Fru talman! Maria Malmer Stenergard har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att vända den vikande utveckling som Skatteverkets statistik visar för ROT-sektorn. Sedan införandet har kostnaderna för ROT-avdraget ökat kraftigt. För 2009 uppgick kostnaden till 9,6 miljarder kronor, och enligt Skatteverket har närmare 20 miljarder betalats ut för 2015. I det läge Sverige befann sig efter den förra regeringens mandatperioder med hög arbetslöshet, bostadsbrist och underskott i statens finanser valde denna regering att lägga om politiken. Det vi ser nu är att bostadsbyggandet ökar kraftigt. Antalet påbörjade bostäder under det första halvåret 2016 är det högsta sedan 1992, och den högre takten i bostadsbyggandet väntas bestå under de närmaste åren. Samtidigt råder brist på arbetskraft i byggsektorn. För att kunna bygga de bostäder som krävs är det viktigt att styra över en del av de subventioner som gått till ROT-arbeten till att i stället stödja nybyggnation.
Fru talman! Regeringens uttryckliga ambition är att Sverige ska ha Europas lägsta arbetslöshet år 2020. Trots denna målsättning har regeringen valt ett antal åtgärder som leder till färre jobb, inte fler. Det är extra allvarligt när vi nu ser ett nytt utanförskap växa fram. Fler människor står långt från arbetsmarknaden. Regeringen har själv bedömt att utanförskapet kommer att omfatta närmare 1 miljon människor redan om bara några år om inte kraftfulla reformer genomförs. Men de reformerna saknas i regeringens politik. I stället genomför man flera skattehöjningar, som nu slår mot jobb och tillväxt. Ett exempel är höjningen av arbetsgivaravgiften för unga, som regeringens egen expertmyndighet bedömer kommer att minska sysselsättningen bland unga med mellan 6 000 och 10 000 personer. Ett annat exempel är halveringen av RUT-avdraget. RUT-avdraget har varit en mycket lyckad reform för att skapa nya jobb – det har till och med finansministern tillstått. Inte minst har RUT-reformen bidragit med många enkla jobb, där det inte ställs så höga krav på utbildning. De jobben behövs. I dag har vi nämligen 200 000 utrikes födda personer över 35 år som saknar gymnasieutbildning. Många behöver naturligtvis få utbildning, men alla kan eller vill inte få det. För dem behövs många gånger de enkla jobben för att de ska få sitt första jobb. RUT-branschen behöver därför bli större, inte mindre. Regeringen går tyvärr i motsatt riktning. En ytterligare försämring har skett i ROT-avdraget. Regeringen minskade vid årsskiftet avdragsmöjligheterna från 50 till 30 procent av arbetskostnaden. Redan nu kan vi se vilka konsekvenser det får i Skatteverkets statistik. Vid en jämförelse visar det sig att var fjärde ROT-köpare har försvunnit, om man jämför juli i år med juli förra året. Vi ser samma trend i antalet utförare: 5 660 utförare har försvunnit, vilket motsvarar var femte. Regeringens försämringar av ROT-avdraget har alltså slagit igenom mycket tydligt i Skatteverkets statistik, detta i ett läge när Sverige behöver fler jobb och goda förutsättningar för företagande. Man ska naturligtvis alltid i frågasät t a vad vi använder offentliga medel till och hur vi utformar skattelättnader. Finansministern menar att vi nu bör ta resurser från ROT-branschen och i stället lägga på subventioner till de stora byggbolagen. Detta har prövats förr, men det har inte lyckats och är heller inte något som branschen efterfrågar för att byggandet ska komma igång. Fru talman! ROT och RUT har skapat många nya jobb, men vi kan inte bortse från att det i de sektorerna tidigare har funnits jobb som har varit svarta men som har blivit vita tack vare ROT och RUT. Inte minst Skatteverket har påpekat vilken effekt reformerna har haft på människors acceptans för att anlita svart arbetskraft. Från 2006 till 2012 ökade andelen som tog avstånd från skattefusk från 51 till 74 procent, och andelen som kände någon som anlitat svart arbetskraft minskade från 38 till 24 procent. Det är viktigt. Vi måste hela tiden arbeta för att bekämpa skattefusk och riskfulla arbetsmiljöer. När man nu försämrar såväl ROT som RUT kan man alltså inte bortse från risken för att vita jobb återigen blir svarta. Hur ser finansministern på risken för att regeringens åtgärder riskerar att leda till en större svart sektor och ökat skattefusk?
Fru talman! Jag hör argumenten från Moderaterna, som är ganska exakt de argument som man har fört fram här i kammaren under de senaste två åren. Det är bara det att vi nu börjar se resultat, och regeringens politik har inte haft alla de effekter som Maria Malmer Stenergard och andra moderater säger att den har. Maria Malmer Stenergard säger att regeringens politik slår mot tillväxten. Sanningen är att vi har mycket hög tillväxt i Sverige, högre än i de flesta jämförbara länder – högre än Tyskland, Storbritannien och USA och högst i Norden. Maria Malmer Stenergard säger att regeringens politik leder till färre jobb. Nja, antalet sysselsatta har ökat med 120 000 de senaste två åren, och arbetslösheten faller jämfört med när Moderaterna satt i regeringen. Maria Malmer Stenergard säger att arbetsgivaravgiften för unga och den förändring vi gjorde där leder till att färre ungdomar får jobb. Nja, ungdomsarbetslösheten är den lägsta på 13 år. Hon säger att den förändring vi gör av RUT-avdraget innebär att färre köper RUT. Nu ser vi att RUT-avdraget, fram till och med augusti, inte har minskat. Hon säger att 200 000 människor är utan gymnasieutbildning. Då ska vi veta att hon inkluderar dem som har jobb, för att få upp siffran. Hon säger att det investeringsstöd vi har för hyresrätter inte är något som efterfrågas för att byggandet ska komma igång. Samtidigt ser vi att byggandet nu är det högsta sedan 1992. Det kanske är dags att titta upp från de talepunkter man skrev hösten 2014 och se hur verkligheten utvecklar sig. Det blev inte riktigt så som Moderaterna befarade. Däremot är det Maria Malmer Stenergards uppfattning att det är viktigt att bekämpa skattefusk. Jag tror dock inte att ett avskaffande av skatten är det bästa sättet att bekämpa skattefusk i alla lägen. Med den nivå på RUT- och ROT-subventioner som Moderaterna förespråkar är sektorn i praktiken skattebefriad. I längden kan vi inte finansiera en välfärd om stora delar av ekonomin är skattebefriade. Däremot är det viktigt att bekämpa skattefusk, och där har regeringen, bland annat i budgeten, föreslagit att månadsuppgifter ska redovisas per individ från arbetsgivare. Det är något som minskar skattefusket rejält och som är efterfrågat av delar av branschen. Det kommer att betyda mycket för byggbranschen och för att minska fusket där. Jag har en fråga till Maria Malmer Stenergard. I och med att hon är orolig för ROT-avdraget undrar jag: Kommer Moderaterna att återställa ROT-avdraget till 50 procent i den budgetmotion man ska väcka inom någon vecka?
Fru talman! Finansministern har rätt i att Sverige har en hög tillväxt. Det är mycket positivt – vi befinner oss i en högkonjunktur. De som står nära arbetsmarknaden har lättare att få jobb, och glädjen över det delar vi naturligtvis med finansministern. Vi får dock inte bortse från de problem som samtidigt växer på den svenska arbetsmarknaden. Vi har ett nytt och växande utanförskap, och arbetslösheten ökar bland dem som står långt från arbetsmarknaden. Arbetslösheten ökar bland dem som är utrikes födda. Det är jag bekymrad över, och det kräver reformer som regeringen tyvärr inte presenterar. Som jag konstaterade i mitt tidigare inlägg kan vi alltså se en tydlig nedgång i ROT-sektorn sedan ROT-avdraget försämrades. Rent logiskt kan man då tänka sig att försäljningen av byggmaterial borde minska, men det har den inte gjort. Handelns utredningsinstitut har nyligen, på uppdrag av Byggmaterialhandlarna, släppt en rapport. Den visar på en ökad försäljning från 2015 till 2016 på 9 procent. Ökningen är förvisso inte lika kraftig som under 2015, men tillväxten i branschen är tydlig. Byggmaterialet går alltså åt, trots att ROT-utförarna och ROT-köparna minskar. Kanske fixar fler hemma själva. Kanske kan vi se en ökning av de svarta jobben. Det är naturligtvis för tidigt för att säga, men utvecklingen ger anledning till viss oro. Det vi i vart fall kan konstatera är att branschen vittnar om att sedan ROT-reformen genomfördes av alliansregeringen har efterfrågan på att köpa byggmaterialet svart i princip helt försvunnit. Men vi får naturligtvis inte ta för givet att den efterfrågan inte kan komma tillbaka. Sverige utmärker sig för sin höga skattemoral. Vi vill göra rätt för oss. De flesta av oss tycker kanske inte att det är häftigt att betala skatt, men de allra flesta tycker att det är viktigt. Det ska vi värna. Alla barn ska få gå i skolan. Alla ska få hjälp när de behöver det. För detta är det också rimligt att kräva in skatt. Men den höga skattemoral som vi har får vi inte ta för given. Den bygger på ett högt förtroende för det offentliga som vi måste vinna om och om igen. Skattemoralen ökade markant under Alliansens regeringstid. Införandet av ROT och RUT bidrog enligt Skatteverket till viktiga attitydförändringar när svart blev vitt och otrygga jobb blev tryggare. Frågan är alltså vilka effekter vi kan befara när ROT, och också RUT, nu försämras. Men, fru talman, det finns även andra orosmoln när vi ser till regeringens neddragning av ROT och RUT. Ett är vilka signaler som regeringens försämringar sänder. Det skapar nämligen oro i branschen. Man frågar sig vilket som är nästa steg, och man drar sig för att investera. Ett annat är regelkrånglet. Under alliansregeringens tid vid makten minskade de administrativa kostnaderna för företagen med 7 miljarder kronor, och närmare 600 förenklingsförslag genomfördes för att göra vardagen lättare för företagen. Så sent som i går riktade Riksrevisionen skarp kritik mot regeringen för att man skapar alldeles för mycket regelkrångel på skatteområdet. Regeringens konsekvensutredningar saknar information om hur företagens administrativa kostnader påverkas. Man underskattar helt enkelt hur mycket regelkrånglet kostar företagen och i förlängningen drabbar jobben. Med regeringens räkningar blir ROT och RUT svårgripbart och bidrar till det här krånglet. 50 000 kronor 30 procent, 25 000 kronor 50 procent – det är rena regeldjungeln både för hushåll och för företag. Hur ser finansministern på Riksrevisionens skarpa kritik från i går mot det ökade regelkrånglet på skatteområdet, särskilt mot bakgrund av ROT och RUT? Sedan ber jag att få återkomma när det gäller vår egen budgetmotion.
Fru talman! Här har vi en diskussion om hur viktigt Maria Malmer Stenergard tycker att det är att skattebefria ROT-sektorn och ha 50 procents reduktion. Men sedan kan hon inte svara på om Moderaterna kommer att föreslå det i sin budgetmotion. Det måste ni ju veta! Det är ändå du som är ansvarig för skattefrågorna i Moderaterna. Om vi nu har en diskussion och du säger hur dåligt det är med den förändring som regeringen har gjort måste du naturligtvis ha bestämt dig för att du ska återställa förändringen. Varför har vi annars den här interpellationsdebatten? Här måste vi kunna få ett tydligt svar. Annars upptar ni bara tid i onödan. Jag förväntar mig ett ordentligt svar i nästa anförande. Maria Malmer Stenergard säger att arbetslösheten ökar bland dem som står långt från arbetsmarknaden. Här kan vi dock notera att de som jobbar i ROT-branschen sällan står särskilt långt från arbetsmarknaden, eftersom det krävs kvalifikationer och det dessutom gäller kvalifikationer som det i dagsläget råder brist på. När man bygger nytt efterfrågas det mycket arbetskraft, och det råder brist inom de yrkeskategorier som utför ROT-arbete. Vad gäller regelkrångel är det naturligtvis viktigt att vi har så enkla regler som möjligt för företag. Men ROT- och RUT-undantagen har ju ökat regelkrånglet. Det faktum att man över huvud taget har ROT och RUT är något som ökar regelkrånglet och gör skattesystemet mindre enhetligt och enkelt för företagen.
Fru talman! Jag får väl påminna om att riksdagens granskningsmakt är till för att granska regeringen och inte för att regeringen ska granska oppositionen när det gäller en budgetmotion som inte ens har väckts. Det är regeringen som styr landet och som bör svara för den budgetproposition som man presenterade i tisdags. Då kan vi konstatera att regeringen, trots höga ambitioner vad gäller arbetslösheten, är ovarsam med jobben. Man höjer skatten på flera områden som slår just mot jobben: höjd inkomstskatt, försämrad ROT, försämrad RUT, höjd bensinskatt, skatt på surfplattor, mobiltelefoner och annan hemelektronik, för att nämna något. Man säger sig använda pengarna till investeringar, men hittills har de investeringarna inte burit frukt. Inte ens 5 procent av alla utlovade extratjänster och traineetjänster har blivit verklighet. När man lägger skatt på jobb för att använda till reformer som uppenbarligen inte skapar jobb har vi ett minussaldo som Sverige framöver inte har råd med. Men regeringen är trots detta märkbart nöjd, och det oroar. Med ett växande utanförskap borde finansministern presentera långsiktiga reformer som skapar jobb och som gör det mer lönsamt att gå från bidrag till arbete. Bara så kan vi bygga Sverige starkare och garantera en god välfärd för dem som behöver det.
Fru talman! Då var vi tillbaka på talepunkterna från 2014 igen. Men vi kan bara, beträffande alla de effekter som Maria Malmer Stenergard och andra moderater hävdar att regeringens politik skulle få, konstatera att den inte har lett till detta. Det beror på att man, när man tar ut skatt, inte bara kan titta på det faktum att man tar ut skatt utan också måste titta på vad man använder skattepengarna till. Regeringen har genomdrivit viktiga reformer för att öka tillväxt och sysselsättning i Sverige. Det gäller inte minst det faktum att vi nu satsar rejält på att det ska byggas nya hyresrätter, så att ungdomar får möjligheten att sätta nyckeln i sin första egna lägenhet. Ungdomsarbetslösheten är den lägsta på 13 år. I stället för dyra och ineffektiva skattesubventioner satsar regeringen på möjligheten för ungdomar att få utbildning eller praktik och slippa gå sysslolösa månad efter månad. Vi gör historiska satsningar på skolan. Det är 10 miljarder i riktade statsbidrag till skolan för att alla barn ska få riktigt bra utbildning och känna sig trygga i skolan. Här har vi nu en interpellation där Maria Malmer Stenergard frågar varför regeringen har förändrat ROT-avdraget. Hon verkar tycka att det är väldigt dåligt med den förändring som regeringen gör när vi sänker avdragen – möjligheten att få subvention för att bygga om sitt kök – och i stället satsar på att vi ska få många nybyggda kök. Det är en politik som dessutom verkar ha varit verkningsfull, när vi ser att byggandet ökar på ett sätt som det inte har gjort på mycket länge. Regeringens politik har gett resultat. Men framför allt kan Maria Malmer Stenergard inte ens svara på om hon kommer att återställa reformen, trots att interpellationen är ställd som att man tycker att detta är dåligt, och det är inte långt kvar tills motionen ska väckas i riksdagen. Det blir väldigt intressant att se vad som blir resultatet av Moderaternas arbete. Man verkar inte ha bestämt sig än för om man tycker att regeringens politik är bra eller inte.
Fru talman! Larry Söder har frågat mig när jag beräknar att ledamöterna i skatteutskottet får ta del av Finansdepartementets beräkningar angående BEPS och om jag står fast vid att svenska företag och Sverige som nation blir vinnare på de nya skattereglerna. Aggressiv internationell skatteplanering skadar ekonomin på flera sätt. Den minskar skatteintäkterna och försvårar därmed finansieringen av gemensamma åtaganden, såsom rättsväsen, utbildning och infrastruktur. Den kan också snedvrida konkurrensen genom att företag som ägnar sig åt sådan skatteplanering kan få en otillbörlig fördel jämfört med företag som inte gör det. Det är därför viktigt att arbetet med att motverka aggressiv internationell skatteplanering prioriteras. En samordning på EU-nivå av vissa åtgärder innebär inte bara att åtgärderna blir mer effektiva utan även att spelplanen jämnas ut mellan multinationella och inhemska företag. Samordningen medför att samtliga medlemsländer kommer att behöva ha regler mot skatteflykt och skatteundandraganden, även de som inte är medlemmar i OECD. Sverige har i dag flera regler för att motverka internationell skatteplanering medan andra EU-länder inte har det. Vi har till exempel en generell antimissbruksreglering i form av skatteflyktslagen, CFC-regler och regler för utflyttningsbeskattning. Därför kan det förväntas att andra medlemsstater kommer att behöva göra större skärpningar av sina skattesystem än Sverige. Arbetet mot aggressiv internationell skatteplanering bör därmed stärka Sveriges relativa konkurrenskraft inom EU, vilket ökar Sveriges möjligheter att attrahera investeringar. Samtidigt kan denna positiva effekt på konkurrenskraften till viss del motverkas om EU går längre än tredjeland. Eftersom den aggressiva skatteplaneringen kommer att minska bedöms förslagen sammantaget vara positiva för Sverige och skatteintäkterna. De delar som innebär förändring av vår lagstiftning kommer i sedvanlig ordning att åtföljas av en konsekvensanalys när den lagstiftningen kommer till riksdagen.
Fru talman! Jag är mycket tacksam för att finansministern ger mig möjlighet att uttrycka min oro över beslutsunderlag i allmänhet och konsekvensbeskrivningar i synnerhet i fråga om vår skattebas. Vår samhällsservice betalas genom skatter. Vår samhällsservice betalas av våra medborgare, vilket också förutsätter att de betalar rätt skatt och att de, precis som Maria Malmer Stenergard tidigare talade om, har hög skattemoral. Människor måste vilja bidra, och då är transparensen oerhört viktig. Vi kan konstatera att arbetet mot aggressiv skatteplanering och skatteundandragande bedrivs utifrån en gemensam grund och åsikter från riksdagens partier, där finansministern har fått stöd i arbetet genom riksdagens utskott. Däremot finns det inslag i BEPS-arbetet som oroar mig och borde oroa svenska skattebetalare, då den största förändringen inte kommer att bli skatteundandragande utan skattebasen och var man som företag ska beskattas. Självklart är det bra att man som företag inte dubbelbeskattas, vilket vi alla utgår från inte sker. Men i fråga om var ett företags skatt ska betalas kommer det att bli en stor förändring enligt de nya reglerna. Sverige är ett litet land i EU, ett litet land i sammanhanget och ett land som är exportberoende. Det borde innebära att om regeln blir att skatt ska betalas där värdet skapas förlorar vi en hel del av vår skattebas, då skatt kommer att betalas i de större EU-länderna. Finansministern har vid flera tillfällen hävdat att det kommer att bli en vinst för Sverige med anledning av BEPS-arbetet. Den enda orsaken till vinst kan inte vara att den aggressiva skatteplaneringen ska minska i sådan omfattning att det ger så stora skatteintäkter att det uppväger förlusten av skatt när det gäller den generella skattebasen för företag. Precis som jag skrev i min interpellation saknar jag en genomgripande konsekvensbeskrivning, och finansministern har vid flera tillfällen hävdat att detta blir en vinst för Sverige. Det är inte så att jag misstror finansministern, utan säkerligen har hon grund för det som hon säger. Men det skulle vara mycket enklare för mig att konstatera det om jag hade samma eller liknande underlag. Det är inte bara Alliansen i riksdagen som har reagerat på bristen på offentliga konsekvensbeskrivningar utan även intresseorganisationer och Riksrevisionen. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi så snart som möjligt får ta del av konsekvensbeskrivningarna, så att vi med samma information kan konstatera om regeringen gjort rätt bedömning eller fel bedömning. Att sända iväg regeringen till Bryssel vid flera tillfällen utan att få konsekvensbeskrivningar känns oerhört skakigt och kan inte vara riktigt ansvarsfullt, även om finansministern med all säkerhet har mer information än vad ledamöterna i riksdagen har.
Fru talman! Jag tackar Larry Söder för en oerhört angelägen interpellation. När man framställer en fråga eller en interpellation kan man ibland känna att man inte får ett så utförligt svar som man hade hoppats på. I detta fall fick Larry Söder ett ganska utförligt svar på sin ena fråga. Men med all respekt har finansministern glömt att svara på Larry Söders andra fråga: När får skatteutskottets ledamöter ta del av Finansdepartementets beräkningar gällande BEPS? Torsdagen den 16 juni höll skatteutskottet och näringsutskottet en öppen utfrågning om konkurrenskraften hos svenska multinationella företag i ljuset av nya regler inom internationell beskattning. Mycket kom naturligtvis att kretsa kring BEPS och implementeringen av BEPS på EU-nivå. Det som jag då framhöll gäller fortfarande i dag: Bekämpning av olovlig kapital- och skatteflykt är en internationellt prioriterad fråga, och det är viktigt att Sverige deltar aktivt i det arbetet. Men vår utgångspunkt måste vara att värna svenska skattebaser och svensk konkurrenskraft. Inom Moderaterna har vi därför varit kritiska till kommissionens förslag, som vi tycker har utarbetats för fort, utan konsekvensanalys och landat för långt från OECD:s slutsatser. Det riskerar därmed att slå mot vår konkurrenskraft. Det inkräktar också på Sveriges suveränitet gällande skattelagstiftning, och vi är inte ensamma om att arbeta utifrån den ståndpunkten. Riksrevisionen har beslutat att granska regeringens deltagande i arbetet mot internationell skatteplanering. EU-kommissionens arbete med att ta fram ett förslag till europeisk skattelag har gått ovanligt fort, och mot bakgrund av att det kan få omfattande effekter på det svenska skattesystemet har Riksrevisionen funnit skäl att granska regeringens deltagande i EU-arbetet. När jag sa detta på utfrågningen svarade finansministern följande: Vad gäller arbetet i EU med att ta BEPS vidare till EU-lagstiftning har vi från den svenska regeringens sida fört fram att vi tycker att det går väl fort och att kommissionen borde göra en grundligare analys av de förslag man lägger fram. Det har inte hörsammats från kommissionens sida, och i brist på en analys från kommissionen har vi från regeringens sida gjort en egen analys av vad det här direktivet kan få för konsekvenser för Sverige. Finansministern hänvisade alltså till att regeringen låtit göra en egen analys av vad direktivet kan få för konsekvenser för Sverige. Det är också den som ligger till grund för Sveriges ståndpunkt. Det är viktigt material, och den analysen är vi många som under sommaren har försökt att få ut. Jag fick nej med hänvisning till att den utgör arbetsmaterial. Jag begärde då att regeringen skulle pröva frågan om begäran att få ut allmän handling. Men jag fick nej även av regeringen, som alltså inte vill dela med sig av sitt underlag. Därför är Larry Söders interpellation oerhört angelägen. Jag hoppas att finansministern här i dag i kammaren i alla fall kan svara på när hon bedömer att ledamöterna i skatteutskottet kommer att få ta del av Finansdepartementets analys gällande BEPS.
Fru talman! I detta ärende liksom i alla andra ärenden följer regeringen de regler som finns för offentlig handling och dessutom den arbetsordning som vi har gällande när vi lämnar handlingar till riksdagen. Svaret på Maria Malmer Stenergards fråga finns i interpellationssvaret när jag säger: De delar som innebär ändringar i vår lagstiftning kommer i sedvanlig ordning att å tföljas av en konsekvensanalys. När detta blir lagstiftning kommer det alltså i sedvanlig ordning att åtföljas av en konsekvensanalys, precis som i fråga om andra propositioner som regeringen lämnar till riksdagen. Det är då som denna konsekvensanalys kommer till skatteutskottet. När det gäller detta ärende, precis som när det gäller alla andra ärenden, följer vi de regler som finns om handlingar och om när man lämnar ut handlingar. Det är alltså inget konstigt med detta. Det finns inte någon handling på Finansdepartementet som är en färdig handling, utan detta är ett arbetsmaterial. Det kommer att finnas en färdig konsekvensanalys i samband med att vi kommer med dessa förslag till riksdagen – helt i sin ordning. Vill man ändra denna ordning handlar det om att ändra den lagstiftning som finns om offentlighetsprincipen och om vilka handlingar som ska lämnas ut från offentliga myndigheter.
Fru talman! Finansministerns svar var givetvis korrekt utifrån den interpellation som jag har framställt men berörde egentligen inte den oro som jag försökte uttrycka när det gäller den svenska skattebasen. Jag tror att BEPS-arbetet kommer att innebära att den svenska skattebasen urgröps med anledning av att svenska företag kommer att betala skatt någon annanstans, eftersom värdet skapas någon annanstans i EU. Det är faktiskt en stor förändring när det gäller våra möjligheter att ta in skatt från de svenska företagen. Jag tycker att vi som riksdag ska vara tydligare med att vi vill värna den svenska skattebasen, inte bara när det gäller skatteundandragande utan även för att vi ska ha en legitim möjlighet att ta in skatter från de företag som faktiskt är svenska. Jag tycker kanske att finansministern inte berörde detta i sitt svar till mig nu. Jag skulle vilja att finansministern säger antingen att jag har alldeles fel, det vill säga att den svenska skattebasen inte kommer att påverkas, eller att jag har alldeles rätt i min oro och att vi kan jobba gemensamt för att skydda den svenska skattebasen. Jag tycker nämligen att detta har försvunnit i den debatt som uppstår när vi bara talar om skatteundandragande och om att sätta åt dem som inte betalar rätt skatt. Men den delen är vi ju överens om; det är den här delen jag tror är den största förändring som vi måste ta tag i och som blir den svåraste biten att komma överens om när det gäller att få igenom det i riksdagen.
Fru talman! Oavsett vilken regering vi har är det oerhört angeläget att vi värnar svenska skattebaser och svensk konkurrenskraft. Utan företag som går bra drabbas jobben och välfärden. Därför ska vi naturligtvis inte gå med på ett internationellt regelverk som missgynnar oss och riskerar våra skattebaser. Frågan om beskattning är nationell och bör så förbli. Vi ska inte gå med på att flytta över makt till EU om det inte är så att det är bra för Sverige. Finansministern säger att hon kommer att redovisa konsekvenserna för riksdagen när lagstiftningspaketet redan är klart. Men lagstiftningspaketet bygger ju på förhandlingar i EU där det svenska folket har gett regeringen mandat att förhandla, och då måste vi förvissa oss om vad regeringen har för underlag för sin ståndpunkt i förhandlingarna i EU. Det är oerhört bekymmersamt att man inte vill dela med sig av det. I Sverige har vi en fin tradition, fru talman, av att försöka komma överens över blockgränserna när det gäller frågor som rör internationell beskattning. Jag tycker att det vore väldigt tråkigt om regeringen övergav den. Det är faktiskt ren hyfs att riksdagen får ta del av det underlag som ligger till grund för Sveriges ståndpunkt i internationella beskattningsfrågor. För att kunna säkerställa att vi tryggar vår konkurrenskraft och agerar för Sveriges bästa i internationella förhandlingar måste vi ha underlag. Regeringen höll med om att underlaget från kommissionen var bristfälligt och skapade ett eget. Det är faktiskt fel av regeringen att mörka det, och det väcker tyvärr frågor om varför det hemlighålls samt om vilken kvalitet det håller. Jag tror att jag kommer att få anledning att återkomma i den här frågan inom kort. Jag vill passa på att önska trevlig helg.
Fru talman! Larry Söder sa att jag inte talade tillräckligt om skattebasen och den oro som finns för den. Det är helt korrekt. BEPS-arbetet har pågått under en lång tid, och det fanns ju en period för – vad kan det vara – ett och ett halvt år sedan där det även från min sida fanns en ganska stor oro för vad detta skulle innebära för den svenska skattebasen. I slutet av BEPS-arbetet skedde sedan en hel del förändringar som var till gagn för länder som Sverige. Sverige var väldigt drivande i det arbetet, och vi kunde även bilda allianser med andra inflytelserika länder. Resultatet av BEPS-arbetet blev därmed från svenskt perspektiv väldigt mycket bättre än det såg ut att kunna bli för ungefär ett och ett halvt år sedan. Vår bedömning är därför att det som ligger i BEPS-överenskommelsen i dag kommer att vara till gagn för Sverige. Samtidigt är det givetvis så att det i BEPS-arbetet finns en del paragrafer som är till gagn för oss och andra paragrafer som kan vara på minussidan. När det gäller formuleringen ”där värde skapas” är det inte så att värde skapas där saker säljs utan till exempel där saker plockas fram och där forskning, utveckling och marknadsföring sker, och det handlar om mycket annat av det värde som skapas på de svenska huvudkontoren. Vad gäller de underlag som lämnas ut och inte lämnas ut följer vi precis den ordning som finns mellan regering och riksdag. Vill man ändra den ordningen är det i så fall den principfrågan man ska ta upp och diskutera. Vi följer helt den ordning som finns och som vi har att hålla oss till.
Fru talman! Jag tackar finansministern. Jag vill först säga att jag delar finansministerns uppfattning att det för ett och ett halvt år sedan såg skakigare ut och att det har blivit mycket bättre. Just formuleringen ”där värde skapas” har dock skapat en diskussion. Jag och finansministern kan ha samma uppfattning om hur man ska se på de orden, men jag tror att de andra EU-länderna kanske har en annan uppfattning om hur man ska se på dem. Det är det som skapar min oro: Vi är ett litet land som ska försöka hävda oss i andra änden, men varje land kommer att se till sin egen skattebas. Jag tror kanske inte att Tyskland eller Frankrike tycker att det är så intressant att värna den svenska skattebasen, utan det måste vi göra. Därför är jag kanske mer orolig än finansministern när det gäller just formuleringen ”där värde skapas”. Jag tror att det kommer att betyda att en del av den svenska skattebasen kommer att hamna någon annanstans. Jag håller med finansministern om att BEPS-arbetet har gått i en positiv riktning – men inte i detta fall. Vi i utskottet har vid flera olika tillfällen diskuterat just den här formuleringen, och vi har kommit fram till just den benämning finansministern använder. Jag tror dock att detta kommer att skapa ett stort problem för den svenska skattebasen, och det kommer vi kanske inte att se förrän om tre fyra år, då svenska företag kommer att betala skatt på en del av sin försäljning någon annanstans. Jag tror att det är någonting vi kommer att lida av. Det svenska samhället behöver alla skattemedel det kan få in. Vi har mycket att ta hand om, och vi har många som behöver hjälp och stöd i vårt land. Att värna den svenska skattebasen tror jag är en del i att kunna hjälpa dem så mycket som möjligt.
Fru talman! Jag förstår naturligtvis Larry Söders oro. Det är därför jag är väldigt glad över att vi nådde en så stor framgång i slutet av BEPS-arbetet och att detta ser betydligt bättre ut än det gjorde för ett och ett halvt år sedan. Regeringens samlade bedömning är som sagt att detta kommer att kunna vara till gagn för Sverige. Det gäller inte minst det faktum att den relativa konkurrensen för svenska företag kommer att förbättras när möjligheterna till aggressiv skatteplanering minskas i andra länder. När det gäller vad som har sagts i talarstolen här tycker jag att det är viktigt att påpeka att de positioner i detta arbete som regeringen har drivit i Bryssel har varit förankrade i EU-nämnden, där alla partier – även Moderaterna – har stått bakom dem. Alla partier utom Sverigedemokraterna har stått bakom den ståndpunkt regeringen har drivit i Bryssel och tyckt att den är bra.