Labdien, godātie deputāti! Sāksim Saeimas sēdi. Šodien darba kārtībā ir Saeimas šā gada 2. decembra otrā attālinātā ārkārtas sēde. Darba kārtībā ir viens jautājums - likumprojekts “Grozījumi Veselības aprūpes finansēšanas likumā”, pirmais lasījums. Sociālo un darba lietu komisijas vārdā - deputāts Ilmārs Dūrītis.
Labdien, ļoti cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Ļoti cienījamās deputātes un augsti godātie deputāti! Sociālo un darba lietu komisijas vārdā vēlos ziņot par likumprojektu “Grozījumi Veselības aprūpes finansēšanas likumā”. Šī likumprojekta mērķis ir: pirmkārt, noteikt, ka personām līdz 2023. gadam ir tiesības saņemt veselības aprūpes pakalpojumus valsts obligātās veselības apdrošināšanas ietvaros neatkarīgi no veiktajām iemaksām (tātad atbilstoši esošajai situācijai - tai, kāda pašreiz ir); otrkārt, pagarināt Ministru kabinetam uzdotā uzdevuma termiņu līdz 2022. gada 1. oktobrim (tātad iesniegt Saeimā likumprojektu par vienota valsts apmaksāto veselības aprūpes pakalpojumu apjoma un visaptverošas valsts obligātās veselības apdrošināšanas ieviešanu). Lūdzu Saeimu piešķirt steidzamību šim likumprojektam.
Lūdzu zvanu! Balsosim par likumprojekta “Grozījumi Veselības aprūpes finansēšanas likumā” atzīšanu par steidzamu! Lūdzu, balsosim! Par - 60, pret - 1, atturas - 1. Likumprojekts ir atzīts par steidzamu.
Lūdzu atbalstīt likumprojektu pirmajā lasījumā.
Uzsākam debates. Vārds deputātei Ingunai Rībenai.
Labdien, kolēģi! Jāatzīst, ka šodien, skatot šos grozījumus Veselības aprūpes finansēšanas likumā, kuri tiek veikti saistībā ar valsts obligāto veselības apdrošināšanu, pārņem sajūta... tā vairs nav pat déjà vu izjūta, bet kas tāds, kam nu jau šķiet neiespējami vārdos rast atbilstošu apzīmējumu. Es saprotu, ka šāda izjūta ir lielai sabiedrības daļai - un ne tikai par šo jautājumu. Ticība un cerība 20 gadu laikā ir nokautas. Latvijas Ārstu biedrības prezidente Ilze Aizsilniece runā par protestiem. Vakar vakarā Latvijas Lauku ģimenes ārstu asociācijas prezidente Līga Kozlovska informēja, ka esam Eiropā pēdējās vietās it visā. Onkoloģiskās saslimšanas, sirds un asinsvadu slimības... un vēl, un vēl, un vēl, un vēl... Pirms diviem gadiem es jums citēju garu aģentūras LETA ziņu virsrakstu rindu (no 2003. gada janvāra) par tēmu: iepazīstina deputātus ar paveikto obligātās bezmaksas veselības apdrošināšanas sistēmas ieviešanā. Daudzo darba grupu un ierēdņu veikums ar trešo (es uzsveru - ar trešo!) reizi pēc 15 gadiem beidzot bija rezultējies 2017. gada 14. decembrī, kad 12. Saeima nolēma, ka 2019. gadā sāks darboties valsts obligātā veselības apdrošināšana. Taču 13. Saeimā neievēlētā galvenā veselības aprūpes “speciāliste” Ilze Viņķele, savas partijas Attīstībai/Par! deleģēta, panāca, ka likuma stāšanos spēkā, kura bija paredzēta 2019. gada 17. janvārī, atlika līdz 1. jūlijam. Uzticēšanās karognesējai un šīs idejas vairākkārtējai grāvējai bija tik liela, ka par to nobalsoja gandrīz visa Saeima. Ilze Viņķele, kas tūlīt arī kļuva par veselības ministri, tuvāko mēnešu laikā solīja jaunu piedāvājumu veselības aprūpes nodrošināšanai, un koalīcija grasījās par to sākt kārtējās diskusijas. Tomēr maijā valdība un arī Saeima konceptuāli atbalstīja valsts veselības apdrošināšanas sistēmas atlikšanu līdz 2021. gada, ja pareizi atceros, martam. Tagad ir jau decembris. Dūrīša kungs runā par to, ka saprātīgi būtu atstāt spēkā esošo regulējumu līdz 2023. gada 1. janvārim, un tam ir nepieciešams Saeimas balsojums. Skaudrā patiesība ir tāda, ka kopš 2018. gada novembra, kad sāka strādāt šis sasaukums un veselības aprūpes nozare nonāca Attīstībai/Par! pārziņā, valsts obligātās veselības apdrošināšanā, pretēji solītajam, izdarīts nav pilnīgi nekas. Ir sagrauts tas, kam vajadzēja stāties spēkā 2019. gada 1. janvārī, bet izdarīts nav pilnīgi nekas. Tad kāpēc lai kāds vairs jums uzticētos arī saistībā ar kovidu? Šā likumprojekta anotācijā minēts (citēju): “Līdz šim brīdim starp nozarēm nav panākta konceptuāla vienošanās par visaptverošas valsts obligātās veselības apdrošināšanas formu un tā ieviešanas kārtību.” Kur ir tie neskaitāmas reizes solītie jaunie piedāvājumi valsts obligātajai veselības apdrošināšanai? Šie viltus solījumi un šī tukšrunāšana traģiski skar Latvijas iedzīvotājus, bet tā acīmredzot ir izdevīga tiem, kuri nevēlas, lai veselības aprūpes finansēšanas sistēma būtu sakārtota, skaidra un caurskatāma, tātad arī personalizēta. Miljoni turpina ieplūst cauros traukos vai traukos ar dubultiem dibeniem. 13. Saeima, sagrāvusi un neizdarījusi neko, nodod stafetes kociņu nākamajam, 14. Saeimas, sasaukumam, lai nes tālāk un lai turpina šo traģisko bezjēdzības maratonu. Es nebalsošu. Es nepiedalīšos. Un man vēlreiz jāsaka tas, ka neiespējami vārdos rast tam visam atbilstošu apzīmējumu. Kārtējo reizi jāatgādina, kaut arī, protams, lieki un apnicīgi ir to atgādināt, ka Igaunijā sakārtota un atbildīga, solidāra, personificēta valsts obligātās veselības apdrošināšanas sistēma ir spēkā jau kopš 1993. gada, Lietuvā - kopš 1998. gada. Nožēlojami! Paldies par uzmanību.
Vārds deputātam Viktoram Valainim.
Ļoti cienītā Saeimas priekšsēdētāja! Augsti godātie kolēģi! Es atturējos iepriekšējā balsojumā, kas bija par steidzamību, un arī šajā balsojumā es atturēšos. Es paudīšu savu personisko viedokli šajā jautājumā, un lielā mērā tas sakrīt ar to, ko pirms brīža iepriekšējā runātāja Rībenas kundze minēja, - par to, kā mēs esam vispār nonākuši šajā situācijā. Nav jau tā, ka nav ticis piedāvāts pilnvērtīgs risinājums. Risinājums bija pieņemts, un tās diskusijas bija ļoti sarežģītas ne tikai valdībā, bet arī Saeimā, kā arī ar sociālajiem partneriem. Tas nebija vienkāršs lēmums. Taču nāca jauni politiskie spēki, nāca jauna ministre, bija apņēmības pilni jaunie deputāti... Un jau tajā laikā mēs paudām bažas... es atceros, arī tajā laikā... Zaļo un Zemnieku savienības frakcijā bija arī tāda deputāte Čakšas kundze, kas šobrīd ir koalīcijā... Ja mēs... tā būtu pareizi teikt... mūsu tas redzējums, ka šobrīd... vienkārši atlikt stāšanos spēkā, atlikt uz kādu garāku laiku, skaidri nesaprotot, kas nāks vietā, - tas ir diezgan kļūdaini un bezatbildīgi. Un šobrīd šī bezatbildība tiek arvien vairāk un vairāk... pagarināta. Kolēģi! Tas, ka mēs atliekam, neatvieglos diskusiju smagumu. Diskusijas tik un tā būs smagas, tās būs nepopulāras, un tik un tā būs jāpieņem ne pārāk patīkami lēmumi. Varbūt būs daļa sabiedrības, kas to uztvers pozitīvi, bet būs tikpat liela daļa, kas to uztvers ne ar tik pozitīvām emocijām. Tas, ka mēs to nedarām, mūsu situāciju vienkāršāku nepadara, mēs to padarām tikai sarežģītāku. Un šobrīd šie celmlauži... un Attīstībai/Par!, kas nāca ar šo karogu, ka viss, ko darīja iepriekšējā valdība, bija slikti un ka, re, mēs tagad darīsim visu pa jaunam... Šodien mēs redzam - nav jau tā jaunā piedāvājuma. Mēs lasām šī paša likumprojekta anotāciju... Finanšu ministrija, premjera birojs, Veselības ministrija, Labklājības ministrija... ar dažādiem viedokļiem, uzstādījumiem ir... Te ir diezgan plaši aprakstīts, cik sarežģītas tās sarunas jau ir šobrīd, kamēr mēs vēl nemaz neredzam, kas ir no nevalstiskajām organizācijām šeit, kāds ir to viedoklis. Te ir tikai... Starp ministrijām jau nav kopīgas vienotas izpratnes, kā tas būtu jārisina. Tad, kad vēl sabiedrība pievērsīsies šim jautājumam, šis jautājums kļūs... veselības aprūpes finansēšanas modelis būs vēl grūtāk īstenojams. Tāda ir tā situācija, kurā mēs šodien ar šo jautājumu esam nonākuši. Kolēģi! Manā ieskatā, šajā brīdī... šim lēmumam ir zināmas sekas. Sekas ir tādas, ka mūsu valstī strādājošajiem mediķiem mēs nevaram izpildīt solījumu par viņu atalgojumu. Mediķu organizācijas, kas mazliet... vismaz man liekas - mazliet dīvaini, ka šobrīd pacēlušas balsis un sūta amatpersonām vēstules par to, ka algas vajadzētu... desmit procentu lielumā... desmit procentu pieaugumā, bet pirms mēneša par to bija... mazliet tā kā paklusēja. Nezinu, cik tas bija pareizi. Manuprāt, budžeta gatavošanas laikā tas būtu vērtīgāk bijis, bet šobrīd ir situācija, kad šo resursu nav. Un tas situācijā... par šiem resursiem... būtu jārunā no šī likuma... Mēs skatāmies, cik ilgi šo problēmu var atlikt. Tikmēr mūsu kaimiņvalstīs risinājumi ir izdomāti, tur ir redzējums, kādā veidā finansēt veselības aprūpes sistēmu, un tur tie finansējumi ir par trešo daļu un... par pusi lielāki nekā mūsu valstī šis finansējums, kas atvēlēts veselības aprūpes sistēmai. Pie mums diemžēl par veselības aprūpi domā un politisko atbildību uzņemas politiskās partijas, kurām vairāk patīk smuki runāt, bet ne reālus darbus pildīt. Tas parāda, ka tie ir rīcībnespējīgi, un šis likumprojekts tam ir absolūti pamatots pierādījums. Mēs varam runāt par to, ka mediķiem vajag, bet izstrādāt reālu piedāvājumu diemžēl nespējam. Mēs varam pateikt to, ka tas, ko izdarījuši citi, ir slikti, bet atnākt pašiem ar savu redzējumu, lai vai cik populārs vai nepopulārs tas būtu... diemžēl šis Saeimas sasaukums to nespēj, un šis likumprojekts jau arī to pasaka, ka šis Saeimas sasaukums to nedarīs. Es domāju, tās ir bailes no vēlēšanām, tās ir bailes no vēlētāju dusmām, jo pēc būtības man ir grūti iedomāties, ko jūs atnesīsiet savādāku nekā to, ko izstrādāja Kučinska kungs kopā ar Čakšas kundzi un ko liela daļa no šīs valdības... no deputātiem toreiz atbalstīja. Šoreiz piekrita Attīstībai/Par! aicinājumam iet citu ceļu, bet šis “cits ceļš”, kā mēs redzam, īsti... ir izčābējis; arī Attīstībai/Par! īsti jau nav, ko piedāvāt. Šobrīd likumprojekta virzītāji piedāvā mums likumprojektu, kura anotācijā ir aprakstīts tas viss, kam... iebilst Finanšu ministrija, Labklājības ministrija un citas ministrijas, bet nav ne vārda minējuši par to, kāds tad īsti būs tas piedāvājums, kā tas izskatīsies. Un arī likumprojekta referents, manuprāt, īsti neuzzīmēja to skaisto nākotni - kā tad tas viss izskatīsies, cik līdzekļu budžetā mēs no tā gūsim, ko mēs par to varēsim izdarīt. Mums šodien de facto ir situācija, ka ārstiem dotie solījumi nav izpildīti. Medicīnai, veselības aprūpei būtiski mazāks finansējums salīdzinājumā ar kaimiņvalstīm. Un šīs valdības “veiksmes stāsti” - atliktā veselības aprūpes finansējuma sistēma... Tā rezultāts - ļoti daudzi resursi veselības aprūpei gluži vienkārši nav pieejami. Atcelts... 1 procents... sociālā iemaksa... sociālā nodokļa, kas bija savulaik ieviests... tieši veselības aprūpes sistēmai... Tie ir nepilni 100 miljoni eiro, ko šī valdība ar lielu patosu noņēma nost veselības aprūpes sistēmai. Cik tas ir prātīgi un gudri - parunājiet ar medicīnas jomas ekspertiem. Viņi jums izstāstīs, cik sarežģīta ir šodiena, cik sarežģīts būs nākamais gads. Manuprāt, šis budžets, kuru mēs pirms pāris nedēļām pieņēmām, kuru šī valdība... šī Saeima apstiprināja, - tas ir milzīgs brāķis, un tieši veselības joma būs viena no pirmajām, kur... šis budžets būs jāgroza un jāveic būtiskas izmaiņas; bez tā gluži vienkārši mēs nevarēsim iztikt, jo tās lietas, par kurām mēs runājām budžeta izskatīšanas gaitā, - tās vēl joprojām stāv... uz galda. Un situācija attiecībā uz medicīnas darbinieku atalgojumu kļūs arvien sarežģītāka, jo nākamajā budžetā arī šīs piemaksas par kovidslimnieku ārstēšanu... Arī tur, es domāju, šis jautājums radīs milzu sarežģījumus medicīnas darbinieku atalgojuma sistēmā; tad, kad šīs piemaksas beigsies, šis spiediens uz atalgojumu tikai pieaugs. Tāpēc, godātie kolēģi, es šo likumprojektu, balstoties uz argumentāciju, ko minēju, nevaru atbalstīt; es arī aicinu jūs to nedarīt, tādējādi izrādot savā ziņā protestu pret to, ka Saeima un valdība... viena konkrēta partiju apvienība Attīstībai/Par! nav izdarījusi to ļoti svarīgo uzdevumu, ko viņi šī Saeimas sasaukuma... sākuma laikā uzņēmās izdarīt. Un, manuprāt, tam būtu jābūt vienam no prioritārajiem uzdevumiem. Kolēģi! Šobrīd ar šo balsojumu dot iespēju šo jautājumu atlikt vēl uz kaut kādu tālāku laiku, pēc būtības pasakot, ka to darīs nākamā Saeima, - tā ir totāla izgāšanās, un es to atbalstīt nevaru. Paldies.
Vārds deputātam Ralfam Nemiro.
Cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Kolēģi! Iepriekšējie runātāji jau ļoti daudz argumentēti... tiešām pieskārās pie pamatjautājuma... pēc būtības. Un man gribas vērst uzmanību, ka, lai izdarītu izmaiņas jebkādā sistēmā, vai tā būtu veselības aprūpes sistēma... iet uz priekšu enerģētikas jautājumos, dažādos citos jautājumos, nodokļu politikas aktuālajām izmaiņām sekot līdzi... ir nepieciešami drosmīgi lēmumi. Šobrīd mums tiek piedāvāts atlikt termiņu. Manuprāt, šī jau ir tāda valsts pārvaldes (iespējams, Valsts kancelejas arī) neprofesionāla darbība, ar kuru mēs nepārtraukti kaut ko pārliekam uz priekšu. Politiski lēmumi ir jāpieņem drosmīgi... tāpēc ir komisijās iespējas šos jautājumus izdiskutēt. Ministru kabinetā šobrīd... restartētā koalīcija ir mazāka, līdz ar to ļoti draudzīga un saliedēta, drosmīga. Lūdzu, redziet, te ir iespēja pierādīt šos apgalvojumus, nevis tikai skaļi runājot, bet... nākt nevis ar likumprojektu, ar kuru mēs pagarinām termiņu, bet nākt ar saturu. Un, kad mēs nonāksim pie satura, tad mēs varēsim gan debatēt, gan sniegt priekšlikumus, gan arī atbalstīt vai neatbalstīt - atkarībā no tā, cik kvalitatīvs likumprojekts būs. Šobrīd šis ir vēl viens apliecinājums tam, ka jautājumi, kuriem ir jāpieskaras, kuri ir tiešām jārisina atbildīgi un pietiekoši drosmīgi, tiek atlikti. Nodokļu reforma, kuru mēs savulaik... vēlējāmies diskutēt 2021. gadā un pieņemt 2022. gadā, tādējādi ļaujot uzņēmējiem nodarboties ar uzņēmējdarbību prognozējamā vidē, nav notikusi. Šis ir vēl viens piemērs tam, ka atkal kaut ko atliekam. Nu cik mēs varam kaut ko atlikt?! Kolēģi! Es aicinu šo pārtraukt, neatbalstīt, pieņemt drosmīgus lēmumus un jebkurā gadījumā diskutēt par tiem Saeimā - skatīt Saeimas komisijās un attiecīgi lasījumos Saeimas sēdēs. Aicinu neatbalstīt. Paldies.
Vārds deputātam Vjačeslavam Dombrovskim.
Ļoti cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Augsti godātie kolēģi! Es uzskatu, ka šis likumprojekts kā tāds ir atbalstāms. Protams, Saeima var pieņemt jebkādus lēmumus, bet jāsaprot, ka valsts pārvaldes spējas ir tomēr ierobežotas... un mūsu valsts pārvaldes spējas ir ļoti ierobežotas. Es domāju, ka ir pilnīgi saprotami, ka situācijā, kad tā cīņa ar kovida pandēmiju ilgst jau... cik... gandrīz divi gadi jau drīz būs martā... es domāju, ka ir pilnīgi saprotami, ka Veselības ministrija nepievērsa tik daudz uzmanības šim ne visai vienkāršajam uzdevumam, kas ir aprakstīts šajā likumprojektā. Un tāpēc, kā es jau teicu, šis likumprojekts ir atbalstāms. Taču es nevaru palaist garām iespēju... pat ne iespēju, bet... es domāju, ka uz tādām lietām jānorāda. Proti, te jānorāda uz dažu mūsu kolēģu... uz to, ko es labākajā gadījumā nosauktu par nekonsekvenci, sliktākajā gadījumā tā izskatās pēc diezgan lielas divkosības. Ņemot vērā to, ka šajā, 13., Saeimā daudzi mūsu kolēģi ir tādi, kas ir, tā teikt, pirmo reizi politikā, es domāju, ka ir nepieciešams drusku atgādināt, par ko vispār ir šis likums - Veselības aprūpes finansēšanas likums. Iepriekšējā Saeimā... un vispār iepriekš... bija diezgan daudz debašu un diskusiju par veselības aprūpes finansēšanu, proti, par to, vai veselības aprūpe valstī jāpiedāvā uz vienādiem nosacījumiem visiem cilvēkiem, visiem Latvijas iedzīvotājiem, bez izņēmuma, neatkarīgi no tā, vai viņi strādā vai nestrādā un cik lielas sociālās apdrošināšanas iemaksas viņi maksā, vai arī vajadzētu kaut kā motivēt strādāt un maksāt nodokļus. Un tajā laikā uzvarēja tas konsenss, ka tiem cilvēkiem, kas maksā sociālās apdrošināšanas iemaksas, vajadzētu no valsts puses nodrošināt lielāku jeb, tā teikt, labāku veselības aprūpes grozu. Tā ir šī divu grozu pieeja. Tad daži mūsu šodienas kolēģi daudz kampaņoja politiski, ar lozungiem par to, ka, lūk, veselības aprūpē... es gribētu pat citēt... kampaņoja, ka apturēsim tā laika veselības aprūpes finansēšanas likuma darbību un ka visiem - visiem! - Latvijas cilvēkiem jābūt... jā, ka tiesības laikus saņemt veselības aprūpi ir vienas no cilvēktiesībām un ka tā ir jāsaņem visiem Latvijas iedzīvotājiem. Un tāpēc, kolēģi, es jums vēlētos atgādināt par pagājušās nedēļas balsojumu par vienu citu iniciatīvu - iniciatīvu likt nevakcinētiem cilvēkiem pašiem segt savas ārstniecības izmaksas -, par ko nobalsoja vairāk nekā 40... gandrīz 50 no mūsu kolēģiem nobalsoja par to, lai dotu turpmāku virzību iniciatīvai, lai nevakcinētie cilvēki paši segtu savas ārstniecības izmaksas. Un te man ir jautājums tiem kolēģiem... ne visiem no tiem gandrīz 50 cilvēkiem, bet tiem, kas tik ļoti iestājas par vienādām tiesībām saņemt veselības aprūpi, tiem, kas tik ļoti iestājas pret šo divu grozu principu. Par ko jūs domājāt... jūs nobalsojāt pirms nedēļas? Vai jūs te nesaskatāt nekādu līdzību? Vai jūs neesat nobalsojuši par to, lai daļa no Latvijas iedzīvotājiem, kas izvēlējās nevakcinēties... lai viņi ne tikai... saņemtu kaut kādu minimālo grozu, bet pat minimālo grozu viņi nesaņems, lai viņi paši apmaksātu savas ārstēšanās izdevumus. Kā tas iet kopā ar to, ka jūs tik ļoti esat iestājušies pret šo divu grozu principu? Te vispār nav nekādas konsekvences. Padomājiet, ko jūs esat izdarījuši. Kas ir tie cilvēki, kas ir kovida pacienti? No viņiem vismaz 70 procenti... 70-80 procenti no šiem cilvēkiem faktiski ir pensionāri. Kādas ir kovida ārstēšanās izmaksas? Tās ārstēšanās izmaksas varētu būt līdz pat... vidēji četri tūkstoši eiro. Tātad jūs esat nobalsojuši par to, lai tie cilvēki, kas nav vakcinējušies (pensionāri, no kuriem 70 procenti... labi, apmēram 70-80 procenti ir pensionāri), pēc tam samaksātu līdz pat četriem tūkstošiem eiro par savu ārstēšanu. Nu, piedodiet, no kādiem līdzekļiem? Jūs domājat, ka viņi to samaksās? Jums ir zināms, kāda ir vidējā pensija valstī? Tā ir ap 400 eiro mēnesī. Vai jums ir zināms, kāds ir minimālais grozs? Cik tas maksā - lai cilvēks vispār varētu izdzīvot? Pavisam nesen Centrālā statistikas pārvalde tādu ir aprēķinājusi. Šis grozs ir apmēram... tie paši 400 eiro. Tātad vidējā pensija valstī ir knapi lielāka nekā minimālais iztikas grozs. Tas nozīmē, ka gandrīz puse no visiem pensionāriem saņem pensiju, kas ir mazāka nekā minimālais grozs. Un jūs nobalsojāt par to, lai viņi vēl paši segtu savas ārstēšanās izmaksas, kas varētu būt līdz pat četriem tūkstošiem eiro. Šī, kā es jau teicu, kolēģi, kā minimums, ir nekonsekvence, bet drīzāk tas izskatās pēc ļoti lielas divkosības. Es aicinu jūs par to padomāt. Paldies.
Paldies. Tātad debates slēdzu. Lūdzu, komisijas vārdā...?
Paldies cienījamajiem kolēģiem, kas piedalījās debatēs. Es tikai gribētu vēl komisijas vārdā varbūt reflektēt uz izskanējušo un... kas arī izskanēja komisijas debatēs, ka Veselības ministrija katrā ziņā nāca arī valdībā ar piedāvājumu, kā šo jautājumu tālāk risināt. Taču, ņemot vērā kovida situāciju un sarežģīto situāciju vispār veselības aprūpes sistēmā... un kopumā... un ņemot vērā to, ka šis risinājums prasītu arī nodokļu izmaiņas, un arī neatliekot šo termiņu, tātad mēs faktiski atstātu bez veselības aprūpes pakalpojumiem atsevišķas nelielas, bet tomēr ļoti nozīmīgas iedzīvotāju grupas, komisija lēma dot šo iespēju un šo uzdevumu pagarināt. Līdz ar to komisijas vārdā es gribētu vēlreiz aicināt atbalstīt šo likumprojektu pirmajā lasījumā.
Paldies. Lūdzu zvanu! Balsosim par likumprojektu “Grozījumi Veselības aprūpes finansēšanas likumā” pirmajā lasījumā! Lūdzu, balsosim! Par - 68, pret - 4, atturas - 4. Likumprojekts pirmajā lasījumā ir atbalstīts. Lūdzu noteikt termiņu priekšlikumiem un izskatīšanas laiku Saeimas sēdē.
Komisijas vārdā es vēlētos Saeimu lūgt atbalstīt šo likumprojektu arī otrajā lasījumā bez atkārtotas caurlūkošanas komisijā.
Lūdzu ieslēgt procedūras sadaļu. Vai deputātiem ir iebildumi pret likumprojekta izskatīšanu bez atkārtotas izskatīšanas atbildīgajā komisijā? Valaiņa kungs, vai jums ir iebildumi?
Jā, man ir iebildumi. Es gribētu priekšlikumu termiņu - vienu stundu. Paldies.
Paldies. Tātad ir iebildumi. Lūdzu noteikt priekšlikumu iesniegšanas termiņu un izskatīšanas laiku Saeimas sēdē. Vārds ziņotājam. Lūdzu!
Komisija lēma, ka termiņš priekšlikumu iesniegšanai būtu lūdzams - viena stunda, tātad līdzīgi kā Valaiņa kunga priekšlikumā. Un izskatīšana - Saeimas 8. decembra sēdē.
Labi. Tātad termiņš priekšlikumu iesniegšanai - viena stunda. Kolēģi, varbūt ir lietderīgi izskatīt 9. decembra sēdē? Vēl ir jāsanāk komisijai un jāizskata priekšlikumi. Kolēģi, patiešām - ir jārīko komisijas sēde, es aicinu apdomāt šo lietu.
Es atvainojos, es atvainojos, es kļūdaini noziņoju - 9. decembra, tātad rītdienas, ceturtdienas, sēdē.
Paldies. Tātad termiņš priekšlikumiem - šodien, šā gada 8. decembrī, līdz pulksten 16.00, izskatīšana Saeimas sēdē - šā gada 9. decembrī. Paldies. Godātie kolēģi! Sēdes darba kārtība ir izskatīta. Deputātu reģistrācija. Deputātu reģistrācija tiek pieprasīta... un ir notikusi. Sēdes darba kārtība izskatīta. Darbu turpināsim pulksten 15.15. Šo sēdi slēdzu. Darbu turpinām pulksten 15.15.