cestni prevoz po programu, ki je bil realiziran v dogovoru z vsemi avtoprevozniškimi zbornicami razen s Hrvaško. Ampak s hrvaškim ministrom sva se pred kratkim srečala in sva se dogovorila, da se ta komisija, ki je nekoliko zamrla, sestane. Potem je tukaj subvencioniranje nakupa ekoloških tovornih vozil razreda Euro5 v višini 4 milijonov evrov. Izpeljani so postopki, ki bodo omogočili, da se Republika Slovenija v Nemčiji uvrsti na seznam držav, ki omogočajo uporabo označenega plinskega olja v hladilnih sistemih tovornih vozil, čaka se še samo potrditev z nemške strani. Potem so tukaj še nekateri drugi pravilniki, kot je pravilnik o usposabljanju za spremljevalce izrednih prevozov, ki velja od 8. 7. 2009 dalje. Potem je tukaj določba Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa, o hrambi registrskih tablic za daljše obdobje od enega leta in določba o odpravi dodatnega polletnega tehničnega pregleda za vozila za prevoze nevarnega blaga, kar je bila zahteva prevoznikov. Potem je tukaj odredba o spremembah odredbe o omejitvi prometa na cestah v Republiki Sloveniji, ki je ukinila samoizločanje na avtocestah in hitrih cestah, podaljšala dovoljenja za izredne prevoze in uredila vračanje domov voznikov v času prepovedi, kar je bila tudi njihova zahteva. Samoizločanje na avtocestah in hitrih cestah je bil unikum v evropski ureditvi. Kljub temu da je precej kritizirano v javnosti mislim, da bo upravljavec lahko boljše ocenil, ali je cesta prevozna ali ne. Zlasti seveda to velja za tuje prevoznike, ki so, ne vedoč za to posebnost slovenskega sistema, peljali v pričakovanju, da je cesta prevozna, potem pa "zaštopali" promet za dve ali pa tri ure ali pa še več. Potem je tukaj vračilo dela trošarine za plinsko olje za komercialni namen, ki je bilo realizirano z uveljavitvijo novele zakona o trošarinah in s sprejemom pravilnika o vračanju trošarine za komercialni namen, kar je vse evropski ukrep, ki ga vse države v tem kriznem času sprejemajo. V poplačniškem sistemu plačevanja cestnine z Dars kartico Transporter, se je spodnja meja vplačal v dobroimetje na kartici, pri kateri se priznava največji popust, spustila 830 evrov na 400 evrov. Gre za 13% popust. Ob vplačniškem sistemu plačevanja cestnine z Dars kartico Transporter se je količinski rabat, ki se je obračunaval po posamezni kartici, začel obračunavati skupaj za vse kartice določenega uporabnika. Ravno tako se je v tem istem poplačniškem sistemu uvedel dodatni razred s 5% popustom za mesečno porabljeno cestnino 1.670 evrov ali več. Podaljšan je bil plačilni rok do 25. v tekočem mesecu za plačilo cestnine, porabljene v preteklem mesecu. Urejene so bile posebne steze za brezgotovinsko plačevanje na CP Vransko in CP Tepanje, potem je tukaj omejitev prepovedi prehitevanja tovornih vozil na krajše dnevno časovno obdobje in označitev teh omejitev s prometno signalizacijo, uvedba dnevne in nočne tarife za vožnjo po cestninskih cestah ter uvedba dodatnih popustov pri poplačilu cestnine. Tisti, ki vozijo ponoči, imajo višji popust, 20% popust. To je treba razumeti kot ukrep prometne politike, s katero poskušamo podnevi nekoliko sprostiti ceste. Tukaj je še nekaj drugih ukrepov. Povedal bi še to, da učinki teh ukrepov so pozitivni. S strani avtoprevozniškega sektorja ne prihaja do vnovičnih zahtev po sestankih na isto temo. Glede drugega vprašanja pa lahko povem, da sodelovanje poteka na medsebojnih sestankih, ki so posledica sporazuma, ki je bil dogovorjen 26. 8. 2009 preko delovnih skupin in pa tudi z mojim osebnim angažmajem in angažmajem državnega sekretarja. Ocenjujem, da kriza avtoprevoznike je prizadela in mi jim po svojih močeh skušamo pomagati.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora dr. Verlič?
Hvala lepa. Gospod minister zelo izčrpno ste našteli kar nekaj aktov, uredb, kar je seveda, kot pravite, pozitivno. Pa vendar, če mi dovolite, je moje vprašanje vendarle namenjeno temu, ali ste morda ovrednotili, kakšen je to v znesku, v finančnem obsegu ta učinek. Iz avtoprevozniških krogov se sliši, da je kriza, pišejo mnogi članki, da so avtoprevozniki v krizi, spopadamo se s problemi, ne nazadnje je poziv tudi v mojem vprašanju zakaj se ne razglasi skladno z uredbo Evropskega sveta, da je kriza v cestnem prevozništvu, kar država članica ima možnost. V odgovoru na moje poslansko vprašanje ste dejali, da po posvetovanju z Evropsko komisijo so vam to odsvetovali. Jaz pa vendarle mislim, da če uredba Evropske unije to možnost daje in da če je kriza do te stopnje v Sloveniji na trgu avtoprevozništva tako obsežna, da bi država Slovenija to morala storiti. Sprašujem: Ali je to tudi finančno ovrednoteno in kaj je tisti razlog, da vendarle, če prav razumem, kriza po vaše še ni tako velika, da bi jo skladno z uredbo Evropskega sveta na Evropski komisiji tudi predlagali, se jo v Sloveniji razglasi? Glede sestankov pa, v odgovorih ste mi odgovorili, da se sestajate z vsemi avtoprevozniškimi zbornicami tedensko. Ali to drži?
Hvala lepa. Prosim, minister za odgovor.
Hvala, predsednik. Poglejte, jaz osebno sem bil tisti, ki sem vodil pogajanja, da smo prišli do sporazuma za ukrepe za avtoprevozniški sektor v času krize. Sporazum je nastal na podlagi njihovih predlogov, ki smo jih v večini primerov sprejeli. Največ debate, si lahko zamišljate, je bilo okrog cestnin. Tudi okrog cestnin smo na koncu prišli do enega skupnega dogovora, ki je bil sprejemljiv za obe strani, medtem ko vsi drugi ukrepi, ki sem vam jih našteval, so pravzaprav njihovi predlogi, nekateri so bili tudi naši, ampak večina je predlogov, ki so prišli z njihove strani in smo jih potem mi kot ministrstvo akceptirali. Tako smo na ta način pravzaprav prišli do tega sporazuma, ki pomeni ukrepe v času krize z avtoprevozniško zbornico. Ko govorite o razglasitvi krize, verjetno mislite na izdajanje licenc. Če pride ta predlog s strani avroprevozniških zbornic, zdaj tako enotnega predloga za samo razglasitev krize ni bilo, potem jaz ne vidim težav, da bi to naredili, če bi to karkoli pripomoglo k temu, da bi bila kriza za njih manjša. Ampak niti oni znotraj sebe niso bili glede tega popolnoma koherentni in kadar so koherentni pri nekem predlogu, potem ga jaz kot minister tudi akceptiram, v nasprotnem primeru je potrebno razmisliti, ali je to smiselno ali ne. Finančnega vrednotenja na ministrstvu nismo opravili, smo pa pripravili pregled te dejavnosti in se tudi dogovorili z avtoprevozniki, kar se mi zdi, da je fer dogovor, da se z njimi končno začnemo ukvarjati kot s panogo in da v tem, kar vi dobro poznate, kar je Direktorat za ceste, se po novem ne ukvarjajo samo z infrastrukturo, ampak bo to kmalu Direktorat za cestne prevoze, po nekakšni spremembi v ministrstvu, kjer se bodo poleg infrastrukture ukvarjali tudi s prevoznimi zmogljivostmi, torej tudi s tem, kar je dejavnost na cestni infrastrukturi. Z njimi se redno sestajamo, večino samih dogovorov z njimi vodi celo državni sekretar, jaz tudi pridem, kadar morem, drugače pa pogovor z njimi vodi državni sekretar in niti ne samo strokovni sodelavci, ampak na sestankih sedi državni sekretar. Sestajajo se pogosto, neka dinamika je redna in sproti se rešujejo odprta vprašanja.
Hvala lepa. Želite proceduralno, dr. Verlič, prosim.
Hvala lepa. Seveda želim, da se o odgovoru ministra za promet, skladno s poslovnikom, opravi razprava na seji Državnega zbora. Pravzaprav v tem delu odgovora samo na kratko, kjer pravite, da se odzivate na probleme avtoprevoznikov. Če vas takrat, ko vas oni za to zaprosijo oziroma da se odzovete na njihove probleme, kar je seveda dobro in pomeni, da dinamika obstaja, vendar pa je cestno prevozništvo tudi ukrep prometne politike. Ali kriza v cestnem prevozništvu obstaja ali ne, mislim, da mora najprej ugotoviti minister za promet in je on tisti, ki je oseba in je institucija tudi do ustreznih institucij v okviru Evropske komisije. Če imamo uredbo sveta, ki govori o ukrepih, ki se sprejmejo v primeru krize na trgu cestnega prevoza blaga, kot piše v 4. členu, v prvem stavku: "Če država članica meni, da kriza obstaja, lahko komisijo zaprosi, naj to razišče in postopki stečejo naprej." Jaz mislim, da mora biti tukaj prvi minister za promet, ki to oceni. Seveda je dobro, če avtoprevozniki pri tem sodelujejo, vendar če njihova mnenja niso povsem usklajena, jaz mislim, da to ni osnovni razlog. Osnovni razlog je to, da minister in Ministrstvo za promet oceni, ali je kriza tako huda in potem te postopke sproži. Zato predlagam, da o tem opravimo širšo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu poslanca dr. Petra Verliča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za promet na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 17. novembra 2009, v okviru glasovanj. Mag. Julijana Bizjak Mlakar bo zastavila vprašanje ministru za zdravje, ki je odsoten. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Prosim, če bi mi gospod minister lahko ustno odgovoril na naslednji seji Državnega zbora. Na prejšnji seji Državnega zbora je bil v odgovoru ministra za zdravje na moje poslansko vprašanje potrjen obstoj kršitev zakonov, ki jih je Ministrstvo za zdravje navedlo v predlogu Zakona o zdravstveni dejavnosti in se nanašajo na razgrajevanje zdravstvenih domov zaradi podeljenih koncesij. Potrjen je bil tudi obstoj zlorab javnih sredstev, časa in kadrov v javnem zdravstvu v korist zasebnih zaslužkov izvajalcev zdravstvenih storitev ter druge kršitve zakonov, ki so večinoma posledica mešanja javne in zasebne zdravstvene dejavnosti, navedene v poglavjih 1.5. in 1.6. predloga zakona. V odgovoru ministra na seji Državnega zbora niso bili podani vsi odgovori na vprašanja, ki sem jih postavila. Navedeno pa je bilo, da naj bi novi zakon o zdravstveni dejavnosti to situacijo uredil in popravil. Vendar pa o predlogih novega zakona o zdravstveni dejavnosti ni mehanizmov, ki bi preprečevali sedanje zlorabe mešanja javnega in zasebnega, niti ni mehanizmov in kriterijev, ki bi preprečili nadaljnjo razgradnjo zdravstvenih domov in bolnišnic. Hkrati je bilo glede opravljanja upravnih nadzorov ministrstva na seji Državnega zbora navedeno, citiram: "nimam tega znanja, da bi vedel, kakšne zakonske ukrepe lahko podvzamem proti županom in mojim predhodnikom". Ker je ministrstvo po zakonu in po uradni dolžnosti dolžno opravljati zadolžitve upravnega nadzora, sprašujem: Kakšno je bilo število upravnih nadzorov, ki jih je ministrstvo izvedlo zaradi oškodovanj javnih sredstev, časa in kadrov v korist zasebnih zaslužkov izvajalcev zdravstvenih storitev? Kakšni so bili ukrepi ministrstva glede kršitev zakonov, navedenih v Predlogu zakona o zdravstveni dejavnosti? To je glede nezakonitega stanja zdravstvenih domov zaradi podeljevanja koncesij in glede kršitev zakonov, navedenih v poglavjih 1.5. in 1.6. predloga novega zakona o zdravstveni dejavnosti. Ali namerava ministrstvo opustiti dolžna ravnanja in ukrepe v zvezi z upravnimi nadzori in z navedenimi kršitvami zakonov? Za odgovor, ki bo dan na naslednji seji Državnega zbora, se vnaprej zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jožef Jerovšek bo postavil vprašanje ministru za finance. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister. Ostali ste edini in zato vam postavljam to vprašanje. Pred časom je prišla v javnost informacija, da je zasebna zavarovalnica Tilia županu Črnomlja odobrila 99% popust pri zavarovanju avtomobilske odgovornosti. Sedaj krožijo informacije, da take popuste javnim osebam in funkcionarjem odobravajo tudi zavarovalnice v državni lasti. Gre seveda za posebej posvečene osebe iz državnih podjetij in javnih zavodov ter politike, ki za protiuslugo omogočajo usluge države in zavarovanje državnega premoženja. Če je to res, gre seveda za hudo korupcijo in je popolnoma drugačen slučaj, kot je v slučaju zasebne zavarovalnice. Zato vas sprašujem: Kakšne posebne popuste odobravajo zavarovalnice v večinski lasti države fizičnim osebam pri zavarovanju avtomobilske odgovornosti in zavarovanju osebnega premoženja? Je res, da so med privilegiranci tudi funkcionarji iz krogov sedanje oblasti? Ali ste odredili preko instrumentov, ki jih ministrstvo ima, natančen nadzor prakse zavarovalnic na tem področju? Ali boste odredili objavo vseh popustov fizičnim osebam, ki zasedajo javne funkcije? Sprašujem tudi: Ali se lahko zgodi, da se bodo poleg zgodb v bankah s krediti našli tajkunski privilegiji tudi v zavarovalnicah? Hvala.
Hvala lepa. Prosim gospod dr. Križanič za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje, ki brez dvoma sodi v resor finančnega ministrstva. Deloma sicer zadeva Agencijo za zavarovalni nadzor, vendarle smo pripravili daljši odgovor. Za začetek bi dodal, da je Tilia zavarovalnica v lasti Pozavarovalnice Sava. Pozavarovalnica Sava pa tudi v pomembni državni lasti. Tako tudi Tilio lahko gledate kot, vsaj deloma, državno zavarovalnico, pozavarovalnico, kjer so pomembni lastniki tudi državni skladi. Vsaj posredno. Odgovor pa je pripravljen tako. Uvodoma bi rad omenil, da vodi posle zavarovalnice uprava samostojno in na lastno odgovornost. Člani uprave zavarovalne delniške družbe morajo zagotoviti, da zavarovalnica posluje v skladu z zakonodajo, pri čemer morajo upoštevati dobro prakso obvladovanja tveganj. Zavarovalnica mora poslovati tako, da je v vsakem trenutku sposobna pravočasno izpolnjevati zapadle obveznosti, to je likvidnost, ter da je trajno sposobna izpolniti vse svoje obveznosti, to je solventnost. Premije in zavarovalnotehnične rezervacije morajo zagotavljati trajno izpolnjevanje vseh obveznosti zavarovalnice in zavarovalnih pogodb. Zavarovalnice so tržni subjekti, pri čemer pogoji za poslovanje zavarovalnice v večinski državni lasti v ničemer ne odstopajo od pogojev, ki veljajo za ostale zavarovalnice. Poslovne politike, vključno z oblikovanjem politike popustov fizičnim osebam, oblikujejo zavarovalnice same. Višino zavarovalnih premij zavarovanja avtomobilske odgovornosti in zavarovanja osebnega premoženja znižujejo najrazličnejše oblike paketnih zavarovanj, ki tako postanejo ugodnejša od sklenitve posamičnih zavarovanj. Stranke zavarovalnic so v obliki popustov nagrajene tudi za zvestobo, še posebej pri avtomobilskih zavarovanjih pa premija izraža preteklo oziroma pričakovano obnašanje zavarovancev. Zavarovalnice imajo oblikovane bonuse za voznike, ki v zavarovalnemu obdobju niso prijavili nobene škode. V zadnjem času se pojavljajo popusti za mlade družine, saj zavarovalnice pričakujejo, da bodo vozniki z majhnimi otroki vozili previdneje. Večjo varnost pripisujejo tudi izkušenejšim voznikom ter mladim voznikom, ki so opravili ustrezen test varne vožnje. Na koncu naj ponovim, da je oblikovanje popusta za zavarovalniške produkte, dokler je zagotovljeno primerno obvladovanje tveganj, v izključni pristojnosti zavarovalnic, sicer pa reagira Agencija za zavarovalni nadzor in terja ustrezno dokapitalizacijo ali spremembo poslovne politike. Hvala lepa.
Želite dopolnitev odgovora, gospod Jerovšek? Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, vaš odgovor je precej šolski in tudi precej pitijski. Nisem dobil odgovora na nobeno konkretno vprašanje. Fraza oziroma dejstvo, da pogoje oblikujejo zavarovalnice same, me ne zadovoljuje. Država mora ščititi interese vseh državljanov. Tu nekih posebnih izjem ne more biti za javne funkcionarje ali pa za kogar koli. Seveda tistih, ki razpolagajo oziroma upravljajo državno premoženje ali pa so politiki ali kakor koli. In sem pričakoval, ker sem najavil vprašanje, da boste imeli poročilo zavarovalnic v državni lasti, kje so naredile izjeme. Ne rečem, da so potrebni ravno v prvem trenutku priimki, ampak govori se marsikaj. Jaz mislim da je treba narediti red. Podobni odgovori so bili nekoč, ko se o bankah pa o tajkunskih kreditih ni vedelo ničesar. Banke imajo nadzorne svete, nadzorniki so odgovorni. Danes se je izkazalo, da nihče ni bil za nič odgovoren. In če so znotraj zavarovalnic podobne zgodbe, potem gospod minister, se lahko zgodi, da bo to, kar je predsednik Vlade nekoč rekel, da hitro odgovorite, preden pomislite. Predlagam, da odgovorite in daste odgovor tudi na to: Kaj konkretno se zgodi oziroma kako prihaja do takšnih izjem? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Križanič, prosim za odgovor.
Ministrstvo se v posamične posle ne more spuščati. Če bi prišlo v kakšni državni zavarovalnici do ekscesa, potem lahko kot eden od lastnikov seveda reagira in zahteva odškodnino. Čim boste karkoli od tega izvedeli, prosim, da to obelodanite in bomo takoj reagirali.
Hvala lepa. Milenko Ziherl bo postavil vprašanje ministru za zdravje, ki je odsoten.
Mislim, da je prišlo do napake. Vprašanje bi želel zastaviti ministru za zunanje zadeve. Takšnega imam pripravljenega.
Tudi ta je odsoten.
Na začetku bi najavil, da pričakujem ustni odgovor na naslednji seji ali na eni od naslednjih sej, ko bo minister prisoten. Gre za to, da je v poglavju 9, druga alineja, arbitražnega sporazuma, da zavezuje pogodbenici, da se vzdržita dejanj in izjav, ki bi negativno vplivali na pristopna pogajanja. Kar nekaj takih dejanj se je v tem času zgodilo na hrvaški strani. Zato sprašujem ministra: Kako ste ukrepali? Koga ste obvestili v Evropski uniji in predsedujoči Švedski o enostranski izjavi premierke Kosorjeve in incidentih v Piranskem zalivu 7. 11. 2009? Naj spomnim, takrat je, v narekovajih, samoiniciativno zaplulo v zaliv več čolnov, spuščalo boje s hrvaškimi zastavami po meji, ki še ni določena. Najhujši del incidenta pa je bil, ugotovljeno je, da ga koordinira in vodi hrvaška novinarka Branka Šeparovič, ki je na naši strani verbalno napadla, da imamo 40.000 črnih gradenj, ki jih bodo takoj porušili in tako naprej. Zelo na nizkem nivoju. O takih incidentih, mislim, da je treba strpno obveščati mednarodno javnost, da je seznanjena, kako potekajo. Sedaj so si vsi oddahnili. Arbitražni sporazum je podpisan, vendar vse kaže, da je na vsaki strani drugače komentiran in da si ga ljudje drugače razlagajo, zato se potem dogajajo dogodki, ki so daleč izven konteksta dobrega sosedstva in daleč izven trase, ki naj bi bila začrtana v arbitražnem sporazumu. Minister mi bo na to vprašanje odgovoril na naslednji ali na eni od naslednjih sej. Hvala lepa.
Vaše vprašanje je bilo naslovljeno na Ministrstvo za zunanje zadeve. Jaz imam tu napačno napisano. Mag. Radovan Žerjav bo postavil vprašanje ministru za finance.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister. Znano je, da proračunski uporabniki v Sloveniji proračunskih sredstev pogosto ne trošijo v skladu z načeli gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti. Uspešno trošenje proračunskih sredstev uporabniki vse prevečkrat razumejo kot realizacijo neke načrtovane porabe na posamezni proračunski postavki. Uporabniki proračunskih sredstev so tako navajeni, da proti koncu proračunskega leta preverijo v kolikšnem deležu so potrošili dodeljena sredstva v skladu s proračunom in pospešijo trošenje z namenom, da si izboljšajo izhodišče pri potrjevanju naslednje oziroma naslednjih proračunov. Znano je, če proračunski uporabnik na posamezni postavki ni porabil vseh sredstev, bo le težko opravičil, da bo v naslednjem proračunskem obdobju upravičen do enakega, kaj šele višjega deleža finančnih sredstev, saj načrtovanje državnega proračuna še vedno poteka pretežno v obliki indeksacije proračunskih postavk. Zato smo ob koncu vsakega leta priča pospešeni porabi finančnih sredstev v javni upravi, kot na primer tistih, ki so namenjena za nabavo materiala. Prvenstveni cilj tako ni varčna in učinkovita poraba javnih sredstev, ampak je na prvem mestu realizacija načrtovane letne porabe sredstev. Te navedbe bi bilo mogoče preveriti tudi skozi statistiko javnih naročil. Zato vas, spoštovani minister prosim, da predstavite mesečno dinamiko skupne realizacije vseh vladnih proračunskih uporabnikov na postavki Materialni stroški, in sicer na kontu 4.020 in na kontu 4.029, to so Drugi operativni odhodki. Kako komentirate to dinamiko? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, prosim odgovor.
Hvala lepa za dobro vprašanje, povedano na kulturen način, zato se vam še enkrat zahvaljujem, podučen z izkušnjami iz prejšnjega odgovora. V zadnjem rebalansu leta 2009 je bilo za oba ekonomska namena, ki jih navaja mag. Žerjav, to je 4020 Pisarniški materiali in storitve in 4029 Drugi operativni odhodki predvideno 256 milijonov storitev, od tega 122 milijonov evrov za pisarniški material in storitve in 134 milijonov evrov za druge operativne odhodke. Ti zneski zajemajo vse odhodke: integralne, namenske in EU sredstva, se pravi tiste, ki jih zberemo z davki, tiste, ki jih imamo financirane s posebnimi skladi, in tiste, ki jih financiramo iz sredstev proračuna EU. S prerazporeditvami, ki so dovoljene in so v skladu z ZIProm za leto 2009, so se skupni odhodki za ta dva namena povečali še za dodatnih 400.000 evrov. Realizacija v obdobju januar - oktober je bila za oba namena skupaj 167 milijonov evrov ali 65% veljavnega proračuna. Mogoče je prav, da povem še dinamiko posameznih skupin proračunskih porabnikov, in sicer je realizacija pri navedenih proračunskih uporabnikih: predsednik države, Državni zbor, Državni svet, Računsko sodišče 69%, pri vladnih proračunskih porabnikih, to so: ministrstva, vladne službe, upravne enote pa manj - 63% in pri pravosodnih proračunskih uporabnikih precej več - 82% veljavnega proračuna. Strinjam se z vami, da so se v preteklih letih ob koncih leta vedno kazali visoki indeksi porabe pri teh dveh namenih. V letu 2006 je bila realizacija za oba namena v obdobju januar - oktober 64%, približno toliko kot danes, konec leta pa 97,5% veljavnega proračuna, v mesecu decembru je bila realizacija 11,7, na najvišji ravni celo 18,5% veljavnega proračuna. Se pravi, petino se je porabilo v enem ključnem mesecu. V letu 2007 je bila realizacija za oba namena v obdobju januar-oktober 63%, ob koncu leta pa 87% veljavnega proračuna. V mesecu novembru je bila realizacija 8% veljavnega proračuna, v mesecu decembru pa 15% veljavnega proračuna v obeh namenih. Se pravi, 2007 je bila ta grba na koncu leta ali ta velik val nekoliko manjši. V letu 2008 je bila realizacija za oba namena v obdobju januar-oktober 66%, ob koncu leta pa 87% veljavnega proračuna. V mesecu novembru je bila realizacija 8% veljavnega proračuna, v mesecu decembru pa 14% veljavnega proračuna. Navedeni podatki kažejo, da gre v zadnjih letih 2006, 2007, 2008 resnično za povečanje porabe v zadnjih dveh mesecih leta, vendar je vseeno treba poudariti, da ni nujno, da gre za namensko porabo oziroma porabo samo za to, da je. Tudi na teh dveh ekonomskih namenih proračunska poraba ni mesečno enakomerna, ampak so vsekakor lahko posamezna odstopanja. Ob koncu letošnjega leta ni bilo potrebe, da bi s pravilnikom ob zaključku leta predčasno ustavljali izvrševanje proračuna, kar nam sicer omogoča Zakon o javnih financah. Vendar se mi zdi prav, da so proračuni pripravljeni tako, da se lahko v normalnih plačilnih rokih izvršujejo tako, kot so bili potrjeni v Državnem zboru. Enako velja za oba namenjena ekonomska namena. Tako vam danes težko napovem, kakšna bo realizacija državnega proračuna na obeh namenih. Pomembno pa se mi zdi poudariti, da smo v predlogu Zakona o izvajanja proračuna za leti 2010 in 2011, ki ga boste sprejeli v naslednjih dneh, ukinili prerazporejanje sredstev, razen znotraj podprogramov, se pravi enakih vsebin, kar bo vsekakor omejilo nenamensko porabo znotraj trošenja samo zato, da bi se proračunski denar porabil.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, mag. Žerjav.
Hvala lepa. Absolutno se strinjam z vami, gospod minister. Opozoril bi na to, da imate to problematiko v vidu, pa bi morda januarja ali februarja še enkrat pogledala, kako je bilo, ali ste uspeli preprečiti ta val, ki se je dogajal v vseh vladah vsako leto vedno znova. Sam sem se sicer poskušal proti temu boriti, ne vem, koliko mi je uspelo, potrebna pa je tu trda roka, se strinjam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade, ministrici in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. Prekinjam 11. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Pred tem pa vas opozarjam, da je ob 9. uri Znanje žanje, mislim, da ima predavanje dr. Tamara Lah. Hvala lepa.