Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam 13. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Darja Lavtižar Bebler, Vili Trofenik, Anton Anderlič, Roberto Battelli, Franco Juri in Janez Ribič. Na sejo sem vabil predsednika Vlade in generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda, predstavnike Državnega sveta k 27., 28., 29. in 30. točki dnevnega reda ter ministra za okolje in prostor Karla Viktorja Erjavca k predlogu predsednika Vlade za razrešitev ministra za okolje in prostor. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 13. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 15. 1. 2010. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na obravnavo predloga za širitev dnevnega reda. Državnemu zboru predlagam, da dnevni red seje razširi z obravnavo predloga za razrešitev ministra za okolje in prostor Karla Viktorja Erjavca, EPA 859 /5. Predlog ste prejeli z dopisom, z dne 20. 1. 2010. Želi besedo predstavnik Vlade? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo o predlogu širitve. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite svoje glasovalne naprave. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Zbor bo to zadevo obravnaval kot 38.a točko dnevnega reda v torek, 26. 1. 2010. Prehajamo na določitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga sprejeli s sklicem ter s sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 13. seje Državnega zbora določen. Prekinjam sejo Državnega zbora, ki jo bomo z vprašanji poslank in poslancev nadaljevali ob 15. uri. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanke in poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno 13. sejo Državnega zbora. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 39 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri in generalni sekretar Vlade odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovore. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice, ministra ali generalnega sekretarja Vlade. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica, minister ali generalni sekretar Vlade v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri: dr. Igor Lukšič, minister za šolstvo in šport od 18. ure dalje; Aleš Zalar, minister za pravosodje; Samuel Žbogar, minister za zunanje zadeve; dr. Boštjan Žekš, minister brez resorja, odgovoren za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu, ter dr. Patrick Vlačič, minister za promet, od 17. ure dalje. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na postavitev poslanskih vprašanj. Kot rečeno, na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Borut Pahor. Poslansko vprašanje mu bo najprej postavil Jože Tanko, Slovenska demokratska stranka. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav. Spoštovani predsednik Vlade! Po rezultatih sta slovenska ekonomija in družbeni standard lansko leto padla preko vseh razumnih meja. Nihče, ne doma in ne v tujini, nam ni napovedal takega padca. Nasprotno. Vsi so nas ocenili skoraj kot edino državo, ki je kriza ne bo oplazila. Zgodilo se je drugače. Kriza nas je prizadela bolj kot kogarkoli v evroobmočju. Dejali ste, da se nam je zgodil prosti pad gospodarske rasti, kar pomeni, da Vlada ni storila ravno veliko. 22. marca lani ste na kongresu Socialnih demokratov napovedali za konec leta večje, skoraj zgodovinske reforme. Ni jih. Cvetka Zalokar Oražem, vodja poslancev Zares, se je novembra lani na konvenciji Zares javno vprašala, rekoč, kdaj bomo že dobili kakšen zakon iz koalicijske pogodbe. Torej je zavedanje, da zadeve ne potekajo dobro, sploh pa ne po načrtu, tudi v koaliciji. 20. januarja letos smo izključno zaradi zamude Vlade, ki že dlje časa prestavlja roke za predložitev izhodne strategije, na izredni seji obravnavali tudi tretji paket protikriznih ukrepov SDS. Tudi te je strokovna in druga javnost pohvalila. Delimo pa razočaranje z mnogimi, ker ste po uvodnem nagovoru odšli iz dvorane in niste več sodelovali pri razpravi pri temeljnem vprašanju tega časa. Čeprav Vlada sploh še ni pripravila predlogov, ker se vaši ministri še vedno ustvarjalno prepirajo, tako pravite, istočasno izjavljate, da nekatere naše ukrepe že izvajate. Dejali ste tudi, da ima konsenzualna politika večjo moč kot avtoritativni vzorci, vendar v nasprotju s preteklim mandatom takšnega pristopa ni. Čeprav smo predstavili že tretji paket ukrepov, niste SDS še niti enkrat povabili k pogovorom za dosego političnega, predvsem pa vsebinskega konsenza. Praksa v prejšnjem mandatu je bila drugačna. Sprašujem vas: Ali menite, da bo vaša ministrska ekipa glede na vsebinska in politična nesoglasja sploh sposobna pripraviti učinkovite ukrepe za pospešen izhod iz krize in doseči širši konsenz? Pravočasni ukrepi to tako ali tako ne bodo več in karkoli bo, bo na tem področju pozno. Vprašanje, če bo učinkovito. Potem me zanima: Kako bo v praksi potekal konsenzualni pristop in katere konkretne ukrepe iz našega zadnjega predloga že izvajate? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor.
Dober dan! Gospod predsednik, spoštovani zbor, gospod poslanec! Diskusijo o izstopni strategiji sem bil dolžan v slovensko javnost prinesti jaz kot član Evropskega sveta, ki je ocenil, da se krizne razmere umirjajo dovolj, da morajo začeti vlade razmišljati o tako imenovanih izstopnih strategijah. Pri čemer je kasneje na srečo od Ecofina, to je bilo v začetku jeseni letos, prišlo do opozorila tem istim vladam, da naj pri pripravi izstopnih strategij ne hitijo preveč, ker so morda napovedi o koncu krize - recesija je sicer za nami, kriza pa ne-preuranjene in je potrebno počakati z omejitvami fiskalnih in drugih ukrepanj, ki so jih vlade sprejele. Tudi naša. Kljub temu je slovenska vlada sprejela odločitev, da pripravi izstopno strategijo in smo med državami pri pripravi najdlje. Ta izstopna strategija se bo začela uveljavljati v četrtek, ko bo Ministrstvo za finance pripravilo program stabilnosti, ki ga bomo poslali Evropski komisiji. Program stabilnosti je tudi sicer osnova, temelj te izstopne strategije. Prav tako smo se odločili, da sprejmemo predlog zakona o minimalni plači in spremembe zakona o dohodnini, potem pa, računajoč na podporo in razumevanje vseh socialnih partnerjev, tudi sindikatov, čeprav smo šli sedaj njim na roko, da pohitimo z zakonom o minimalni plači, usklajujemo druge strukture ukrepe, ki jih bo Vlada sprejela v februarju. Če se opozicija ne bi odločila, da skliče izredno sejo o izstopni strategiji, mi smo sodelovali v polni sestavi, potem, kot sem najavil, bi jo lahko pričakovali v februarju, in ta diskusija tudi bo. Izstopno strategijo je treba pripraviti kar se da skrbno in načrtno in kar je problem slovenske politike, ne samo te vlade, ampak tudi vlade v preteklosti, je sposobnost uresničevanja svojih lastnih sklepov. Naj ne bo tukaj nobenih prevelikih razočaranj prehitro. Državni zbor bo, če bo hotel prevzeti nase to odgovornost, smel in mogel podpreti Vlado pri nekaterih ukrepih, ki bodo bistveni za prihodnost te države, ne samo za prihodnost, ki zadeva čas tega mandata, in boste imeli vso razpoložljivo možnost, da pokažete svoj pogum in odločenost, da storimo nekaj premikov, ki bodo Slovenijo pripeljali nad povprečje Evropske unije. Jaz sem zelo redko kritiziral prejšnjo vlado zaradi kakšnih stvari, ki bi bile po mojem lahko storjene boljše, ker iz svoje lastne izkušnje vem, da ni mogoče biti perfekten. Vendar vam lahko rečem, da je izstopna strategija, tako kot je pripravljena, ena boljših, ko jih primerjamo z državami, ki jih pripravljajo, da je vsekakor pravočasna, in da nikoli nisem zamujal nobenega roka, ker sem povedal, da bo približno v 90 dneh ta pred Državnim zborom, in to sem rekel decembra. Treba je temeljito premisliti ukrepe. Meni ni težko danes še enkrat povedati, ker je z nami minister Miklavčič, ko sprašujete o konsenzualni politiki, naj to naveden kot primer - mislim, da je bil minister tudi v vaši poslanski skupini z zakonom o zdravstveni dejavnosti - bolj kot se pogovarjamo o tem, da bi dosegli nek dogovor socialnih partnerjev in političnih strank, torej sodelovanje z opozicijo velja tudi v tem konkretnem primeru, pa ta ni edini, ugotavljamo, da težje pridemo do rešitev, ki bi na koncu predstavile konsistentno celoto. Pa je tudi že zakon o zavarovanju pripravljen za diskusijo. 10 mesecev je sedaj tega, kar skuša minister Miklavčič enega ključnih ukrepov, to je reformo zdravstva, pripraviti, pa ugotavljamo, da je kopica nerešenih vprašanj. In moje navodilo ministru je, pohitimo, presekajmo nekatere dileme, tako kot mislimo, da je na ravni Vlade in stroke prav, in potem v diskusiji v parlamentu izmerimo, ali imamo politično podporo ali ne. Tako bo tudi z drugimi ukrepi na tem področju. Slovenija je sicer doživela hud upad BDP in gospodarske aktivnosti, ampak deloma so tudi ti ljudje, ki so ocenili ta fenomen, sami povedali, Slovenija ni bila pripravljena na tako šok krizo, kot jo je doletela. Ni bila pripravljena strukturno. In zdaj mi menjamo strukturo samo. To je težko in računamo na vašo pomoč pri tem.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospod Tanko? Prosim.
Hvala lepa za odgovor, spoštovani predsednik. Če pravilno razumem, je izhodna strategija kljub vsemu skupen projekt. To ni ne projekt Vlade ne posamičnega ministra, to ni ne projekt koalicije, pač pa je skupen projekt. Dejstvo je, da je minister Miklavčič prišel z enim izmed ukrepov, ki niso bili dodelani in za katere niti v koaliciji nimate soglasja. Pravzaprav me zanima, ker gre pri izhodni strategiji za sklop, za sistem ukrepov, kdaj bomo prišli do tega sistema ukrepov, ampak na tak način, da boste vi prišli in predložili te ukrepe poslanskim skupinam v Državnem zboru ter o njih opravili razpravo. Tega pristopa, tega koncepta tudi ni. Zagotavljam vam, da po vaših izjavah Vlada krepko zamuja, ker tudi sami pozivate, da je treba delo pospešiti, da ima Vlada težave tudi s črpanjem sredstev, ker Gasparijeva ekipa pravzaprav že leto dni zadržuje črpanje evropskih sredstev na tem področju. Dejstvo je, da ukrepi ne delujejo, ker tudi kreditni krč ne popušča in ga rešujejo tuje banke, da se vsaj na tem področju nekaj dogaja. Eden izmed ukrepov te strategije je tudi prodaja državnega premoženja. V najtežjih okoliščinah, v najslabših okoliščinah se je ta vlada pripravila na prodajo državne srebrnine in tako naprej. Gre za cel sklop ukrepov, ki jih ni in za katere bomo najbrž težko prišli do soglasja, če niti vemo, kakšni ti ukrepi so in kdaj bodo - jih ni. In glede na to, da se ministri ukvarjajo z mnogimi stvarmi, me pravzaprav zanima: Kaj boste storili, recimo, z ministri, ki so zadolženi za to izhodno strategijo, za ukrepe, pa ti ukrepi zamujajo? ¸ Jutri bomo razreševali ministra Erjavca, ki s temi ukrepi nima ničesar, ostali ministri, ki preprečujejo črpanje sredstev in tako naprej, pa še vedno opravljajo svoje delo. In me pravzaprav zanima: V kateri ligi ali s katerimi državami tekmujemo v tem času? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor.
Najprej, da ne bi obveljalo to, kar pravite vi. Ni res. Ko smo prevzeli Vlado, je bila uspešnost črpanja evropskih sredstev slaba. In je bila Slovenija neto dolžnica. Danes je Slovenija neto prejemnica, saldo je 155 milijonov plusa. Je kakšen nesporazum glede teh podatkov?! Upam, da ne. Drugič. Ukrepi, ki so bili sprejeti, so bili plod socialnega dialoga in ta je lansko leto zdržal. Jaz sem povedal, da se je lansko leto Vlada, tudi zavoljo moje naklonjenosti takšni odločitvi, bržkone odločila, da stori vse, kar je mogoče, da obdrži socialno povezanost države, da bi lahko na začetku tega leta in, tega pol leta je zdaj res odločilno, šli v ukrepe, ki bodo povečali konkurenčnost. V sredo se dobimo s strateškim gospodarskim svetom, konec tedna s slovenskimi bankirji. So problemi, ki jih poskušamo odpravljati. In niso vse rešitve, ki smo jih dali, obrodile pričakovanih sadov. Toda nobena vlada v Evropi za enkrat ni dala recepta za rešitev te krize. In tudi naša ga nima. Se pa, mislim, da dovolj spretno, dovolj hitro in tudi, kolikor je mogoče, konsenzualno trudimo za to, da bi zdaj v tem najbolj občutljivem času, ne glede na to, da prihaja tudi do stvari, ki jih nobena vlada nima rada, trudimo, da bi našo pozornost osredotočali na ključno stvar tega časa. In to je na potrebne spremembe za to, da bi Slovenija dolgoročno finančno vzdržno postala konkurenčna in zaradi tega tudi socialno solidarna. Ministri se trudijo po svojih najboljših močeh. Jaz bom jutri predlagal razrešitev enega od ministrov, ker je pač tako predlagalo Računsko sodišče, ampak ta razprava bo opravljena jutri. Kot vidim, na veliko zadovoljstvo kolegov v opoziciji [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Prosim, mir v dvorani! Mir v zadnjih klopeh!
Vlada pa se bo normalno posvečala stvarem, ki jih je dolžna storiti. In bržkone vas to moti - da stvari, ki naj bi vsako vlado vrgle z osi, ker bi se ukvarjala sama s sabo, te vlade pač ne vrže z osi. Dela naprej in dela tisto, kar je treba. Tako so vaše skrbi za vlado malo preveč, kako bi rekel, malo prevelike. Znamo poskrbeti zase, ker vemo, za kaj je treba [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]skrbeti, ker imamo odgovornost, da vodimo to državo. Brez skrbi, vse rešitve za probleme, ki jih omenjate, bodo počasi prišli pred ta Državni zbor in se boste o njih odločali.
Hvala lepa. Prosim, proceduralno, gospod Tanko.
Hvala lepa, spoštovani! Ne glede na to, da na večino vprašanj ni bilo odgovorov, so bili nekateri odgovori, ki ste jih dali, tudi pravzaprav netočni. Govorimo, ali govorite o tem, da Slovenija ni bila pripravljena. Kljub temu pa je bila v prejšnjem obdobju, v prejšnjem mandatu med najbolj uspešnimi državami v evroobmočju, z najvišjo gospodarsko rastjo, z najvišjo rastjo blaginje in standarda. Leto dni je bilo potrebno, da smo najslabši. Za toliko, kolikor smo prej prehitevali, sedaj zaostajamo. Kar zadeva črpanje evropskih sredstev, spoštovani predsednik, so bili ključni napori narejeni v prejšnjem mandatu. Vsi temeljni razpisi, na osnovi katerih lahko črpate, so bili narejeni v prejšnjem mandatu. To, kar bi vi lahko storili lansko leto, izvedli razpis za kohezijska sredstva za občine za več kot 200 milijonov evrov, ga niste izpeljali. Kljub vsem pritiskom in naporom. In najbrž je zaradi tega tudi odstopila ministrica. Z ukrepi so tako ali tako velike težave, ker zamujamo, zato smo si nabrali zelo velik zaostanek za evropskimi državami v gospodarski rasti. Premagujemo jih samo na področju rasti nezaposlenosti. Te razmere bo izredno težko kratkoročno popraviti. Dejali ste, da ste vse ukrepe uskladili z ekonomsko socialnim svetom. Pa to ne drži, ker ste 1. oktobra vložili interventni zakon, ki takrat, ko je bil vložen, ni bil usklajen, ste ga popravili kasneje. Kolegu Černaču ste na septembrski seji dejali, da boste storili še enkrat poizkus, še en napor za sodelovanje pri ukrepih in reformah z opozicijo. Niti do takrat niste storili nobenega napora, niti po tistem, pa smo pripravili že tri pakete ukrepov za reševanje gospodarske krize. Niti enkrat ni prišlo do komunikacije med [[...]]
Cenjeni kolega Tanko, ne polemizirati, ker vam predsednik Vlade ne more več odgovarjati. Prosim za proceduralni predlog.
Bom dal tudi predlog. Potem na Celjskem sejmu je bila napoved za boljšo zakonodajo za mala podjetja, predvsem s poudarkom na poenostavitvi sistema za obračunavanje prispevkov in plačevanja davkov. Trikrat smo predlagali tak zakon, trikrat je padel. Vlada ga ni vložila. Tega napora ni bilo narejenega. Pa je bila to javna zaveza, javna napoved na otvoritvi sejma v Celju in tako naprej. Govorimo o tem, da je cilj gospodarska stabilnost, makroekonomska stabilnost in rast. Pa ne rastemo, dodatno pa se samo še pospešeno zadolžujemo. Da ni učinkovitosti vidite tudi iz vprašanj, ki jih postavljajo koalicijski partnerji. Gospa Cveta Zalokar Oražem je javno vprašala [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]]
Kolega Tanko, proceduralen predlog, prosim.
In zato predlagam, spoštovani predsednik, da o odgovoru predsednika Vlade na moje vprašanje opravimo temeljito razpravo. Upam, da boste koalicijski partnerji to podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Jožeta Tanka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 26. januarja 2010, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje predsedniku Vlade bo postavil Franc Pukšič, Slovenska ljudska stranka.
Spoštovani predsednik Vlade, gospod Borut Pahor! Težko je zastaviti vprašanje, saj je dejanje gospe državne sekretarke Andreje Jerina nezaslišano in v nebo vpijoče, ko je v teh krizni časih s telefonskim pozivom 23. oktobra lani preprečila povračilo iz evropskega proračuna v višini 296 milijonov evrov, istočasno pa tako rekoč vse leto blokirala 5. javni razpis iz operativnega programa krepitve regionalnih razvojnih potencialov v višini skoraj 300 milijonov evrov. Za to trditev imamo poslanke in poslanci dokaz - pismo med ministrom Križaničem, Gasparijem, Gjerkešem in državnim sekretarjem Genoriom, ki je, žal, še vedno interno zaupne narave. Zato vas sprašujem: Kdaj boste SVLR-ju naročili 5. javni razpis za celotno finančno obdobje, torej 2010-2013, saj iz napovedi ministra izhaja, da bo ostanek iz prejšnjih razpisov, okrog 90 milijonov evrov, ki so na razpolago za leto 2013, zadržal? Sprašujem vas: Za koga? Ali morda samo za ljubljanskega župana, ki mu tako rekoč postrežete pri vsaki njegovi zahtevi? Če bi SVLR razpisala celotno vsoto 300 milijonov evrov, bi s tem ne le ohranila, tudi odprla okoli 10 tisoč novih delovnih mest v celotni državi. Žal imam občutek, da se trudite doseči, da bo Slovenija dosegla maksimum vaših napovedi, torej 130 tisoč brezposelnih. Predsednik Vlade, ne zaradi krize, ampak zaradi političnih igric in nesposobnosti posameznikov v tej vladi! Ne morem verjeti, da lahko v tej vladi nekdo zavestno škoduje slovenski državi, s tem povzroči celo odstop ministrice in državo očrni v Bruslju. Zgodi se pa ničesar. Še vedno je gospa na svojem položaju. Minister Gaspari pa ob vsem tem molči kot grob. Gospa Jerina je škodovala Sloveniji v Bruslju, in to zgolj zaradi razočaranja nad vami, gospod predsednik, ker ji menda niste uredili obljubljene službe v institucijah Evropske unije. Na to mesto menda odhaja za politično plačilo gospod Milan M. Cvikl. Odgovorni ste tudi zato, ker niste ukrepali proti državni sekretarki, ki je posegla na področje pristojnosti SVRL na lastno pest ali pa mogoče po naročilu ministra Gasparija. Dopuščam pa tudi možnost, da Vlada ni odstavila državne sekretarke zaradi tega, ker je realizirala kakšen tajni dogovor med ministri vaše vlade, ki imajo zelo različne statuse, vi pa različne kriterije do njihovega dela in laži, ki jih tolerirate. Zaradi tega in mnogih drugih dejanj v vaši vladi vladata precejšen nered in zmeda, kar v javnosti vzbuja veliko negotovost, pa ne o usodi vaše vlade, ampak o usodi naše države. Za Slovenke in Slovence pa je nastopilo odločilno obdobje, ko bodo takšni ministrski ravsi, Križanič, Golobič, Gaspari, Kresal, Erjavec, povzročili antirazvoj naše države za veliko let naprej. Gospod predsednik, prosim, da v Državnem zboru odgovarjate izključno v slovenskem jeziku. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor. Do sedaj je vedno govoril v slovenskem jeziku in tako pričakujem tudi v prihodnje.
No, bojim se, da me tudi v slovenščini ne boste razumeli, ampak se bom potrudil po svojih najboljših močeh. Naj na začetku najprej pojasnim, zakaj je prišlo do zamika pri objavi 5. javnega razpisa. Služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko je v letih 2007 in 2008 objavila štiri javne razpise za razvoj regij, za prednostno usmeritev. Regionalni razvojni programi, za obdobje 2007/2013, in za razvojne prioritete z nazivom Razvoj regij. Po opravljeni reviziji izvajanja omenjenih razpisov je Računsko sodišče podalo mnenje s pridržkom. Ugotovljeno je bilo kar nekaj nepravilnosti: da so bili v razpisu navedeni splošni in posebni pogoji za dodelitev sredstev, da ni bilo jasno, katera merila bodo upoštevana pri izbiri posameznih operacij, v razpisni dokumentaciji SVLR tedaj ni navedla meril in uporabe le-teh. To je pomenilo kršitev uredbe o izvajanju postopkov pri uporabi sredstev Evropske kohezijske politike v Republiki Sloveniji v programskem obdobju 2007/2013. Podobne ugotovitve kot Računsko sodišče Republike Slovenije je ugotovilo tudi Ministrstvo za finance, Urad za nadzor proračuna. Ugotovil je, da javni razpisi in razpisna dokumentacija niso vsebovali dovolj natančno opredeljenih meril za izbor operacij, prav tako pa je ministrstvo priporočilo določene izboljšave, ki jih SVLR pri pripravi novega instrumenta upošteva. SVLR tako razpisa, o katerem sprašujete, ni mogla objaviti na podlagi enakih pogojev, kot je bila to praksa pri prvih štirih tovrstnih razpisih v prejšnjih mandatih. Pripraviti je morala nove rešitve in nove ukrepe, usklajene z Evropsko komisijo. V decembru lanskega leta je tako že bila sprejeta nova uredba o dodeljevanju regionalnih spodbud. Rezultat teh aktivnosti bo v kratkem izvedba novega instrumenta, javnega poziva, ki omogoča popolno skladnost z vsemi nacionalnimi in evropskimi predpisi, ki urejajo koriščenje sredstev Evropske skupnosti v Republiki Slovenije. Spoštovani kolega poslanec! Upam, da govorim dovolj razumljivo. Služba Vlade za lokalno samoupravo bo tako 29. januarja letos, torej konec tega tedna, objavila javni poziv za predložitev vlog za sofinanciranje operacij iz naslova Prednostne usmeritve, regionalni razvojni programi in razvojne prioritete razvoja regij. O neprecenljivi škodi, ki jo omenjate zaradi zamude pri razpisu, ni mogoče govoriti. Razpis za pripravo izvedbenih načrtov regijskih razvojnih programov za obdobje 2010/2012 je bil objavljen junija 2009, tako da so lahko regije in znotraj njih občine pristopile k pripravi in izboru projektov, ki jih bodo vključile v izvedeni načrt, ki je podlaga za izvedbo javnega poziva. Hkrati so občine tudi seznanjene z dejstvom, da bodo lahko upravičene stroške pri pripravi dokumentacije in pripravljalnih del v zvezi z izbranimi projekti uveljavljale za nazaj, vse od 1. 1. leta 2009. Nepovratna sredstva, v višini dodatnih 203 milijone evrov, se bodo s tem razpisom dodelila za sofinanciranje operacij, vključenih v izvedbene načrte regionalnih razvojnih programov in potrjenih s strani sveta regij na naslednjih področjih: ekonomska in izobraževalna infrastruktura, okoljska infrastruktura, razvoj urbanih naselij, javna infrastruktura na območjih s posebnimi varnostnimi režimi in v turističnih območjih ter socialna infrastruktura. Še enkrat naj povem, ob tem, ko smo z Evropsko komisijo uskladili pogoje razpisa, smo tudi bistveno izboljšali črpanje evropskih sredstev [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]proračuna Evropske unije, še enkrat, ko je Slovenija v letu 2009 prvič v tej finančni perspektivi ustvarila neto presežek sredstev, naj bom zdaj natančnejši, točno v višini 156 milijonov evrov.
Gospod Pukšič, želite dopolnitev odgovora predsednika Vlade? Prosim.
Hvala lepa. Gospod predsednik, naj vas ne skrbi, če vas bom jaz razumel ali ne. Naj vas skrbi, ali vas razume 100 tisoč tistih, ki so brez delovnih mest, in tistih, ki živijo na robu sociale. To naj bo vaša skrb. Kar se tiče gospe Jerina, pa naslednje. Gospa je bila v SVLR-ju v službi. Tam je pripravljala vse za štiri razpise, ne vem, dva ali koliko že, kako dolgo je bila. Potem je šla na Računsko sodišče. Računsko sodišče je ugotovilo, da tisto, kar je v prejšnji službi delala, ni delala v skladu z zakonodajo. In potem je šla za državno sekretarko k ministru Gaspariju, kjer pa ste takoj po prevzemu Vlade, decembra 2008, že naredili program, kako iz SVLR-ja prenesti vse operativne programe k ministru Gaspariju. Na koncu se je ugotovilo, da nič od tega, kar ste navajali, pravzaprav ni narobe. Gospod predsednik Vlade, narobe je pa naslednje. Pozitivni učinki, o katerih govorite pri vračanju iz Bruslja - res je. Vendar Vlada, prejšnja vlada je v roku enega leta, leta 2007 je končala s pogajanji z Evropsko skupnostjo, do takrat, ko ga je predala oblasti, je naredila štiri razpise. In je razpisala približno milijardo in pol [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Gospod predsednik, povejte danes tukaj v Državnem zboru, ne samo razpisala, tudi podpisala pogodbe za projekte, za koliko je vaša vlada v letu 2009, v enem letu, razpisala sredstev? Kot veste, za 4,2 milijarde evrov, ki jih imamo na razpolago do obdobja 2013, bi morali danes imeti vsaj 3 milijarde že tako imenovanih podpisanih pogodb. Povejte, koliko jih imamo? Sprašujem vas: Kaj boste naredili [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]z razvojnim programom železniške infrastrukture, na kateri imate 400 milijonov evrov? Ali boste Evropsko komisijo zaprosili, da to spremeni na kakšen drug program? Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi predsednik Vlade Borut Pahor odgovoriti?
Kolega poslanec je postavil nekaj enakih vprašanj. Bom poskušal [[....]]
Samo na tisto, na kar se nanaša prošnja za dopolnitev odgovora. Na dodatna vprašanja v zvezi z železnicami vam ni treba odgovarjati.
Dejstvo je, da je pri izvajanju štirih razpisov za razvoj regij v letih 2007 in 2008 prišlo do nezakonitosti, ki so jih ugotovile za to pristojne institucije. Zato denar iz Evropske unije za te namene ni prišel. Ta vlada je z veliko truda uspela z Evropsko komisijo najti rešitev, ki je omogočila, da je konec leta 2009 Evropska komisija začela s povračili sredstev. Finančni tok je stekel šele konec leta 2009, namesto da bi stekel že leta 2007. Naj vam povem, da smo vložili v to, da zmanjšujemo ovire, ki Sloveniji povzročajo težava pri črpanju evropskih sredstev, in jih poskušamo odpravljati po svojih najboljših močeh. Morate vedeti, da je pri Evropski komisiji licencirana procedura. Mi ne moremo tvegati, da bi sedaj v teh kritičnih časih to proceduro bistveno spremenili, ker bi to terjalo novo licenco. Trudimo se znotraj ustaljenih okvirov čim bolj uspešno črpati evropska sredstva. To veste vi kot poslanec in kot župan. In pri tem prihaja tudi do nekaterih problemov. Moramo biti previdni, da ne bi šli v kakšne programe, za voljo katerih nazaj Evropska komisija denarja ne bo dala. Te odgovornosti si jaz ne želim prevzeti, tudi nihče drug ne. In kdaj pa kdaj se dvakrat preveri kakšna odločitev. To terja tudi nekaj časa, ampak moramo biti previdni, ker gre za velika sredstva, kot ste na koncu omenili. Mislim, da smo uspeli narediti pri črpanju evropskih sredstev preboj. In ker je že statistično nemogoče, da Vlada v enem letu in dveh mesecih svojega mandata ne bi uspela delati nič dobrega, vsaj kakšno stvar, ki je evidentno napredek, zberite toliko moči in poguma in recite, o.k., to pa je napredek. Se opravičujem, če kakšna beseda ni bila slovenska.
Hvala lepa. Želite proceduralno? Prosim, gospod Pukšič.
Hvala lepa. Gospod predsednik enostavno ni res to, kar ste rekli. Gospa Jerinova je na [[...]]
Cenjeni kolega Pukišč, proceduralni predlog, brez polemik s predsednikom Vlade, on ne more več odgovarjati [[...]]
Me lahko pustite pri miru ti dve minuti, ki jih imam na razpolago. Seveda bom povedal proceduralni predlog [[...]]
Prosim, da se držite proceduralnega predloga [[...]]
[[...]]da bi naredili razpravo o vprašanju, ki sem ga postavil predsedniku Vlade. Vendar moram povedati popolnoma jasno, da odgovor s strani predsednika Vlade ni točen. Gospod predsednik Vlade preberite si pismo. Rekel sem vam, da poslanke in poslanci imamo pismo kot materialni dokaz. Dokazano je, da je 23. oktobra bilo z Evropsko skupnostjo vse pojasnjeno, nič ni bilo narobe. Vendar takrat, ko je bilo vse pojasnjeno, ko so se ministri s tem strinjali, je državna sekretarka vzela telefon in poklicala v Bruselj in rekla, "tisto, kar so vam ministri povedali, ne velja, ni točno, mi vam bomo poslali nekaj drugega". Gospod predsednik, to je škandal! To je škandal, ki se je povzročil v Vladi. Pravite, nekaj dobrega. Ja. Prosili smo takorekoč celo leto [[...]]
Gospod Pukšič, prosim, resne polemike, prosim!
[[...]]ko ni bilo razpisa, 5. razpisa, da vendarle ta razpis sedaj naredite do konca. Na sredi področja smo. Do 2013, ne do 2012. Za koga "šparate" 90 milijonov evrov? Za koga "šparate" ostanke? Kdaj boste naredili ta razpis? Vendarle občine potem morajo narediti od projektov do izvedb itd. In predsednik, jaz predlagam, da naredimo razmejitev prilivov, ki so prišli do leta 2004, za obdobje 2004/2006 in za vse tri operativne programe iz kohezijskega programa, to je za tisti 4,2 milijardi, in predvsem tisto, koliko razpisov ste naredili, da poveste v Državnem zboru, do kdaj boste spravili vse kohezijske programe na razpise. Zato predlagam, da o tem naredimo v Državnem zboru razpravo, ker bo to izključno evidentno koristilo tej državi. Denar v Bruslju je. Prejšnja vlada se je izpogajala od 5,1 milijarde, 3 milijarde plačamo, torej 2 milijardi plusa, pozitive, in seveda to le v primeru, če bomo imeli programe. Programi so, ampak če bo prišlo do razpisov, da bodo lahko se ta sredstva koristila, drugače pa tega ne bo. Če pa vidite, da kje ne gre, pa predlagajte Evropski komisiji, da jih preusmeri na tiste projekte, na tiste operativne programe, katere lahko izkoristimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Franca Pukšiča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 16. januarja 2010, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje predsedniku Vlade bo postavil Zmago Jelinčič Plemeniti, Slovenska nacionalna stranka. Prosim.
Hvala lepa in lep pozdrav vsem skupaj! Gospa Zorica Trstenjak je v časopisnem članu 27. 11. 2009 izjavila tudi, da se arbitraža ne mudi, da se zadeva lahko ureja počasi in da je bil podpis arbitražnega sporazuma velika neumnost s pravnega in državniškega stališča. Seveda je gospa Trstenjakova utemeljila svoje razmisleke na nečem drugem. Verjetno tudi morda na kakšni takšni knjigi "Der kroatische Ustascha-Staat 41/45", ki je bila objavljena v Stuttgartu 1964. leta in je bila takrat prepovedana pod komunistično vlado, kjer je notri tudi zemljevid, kje je slovensko nacionalno ozemlje. Ravno tako je verjetno utemeljila svoje razmisleke tudi na knjigi "Croation Struggle for Freedom and Statehood", ki je izšla ravno tako v tujini, v Argentini leta 1955 v ustaški emigraciji, kjer je tudi narisan, vendar drugačen zemljevid Hrvaške. V enem primeru je naš bivši režim prepovedal to knjigo zaradi tega, ker je bilo prikazano, kje je slovensko nacionalno ozemlje, kar je bilo potem prepovedano govoriti, drugič pa zaradi tega, ker je šlo za ustaško propagando. In vendar je v njej marsikatera resnica. Teh resnic se slovenska vlada noče zavedati. In ti plačani tako imenovani mednarodni neodvisni strokovnjaki seveda delajo tako, kot zahteva Vlada. In ker gospa Zorica Trstenjak ni trobila v vladni rog, sem izvedel, da naj bi jo najprej osebno okarali, da bom zelo nežno povedal, potem pa naj bi se zgodilo nekaj, kar me zanima, koliko drži. Naročili naj bi ministru za pravosodje gospodu Alešu Zalarju, da je v petek, dne 18.12.2009, ob pogovoru s predsednikom Sodišča evropskih skupnosti, Grkom Vassiliosom Skourisom, na podlagi vašega ukaza zahteval, da se odpokliče generalna pravobranilka Sodišča evropskih skupnosti v Luksemburgu prof. Verica Trstenjak. Moji grški prijatelji so me poklicali in so me vprašali, za kakšno državo pa gre, ali smo se vrnili nazaj v komunistično diktaturo, da bo predsednik določal, kdo sme biti in kdo ne sme biti v tem sodišču in opravljati dolžnosti. Zato me res zanima, kaj je na tem. Ne samo zaradi mene, tudi zaradi tega, da bom lahko svojim kolegom v mednarodnih skupnostih in organizacijah v Evropi povedal, kaj je na stvari.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade Borut Pahor, za odgovor.
To, kar pravite, ni res. Nikoli, ne da bi se spomnil, nisem nikogar zaradi drugačnega mnenja od mojega politično sankcioniral. Kaj šele, da bi zaradi mnenja, ki ga ima spoštovana gospa vso pravico javno izreči, pozval njenega delodajalca, predsednika Računskega sodišča, da jo razreši s položaja. Ali bi, kolega Jelinčič, verjeli, da bi bil pripravljen storiti kaj takega? Res je, da sva se z gospo srečala, po naključju, in da sva na njeno pobudo odprla to razpravo, kjer sem ji povedal, da se z njenimi stališči ne strinjam. Nekdo, ki izreka kritike na moj račun, pa bo ja sposoben sprejeti tudi kritike z moje strani na svoj račun. To je sestavni del neke demokratične politične kulture. Toda da bi zaradi različnega stališča, ki ga imava, terjal sankcije, celo tako daleč, da bi nekdo, ki dela na Evropskem računskem sodišču, izgubil službo zaradi tega - to mi ne pride na kraj pameti. Kako je mogoče, da pride na kraj pameti koga drugega?! Torej, to, kar pravite, ni res.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora predsednika Vlade? Prosim, gospo Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Gospod predsednik! Vaš odgovor mi je torej povedal, da je, kot kaže, to delal gospod Zalar na lastno pest. Namreč, mene so grški prijatelji vprašali, kaj se gremo v tej državi. Kako si dovolimo, da se gremo kakšne takšne zadeve, ko je pravzaprav tudi nemogoče, da bi kakšna država zahtevala, da se kogarkoli odpokliče s Sodišča evropskih skupnosti. In ravno gospo Trstenjakovo, ki razmišlja drugače in ki je profesorica doktorica prava, medtem ko imamo tam enega gospoda, ki se predstavlja za profesorja, pa ni profesor, in enega doktorja, ki se predstavlja tam za doktorja, pa ni doktor. Obenem pa imate vi tukaj celo vrsto nekih mednarodnih pravnih strokovnjakov, ki delajo tako, kot enostavno vi rečete. Kontrola medijev je praktično popolna, včasih vam uide kakšen takšne članek, in potem je seveda ogenj v strehi. Vedno se najdejo neki lizuni, ki trobijo v isti rog, kot je rog slovenske vlade, ki pa trobi napačno. Dejstvo je, da so tukaj zraven celo razni Šmidovniki, cela vrsta FDV-jevcev, ki so zdaj na lepem postali blazni strokovnjaki za mednarodno vprašanje, celo biologi so zdaj strokovnjaki za mednarodna vprašanja. Mislim, da je to grozljivo. In na tak način se iti mednarodno in državno politiko, je zelo slabo. Mislim, da je skrajni čas, da naredite rez takšnim razmišljanjem in začnite utemeljevati vaše odločitve in razumevanje na osnovi zgodovinskih dejstev, ki pa vam jih ti veliki pravni strokovnjaki, ki so nekoč trobili v rog Komunistične partije Jugoslavije, danes trobijo v vašega, čez tri leta bodo trobili v enega drugega, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]pač ne bodo mogli povedati.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, Borut Pahor.
Ena stvar se mi zdi pomembna, čeprav ni nujno, da imamo tudi glede tega isto stališče. Slovenska vlada ima predsednika, ki ne sankcionira tistega, ki razmišlja drugače. Vem, da o stališču, ali je arbitražni sporazum za Slovenijo primeren ali ne, različna mnenja. In do njega ima pravico tudi prof. Trstenjaka. In jaz imam pravico, da ga zagovarjam, ker verjamem, da je dober za naše nacionalne koristi. Vi ste govorili o tem, da medijsko nadzorujemo prostor, če prav razumem. Prosim, da smo glede tega odkriti. Če se to dogaja, bodo najbolj iskreno in pošteno povedali novinarji in uredniki sami. Ali je to res ali ne? Če je tako, se bodo oglasili in to rekli. Jaz ne izvajam na uredništva in na novinarje nobenih pritiskov. Svobodo medijev sem vedno štel kot ogelni steber demokracije in tudi kolikor je moč, v moji pisarni skrbim za to, da bi svoboda tiska bila kolikor je mogoče močna, ne glede na to, koliko stvari, pravih ali nepravih, resničnih ali neresničnih slišim tudi o samem sebi. Zdi se mi vedno pomembneje, da to prenesem, ker kdor ne prenese vročine, naj ne gre v kuhinjo, ker to sodi k mojemu poslanstvu. Zame se zdi svoboda medijev, torej nobena politična kontrola, bolj pomembna od tega, ali to zdaj prispeva k uspehu vladne politike ali ne. Samo dejstvo, da imamo svobodo medijev, svobodo tiska, je uspeh nekega časa, v katerem imamo odgovornost za oblast ta hip mi.
Hvala lepa. Želite proceduralno, gospod Jelinčič? Prosim.
Hvala lepa. No, zagovarjati je eno, izsiljevati je drugo. Kar se pa tiče svobode medijev in svobode tiska v Sloveniji, pa vidimo, da so nas na mednarodnih lestvicah uvrstili bistveno nižje kot pred letom dni in še bolj bistveno nižje kot pred dvema letoma in verjetno še pada ta lestvica, po kateri gremo vedno nižje. In jaz sem že postavil poslansko vprašanje oziroma Slovenska nacionalna stranka o svobodi medijev in o pritiskih na medije, kajti novinarji so se mi pritoževali, kako smejo, kaj smejo in česa ne smejo. In zaradi tega jaz mislim, da ko govorite, da je treba novinarjem verjeti, jaz sem jim verjel, zato sem postavil poslansko vprašanje. Vi govorite nekaj drugega. Verjetno bodo novinarji povedali čez čas, kako je bilo danes, pa pred mesecem, pa čez nekaj mesecev. Vendar pa jaz mislim, da je zadeva preveč žgoča, da bi jo lahko pustili kar tako, da bi šla mimo in zato v skladu z 246. členom Poslovnika predlagam, da Državni zbor glasuje o tem, da opravimo o tem celotnem sklopu razpravo, kajti ni edini primer pritiska na določenega človeka na določenem delovnem mestu. Tudi v akademskih sferah, ko naj bi se na nekoga pritiskalo, kako naj piše, ali pa ga prosilo, kako naj piše, s tem, da bo potem že poplačan in poravnan njegov račun. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralno potem takoj, ko bom prebral ugotovitev. O predlogu poslanca Zmaga Jelinčiča Plemenitega, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 26. januarja 2010, v okviru glasovanj. Proceduralno, gospod Jožef Jerovšek.
Gospod predsednik, upam, da me ne boste ustavili. Ko gospod predsednik Vlade pravi, da nikakor ne vplivajo [[...]]
Hvala lepa, gospod Jerovšek prvi opomin [[....]]
[[...]]Golobiča v Delu uvrstili med kandidate [[....]]
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Moram vam vzeti besedo. Hvala lepa. Poslansko vprašanje predsedniku Vlade Borutu Pahorju bo postavil mag. Borut Sajovic, Liberalna demokracija Slovenije.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Državni zbor, ta država, ministrice in ministri, ne nazadnje pa tudi vsi, ki nas poslušajo, gledajo, predvsem tisti na balkonu in pa doma pred sprejemniki, si zaslužijo tudi kakšno pozitivno pobudo, pozitivno novico. Naša iz Poslanskega kluba Liberalne demokracije se nanaša na zaščiteno območje parka Škocjanske jame, edini spomenik v Sloveniji, ki je uvrščen na Unescovo dediščino. Da je to nekaj posebnega, nam zagotovo priča tudi podatek, da je na vsem širnem svetu samo [[...]]
Prosim mir v dvorani! Nadaljujte gospod Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik. Da so na vsem širnem svetu samo trije podzemski objekti uvrščeni na Unescovo dediščino in zato najbrž ni slučaj, da med 7.000 izjemnimi podzemnimi objekti, ki jih imamo Slovenke in Slovenci, da ta zasluži posebno mesto in obravnavo. Takole piše Albin Debevc, direktor Parka Škocjanske jame: "Narava je kot največji arhitekt sveta na koščku Slovenije, imenovanem Kras, pustila enkratne, čudovite vzorce površinskega in podzemnega sveta, ki so bili zaradi svoje izjemne lepote, velikosti, raznolikosti vpisani v seznam svetovne dediščine." Pretekli teden smo poslanke in poslanci, najbrž tudi Vlada, dobili pismo Slovenske akademije znanosti in umetnosti, kjer Državni zbor opozarja in prosi za nadaljnjo zaščito tega enkratnega spomenika, ki je uvrščen na seznam svetovne dediščine, kajti grozi nevarnost, če bi se stanje oslabšalo, da bi bile Škocjanske jame lahko izbrisane s seznama dediščine predvsem zaradi neusklajenih in neustreznih posegov, zlasti v matični občini Divača. To za Slovenijo zagotovo ne bi bilo dobro. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se zavedamo občutljivosti tega izredno lepega, pomembnega območja. Vemo, da vam je pri srcu, da ga dobro poznate in da boste storili vse, da se ga zaščiti. Naj takoj tudi nalijemo čistega vina - mi podpiramo razvoj občine Divača, tako kot vseh posameznih kraških občin, vendar pa smo mnenja, da je treba, kar se tiče infrastrukturnih posegov v ta specifičen, občutljiv teren, imeti neko enotno državno strategijo, ki ne bo zajemala le posameznih občin in posameznih parkov, pač pa celoten kraški teren.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor.
Spoštovani gospod poslanec! Pozdravljam pobude civilne družbe in Slovenske akademije znanosti in umetnosti, ki opozarjajo, tako kot ste sami to storili v svojem nastopu, da je treba pri načrtovanju prostorskih ureditev, tako državnega kot lokalnega pomena, slediti načelom trajnostnega prostorskega razvoja, ki ob upoštevanju razvojnega in varstvenega vidika prostorskega načrtovanja lahko zagotavljajo optimalne rešitve za določen prostor. Dejstvo je, da so tako na širšem območju Krasa kot tudi v neposredni okolici parka Škocjanske jame načrtovani številni posegi na ravni občine in države, ki vsak zase morda niso problematični, vsi skupaj pa lahko predstavljajo potencialno ogrožanje tega prostora. Obveščen sem, da se nekateri od predvidenih posegov že izvajajo, nekateri posegi so vključeni v prostorske akte, o nekaterih pa obstajajo šele idejne zasnove. Predlagatelji oziroma nosilci predvidenih posegov so tako na lokalni kot državni ravni. V okviru zakonodaje s področja prostorskega načrtovanja imajo Vlada in pristojna ministrstva na voljo vrsto zakonskih instrumentov, s katerimi lahko uveljavljajo javni interes s področja urejanja prostora. Od konca leta 2007 imamo tudi strategijo za varstvo kulturne dediščine in naravnih vrednot v Republiki Sloveniji, ki vse resorje, še posebej pa Ministrstvo za kulturo in Ministrstvo za okolje in prostor, zavezuje k usklajenemu in aktivnemu prizadevanju za njeno uveljavitev. Na občutljivem območju, kot je širše območje Krasa, je zagotovo smiselna skupna, enotna strategija poseganja v prostor, ki bi služila kot vodilo za konkretne prostorske odločitve vseh občin na tem območju. Razvojne načrte tako na državni, kot tudi na lokalni ravni bi bilo kot sami opozarjate, jaz sem vam za opozorilo hvaležen, treba proučiti z vidika celostnega pristopa in omejevanja negativnih vplivov na širšem območju Krasa, preveriti njihovo trajnostno spremenljivost in jih po potrebi oziroma možnostih drugače umestiti v prostor. Kot sem seznanjen, Ministrstvo za okolje že pripravlja vladno gradivo, v katerem bodo predlagali zavezujoče sklepe za različne resorje in če bo potrebno, bo to prišlo tudi pred Državni zbor. Ker sta mi ostali na voljo, če mi dovolite, še dve minuti in ker ste uvodoma spregovorili nekaj, kar mi omogoča, da na to odgovorim, mi dovolite reči sledeče. Rekli ste uvodoma, da so nekako dovoljene tudi dobre novice v politiki. Glejte, jaz mislim, da smo vsi skupaj, kot politika z različnimi odgovornostmi, mi kot Vlada, z veliko večjimi odgovornostmi, kot vi, ki ste v opoziciji, pač politična elita te države, ki v najbolj občutljivem času, po osamosvojitvi odloča o naši skupni usodi. Jaz nikoli nisem trdil, da ta ekipa dela brez napake in brez kakšnega časovnega zamika, zamude in tako naprej. Bi pa rad zagotovil, da poskušamo delati v skupno dobro. Nimamo nobenih partikularnih, posebnih ali drugih interesov, ki nas bi vodili pri našem ministrskem delu ali mene pri delu predsednika Vlade. Poskušamo ustvariti atmosfero, v kateri bo sodelovanje, kot je včeraj rekel novoimenovani nadškof, prevladalo nad sebičnim ravnanjem posameznika. Jaz upam, da referiranje v tem smislu ni napačno. Gre za pomemben del civilne družbe, ki ji je treba dati svojo pozornost. Tisto, kar hočem reči, je, da je Vlada po svojih močeh na to sodelovanje in na krepitev te atmosfere, da bomo videli, v vsem, kar počnemo, tudi kaj dobrega, tako pri vas, ko kritizirate nas, kot pri nas, ko poskušamo ravnati za interese te države, da bo to sem in tja počasi prevladalo. Če bomo in kolikor bomo uspeli vzpostaviti eno pozitivno atmosfero v tej državi, kjer bo malo več zaupanja, malo več spoštovanja, malo več posluha za tiste, ki mislijo drugače, ki jih ne bomo nujno diskvalificirali zaradi tega, potem imamo mi skupaj kot politična elita priložnost, da zares zavrtimo kolo razvoja te naše države bistveno naprej in se uvrstimo v vrh razvitega sveta. To sodelovanje je z naše strani iskreno. Upam, da bomo v tem letu, v letu 2010, naredili ta odločilen premik. Vsekakor se strinjam z vami, na eni in drugi strani. To leto je odločilno leto.
Hvala lepa. Želite predlog za dopolnitev odgovora? Nekaj tega je bilo že povedano. Prosim, gospod mag. Sajovic.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik Vlade! Moram reči, da sem zagotovo tako kot večina Slovenk in Slovencev zadovoljen z vašim odgovorom, da se boste za ta prečudovit zaščiten konec Slovenije, slovenskega Krasa, skušaj z Ministrstvom za okolje in prostor še posebej zavzeli. Gre pa res za specifično mesto, kjer na prometno strateški legi in pa na drugi strani je bila ravno na tem mestu naravna dediščina izjemno bogata, zato seveda javnosti in pa vam za razumevanje predstavljam kar 18 projektov, ki so se želeli zgoditi ravno na tem koščku. Jaz sem prepričan, da večino od njih lahko skrbno, previdno, vestno umestimo v prostor, vendar o tem se bo treba velikokrat pogovarjati in dogovarjati, kajti prepričan sem, da je Unescova dediščina Škocjanske jame eno samo mesto. Prostor za zgodbe, kot so pa letališče Gabrk, obrtna cona, območje storitvenih proizvodnih dejavnosti, golf igrišče, razne tovarniške deponije, pa so seveda lahko na številnih drugih lokacijah v Sloveniji, ki z naravovarstvenega, kulturnega pa tudi narodnozgodovinskega vidika niso tako pomembne, predvsem pa bomo zagotovo, ker je tukaj celoten ministrski zbor, kot država, kot poslanci, še posebej previdni, ko bomo v ta prostor umeščali na eni strani enega od plinovodov, naftovod, del avtoceste in pa tudi prepotreben železniški tir. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade, gospod Borut Pahor.
Škocjanske jame so med drugim tudi prvovrstna turistična atrakcija. To omenjam zato, ker smo se odločili po zadnjem posvetu s predstavniki turističnega gospodarstva, da spomladi organiziramo posebno tematsko temo o razvoju turizma v Sloveniji, da ugotovimo, ali imamo eno filozofijo turizma, kakšno turistično destinacijo - Slovenijo pravzaprav želimo ponujati na svetovnem turističnem zemljevidu, da vsa ministrstva pripravijo ukrepe, ki so potrebni, da imamo eno konsistentno strategijo ukrepov in da tudi turizem, ki ga danes moramo videti kot zeleni turizem, vsekakor, umestimo v ta koncept trajnostnega razvoja. Zato sem vesel vašega vprašanja. Na vse te stvari je treba pogledati s celovitega vidika. Mi torej nadaljujemo neko dobro prakso, ki jo je uvedla prejšnja vlada, to so obiski regij. Uvajamo novo prakso, to so tematske seje Vlade. Upam, da se bo ta o turizmu posrečila do te mere, da bomo prihodek iz turizma v bruto domačem proizvodu bistveno povečali v prihodnjih letih. Zdaj smo tudi glede tega v nekem prelomnem položaju. In omenjanje Škocjanskih jam kot bisera, takih biserov je pa v Sloveniji vsepovsod, je umestno s tega vidika, da se spomnimo kaj pravzaprav želimo z naravno dediščino, ki nam ni dana, ampak nam je samo sposojena od naših otrok.
Hvala lepa. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja, postavljena na 11., 12. seji zbora. Minister za šolstvo in šport dr. Igor Lukšič bo odgovoril na vprašanje Zvonka Laha v zvezi s sofinanciranjem investicij na področju osnovnošolskega izobraževanja in predšolske vzgoje. Prosim, minister Lukšič.
Predsednik, predsedujoči, cenjeni poslanec, poslanke, kolegi poslanci. Najprej opravičilo za odsotnost. S kolegom poslancem sva bila tudi večkrat v stiku ustno. Dobil je tudi pisni odgovor, ampak vendarle procedura zahteva tudi ustni odgovor. Še za časa ministrovanja kolega Zvera se je ministrstvo odločilo, da gre v razpis po starem zakonu. Zakon o financiranju občin 1.a je bil sprejet 10. 6. 2008, v veljavo je vstopil 24. 6. 2008. Torej to je bil čas, ko je bil razpis na Ministrstvu za šolstvo pred objavo in takrat se je bilo treba odločiti, ali v razpis po starem zakonu ali po novem zakonu. Torej razpis je bil opravljen po starem zakonu še za časa ministra Zvera. Tisti, ki so bili sprejeti v razpis, so seveda bili sprejeti po prejšnjih pogojih, da ni bilo treba ponavljati razpisa. Zakonski okvir, ki določa obseg sofinanciranja na področju predšolske vzgoje in osnovne šole, je finančno nevzdržen in neizvedljiv, na kar Ministrstvo za šolstvo opozarja že od jeseni 2008. Tudi na tem zboru sem opozarjal na ta problem. Razpisni izbor je bil takrat opravljen korektno, z merili razpisa, in ga je mogoče izvesti, upoštevaje enakost vseh izbranih projektov. Zato spreminjanje obravnave za posamezne projekte ni sprejemljivo. Edina alternativa bi bila razbremenitev celotnega razpisa, kar bi prineslo nepotrebne posledice za vse tiste, ki bodo investicijo izvedli tudi s sredstvi, ki so manjša od predvidenih po zakonu o financiranju občin. Drugo vprašanje pa je bilo: Zakaj ministrstvo ni izvedlo razpisa v letu 2009 in ali bosta v letu 2010 izvedena oba razpisa, torej za osnovne šole in predšolsko vzgojo? Ministrstvo za šolstvo bo v letu 2010 izvedlo le en razpis, s prioritetnim kriterijem za sofinanciranje investicij na področju predšolske vzgoje. Število že izbranih na tem razpisu leta 2008, pred volitvami 2008, torej število že izbranih in sofinanciranih projektov s področja investicij osnovne šole ne dovoljuje novih projektov ob začetnem obsegu proračuna in na podlagi obstoječega programa sofinanciranja. Preusmeritev sredstev na področje sofinanciranja predšolske vzgoje ne omogoča razpisa za sofinanciranje investicij v osnovne šole do leta 2011. To je tudi razlog, da razpisa v letu 2009 ni bilo. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Tematika investicij v predšolsko vzgojo in osnovno šolo je zelo pereča. Strinjali se boste verjetno tudi sami. Na pisno poslansko vprašanje sem dobil konec oktobra odgovor, vendar nisem bil zadovoljen z njim, ker tudi podatki, ki so tukaj notri, ne kažejo na skorajšnjo rešitev problematike na tem področju. Vendar ne bom o številkah, ker imam premalo časa. Povedal bi to, da vaš program, ki temelji na osnovi razpisa, imate sicer stanje tako, kakršno je, na osnovi razpisa. Na ministrstvu pa nimate pregleda nad stanjem potreb, ki jih imajo občine. Vse občine se ne javljajo na razpise, čeprav imajo potrebe. Zakaj? Zato, ker imajo večje potrebe na drugih področjih in tudi večje sofinanciranje investicij na drugih področjih, ki so bolj pomembna. Zato občine ne pripravljajo projektov. Vaša vizija pa je, da naj bi bilo otroško varstvo, vključenost otrok 100% in tudi zastonj. Če bo tako sofinanciranje s strani Ministrstva za šolstvo in šport, kot ga imate sedaj, mislim da bo še manj investicij in ne bo porabe, otroci pa bodo ostali zunaj vrtcev. V lanskem letu naj bi bilo rojenih 4 tisoč več otrok kot prejšnja leta in ti otroci bodo potrkali na vrata vrtcev. Rešitev, izgovarjati se [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]], da ni denarja, ni prava. Poleg tega ste pa sami zavajali določene občine s kriteriji, kakšni morajo biti, in potem denarja ni bilo od nikoder, ne morejo ne občine, ne ministrstvo [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Gospod minister, izvolite.
Hvala. Hvala tudi za to nadaljevanje diskusije. Ena od prioritet, mojih osebno in na ministrstvu, je tudi urejanje na področju vrtcev. Na prejšnji seji nisem mogel odgovarjati na to vprašanje, ker sem bil na obisku na Dunaju. Mesto Dunaj je dalo v letošnjem letu dodatnih več kot 100 milijonov evrov za vrtce. Jaz sem si ogledal tudi en njihov vrtec, ki je zgrajen skupaj z osnovno šolo, njihov vrtec stane na glavo otroka 800 evrov. Pri nas je povprečje 433. Standard je zelo visok. Temu primerno je standard vzgojne, varstvene in izobraževalne dejavnosti v vrtcih zelo visok. To govorim zato, ker se je mesto Dunaj za ta ukrep odločilo v času krize. Gre za vprašanje prioritet in se strinjam z vsemi tistimi, ki mislite, da dajemo za osnovne šole in vrtce z državne ravni premalo. Se strinjam, dajemo premalo, zlasti dajemo premalo zato, da bi čim prej realizirali cilj, ki sem ga tudi tukaj v Državnem zboru večkrat zagovarjal, pa tudi javno, da bi čim prej najbolj obremenjeno generacijo, torej mlade ljudi, ki imajo majhne otroke, ki si urejajo stanovanjski problem in ki imajo po pravilu tudi službe za določen čas, da bi te mlade ljudi najbolj razbremenili. Torej to se strinjava. Glede pregleda. Služba za investicije dela pregled potreb po vrtcih in o stanju vrtcev in osnovnih šol po celi Sloveniji. Jaz sem prepričan, da bodo to naredili v dveh do treh mesecih, so že prekoračili roke, ki so si jih sami zadali in ki so jih dobili od ministra. Vendar je zopet problem, ker imamo težave z zaposlenimi ljudmi oziroma s temi, ki niso zaposleni, pa bi lahko pomagali pri tej nalogi. Ta zadeva bo narejena. In se mi zdi, da pravilno ugotavljate, da bi to država že morala narediti. Naslednja zadeva je razpis. Mislim, da je nezaslišano, da so se, recimo, tako kot v primeru nekaterih občin, javili na razpis leta 1999, še vedno so v igri, in do danes ta šola še ni zgrajena. Zakaj? Zaradi tega, ker dovoljujemo, da se prijavljajo na razpis vsi tisti, ki imajo želje, ne pa tisti, ki že imajo, recimo, gradbeno dovoljenje. In zato imamo potem problem tudi v proračunu in tako naprej. To stanje poskušamo sanirati in hvala vam za podporo.
Hvala lepa. Gospod Lah, imate proceduralni predlog? Prosim.
Hvala lepa. Vašega odgovora sem vesel. Čeprav nisem bil vesel na prejšnji seji, ko niste odgovarjali na to vprašanje, sem pa vesel, da ste bili medtem na Dunaju in ste si ogledali, kako zunaj zgleda, da bi po njihovem zgledu tudi mi lahko šli, saj bo treba enkrat nameniti sredstva za to, pa kjerkoli že bo treba od nekje vzeti. Mi smo tudi predlagali, da bi v dogovoru o povprečnini, ki še ni sklenjen, poskušali prerazporediti sredstva za učinkovito rabo energije, ker vsi ti objekti morajo biti zgrajeni v skladu s pravilnikom in po tem pravilniku mora biti taka gradnja. Zato bi prosil, da v skladu s temi dogovori tudi nadaljujemo s temi aktivnostmi, ker glede na način, kot se je Ministrstvo za gospodarstvo lotilo črpanja teh sredstev, mislim, da ne bodo koristno porabljena. Pa tudi sami ste rekli, kako v Avstriji razmišljajo o tem, da je v času krize treba stimulirati gradbeništvo in graditi javne objekte, ker tako ni dela in da se nekaj koristnega pač naredi. Zato bi prosil, da se skupaj s SVLR in Ministrstvom za finance podpiše ta dogovor in določena sredstva prerazporedjo na MSŠ ter se s tem pospeši tudi gradnja osnovnih šol in vrtcev. Glede na to, da je problematika tako pereča, pa bi predlagal, da se v skladu z 246.a členom Poslovnika opravi širša razprava o tej problematiki, ki bo, mislim, pripomogla ne samo našim, ampak tudi vašim prizadevanjem. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu poslanca gospoda Zvonka Laha, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za kulturo in šport na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri v torek, 26. januarja, v okviru glasovanj. Minister za okolje in prostor gospod Karl Viktor Erjavec bo odgovarjal na vprašanja Rada Likarja v zvezi s Stanovanjskim skladom Republike Slovenije.
Hvala za besedo. Vprašanje se je nanašalo na to, zakaj so se stroški poslovanja Stanovanjskega sklada povečali zlasti na postavki plač. Lahko povem, da za izplačilo plač in drugih izdatkov zaposlenih ter prispevkov delodajalca za socialno varnost je bilo za leto 2009 predvidenih 1,22 milijonov evrov. Povečanje je izključno iz naslova odprave plačnih nesorazmerij in uskladitve višine plač z veljavno zakonodajo. Pričakovan odhodek v letu 2009 je bil v višini 1,28 milijonov evrov. V letu 2008, kot veste, je bila sprejeta reforma plačnega sistema, ki je predvidevala uskladitev in odpravo plačnih nesorazmerij uslužbencev. Z upoštevanjem zakonskih določil in predpisov so se sredstva za izplačilo plač, drugih izdatkov in prispevkov povečala v zakonsko določenih obsegih. Za stroške poslovanja je bilo v letu 2009 načrtovano 5,2 milijona evrov, z rebalansom je ocenjeno povečanje potrebnih sredstev na 5,4 milijone evrov. Res je, da dejavnost Stanovanjskega sklada v letu 2009 ni bila takšna, kot smo jo pričakovali, res pa je tudi, da v naslednjem letu oziroma v letošnjem letu 2010 se odpira vrsta novih projektov, ki bodo zahtevali še poseben in dodaten angažma uslužbencev republiškega stanovanjskega sklada. Gre za to, da začnemo z aktivnostmi za sosesko Brdo, gre za prvo fazo - 400 stanovanj, potem druga faza predvideva 200 stanovanj, potem smo pred tem, da tudi začnemo s projekti izgradnje študentskih stanovanj, tako da v letu 2010 bodo aktivnosti stanovanjskega sklada v skladu z našimi plani in programi. V zvezi s tem poslanskim vprašanjem lahko samo to rečem, da je to povečanje posledica nove plačne reforme in pa posledica odprave nesorazmerij pri javnih uslužbencih.
Hvala lepa. Želite še dopolnilni odgovor? Izvolite, gospod Rado Likar.
Hvala lepa. Lep pozdrav ministru in ostalim kolegicam poslankam in poslancem! Moje vprašanje se je nanašalo predvsem v tem smislu, da so prihodki v rebalansu prihodkov skladov za 81,5% višji od načrtovanih, se pravi so se povečali na 23,8 milijona evrov, stanovanjska posojila pa so se zmanjšala za 98% na samo 0,9 milijona evrov. Sredstva za neprofitna stanovanja so se znižala za 37% na vsega 4,78 milijonov evrov, sredstva za stanovanja za trg pa kar za 76,3%. Stroški poslovanja sklada pa so se zvišali za 3,8% in, kot rečeno, stroški plač za 4,9%. Za povečanje stroškov plač smo slišali utemeljitev gospoda ministra, vendar me pa vseeno zanima: Zakaj je pravzaprav prišlo do tako drastično zmanjšanega obsega poslovanja? Kaj je vzrok temu, čeprav so seveda plače zaradi znanih vzrokov ostale iste? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za vprašanje. Moram povedati, da je kreditna sposobnost prebivalstva izjemno padla, zato imamo tudi probleme, ne samo v tem smislu, da se ljudje ne odločajo več za nakup stanovanj in s tem tudi za stanovanjska posojila, ampak še nekaj hujšega se nam dogaja. Tudi tisti, ki so že sklenili posojilne oziroma stanovanjske pogodbe za nakup stanovanj, odpovedujejo pogodbe, kar pomeni, da so plačilno nesposobni, ker se dogajajo situacije, ko oba člana družine sta plačilno nesposobna ker sta na primer izgubila službo. Dodaten zaplet je, ker imamo v teh stanovanjskih pogodbah določeno, da če ne pride do realizacije pogodbe, da ostane ara stanovanjskemu skladu. Ta ara pa lahko znaša tudi 10, 15, 20 tisoč evrov. In v bistvu je ta denar za tistega, ki prekine, odpove pogodbo, izgubljen. Zato smo mi takoj v nadzornem svetu republiškega stanovanjskega sklada iskali rešitve, kako bi preprečili takšno situacijo. In ponujamo dve možnosti. Prva je, da na primer se tista ara šteje kot najemnina za tistega, ki je želel to stanovanje kupiti, nima pa sredstev, da bi plačeval posojilo, da se mu v tem času pač ta ara prizna v obliki najemnine. Da mu pa nudimo tudi možnost, da če se mu finančna situacija izboljša, da postane zopet kreditno sposoben, pa lahko zopet pretvorimo to pogodbo v posojilno stanovanjsko pogodbo in odplačuje do konca vse te obroke in postane lastnik tega stanovanja. Prejeli smo mnogo pisem o tem, da so kreditno nesposobni, plačilno nesposobni in, da bo beda še hujša, izgubili bi tudi tisto aro, tiste prihranke, ki so jih dali pri sklenitvi takšne pogodbe. Sicer pa moram povedati, da je ta trg v hudem krču, da ima stanovanjski sklad 300 stanovanj praznih, na primer Jesenice, Kranj, da ne naštevam vseh mest, razen v Ljubljani. In tukaj smo pa že v dogovorih z občinami, da bi ta stanovanja preko njihovega občinskega razpisa ponudili kot neprofitna stanovanja, to se pravi z neprofitno najemnino. In vse to ne pomeni, da naši ljudje [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]v stanovanjskem skladu ne delajo, ampak imajo druge zadolžitve s temi pogodbami, ki jih odpovedujejo, potem s temi pogovori z občinskimi strukturami za najem neprofitnega [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Minister za okolje in prostor gospod Karl Viktor Erjavec bo odgovarjal na vprašanje gospoda Mirana Györeka v zvezi z izgradnjo plinskih terminalov v Tržaškem zalivu. Izvolite, prosim.
Zahvaljujem se poslancu za vprašanje. Veste, da se s problematiko plinskih terminalov Slovenija že nekaj časa ukvarja. Vlada Republike Slovenije je že v letu 2007 posredovala odklonilno stališče do izgradnje plinskih terminalov v Tržaškem zalivu in pa tudi v Žavljah. Moram reči, da mi smo imeli več pogovorov na tehnični ravni in tudi na ministrski ravni v zvezi z umestitvijo teh dveh plinskih terminalov. Gre za enega, ki bo na obali v Žavljah in eden, ki je "off shore", to se pravi sredi Tržaškega zaliva. Slovenija je tudi opravila eno študijo z najbolj eminentnimi institucijami, kot so Nacionalni inštitut za biologijo, Fakulteta za kemijo, Fakulteta za gradbeništvo in geodezijo, Inštitut Jožef Štefan, kjer so pregledali vse te zadeve in ugotavljajo, da je umestitev teh dveh plinovodov neustrezna, da ima čezmejne negativne okoljske vplive. Na podlagi tega smo na tehnični ravni zahtevali celotno dokumentacijo, veste, da je bil en zaplet, ker nam niso posredovali tiste dokumentacije, ki je najbolj bistvena, gre za tako imenovano ISPRO kjer italijanski inštitut za presojo vplivov na okolje ugotavlja, kaj bi pomenila umestitev takšnih plinskih terminalov. Po sestanku, ki sem ga imel z ministrico, se mi zdi novembra lansko leto, smo tudi potem kmalu prejeli še to dodatno dokumentacijo, to je 1500 strani debela dokumentacija. Vendar ne glede na to, mi ocenjujemo, da ta projekt ima negativne čezmejne okoljske vplive. Zato smo mi tudi že angažirali skupino pravnikov, ki pripravlja vse potrebno za to, da bomo uporabili vsa potrebna pravna sredstva, da bomo uveljavili slovenska stališča. Naj povem v zvezi z "off shore" terminalom, to je tisti, ki je sredi Tržaškega zaliva predviden, ta celo posega v slovensko teritorialno območje. Tam je predviden varnostni pas 1.400 metrov po zakonodaji in ta pas sega tudi v naše teritorialno območje. Ministrstvo za zunanje zadeve je takoj dalo protestno noto. Ocenjujemo, da je povsem nesprejemljiv. Glede težav v zvezi s postopkom čezmejne presoje in sprejema končne odločitve za Žavlje, pa smo v obširnem pismu seznanili tudi Evropsko komisijo ter predlagali trilateralni sestanek. To se pravi komisija, Slovenija in Italija, in sicer v izogib, da bi vložili tožbo pred pristojnim sodiščem. Lahko povem, da je na našo pobudo Evropska komisija tudi določila sestanek na tehnični ravni. To se pravi: Republika Slovenija, Republika Italija in komisija, in sicer za 26. 1. 2010. Tukaj je Slovenija zelo aktivna. Ministrici za okolje sem tudi, ko je bila na obisku v Sloveniji, zelo jasno povedal, da mi tega projekta ne podpiramo, ker smo prepričani, da povzroča negativne čezmejne okoljske vplive. Povedal sem ji, da bomo uporabili vsa pravna sredstva, da preprečimo umestitev in izgradnjo tega projekta. Moram reči, da je treba imeti dobre argumente, dobre dokaze. Mislim, da naše institucije, ki sem jih omenil, so dale prave argumente, da bomo lahko tudi uspešni, če bo prišlo do tožbe pred pristojnim Evropskim sodiščem.
Hvala lepa. Gospod Györek želite dopolnilni odgovor? Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospo minister, moram povedati, da ste me kar malce presenetili, da sem še kar zadovoljen z vašim odgovorom, saj ste v bistvu odgovorili na vprašanje, ki sem ga zastavil. Kljub temu bi pa želel vseeno izpostaviti še nekaj v zvezi s strokovnimi platmi. Kot ste rekli, da ste že pridobili ta mnenja pri Nacionalnem inštitutu za biologijo, pri Morski-biološki postaji Piran in da vse izkazujejo negativne čezmejne vplive, kar je tudi največji problem. Zanima me: Ali ste tudi seznanjeni z eventualnimi novimi tehnologijami, ki bi v pogajanjih oziroma pogovorih lahko prišle kot argument? Mislim na tehnologijo LNG SMART Vaporization process, ki obstaja in izključuje terminale na morju in tudi tehnologija zaprtih sistemov je izključena, ker se izkorišča toplota zraka in ima zato bistveno manj škodljiv vpliv na morje. Pri tem je sporna tako lokacija kot tudi uporabljena tehnologija. Nesporne so pa nevarnosti oziroma posledice za okolje, kot sem že takrat v prvem delu navedel, okoljska degradacija in tako naprej, da ne naštevam ponovno, in pa vsa ogrožanja za tradicionalno dejavnost: turizem, ribištvo in tako naprej. Zato bi vas vseeno še povprašal v nadaljevanju: Kakšne so verjetnosti uspešnega razpleta? Kakšen je oziroma neuspešnega razpleta, vaš občutek, ker v nasprotnem bomo morali seveda tudi nadaljevati z akcijami v tej smeri? Hvala.
Gospod minister, prosim.
Ključen argument je, ali obstajajo čezmejni negativni okoljski vplivi, ne glede na tehnologijo. Če to obstaja, je lahko najboljša tehnologija, ampak če so ti vplivi, ki škodijo naravi, škodijo zdravju, potem tukaj mi ne moramo na to pristati. To je tisto, kar je ključno. In na podlagi analiz naših institucij, tehnologija, ki je tam predvidena, ima negativne čezmejne okoljske vplive na našo naravo, na stanje našega morja in pa tudi na zdravje ljudi. Za nas je glavni cilj, da ni teh negativnih vplivov. Vendar glede na moje poznavanje, ker sem se pustil podučiti strokovnjakom, pravijo, da že sama lokacija je tako neprimerna, da je verjetno težko tudi z najbolj sodobno tehnologijo zagotoviti, da ne bi bilo negativnih čezmejnih vplivov. Zlasti to velja za ta "off-shore" terminal, ki celo posega na varnostno območje naših teritorialnih voda, kar je povsem nespremenljivo. Kakšna bo usoda, težko napovedujem, to je tudi odvisno, kako bo Italija ravnala, vendar očitno se Evropska komisija zaveda, da tukaj gre za resen okoljski problem, saj sicer ne bi sklicala tega sestanka na tehnični ravni. Mi želimo to rešiti na nek miren, poravnalen način, jaz mislim, da ima Italija še kakšne druge možnosti, kakšne druge lokacije. In upam, da se bo našel tukaj nek sporazum. Če ne, bomo verjetno primorani uporabiti pravna sredstva, res pa je, da o tem odloča Vlada Republike Slovenije. Res pa je tudi, da smo mi angažirali najboljše pravnike, ki pripravljajo vso potrebno argumentacijo, ker zelo neodgovorno bi pa bilo, da bi slovenska vlada sprejela sklep, da se vloži tožba, bi vložili na Evropsko sodišče tožbo in potem bi izgubili takšno tožbo. Tega si ne smemo privoščiti, zato je treba to pravno izjemno natančno pripraviti in tudi zelo natančno argumentirati, kateri so tisti vplivi, ki imajo za posledico negativne okoljske čezmejne vplive.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Miran Györek, želite proceduralni predlog?
Seveda, gospod podpredsednik. Očitno se vsi zavedamo teže problema oziroma odprtega vprašanja. Jaz mislim, da v skladu s Poslovnikom, če katero vprašanje oziroma pobuda zasluži obravnavo v Državnem zboru, je verjetno ta pobuda oziroma vprašanje. Predvsem pa glede na to, da obstaja utemeljen sum, da se vladi dogovarjata tajno, za zaprtimi vrati, in je interes kapitala dosegel tisto mejo uničujoče blaznosti, ki ji nihče ne verjame, da je sploh možna, to je totalna ekološka katastrofa, če bi prišlo do tega. Da ne naštevam drugih verjetnosti, da bo do tega prišlo, kajti vse kaže v tej smeri, da so zadeve dogovorjene, da se tukaj dejansko, če tako v žargonu povem, "farba" narod, umirja javnost in razburjenje, zadeve pa verjetno ne bo možno preprečiti. Zato bi vseeno v skladu s Poslovnikom Državnega zbora predlagal, da se kolegice in kolegi odločite, ne glede na koalicijske ali opozicijske pripadnosti, da to zadevo temeljito predelamo v tej hiši in da damo tudi potem navodila za naprej, da se prepreči takšna katastrofa. Hvala za razumevanje.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Mirana Györeka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 26. januarja 2010, v okviru glasovanj. Minister za okolje in prostor gospod Karl Viktor Erjavec bo odgovarjal na vprašanja gospe Renate Brunskole v zvezi z upoštevanjem določil pravilnika o metodologiji za oblikovanje cen storitev obveznih občinskih gospodarskih javnih služb. Izvolite, gospod minister.
Evo, ponovno sem na svojem mestu. Mikrofon dela. Moram vseeno odreagirati. Moram reči, da se tajno nihče ne pogaja v imenu Vlade, tudi ne jaz. Povedal sem vam zelo natančno, da glavni ključni argument je, če so negativni čezmejni okoljski vplivi, ne bo tam projekta oziroma bomo uporabili vsa pravna sredstva. In take insinuacije zavračam. Kar se tiče vprašanja poslanke Renate Brunskole, ga bom prebral, ker gre za bolj tehnično vprašanje. Pravilnik o metodologiji za oblikovanje cen storitev obveznih občinskih gospodarskih javnih služb varstva okolja ureja tri najvitalnejše javne službe lokalnega pomena. Izvajalec javne službe bo pripravil predlog nove cene le v primeru, če bodo za to podani realni razlogi oziroma če se bodo spremenili pogoji delovanja javne službe. Vsekakor pa izvajalec javne službe ne bo mogel uveljaviti nove cene brez soglasja lokalne skupnosti oziroma brez dokazila o tem, da izpolnjuje vse zahtevane okoljske cilje pri izvajanju javne službe. Glavni poudarek pri izpolnjevanju določil novega pravilnika je v tem, da mora biti cena po novem pravilniku oblikovana tako, da so v ceni zajeti vsi potrebni stroški za izvajanje posamične javne službe in so hkrati z izvajanjem javne službe izpolnjene zahteve iz podanih okoljskih ciljev. Pomembna novost pri oblikovanju cen po novem pravilniku je tudi ta, da se cena oblikuje na tako imenovani fiksni del, ki predstavlja stroške amortizacije, in variabilni del, ki predstavlja stroške izvajanja javne službe Zbrana sredstva iz naslova amortizacije so prihodek proračuna občine in so namenjena izključno za obnovo infrastrukture. Ta sredstva bodo v bodoče predstavljala pomemben finančni vir občinam za redno in investicijsko vzdrževanje komunalne infrastrukture. Sedanje stanje na področju obračunavanja amortizacije v večini občin ni urejeno na predpisan način. Še več, obstoječe cene velikokrat ne pokrivajo stroška amortizacije in se na ta način komunalna infrastruktura ne obnavlja oziroma se v večini primerov siromaši, kar z vidika dobrega gospodarja ni dobro. Uveljavljanje cen po novem pravilniku že poteka. Največ problemov beležimo pri pomanjkljivo pripravljenih vlogah, zlasti v tistem delu, ki se nanaša na doseganje okoljskih ciljev. Izvajalci javnih služb se srečujejo s pomanjkljivimi evidencami in katastri infrastrukture ter neustreznimi organizacijskimi oblikami javne službe. Ministrstvo pri obravnavi vlog in izdaji pozitivnih strokovnih mnenj s strokovnimi nasveti pomaga občinam ter izvajalcem javnih služb, poleg tega pa sproti odpravlja morebitne administrativne ovire. Dejstvo je, da se z uveljavitvijo novega pravilnika o oblikovanju cen vzpostavlja bolj pregleden sistem delovanja javnih služb s področja varstva okolja. Glede na določbe pravilnika morajo občine v enoletnem prehodnem obdobju uskladiti odloke o izvajanju javnih služb z državnimi predpisi. Ministrstvo ocenjuje, da z uveljavitvijo pravilnika ne bo prihajalo do nekontroliranega dviga cen komunalnih storitev. Pričakujemo, da bodo občine in izvajalci javnih služb v naslednjem letu uredili vse potrebne evidence in podatke za ustrezno spremljanje delovanja javnih služb varstva okolja. Moram reči, da so mi ta odgovor pripravile strokovne službe, sam se nisem poglabljal, ker imam mnogo drugih problemov. Ne glede na to, pa vam bom, če mi boste postavili kakšno dodatno vprašanje, poskušal po svojih najboljših močeh odgovoriti.
Hvala lepa. Gospa Brunskole, izvolite.
Hvala lepa za vaš odgovor, gospod minister. Bistvo tega pravilnika, ki je z 31. julijem lansko leto stopil v veljavo, je tudi v tem, da določa način obračunavanja omrežnine, to je najemnine za infrastrukturne objekte, kar pa na drugi strani pomeni, da bodo občine v letu 2010 zaračunavale javnim podjetjem to omrežnino na podlagi amortizacijskih stopenj, predpisanih v tem pravilniku. Te pa so višje od stopenj, ki so jih javna podjetja uporabljala pri obračunu amortizacije za sredstva upravljanja. Bistvo je v tem, da bo to predstavljalo veliko breme za občinske proračune, ker bomo občine zainteresirane, da bomo na nek način financirale oziroma subvencionirale 50% storitve gospodarske javne službe varstva okolja predvsem zato, da ne bodo povečevale komunale cen te javne službe. Tista gospodinjstva, ki porabijo več pitne vode, bodo plačevala relativno manj, kot tista, ki dejansko porabijo manj pitne vode. In glede na današnje razmere gospodarske krize, so se marsikateremu prebivalcu zmanjšali dejanski prihodki ali pa so brezposelni, zatorej gre tukaj za resnično problematično situacijo in razmere, in je ta pravilnik morebiti bil preuranjen. Mogoče bi morali podaljšati to prehodno obdobje.
Gospod minister, izvolite.
Zahvaljujem se za vaše sugestije. To bom prenesel strokovnim službam. Tudi sam ocenjujem, da je enoletni rok morda prekratek, čeprav vemo, da kakšne institucije želijo, da zadeve rešimo v še krajšem roku. Bi pa tudi morda to vašo sugestijo glede tega, kakšne so amortizacijske stopnje; rekli ste, da so precej višje kot so bile prej; da se še enkrat pregleda, če se na da še tukaj narediti neka korekcija glede na gospodarsko in finančno krizo. Te sugestije bom še danes prenesel ustrezni službi na ministrstvu.
Hvala lepa. Minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod Gregor Golobič bo odgovarjal na vprašanje gospoda Lászlá Göncza v zvezi s problematiko zagotavljanja kvalitetnega širokopasovnega interneta. Izvolite, prosim.
Najprej hvala lepa za vprašanje. Predsedujoči, poslanke in poslanci! V vprašanju je bil posebej izpostavljen problem, tu v parlamentu, skozi poslanska vprašanja smo ga že nekajkrat naslovili, tudi poslanec Göncz je to storil v prejšnjem letu, dostopnosti do kvalitetnega širokopasovnega omrežja oziroma internetnih povezav. Mnogi deli Slovenije namreč nimajo možnosti izkoriščati te tehnologije, kar povečuje njihovo zaostalost oziroma zmanjšuje možnosti za dohitevanje drugih delov. Res je, da je Ministrstvo za visoko šolstvo znanost in tehnologijo od oktobra meseca lani, ko se je implementirala novela zakona o državni upravi, pristojno tudi za področje elektronskih komunikacij. Zavedamo se tega problema in po svojim močeh tudi skrbimo, da bi čim prej premaknili stvari in zmanjšali digitalni razkorak, tako imenovani, dolgoročno pa ga popolnoma odpravili. To je naša ambicija. Nedavno sta Evropski parlament in Svet Evropske unije sprejele nov zakonodajni paket na področju elektronskih komunikacij, ki državam članicam naroča oziroma omogoča, jih usposablja za to, da bi bolj elastično določale prenosne hitrosti dostopa do internetna in s tem bodo prispevale k temu, da bodo širokopasovne storitve lažje dostopne večjemu številu ljudi. V Sloveniji razmišljamo v okviru ministrstva o konceptu širokopasovnih storitev kot univerzalnih storitev. To pomeni storitve, ki so in morajo biti - in država mora tu storiti vse - dostopne praktično na vsem njenem ozemlju. Za to si posebej prizadevamo, to imamo v načrtu. Mimogrede, koraki v tej smeri so tudi v načrtu, v programu dela prihodnje trojke, torej predsedujoče držav Evropske unije. V Sloveniji je v tej zvezi zelo pomemben tudi pospešek, ki smo ga dali v tem zadnjem obdobju, v prehodu na digitalizacijo radiodifuzije, kajti s tem se bo sprostil frekvenčni prostor, ki bo lahko v nadaljevanju uporaben za širokopasovne storitve. Ne bo treba do vsake lokacije iti po zemlji, ampak bo izkoriščen tudi radiofrekvenčni spekter. To nove tehnologije omogočajo in to je priložnost, da v Sloveniji, kjer je zahtevna konfiguracija, da ta cilj univerzalnosti te storitve dosežemo. Konkretni ukrep v Sloveniji, ki je doslej veljal in se bo izvajal tudi v prihodnje, o njem tudi sprašujete, se nanaša na razpise, sofinancirane z Evropskega sklada za regionalni razvoj. Tu so namenjena znatna sredstva. Posebej je tukaj targetirano področje tako imenovanih belih lis, torej področij, kjer v Sloveniji ni širokopasovnega dostopa in tudi ni izražen s strani podjetij, telekomunikacijskih podjetij, komercialni interes, da bi v doglednem času, v razumnem roku tam zgradila takšno omrežje. Tukaj je strukturni denar prava, intervencija. Razpis je bil napovedan v lanskem letu in pospešeno ga pripravljamo tudi za izvedbo v letošnjem letu, predvidoma v prihodnjih dveh mesecih, pri čemer je bilo za nas zelo pomembno, da pred tem zaradi težav, ki so se pojavljale v predhodnem obdobju pri prejšnjih razpisih, spremenimo zakon o elektronskih komunikacijah, to je na predlog Vlade Državni zbor konec lanskega leta storil. Zakon velja. Tam je sedaj določeno, da se podjetja, ki so v preteklosti očitno, o tem je spraševal poslanec Zorn v enem izmed poslanskih vprašanj, fiktivno izražala komercialni interes za gradnjo širokopasovnega omrežja na določenem področju in na ta način to področje izključilo iz spiska tako imenovanih belih lis, čeprav so želele predvsem preprečiti promocijo konkurence in niso imele realnega interesa graditi tega omrežja. Zdaj novi zakon to onemogoča oziroma sankcionira in zdaj bomo ta razpis lahko tudi korektneje opravili. Omenil bi še, da je v preteklosti, posebej v Pomurju bilo skozi projekt postavitve javnih e-točk zgrajenih 43 javnih e-točk. E-točke omogočajo širokopasovni dostop do interneta, približno pol milijona evrov sredstev je bilo angažiranih v ta namen. Bodo pa, kot sem omenil, ključni koraki narejeni [[..]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]pripravi.
Gospod Göncz, želite dopolnilni odgovor?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister! Zadovoljen sem predvsem s tistim delom odgovora, če bo tudi dejansko tako, da bo v naslednjih dveh mesecih razpis izpeljan, da bo šel razpis v javnost. Postavljam pa še dve vprašanji. Omenili ste, da Vlada oziroma ministrstvo stremi za tem, da bo v popolni meri odpravilo vse tiste težave, ki na celotnem območju Slovenije nastopajo v zvezi s tem. Ali imate predviden tudi časovni rok za to, vsaj približnega? In predvsem drugi del vprašanja je zelo aktualen, saj sem tudi zaradi tega postavil poslansko vprašanje, ker na tistih območjih, ki so demografsko ogrožena, je to vprašanje še posebej pereče in tudi, če želite, interdisciplinarno. V zvezi s tem je povezano marsikatero drugo vprašanje, tudi ostajanje inteligence in strokovnega kadra na določenem območju. Glede tega je v Pomurju še vedno alarmantno stanje, pa ne samo v Pomurju, tudi na marsikaterem drugem območju v Republiki Sloveniji. Zato sprašujem: Ali bo ta razpis do neke mere obziren tudi do nekih specifik, ker samo izpostavljanje komercialnega interesa, kljub temu, da boste tudi druge tehnike poskušali uvajati, še vedno ne bo zadostno. Hvala lepa.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Zelo nehvaležno bi bilo napovedati, katero leto natanko bi lahko računali v Sloveniji na širokopasovno storitev kot univerzalno storitev. To so si nekatere redke države Evropske unije zastavile za cilj, ki ga še niso realizirale. Očitno pa izhajajo ti njihovi napori iz enakih skrbi, ki jih navajate tudi vi in so zelo na mestu. Gre za vprašanje enakomerne poseljenosti oziroma ohranjanja življenja na podeželju. Gre za, pravico do zagotavljanja enakih možnosti, ki jih imajo za razvoj mladi in tudi starejši v vseh okoljih. Gre za infrastrukturo, ki jo potrebuje gospodarstvo, da lahko izvaja svojo dejavnost in vse druge javne storitve, ki so vezane danes na to hrbtenico. Tako da to uživa v naših očeh tudi visoko prioriteto. Slovenija mora pripraviti v kratkem novo strategijo razvoja telekomunikacij in znotraj te strategije bo to imelo, vsaj ministrstvo bo predlagalo, zelo visoko prioriteto. Se pravi, čim prej zagotoviti dodatna sredstva - veste, da ta evropska sredstva niso neomejena, da bodo s tem razpisom verjetno vsa izčrpana. In kot ste pravilno ugotovili, ne bodo uspela povsod razrešiti problema, ki obstaja. Od tega mesta, ki ga bo v nacionalnem programu tudi Državni zbor dodelil temu področju, da torej tam, kjer ni komercialnega interesa, predvsem na območju podeželja, država z dodatnimi sredstvi intervenira in z uporabo novih tehnologij, ki prihajajo so zelo sveže pravzaprav in omogočajo, da torej dosegamo zadostne hitrosti, ne samo po optiki, ampak tudi, če lahko tako rečem, po zraku, da z angažiranjem teh tehnologij obvladamo strošek, ki ga predstavlja sicer taka investicija. To bo na koncu breme države, da to izpelje, zagotovi vire, v nacionalnem programu bo potrebno opredeliti tako vire, korake, kot tudi te roke, vsekakor pa v naših očeh je to zelo visoka prioriteta. Tudi razpis, ki bo letos izveden, bo te parametre vključeval v največji možni meri.
Minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, gospod Gregor Golobič bo odgovarjal na vprašanje gospoda Milenka Ziherla v zvezi z mladimi raziskovalci. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje. Razumel sem to vprašanje oziroma strokovne službe ministrstva, da se nanaša na mlade raziskovalce, ki jih razpisuje Agencija za raziskovanje Republike Slovenije. Obstaja tudi kategorija mladih raziskovalcev v gospodarstvu. Ker ta termin ni bil uporabljen, pravzaprav ni odgovor sledil v tem smislu, predpostavljam, da ti drugi, ki jih razpisuje Tehnološka agencija Republike Slovenije, sledijo enaki logiki. Mlade raziskovalce financira omenjena agencija raziskovanje, na podlagi posebnega pravilnika o usposabljanju in financiranju mladih raziskovalcev v raziskovalnih organizacijah. Ta je praviloma vsako leto do 1. decembra izveden oziroma so sklenjene pogodbe med izvajalci in mladimi raziskovalci. Tam so določene medsebojne pravice in obveznosti. Po eni strani je to določena obveznost agencije, da spremlja in nadzoruje izvajanje programa usposabljanja v vseh fazah. Po drugi strani pa tudi obveznosti izvajalca, med drugim, da je izvajalec dolžan obveščati agencijo o vseh spremembah, ki bi vplivale lahko na potek usposabljanja in na morebitno nedoseganje ali spremembo namena po pogodbi. Prav tako mora izvajalec poročati o usposabljanju v rokih, ki so v pogodbi navedeni in Mora tudi podajati sprotna letna poročila in tudi zaključno poročilo. Med drugim je določeno v tej pogodbi, da bo izvajalec, ki sprejme mladega raziskovalca v redno delovno razmerje, temu raziskovalcu omogočil delovne pogoje za raziskovalno delo na projektih ali programih raziskovalne skupine ter pogoje za podiplomski študij in mladega raziskovalca razbremenil del, ki niso v funkciji njegovega raziskovalnega usposabljanja. Iz tega sledi, da bi primeri, iz katerih verjetno izhaja vaše vprašanje, predstavljali tudi kršitev takšne pogodbe. Nadzor temelji na poročilih, ki ga izvaja ARS, torej temelji na poročilih in obvestilih izvajalca, pa tudi samega mladega raziskovalca. Skrbnik pogodbe je zadolžen za ta nadzor, v posebnih primerih, doslej agencija poroča, da jih ni bilo, pa lahko ustanovi tudi posebno komisijo. Ob tem velja omeniti, da tisti raziskovalci, ki delujejo v visokošolskih organizacijah, imajo tudi v kolektivni pogodbi za raziskovalno dejavnost določeno, da morajo opravljati tudi pedagoško delo, vendar je to omejeno. Največ dve pedagoški uri dnevno oziroma osem pedagoških ur tedensko in podobno velja tudi za delo na ustreznih raziskovalnih organizacijah. Na ta način so določene obveznosti med financerjem, med izvajalcem, med mladim raziskovalcem. Na ta način se izvaja nadzor. Doslej je agencija predvsem odgovarjala na vprašanja, ki so s tem povezana. Konkretnih primerov, ki bi presegali nivo pojasnila strokovnih služb tako mlademu raziskovalcu kot delodajalcu, pa doslej, pravijo, niso imeli.
Hvala lepa. Gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Sam sem z odgovorom samo delno zadovoljen, ker to, kaj se pričakuje oziroma kako naj bi zadeva potekala se čisto v redu sliši. Vendar ravno v tem času, ko je bilo objavljeno v medijih to moje vprašanje in ko smo o zadevi dlje razpravljali, se je vsulo s terena cel kup vprašanj. To osnovno vprašanje je vsekakor izhajalo iz dejstva, ki se ga je dalo zaslediti na terenu, to je, da je mladi raziskovalec predvsem preveč časa vpet v vse drugo, torej v birokratske zadeve, predvsem bi se temu reklo manj priljubljena opravila svojih že uveljavljenih predpostavljenih in starejših kolegov. Osnovna raziskovalna naloga trpi in mladi raziskovalec se nekako ne počuti doma v takem okolju in razmišlja, da se bo čim prej zaposlil po možnosti v tujini. Zato bi bilo eno od podvprašanj vsekakor sledljivost, koliko jih je šlo skozi ta program, koliko jih je iskalo zaposlitev v tujini. Na novo se je vsulo še cel kup vprašanj. Nekateri opozarjajo na razpise, ki so izvedeni včasih zelo po domače, kjer morda nekdo, ki ima boljše reference, ne pride skozi in izpade. Poleg tega je bilo opozorjeno, da obstajajo tudi zelo zahtevne naloge in podaljšanje je omejeno. Recimo, primer raziskave na izvornih celicah, tri leta je malo časa, vendar se ni dalo podaljšati. Vprašanj je veliko in bo morda še prilika [[...]] [[Izključen mikrofon.]] [[...]]
Gospod minister, prosim.
Hvala. Jaz sem vam hvaležen za to dopolnilo. Seznanil bom predstavnike upravnega odbora Agencije za raziskovalno dejavnost, ki v komunikaciji z njo pravzaprav predstavljajo most med ministrstvom in agencijo, ki, kot veste, po Zakonu o javnih agencijah deluje samostojno. Je pa ministrstvo tisto, ki je dolžno usmerjati v smislu usmeritev dela v najširšem pomenu tudi delo agencije. In to je eno področje, na katerega opozarjate, ki je relevantno, tudi ti podatki o sledljivosti, tudi o tem, ali so te dodatne obveznosti morda tiste, ki povzročajo v posamičnih primerih, da v roku ni dokončan ta program mladega raziskovalca, ki se načeloma naj konča z doktoratom. Težje bo verjetno s podatkom, ker bo ta odvisen od prostovoljnosti teh ljudi o iskanju alternativnih možnosti v tujini, vendar tudi takšno anketo, ki bi dala podatke, je mogoče izvesti, tako da se strinjam z vami, da bi bilo smiselno, ne neposredni nadzor, ampak statistične vrste nadzor, ki bi dal vpogled v dogajanje in tudi narekoval neko drugo ukrepanje izvesti. Vsi konkretni primeri, ki bi pa s tem v zvezi bili primer, vreden obravnave, pa morda je priložnost tudi vašega poslanskega vprašanja, da vse, ki razpolagajo s podatki, da se kršijo te pogodbe, da jih naslovijo na neko pristojno institucijo, tudi Državni zbor na konec koncev, ministrstvo, agencijo, da se raziščejo in se tudi ukrepa proti kršiteljem. Hvala.
Hvala lepa. Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospod dr. Milan Pogačnik bo odgovarjal na vprašanje gospoda Mira Petka v zvezi s koncesijami za izkoriščanje gozdov. Izvolite.
Hvala za besedo. Gorska hribovita območja so nedvomno zelo pomembna za Slovenijo, saj smo tretji v Evropi, z Avstrijo in Finsko, s 54% glede površine gorskih hribovitih območij. Seveda je to tudi zelo pomembno področje, ker je predmet intenzivnega zaraščanja, ne samo gozda. In mi imamo po katastru 870.000 hektarjev kmetijskih zemljišč, od tega pa jih je v rabi samo 500.000. 370.000 nekako je v tem območju. To se pravi, da gre za zelo pomembno vprašanje, zato se Slovenija intenzivno združuje pri reševanju teh vprašanj tudi z drugimi gorskimi, hribovitimi državami. Imamo posebno skupno, Francija, Avstrija, Italija severna Nemčija, kjer skušamo nekako najti prave vsebine za ta področja. Glede vašega konkretnega vprašanja pa bi dejal, da je bil leta 2007 sprejet zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o gozdovih. In ta zakon je omogočil tudi fizičnim osebam, ki so kmetje v skladu s predpisi, ki urejajo promet s kmetijskimi zemljišči in aktivno gospodarijo na kmetiji, v gorskih in hribovitih območjih, da uveljavljajo tudi prednostno pravico pri podelitvi koncesije za izkoriščanje gozdov v Republiki Sloveniji. Sedaj je to samo prvi del. Potem je pa treba pripraviti program ohranjanja kmetij in podeželja v gorskem in hribovitem svetu. To pa lahko pripravimo samo na osnovi posamičnih programov ohranjanja kmetije, ki ga morajo pripraviti zainteresirani kmetovalci. Zaradi tega je bilo treba najprej, in tega smo se lotili takoj, izdelati eno posebno študijo glede preverbe metodologije, ker ta metodologija ni obstajala po sprejetju novele zakona. S to študijo so bili analizirani geografski kazalci, socialno-demografski kazalci, kmetijsko-ekonomski kazalci in gozdarsko-ekonomski kazalci. Na osnovi te ekspertize je bil izdelan poseben pravilnik, ki ga je izdelala posebna delovna skupina, sestavljena predvsem iz strokovnjakov, ki se ukvarjajo z delom na tem področju. Gre za pravilnik, ki natančneje opredeljuje pogoje, ki jih mora izpolnjevati fizična oseba, ki želi uveljaviti prednostno pravico pri podelitvi koncesije. Delo je bilo zelo zahtevno, ker je bilo zelo veliko usklajevanja, še posebej, ker smo želeli pripraviti tak pravilnik, ki bi zmanjšal administrativno obremenitev. In zato je potekalo skoraj štirimesečno intenzivno medresorsko usklajevanje. Pravilnik je bil sprejet v decembru 2009, objavljen je bil tudi v Uradnem listu. Na osnovi tega sprejetega pravilnika ima sedaj minister za kmetijstvo osnovo, da pripravi javni poziv za pripravo posamičnih programov za ohranjanje kmetij. Javni poziv mora biti odprt tri mesece in potem na osnovi prispetih vlog in prispetih programov bo pripravljen potem celovit program ohranjanja in pa možnosti izrabe na tem področju in prioritet na področju podelitev koncesij. Računamo, da bo ves postopek trajal tam nekje do septembra 2010 in da bomo potem lahko po medresorskem usklajevanju to v novembru sprejeli na Vladi. Na podlagi tako sprejetega programa bodo lahko fizične osebe, ki so kmetje, v skladu s predpisi, ki urejajo promet s kmetijskimi zemljišči, in aktivno gospodarijo na kmetijah v gorskem, hribovitem svetu, lahko uveljavile prednostno pravico pri podelitvi koncesij. Samo to je, žal, samo orodje, ki smo pa dobili. Kot veste, so bile leta 1996 podeljene koncesije za 20 let in ta rok se izteče leta 2016 in šele takrat se bo lahko z vso močjo uveljavila ta prednostna pravica kmetov, ki gospodarijo v gorskem in hribovitem svetu. Ravno zaradi tega je zelo pomembno, da sprejmemo ustrezna orodja in da to izvedemo. Eden izmed takih je zakonov o Skladu kmetijskih zemljišč, drugi je pa zakon o kmetijskih zemljiščih, ki ga boste prejeli kmalu, mislim, da že naslednji mesec, v parlament, ki bo pa seveda povečal odgovornost imetnikov gozdov in kmetijskih zemljišč v primeru, da z njimi ne gospodari oziroma da jih ne uporabljajo v namen, kateremu so taka zemljišča namenjena. Potem bo nekako možen tudi odvzem teh zemljišč in gozdov in se jih da v uporabo skladu, sklad jih pa podeli tistim, ki želijo z njimi gospodariti in seveda s tem tudi večajo svojo kmetijsko in gozdno posest. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petek, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za vaš odgovor. Srčno upam, da bo zadeva res zaživela tako, kot ste rekli. Nekateri koroški kmetje, teh je na Koroškem po nekaterih ocenah okrog 30, ki so brez gozda in gozd nujno potrebujejo, se tega že veselijo. Res pa je to, kar ste tudi sami omenili, da bo verjetno eden od problemov v samih koncesionarjih, ki jim je podeljena koncesija za 20 let in s tem na nek način tudi velik ekonomski privilegij, s tem tudi ekonomska in družbena moč. Že danes so veliki problemi pri samem odkupu gozdnih površin in mnogi kmetje bi lažje prepričali svoje naslednike, če bi lahko svojo gozdno posest razširili in bi verjetno ti kraji ob meji, te visokogorske kmetije bile bolj poseljene. Sam bom omenil en primer iz Koroške, primer Ivana Rožanca, ki je lastnik gozda pod Peco in je že leta 2004 vložil prošnjo za odkup gozdne parcele velikosti osemnajstih hektarjev, da bi imel lažji dostop do svojih gozdnih površin v Podpeci. Zanimivo je to, da gozd, ki bi ga rad kupil, je bil nekoč v lasti njegovega rodu in v času socializma oziroma komunizma je imel takrat na voljo le dve možnosti, ali mu gozd vzamejo ali pa, da ga odproda po zelo nizki ceni. On je vložil že več predlogov oziroma prošenj za odkup, vendar do tega v preteklosti ni prišlo. Ko pa je v lanskem letu Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov že odobril odprodajo te parcele, pa je vmes stopil koncesionar in v tem primeru bi vas zaprosil za pisni odgovor, če mi ga lahko posredujete. Ustno pa vas sprašujem: Ali so koncesionarji na tem območju res nekakšna država v državi in da lahko preprečijo danes prav vse? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister - če mislite, gre za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Gre za dopolnitev - ja, vsekakor. Vsekakor bi se strinjal s tem, da je ta podelitev koncesij za 20 let nedvomno pravno zelo obremenjujoča, ampak taka je bila odločitev. Ko smo preverjali, kako bi bilo mogoče to spremeniti v krajšem času, smo ugotovili, da bi bila sredstva, ki bi bila potrebna za odškodnine, tako velike, da preprosto si tega ne moremo privoščiti. Tako bo treba nekako potrpeti do leta 2016 na nov razpis za koncesije. Istočasno pa želimo, kot sem rekel, z dopolnitvijo zakona o skladu in zakona o kmetijskih zemljiščih zagotavljati tudi pravičnejšo odškodnino za uporabo teh zemljišč in gozdov. So pa seveda na razpolago druge oblike in v primerih, ko je sklenjena pogodba o koncesiji, je koncesionar tisti, ki se lahko ali pa se ne odreče tovrstni koncesiji. V tem primeru bi rekel, da gre za majhno površino, ki bi, če sem prav razumel, omogočila temu kmetovalcu dostop do drugih površin. V takih primerih nekako skuša Sklad, čeprav je Sklad seveda pod pristojnostjo Državnega zbora, še vedno ne pod pristojnostjo ministrstva, tako da lahko zgolj razlagam prakso, skuša pač tudi doseči določene izboljšave na tem področju oziroma skuša omogočati tovrstne pristope. Za Slovenijo je res zelo pomembno, da ohranimo kmetovanje in prisotnost primarnih proizvajalcev na tem gorskem, hribovitem svetu. Zaradi tega smo šli, recimo, letos tudi v intenzivno popravo programa za razvoj podeželja in tudi nekatere krizne ukrepe smo uvedli, ki omogočajo nekako olajšanje pogojev gospodarjenja na teh območij, pa tudi ponovno uporabo teh površin za nekatere druge oblike paše in živinoreje, predvsem sonaravnih in ekstenzivnih oblikah. Skratka, mislim, da bomo morali ta območja veliko bolj uporabljati in jim posvečati večjo pozornost, tudi Evropa tako počne, medtem ko je bilo v preteklosti več ali manj vsa pozornost namenjena nižinskim intenzivnim kmetijam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petek, izvolite.
Še enkrat, hvala lepa. Tudi vam, gospod minister, hvala za ta dopolnili del odgovora. Vendar kljub vsemu v skladu z 246. členom Poslovnika Državnega zbora predlagam razpravo o odgovoru ministra, kajti očitno je, da pri uresničevanju zakona o gozdovih in prednostni podelitvi koncesij gorskim in hribovskim kmetijam predstavljajo veliko oviro sami koncesionarji. Kot je rekel minister, koncesije so podeljene za nerazumno obdobje 20-ih let in v tem obdobju, ko je bila podeljena koncesija leta 1996, pa do danes se je v tej državi veliko spremenilo in tudi koncesionarji niso več tisto, kar so bili leta 1996, prešli so v delniške družbe, d.o.o.-je, povsem so se lastniško spremenili. Mislim, da bi bilo dobro, če se bi v Državnem zboru pogovorili o tem, koliko se koncesionarji držijo koncesijskih pogodb, in na drugi strani, koliko se država drži teh pogodb, ki jo je sklenila leta 1996. Nekateri danes tudi trdijo, da se je v teh letih posekalo znatno več lesa, kot pa je bilo plačanih koncesijskih dajatev, in tudi o tem bi se lahko pogovorili na seji Državnega zbora. Zato bi tudi predlagal, da se na prihodnji seji seznanimo z vsebino koncesijskih pogodb, saj gre konec koncev za gozdove, ki so v državni oziroma javni lasti, in smo do teh in podobnih odgovorov v Državnem zboru tudi upravičeni. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu, gospod Petek, da bi razpravljali o odgovoru gospoda ministra, bomo odločali jutri v okviru glasovanj. Ker minister brez resorja, odgovoren za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu, dr. Boštjan Žekš ni prisoten, bo na poslanski vprašanji Sama Bevka in Srečka Prijatelja odgovarjal na naslednji seji. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev postavljena za to sejo. Gospa Alenka Jeraj bo postavila poslansko vprašanje ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! V sredstvih javnega obveščanja smo pred časom prebrali, da je Zavod za zdravstveno varstvo Koper opozoril na neustrezno kakovost vode iz vodomatov. Na omenjena opozorila ste takrat sporočili oziroma vsaj v prvi izjavi, da bodo uvedene sankcije proti Zavodu za zdravstveno varstvo Koper, proti direktorju zavoda dr. Milanu Kreku in proti mikrobiologu dr. Gorazdu Pretnarju. Zame je bila to absolutno pretirana reakcija. Namesto da bi se vprašali, kaj je narobe s sistemom oziroma kaj delajo vaše službe, inšpektorji, katerih osnovna naloga je nadzor, ste prst uperili v tistega, ki je nekaj odkril. Kasneje ste svoje izjave omilili, stopili korak nazaj in sprejeli dr. Kreka. V zvezi s tem me zanima: Kakšni ukrepi so predvideni v zvezi z omenjenim raziskovalnim delom? Ali boste sprejeli kakšne sankcije proti že omenjenima? Oziroma: Ali nameravate - ker je bilo tudi kasneje povedano, da predpisi določajo, kolikokrat in na kakšen način se te stvari nadzorujejo - spremeniti predpise oziroma zakonodajo, ki ureja to področje?
Hvala lepa. Gospod Miklavčič, minister za zdravje, izvolite.
Če bi z enim stavkom odgovoril na osnovno vprašanje, kakšni ukrepi so predvideni v zvezi z omenjenim raziskovalnim delom, s katerim je bila ugotovljena neustreznost kakovosti vode v vodomatih: ne bom sprejel nobenih ukrepov. Zdaj bom pa najprej prebral izjavo direktorja [[podpisano, lahko vam jo tudi izročim]] : "Direktor Zdravstvenega zavoda Koper Milan Krek izjavljam, da v primeru problema z vodomati minister za zdravje ni komuniciral z Zavodom za zdravstveno varstvo Koper v nobeni obliki, ki bi preprečevala ali omejevala raziskovalno delo. Je pa od mene kot direktorja Zavoda za zdravstveno varstvo Koper zahteval, da posredujem dobljene podatke vzorčenja vode iz vodomatov." Ta njegova izjava je tukaj. Zdaj pa nekaj pojasnil, spoštovana gospa Jerajeva, v zvezi z vašim vprašanjem. Ko sem to novico prebral v časopisu, mislim, da sem bil najbolj zaskrbljen od vseh, kaj se dogaja. In vsak minister bi bil seveda ob taki novici izjemno zaskrbljen. Glede navedbe, da sem preko javnih medijev sporočil, da bodo uvedene sankcije proti direktorju in dr. Gorazdu Pretnarju, poudarjam, da nisem nikoli sporočil, da bodo sankcije uvedene proti obema zaradi raziskave, ki sta jo predstavila medijem, temveč zaradi njunega postopanja. Kajti Zavod za zdravstveno varstvo koper, če je to ugotovil, bi moral po določilih zakona nemudoma o tem obvesti inšpekcijo. Kajti, inšpekcija je tisti organ, ki lahko ukrepa, medtem ko Zavod za zdravstveno varstvo Koper nima možnosti ukrepanja. Torej, če bi bila ta voda nevarna za zdravje ljudi, bi morali pred tiskovno konferenco o tem nemudoma obvestiti zdravstveno inšpekcijo, ki bi odstranila te vodomate. In tu je bila v samem postopku narejena napaka, na katero sem, kot zaskrbljen za zdravje ljudi, opozoril. Sam sem nemudoma ukrepal, da sem v pomoč poklical strokovnjake, kajti nisem strokovnjak za kvaliteto vode in za to so tukaj službe. Tu imam stališče Instituta za varovanje zdravja in Zavoda za zdravstveno varstvo Maribor, enega je podpisala direktorica Marija Seljak in Zora Levačič. Mariborski zavod je poznan kot uspešen in ima dovolj referenc na tem področju. Ne bom prebral celega pisma, ampak samo zaključno oceno, se pravi oba zavoda in strokovnjaki teh dveh zavodov: "Nesporna je ugotovitev, da je voda na preiskovanih vodomatih, glede na rezultate izvedenih analiz, upoštevajoč pravni red za naravne mineralne vode in izvirske vode, skladna z določili pravilnika o naravni mineralni vodi, izvirski vodi in namizni vodi in mikrobiološko ustrezna. V preiskovanih vzorcih ni bila ugotovljena prisotnost patogenih mikroorganizmov in upoštevajoč določila uredbe Evropske skupnosti številka ta in ta Evropskega parlamenta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje ustanove Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane, z vsemi spremembami, ne predstavlja tveganja za zdravje ljudi." Ko pa smo s predstavniki imeli razgovore, smo ocenili, da bi nekatere pravilnike, ki zadevajo tovrstne vodomate, morali dopolniti, da bi še povečali varnost te vode. In jaz sem imenoval [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]danes s sklepom komisijo, ki bo to dopolnila, in v tej komisiji so vsi strokovnjaki, vključujoč tudi Zavod za zdravstveno varstvo Koper. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Alenka Jeraj, izvolite.
No, tudi sama sem bila zaskrbljena ob tem, tako kot vi, ob rezultatih, ampak se potem sprašujem, če ne bi slučajno pač nek mikrobiolog iz Kopra šel zadevo preiskati in narediti analiz, najbrž bi še naprej, tudi v parlamentu, pili vodo iz vodomatov, ki so se izkazali kot mikrobiološko neustrezni oziroma ne vem, kako naj se čisto pravilno strokovno izrazim. Ampak jaz se ob tem bojim, da potem naša inšpekcija in tisti, ki bi morali izvajati nadzor, tega ne izvajajo v redu, če lahko do takih rezultatov pride. V zvezi s tem so me predvsem zanimali vaši ukrepi. Sedaj se pač lahko pravilnik spremeni, pa ugotovimo, da ne bomo dvakrat letno, ali koliko je sedaj določeno, tega pregledovali, ampak štirikrat, recimo. Ne vem, neke analize in neki nadzori se pa verjetno izvajajo tudi dvakrat letno in najbrž je nekaj narobe, če se ob teh pregledih to ni ugotovilo. Zato me zanima! Je potem inšpekcija svoje delo opravljala dobro? Ampak to potem verjetno pomeni, da ga še kje ne opravlja dobro oziroma lahko pridemo do takih rezultatov, ker se bo nek raziskovalec sam odločil nekaj preiskati, za kar bi morale poskrbeti državne inštitucije, nadzorne inštitucije kot je inšpekcije.
Hvala lepa. Želite dopolnilni odgovor, gospod minister?
V Državnem zboru pijete vodo, ki ne predstavlja tveganja za zdravje ljudi. To sta mi podpisali dve najuglednejši strokovni instituciji, najuglednejši kar jih ta država ima. Če s tem nismo zadovoljni, lahko pokličemo še koga iz tujine, da bi to naredil. Mislim, da sem bil v svojih razlagah jasen: inšpekcija opravlja svoje delo. Moram vam pa povedati, spoštovana poslanka, v Sloveniji imamo 15.000 vodomatov. Mi bomo pri tistih, ki polnijo te vodomate, še zaostrili nadzor. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Jerajeva, izvolite.
Skladno s poslovnikom predlagam, da o odgovoru ministra opravimo razpravo. Če je res temu tako, ne vem, zakaj so potem vodomate odstranili v Državnem zboru. Meni je normalno, da ne bomo vseh 15.000 pregledali, saj se nikoli tako ne izvaja nadzora, da pregledamo vse od A do Ž, ampak se pač pogleda nek vzorec oziroma pripravi vzorec in se pregleda samo določene vodomate in se potem ugotovi, kako je s to zadevo. Predlagam, da opravimo širšo razpravo na to temo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu, da opravimo razpravo o odgovoru ministra Miklavčiča, bomo odločali jutri v okviru glasovanj. Gospod Miran Györek bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. Se opravičujem, da vas moram nadlegovati že drugič danes, gospod minister, ampak tudi tokrat pričakujem eksaktne točne odgovore, kot jih ponavadi tudi dajete. Sprašujem vas: Kaj namerava resorno ministrstvo storiti na področju urejanja in zavarovanja najrazličnejših regijskih odlagališč komunalnih odpadkov? V Prekmurju namreč prihaja do absurdnega stanja na odlagališču komunalnih odpadkov, saj se tam nezaščiteno in nenadzorovano skladiščijo azbestni odpadki, hkrati pa iz omenjenega odlagališča nekontrolirano uhaja plin in tudi izcedne tekočine. Gre namreč za odlagališče komunalnih odpadkov v Puconcih, kjer v 24 urah z deponije izhajajo ogromne količine plina. Po nekih ocenah, več ali manj strokovnih ocenah, gre za energetsko protivrednost 3 tisoč litrov nafte. Tako prihaja do ogromne gospodarske škode. Ministrstvo za okolje in prostor je bilo že o tem opozorjeno s strani civilne iniciative krajanov iz Puconcev in takratni minister dr. Janez Podobnik je obljubil aktivnosti za izrabo tega plina, vendar do sedaj še nihče ni naredil nič. Na odlagališču neprekinjeno gori bakla, kar tudi zagotovo vpliva na podnebne razmere in seveda izguba denarja na eni strani tudi. Po drugi strani pa Ministrstvo za okolje in prostor in država iščeta obnovljive vire, med njimi biocentrale na kmetijske pridelke, ki bi jih lahko uporabili za hrano. Vsekakor bi Fran Milčinski kaj takega vključil tudi v svoja književna dela, med Butalce, če bi to takrat obstajalo. In me res zanima: Kaj se namerava na tem področju narediti? Še posebej pa: Kaj namerava narediti Ministrstvo za okolje in prostor? Na odlagališču v Puconcih je namreč skladiščeno kar čez 100 ton azbestnih plošč, ki jih namerava država z upravljavcem dati v novo telo deponije. Tukajšnjemu prebivalstvu pa je bilo rečeno, da jih samo začasno skladiščijo na dvorišču Serupa. Sami ste bili tam, v tem Serupu, sami ste seznanjeni s situacijo in verjetno so vam tudi oni dali kakšna navodila. Prosim za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Erjavec, izvolite.
Poslancu se zahvaljujem že za drugo poslansko vprašanje. Danes je bil precej slikovit glede Butalcev, ampak upam, da nismo vsi v tem krogu. Kar se tiče vašega vprašanja, naj povem, da glede zahtev za obratovanje odlagališč je Republika Slovenija z uredbo odlaganja odpadkov na odlagališča v celoti implementirala direktivo Sveta o odlaganju odpadkov na odlagališčih in uredba tudi določa mejne vrednosti emisij snovi v okolje zaradi odlaganja odpadkov. V zvezi s tem konkretnim primerom, gre za odlagališče Puconci, naj povem, da smo mi napotili inšpekcijo za okolje in da je bil zadnji inšpekcijski pregled 10. 9. 2009 in da takrat ni bilo ugotovljenih nobenih nepravilnosti s področij, na katere se nanaša vaše poslansko vprašanje. Naj povem, da na tem odlagališču trenutno poteka gradnja druge faze CERO Puconci, ki zajema med drugim tudi gradnjo novega odlagalnega polja. na platoju ob čistilni napravi se res začasno skladišči 1400 ton - ne 100 ton, ampak 1400 ton - azbestnih odpadkov, ki se pa skladiščijo v skladu z določbo 10. člena uredbe o ravnanju z odpadki. Povedal sem, da ta uredba je pripravljena na podlagi direktive sveta. Računam, da so te direktive usklajene z najvišjimi standardi. V letu 2009 so bili na odlagališču na novo grajeni določeni vodi za zajemanje odlagališčnega plina. Odlagališčni plin se sežiga na bakli na odlagališču, meritve emisije odlagališčnega plina se izvajajo, neskladnosti pri pregledu, ki je tekel 10. 9. 2009, niso bile ugotovljene. Ne glede na to, glede na to, da ste postavili poslansko vprašanje, bomo mi to šteli, kot da ste podali prijavo neustreznega ravnanja in bomo ponovno inšpekcijo napotili, da še enkrat opravi ponoven pregled in da bo v primeru ugotovljenih nepravilnosti oziroma neskladnosti v skladu z uredbo o odlaganju odpadkov pač inšpekcija ustrezno ukrepala. Po zagotovilih, ki jih imam, naj bi tam potekalo vse v skladu s predpisi. Ampak ne glede na to, bomo vaše poslansko vprašanje imeli za prijavo neustreznega ravnanja in upam, da pri naslednjem poslanskem vprašanju, da boste dobili tudi ustrezne odgovore, kaj se dogaja v tem času na tem odlagališču. 10. 9. sem pa povedal, kakšno je poročilo inšpekcije za okolje.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Györek, izvolite.
Hvala, gospod minister. Se strinjam z vami. Zelo lepo, me veseli, da bo prišlo do naknadnega pregleda, kajti drugače ne razumem, zakaj se krajani tako vznemirjajo ali pa morda tudi ne verjamejo vsem tem inšpekcijskim pregledom. Tukaj gre tudi za neke podatke, toliko vam v informacijo, za to drugo polje, kjer se nameravajo te omenjene količine, pravite čez 1000 ton azbesta, deponirati. Pravite, da je to tudi vse zakonito, da je to v skladu z uredbami - v redu. Stara deponija ima zelo slabo podlago in že voda, ta je vprašljiva, stara deponija, in voda pronica v podtalnico. Analize pred pol leta namreč, to je bilo lansko leto poleti, so pokazale nenormalno količino vrednosti PH, čez 12% tudi vsebnosti težki kovin in da ne naštevam drugih škodljivih elementov. Skratka, podtalnica na pucenskem območju je zelo zastrupljena, kot na splošno v pomurski regiji, kjer imamo najslabšo vodo v celi Sloveniji. Kdo je odgovoren, da se z zaskrbljujočimi podatki tako neodgovorno ravna? Deponija je polna, nanjo pa se nalagajo nenormalne količine smeti iz vsega Pomurja. Menda je pristojnim inšpekcijskim službam prepovedano, da bi posegle v te anomalije. Nikogar ni, ki bi posredoval in ukrenil. Ministrstvo za okolje in prostor menda vso to svinjarijo gleda, ne da bi posredovalo. Če pride do hujših posledic, ali bo kdo v državi nosil odgovornost za to? Se pravi, tukaj je zopet nekaj takšnih stvari, ki jih vi dejansko negirate na podlagi tistih poročil oziroma inšpekcijskih pregledov. Se pravi, nekdo tukaj laže, nekdo se pretvarja, nekaj tukaj "ne štima". Zato bi vas prosil za dodaten odgovor [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[..]]
Gospod minister, želite dopolniti odgovor? Izvolite.
Spoštovani poslanec, upam, da vi ne mislite, da lažem. Povedal sem tisto, kar je inšpekcija posredovala. Moram reči, da imam zaupanje v to inšpekcijo, da v svojem dosedanjem delu na Ministrstvu za okolje pod novim vodstvom - veste, da je prišlo do zamenjave na vrhu - nisem zasledil, da bi me kdaj nepravilno informirali. Verjamem to, kar ste rekli, da prebivalci menijo, da so te meritve morda netočne. Zato mislim, da je prav, da inšpekcija pride še enkrat pregledat, morda bi bilo dobro, da sodeluje tudi kakšen predstavnik nezadovoljne javnosti, da vidi, kako ti postopki tečejo, in se morda na takšen način poveča tudi zaupanje v delo inšpekcij. Tako pričakujem veliko od tega pregleda, kjer bomo videli, da stvari stojijo tako, kot veleva naša zakonodaja, to se pravi Uredba o odlaganju odpadkov.
Hvala lepa. Gospod Györek, izvolite.
Z ozirom na to, da ne gre tukaj samo za eno odlagališče oziroma eno deponijo, da je to vseslovenski problem, kot slišim, tudi na Gorenjskem in Dolenjskem, obstajajo veliki problemi, mislim, da bi v skladu s Poslovnikom bilo vredno in tudi si zasluži ta tema podrobno analizo v Državnem zboru, ne glede na to kakšni bodo rezultati vaših ukrepanj naprej. Gospod minister verjamem, da tudi s kakšnim inšpekcijskim pregledom problematika ne bo rešena, ker je potreben sistematičen pristop do starih deponij in do načrtovanja novih deponij. Če smo pa že pri tem, bi vas pa samo informiral še z enim drugim problemom, ki tudi gre v isti regiji, skoraj v istem kraju [[....]]
Györek, samo poslovniški predlog imate lahko.
Dobro, se opravičujem.
Lepo prosim, ne širiti vprašanja.
Razumem, gospod podpredsednik. Se pravi, predlagam v skladu s 246. členom Poslovnika, če se ne motim, da se opravi širša razprava na to temo. Hvala.
Hvala lepa. O odgovoru ministra Erjavca na vaše vprašanje bo Državni zbor sklepal jutri v okviru glasovanj. Gospod Marijan Križman bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pozdravljeni, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, spoštovana ministrica in ministri! Vprašanje bom postavil gospodu ministru za zdravje, in sicer naslednje. Spoštovani gospod minister, bolnišnica Izola je dolga leta rakrana našega zdravstva in okolja, v katerem deluje, saj se že vrsto let otepa z dolgovi, neporavnanimi računi in zaradi pomanjkanja denarja je tudi pomanjkljivo vzdrževana, kar gotovo vpliva na delo osebja in počutje pacientov, ki obiskujejo ambulante, in tiste, ki ležijo na oddelkih. Strokovno pa niha in je na nekaterih področjih visoko strokovna, na drugih pa subjekt spotike in kritik njenih uporabnikov. Umeščenost bolnišnice Izola v prostor je pravzaprav odlična, če vemo, da imamo Primorci v regiji pet bolnišnic, ki kar kličejo po strokovnem sodelovanju in dopolnjevanju na področju medicinske stroke ter drugih področjih, povezanih z zdravstvom. Čezmejno povezovanje in tesnejše sodelovanje z bolnišnico na Catinari v bližnjem Trstu bi bilo prav gotovo v obojestransko korist. Veliko črnila je bilo prelitega in veliko ministrov si je podalo kljuko, vendar problemi ostajajo. Resnici na ljubo, nekaj poskusov sanacije smo videli, a odločno premalo in zgolj začasno ter všečno. Gospod minister, ker ste znani kot odločen in zelo kreativen človek, vam zastavljam konkretno vprašanje: Kako ste si na Ministrstvu za zdravje Republike Slovenije zastavili vsebinsko in tehnično reševanje bolnišnice v Izoli? Kaj dejansko boste naredili in kakšne načrte ima ministrstvo glede racionalizacije ter povezovanja primorskih občin? Za vaš odgovor se vam zahvaljujem.
Gospod minister Miklavčič, izvolite.
Odgovor na vaše vprašanje, spoštovani poslanec, sem poskušal razdeliti na pet področij: prvo, kadrovska sanacija, sanacija tekočega poslovanja, energetska učinkovitost, program urgentnih centrov in povezovanje primorskih bolnišnic. V upravljanje Splošne bolnišnice Izola se je v okviru svojih pristojnosti vključilo tudi Ministrstvo za zdravje, ki je v začetku leta 2009 imenovalo nov Svet bolnišnice. Kadrovska sanacija poslovodstva izolske bolnišnice je bila povezana s procesom pokrivanja nepokritih izgub iz preteklih let. Poznano vam je, da je direktorico bolnišnice sodišče razrešilo s sodno odločbo. V marcu leta 2009 je prevzelo vodenje bolnišnice novo vodstvo. Tudi tu je z imenovanjem tega vodstva bilo v lokalnem okolju kar nekaj težav. Splošna bolnišnica Izola je izkazovala v zadnjih desetih letih visoko akomulirano izgubo, ki je po izkazih za leto 2008 znašala 10,4 milijona evrov, kar je predstavljalo 36% celotnega prihodka bolnišnice in 13% skupnih izgub vseh slovenskih bolnišnic. Posledica nepokrite izgube iz preteklih let je bila v tej bolnišnici nelikvidnost, nezmožnost poravnavanja zapadlih obveznosti ter visoki stroški financiranja zaradi zamudnih obresti in tožb upnikov, ne samo do bolnišnice, tudi do ustanovitelja, torej države. Negativni vpliv pa se je odražal na celotno poslovanje in procese v bolnišnici. Ministrstvo za zdravje je v začetku preteklega leta predlagalo Vladi, da kot ustanoviteljica bolnišnic zagotovi za poplačilo zapadlih obveznosti treh bolnišnic 7,2 milijona evrov. Od tega 3,4 ali skoraj polovico za pokrivanje izgub iz preteklih let za bolnico Izola. Pogoj za predlagani transfer iz državnega proračuna je bil, da direktor odgovarja za pravilnost izkazanih podatkov, da mora v primeru nepravilnosti v postopkih revizije poslovanja vrniti sredstva po vladnem sklepu in je direktor razrešen. Sredstva v višini 3,4 milijonov evre so bila bolnišnici Izola nakazana v avgustu 2009, in sicer na osnovi predložene dokumentacije o zapadlih obveznosti ter višini, pogojih in načinu njihove poravnave. V Izoli smo opravili tudi upravni nadzor nad trošenjem sredstev, ki so šla iz proračuna. Direktor je dal pisno izjavo in prevzel odgovornost, da bolnišnica za leto 2009 ne bo izkazala izgube v tekočem poslovanju. Poslovanje bolnišnice je bilo vrsto let povezano z odsotnostjo kompetentnega vodenja in upravljanja. To se kaže v vseh vidikih delovanja, od organizacije, prilagajanja obsega dejavnostim, virom, evidentiranja prisotnosti, opravljenega dela, urejenosti, premoženjskega stanja in finančnem poslovanju. V kreditnih pogodbah so imeli dogovorjene obresti za neplačane račune med 8 in 12%, v teh razmerjih. Šlo je v primerjavi z drugimi za resnično neracionalno poslovanje. Po zaključku poslovanja za leto 2009 bolnišnica v teh dneh ocenjuje, da bo poslovanje pozitivno, kakovost tega rezultata je v odpravi generatorjev izgube iz preteklih let, odpravi kritičnih postavk v finančnem načrtu in pokritju izgube, ki smo jo naredili iz proračuna. Kar zadeva tretjo točko, energetska učinkovitost, je v okviru javnega razpisa za evropska sredstva pripravila izolska bolnišnica že prijavo za ta energetska sredstva, tako da bi lahko kandidirala na javnem razpisu za obnovo fasade, zamenjavo oken in vrat, toplotne izolacije in saniranje strehe, sanacijo ogrevanja, sistema vgradne kogeneracije in sanacije sistema klimatizacije [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], kar bi omogočalo tudi manjše stroške. Prav tako je bolnišnica v programu urgentnih centrov in kar zadeva vaš predlog za povezovanje primorskih bolnišnic [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Gospod minister. Hvala lepa za odgovor. Gospod Križman, izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik. Izkoristil bi to možnost in poprosil, da mi minister za zdravstvo, ki je vsebinsko zelo zadovoljivo odgovoril, dokončal svoj odgovor. Dodatnih vprašanj pa ne bom postavljal.
Želite, da dopolni svoj odgovor. Gospod minister, želite?
Se opravičujem. Nisem povsem končal. V Sloveniji je v programu devet urgentnih centrov v slovenskih bolnišnicah. Eden od teh devetih urgentnih centrov je tudi za bolnišnico Izola, načrti se pripravljajo in tudi tukaj je v Vladi dogovor, da se urgentni centri poleg lastnih sredstev financirajo iz evropskih sredstev, programi se delajo za celotno področje Slovenije. Na strokovnem, organizacijskem in drugih področjih Ministrstvo za zdravje podpira in zasleduje povezovanje zdravstvenih zavodov pri vseh procesih racionalizacije delovanja bolnišnic, delitve dela in strokovne usmerjenosti v določena področja. Tudi v predlogu novega zakona predvidevamo oblike povezav med zdravstvenimi zavodi znotraj države in seveda, kar je racionalno, tudi preko meje. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Peter Verlič je najavil poslansko vprašanje ministru za promet, ki je odsoten. Boste vprašali? Izvolite, gospod Verlič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Prosil bi, da bi mi minister za promet odgovoril na naslednji seji, ker ga danes ni. Vprašanje, ki ga zastavljam, se pa dotika pobrane cestnine za avtoceste v letu 2009. Namreč, ministra za promet sprašujem: Koliko je bilo pobrane cestnine: posebej za tovorna vozila in po posameznih kategorijah tovornih vozi ter za osebna vozila glede na število prodanih vinjet po posameznih vrstah, od tedenskih, mesečnih, polletnih in letnih - glede na to, da se je vmes spremenil tudi sistem cestninjenja. Kot tisto dodatno vprašanje ali podvprašanje me zanima: Kakšen je bil delež pobrane cestnine, ki so jih predstavljala tuja tovorna in osebna vozila v razmerju do domačih? Ta odgovor bo zelo zanimiv tudi z vidika, da je bila sama sprememba vinjetnega režima utemeljena ravno z diskriminatornim odnosom, ki naj bi jih obstoječi sistem vinjet, ki je bil prej, se pravi polletne in letne, predstavljal v odnosu do tujcev in kar je zmotilo Evropsko komisijo, predvsem takratnega komisarja za promet, da je potem pravzaprav ves čas nekako pritiskal na Slovenijo, Vlada in minister za promet pa sta popustila. Ta del odgovora bi bil zelo pomemben. S tem bi pravzaprav dobili odgovor na to, kakšno je razmerje med domačimi in tujimi uporabniki avtocest in koliko smo prispevali domači in tuji in da vidimo, kdo je v resnici diskriminiran in kdo nosi težo podražitve vinjet, ki jih čutimo ravno sedaj, ko je treba kupiti za 73% dražjo vinjeto. V pričakovanju tega odgovora sem prepričan, da se bo potem to tudi potrdilo, da smo domači kupci vinjet tisti, ki smo diskriminirani. Hvala.
Hvala lepa, gospod Verlič. Na vaše vprašanje vam bo ustno odgovoril minister za promet na naslednji seji. Poslanec Jakob Presečnik bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministrice in ministri, spoštovani gospod minister dr. Lahovnik. Sprašujem vas: Kako razmišljate glede reševanja prihajajočega izredno težavnega stanja v gradbeništvu in z njim povezanimi dejavnostmi? Če malo obrazložim zadevo, bi rekel naslednje, da so se v preteklem obdobju izredno pospešene graditve avtocestnega križa in tudi nekaterih drugih infrastrukturnih ter drugih projektov slovenska gradbena podjetja tem zahtevam ustrezno odzvala in ustrezno tudi tehnološko prilagodila. V tem hitrem tempu izgradnje slovenske infrastrukture je poleg največjih slovenskih gradbenih podjetij v projekte bilo vključenih tudi nešteto večjih ali manjših podizvajalcev, obrtnikov, samostojnih podjetnikov in tako dalje ter vsa prostorska in inženirska projektantska stroka. Avtocestni križ je bolj kot ne zgrajen, drugih večjih infrastrukturnih investicij pa v tem trenutku ni na vidiku. Močno zaostajajo priprave na izgradnjo preostalih razvojnih osi, ravno tako ni projektov na področju železnic, tudi bolj kot ne zasebna gradnja stanovanjskih in poslovnih objektov je v tej situaciji popolnoma zamrla. Pri tem moram poudariti, da ne gre samo za zamude pri pripravi projektov v tem mandatu, pač pa se prepočasna priprava vleče že od prej. Pa vendar ugotavljam, da so priprave sedaj izgubile vso intenzivnost. Spoštovani gospod minister, zanima me: Kaj boste storili, da boste zagotovili Sloveniji še kako potrebne infrastrukturne projekte, ki bodo širši slovenski gradbeni dejavnosti, od načrtovalske do izvajalske, zagotovili možnosti in priložnosti za nadaljnje delo in izkoriščanje njihovih predvsem človeških in tehnoloških potencialov? V času te težke gospodarske krize ni treba namreč posebej poudarjati, da od teh državnih infrastrukturnih projektov in drugih projektov ni odvisna samo peščica slovenskih največjih gradbenih podjetij - mimogrede, z nekaj deset tisoč zaposlenimi - pač pa je posredno od teh projektov odvisnih tudi na desetine in tisoče drugih delovnih mest. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister za gospodarstvo dr. Matej Lahovnik, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec! Res, da ta problematika, o kateri me sprašujete, sodi delno ali pa predvsem v resor Ministrstva za promet, predvsem ko govorimo o izgradnji cest ter železnic, oziroma Ministrstva za okolje in prostor, pa vendar vprašanje dejansko posega ali pa se dotika tudi področja gospodarstva v smislu učinkov na gospodarsko rast. Zato lahko odgovorim, da se sam zelo strinjam z vami, da je prenehanje nekaterih projektov problem. Zato tudi na Ministrstvu za gospodarstvo pospešeno pripravljamo nekatere projekte, kjer ima država bodisi večinske ali ključne deleže v državnih podjetjih in ki so tako imenovana infrastrukturna podjetja. Tudi na ta način lahko poskušamo oživljati gospodarsko aktivnost. Med temi ukrepi gre predvsem za področje energetike, za katerega sem resorni minister, kjer pričakujemo, da bodo Eles in elektrodistribucijska podjetja investirala okrog 200 milijonov evrov svojih sredstev, ki so jim na razpolago oziroma z zadolževanjem. Poleg tega pričakujemo, da bomo 70 milijonov evrov v letu 2010 investirali v obnovljive vire energije. Pričakujemo, da bomo dodatno spodbujali učinkovito rabo energije na način, da bomo 20 tisoč gospodinjstvom, kar je pravzaprav za eno že kar veliko slovensko mesto, subvencionirali zamenjave oken, vrat, fasad, streh s tistih, ki energetsko niso učinkovite z energetsko bolj učinkovitimi. Vse to ima pomembne učinke. Poleg tega seveda računamo tudi, naj povem, da bo prišlo do nadaljnje gradnje oziroma do izgradnje nekaterih energetskih objektov. Gre predvsem za gradnjo hidroelektrarne Krško in pa začetek gradnje, hidroelektrarne Brežice na spodnji Savi. Pričakujemo, da se bo začela gradnja, in takšen je načrt, odlagališča za nizko in srednjeradioaktivne odpadke, kjer je nekako okvirna proračunska vrednost 150 milijonov evrov. Tako smo teh infrastrukturnih projektov precej identificirali in jih tudi pospešeno pripravljamo. Ko govorimo pa na splošno o krizi v gradbeništvu, pa je dejstvo, da so se nekatera podjetja znaša v krizi, tudi zato, ker imajo po drugi strani v svojih bilancah zelo velik delež neprodanih stanovanj. Ko pogledamo cene stanovanj v ostalih delih Slovenije, vidimo, da vsaj pri prodaji novih stanovanj so se cene ponekod že kar precej znižale, v Ljubljani pa tega učinka praktično ni. In seveda, zame je to po eni strani problem, ker je dejstvo, da je ta nepremičninski balon še vedno zelo napihnjen, in ob tem, da imamo krizo nekaterih velikih gradbenih podjetij, imamo dejstvo, da imajo ta podjetja v svojih bilancah še vedno stanovanja, ovrednotena med 3 tisoč in 4 tisoč ali celo 5, 6 tisoč evrov za kvadratni meter. In jih ne prodajo po znižanih cenah. Če pogledamo cene nepremičnin v Ljubljani, novoprodanih nepremičnin, boste videli, da se opazno niso znižale tako kot v tujini, za 40 ali 50%. V zvezi s tem, ko se pojavlja pogosto vprašanje, lahko povem moje osebno stališče. Sam mislim, da ena izmed možnosti je, da država oziroma stanovanjski sklad to odkupi, ampak ne po tekočih, tržnih cenah, ampak po bistveno nižji ceni z nekim diskontom, recimo 30, 40% glede na cene, kot so bile na trgu. Se pravi, z zelo visokim popustom, in se na ta način lahko te nepremičnine potem dajo stanovanjskemu skladu za neprofitne najemnine ali karkoli drugega. Ampak sam osebno, ko govorimo o stanovanjih, ne podpiram, da bi država po obstoječih zelo visokih napihnjenih tržnih cenah odkupovala ta stanovanja, ker bi s tem, bom rekel, prelivali ta sredstva v ta podjetja, ki očitno sama niso, vsaj nekatera, pripravljena narediti procesov prestrukturiranja. Tukaj priložnost je, ampak odkup samo po zelo visoki diskontni ceni. Pri infrastrukturnih projektih pa, kot sem dejal, se zelo strinjam z vami; nekatera sem navedel, ki smo jih odprli in pospešili. Mislim, da je to eden izmed načinov, da se na ta način oživi gospodarska aktivnost.
Hvala lepa. Gospod Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo, še enkrat. Jaz sem zadovoljen z odgovorom, ki mi ga je dal gospod minister. Očitno se oba strinjava, da problem je velik. Problem nakazujejo predvsem ljudje, ki se spoznajo na makroekonomijo, da bo v letošnjem letu eden od največjih problemov ravno na področju gradbeništva; tudi zaradi odloženih kreditov, ki jih imajo gradbene firme in tako dalje. Mnogo teh razlogov ste navedli v odgovoru tudi vi. Zato apeliram na to, da Vlada razmišlja tudi o razreševanju problematike v, po moji oceni, izredno pomembni panogi, kot je gradbeništvo, tudi z ustreznimi ukrepi, s katerimi bi pospešili tudi prodajo teh, ki ste jih omenili, torej neprodanih zalog, če se na ta način izrazim, in s pospešitvijo priprave projektov na različnih področjih, vseh infrastrukturnih. Jaz pod infrastrukturo seveda ne mislim tako kot vi, ne samo prometne infrastrukture, ampak mnogo drugih, to je vodarska, to je energetska, to je prometna in še katera. Mnoge države, tudi druge, predvsem velike, Nemčija, Združene države Amerike, so ob tej krizi šle ravno s temi ukrepi pospešene izgradnje infrastruktur različnih kategorij. To vzemite kot pobudo, zato sem tudi vam postavil vprašanje. Če bi šel postavljati vprašanje direktno za prometno infrastrukturo, vem, da je treba drugemu [[...]] [[Opozorilni znam za konec razprave.]] [[...]]postaviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolniti odgovor? Ne, hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak bo postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in ministru za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala lepa. Moje vprašanje, kot že rečeno, je nekako naslovljeno na dva ministra in sicer na ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter na ministra za okolje in prostor. Nanaša pa se na naslednje. 15. 9. 2008 je prejšnja vlada sprejela oziroma začela postopke za državne prostorske načrte za avtocesto, to je za cesto v okviru tretje razvojne osi od Velenja do obstoječe avtoceste Ljubljana-Celja-Maribor. V tem času sam ugotavljam, kot tudi krajani, da prihaja med tema dvema ministrstvoma do nekaterih zapletov, do nekaterih težav. Sam bom odnos do tega tudi razložil, predvsem pa tisto, kar je problematično - da se nič ne dogaja. Poglejte, ta cestni odsek je za gospodarstvo, ne samo Koroške, tudi za gospodarstvo Velenja izjemnega izjemnega pomena. Mi vemo, da v Velenju obstaja Gorenje Velenje in še marsikaj, kar seveda draži tudi izdelke ob tako slabi cesti, kot je zdaj. Pa vendarle, ob tem času je bilo narejenih nekaj planov, F1, F2, F3, F4, F5 in F6. Krajani, ki so ob teh trasah, so me zaprosili pravzaprav, da skušam tudi javno od obeh ministrov dobiti odgovore na nekatera vprašanja. Mislim, da so ljudje do tega seveda tudi upravičeni. Človek bi pričakoval, da bo nekako zmagala razumna varianta, pa vendarle, po podatkih, ki jih imam, vse bolj zmagujejo lobiji in ne razumne variante, ki bi upoštevale denar, ki bi upoštevale sredstva, ki bi upoštevale širše interese ljudi, ne samo dveh, treh ljudi iz vladne koalicije. In zato, minister za kmetijstvo, sprašujem: Ali drži podatek, ali imam pravi podatek, da Ministrstvo za kmetijstvo kar ostro nasprotuje varianti F2? Namreč, varianta F2 gre skozi najboljša hmeljišča v Savinjski dolini. Če to drži, se bom ministru zahvalil za njegovo držo in bom v nadaljevanju prosil odgovor okoljskega ministra, ki pa menda forsira povsem drugo varianto, ki je dražja, škodljiva in še kaj. O tem pa v dopolnitvi vprašanja. Mogoče, če bi najprej kmetijski minister. Hvala lepa.
Dr. Milan Pogačnik minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec! Ministrstvo za kmetijstvo se tudi v tem, tako kot v drugih primerih, bori za očuvanje najboljših kmetijskih zemljišč. Tako se je 12. 3. 2009 ponovno opredelilo in ugotovilo nesprejemljivost navezave predlagane trase ceste na obstoječo avtocesto Ljubljana-Maribor pri naselju Šentrupert. Vsekakor menimo, da je boljša varianta navezava na Arjo vas, ker bi se s tem popolnoma izognili posegu v strnjeno območje najboljših kmetijskih zemljišč, predvsem v občini Braslovče, ki so v aktivni kmetijski obdelavi. Tam je tudi namakalni sistem [[...]] [[nerazumljivo]] , poleg tega pa se ob tej trasi ne predvideva samo avtocesta, predvidevajo se tudi nove poslovne cone. Vendar Ministrstvo za kmetijstvo sodeluje v okviru državnega poslovnega načrta kot nosilec urejanja ter podaja smernice in mnenja v postopku presoje vplivov na okolje. Tako smo v konkretnem primeru sprejemanja državnega prostorskega načrta izdali smernice in njihovo dopolnitev ter tudi pojasnilo že omenjeni civilni iniciativi Braslovče; to je pač naša naloga, vse ostalo je pa v okviru MOP-a. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister za okolje in prostor ni navzoč, da bi lahko dal odgovor. Gospod Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Ne vem, zakaj je pobegnil oziroma zakaj ga ni tu, čeprav je najavljen. Zato bom nanizal nekaj argumentov, gospod minister za kmetijstvo, ki govorijo vam v prid, in v imenu vseh teh ljudi, ki živijo ob tej trasi, izrekam tudi vso podporo vašim prizadevanjem, da bi tako tudi ostalo. Namreč, poglejte, govoriva torej o cesti Velenje-Braslovče, pri Šentrupertu navezava na obstoječo avtocesto. Ta gre skozi najboljša kmetijska zemljišča. Hkrati pri Velenju zahteva gradnjo velikega predora. To pomeni, da je bistveno dražja od ceste F-6, ki pa gre dejansko po današnji trasi Velenje-Arja vas oziroma ob današnji trasi. Ta cesta je dražja, ne zahteva posega v kmetijska zemljišča in povezuje industrijska središča. Namreč, Celje, Velenje, Žalec so vendarle neka industrijsko-gospodarska središča, ki jih povezuje, kar jih prejšnja F-1 oziroma F-2 sploh ni povezovala. In še zadnja zadeva, ki jo je treba pri tem povedati, je predvsem to, da je ta varianta F-6 cenejša. Gre za to, da okvirni izračun kaže 164 milijonov, da je prometno bolj učinkovita, prihrani zemljišča in povezuje gospodarska središča. Občutek imam - gospod minister za okolje se je vrnil -, da na vas pritiskajo lobiji. Mogoče je danes glede na jutrišnjo razpravo v Državnem zboru priložnost, da jih tudi razkrijete. Zdi se mi, da gre za vprašanje dveh, treh zelo vplivnih ljudi vladajoče koalicije, ki zanemarjajo to, da je boljša varianta F6, ampak zagovarjajo varianto F2, torej smer Braslovče, preprosto zato, da bodo pač prej v Ljubljani. [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Tisto staro cesto, ki bi jo obnovili, bo pa tako ali tako treba obnoviti nekoč verjetno. Prosim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Erjavec, izvolite.
Hvala za vprašanje. Spoštovani poslanec, dr. Vinko Gorenak. Povsem razumem vaš političen interes, da naj pač trasa teče tam preko Celja, to se pravi F6 varianto zagovarjate. Stroka pravi, da je F2 najbolj ustrezna. Moram reči, da kot minister za okolje nikdar ne pritiskam na stroko, čeprav je minister politična funkcija, ampak je treba pač upoštevati stroko. Iz vseh variant, ki je stroka izdelala, pregledala, so pač ugotovili, da je F2 najbolj primerna. Od mene ne pričakovati, da bom karkoli na to vplival. Verjetno tudi ne bom več imel možnosti v prihodnje, vplivati. Kar vam pa lahko zagotovo rečem, je pa to, da nihče ne pritiska name, ne tako ne drugače. Sem eden redkih ministrov, na katerega se ne da pritiskati. Mogoče je tudi to razlog, da imam vedno veliko težav, veliko afer itd. Tako predlagam, da to pač prepustimo stroki. Stroka je tista, ki ve, kaj je najbolje za to državo. Tako nimam kaj dodati. Je pa to odvisno pač, če bi živeli bližje Ljubljani, bi bili za F2, ker pa živite bližje Celju, ste pa za varianto F6.
Hvala lepa. Gospod Gorenak, izvolite.
Hvala lepa, ne bom polemiziral, ker mi to poslovnik onemogoča. Ampak zgolj ugotovitev. Sam personalno ali pa ljudje, ki so mene izvolili, od ceste F1 ali pa F6 nimajo nič, ker jaz sem nazadnje tam bil pred mnogimi meseci, tako da, zagotovo ne. Vendar tisto, kar bode v oči, je dejstvo, da je zadeva bistveno dražja in vse ostale zadeve, ki sem jih naštel. V vsakem primeru prosim, da jutri glasujemo o tem, da bi opravili širšo razpravo, ker še vedno mislim, da gre za vprašanje lobijev, ki jih ne zanima denar, ampak jih zanimajo osebni interesi. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu, gospod Gorenak, da Državni zbor opravi razpravo o odgovoru ministra gospoda Erjavca, bomo odločali jutri ob 20 uri, približno, v času glasovanj. Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek, ki želi postaviti poslansko vprašanje ministrici za notranje zadeve in ministru za promet in zveze, ki je odsoten. Izvolite, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Minister je bil prej prisoten. Večina vprašanja je naslovljena bolj na prometnega ministra, ampak upam, da bom dobil odgovor. Spoštovana gospa ministrica. Prejšnji teden se je zgodil izredni dogodek, nesreča v predoru Trojane. To se vedno dogaja in tega ne moremo izključiti. Promet je bil štiri dni preusmerjen na vzporedno magistralno cesto Celje-Ljubljana. Moje vprašanje se nanaša na organizacijo in ureditev te preusmeritve s strani Darsa in nadzora prometa s strani policije. Ko smo se vozniki znašli v kolonah in ure dolgo čakali, je bilo enotno mnenje, da v teh institucijah ob takih slučajih ne uporabljajo logike. Zato sprašujem: Zakaj je bil promet z avtoceste preusmerjen na Vranskem in ne 8 kilometrov pozneje na Trojanah? Tam ni bilo nobene ovire na avtocesti, kar bi takoj zmanjšalo čas čakanja. Znano je namreč, prometno in fizikalno, da krajša zožitev pomeni krajši čas čakanja, hkrati bi se vozniki lahko razporedili; eni bi šli na Trojanah ven, eni na Vranskem pa čez Tuhinj, potem bi šli s Trojan eni na Izlake in v Moravče in tako naprej in bi se izognili zastojem. Nobene logike ni za takšno ureditev! Torej, cijazili smo se od Vranskega do Blagovice. Drugo ozko grlo je bil enokolonski vstop na avtocesto v Blagovici. Dars in policija bi morala zagotoviti in takoj organizirati dvokolonski uvoz na avtocesto na Blagovici. To je izvedljivo. Sedaj pa je bila kolona počasi vozečih od Trojan oziroma od Vranskega, ker tam ni "požiralo" na avtocesto. Ne vem, kako ne uredijo dvokolonskega vstopa, da bi se to razbremenilo. To je izvedljivo tudi in je treba promet nadzirati. Gospa ministrica, vi ste skoraj vsak dan na razglasitvah, družabnega in rumenega tiska. Tisoče tistih, ki se morajo dnevno voziti na delo v Ljubljano, pa bi si želelo, da bi se seznanili z rešitvami v prometu, ki povzročajo strašanske, vendar nepotrebne zastoje. Trdim, da je bilo nepotrebna tako neorganizirana organizacija prometa in nadzor, to bi se dalo bistveno drugače organizirati. Ne vem, zakaj se takšne enormne škode, ki se s tem dosegajo, dovoljujejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Katarina Kresal, ministrica za notranje zadeve, izvolite.
Spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanec, hvala za vaše vprašanje. Kot veste, je cesta od včeraj že odprta in vseh teh neprijetnih dogodkov, ki motijo prav vsakega voznika, ki se znajde na cesti, ni več. Upam, da vam bom lahko, glede na to, da kolega Vlačiča ni, odgovorila na bistvena vprašanja. Mogoče vam bo on kasneje dodal še kakšno z vidika prometne varnosti. Policija izvršuje določene obveznosti, nadzira stanje in ureja prevoznost cest, tudi v primeru nesreč. V prometni nesreči, ki se je zgodila 20. januarja, je bil zaprt predor Trojane, nesreča je bila kar huda, zato je bilo to zaradi varnosti ljudi, premoženja potrebno. Torej, popolna zapora prometa. Družba za avtoceste je po tem obvestilu postavila ustrezno prometno signalizacijo. Zaradi požara in gostega dima, ki občutno zmanjša vidljivost na delu avtoceste v neposredni bližini, predora je bila avtocesta v času intervencije v obe smeri popolnoma zaprta. Celoten promet je bil tako preusmerjen na vzporedno regionalno cesto, ki je na tej relaciji edini mogoče obvoz. Zaradi spremenjene prometne signalizacije ter večje gostote prometa je na vzporedni regionalni cesti prihajalo do zgostitve prometa in občasnih zastojev, vendar je promet kljub temu potekal varno. Verjetno se določenim zastojem ob takšnih izrednih dogodkih ne moremo izogniti. Policija je zelo hitro odreagirala na nesrečo in postavila ustrezne patrulje. 8 policijskih patrulj je urejalo pretočnost prometa in upoštevanje prometne signalizacije. Prva patrulja je bila na kraju nesreče že ob 15.28. uri, vse ostale pa so se postopoma vključile vse tja do 16.25. ure, še 15 minut zatem je bil aktiviran tudi helikopter letalske policijske enote, ki je skrbel za to, da promet teče kolikor toliko pretočno in je nadziral iz zraka, kaj se dogaja. Upravljavcu ceste Darsu je glede na dane okoliščine, ki so se spreminjale, tudi predlagal postavitev dodatne prometne signalizacije. Avtocesta je bila v smeri proti Celju še istega dne za ves promet odprta ob 16.53. uri, pri čemer je promet potekal tekoče. V času obvozov, dokler so trajali, seveda ni se vse odprlo takoj, so bile na vseh obvoznih relacijah prisotne tri policijske patrulje, ki so prednostno nadzorovale spoštovanje predpisov in prometnih pravil, kadar je prišlo do težav ali zastojev. Takrat so tudi intenzivno in aktivno urejale promet. Prepričana sem, da je policija v tem primeru naredila vse, kar je lahko. Kot pa je rekel pred mano minister Erjavec, se ne morem vtikati v strokovno presojo tega, kar so strokovne službe, kar policija je, ocenile, kje tečejo obvozi, kako se usmerja promet. Kot minister jim seveda dajem za to vso pristojnost in zaupam njihovi presoji. Kot rečeno, pa danes teh problemov na cestah ni več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Na ključno bi pa lahko tudi notranja ministrica odgovorila: Zakaj je bila avtocesta med Vranskim in Trojanam zaprta, ko ni bilo nobene ovire? Zakaj so si privoščili že osem kilometrov prej obvezni izvoz z avtoceste? In gospa ministrica - žal se je minister Vlačič izognil -, moram reči, da ko sem izstopil iz avta pa sem čakal tam na Vranskem, so številni vozniki rekli, reci ministru Vlačiču, naj posodi modro luč s svojega službenega avtomobila. Ali v državi kdo misli na gospodarsko škodo v takšnih slučajih? Ljudje so ure in ure zamujali na delo, Slovenija je centralizirana in se na tisoče ljudi vozi v Ljubljano. Tu so bili rešilni avtomobili v kolonah, bolniki, dializni, rakavi, ki hodijo na sevanje, in vse to poruši v bolnicah vrstni red. Ljudje niso postreženi na državnih uradih, ker ljudje niso prišli pravočasno v službo. Enormna škoda! In da se organizirati! In poglejte, mora se uporabljati logika, v vašem ministrstvu in na DARS-u. Mora! Neupravičena je takšna brezbrižnost, jaz ne rečem, da ni bilo za varnost poskrbljeno, samo poleg varnosti je treba poskrbeti tudi za neko racionalnost, za možni dostop, razmisliti, po katerih poteh okoli lahko ljudje pridejo pravočasno, kako se bo promet boljše razdelil in kako zmanjšati zastoje. To ni bilo storjeno! S številnimi sem se pogovarjal, ko sem čakal, in s številnimi tudi tehnično izobraženimi, vsi se strinjajo, da se tukaj absolutno nič ne naredi in izgleda, da si lahko vsak ureja promet po svoje. Vidim na Kongresnem trgu danes so razširili blokado že skoraj do na Wolfovo ulico. Ali si lahko z Jankovičem povezane osebe dovolijo to, kje je promet zaprt pa to? Izgleda, da je popolna anarhija v tej državi. Hvala.
Želite dopolniti odgovor? Izvolite, gospa ministrica.
Spoštovani poslanec, verjamem, da vas je celotna zadeva razburila, je pa tudi res, da sem jaz ministrica za notranje zadeve, ne za promet in tudi ne vodja Družbe za avtoceste, ki je poskrbela za ustrezno signalizacijo. Kot rečeno, ne vem, mogoče prej nisem bila dovolj glasna, se oproščam imam malo slabši glas danes [[...]]Policija je skrbela za varnost na cestah v skladu s prometno signalizacijo, kot je bila postavljena. V temu času je naredila maksimalno, kot je lahko, angažirala je vse patrulje, ki jih je lahko, tudi policijski helikopter. Nadzorovala, da v tistih pogojih, ki so bili, žal, pač takšni, kot so bili, dobro opravila svoje delo. In kot rečeno, zaupam strokovnosti presoje in izvedbe njihovega dela. In kot rečeno, kakšnih večjih oziroma sploh nobenih varnostnih dogodkov se v tem času ni zgodilo, ne morem pa odgovarjati za odločitve Darsa ali kogarkoli drugega, ki ureja promet z drugega vidika, ne z varnostnega. Ampak, vseeno hvala za vsa opozorila.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Naj povem, da pričakujem odgovor ministra Vlačiča na ta vprašanja, ker drugače se bo takšna anarhija ponavljala tudi naprej ob drugih podobnih primerih. Mi vemo, da ti primeri se zgodijo in prosim - ali bo odgovarjal drugič ali naj odgovori pisno, kajti prej je bil tu, zdaj ga ni. Torej, ta brezbrižnost moti številne ljudi, tisoče ljudi je vpletenih v to. Ne bom pa predlagal razširitve, ker to ni ravno centralni problem Slovenije, ampak tangira pa številne ljudi in tu je bila organizacija tega obvoza izjemno slabo narejena - nedomiselno, slabo, lahko bi bilo 80% manj zastojev, če bi se mislilo in morata pri tem sodelovati upravljavec prometa - Dars, ki je ključen in seveda Policija, da zagotovi varnost in neko dežurstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Ministra Vlačiča bomo opozorili, da na manjkajoči del odgovora na vaše vprašanje odgovori pisno. Hvala lepa. Poslanec Dejan Levanič bo postavil poslansko vprašanje ministrici za kulturo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica. Ministrstvo za kulturo je v avgustu 2009 objavilo drugi javni razpis za razvojne investicije v javno kulturno infrastrukturo. Po objavi rezultatov konec decembra 2009 so se s strani neizbranih vlagateljev ponekod pojavili številni dvomi o korektnosti, o pravilnosti dela strokovne komisije. Naj naveden en konkreten primer za Mestno občino Ptuj, kar nekaj je tudi takšnih primerov bilo drugod, ki je dobilo s strani ministrstva obrazložitev, da je razpisna dokumentacija neskladna s peto alinejo točke 5.2. Torej, gre za posebne pogoje za prijavo razpisne dokumentacije. To je CBA analiza, ki pa v tem primeru ni bila izdelana. In dejstvo je, da je ta analiza za posebne projekte potrebna, kadar gre za prijavo projektov nad en milijon evrov, projekti, ki pa so pod tem zneskom, torej manj kot milijon evrov, pa te analize ne potrebujejo. In ravno v tem primeru, torej v primeru Mestne občine Ptuj, je bil projekt vreden manj kot en milijon evrov, pa je kljub temu s strani komisije bila zahtevana takšna analiza, ki pa po nekaterih pravilih, vsaj kot je meni znano, ne bi bila potrebna. Zato v smeri razjasnitve tega problema, mogoče problema sploh ni, ampak nekatere stvari se na prvi pogled zdijo nelogične in glede na pomembnost takšnih razpisov, ki predvsem prinašajo nek razvoj za lokalno okolje in predvsem razvoj v kulturni smeri, se pravi v razvoj tistih projektov, ki so nekega vitalnega pomena za razvoj kulturne dejavnosti v lokalnem okolju, bi bilo dobro, da se to mogoče razčisti ali pa vsaj, da poveste: Kako komentirate te očitke o pristranskosti komisije oziroma če ste ali nameravate katere ukrepe sprejeti v tej smeri, da bi se te stvari odpravile oziroma kakorkoli če je prišlo do teh nepravilnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Majda Širca, ministrica za kulturo, izvolite.
Hvala lepa. Seveda imam nekoliko težav na odgovoru na poslansko vprašanje, ki se dotika razpisa, ki še ni zaključen. To se pravi, tolmačenje posamičnega primera, tudi tega, ki ga navajate za primer Ptuj, je težavno oziroma vam ga bo in ga bo tudi ostalim, prijaviteljem pa sploh, tolmačila komisija, ko bo obravnavala vse prispele pritožbe. In priznam, pritožb ni malo in povem tudi, zakaj. Povem predvsem, da se pojavljajo, vi ste dejali dvomi v ta razpis. Moram interpretirati, da v veliki meri so ti dvomi, ki so razpršeni po občinah, ki niso bile uspešne, večkrat rezultat tudi dejstva, da je krožnik napol prazen, žlic, ki bi pa zajemale iz njega, pa ogromno. Ta razpis, ki, mimogrede, je bil pripravljen zelo skrbno, vsaj prijavitelji so imeli možnost sodelovati na številnih delavnicah, tudi v luči dejstva, da lanskoletni, ki je bil vreden skoraj pol manj, samo 6 milijonov ali 5,5, medtem ko je letošnji 10, ima ogromno interesentov, medtem ko možnosti malo. Prijavilo se je več kot 60 subjektov, občin, s projekti, ki so, kot so mi poročali tisti, ki so sodelovali v komisiji, celo dobri in zelo dobri in celo v večini možni realizacije, ker je v preteklosti bilo povsem drugače. Problem je pa zelo zelo velik. V luči dejstva, da je v preteklosti bilo celotnemu kulturnemu ministrstvu za ta dva razpisa, to se pravi, za razpis za vlaganje v razvoj občin z infrastrukturo, ki je v občinski lasti, in za razpis za infrastrukturo, kjer je dediščinski, spomeniški del v lasti občin, samo 67 milijonov evrov za 5 let, za obdobje 2007-2013. Mi imamo na področju kulture ubogih 67 milijonov in ta razpis, ki pravite, da vzbuja dvom, njegove rešitve - seveda, saj samo pet, šest projektov lahko pride v okvir 10 milijonov znotraj vsote, ki sega 67 milijonov in vemo, da na področju kulturne dediščine niso projekti za 500.000 evrov, ampak so več. In ta razpis še čaka in kaj bo šele potem, ko so sedaj se občine pripravile, ker tega razpisa za vlaganje za razvoj na področju kulturne dediščine za infrastrukturo, ki je v lasti občin, sploh še ni bilo v preteklosti. Ga ni bilo. Skratka, razumite, da je res ta krožnik, ta skleda zelo uboga. Ne razumem tistega dne, ko se je v preteklosti, mislim, da je bilo to leto 2006, v enem popoldnevu dogovorilo, da se razreže kolač za evropska sredstva - saj razumemo, da govorimo o evropskih sredstvih - na milijardah kmetijstvo, toliko in toliko je promet, toliko in toliko sociale itn., in 67 milijonov kultura. In to kultura, ki ima dediščino, in to je tisti segment infrastrukture, ki je težko iz integralnega proračuna napolniti, kaj pa šele s strani občin. Vemo, da kulturni tolar je v preteklosti in še sedaj nekaj postoril, ampak tam so razmerja težja, 50:50, medtem ko evropska sredstva so lahko v 80:20 oziroma 85:15. Zato, ko bo ta razpis zaključen in ko bodo odgovori tudi glede Ptuja, ker ne vem, kako komisija deluje. Komisija je stvarna, točke nabira, sešteva, tako kot so razpisni pogoji, brezosebno in brezvrednostno ali pa lobistično, kar razumem, da mogoče ima tudi občutek kdo, da je tako šlo. Ampak mi bomo poskušali delati nekaj drugega: preusmerjati nekatere projekte na kmetijstvo, kjer je tudi za razvoj podeželskih, kulturno-dediščinskih središč; na regionalni razvoj, razvojni, na ta, o katerem smo danes poslušali pri odgovoru predsednika Vlade, kjer je pa 203 milijonov, kjer se bodo pa morali sami župani oziroma regije dogovoriti, kaj je prioritetno in kaj ni, pa tudi drugam. [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Hvala.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospod Robert Hrovat bo postavil poslansko vprašanje ministrici za notranje zadeve ter ministru za promet, ki je najavil svojo odsotnost po 17. uri. To pojasnilo velja tudi za gospoda Jerovška. Gospod Hrovat, izvolite.
Hvala lepa. Ja, res je. Vprašanje je pravzaprav namenjeno ministru Vlačiču, v večini. Seveda tudi gospa ministrica Kresalova mi bo lahko odgovorila na nekaj mojih zadev. Upam, da mi bo odgovorjeno tudi ustno na naslednji seji, ampak o tem nekoliko kasneje. Dejstvo je, da požari v cestnih predorih veljajo za ene najnevarnejših požarov sploh. Razlog je v razvoju samega požara, negativnih posledicah in iz preteklih slabih izkušenj s podobnimi požari. No, in v predoru Trojane je 20.1.2010 prišlo do vžiga tovornega vozila po trku z drugim tovornim polpriklopnikom. Že glede na obseg posledic požara v tako kratkem času lahko govorimo o enem največjih požarov v evropskih predorih sploh. V najhujših požarih do sedaj je bil obseg požara podoben. Razlika je le v tem, da je bil ta požar izredno hitro pogašen. Slovenska gasilska stroka obravnava tak požar kot najhujši možni scenarij. Koncept posredovanj v slovenskih cestnih predorih je predvidel tudi take scenarije in v zadnjih letih se je zato načrtno začel graditi sistem opremljanja, odzivanja in predvsem usposabljanja za dvocevne in enocevne predore. Koncept so slovenski gasilski strokovnjaki začeli graditi predvsem na hitrem odzivu operativnih enot. Glede na to, da v svetu takrat še ni bilo ustreznih informacij, je ves koncept posredovanj v predorih v Sloveniji plod domačega znanja. Ne nazadnje so se naredili tudi načrti odzivanja, česar posledica je bila tudi dežurna gasilska ekipa na Vranskem. Rezultat je bil, da je sistem ob skoraj najhujšem scenariju deloval uspešno in preprečil človeške žrtve ter ogromno ekonomsko škodo, ki bi že ob majhnih napakah v konceptu šle v desetine milijonov evrov neposredno in posredno še toliko več. Ker vem, da je gospod minister Vlačič dodobra seznanjen s konceptom tovrstnega reševanja, in ker želim biti prepričan, da je seznanjen tudi s pogoji, v katerih bivajo in delujejo poklicni gasilci, zadolženi za posredovanje v navedenih kritičnih primerih, ga prosim, seveda pisno ali ustno, za oceno posredovanja. Predvsem pa me zanima: Kdaj bodo gasilci, ki imajo svoj domicil na Vranskem - govorim o poklicnih gasilcih iz Domžal in Celja -, deležni primerne obravnave in se jim bodo zagotovili ustrezni pogoji za opravljanje izredno pomembnega dela za varnost vseh, ki se vozimo po slovenskih cestah? Sam sem si njihove prostore in pogoje za delo ogledal in predlagam, da to stori tudi on. Prepričan sem, da bo ocenil, da si glede na zadnji prispevek v trojanskem predoru in ob predpostavki, da so preprečili večmilijonsko škodo, zaslužijo ustreznejše pogoje za delo. Tudi gospo ministrico sprašujem, glede na to, da gre tudi za varnost v prometu: Kako ocenjujete opravljeno delo gasilskih, policijskih in reševalnih enot pri tem požaru? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Katarina Kresal, ministrica za notranje zadeve.
Spoštovani poslanec, upam, da vam bom lahko odgovorila vsaj na del vašega vprašanja - gre za pomembno vprašanje. Načrt zaščite in reševanja ob množičnih nesrečah na avtocesti za zahodno Štajersko, ki se uporablja tudi ob vseh drugih nesrečah na avtocesti, določa koncept zaščite in reševanja ter vse subjekte, ki pri tem sodelujejo. Na podlagi regijskega načrta zaščite in reševanja v cestnih predorih ter na podlagi ocen ogroženosti predorov ima policija izdelan poseben opomnik dejavnosti ob večjih nesrečah v predorih. Aktivnosti policije so podrobno opredeljene, od varovanja življenja ljudi, premoženja ter vzdrževanja javnega reda na območju nesreče, do obveščanja delovanja zvez, aktiviranja sil, koordiniranja nalog in poročanja. Poročilo o izvedeni intervenciji vseh interventnih služb izdela Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje pri Ministrstvu za obrambo. Kot ministrica za notranje zadeve zato ne morem ocenjevati, vsaj ne uradno ocenjevati, dela gasilske in reševalne službe, lahko pa povem, kakšno je mnenje policije, ki je pri tem sodelovala. Po podatkih policije je bil reakcijski čas, v času od dogodka do obvestila in končnega prihoda na kraj nesreče kratek, in sicer približno 7 minut. Delo intervencijskih ekip, vključno z upravljavcem ceste, pa je ves čas potekalo usklajeno in učinkovito. Torej, ocena policije je, da so gasilci in reševalne službe svoje delo opravili odlično. Moja ocena kot ministrice pa je, da je tudi policija svoje delo opravila odlično in, da ni prišlo še do kakšnih širših varnostnih problemov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Hrovat izvolite. Samo toliko, da povem, da ne bi bilo dvoma. Vaše vprašanje bo posredovano gospodu ministru za promet z zahtevo, da vam pisno na njega odgovori tako, da bo lahko vso vprašanje potem kompletno obravnavano. Izvolite, imate besedo.
Hvala. Sicer me nekoliko žalosti, da pač minister je ravno takrat, ko sva z gospodom Jerovškom postavljala vprašanje v zvezi s tem, odšel, ampak ne glede na to, vem, da se je opravičil. Ampak dejstvo je, da me pravzaprav zanima, ali bo minister Vlačič, ki je pravzaprav odgovoren za Dars ali nadzira Dars in je odgovoren za posredovanja ali pa za varnost v tunelih, če bo gasilce poklicne gasilske enote ABC Vransko, ki jo sestavljajo poklicni gasilci iz Domžal in Celja in so prvi posredovali pri požaru v predoru in s svojim znanjem ter pogumom izvedli intervencijo, ki bo še dolgo odmevala v strokovnih krogih po svetu, poudarjam - po svetu, ker to je primerljiva nesreča - ustrezno nagradilo. Nič manjša zahvala seveda ne gre tudi vsem tistim, ki so sodelovali v tej nesreči oziroma pri posredovanju ob tej nesreči in mislim, da je prav, da se jih omeni. Tukaj so sodelovali Center požarne varnosti Domžale, Poklicna enota Celje, prostovoljna gasilska društva Trojane, Blagovica, Lukovica, Prevoje, Domžale-mesto, Gasilsko društvo Vir in seveda operativci nadzornega centra Dars, policija, kot sem že prej omenil, in pa seveda reševalci. Mislim, da je vsak od sodelujočih prispeval svoj delež k celoti, to pa izjemno uspešna izvedena operacija. Seveda zdaj v zaključku še to. Upam, da bo minister na naslednji seji odgovoril tudi to oziroma če mi bo pisno posredoval. Sprašujem ga: Ali mogoče razmišlja o nakupu dodatnega intervencijskega vozila za posredovanje v predorih? Kajti analiza kaže, da je le-teh na tem območju premalo in za tovrstna posredovanja. Seveda, jaz pričakujem, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]da bo minister v teh odgovorih zelo eksakten in da si bo pogoje, v katerih poklicni gasilci na Vranskem delajo tudi ogledal. Niso vredni človeka, kaj šele gasilca, ki so tako na tak [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, čeprav ni bilo vprašanje naslovljeno na vas, gospa ministrica? [[Ne.]] Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministrici za kulturo bo postavil gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane ministrice, spoštovani minister! Lep pozdrav vsem skupaj. Malo nas je, ki vztrajamo še, ampak spoštovana ministrica, v rokah imam redni javni projektni razpis za sofinanciranje programskih vsebin medijev za leto 2009. Ta razpis ste spreminjali, prvotnega pa preklicali. In v spremenjeni obliki dodali pri drugi točki drugo alinejo, ki pravi, da pravne in fizične osebe, ki so registrirane za produkcijo radiovizualnih del oziroma radijskih programov, prav tako smejo kandidirati na razpisnem natečaju, ki je velik 2 milijona 200 evrov. Seveda bi bilo to vse v redu, če bi temu ustrezno popravili tudi druge člene razpisa, pa tega niste storili. V točki 5.2.2. se namreč govori, da na dan objave razpisa v Uradnem listu Republike Slovenije vpisani v razvid medijev pri Ministrstvu za kulturo Republike Slovenije morajo biti razpisani vsi tisti, ki se javljajo na ta razpis. To prav gotovo pravne in fizične osebe, ki so registrirane za produkcijo, niso. In tako smo prišli do tega, da so kar nekaj osebam, ki so kandidirale na razpis, štirim, podelili na 100 tisoče evrov neupravičenih sredstev. Komisija, ki je merila ustreznost ali neustreznost je v bistvu napisala poročilo na en list papirja - zelo sramotno za taka sredstva, da dobimo zgolj tak tekst-, med obrazložitvami pa je zaslediti tudi to, "projekt bolj ali manj ustreza vsem razpisnim merilom." Kaj je to "bolj ali manj", jaz ne vem, ampak če je to obrazložitev, gre za Radio Ognjišče. Skratka, spoštovana ministrica, sprašujem vas: Ali boste pretehtali pravno vzdržnost tega, kar ste tudi realizirali in zahtevali ponoven razpis, vračilo sredstev? Če ne, potem bo delo za kolegico, ki je pravkar končala svoje delo, ministrico za notranje zadeve. Bomo pač podali kazensko prijavo. Drugo, kar me zanima v zvezi s prodajo, da s porabo teh javnih sredstev je regionalna RTV postaja Koper, ki še danes prejema velika sredstva. Italijanski program snema programske vsebine tudi za potrebe hrvaške italijanske manjšine - z našim denarjem! - in ta vsebina še vedno nima slovenskih podnapisov. V prejšnjem mandatu sem večkrat izpostavil to vprašanje in nevzdržno je, da moramo vsi v Sloveniji gledati italijanski program brez slovenskih podnapisov. Sem tudi za to, da se [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]slovenski program se ustrezno podnaslovi z italijanskimi podnapisi. Mislite to urediti? Tudi tukaj v bistvu gre za velik denar in razlike v plačah novinarjev. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica Majda Širca.
Gospod Prijatelj, dvome ki ste jih nakazali, da naj ne bi bil razpis v skladu s pravili in z zakoni, na ministrstvu ne samo da jih nismo opazili, ampak nam jih tudi nihče ni postavljal. Tu gre za razpis za sofinanciranje ustvarjanja programskih vsebin tiskanih medijev, elektronskih medijev, radijskih programov, televizijskih programov, pa tudi elektronskih programov in seveda vsi, ki imajo dolžnost in ki so kandidirali na teh razpisih, morajo biti vpisani v razvid zaradi tega, ker je to program medijev in razpis je v ta namen. Predpostavljam, da je komisija seveda to preverjala in nihče ni poročal, da kateri od medijev ni bil vpisan. Poudarjam pa še enkrat, da gre za programe, za sofinanciranje programov posameznih medijev, programskih vsebin, in da ne gre za sredstva, kjer bi se financiralo prijavitelje oziroma izdajatelje medijev. Je pa res, da ko bo ta razpis zaključen oziroma ko bodo oddana vsa poročila, ima ministrstvo oziroma sektor za medije direktorat za medije navodilo, da nedvoumno in jasno in brezprizivno pregleda vsa poročila in primerja račune, ki so bili podani oziroma jih bodo ali pa so jih že podali, s tem, kar so dejansko porabili. Ne gre samo za kontrolo nad vsebinami, ali so bile izvedene ali niso bile, temveč tudi za porabo sredstev, ker pač nam vseskozi tako rekoč za vogalom sporočajo, da denar ni namenjen vedno tistim programom, ki so na razpisu dobili tudi pomoč. Poročilo, ki ga navajate, da je skrajno skopo navedeno, vsaj moj spisek odločbe je bistveno širši kot ena stran, je pa tudi res, da vsak projekt, ki je dobil tokrat sredstva v letošnjem letu, skladno z Zakonom o medijih in skladno z dodelitvijo sredstev, ki pomenijo 3% od prispevka, ki se ga v preteklem letu nabere za RTV naročnino oziroma za RTV prispevek. Skratka, vsak ta projekt mora imeti obrazložitev; in ga ima. Sedaj, komu je mogoče všeč, komu ni, ampak ga ima. Za razliko od preteklosti, ko so se ocene delale, to je namreč ugotovilo Računsko sodišče, ko nam je močno oporekalo - ne nam ampak, mojim predhodnikom -izvajanje teh razpisov, da so se takšne ocene, ker vemo, da razpisi morajo imeti mnenje strokovnih komisij in tudi, za kaj so se nekateri projekti uvrstili tako, kot so se, so bili neki papirčki puščeni s predpisi kar tako, zaradi česar, kot pravim, nas Računsko sodišče še zmeraj preganja, kar veste tudi sami, ko prisostvujete Komisiji za nadzor izvajanja proračuna. Skratka, tokrat si je komisija, ki je delala skoraj celo poletje in ki se je tudi seveda zelo, zelo spopadala z rešitvami, meritvami, kako bi uravnoteženo, po regijskem in drugem ključu, čim bolje pokrila ta razpis, potrudila, da je dajala tudi obrazložitve. Kot pravim, mi se bomo potrudili, da bodo tisti, ki so na razpisih uspevali, dali tudi ministrstvu jasne obrazložitve, kako so ta sredstva porabili. Konec koncev je potrebna evalvacija zato, da se lahko še naprej sploh sofinancira medije, evalvacija, ki pomeni razrez, analizo učinkov tovrstnega razpisa, v katerega marsikdo dvomi, če ne drugi tudi Računsko sodišče.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospod Prijatelj, izvolite.
Z vsem dolžnim spoštovanjem spoštovana ministrica, niste mi odgovorili nič. Lepo sem vam povedal, da ste vi prvotni razpis v aprilu preklicali, ga dopolnili z drugo točko v poglavju dva, "upravičeni prijavitelji za razpis so" in ste dodali pravne in fizične osebe. Če pogledamo pod točko pet v razpisnih pogojih, kjer so pogoji navedeni takšni, kot morajo biti za razpise, bi morali biti vsi, ki so se prijavili, na dan objave razpisa v Uradnem listu vpisani v bistvu kot v razvid medijev. To se ni zgodilo in tako so neupravičeno dobili sredstva vsi, strinjam se, tudi jaz imam kopijo, ki je kopija enaka izvirniku, ki je v bistvu priloga poročilu. Neupravičeno so dobili sredstva vsi, ki so pod zaporedno številko 31, 32, 33 in pod zaporedno številko 51. Če nočete tega preveriti, prav, bomo pač podali zahtevo, da se to naredi po uradni poti preko organa javnega pregona. Vprašal sem vas, kaj je s Slovenci, ki posiljeno gledamo italijanski program brez podnaslavljanja s slovenskimi podnapisi. Namreč, vsi plačujemo tudi naročnino RTV. Prosil bi vas, da poskrbite, da bomo enaki pred zakonom. Če gledam manjšinski program, bi želel, kadar slišim italijanski tekst, videti tudi slovenske podnapise, in obratno, da se razumemo. Če se to ne bo zgodilo, potem gre za nezakonito porabo javnih sredstev. In, spoštovana ministrica, vprašal sem vas: Zakaj dovoljujete, da italijanska RTV, regionalna televizijska postaja Koper snema oddaje za potrebe njihovih manjšincev na Hrvaškem z našim denarjem. To sem vprašal že prejšnjega ministra [[...]] [[opozorilni znak za konec]] , kar ni zanikar. Prosim, da mi odgovorite.
Želite dopolniti odgovor, gospa ministrica? Izvolite.
Pri opozorilu o neskladnosti razpisa bomo pogledali, ker ste pač prvi, ki nas opozarjate, da bi bilo karkoli spornega. Zagotovo bi bilo pa bolj umestno, da bi se ta opozorila preverjala že prej, ker vemo, da je bil razpis razpisan pred dobrim letom in da je tako rekoč potekel. Ni pa drugačen kot prejšnja leta, čeprav, priznajmo, bi si želeli, da bi bil, vendar smo ujeti v zakon, ki tak razpis tudi omogoča. Vprašanje je, ali ga bo še v prihodnje, glede na to, da se pri medijski zakonodaji ustvarjajo drugačni razmisleki, ali je smiselno na ta način sofinancirati medije, ko gre za pogoje, ki marsikomu, vsaj strokovni javnosti, niso ljubi. Zato so tudi predlagali drugačne rešitve. O tem in tudi o podvprašanju, ki se nanaša na sofinanciranje podnapisov znotraj koprskega programa - mimogrede, prej ste se zmotili, ta ne more na razpisu, o katerem smo prej govorili, kandidirati zaradi tega, ker nima pogojev. No, vas pač popravljam, glede na to, da sedaj boste vsaj lahko rekli, da vam nisem odgovorila ničesar. Tudi to vprašanje se lahko drugače definira, ker ga res ponavljate že več let, v novi zakonodaji in nedvomno boste imeli priložnost tako sedaj kot ste jo imeli tudi v preteklosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Srečko Prijatelj, izvolite.
Spoštovana ministrica! Lahko mi odgovorite tako, kot želite, in ste s tem tudi sami zadovoljni. Jaz ne morem biti. Vrsta regionalnih televizijskih postaj na Primorskem ni dobilo niti enega evra zaradi tako "šlampastega" delitvenega procesa. Tu lahko omenjam [[....]]
Gospod Srečko Prijatelj, samo trenutek, dajte prosim proceduralni predlog in ne na novo odpirat vprašanja. Ministrica opozarja, da trditve niso točne, odgovarjati pa ne more. Lepo prosim, v okviru tistega, o čemer ste govorili, ne nove probleme odpirati. Izvolite.
Sponka TV ni dobila nič, Vi-Tel ni dobil nič, Primorka zelo malo, lahko bi našteval še naprej. Rekel bi to, če ste vi zadovoljni s tem, kar se dogaja na vašem področju, potem je v redu. Mnogi niso. Tudi programske vsebine ne bodo mogle biti take, kot so bile, zato ker je to privilegij posameznikov, ki ste jih določili vi. Želel bi to povedati. Dokler mi vsi v Republiki Sloveniji plačujemo naročnino za RTV, potem imamo pravico gledati programe v slovenskem jeziku. In to, kar ste mi odgovorili, je mala nesramnost, zato bom zahteval, skladno s poslovnikom, da se o tem opravi razprava v Državnem zboru, kajti mislim, da kot Slovenec imam pravico gledati manjšinski program s slovenskimi podnapisi. Če to zmoremo za madžarski program, bi zbrali lahko toliko tudi načelnosti, da bi najprej italijanski manjšini prepovedali snemanje oddaj za potrebe hrvaške italijanske manjšine z našim denarjem. In drugo, da opremijo vse oddaje s slovenskimi podnapisi. To je vaša dolžnost, ker ste zaprisegli v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu, da se odloči o zahtevi, da se opravi razprava o odgovoru ministrice Majde Širca na vaše poslansko vprašanje, bomo odločali jutri, v okviru glasovanj. Gospod Rudolf Petan je želel postaviti poslansko vprašanje upravičenemu odsotnemu ministru za zunanje zadeve. Boste postavili vprašanje? Izvolite, gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, ministra, ki še vztrajata. Glede na to, da ministra ni, pričakujem, da bom dobil ustni odgovor na naslednji seji. Upam, da bo to prej kot v šestih mesecih, kot je bil zadnji primer. Moje vprašanje je sledeče. Bolj malo je znano, da Združene države Amerike že več kot pol leta, kmalu bo eno leto, nimajo svojega veleposlanika v Sloveniji. Res je, da je ravno pred enim letom prišlo do menjave predsednika v Združenih državah in takrat se tudi zamenja administracija in veleposlaniki in podobne službe. Vendar pa Združene države Amerika imajo svojega veleposlanika v Zagrebu. Tudi za njih je veljalo, da je prišlo do menjave generacije ali administracije. V času, ko Slovenija mora drugim državam pojasnjevati svoja stališča v zvezi z arbitražnim sporazumom za Hrvaško, Hrvaška ima v Zagrebu ustreznega sogovornika. To se pravi, ustrezen nivo, Slovenija pa ne. Prepričan sem, da je to hendikep za Slovenijo. Zato sprašujem ministra za zunanje zadeve: Ali zaradi takšnega stanja Slovenija ni v podrejenem položaju v primerjavi s Hrvaško. In: Kako opravlja Ministrstvo za zunanje zadeve, to se pravi Vlada, komuniciranje na ustrezen nivoju z Združenimi državami Amerike glede na to, da nimamo veleposlanika v Ljubljani? Da cela zadeva ni tako nedolžna, bi omenil v zvezi z našo zunanjo politiko, da je tudi dejstvo, daje Švedska najavila, da bo zaprla svoje veleposlaništvo v Ljubljani. Švedska ni katera koli država. Je država, ki je končala predsedovanje Evropski uniji v decembru, poleg tega pa je treba tudi povedati, da Slovenija ni katera koli država, ker je tudi Slovenija že predsedovala, pred dvema letoma je začela predsedovanje Evropski uniji. To se pravi, dve državi, ki sta bili praktično v paketu za predsedovanje. Ker gre za Švedsko, ki bo ukinila veleposlaništvo v Ljubljani, bi mogoče lahko v tem času menili, da gre za varčevanje. Vendar istočasno je Švedska najavila, da bo odprla deset novih veleposlaništev: na Kosovu, v Gruziji, Moldaviji, Albaniji, Maliju, Burkini Faso, Liberiji, Boliviji, Ruandi in Kambodži. Seveda je to zopet vprašanje za ministra: Kako komentira, da so se nas razvite države začele izogibati? Ne bom omenjal, kako. Mislim, da je to zaskrbljujoče in pričakujem odgovor na naslednji seji.
Hvala lepa, gospod Petan. Odgovor boste dobil ustno na naslednji seji. Gospod Gvido Kres bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministra, spoštovane kolegice in kolegi. Imam vprašanje za spoštovanega ministra gospoda Karla Erjavca, ki se glasi: Zakaj je Ministrstvo za okolje in prostor pri pregledovanju vlog in odobravanju vlog z naslova projektov čiščenja odpadnih voda, ki se sofinancirajo iz kohezijskega sklada Evropske unije, spremenilo kriterije, med katerimi je najpomembnejši ta, da se agromelioracije, ki so manjše od 2.000 populacijskih enot, brišejo iz upravičenosti stroškov financiranja? Spoštovani minister. Dosedanja praksa Ministrstva za okolje in prostor je bila in tudi sedanje uradno stališče Službe Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pa je bilo, da se sistemi zaokrožujejo v celoti. S takšno spremembo se povzročajo dodatni stroški pri spreminjanju vlog, da ne govorimo o bistveno višjih stroških lokalnih skupnosti za tisti del naselij, ki naj bi po takšni razlagi izpadli iz upravičenosti sofinanciranja projektov. Hkrati pa se zamikajo tudi roki za pridobitev odobritve posameznih projektov in zmanjšuje učinkovitost črpanja evropskih sredstev na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Karl Viktor Erjavec, minister za okolje in prostor, izvolite.
Hvala. Poslancu se zahvaljujem za vprašanje. Področje, na katerega se nanaša vprašanje, sodi v prednostno usmeritev odvajanja in čiščenja odpadnih komunalnih voda v okviru operativnega programa razvoja okoljske in prometne infrastrukture. Gre za obdobje od leta 2007 do leta 2012. Veste, da je za to področje namenjenih 600 milijonov, tako za okoljsko infrastrukturo kot za prometno infrastrukturo. Operativni program je bil izdelan že v letu 2007. Tam so bili določeni tudi rezultati in učinki ter razmejitev med projekti kohezijskega sklada in projekti, ki se sofinancirajo iz Evropskega sklada za regionalni razvoj; ta je bil sprejet tudi na Vladi ter posredovan Evropski komisiji, ki spremlja izvajanje vseh teh okoljskih projektov, ki se financirajo iz kohezijskega sklada. Prednostna usmeritev tega programa izhaja iz državnega operativnega programa odvajanja in čiščenja komunalnih odpadnih voda, ki ga je sprejela Vlada v letu 2004. Operativni program predstavlja odpravo razlik zaradi vstopa Slovenije v Evropsko unijo, zato moramo v skladu s pridružitveno pogodbo izvesti vse zaostale investicije do leta 2015. Direktiva št. 91/271 in predpristopna pogodba zahtevata, da morajo biti vse aglomeracije, ki imajo obremenitev večjo od 2.000 populacijskih enot, do konca leta 2015 opremljene s kanalizacijo, ki se zaključi s čistilno napravo. V Sloveniji imamo 159 takih aglomeracij. Ker se kanalizacijski sistemi in čistilne naprave v aglomeracijah sofinancirajo tudi iz Evropskega sklada za regionalni razvoj, je vrednostna razmejitev - gre za merila za izbor operacij v operativnem programu razvoja okolja in prometne infrastrukture za leto 2007. Med tema dvema skladoma je določena obremenitev aglomeracije v populacijskih enotah, in sicer 2.000 populacijskih enot. S sredstvi kohezijskega sklada se sofinancirajo kanalizacijski sistemi in čistilne naprave v aglomeracijah z obremenitvijo nad 2.000 populacijskih enot. Sprememba kriterijev za izbor projektov, rezultatov in učinkov ali druge spremembe operativnega programa razvoja okoljske in prometne infrastrukture se lahko izvedejo le ob soglasju organa upravljanja, to se pravi Službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko, ter ob potrditvi na Evropski komisiji. Moram povedati, da do danes še ni bila izvedena nobena sprememba operativnega programa razvoja okoljske in prometne infrastrukture v delu okolja, zato ministrstvo za okolje še vedno izvaja projekte, ki se sofinancirajo iz kohezijskega sklada na osnovi operativnega programa razvoja okoljske in pa prometne infrastrukture iz leta 2007. Tako, kar se tega tiče, ni nobene spremembe.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata je želela vprašati ministra za šolstvo in šport, ki je odsoten. Boste kljub temu postavili vprašanje? Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo. Seveda vem, da je minister odsoten, vprašanje mu pa vendarle želim postaviti in pričakujem tudi ustni odgovor. Zdi se mi namreč, da si to vprašanje, ki ga bom zastavila, zasluži širšo pozornost. Podnebne spremembe, okoljski problemi, naravne ujme, trajnostni razvoj zavezujejo države in posameznike k občutljivemu in odgovornemu odnosu do narave. Glede na to, koliko časa posameznik preživi v šoli in v kateri dobi se oblikuje njegov temeljni odnos do sveta, je silno pomembno vprašanje, ali je slovenska šola in ravnanje s prostorom takšno, da lahko za slovensko šolo trdimo, da je tudi nosilka bivalne kulture in tudi ustreznega odnosa do okolja. Če samo pogledamo minulo leto, modularni vrtci, koliko različnih odzivov so pri posameznikih sprožili, kako se odzivamo na nove arhitekturne rešitve v zvezi z novogradnjami ali pa z adaptacijami šol; od pomislekov glede izbire barv, do tega, kako so šole postavljene, umeščene v prostor, vse to, kot rečeno, vzbuja različna vprašanja. Da ne govorimo o tem, kako tehtamo tudi finančne obremenitve, kadar gre za novo gradnje, ki so zgrajene v skladu z načeli trajnostnega razvoja. Pred kratkim je bila odprta razstava z naslovom Sodobna arhitektura šol, ki je v slovenskem prostoru spodbudila razpravo o šolskem prostoru tudi z vidika arhitekture. Ta razstava je povezana s konferenco, ki jo je organiziralo med drugimi tudi Ministrstvo za šolstvo in šport. In prav zaradi tega, ker gre za neko širše vprašanje, sprašujem ministra za šolstvo in šport dr. Igorja Lukšiča: Kakšen pomen Ministrstvo za šolstvo in šport pripisuje arhitekturni zasnovi šol in pomenu le-te za vzgojno izobraževalni proces? Kajti, dejstvo je, da se s spremembami vsebine in načina poučevanja spreminjajo tudi arhitekturne zasnove šol. Vprašanje pa je, kako vsebina lahko izkoristi nove arhitekturne rešitve. Ministru se zahvaljujem za pripravljenost, da mi bo odgovoril na naslednji seji. hvala.
Hvala lepa. Odgovor na vaše vprašanje boste dobili ustno na naslednji seji. Gospod Aleksander Zorn bo postavil poslansko vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister. Sprašujem vas o razlogih za pripravo novih izhodišč za razpis novega mednarodnega arhitekturnega natečaja za izgradnjo nove stavbe Narodne in univerzitetne knjižnice ob dejstvih, ki izkazujejo, da je bila v letu 2008 sklenjena pogodba za izdelavo in novelizacijo projektne dokumentacije, potrebne za pridobitev gradbenega dovoljenja. Enostavno povedano, bilo je vse pripravljeno za prvo fazo gradnje. Ampak dovolite še nekaj uvodnih besed. Ne bom navajal številk, dokumentov, faktov, ker sem jih včeraj bral več ur in so komaj obvladljivi. Vendar pa se vleče med njimi nit, to je brezbrižnost, nezainteresiranost politična, družbena, finančna nedisciplina, strahotno počasno pridobivanje zemljišč, nedelavnost služb, ki so bile v to vključene in tako naprej. Projekt presega vse vlade, od osamosvojitve dalje in še pred njo. Torej, ne posega v iskanje krivcev med opozicijo in koalicijo, tako da smo tukaj lahko povsem enostavni pri nastavitvah tega problema. Vendar je treba povedati, da je kljub temu v preteklem mandatu projekt doživel oživitev, bil je nekaj časa tako rekoč mrtev, in je bil pripeljal tako daleč, da bi se lahko gradnja prve faze začela, saj je navsezadnje tudi porevizijsko poročilo Računskega sodišča ugotovilo, da so popravljalni ukrepi večinoma popravljeni, razen enega, mnogi pa so popravljeni. Se pravi, projekt je nastajal tako rekoč 22 let. Pripeljan je do faze, ko bi se lahko začelo graditi in vi ste ga ustavili. Ali se zavedate, kaj ste s tem storili, ker boste morali pristopiti k novemu projektu? Sprašujem vas: Ali ste izračunali, v kolikem času nameravate priti z novim razpisom do te faze, do kakršne je prišlo v prejšnjem mandatu prejšnje vlada, ko bi se lahko začelo graditi? Ali se zavedate in imate izračunano, kdaj bo potem dokončan projekt NUK3? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim minister, Gregor Golobič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec, poslanke, poslanci! Projekt izgradnje novega objekta Narodne univerzitetne knjižnice, kot je bilo tudi vprašanje postavljeno, poteka že več kot dve desetletji. V resnici je to neka nezamisljiva doba za pripravo nekega projekta, ki se v fizični ravni kaže v gorah dokumentacije in na drugi strani v neki, recimo temu, gradbeni jami, trenutno zasuti, iz razlogov varstva arheologije. Ampak nič več od tega. Povzemati v teh kratkih minutah vse, kar se je dogajalo v tem obdobju, bi bilo nemogoče, je pa javno dostopno. S tem projektom se je ukvarjalo tudi Računsko sodišče. Vi ste omenili del izsledkov. Med drugimi je v tem poročilu iz konca februarja leta 2008 podalo Računsko sodišče tudi mnenje, da naročnik ne zagotavlja pogojev za uspešno in učinkovito izvedbo projekta. Res je, da je v obdobju, ki ga omenjate, prišlo do nekega dodatnega zagona, vendar v smislu dodatnega zagona izpeljave projekta, ki je bil med tem že problematiziran z večih vidikov. In dilema na ministrstvu, s katerim smo bili soočeni, je bila vendarle pred nadaljevanjem naslednjih korakov, tudi nastajanje novih stroškov, ob dejstvu, da so bila sredstva, ki so bila iz strukturnih skladov namenjena temu projektu, medtem angažirana praktično v celoti na projekte izgradnje Medicinske fakultete v Mariboru in projektu izgradnje Politehnike, torej Fakulteta za kemijo in kemijsko tehnologijo in Fakulteta za računalništvo Univerze v Ljubljani, nam je omogočilo ta razmislek, tehten razmislek o vseh vidikih. V aprilu se je 41 priznanih slovenskih arhitektov na Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo obrnilo s pismom, v katerem so izrazili mnenje, da bi se NUK 2 ne smel graditi po skoraj dvajset let starih načrtih in so podprli razmišljanja, že dlje časa prisotna v javnosti, več let, o razpisu mednarodnega novega arhitekturnega načrtovanja, ki bo tudi prinesel rešitev, ki bi bila mestu in naciji pravzaprav v ponos. V juniju 2009 sta na mojo pobudo dva ugledna mednarodna strokovnjaka, dr. Kenneth Frampton, profesor teorije in zgodovine arhitekture na Univerzi Columbija v New Yorku, in profesor Luis Fernandez-Galiano v okviru Tehnične Univerze v Madridu napisala oceno, kaj menita o izvedbi oziroma nadaljevanju tega projekta. Oba sta odsvetovala izvedbo projekta po obstoječi rešitvi in predlagala revizijo programske naloge ter razpis novega natečaja. Po reviziji programske naloge je bilo veliko govora tudi v številnih posvetih, ki so jih strokovne službe ministrstva vodile s predstavniki Narodne univerzitetne knjižnice, z novo direktorico, Centralno tehnične knjižnice Univerze v Ljubljani, Ministrstvo za kulturo je tudi pomemben dejavnik pri teh ustanovah. Skupen zaključek vseh teh srečanj je bil dvom v aktualnost veljavnih programskih izhodišč ob upoštevanju tako dolgega poteka priprave projekta in dejstva, da smo v obdobju teh dvajsetih let zabeležili strahoten razvoj informacijsko-komunikacijskih tehnologij, tudi prehoda na digitalizacijo, kar vse neposredno vpliva na drugačen uporabniški in tehnološki vidik organizacije sodobnih knjižnic. Premislek o tej programski nalogi in korenita racionalizacija projekta je smiselna tudi v okoliščinah, ko je treba razmišljati o zagotovitvi virov, ki omogočajo digitalizacijo projekta, o izkoriščanju prostorskih možnosti na tem zemljišču, izpostavljena je bila tudi dilema, ali sodita v ta sklop Osrednja humanistična knjižnica, CTK. Vse to so bile teme, ki so jih predstavniki knjižnice izpostavili. Na podlagi tega je Vlada na predlog ministrstva sprejela sklep, ki ste ga omenili. Načrtujemo, v temu sklepu v obrazložitvi je napisano, da bi lahko ob pospešenem delu na definiciji novih programskih izhodišč gradnjo za izvedbo razpisa in definiranje programske naloge in izvedbo razpisa končali do leta 2011.
Hvala lepa. Prosim za dopolnitev odgovora. Prosim, gospod Aleksander Zorn.
Hvala lepa. Gospod minister, povedali ste stvari, ki jih poznam, kljub temu pa vendarle niste odgovorili na bistveno vprašanje. Projekt boste najbrž začeli iz ničle, se pravi od začetka. Koliko več bo to stalo, kot če bi ga nadaljevali od tam, do kamor je bil vendarle pripeljan? Druga stvar, projekt je bil večkrat posodobljen, nazadnje, mislim, 2007 leta in nikakor ne drži, da je popolnoma zastarel. In tretja stvar, gospod minister, ali se zavedate, da ste vstopili v živi pesek slovenske finančne in še drugačne nediscipline, zastranitev, težav, gradbenih lobijev, arhitekturnih lobijev, natečajev, korekcij natečajev, pritožb in vsega tega, kar bo projekt oddaljilo od nas in ga pustilo za nami. Se pravi, da to tudi slučajno ne bo končano v tem vašem mandatu, ampak ga puščate naslednjim mandatom. Ali ste izračunali, gospod minister, ali se to splača ali pa ste zavestno predstavili nekaj, kar je finančno komaj obvladljivo? Po svoje razumem, to je nekakšen gradbeni in načrtni arhitekturni in finančni Avgijev hlev. Najbolje ga je končati tako, da ga ukinemo oziroma napeljemo reko ven, kljub temu pa začenjate iz ničle. Ali se vam zdi to zares primerno? Hvala.
Prosim, gospod minister Golobič.
Hvala lepa. V mnogo čem bi se pridružil vašem razmišljanju. Vprašali ste, ali sem preračunal ali se splača. Zdaj, ni bilo jasno, ali v finančnem ali v političnem smislu. V politiki razmišljajo pogosto v tem drugem smislu. Ampak, kot ste že ugotovili, jaz za ta drugi razmislek nisem posebej talentiran in me ti razmisleki ne ganejo, tako da nimam težav pri hoji po živem pesku, tudi na tem teritoriju se jih ne izogibam. Pravzaprav se mi zdi ta logika, to pristajanje na to, da preveč politično tvegaš, če postaviš temeljno vprašanje in rečeš Avgijevem hlevu Avgijev hlev, da je to tisto, kar je proizvedlo to 20-letno agonijo, v kateri je bilo vsem več ali manj iz leta v leto bolj jasno, da se projekt ne bo dobro končal. Je naredil ali pa ni naredil, občasno tudi z nekimi koraki povzročal dodatne stroške. Zame je bila ključna presoja arhitekturne in knjižnične stroke, zato sem vam navedel kdo vsi so bili reference, to ni bila odločitev preko noči, ni bila osebna odločitev ministra. Osebna odločitev ministra je bila ta problem nasloviti z vso resnostjo, odgovornostjo, ker s tem objektom bo ta nacija in ta Ljubljana živela naslednjih 100 let, ko bo zgrajen, jaz verjamem, da bo, to ni odlaganje, to ni zavrnitev potrebe ali kakorkoli, zmanjševanje potrebe po tem, da tak objekt Slovenija pridobi, ampak želja, da se zgodi na maksimalno korekten in kvaliteten način. Morda je to iluzija, videli bomo, verjamem, da se bo tu trlo veliko interesov, skrb tudi Državnega zbora za transparentnost pri vseh teh postopkih in za premislek o tem je hvalevredno, tudi vaše vprašanje je v tem smislu povsem na mestu. Sredstev ni bilo porabljenih malo doslej, to je res, vendar večina je bila porabljena za obnovo starega objekta NUK-a, za najem objektov na Leskovškovi, ki so nadomestna lokacija, depoji NUK-a, za pridobitev zemljišč za arheološko urejanje. To vse ostane v poštev tudi za naprej. Del stroškov je v tem smislu nepovratno izgubljen, to je razumljivo, vendar ali nadaljevati po napačni poti in izgubiti tukaj nekaj časa ali se vrniti na izhodišče, vendar ne na ničlo, nismo na ničli, ampak na neko izhodišče v smislu programskih izhodišč, je neko razumno tveganje in razumna odločitev, morda v Sloveniji bolj redko po njej posežemo. Tu je Vlada prisluhnila argumentom, jaz pa tudi mislim, da bom z argumenti, ki sem vam jih navedel in ki so me vodili pri tem razmisleku, s to odločitvijo lahko prestal vse morebitne prihodne presoje. Hvala.
Hvala lepa. Rado Likar bo postavil poslansko vprašanje ministrici za javno upravo ter generalnemu sekretarju Vlade. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni, ministrica in ministri. Spoštovane kolegice in kolegi. Po informacijah iz medijev se je protikorupcijska komisija lani preselila v nove poslovne prostore in poleg tega zaposlila 13 novozaposlenih uslužbencev. Zaradi tega so se lani stroški delovanja te komisije povečali na kar 1,05 milijonov evrov, kar je za 51% več v primerjavi z letom 2008, ko je delovanje te komisije stalo slabih 694 tisoč evrov. Na novi lokaciji ima tako Kosova komisija na voljo 1172 kvadratnih metrov pisarniških prostorov, kar znese 49 kvadratnih metrov prostora na vsakega zaposlenega. To lahko primerjamo že z manjšim dvosobnim stanovanjem. Poleg tega je treba povedati, da je bila lani, po informacijah, ustanovljena skupina šestih ministrov; nimam informacij, če le-ta deluje; vodila naj bi jo ministrica za javno upravo gospa Irma Pavlinič Krebs, in ki naj bi po njenih besedah poiskala prihranke na področju materialnih stroškov in tudi na področju stroškov dela. Ministrico za javno upravo in generalnega sekretarja Vlade Republike Slovenije zato sprašujem: Kako komentirata tovrstni prispevek Vlade Republike Slovenije k varčevanju državnih neodvisnih organov, saj bi bilo po našem mnenju primerno, da bi se tudi oni lahko prilagodili tej težki gospodarski situaciji v državi, kateri smo priča že vse od začetka leta 2008. Hvala.
Prosim, ministrica za javno upravo Irma Pavlinič Krebs.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec, - drži, Vlada Republike Slovenije je pod mojim vodstvom v sodelovanju z resornimi ministri, odgovornimi za delovanje ministrstev, ki pokrivajo javne službe oblikovala delovno skupino, v kateri smo pripravili poti varčevalnih ukrepov za zmanjšanje javnofinančnih odhodkov. To nam je v letu 2009 in 2010 v pomembnem delu tudi uspelo, seveda v obsegu naših ministrstev. Tam smo pristojni in tam smo prihranke v obeh letih v pomembnem delu tudi dosegli s skupnim enotnim pristopom. Kako pa je ravnala Vlada v odnosu, kot ste sami prav lepo povedali, neodvisnih državnih organov, pa vam lahko povem s tremi usmeritvami. Spoštovali smo neodvisnost državnih organov, torej smo dovolili, da so pripravili svoje finančne načrte, upoštevaje svoj status, svoje potrebe po normalnem delu. Ministrstvo za finance je pač tisto, ki je tudi okvire varčevanja predstavilo neodvisnim državnim organom, in v pomembnem delu so se državni organi z varčevalnim ukrepom, ki smo jih vpeljali na resornih ministrstvih, tudi pridružili. Nenazadnje ne gre pozabiti, da je skupni varčevalni ukrep, ki je zadel tudi neodvisne državne organe, funkcionarje varuhinje človekovih pravic, pooblaščenke za dostop do informacij javnega značaja, protikorupcijske komisije doletel interventen zakon o znižanju plač, kot vse ostale funkcionarje, za 4% v letu 2009. V kratkem boste poslanci in poslanke dobili na mizo predlog za podaljšanje veljavnosti tega zakona, kajti ocenjujemo, da tudi v letu 2010 velja oceniti ta ukrep na politiki plač v javnem sektorju, kot še vedno ustrezen zaradi zmanjševanja javnofinančnih odhodkov. Vlada tako v načrte samostojnih državnih organov, kot so jih predlagali, ni nasilno posegala. To pač štejemo za tisto raven politične kulture, ki jo moramo zasledovati, da lahko seveda tem organom rečemo še naprej neodvisni. Poudarjam pa, da so priporočila na področju sredstev, ki so jih načrtovali, vzeli zelo resno. Drži pa tudi, da je protikorupcijska komisija zaradi ravnanj bivše vlade, ki jih tukaj ne želim ponavljati, so pa vsa rezultirala v zmanjševanju proračunskih sredstev. O intervenciji Vlade - to se vidi iz obstoječih proračunov, tega ni treba prebrati v medijih - seveda pripeljala stanje v protikorupcijski komisiji do stopnje, ko je aktualno vlado pričakalo opozorilo OECD, opozorilo Sveta Evrope in mednarodnih institucij, ki so opozorile, da posegi v materialni položaj, v nedovoljeno zaposlovanje, zapolnjevanje sistemiziranih delovnih med neodvisnih državnih organov ne pomeni korektnega ravnanja aktualnih oblasti do tega prepomembnega neodvisnega državnega organa v boju proti korupciji. Ta vlada je zaradi tega seveda programu dela protikorupcijske komisije, ki, kot ste lepo povedali, pomeni povečanje števila zaposlenih in v nadaljevanju iskanje ustreznih poslovnih prostorov za tako razširjen obseg delov nalog oziroma zasedene kapacitete potrebnih uslužbencev, je ta program protikorupcijske komisije aktualna vlada sprejela zaradi vseh mednarodnih priporočil, da to, kar se je v preteklosti počelo, pomeni nedopustno ravnanje.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora ministrice? Gospod Likar.
Hvala lepa ministrici za ta odgovor. Vendar neodvisnost teh organov, kot je protikorupcijska komisija, bi bilo verjetno, po mojem mnenju, bolj v smeri delovanja komisije kot neodvisne inštitucije, ne pa toliko, kar se tiče omejevanja materialnih stroškov, to so stroški dela in ostalih materialnih stroškov. Kajti, ta poraba te protikorupcijske komisije kot samostojnega in neodvisnega organa je višja prav zaradi selitve na novo lokacijo, za katero je treba mesečno plačati dobrih 28.000 evrov najemnine za, kot rečeno, 1.172 kvadratnih metrov pisarniških prostorov, kar je precej razkošno, če primerjamo najemnino z Rotondo na Dunajski, ki je menda ena najdražjih lokacij v Ljubljani, in je cena 17,50 evra na kvadratni meter. Do maja lani namreč teh stroškov protikorupcijska komisija ni imela, saj so bili prostori, ki jih sedaj uporablja Ministrstvo za javno upravo, In še to, v državni lasti: med trinajstimi novo zaposlenimi ni niti enega funkcionarja. Sprašujem vas, ali je res potrebno za te razmere nerazumno razsipno trošenje davkoplačevalskega denarja. Ali obstaja možnost bolj racionalnega obnašanja uslužbencev oziroma vodilnih v državnih organih? Hvala.
Prosim, ministrica Irma Pavlinič Krebs.
Spoštovani gospod poslanec. Kot veste si državni organi pri iskanju prostorov, pomembnih za njihovo delo, na podlagi obstoječe ureditve pomagajo sami. Lahko vas seznanim z dopisom, ki ga je Ministrstvu za javno upravo kot odgovor vrnilo Komisiji za preprečevanje korupcije 7. januarja 2009, in sicer Zaprosilo za pomoč pri pridobitvi ustreznih poslovnih prostorov. "Z dopisom z dne 22. decembra 2008 ste Ministrstvo za javno upravo seznanili s prostorsko problematiko, s katero se soočate zaradi predvidene kadrovske okrepitve Komisije za preprečevanje korupcije. Število zaposlenih naj bi se z 11 povečalo na 40. Za takšno število zaposlenih pa prostori, v katerih komisija trenutno deluje, ne zadoščajo, zato ste Ministrstvo za javno upravo zaprosil za pomoč pri iskanju primernih prostorov. Izhodišče za", to mi odgovarjamo, "za določanje velikosti in opremljenosti poslovnih prostorov, ki jih uporabljajo organi državne uprave, predstavlja dokument Merila za ureditev poslovnih prostorov za potrebe državne uprave, ki jih je potrdila Vlada Republike Slovenije v juniju 2007. V skladu z merili bi komisija za 41 zaposlenih potrebovala cca 900 kvadratnih metrov poslovnih prostorov. Površina, v kateri so zajeti delovni, spremljajoči in pomožni prostori brez tehničnih in komunikacijskih površin. Žal Ministrstvo za javno upravo v tem trenutku ne razpolaga s prostori takšne velikosti, ki bi jih lahko namenilo za delovanje vaše komisije..." in tako naprej. Skratka, posamezni proračunski uporabniki, med njimi tudi Komisija za preprečevanje korupcije, je v tistem trenutku bila v funkciji, da sama poišče ustrezne, torej v skladu z merili, kot smo jo napotili, poslovne prostore. Te je potem očitno našla. Državni zbor je proračun Komisije za preprečevanje korupcije potrdil in, kot še enkrat poudarjam, gre za neodvisen državni organ. S strani mednarodnih organizacij je bila aktualna vlada opozorjena, da poseganja v neodvisnost z odtegovanjem materialnih sposobnosti za delo neodvisnih državnih organov pomeni nedopustne posege, ki jih aktualne vlade ne smejo prakticirati. In še enkrat, aktualna vlada v primerih teh institucij ne bo ravnala po vzorcu prejšnje vlade [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]
Hvala lepa. Prosim, mir v dvorani! Gospod Pojbič, mir v dvorani! Gospod Likar, proceduralno želite? Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Menim, da je tovrstna problematika, se pravi negospodarno trošenje države ob pogojih gospodarske in finančne krize, ki ima, kot rečeno, precejšnje finančne posledice. Pomembno pa je tudi z vidika negativnega sporočila, ki ga državljankam in državljanom daje Vlada s takšnim početjem. Zato v skladu z 246.a členom Poslovnika predlagam, da Državni zbor glasuje o tem, da se o tej problematiki opravi širša razprava na eni od prihodnjih sej Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Rada Likarja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministrice za javno upravo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 26. januarja 2010, v okviru glasovanj. Ivan Grill bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje. Prosim.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani gospod minister. Že kar nekaj mesecev smo priča številnim nepravilnostim, verjetno tudi nezakonitostim, pri poslovanju Ljubljanskih lekarn, in to skoraj zagotovo tudi v povezavi z Mestno občino Ljubljana. V želji po dobičku na račun bolnih ljudi, kajti javni zavod nima prvenstvene naloge ustvarjanja dobička, se očitno poslužujejo številnih nepravilnosti, protizakonitosti in seveda potem ustvarjeni dobiček usmerjajo povsem drugam, kot bi bilo treba. Priča smo, da Ljubljanske lekarne izvajajo velike pritiske na svoje zaposlene, izvršujejo mobing - priča, da je temu res tako, je tudi pismo ena od zaposlenih, ki je sicer anonimno. Jaz sem dobil tudi še nekaj drugih, sicer tudi anonimnih informacij, da to tudi drži. Verjamem, da ste tudi vi s to vsebino seznanjeni, bila je tudi že v medijih. Kar pa nas lahko vse skupaj posebej skrbi je tudi to, da se poslužuje nezakonitosti, predvsem na področju prodaje zdravil. Galenske proizvode, ki so namenjeni predvsem kot neka dopolnila pri sami oskrbi z zdravili in katere po zakonodaji lahko izvajajo lekarne, je več kot očitno, to trdi tudi Agencija za zdravila, se Ljubljanske lekarne poslužujejo v bistvu prekupčevanja oziroma preprodaje zdravil, ki so izdelana na industrijski način na Poljskem. Tukaj jih prepakirajo, jih potem še celo dražje kot jih kupujejo ali kot so na Poljskem primerljiva ali enaka zdravila, jih tukaj dražje prodajajo, seveda v drugačnih škatlicah in zaposleni imajo nalogo, da morajo prioritetno distribuirati ta zdravila. To je zaskrbljujoče iz dveh naslovov. Prvi je ta, da je to protizakonito, drugo je pa to, da ima posledica tako agresivne prodaje lahko velik vpliv predvsem na preveliko porabo zdravil. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Ali ste v zvezi s temi nepravilnostmi že kakorkoli ukrepali? Kako gledate vi kot minister in seveda tudi kot Vlada ali pa ministrstvo na te nepravilnosti? Predvsem pa me zanima: Kakšne ukrepe, v skladu s svojimi pristojnostmi ali pa tistim, kar lahko naredite, boste sprejeli, da se bodo te nepravilnosti odpravile, [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]da bomo zaščitili naš trg z zdravili, predvsem pa, da bomo preprečili, da ne bodo naši ljudje prekomerno uživali zdravil, in da se prekine s pritiskom, mobingom, ki je v Ljubljanskih lekarnah prisoten. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, minister za zdravje Borut Miklavčič.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanec! Ukrepali smo že, je kratek enostaven odgovor. Glede vaših navedb, ki se navezujejo na prodajo zdravil, ki nimajo dovoljenja za promet, pojasnjujem, da je v skladu s predpisi, ki urejajo področje zdravil, v Republiki Sloveniji pristojni organ za zdravila Javna agencija Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomočke. Izvaja aktivnosti v okviru svojih pristojnosti, katerih namen je varovanje javnega zdravja. Lahko vas obvestim, da je bil sprejet sklep, ne samo za Lekarno Ljubljana, tudi za nekatere druge, da se morajo omenjena zdravila umakniti iz trga. Skladno s tem zakonom tudi ni več dovoljena prodaja preko spleta.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora ministra? Prosim, gospod Grill.
Hvala lepa. Sem prav vesel, da je do tega sklepa, seveda, tudi prišlo. Vendar poglejte, spoštovani gospod minister, očitno je v našem pravnem sistemu ali pa v zakonu, ki to področje ureja, očitno neka praznina ali pa niso zadeve povsem natančno dorečene, kajti tudi v razpravah, predvsem predstavnikov Lekarne Ljubljana, je bilo večkrat zaslediti, da ravnajo zakonito, v skladu z zakonodajo. Očitno seveda temu ni tako, zato bi mogoče veljalo razmišljati in vas s tem tudi sprašujem: Ali ne bi tukaj veljalo narediti en poizkus ali pa napor s strani vašega ministrstva, da se z neko spremembo, ki sem prepričan, da ni tako hudo velik zalogaj, da se vsa ta zakonodaja seveda tudi dopolni in pa popravi? Kajti nedopustno je, da je lahko na podlagi ene take pravne praznine moč naš pravni sistem pa predvsem naše bolnike, naše paciente na tako, lahko rečem, neetičen način tudi zlorabljati, pa da s tem spremenjenim zakonom, v bistvu, ki bi ta sistem ali pa to področje urejal, preprečimo v bodoče. Jaz se strinjam s tistim odgovorom, ki ste mi ga na pisno vprašanje že navedli, da imate v načrtu Vlade, da se bo v naslednjem letu šlo v neko celovito spremembo tega zakona, ampak, glejte, en tak krajši popravek zakona, mislim, da bi lahko do takrat marsikatero zadevo uredil. Vas pa sprašujem: Ali bi veljalo o tem razmisliti oziroma ali boste razmislili o tem? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Jaz se zahvaljujem za sugestijo. Mi na tem delamo, vendar so že zdaj veljavni predpisi onemogočali, da je agencija sprejela ukrep, kot sem vam ga povedal. Problem je večji in širši. V tem trenutku samo še to pojasnilo, največji vik in krik na nepravilnosti je vzdignila konkurenca, ki ima drugo zdravilo, ki je pa bistveno dražje. Mi smo stalno v razpravah o tem, o formiranju cen zdravil in o farmacevtski industriji in njihovih cenah. Delamo pa na tem in se zahvaljujem tudi za vašo pobudo.
Hvala lepa. Prosim, gospod Grill, proceduralno.
Hvala lepa. ¸ Spoštovani gospod predsednik, jaz bi predlagal, da v skladu s Poslovnikom na to vprašanje vseeno opravimo splošno razpravo, kjer bi se resnično na ta konstruktiven način osvetlilo vse te nepravilnosti, ki jih pač lahko zasledimo v medijih o poslovanju Ljubljanskih lekarn. In nenazadnje, da se tukaj mogoče tudi poišče neka rešitev, ki bo lahko v pomoč ali če se bo tako ministrstvo lahko odločilo, da gre v popravek tega obstoječa zakona. Predvsem pa mislim, da se bo lahko dobilo tukaj marsikakšen koristen odgovor, če se bo šlo v neko celovito pripravo zakona o lekarništvu, ki naj bi bil potem v obravnavi v naslednjem letu. Mislim, da bi bila taka razprava v pomoč. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Ivana Grilla, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zdravje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, 26. januarja 2010, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve bo postavila mag. Andreja Rihter. Prosim.
Hvala lepa, predsednik. Dober večer želim. Spoštovana ministrica, ministri, kolegice in kolegi! Spoštovani minister Svetlik, nič novega ne bom povedala, podobno sem spraševala že pred kakšnim letom. Ampak v mojo pisarno v Celju je za tem prišlo še veliko število posameznikov, ki so prejemniki nadomestila iz invalidskega zavarovanja. Verjetno bo potrebno ugotoviti, zakaj je tako veliko število teh posameznikov, mislim, da jih je sedaj že okoli 50 do 60, samo na območju Celja, tistih, ki želijo spregovoriti. Lahko rečem, da mnogi tudi ne želijo spregovoriti, kajti priti na dan s plačilnim listom 230, 240 evrov - 270 evrov ni bilo na nobenem plačilnem listu - je hudo in vsi imajo zadrego spregovoriti o tem. Vsi opozarjajo na problem usklajevanja omenjenega nadomestila, saj se je le-to včasih usklajevalo na enak način kot pokojnine, vendar po sprejetju Zakona o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom tega ni več. Usklajevanje zaostaja tudi za rastjo življenjskih stroškov in pomembno dejstvo ob tem je, da veliki večini prejemnikov nadomestila predstavljajo edini dohodek, ki pa je v nekaterih primerih resnično tako nizek, da je ogrožena ustrezna socialna varnost. Lansko leto ste mi na to vprašanje odgovorili kar na dveh straneh, zato me v času, ko se pripravlja reforma, zanimajo konkretni koraki, ki bodo, če bodo, na tem področju tudi narejeni. Upam, da mi boste povedali kaj novega. Hvala lepa.
Prosim, minister dr. Ivan Svetlik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospa poslanka, lahko vam povem kaj novega. In sicer to, da kratkoročno, to pa pomeni v naslednjih tednih ali mesecih, problem usklajevanja še ne bo rešen na drugačen način, kot je bil doslej, bo pa v naslednjih tednih ali nekaj mesecih danih v obravnavo več zakonov, ki urejajo področje socialnega skrbstva, če bomo uspeli proceduro odločanja pripeljati ustrezno do konca. Upamo, da bodo vsi ti zakoni tekom tega leta sprejeti in tudi implementirani oziroma bodo začeli delovati takoj po sprejetju oziroma najkasneje na začetku prihodnjega leta. To so: zakon o upravičenosti iz javnih sredstev, zakon o socialnovarstvenih prejemkih, zakon o socialnovarstveni dejavnosti, zakon o dolgotrajni oskrbi, zakon o osebni asistenci in pokojninski zakon, če naštejem najpomembnejše. Prinesli bodo številne novosti. Med drugim ciljajo ti zakoni na: večjo socialno pravičnost pri razdeljevanju javnih sredstev med državljane, ki so upravičeni do posameznih prejemkov, zmanjšanje revščine v posameznih kategorijah in tudi dolgoročno vzdržnost tega sistema. Bolj konkretno odgovorjeno, ker ste odprli to vprašanje, šlo bo tudi za to, da bomo preuredili posamezne socialne transferje, spremenili, predvsem dvignili višino najnižjih, in v posameznih primerih določili tudi način poznejšega usklajevanja. Ko navajate ta konkreten primer, naj povem, da je z zakonom o socialnovarstvenih prejemkih in zakonom o upravičenosti iz javnih sredstev, kot sta zdaj načrtovana, predvideno, da bi tistim, ki bodo in so trajno nesposobni za pridobitno dejavnost, v precejšnji meri dvignili njihove minimalne prejemke, tako da si bodo lahko na tej podlagi zagotovili dostojno preživljanje. Mi smo prav v ta namen tudi dali narediti izračune življenjskih stroškov, da bi lahko potem tudi te transfere ustrezno prilagodili. Se povsem strinjam, da za posamezne prejemnike je danes, še posebej, če so odvisni zgolj od teh prejemkov, ta pomoč prenizka, da bi lahko z njo preživeli. Stvari tečejo in javnost oziroma tudi telesa odločanja bodo informirana v podrobnosti s temi predlogi v zelo kratkem času. Hvala lepa.
Hvala lepa. Miro Petek bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje. Prosim.
Hvala za besedo spoštovani predsednik. Ob pojavu nove gripe je Slovenija naročila 800 tisoč odmerkov cepiva. 180 tisoč odmerkov je že v Sloveniji, v času razglašene pandemije pa se je cepilo le nekaj več kot 102 tisoč Slovencev, ali kakšno desetino pričakovanega. Prejšnji teden je sicer prišlo do dogovora, da bomo prejeli 30% manj cepiva, torej 560 tisoč odmerkov. Bistveni deli pogodbe z GlaxoSmithKLine, ki se nanaša na nakup cepiva, javnosti še vedno niso znani, čeprav bi morali biti znani finančni pogoji, dinamika plačil, cena za posamezno enoto, saj gre konec koncev za državna sredstva, za porabo iz javnih sredstev, kar ugotavlja tudi informacijska pooblaščenka. Skupščina sveta Evrope je zahtevala tudi hitro preiskavo s sumom, da bi lahko farmacevtska industrija bila tista, ki je pomagala pri razglasitvi pandemije s strani svetovne zdravstvene organizacije. Gospod Wolfgang Wodarg, priznani epidemiolog in hkrati predsednik Odbora za zdravstvo skupščine Sveta Evrope sumi, da je pri zelo dvomljivi razglastivi pandemije šlo za prirejanje dokazov in je to dejanje označil kot največji zdravstveni škandal tega stoletja. Gospod Wolfgang Wodarg ni kdor si ga bodi in če je farmacevtska industrija na Svetu pripravljena narediti vse, da bi pripomogla k sumljivi razglasitvi pandemije Svetovne zdravstvene organizacije, potem je več ali manj jasno, da je za te velike farmacevtske korporacije le še mala malica dogovarjanja s posamezno državo, da jih prepričajo, kje bodo kupili cepivo, kakšno cepivo in za kolikšno ceno. In očitno se je to dogajalo tudi v Sloveniji. Zato ministra sprašujem: Kdo se v imenu Republike Slovenije pogaja s farmacevtskimi podjetji in na kakšnih osnovah je nastala ocena, da se bo v Sloveniji cepilo milijon in več prebivalcev? Zanima me tudi: Ali ste uvedli kakšno preiskavo, zakaj je nastala takšna zmota in očitno za državo in javne finance tudi škodljiva pogodba? Razlika med naročenim in cepljenim je namreč enormno velika. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, minister za zdravje Borut Miklavčič.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanec. Vaše ugotovitve in naštevanja so poznana iz sredstev obveščanja in ene splošne široke razprave v Evropi. Slovenija in naše ministrstvo je ukrepalo enako kot druge evropske države. Ministrstvo za zdravje je odločitev o količini pandemskega cepiva za slovensko prebivalstvo sprejela na podlagi priporočil strokovnjakov Inštituta za varovanje zdravja, Klinike za infekcijske bolezni in vročinska stanja, Javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke, Zdravstvene inšpekcijske, Medicinske fakultete, Komisije za medicinsko etnična vprašanja. In sam osebno sem opravil veliko razgovorov okoli tega. Moram vam povedati situacijo, ki je bila v juniju in juliju, ko se je gripa pojavljala, ko smo imeli prve primere v Sloveniji, če se boste spomnili maturantov iz Grčije, ko je vladala panika. On samo vesel sem, da je Slovenija imela cepivo, da so se ljudje lahko zaščitili in da je gripa ponehala ali ni dosegla takega obsega, kot ga je bila. Prvi strokovnjaki in mednarodna agencija je napovedovala dva potrebna odmerka za cepljenje. Naknadno, ko smo mi imeli že podpisano prvo pogodbo, smo izvedeli od strokovnjakov, da bo dovolj en odmerek cepiva. To je bil razlog, da kljub sklepu Vlade in rezerviranimi sredstvi z drugim dobaviteljem pogodbe podpisali nismo. Slovenija je sklenila pogodbo z GlaxoSmithKline za 800.000 primerkov tega cepiva, računajoč, da sta potrebna dva, potem je bil potreben eden. To, kar ste vi povedali, je bilo, da sem se v prejšnjem tednu v pogajanjih dogovoril za 30% zmanjšanje. Danes je, tako kot sem obveščen, nisem pa videl besedila, v celoti Italija objavila to pogodbo. Moram povedati, ko smo se pogajali z dobaviteljem, ni bilo možnosti pogajanja o ceni, bila je pa možnost pogajanja o rokih plačila. Mislim, bom videl še vse dokumente, da se je Slovenija izpogajala za boljše roke plačila kot druge evropske države. Med prvimi smo se izpogajali za njižjo dobavo, pa še vedno, gospod poslanec Petek, moram povedati, da me zelo skrbi. V Sloveniji smo imeli veliko mrtvih. Mi smo imeli s testi potrjeno 1831 primerov gripe in včeraj smo imeli zadnji smrtni primer. In danes imamo pacientko, ki je v zelo resnem stanju, okužena z virusom H1N1. In vsak dan imamo približno od 8 do 12 pacientov v slovenskih bolnišnicah, ki so okuženi z virusom gripe H1N1, še vedno, vsak dan. Tako, da je tukaj, prosim za razumevanje, seveda ena velika odgovornost na Ministrstvu za zdravje, imeti cepivo ali ne imeti cepiva. In če pred dvema mesecema ne bi imeli cepiva, bi bilo, če smem kaj reči, vaše vprašanje do Ministrstva za zdravje veliko trše in bolj očitajoče. V tem trenutku sem vesel, da je vaše vprašanje bolj informativno. Meni strokovnjaki zagotavljajo, da drugi val gripe še lahko pride. Sem vesel, z zdravili in s cepivi je Slovenija pripravljena, če bi še do česa prišlo, da lahko cepimo. Meni je žal, da so se ljudje zaradi mnogih vesti in nezaupanja tako slabo odločali, da bi se preventivno zaščitili. Imeli bi manj smrtnih primerov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora ministru? Gospod Petek, prosim.
Hvala lepa. Hvala tudi ministru za ta del odgovora. Mislim, da ni toliko dilema imeti ali ne imeti to cepivo. Mislim, da je večja dilema vprašanje, imeti cepivo, toda koliko? Ker ta razkorak med naročanjem cepiva in dejstvom, koliko ljudi se je v Sloveniji cepilo proti gripi, je enormno velik. V tem se zagotovo z menoj tudi strinjate. Seveda to pa še ni vse. Proti gripi je bilo nabavljeno tudi zdravilo Tamiflu in še nekatera druga zdravila kot so Relenza, oseltamivir prašek, ki so ga, in ta zdravila so v novembru dobile le tiste lekarne, ki so v sistemu javnega zdravstva oziroma, ki dežurajo. Pred 14 dnevi pa ste pričeli iz skladišč Zavoda Republike Slovenije za blagovne rezerve dostavljati ta zdravila vsem lekarnam, ne da bi te lekarne ta zdravila tudi naročila, ker jih enostavno ne potrebujejo. Teh lekarn o tem tudi niste obvestili. Pred vrata so jim dostavili ta zdravila. Zato ministra sprašujem: Kdo je naložil, da so se pričela dobavljati ta zdravila tudi tistim lekarnam, ki jih niso naročila, brez posebnih dopisov in brez posebnih navodil? Zanima me: Kolikšne količine prej naštetih zdravil proti gripi ima Slovenija v blagovnih rezervah in koliko jih je bilo porabljenih?
Hvala lepa. Prosim, gospod minister Borut Miklavčič.
Gospoda poslanca bom razočaral. Ne znam odgovoriti na vaše vprašanje, Vem samo to, da vsa zdravila, Temiflu, Relenca, so v blagovnih rezervah. Vlada Republike Slovenije, na kateri vedno sodelujem, ni odločala o sprostitvi teh rezerv. Nimam tega podatka, da bi prišla zdravila v lekarne. Ni točna vaša informacija, da so samo nekatere lekarne, vse lekarne so javne, mi nimamo drugačnih kot javnih lekarn. Jaz se vam opravičujem gospod Petek, na vaše vprašanje vam bom v naslednjih dveh dneh pisno odgovoril, ker moram povprašati. Tega podatka o dobavah nimam. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, proceduralno gospod Petek.
Hvala lepa. V skladu z določili Poslovniki Državnega zbora predlagam razpravo o odgovoru ministra za zdravje na zastavljeno poslansko vprašanje. Kot je sam minister rekel, na določen del vprašanja ni mogel dati odgovora in tudi v interesu države in v interesu ljudi je, da se okoli tega vprašanja v Državnem zboru temeljito pogovorimo. Kajti, v javnosti obstaja tudi sum, da ni šlo toliko za nesposobnosti slovenskih zdravstvenih oblasti, ampak da se je zaradi tega velikega disproporca lahko kdo pri tem tudi okoristil. Dobro bi bilo tudi izvedeti, kako bo Republika Slovenija sodelovala pri tej raziskavi o precej dvomljivi razglasitvi pandemije s strani Svetovne zdravstvene organizacije. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Mira Petka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zdravje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 26. januarja 2010, v okviru glasovanj. Marijan Pojbič bo postavil poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve.
Spoštovani gospod minister, spoštovani predsednik. V koalicijski pogodbi je zapisano: Osnovni cilj koalicijskih partnerjev na področju zaposlovanja je krepitev trga dela z rastjo zaposlenih. Ker se brezposelnost zelo hitro povečuje in ker sedanja vlada veliko govori o ukrepih za reševanje te situacije, vendar teh ukrepov ni in ni, smo v Slovenski demokratski stranki in tudi jaz kot podpredsednik Odbora za delo, družino in socialne zadeve zelo zaskrbljeni. Kako bo v prihodnje z reševanjem te problematike oziroma ali Vlada in ministrstvo to problematiko jemlje dovolj resno in predvsem dovolj odgovorno?
Prosim mir v dvorani.
Iz dosedanjih ukrepov, ki jih je sprejela Vlada na tem področju, temu ni možno pritrditi. Brezposelnost iz dneva v dan skokovito narašča. Približuje se kritični meji 100 tisoč. Ukrepi, ki so bili sprejeti na tem področju, ki jih je predlagala Vlada, so kratkoročnega namena. Bojim se, da ti ukrepi ne bodo dosegli cilja, ki je bil na tem področju zastavljen. Gospod minister, vi ste nas že konec leta 2008 zelo negativno presenetil, ko ste dejal, citiram: "Če bo število brezposelnih približno 16 tisoč več kot zdaj, to ne bo katastrofa." In potrdil se je star pregovor, ki pravi, da sit ne razume lačnega. Seveda, gospod minister, tako vi kot celotna ta vlada nikoli ne bo mogla razumeti, kaj je biti brezposeln, kaj je živeti s 500 evri, ker enostavno je vseskozi obešena na državne jasli. Ali ste delali kaj ali čisto nič, vaša plača je mesečno prišla na vaš račun. Pa ne trdim, gospod minister, da vi niste bili zelo priden delavec na vašem področju. Prav tako moram povedati, da sem zelo zaskrbljen, prav tako nad vašo izjavo, ko ste dejal, da, če bomo dosegli številko 100 tisoč brezposelnih, ni tragedija, ker smo jih toliko že imeli. Jaz mislim, da je to nedopustna izjava. Gospod minister, jaz moram povedati, da je vsako izgubljeno delovno mesto in vsaka brezposelnost tragedija. Tragedija vsakega posameznika, družine in povzroča velikanske družinske travme. Zato vas gospod minister sprašujem: Kakšne dodatne ukrepe boste predlagali za zajezitev nadaljnjega naraščanja brezposelnosti? Kdaj boste to storili? Ali boste v predlogih upoštevali tudi katerega iz sklopov predlogov, ki jih je podala Slovenska demokratska stranka? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, Ivan Svetlik. Prosim.
Spoštovani gospod poslanec. Navajate nekaj trditev, svojih, ki jih ne bom dodatno komentiral, pa tudi nekaj trditev, ki ne držijo povsem. Rast brezposelnosti je bila, zelo hitro se pa umirja. Mi pričakujemo seveda to umirjeno rast brezposelnosti še tudi v tem letu. Hkrati pa moram povedati, da je kot rezultat obrata v gospodarskih gibanjih pričakovana tudi rast zaposlovanja; to dvoje se ne izključuje. K temu naj dodam, da smo že v prejšnjem letu, ko je bilo izrazito krizno leto, beležili približno 14% rast zaposlovanja brezposelnih v primerjavi z letom 2008. Kar pomeni, da se je toliko več ljudi, ki so bili registrirani na Zavodu za zaposlovanje, tudi zaposlilo. Ali konkretno, zaposlilo se jih je, tistih, ki so bili registrirani, okrog 48.500, kar pomeni, da se je dotok v brezposelnosti sicer povečal, se je pa hkrati povečal tudi odtok nazaj v zaposlitev, kar lahko interpretiramo tudi kot posledico strukturnih prilagajanj, ki jih želimo doseči, da se preselijo delovna mesta in delavci v tiste panoge, kjer so možnosti produktivnega dela večje. S tem v zvezi lahko tudi povem, da smo ravno iz tega razloga za leto 2010, pa tudi za prihodnje leto, bistveno povečali sredstva za ta namen, za politiko zaposlovanja, tako za denarna nadomestila kot za ukrepe aktivne politike zaposlovanja. Letos pričakujemo, da bomo vključili okrog 80 tisoč brezposelnih v te programe, ki jih ponujamo. Zlasti je tu poudarek na usposabljanju, ki tudi omogoča potem prehode nazaj v zaposlitev. Je pa hkrati treba poudariti, da država sama, ne ministrstvo in ne politika zaposlovanja, niso kreatorji novih delovnih mest, da je to odvisno od gospodarskih gibanj, kar oba dobro veva, v določeni meri pa tudi od državnih služb, vendar so te tu minornega pomena. Na drugi del vašega vprašanja o tem, koliko bomo upoštevali dane predloge, lahko rečem, da smo te predloge, ki jih je dala SDS, natančno proučili. Številni predlogi so skladni z aktivnostmi, ki tečejo, pa tudi s tistimi, ki so v pripravi. Včasih se zdi, da so preveč podobni. Celo, da bi težko verjeli, da jih nismo gledali drug od drugega. Konkretno pa lahko komentiram predloge s področja zaposlovanja, ki so bili dani. Med njimi, recimo, to, da se strinjamo, da je treba narediti analizo izvajanja interventnih zakonov. Počakajmo na podatke iz leta 2009, potem je ta analiza mogoča. Je pa res, da stalno spremljamo učinke teh zakonov in imamo tudi stalno podatke, če jih želite preveriti, koliko je vključenih, kako prihaja do izrabe teh sredstev, pa tudi inšpekcija deluje, ki potem nadzira ta program. Povišanje višine nadomestil za brezposelnost je z vidika oblikovanja varne prožnosti tudi smiselno. Tudi to je eden od predlogov in ta bo upoštevan pri novem zakonu o trgu dela. Podaljšanje trajanja nadomestil za brezposelnost sodimo, da ni smiselno, ker imamo že zdaj primerljivo trajanje tega prejemanja v primerjavi z drugimi državami. Druge države so to podaljševale v času krize, smo pa zdaj na primerljivi ravni. Ugotavljamo tudi, da se veliko ljudi zaposli tik pred iztekom pravice do nadomestila, tako da je treba upoštevati te učinke. Smiselno je povečati vključenost brezposelnih in zaposlenih v programe izobraževanja in usposabljanja v času krize tako, kot ta predlog gre. Tudi moram reči, da so bile vključitve v te programe večje in da se tudi v nadalje povečujejo. Nadalje, Vlada razpolaga že z analizami trga dela, mi mislimo, da kakšnih novih analitičnih služb ne potrebujemo. Tu imamo službe Zavoda za zaposlovanje, imamo Umar, ki stalno spremlja dogajanje na trgu dela, smo pa seveda nekoliko skeptični glede možnosti in točnosti napovedovanja potreb, zlasti v turbulentnih in kriznih časih doslej še nismo dobili dobre metodologije, ki bi to omogočala. Toliko zaenkrat.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora ministra, gospod Pojbič? Prosim.
Gospod minister, jaz sem seveda povsem prepričan, da ta vlada in ne bom rekel, da vi enako razmišljate, ampak v tej vladi ste sestavni del te vlade, ki govorite veliko o tej socialni državi, imate po moji oceni problem v osnovnem razumevanju pojma socialne države. Jaz sem prepričan, da če mislite, da je možno in torej razumevate socialno državo na tak način, da je socialna država tista, ki brezposelnim izplačuje te socialne transfere, socialno pomoč in tako naprej, popolnoma narobe. Jaz sem prepričan in v Slovenski demokratski stranki razumem socialno državo popolnoma drugače. Jaz sem prepričan, da je razumevanje socialne države pravilno na na način, ki zagotavlja svojim državljankam in državljanom delo in seveda primerno plačilo za opravljeno delo, da jim ta plača zagotavlja normalno življenjsko eksistenco. Potem ti ljudje socialne pomoči ne bi potrebovali. Vi ste sami prej uvodoma povedali, da ni vse odvisno od Ministrstva za delo, družino, seveda ni. Tukaj je izjemno pomembno kako funkcionira Vlada, kakšne ukrepa Vlada na celotnem področju sprejema in na podlagi tega bi potem lahko razumeli, da Vlada želi socialno državo razumeti na tak način, da zagotavlja pogoje za to, da lahko državljanke in državljani opravljajo delo, torej, da imajo delo in na tak način zagotavljajo svojo življenjsko eksistenco.
Hvala lepa. Torej prosim ministra za delo, družino in socialne zadeve, dr. Ivan Svetlik.
Hvala lepa za to dodatno vprašanje. Poimenovanje socialne države je zelo različno. Ravno v teh dneh smo praznovali neko obletnico slavnega Bismarcka, ki je socialno državo vpeljal v Nemčiji, mi smo tega veliko kopirali. Jaz tega ne bi ponavljal, ampak glede na to, kar ste vprašali, bi vam vendarle rad posredoval dve dopolnilni informaciji. Prvo, gre za vprašanje zagotavljanja dela in pravice do dela. Tukaj bomo morali rešiti kar trd oreh, streti trd oreh, ravno v tem smislu, ker je bila pri nas pravica do dela sedaj poimenovana kot pravica do zaposlitve pri točno določenem delodajalcu, da ne rečem, na točno določenem delovnem mestu, kar seveda povzroča tudi veliko stopnjo neprožnosti. In tudi vaši predlogi gredo v smeri povečevanja prožnosti zaposlovanja, ki ji bomo mi tudi resno proučili in dali v predloge nove zakonodaje, da bi to pravico do dela potem ravno zaradi večje prožnosti lažje uveljavljali, kot trenutno. Kar zadeva pa plačila, pa kot lahko sledite našim aktivnostim, bo Vlada predvidoma ta teden sprejela Predlog zakona o minimalni plači, ki zagotavlja dostojno plačilo za delo vsem zaposlenim. To je tudi naša odgovornost. Seveda pa naša odgovornost in naša pristojnost ni, da bi se vmešavali v plače v realnem sektorju, ki segajo preko te ravni. Tukaj se o tem sporazumevata obe strani, delodajalska in delodajalska, in bosta sami poskrbeli za to, da bodo te plače temu ustrezno primerne. Vsekakor pa bomo skladno z mednarodnimi in domačimi obveznostmi, ki smo jih sprejeli, poskrbeli, da bo minimalna plača na ustrezni višini. In to je tisto, kar tudi socialna država mora zagotoviti.
Hvala lepa. Želite proceduralno gospod Pojbič? Prosim.
Gospod minister, oba sva ugotovila nekaj zelo pomembnega,da je treba izjemno kvalitetno delati prav na področju gospodarstva, gospodarske politike. Ta politika je tista, ki lahko na področju sociale zagotovi tisto osnovno kvalitetno življenjsko eksistenco vsem državljankam in državljanom. Tudi osebno sem prepričan in prav tako smo v Slovenski demokratski stranki prepričani, da je treba storiti bistveno več na področju oživljanja gospodarstva. Če želimo zajeziti nadaljnjo naraščanje brezposelnosti, moramo ustvariti pogoje boljše gospodarske klime, ki bo imela za posledico odpiranje novih delovnih mest z višjo dodano vrednostjo, znižanje davkov, davčne olajšave, spodbujanje samozaposlenosti ter ukrepe za pospešitev realizacije velikih nacionalnih projektov, razvojne osi, ki bi lahko bistveno pospešili rast gradbenega in predelovalnega sektorja. Ravno zaradi tega smo v Slovenski demokratski stranki predlagali cel kup ukrepov, ki bi zagotovo na tem področju lahko prispevali tisto, kar v predlogih sedanje vlade manjka. Mi se zavedamo in želimo tej vladi pomagati. Zavedamo se v Slovenski demokratski stranki, da smo skupaj na isti ladji. Nas zanimajo Slovenke in Slovenci, nas zanimajo tisti brezposelni, ki jih je sedajle že 100 tisoč. Ko bodo nehali delovati ti ukrepi, kratkoročni, o katerih ste vi govoril, in jaz, se bojim, da bo prišlo na Zavoda za zaposlovanje nadaljnjih 30 do 40 tisoč brezposelnih. To pa ima lahko velikanske posledice in katastrofalne posledice za prihodnost te države. Sami veste, vsi skupaj razumemo in vemo, kako te stari tečejo, lahko pride do velikanske luknje v pokojninski blagajni, v zdravstveni blagajni, velikanski proračunski primanjkljaj, velikanska zunanja zadolžitev, vse skupaj s takšnim številom brezposelnih, lahko povzroči špiralo, o kateri je treba razmišljati. Špirala pa lahko ima za posledico zlom javnih financ. In to bi bilo za to državno izjemno izjemno katastrofalno. In jaz upam in verjamem, da se ta vlada, vsi ministri v tej vladi tega zavedate [[...]]
Gospod Pojbič, proceduralni predlog, da vam ne bo zmanjkalo časa, potem ne bo nič.
Gospod predsednik, bom predlagal. Predlagam, da torej o tem vprašanju opravimo širšo razpravo v Državnem zboru. Hvala lepa.
Dobro. O predlogu poslanca Marijana Pojbiča, naj Državni zbor na naslednji seji opravi o odgovoru ministra za delo, družino in socialne zadeve, na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 26. januarja 2010, v okviru glasovanj. Mag. Štefan Tisel bo postavil poslansko vprašanje Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Lepo pozdravljeni! Spoštovani gospod predsednik. Gospa ministrica, gospoda ministra, kolegica poslanka, poslanci. Kmetijske subvencije za območja z omejenimi možnostmi za kmetovanje, so namenjene ohranjanju proizvodnje in kulturne krajine na območjih, ki so opredeljena kot območja s posebnimi omejitvami. V Sloveniji imamo teh območij kar 86,3%. Evropska unija ima 2237 kvadratnih metrov obdelovalnih površin na prebivalca, medtem ko je v Sloveniji teh površin le 880 kvadratnih metrov na prebivalca. Zato je še kako pomembno, da ljudem omogočamo, da se še ukvarjajo s kmetovanjem. Kmetijske subvencije, ki jih država daje z natančno določenim namenom, pospeševati in razvijati kmetijstvo ter ohranjati podeželje, so nezaščitene pred rubežem na denarna sredstva. Če Zakon o izvršbi in zavarovanju v 102. členu omejuje izvršbe na plačo, pokojnino, nadomestilo plače in različne odškodnine, pa vsekakor pozablja na subvencije, ki, v grobem, kmetu, ki se preživlja izključno s kmetijstvom, marsikdaj predstavlja velik del zagotovljenega vira dohodka, kakor zaposlenemu plača. S strani države pa je subvencija sredstvo, ki naj bi zagotavljalo izpolnjevanje ciljev in strategij kmetijske politike. Zato sprašujem ministra, gospoda dr. Milana Pogačnika: Zakaj torej ti cilji in strategije za zaščito kmetijskih subvencij pred rubežem na denarna sredstva vsaj do določenega zneska niso zaščiteni? Hvala.
Prosim, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Milan Pogačnik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa, gospod poslanec, za vprašanje. Gospe in gospodje! Banke izvajajo rubež po sklepih o izvršbi, kot je bilo ugotovljeno, na podlagi dveh zakonov, Zakona o izvršbi in zavarovanju ter Zakona o davčnem postopku. Kot je navedeno v 102. členu Zakona o izvršbi, ni nobene omejitve glede kmetijskih subvencij, tam so plače, pokojnine, nadomestila plače in podobno. Torej, v tem primeru izvršbe niso izvzete za plačila subvencij, ki jih izplačuje Agencija za kmetijske trge in razvoj podeželja. Zakon o davčnem postopku pa omenja v 159. členu, da se izvršba ne izvrši za nepovratna denarna sredstva in denarna sredstva na podlagi ugodnih posojil, pa tudi drugih državnih pomoči po zakonu, vendar to ne velja za določene dejavnosti in s tem v zvezi tudi za opravljanje osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti. Torej, ta sredstva so izvzeta iz izvršbe zgolj, kolikor so pridobljena kot državna pomoč, ne pa, če je to pridobljeno kot subvencija za opravljanje osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti. Moram tudi povedati, da je sistem izplačevanja subvencij v okviru Evropske unije izjemno strog in da so vse številnejše "kontrole". Ravno v letošnjem letu se srečujemo z velikim številom "kontrol" zaradi končanega petletnega obdobja vstopa v shemo kmetijskih subvencij. In so ugotovljene kar številne napake, ki jih skušamo intenzivno odpravljati. Bile so pa nekatere storjene tudi zaradi slabih odločitev v preteklosti, tudi zaradi tega, ker se je želelo na nek način preveč pomagati pri pridobivanju subvencij in olajševati določene pogoje. Mislim, da bomo imeli s tem še kar precej težav. Ravno zdaj popravljamo celoten sistem GERK zaradi napak, ki so bile narejene v preteklosti, in to bo zajelo kar okoli 40 tisoč kmetij. Torej, država članica pri tem ni suverena glede izvzema izvršbe, kadar gre za sredstva skupne kmetijske politike, temveč mora v določeni meri slediti tudi predpisom Evropske unije. Vendar menimo, da je vaše razmišljanje zanimivo, ker v nekaterih primerih, ko kmetovalci dobijo ne samo subvencije za razvoj dejavnosti, ampak ko dobivajo, recimo, sredstva za investicije, morajo biti ta sredstva namensko porabljena. In v teh primerih so ta sredstva nakazana potem, ko kmetovalec izvrši plačilo, in ko je ugotovljeno, da je postopek nabave in plačila končan, se mu to nakaže na transakcijski račun. Banke pa v veliki meri posežejo in stopijo ravno na transakcijski račun. In ker se tudi na MKGP borimo za čim boljši dohodkovni položaj pri izvajanju ukrepov kmetijske politike, moramo reči, da smo na tem področju najbolj uspešni pri črpanju evropskih sredstev, saj počrpamo kar 96% vseh razpoložljivih sredstev, ta pa je, kot sem rekel, sistem strok. In zaradi tega obstajajo določene razlike, saj so nekatera sredstva, kot sem rekel, namenjena izravnani dohodka zaradi naravnih omejitev, druga pa zaradi plačila nadstandardnih storitev, povezanih z izvajanjem javnih dobrin. Ravno na tem področju javnih dobrin, kot je recimo ekološko kmetovanje, kot je, kot ste že omenili, področje z omejenimi dejavniki, mislim, da bi bilo, in to bomo na ministrstvu naredili, da bomo podali pobudo za proučitev vprašanja, ki ste ga odprli, pristojnim ministrstvom. Pristojni ministrstvi sta Ministrstvo za finance in Ministrstvo za pravosodje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora mag. Tisel, prosim.
Hvala lepa, gospod minister, za skoraj izčrpen odgovor. Torej, vseeno pa bi dal pobudo za spremembo tega 102. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju, kajti izhajam iz konkretnih primerov, s Kozjanskega, kjer je hribovje in kjer so majhne kmetije, visoko ležeče in s težavnim obdelovanjem, pa vendarle nekateri ljudje še vztrajajo tu in so mi nekako dali to pobudo. Kajti, veliko takšnih majhnih kmetov je nezaposlenih in jim lahko kmetijska subvencija v prvi vrsti pomeni sredstvo za preživetje, vsaj začasno - cele kmetije in družine, in obstoja možnost, da ostanejo v teh predelih. Torej, sprememba tega 102. člena bi pomenila, da bi v primeru rubeža malemu kmetu, ki mu kmetovanje predstavlja osrednji finančni vir, ne bila zarubljena denarna sredstva. Kljub temu, da kmetu subvencija po Zakonu o socialnem varstvu predstavlja dohodek, se moramo zavedati, da so skoraj v celoti namenjene nadaljnjim investicijam in nakupom sredstev za kmetovanje, s čimer se potem preživlja in ohranja celotna družina. Če ponazorim s praktičnim primerom: kmetovalec, ki se na majhni visoko ležeči kmetiji preživlja z obdelovanjem zemlje in integrirano pridelavo, je brez zaposlitve, majhna kmetija in slaba letina pa mu preživetja potem ne omogoča. Torej, kot sem dal pobudo in je bila tudi že skoraj sprejeta, tako da bomo šli v tej smeri, da bi vendarle spremenili 102. člen Zakona o izvršbi in zavarovanju in bi kmetijske subvencije lahko bile do določene vsote zavarovane pred rubežem. Hvala lepa.
Prosim, minister, želite še kaj pojasniti? Hvala lepa. Anton Colarič bo postavil poslansko vprašanje ministrici za kulturo.
Hvala lepa. Gospod predsednik, ministrica, ministra, kolegice, kolegi! 68 let mineva od bitke v Dražgošah, ki je pomenila svetel žarek v naši zgodovini. 34 let mineva od postavitve mogočnega spomenika, ki pa sedaj nemilosrčno propada. Sprašujem ministrico za kulturo: Kdaj se bo ta spomenik obnovil, glede na to, da je to spomenik državnega pomena? Poznam prizadevanja že več let. Že več kot 20 let hodim na proslave v Dražgoše. Leta in leta se že govori o tej obnovi, vendar mislim, da nam spomenik ne sme biti v sramoto, ampak ponos in mislim, da ga je treba čim prej obnoviti skupaj z občino. Sprašujem ministrico: Kaj se dela na področju obnove spomenika? Ali ga bomo lahko drugo leto na proslavi, v januarju 2011, že videli obnovljenega?
Hvala lepa. Prosim, ministrica za kulturo Majda Širca Ravnikar.
Lahko bi ga. Nobene ovire ni, da ga ne bi videli, kajti vsem nam je znano, da je spomenik v Dražgošah uvrščen na z zakonom predpisan predlog, ki ga poznamo pod imenom "kulturni tolar", ki je bil v Državnem zboru. Nominalno poimensko poimenovani so projekti notri, ki zavezujejo državo, da sodeluje pri sofinanciranju obnove ne samo kulturne dediščine, knjižnic in tako naprej, ampak tudi spomenikov. Spomenik v Dražgošah je bil pred osmimi leti razglašen za spomenik državnega pomena in lastnica tega spomenika je občina, občina Železniki, ki bi morala skrbeti in lahko bi, če ne bi, ne vem, zaradi katerih razlogov se ne odzvala na poziv, ki je bil skladno Zakona o kulturnem tolarju možen in objavljen. V Železnikih se niso odzvali na ta poziv oziroma so se odzvali zelo zelo pozno, tako da niso bili uvrščeni na listo intervencij v letu 2009. Zato danes občino opozarjam, da lahko to naredi v letošnjem letu, kajti poziv je ponovno objavljen. Do 1. februarja je na razpolago za odziv in tam čaka 62 oziroma, skoraj 63 tisoč evrov, ki bi lahko pomagali iz zagate, ki ni majhna, kajti spomenik dejansko propada. Ni potreben le majhnih posegov, le nekih rekonstrukcij, ampak morebiti večjih posegov in zna biti, seveda, da tudi to ne bo dovolj denarja. Ampak kot vsi veste, ker zakon o "kulturnem tolarju" je bil sprejet, tukaj v Državnem zboru potrjen, pomeni, da polovico sredstev za investicije ali katerekoli druge programe mora prispevati občina, polovico pa država. Tudi sama bi bila vesela, če bi se ta obnova zgodila, da se ne bi, eni pravimo sramota, eni pa nedoslednost, vlekla še naprej. Je pa tudi res, da ni samo Ministrstvo za kulturo znotraj prepoznavnega pomena državnega značaja tisto, ki lahko sodeluje pri tovrstni sanaciji, ampak tudi Ministrstvo za delo, družino, ki je konec koncev resorno ministrstvo za skrbstvo nad spomeniki. Lahko participira tudi tam na razpisih. Ampak, ker je strokovna služba Ministrstva za kulturo že v preteklosti prepoznala pomembnost sanacije tega spomenika, tako kot drugih, ga je uvrstila na seznam, ki je, kot pravim, zapisan v zakonu in je treba zgolj dovolj organizacije občine Železniki, kajti treba je pripraviti dokumentacijo, treba je pripraviti projekte, treba je pripraviti specifikacije in se potem javiti na poziv, ne pa ga zamuditi.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministru za finance bo postavil Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem, ki še vztrajate, gospe ministrici in obema ministroma. V zadnjem času smo lahko upravičeno zaskrbljeni nad skokovitim zadolževanjem naše države. Zaskrbljeni zaradi tega, ker je dolg v preteklih letih sicer naraščal, sicer po neki znosni krivulji, uporabljen je bil za projekte, ki bodo pričeli sredstva vračati po drugih kanalih. V bistvu lahko tudi upravičeno računamo, da se bo tisti dolg izpred let vrnil. Zaskrbljuje pa skokovit porast dolga med koncem leta 2008 in do septembra 2009. Kajti takrat je šlo za dvig za kar za 12,6% BDP in rast dolga je dosegla take višine, da v bistvu, sicer še ne dosegamo povprečja Evropske unije, vendar je pri nas majhno, zaprto gospodarstvo, zato se bomo pač še težje spopadli z vračanjem tega dolga. Zaskrbljuje tudi to, da je dolg namenjen predvsem krpanju proračunskih lukenj oziroma da prihaja do vedno večjih razhajanj med prihodki in odhodki proračuna in zato se država vedno znova in znova dodatno zadolžuje. In seveda, vprašanje je: Koliko časa bo ta trend še trajal? Kje bi bila tista mejna vrednost za zadolženosti, ki bi bila za slovensko gospodarstvo še znosna? Kateri so predvideni ukrepi, da bi se ta trend zmanjšal? Kot že rečeno, so lahko s to zadolženostjo države ogroženi tudi nekateri dolgoročni cilji. Opozorilo s strani Evropske unije je že prišlo in na ta opozorila bo treba dati določene odgovore.
Prosim minister za finance, dr. Franc Križanič.
Hvala lepa. Torej Slovenijo je lani iz oktobra na november zadela izjemno globoka gospodarska depresija. Globoka je bila deloma zato, ker smo malo odprto gospodarstvo, občutljivo na razmere na svetovnih trgih. Deloma pa zato, ker smo se prej izjemno izpostavili na svetovnih kapitalskih trgih. Mi smo povečali bruto dolg iz 15 milijard na 39. V tem obdobju smo ustvarjali velik zunanjetrgovinski primanjkljaj, ga financirali z zadolževanje. En del akumuliranega kapitala so potem naša podjetja, finančne institucije plasirale naprej. Po tem obdobju, ob upadu povpraševanja, ob padcu medsebojnega zaupanja in psihološki krizi, bi se lahko zgodilo, tako kot se je že zgodilo prenekateri mali državi, na primer Tajska je tak eklatanten primer pa potem Argentina in tako naprej, da bi začele banke pritiskati na gospodarstvo, da se vidi, da pospešeno vrača dolgove. Končen rezultat bi bil gospodarska depresija neslutenih razsežnosti. Se pravi, padec življenjskega standarda, razsulo medsebojnih odnosov. To si zdaj lahko kar na nekaterih primerih pogledate. Prof. Krugman, ameriški nobelovec, temu pravi moč povratne zanke. Povratna zanka, reakcija gospodarstva, pretirana reakcija gospodarstva na ta negativni impulz povzročil potem samouničevanje gospodarstva, če ekonomska politika ne reagira. Tej reakciji ekonomske politike pravimo ekonomika depresije. Znana je bila že iz velike gospodarske depresije in podobne ukrepe smo izvajali tudi mi. Mi smo enostavno šli na kapitalski trg. Na začetku je bilo možno predvsem s kratkoročnimi inštrumenti, nekaj več bom prebral. Denar, ki smo ga preko zakladnice prodajali poslovnim bankam, te so ga deponirale v Evropski centralni banki, pripeljale nazaj, zamenjale za dodatne evre in potem se je ponudba kapitala vrtela v prvih mesecih. Takrat smo tudi zagotovili večini gospodarstva samo reprograme v nekam krajšem obdobju. Pol leta, eno leto in nekatere afere, ki se tu po tem hodniku odsevajo, so rezultat tega, da nismo zagotovili stabilnega dolgoročnejšega financiranja. To smo zagotovili šele z izdajo obveznic. Prva je bila marca in potem je steklo naprej, potem pa tudi z garantnimi shemami, ki so zmanjšale tveganje bank. Pri garantnih shemah, mislim, da bomo mi dali poročilo parlamentu, da bo lahko ocenil, smo imeli več problemov. Prvič, otroške bolezni, te so se raztegnile še čez celo poletje, ker so ene banke neresno nastopale na avkcijah, zdaj pa te sheme vsaj podjetja - podjetja tečejo normalno pa tudi banke - banke na evropskem in svetovnem trgu teče normalno. Pri fizičnih osebah je povpraševanje manjše. Iz preprostega razloga, ker banke nekaterim brezposelnim oziroma ljudem, ki so izgubili vir denarja, enostavno za leto dni prolongirajo kredite, ne da bi morali vstopati v ta razmerje, ki smo jih mi želeli z državno garancijo vzpostavit za prehodno obdobje. Tako, da je tu povpraševanje nekoliko manjše, ga pa še vedno vzdržujemo in gradimo tudi naprej. Če sedaj preberem nekaj podatkov, ki jih je poslanec želel. Se pravi tako. Prve ocene dolga za leto 2009 kažejo na to, da se je dolg državnega proračuna povečal za 3,9 milijarde evrov. Primanjkljaj bo 1,7, pomeni, da precej več tega naloženega v banke, plasiranega in bo z dodatnim dohodkom prišlo nazaj. To predstavlja povečanje za 10,9% BDP-ja. Ocenjeno stanje dolga državnega proračuna konec leta 2009 naj bi znašalo 11 milijard evrov oziroma 30,9% BDP. Pri tem je pomembno omeniti, da je velik del povečanja dolga iz leta 2009 nastal tudi zaradi predfinanciranja državnega proračuna v letu 2010 v višini 1,4 milijarde evra. To je tisto, kar smo plasirali v banke in bomo sedaj počasi črpali nazaj in se ne bo trebna dodatno zadolževati. Del tega predfinanciranja je bilo izvedeno z izdajo 12 mesečnih zakladnih menic in sicer 8 milijarde evrov ter del z izdajo 15 letne obveznice. Pomembno pri tem je tudi, da je bila večina kupnin z izdajami v letu 2009 naložena v slovenske banke kot depoziti z različnim rokom. Na tak način je državni proračun omogočil bankam, da se delež depozitov v bilancah ni zmanjšal in so bile pripravljene na potencialno poglobitev finančnega delovanja in spopad s finančno krizo. Ta se je konec leta 2009 začela postopno umikati, kar se kaže tudi na kapitalskih trgih. Sanacijo pričakujemo na način, da se bodo ob gospodarski rasti, se bodo povečevali javnofinančni prilivi [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] pa bomo blokirali rast izdatkov, tako da bo kot delež BDP-ja javni dolg zopet upadel v obdobju konjukture. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora ministru? Prosim, gospod Ziherl.
Vsekakor hvala lepa. Ker je to obširna tema sproža potem še dodatna vprašanja [[....]]
Samo dopolnitev, dodatnih vprašanj ne več postavljati [[...]]
Dopolnilna vprašanja, seveda. Ker zadolženost, kot sem že rekel, lahko ogroža dolgoročne projekte. Vključevanje Slovenije v OECD je predvideno za maj 2010. Kako bomo šli s tako visoko zadolženostjo skozi? Ali so kakšne ovire, ker je znano, da nas je prehitel Čile in Izrael iz tega paketa držav s katerimi smo skupaj? Druga stvar, ki je zaskrbljujoča je, da večina tega dolga pri naših domačih bankah. Tukaj sta dva vidika. Prvi vidik je, ali so bili ti kreditni aranžmaji take narave, da zunaj nismo dobili kredita. Drug vidik je pa vsekakor, da potem domačim bankam zmanjkuje denarja za investiranje za prenovo slovenske industrije. Sam bi si seveda želel oziroma meni bi bila logična zadolžitev take visoke številke, če bi postavljali neko novo Krko, novo proizvodnjo za Clio 4 v Revozu, da končno malim in srednjim podjetjem, kot so Bioseparata, Hermes Softlab v Škofji Loki in tako naprej, da gre za taka podjetja. Na koncu pa še, verjetno ste slišali, da se je v EU za Portugalsko, Irsko, Grčijo in Španijo uporabil sinonim PIGS, ker so to njihove začetna kratice. In še en S, slovnično ne bo pravilno, je pa zelo nevarno, da Slovenijo prištejejo v to skupino.
Hvala lepa. Želite še kaj pojasniti, dodatno odgovoriti? Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, cela vrsta stvari je bila odprtih. Mislim, da je pomembno, da naš dolg tudi na vrhuncu ukrepov za zmanjševanje pritiska recesije na naše gospodarstvo ostane pod 50%. Gibal se bo med 30 in 40% BDP-ja, potem pa bo z rastjo BDP-ja začel upadati proti tistim 25 in tu OECD zanesljivo nima prigovora. Mislim, da je OECD ocenjevala naše protikrizne ukrepe, mislim, da jih je ocenjevala kot moderne, kar ni nenavadno, ker smo jih izvajali po navodilih Evropske komisije in skupaj z razvitimi državami, ki so se lahko spopadle s krizo. Mi smo bili del tega sveta. Recimo Madžarska, ki je razprodala vse svoje gospodarske tigre, si tega ni mogla več privoščiti. To je bil udarec za njihov standard, za njihovo samopodobo in tako naprej. Mi smo nastopili z ekspanzivno fiskalno politiko, to v učbenikih predvidevajo, zdaj z gospodarsko rastjo, ko se bodo privatne investicije, privatno povpraševanje in povpraševanje za izvoz povečalo, takrat bomo pa šli v restriktivno fiskalno politiko, ki jo trenutno načrtujemo tako, da bomo držali raven izdatkov. Skupina kriznih ministrov se je odločila, da bistvenih povečanj davkov naj ne bi bilo. Mi bomo poskušali ob teh davčnih stopnjah vzdržati in vrniti fiskalno ravnotežje nazaj v staro stanje. Z gospodarsko rastjo se bo pa potem delež dolga v BDP-ju zmanjšal, tudi če ne bo dolg popadel, časoma pa v presežku, ki ga bomo ustvarjali glede na ukrepe razvojne politike, ki jih intenzivno izvajamo, mislim, da prvič v slovenski zgodovini na tako modern način, bomo pa prilive toliko povečali, da bomo imeli tudi presežek, primerljiv z nekaterimi malimi uspešnimi državami kot je bila pred krizo recimo Finska, morda Avstrija in podobno. Hvala.
Hvala lepa. Bogdan Barovič bo postavil poslansko vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Prosim, gospod Barovič.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani! K vprašanju me je spodbudilo naslednje dejstvo. Govorim o študentki, ki je rojena v mesecu marcu in je v letošnjem šolskem letu absolventka medicinske fakultete, redna in vestna in pridna študentka. Ker pa bo letos marca dopolnila 26 let in ker obiskuje medicinsko fakulteto, katere študij ne traja samo šest let, ampak plus eno leto absolventskega staža, bo na osnovi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, na osnovi Zakona o dohodnini in na osnovi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu prikrajšanja za, po oceni, 4.000 evrov. Ne gre samo za to, da bo ta študentka, ki je redno doštudirala, ki je redno študirala in vestno delala, prikrajšana. Takšno dejstvo pokaže neenakost med študenti in ta neenakost se bo najbrž še povečala in povzročila obilico težav tudi z novelo Zakona o zdravstvenem zavarovanju, ki ponovno omejuje oziroma daje pravice do dopolnjenega 26. leta starosti. Res je, da je prav, da se postavi neka meja, ko morajo tisti, ki se odpravljajo na študij ta študij, dokončati, res pa je tudi, da so zakoni, ki so pisani, neživljenjski zaradi tega, ker ne upoštevajo, da imamo različne študije, ki trajalo različno in da ti zakoni postavljajo tudi različne možnosti oziroma morali bi postavljati različne možnosti, pa jih ne. Gre pravzaprav za to, da je zakon tisti, ki piše življenje in ne obratno, da bi bilo življenje tisto, ki bi pisalo zakone. Mislim, da to ni osamljen primer, takšnih primerov bo veliko. Še najbolj žalostno v vsej tej zgodbi pa je, da mnogi študentje znajo to s pridom izkoristiti, poiskati luknje v zakonodaji, in se fiktivno vpisujejo na druge fakultete. Skratka, da bi vse to preprečili, sprašujem ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo: Ali resorno ministrstvo že pripravlja ali bo pripravilo ali poskušalo pripraviti ustrezne spremembe zakonskih določil, da bodo pravice študentov glede na dolžino študija, glede na mesec rojstva, ki je ne nazadnje pomemben, in glede na vse okoliščine enake?
Prosim, minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregor Golobič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanke in poslanci! Gospa Vesna Vrečar je napisala ti dve pismi. Obe sem si prebral in, žal, šele v tej fazi, ko ste naslovili vprašanje name - prej je bilo to vprašanje naslovljeno na več drugih naslovov, v čemer ni nič slabega, ampak, kot pravim, sam sem se s to vsebino seznanil že zdaj. Gospa je zelo argumentirano in dobro ponazorila situacijo, v kateri se je znašla in v kateri se ni znašla samo ona. Zavedam se tudi, da tudi če bi ta hip šli v zakonodajne spremembe, to na njen primer ne bi več moglo vplivati. In toliko bolj je hvalevreden njen napor, da je odprla to vprašanje, ki je pomembno, da bi drugi, ki bi se znašli v podobni situaciji, ne imeli takšnih težav in neprijetnih izkušenj, te izkušnje neenakopravnosti, na katero opozarjate in s katero se strinjam, da ni pravična, da ni primerna in da kaže na anomalije v sistemu. Tudi priporočilo, ki so ji ga dali, naj se vpiše fiktivno na nek drug študij, pa bo rešila svoj problem, kar je zavrnila, kaže, da sistem kot tak ni korekten. Zakoni, ki ste jih omenili, ki jih je ona izpostavila v svojih pismih kot problematične - zato ste tudi vprašanja naslavljali na druge naslove -, seveda niso zakoni v pristojnosti resorja za visoko šolstvo. Zakon o visokem šolstvu na nobeni točki ne definira starosti ali vzpostavlja korelacije med pravicami iz statusa študenta in starostjo študenta. Ko gre za posamezne pravice, jih urejajo področni zakoni. Ministrstvo za visoko šolstvo ima dve takšni pravici, če lahko tako rečem, pod svojim resorjem, subvencioniranje prevoza in subvencioniranje nastanitve. In tam starostnih omejitev ni. So pa v zakonih, ki ste jih omenili, dohodninskem in predvsem zdravstvenem. Slednji povzroča težave pri študentih, ki dopolnijo 26. leto starosti in izgubijo zdravstveno zavarovanje, kar je bila tema, ki je bila nekajkrat s strani Študentske organizacije Slovenije odprta na Svetu za študentska vprašanja. Bila je dana pobuda, sam sem jo podprl, da bi po skrajšanem postopku Ministrstvo za zdravje še pred sistemskim zakonom vrnilo prejšnjo ureditev, ki te meje ni imela. V prejšnjem mandatu je v nekem trenutku Vlada predlagala to spremembo in je postavila to mejo na 26 let. Obljubili so, da bodo na posebni delovni skupini, Ministrstvo za zdravstvo, posebni delovni skupini Sveta za študentska vprašanja pri Vladi, ki jo vodi Ministrstvo za zdravstvo, vključeni so pa tudi predstavniki ŠOS-a, ponovno proučili to pobudo. To smo se na zadnji seji pogovarjali. Ampak to je en delček. Cel problem, ta in problemi, ki s temi fiktivnimi vpisi, drugimi anomalijami, ki so tu omenjeni, bo treba nasloviti za neko sistemsko spremembo na področju visokega šolstva kot takega. Tisto, kar tukaj intervenira in kar očitno povzroča ali pa bi v vsakem primeru povzročalo velike težave, je popolna odsotnost možnosti uveljavljanja koncepta vse življenjskega izobraževanja tudi v visokošolskih sistemih. To je resen koncept, koncept ki se uveljavlja v svetu, tudi v Sloveniji bomo morali odločneje vstopiti na to pot in na nek način zagotoviti vsakemu državljanu in državljanki, da bo pri katerikoli starosti že se bo odločil, da gre v proces visokošolskega izobraževanja, da uživa takrat, enkrat v življenju enake pravice kot vsi drugi študentje. O takšnih spremembah in mnogih drugih, ki zadevajo sam sistem visokega šolstva, na ministrstvu razmišljamo. Ko bo uveljavljen, bo morala temu slediti tudi področna zakonodaja, ki je tu omenjena. Te starostne meje bodo morale pasti in jaz sem na posvetu z rektorji, dekani vseh zasebnih in javnih fakultet ter direktorji institutov po novem letu na delovnem posvetu v dolgi razpravi nanizal vrsto problemov, ki jih sedanji sistem prinaša, od nevzdržnosti, ko gre za financiranje do sistemskih anomalij, ena od teh je tukaj omenjena, ki mečejo slabo luč na slovensko visoko šolstvo in ne prispevajo k njegovi transparentnosti, pravičnosti, enakim možnostim dostopa do znanja in vsega drugega kar je pomembno. Tako da, ta problem bomo poskušali nasloviti skozi to vprašanje. Ko govorimo pa o zdravstvenem zavarovanju, v tem delu pa poskušamo že zdaj z neko hitrejšo novelo rešiti ta problem za študente, ki ta hip trpijo to enakopravnost.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora ministra? Gospod Barovič, prosim.
Hvala lepa. Jaz sem z odgovorom zadovoljen. Očitno je pač dva ali trikratni poziv padel na tla. Namreč gospod minister, prav imate, to je vprašanje ministra za finance, to je vprašanje zdravstvenega ministra, ki naj bi reševal pereče vprašanje, ampak posledice najbrž še vedno nosite vi, ker študentje se obračajo pač na pristojno ministrstvo in imajo to pravico. In mi smo želeli s tem pismom opozoriti, da je treba na vseh teh ministrstvih uskladiti tisto, kar je skupni problem. Mogoče samo še nasvet, priporočilo, opomba tista, ki jo je gospa, govorim o gospe, ampak ta je verjetno mislila, imela v glavah tudi druge študente in študentke, ki verjetno doživljajo enako usodo, da bi se dikcija, da ji prenehajo pravice iz stavka "dopolnjeno 26.", spremenila "s študijskim letom, v katerem dopolniš". Mogoče je potrebna samo ena dikcija, ena vsebinska sprememba, s katero bi v treh krovnih zakonih lahko vsebino izboljšali. Vsekakor pa je, glede na to, da s prenehanjem pravic študentom pri tem letu, ne glede, tudi če so doštudirali, da je danes zelo težko dobiti službo, zaposlitev, pa je seveda vsaka takšna dikcija, ki vsaj za nekaj mesecev tem študentom pomaga, dobrodošla. In to je bil naš namen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi minister dodatno komentirati, odgovoriti.
Čisto na kratko. Saj pravim, mi smo odprti za tovrstne pobude, žal se v tem primeru gospa ni obrnila na nas, da bi dobila odgovore, naša razmišljanja, ampak nič hudega. Tema je relevantna in na mestu. Odpira širša vprašanja. Mimogrede, to mesto seveda ni namenjeno reklamiranju znanja, znanosti, literature. Jutri bo Znanje žanje, tam se to dogaja, ampak na primer, zdaj je tudi prevedena knjiga Prebojniki Malcoma Gladwella, ki točno pove kako te na videz pravične ideje o neki koledarski meji povzročajo dramatične družbene učinke. In ta amandma, ki je tu predlagan, seveda naslavlja točno ta problem. Seveda pa vsaka ta novela je novela. Vi veste kaj pomeni odpreti Zakon o dohodnini tu v Državnem zboru, vi veste, da je to ena hujših stvari, ki si jo vsakokratni minister za finance v nočnih morah predstavlja. Jaz bom to pobudo tudi na Svetu za študentska vprašanja prenesel naprej. V vsakem primeru pa, kot sem rekel, v spremenjenem sistemu bo treba te meje, ki so izhajale iz neke naivne ideje, da se da tako vplivati na dolžino študija, jaz mislim, da je bila predvsem to intenca, da so se izkazale kot popolnoma nefunkcionalne v tej smeri, povzročajo težave. Kdor se želi tem omejitvam izogniti, je ubral pot, ki so jo svetovali tudi tej gospe in jo je pač iz načelnih razlogov zavrnila, torej z nekimi fiktivnimi vpisi in drugim ohranjanjem statusa. To bo treba sistemsko premisliti in urediti, da takšne zvijače ne bodo nikomur niti sugerirane, niti potrebne. Hvala.
Hvala lepa. Danijel Krivec bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav ministrom. Spoštovani minister za gospodarstvo dr. Matej Lahovnik. Igralniško podjetje HIT je v zadnjem času zašlo v težave tako kot ostalo gospodarstvo. Razlogi so, v tem se strinjamo, večplastni - od svetovne gospodarske in finančne krize, zmanjšanja kupne moči obmejnega prostora, povečanje konkurence v Italiji in tudi v drugih državah na katere mejimo in tudi načrtovana gradnja večjih turistično-igralniških kompleksov v naši bližini. Ne nazadnje tudi napačne odločitve v preteklosti in v pohodu spletno igralništvo. V dosedanjih izjavah vodilnih v podjetju, se je kot ukrep, ki lahko dolgoročno zagotovi večjo stabilnost in izhod iz krize, omenjalo tudi vlaganje v turizem, kot predpogoj za pridobivanje gostov iz širšega mednarodnega prostora, večdnevnih gostov igralnic in destinaciji. V zadnjem času pa se po informacijah, ki prihajajo iz samega podjetja HIT, odpušča in prerazporeja praktično ves kader, ki je bil zadolžen za izvajanje razvoja turizma znotraj skupine HIT. Država Slovenija je skozi Sod in Kad večinska lastnica HIT-a, zato vas gospod minister sprašujem: Kako lahko država podpira tako politiko, saj je ta v nasprotju z igralniško zakonodajo, ki med drugim določa, da je igralništvo tudi v funkciji podpore in razvoja turizma? Ne nazadnje so ti ukrepi tudi v strategijah, in tudi v tej izhodni strategiji, ki se pripravlja, ki govori o razvoju turizma, kot eni od panog, ki ima pozitivno rast tudi v času gospodarske krize. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Prosim minister za gospodarstvo dr. Matej Lahovnik.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec, Danijel Krivec. Načeloma spada problematika igralništva v področje Ministrstva za finance, kjer sta tudi obe družbi, Kad in Sod, ampak dejansko sprašujete o področju turizma, ki spada v resor Ministrstva za gospodarstvo. Moram reči, da je vprašanje zelo relevantno, ker se pogostokrat pojavlja očitek, da se ta sredstva, ki se zbirajo iz tega naslova, predvsem koncesijskih dajatev, ne trošijo namensko. Moram pa reči, da Zakon o igrah na srečo v svojem 74. členu določa namenskost porabe koncesijskih dajatev od posebnih iger na srečo. Po odbitku po 2,2% sredstev za sofinanciranje invalidskih oziroma humanitarnih ter športnih organizacij, se ta sredstva v polovičnem deležu usmerjajo v državni proračun za razvoj in promocijo turizma. Druga polovica pa se nameni lokalnim skupnostim v zaokroženih turističnih območjih za ureditev prebivalstvu prijaznega okolja in za turistično infrastrukturo. Naj poudarim, da s tega vidika Zakon o igrah na srečo torej določa namenskost porabe koncesijske dajatve in ne poslovne politike igralnic. Tako, da praviloma to po naši oceni ni v nasprotju z zakonom o igrah na srečo, ta problem, na katerega opozarjate. Je pa res nekaj drugega. Da je zelo pomembno in da se igralnice oziroma da se družba kot je HIT zaveda tudi pomena vlaganja v turizem, da to ni samo, bom rekel, poenostavljeno igralni salon, ampak da mora vlagati v razvoj turistične destinacije. Jaz sem na začetku, ko je bila uprava imenovana, izrazil svoje pričakovanje, da pričakujem, da se bodo tega v celoti zavedali in da bodo ohranili turizem kot eno izmed prioritetnih dejavnosti družbe HIT, tako v smislu vlaganja v infrastrukturo, kot tudi razvoja vseh drugih vzporednih dejavnosti igralništva. Namreč, logika je, da se mora tržiti turistična destinacija kot celota in seveda gostom ponuditi čim več. Moram reči, da Ministrstvo za gospodarstvo nima svojih predstavnikov v nadzornem svetu družbe HIT, niti kogarkoli iz ministrstva, ker, kot sem dejal Kad in Sod tudi sicer ne spadata v resor Ministrstva za gospodarstvo, kljub temu pa se na tej točki lahko strinjam z vami, kot sem dejal, da turizem mora ostati ena izmed prioritetnih dejavnosti te družbe. Težko ocenjujem poslovno politiko, ker tudi nimam konkretnih podatkov. Ker, kot sem dejal, če bi imeli svoje predstavnike notri, bi lažje ocenjevali. V vsakem primeru pa, kot sem dejal, se mora sicer koncesijska dajatev, ki je zbrana po Zakonu o igrah na srečo, seveda namensko usmerjati. Hvala.
Hvala lepa. Darko Menih bo postavil vprašanje ministru za šolstvo in šport, ki je odsoten. Mi boste potem povedali, ali želite ustni ali pisni odgovor.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbrani, lep pozdrav. Kljub temu, da ni ministra, bom postavil vprašanje in bi prosil, če bi na naslednji seji dal odgovor. Zelo pohvalno je, da se v osnovne šole v šolskem letu 2010-2011 med številne izbirne predmete uvaja nov enoletni izbirni predmet varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami. Vsi se zavedamo teoretične in praktične pomembnosti vsebine tega predmeta. Z ozaveščanjem ljudi je treba pričeti že zgodaj in osnovnošolska populacija je najprimernejša za takšne aktivnosti. Gospoda ministra dr. Igorja Lukšiča sprašujem: Kdo bo lahko poučeval ta izbirni predmet? V kolikor bo ta predmet poučeval zunanji sodelavec me zanima, kakšno izobrazbo bo moral imeti in kakšno pedagoško usposobljenost? Učni načrti so pripravljeni in potrjeni. Kako pa je s pripravo učbenikov? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Minister bo ustno odgovoril na naslednji seji. Silven Majhenič bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve. Prosim.
Hvala za besedo gospod predsedujoči. Spoštovana ministrica. Vse več je prometnih nesreč, kjer so povzročitelji alkoholizirani vozniki, vendar ukrepi, ki so bili v veljavi do zdaj, niso prinesli želenega uspeha. Vožnja pod vplivom alkohola je prekršek, vendar bi bilo prav, da bi se zakonodaja spremenila in bi se tovrstni prekršek obravnaval kot kaznivo dejanje ter bi ga bilo treba tako tudi obravnavati, ker gre za zavestno oziroma naklepno dejanje, posledice tovrstnih dejanj pa so več kot očitne. Za kaznivo dejanje je predpisana zakonodaja, ki predpisuje tudi kazen zapora. Še posebej, ko gre za naklepna dejanja, kamor lahko štejemo tudi vožnjo pod vplivom alkohola in nedovoljenih substanc. Nisem strokovnjak, da bi ocenjeval od koliko zaužitega alkohola postane voznik nevaren prometu, vendar sem mnenja, da je potrebno to mejo precizirati, vse ostalo pa mora biti primer pregona po uradni dolžnosti in tudi sankcionirano. Nisem zagovornik odvzema vozniškega dovoljenja ter ponovnega opravljanja vozniškega izpita, saj se je to do zdaj dokazala kot neuspešno. Sem pa za to, da se izreče vozniku ukrep zdravljenja. V času zdravljenja pa ima prepoved opravljanja vožnje z vozili. Enako bi moralo veljati za uživalce drog, za katere velja v družbi, da so bolniki in vedno več jih je, ki enako kot alkoholiki, po lastni volji in zavestno odločili za uživanje nedovoljenih substanc. Ministrico zato sprašujem: Kako ste si zastavili umiritev in vzpostavitev reda na področju varnosti v cestnem prometu? Hvala.
Hvala lepa. Prosim gospa ministrica za notranje zadeve Katarina Kresal.
Spoštovani predsednik, poslanke, poslanci, spoštovani poslanec, hvala za vaše vprašanje. Varnost v prometu, cestnem prometu je za Ministrstvo za notranje zadeve prioriteta, zato se posebej osredotočamo na preventivne akcije in letos smo opozarjali na posledice, ki jih lahko povzroči vožnja pod vplivom alkohola. Policija je posebej zaostrila nadzor nad alkoholiziranimi vozniki v času praznikov in z rezultati smo lahko zadovoljni. K tem aktivnostim smo pritegnili tudi druga ministrstva pa tudi predstavnike civilne družbe. Skupaj z ministrstvi za pravosodje, promet in zdravje, smo se lotili tudi dodatnih ukrepov, predvsem uvedbe še hujših sankcij za voznike, ki vozijo pod vplivom alkohola in tiste, ki vozijo prehitro. Policija bo na podlagi sprememb predpisov, ki so predvideni že za letošnje leto, takšne voznike strožje obravnavala, saj jim bo vozniško dovoljenje lahko odvzela od enega do dveh let po izvršitvi odločbe. Če pa bo v času prepovedi vožnje posameznik zopet vinjen sedel za volan, se bo to lahko obravnavalo kot kaznivo dejanja. Predviden pa je tudi zaseg motornega vozila. V tem primeru bo šlo za povratnika, zato bo takšno početje avtomatično obravnavano kot kaznivo dejanje, ki bo imelo prednostno obravnavo tudi na sodišču. Predvidene so tudi večje globe in prepoved vožnje motornega vozila za voznike začetnike, poklicne voznike, učitelje vožnje in spremljevalce, če ti storijo prekrške kot so: vožnje pod vplivom alkohola, drog, psihoaktivnih zdravil in drugih psihoaktivnih snovi, ki zmanjšujejo voznikovo sposobnost za vožnjo. Višja globa s sprejemom kazenskih točk je predvidena tudi za vožnjo v nasprotno smer na avtocesti ali cesti rezervirani za motorna vozila, z dvema ali več prometnimi pasovi. Po uveljavitvi sprememb bo ponovna pridobitev vozniškega dovoljenja mogoče le v izpitnih centrih, ki bodo imenovani s strani pristojnega ministra in ob predložitvi zdravniškega potrdila, ki ga bo kandidat pridobil pred komisijo, ki bo imenovana s strani ministra, pristojnega za zdravje. Med ukrepi je treba izpostaviti tudi okrepljen nadzor nad delom avtošol in nad upravljanjem tehničnih pregledov. Te nadzore opravlja Inšpektorat za notranje zadeve, sodelujejo pa tudi policisti iz specializirane enote za nadzor prometa. Vsi ti sistemski ukrepi so že pripravljeni in so vneseni v program Vlade za leto 2010. Ta petek začnemo z javno razpravo s strokovno javnostjo in pričakujem, da bomo s predlogi zakonov v prvi polovici letošnjega leta opravili vso proceduro na vladi in z njimi prišli v Državni zbor. Poleg tega je policija že ob koncu lanskega leta opravila analizo kritičnih točk na avtocestah, pri čemer je posebno pozornost namenila signalizaciji. Kot so me obvestili iz Ministrstva za promet, so na podlagi priporočil policije že postavili dodatno prometno signalizacijo. Tako je bilo postavljenih dodatnih 57 prometnih znakov, večinoma za prepovedan promet v eno smer in 32 obsvetilnih tabel za napačno smer vožnje. Posebno pozornost pa smo namenili tudi spremembi načina dela na področju nadzora cestnega prometa. Direktorji policijskih uprav in komandirji policijskih postaj bodo v prihodnje odgovorni za oblikovanje prometno-varnostne politike nadzora cestnega prometa na svojem območju. Po domače povedano, reševanje bo šlo direktno v probleme tam, kjer nastajajo, ne več toliko v statistiko. Testno je bil tak način dela uveden v začetku tega leta na Policijski upravi Celje. Prvi rezultati spremenjenega načina dela so dosegli pozitiven odziv tako med policisti kot tudi med udeleženci v cestnem prometu. Torej, na področju varnost v cestnem prometu smo na Ministrstvu za notranje zadeve zelo aktivni in tudi predlogi, ki smo jih oblikovali, ne ostajajo zgolj na nivoju idej, temveč so že v resnem in realnem postopku realizacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora ministrice? Prosim, gospod Majhenič.
Poglejte, upravne in denarne kazni niso prinesle nobenega izboljšanja v cestnem prometu, kar je zaskrbljujoče. Alkoholiziranost in droga med vozniki sta porazna. Temu primerne so pa prometne nesreče, ki se končajo s smrtnim izidom ali pa s trajno invalidnostjo udeležencev v prometu. Vse več krivcev za hude prometne nesreče je med tovornjakarji. Tranzicija je povečana, nevestni vozniki tovornjakov vse bolj ogrožajo ostale udeležencev v prometu. Izkazalo se je, da tudi ti vozniki niso imuni na uživanje alkohola in jemanja nedovoljenih substanc, zato bi bilo prav, da se v tej smeri ukrepa hitro in učinkovito. Nesreča, ki se je zgodila v predoru, nam mora dati misliti, da v tej smeri ni bilo narejeno vse. V juliju 2009 sem ministrico opozoril na določene nepravilnosti v tovornem prometu in predlagal določene spremembe, vendar me takrat ministrica ni jemala resno. Danes pa se soočamo z nesrečami, kakršna se je zgodila v Trojanskem predoru. Zato sprašujem ministrico: Ali boste tokrat pripravljeni spremeniti mnenje in boste ukrepali v prid vseh udeležencev v prometu, kar se tiče tovornega prometa? Hvala.
Hvala lepa. Prosim ministrica, za odgovor. Čeprav je šla dopolnitev vprašanja preko tega in je to že dodatno vprašanje, tako da ministrica sama odloči, ali bo širokogrudno odgovorila tudi na dodatno vprašanje.
Hvala lepa, predsednik. Gre za pomembno vprašanje in na Ministrstvu za notranje zadeve zelo resno jemljemo vsako opozorilo, kako bi lahko izboljšali stanje varnosti na cestah. Zato mogoče še nekaj dodatnih pojasnil. Varnost v cestnem prometu je proces, v katerem je nemogoče le z enkratno aktivnostjo enega od ministrstev doseči dolgoročne rezultate. To lahko dosežemo le z ukrepi širšega pomena, kot so prometno-tehnični, medicinski, vzgojno-izobraževalni, preventivni ukrepi, ki pa niso zgolj v pristojnosti Ministrstva za notranje zadeve oziroma policije. Da pa je vse, kar smo delali prejšnje leto, obrodilo sadove, in to dobre sadove, kažejo tudi statistični podatki, iz katerih izhaja, da je bilo število žrtev, ki so v prometnih nesrečah izgubile življenje, v lanskem letu prvič manjše od številke 200, in sicer, 171, kar je kar za 43 manj kot v letu poprej. Tako smo po številu mrtvih z repa evropske lestvice v letu 2009 prišli na sredino lestvice. Kot sem omenila, z rezultati za leto 2009 smo lahko zadovoljni, kar pa, jasno, ne pomeni, da bomo kar odnehali in ne bi iskali še kakšnih dodatnih ukrepov, ki bodo še izboljšali to stanje. Takšno dodatno izboljšanje pričakujemo s strožjimi ukrepi za alkoholizirane voznike, kot sem že povedala, pa z ustanovitvijo nove Agencije za varnost v cestnem prometu in z novimi štirimi zakoni: zakona o voznikih, zakonom o vozilih, zakonom o javnih cestah in zakonom o pravilih cestnega prometa. Ti zakoni bodo na novo in dosledno uredili vse probleme, ki se pojavljajo v zvezi s cestnim prometom. Agencija za varnost prometa, ki bo tudi zaživela v tem letu, naj bi na enem mestu združevala vse sistemske ukrepe za zagotavljanje boljše varnosti cestnega prometa in doseganje zastavljenih ciljev iz nacionalnega programa varnosti v cestnem prometu. In v sklopu teh ukrepov bodo zagotovo obdelani vsi pomisleki, spoštovani poslanec, ki ste nam jih že naslovili in jih nisem ne spregledala ne preslišala, ampak bodo obravnavani na tistem mestu, kamor sodijo, torej v nekih strokovnih ekipah, ki bodo lahko našle prave ukrepe za to. Kot rečeno, bo prva javna predstavitev in razprava o predlaganih spremembah cestne zakonodaje že ta petek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata bo postavila vprašanje ministru za šolstvo in šport, ki je odsoten.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica in vsi, ki ste še tukaj! Želim zastaviti ustno vprašanje ministru za šolstvo in šport in pričakujem tudi ustni odgovor na naslednji seji. Tema mojega vprašanja pa je glasbeno izobraževanje v glasbenih šolah na slovenskem. Kar nekaj vprašanj se je v preteklosti ukvarjalo z glasbenim izobraževanjem in to ni presenetljivo glede na to, kakšen pomen ima glasba v človekovem življenju in kako se je mogoče o glasbi poučevati po dveh tirih: v okviru redne glasbene vzgoje v obvezni osnovni šoli pa tudi v vzporednem sistemu glasbenih šol. Predvsem dostopnost javnih glasbenih šol in mreža le-teh je bila v preteklosti marsikdaj pod lupo presoje, no, zdaj je z novelo Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja položaj javne glasbene šole takrat, kadar jo vpis v zasebno šolo ogroža, zavarovan s to novelo, tako da bi po tej plati lahko rekli, da minister uresničuje napovedano skrb za glasbeno šolstvo, za katerega je rekel, da bo to prioritetno vprašanje, eno od prioritet Ministrstva za šolstvo in šport. Obstajajo pa tudi nekatere druge dileme v zvezi z glasbenim izobraževanjem in glasbenimi šolami, ki bolj zadevajo kadrovska vprašanja, vprašanja inštrumentov pa tudi predmetnika. Tu se pogosto slišijo vprašanja povezana s tem, kako je glede na umetniške dosežke in na popularnost zborovskega petja mogoče, da zbor ni v programu glasbenih šol kot posebna oblika muziciranja, kako je z možnostjo orkestrov, dodatnega inštrumentalnega pouka in podobnih zadev. Zaradi vseh teh razlogov, ki sem jih nakazala, na ministra za šolstvo in šport dr. Igorja Lukšiča, naslavljam vprašanje: Kaj bi v zvezi z ukrepi Ministrstva za šolstvo in šport bilo mogoče reči, glede na račun zagotavljanja kakovostnega delovanja javnih glasbenih šol v minulem šolskem letu oziroma koledarskem letu, pa tudi kakšni so načrti za prihodnje? Pričakujem, kot rečeno, ustni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Alenka Jeraj bo postavila poslansko vprašanje ministrici za notranje zadeve. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav. Gospa ministrica, sprašujem vas, ker smo ped časom lahko prebrali, da bomo kupili novo specialno vozilo z vodnim topom: Zakaj ga potrebujemo? Namreč, koliko vem, en tak vodni top že imamo - in me zanima: Kolikokrat do sedaj je bil uporabljen in za kakšen namen? Ker sem tudi sama v Odboru za notranje zadeve, se ne spominjam, da bi o tem kaj veliko na odboru govorili oziroma smo v zvezi z dodatno opremo, ki naj bi jo potrebovali naši policisti, govorili predvsem o neprebojnih jopičih in nekaterih zadevah, o tem pa dejansko ne. V zvezi s tem me zanima tudi: Koliko taka zadeva stane? Ali je bil objavljen kakšen razpis? Že imate kakšne ponudbe? Iz katere proračunske postavke nameravate zagotoviti sredstva za nakup?
Hvala lepa. Ministrica za notranje zadeve, Katarina Kresal. Prosim.
Spoštovana poslanka! Hvala za vaše vprašanje. Vodni top, sliši se precej grozno. Ampak tako se sliši tudi pištola, puška, avtomatsko orožje, lisice, palica in tako naprej. To niso lepe stvari, so pa nujne za delo policije. Policija je represivni organ in zato uporablja tudi prisilna sredstva. Katera prisilna sredstva lahko uporablja, zelo natančno določa zakon o policiji in med njimi je tudi vodni top. Dolžnost Ministrstva za notranje zadeve pa je, da policiji zagotovi z zakonom predvideno opremo za strokovno in varno opravljanje njenega dela. Vodni top predstavlja standardno opremo policije in ima ga prav vsaka evropska policija. Slovenska policija ima trenutno eno vozilo z vodnim topim, ki je že od leta 1987 vključeno v proces usposabljanja policistov, pa tudi varovanja vseh večjih varnostnih dogodkov, kjer je pričakovati nasilno vedenje posameznikov ali skupin in hujše kršitve javnega reda in miru. Odločitev o nakupu novega specialnega vozila temelji na ugotovitvah uporabnikov tega vozila, torej policije, ki že več let opozarja na zastarelost in dotrajanost ter pogoste okvare vozila. Vozilo tako ne izpolnjuje sodobnih tehničnih standardov, težave so z rednim vzdrževanjem in ažurnostjo popravil zaradi pomanjkanja rezervnih delov. Obstoječi vodni top je torej že postal nevaren tako za ljudi kot za policiste, ki z njim upravljajo. Pobuda in začetek postopka nabave sega v mesec februar 2009, postopek še ni dokončan. Izvedeno je bilo javno naročilo. Pridobljenih je bilo več ponudb. Opravljena je bila izbira najcenejšega ponudnika. Gotovo pa ste seznanjeni s tem, da je državna revizijska komisija razveljavila zaradi domnevne napake v postopku in zadeva gre v ponovna pogajanja. Tako da postopek še ni zaključen, zato tudi ne morem dati podatka o tem, kakšna bo cena za nov vozni top. Pripadniki posebne policijske enote se udeležujejo usposabljanj evropskih specializiranih enot za vzdrževanje in vzpostavljanje javnega reda in miru. Vse enote se urijo tudi za uporabo vodnega topa. Primerov, ko lahko pride do njegove uporabe, smo v zadnjih nekaj letih po svetu videli veliko, k sreči nobenega v Sloveniji. Tako smo videli v Franciji, Nemčiji, Grčiji, še marsikje drugje, kako so se protesti razvili v uničevanje premoženja in ogrožanja varnosti ljudi. Dolžnost policije je, da takšno ogrožanje in uničevanje prepreči ter tudi zavaruje tiste ljudi, ki izvajajo mirne demonstracije. Ob tem je seveda povsem jasno,da vodni top ni namenjen razganjanju delavskih protestov, s katerimi delavci legitimno in zakonito opozarjajo na svoj slab socialen položaj, na nepravično plačilo, ki ga dobijo za svoje delo. Takšne trdite so, žal, nekritično prihajale predvsem iz ust opozicije, in so demagoške in so neodgovorne. Vodni top kot prisilno sredstvo, ki ga policija zakonito upravlja, je namenjen preprečevanju kaosa in uničevanju vse povprek, kar pa se vsaj teoretično lahko zgodi kjerkoli, tudi v Sloveniji. Upamo, da se ne bo, do danes se še ni. Ker pa upanje za vodenje odgovorne varnostne politike ne zadošča, bi bilo skrajno neodgovorno, če vodstvo ministrstva policiji ne bi zagotovilo, da je na takšen potencialen primer ustrezno pripravljena, in to ob vsakem času. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora gospa Jeraj? Prosim.
Hvala za odgovore. V nadaljevanju me potem zanima kaj bomo s tem obstoječim naredili. Kaj nameravate narediti s tem, kar ta trenutek imamo? Ne samo iz vrst opozicije oziroma še najmanj iz naših vrst ste lahko slišali, ali je to namenjeno delavskim demonstracijam. Mnogi se o tem sprašujejo, ne samo v opoziciji. Zanima me, če so dejansko ocene nekih varnostnih razmer. Dobro, to, kar ste povedali, je pač neko splošno, lahko se zgodi kadarkoli, kjerkoli, ampak potem bi morali najbrž še kaj drugega nabaviti, ker se lahko tudi kakšen teroristični napad zgodi, pa kupujemo ravno vozilo, specializirano z vodnim topom. In tudi razprava, kot sem rekla, nas na Odboru za notranjo politiko s tem niste seznanili, ko smo se pogovarjali o nakupu opreme opremljanju slovenske policije. Pač pa se je stvar pojavila v javnosti po tem, ko so bile napovedana kakšna združevanja in kaj podobnega. Verjetno je bilo pričakovano, da bodo taki komentarji, če nameravamo to kupiti za delavske demonstracije. Zanima me: Ali je ocena varnostnih razmer ta trenutek taka, da to potrebujemo?
Hvala lepa. Prosim ministrica, Katarina Kresal, želite odgovoriti?
Hvala lepa. Torej še enkrat bi poudarila, gre za osnovna delovna sredstva, ki jih policija v svojih vrstah mora imeti in, hvala bogu, če jih nikoli ne bo uporabila. Za primer, imamo 5.600 policistov, ki dnevno nosijo orožje, pištolo, najmanj. V lanskem letu je bila uporabljena pištola zgolj enkrat. Policija mora imeti določena sredstva, v primeru, da se nekaj zgodi. In če se nič ne zgodi, smo lahko samo zadovoljni. To pa ne izkazuje, da bi bil tak nakup neprimeren, nepotreben. Po tej logiki policisti tudi pištol ne bi rabili, ne bi rabili palic, ne bi rabili nič, pa, žal, so represivni organ in to potrebujejo. In stari vodni top je iz leta 1987. To je staro kot zemlja. In kaj se bo z njim zgodilo? Ja, po mojem bo šel v pokoj. Nisem spraševala kolegov, ampak drugega, kot da ga popolnoma amortiziranega spravijo nekam v kot in ga ne uporabljajo več, si sploh ne predstavljam, da bi bilo možno narediti. In ker minimalno en vodni top policija mora imeti, ga bomo pač nabavili. Ker je to nekaj popolnoma normalnega, tako kot nabava pištol, nabava pušk, nabava metkov in še česa drugega. Jasno, da nismo tega posebej obešali na velik zvon. Tudi v sredstvih, ki so bila namenjena, recimo za osebno opremo, smo samo letos namenili 5 milijonov evrov, posebno opremo policistov, naslednje leto je kar 10 milijonov evrov namenjenih za take namene, torej za konkretno opremo, za varnost, za boljše delo policistov, je to znesek, ki ne izstopa. Mogoče, če bi vedeli, da je to nekaj, kar je posebnega zanimanja v parlamentu, bi jaz to posebej izpostavila. In nimam kaj pretiranega skrivati, glede na to, da so vsi postopki tekli javno, transparentno, da je šlo za javni razpis, za javno zbiranje ponudb, da zadeva teče že od februarja, očitno je v tem trenutku postala zanimiva. Ne gre pa za to, da bi zaradi tega, ker smo v krizi, pričakovali, da se bo zgodilo nekaj tako velikega, da rabimo top. Ne. Gre za to, da ga policija mora imeti, ali danes ali pa čez dve leti. Upajmo, da se ne bo nikoli zgodilo, da bi ga morali uporabiti, tako kot je s starim topom. Ampak, kot rečeno, upanje včasih ni dovolj za delo.
Hvala lepa. Anton Colarič bo postavil poslanske vprašanje ministru za pravosodje, ki je odsoten. Prosim gospod Colarič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ministrici, kolegici, kolegi! Bom kar kratek, ker pač ministra ni. V javnosti je bilo mogoče zaslediti, da naj bi v zadnjem času na okrožnih državnih tožilstvih potekali pregledi vseh zadev, ki se nanašajo na določeno fizično osebo, natančneje na Zorana Jankoviča, župana Mestne občine Ljubljana. Ti pregledi naj bi bili naročeni s strani Vrhovnega državnega tožilstva. Zanima me: Ali te informacije držijo? In če je tako, me zanima: Za kakšne vrste nadzora gre, kakšne so zakonske podlage za take preglede in od kdaj se na tožilstvih izvajajo pregledi zadev, ki se nanašajo le na določeno osebo? Prosil bi za pisni odgovor v skladu s poslovniškimi roki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Peter Verlič bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve, ki je prav tako odsoten. Prosim.
Hvala lepa. Gospod predsednik, pričakujem odgovor ministra za zunanje zadeve na naslednji seji. Moram reči, da sem najprej okleval, ali vprašanje postaviti ministru za promet ali pa ministru za zunanje zadeve. Vendar pa se mi zdi, da vprašanje, ki je postalo zelo aktualno, torej ta nevarnost, da bi prometni koridorji obšli Slovenijo, počasi že presega okvire Ministrstva za promet, in mislim, da je treba tudi ministra za zunanje zadeve vprašati to, kar je bil moj namen danes. Zanima me: Ali kot minister za zunanje zadeve podpirate že sprejeti sporazum o čezmejnem poteku šestega prednostnega koridorja med Italijo in pa Slovenijo? To je ta koridor, ki je bil sprejet kot eden izmed tridesetih prednostnih projektov v okviru evropske komisije in ki poteka od Benetk preko Trsta, Divače, Ljubljane in naprej proti Budimpešti in znotraj katerega je tudi ta čezmejni projekt Trst, Divača, Koper in pa Divača. Zaskrbela me je tudi navedba v medijih, da je predstavnik Ministrstva za zunanje zadeve gospod Vojko Vovk, tako pišejo mediji, oster kritik tega dogovora, ki je bil sprejet med Italijo, Slovenijo in pa tudi ob dogovoru Evropske komisije, čeprav so v mešani delovni slovensko-italijanski komisiji ves čas sodelovali tudi predstavniki Ministrstva za zunanje zadeve. Ministra za zunanje zadeve zato sprašujem: Ali so take navedbe enega izmed visokih predstavnikov, ki je tudi, kot sem zasledil, kandidat za veleposlanika v Republiki Hrvaški, potem tudi uradno kritično stališče Ministrstva za zunanje zadeve do tega sporazuma? In s tem v povezavi še: Kakšna bo torej tudi politika do Hrvaške v zvezi s potekom prometnih koridorjev? Ali Republika Hrvaška ne izraža morda tako kot Italija in Avstrija tudi interesa, da bi železniški koridorji mimo Slovenije, na škodo Slovenije šli na relaciji Zagreb-Maribor-Reka?
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak bo postavil poslansko vprašanje ministru za pravosodje, ki je odsoten.
Hvala lepa. Bom kar prebral. Minister za pravosodje je 20. marca na 8. nujni seji, ko smo obravnavali Zakon o odvetništvu oziroma tisto ustavno pobudo, s katero je naša referendumska pobuda šla na Ustavno sodišče, povedal naslednje: "Ta predlog je nastal v okviru mešane delovne skupine. Rešitve, ki jih bomo obravnavali, so bile posredovane v mnenje drugim pristojnim organom, zlasti je tu pomembno sodelovanje varuhinje človekovih pravic, ki je v svojih letnih poročilih večkrat zapored opozarjala na nekatere pomanjkljivosti ureditve odvetništva, zlasti ko gre v ureditvi odvetništva za vprašanje disciplinskega režima." V nadaljevanju je povedal še naslednje: "Četrta novost je disciplinski režim. Tu smo posegli v dosedanjo ureditev v toliko, da so zlasti upoštevana priporočila varuhinje človekovih pravic, in dali tudi med drugim varuhu človekovih pravic določeno vlogo v zvezi s pobudo za uvedbo disciplinskega postopka zoper odvetnika, hkrati pa tudi okrepili pristojnosti predsednika Vrhovnega sodišča in ministra za pravosodje v določenih primerih, ko bi ocenila, da je treba nadaljevati z disciplinskim postopkom." V nadaljevanju še tisto, kar je najpomembnejše iz tega njegovega citiranja, še naprej citiram torej njega: "Tega smo se na ministrstvu dobro zavedali. Ko smo imeli letos pogovor z varuhinjo človekovih pravic ob obravnavi njenega letnega poročila za področje pravosodja, smo obravnavali tudi to vprašanje. Na sestanku z varuhinjo človekovih pravic smo se dogovorili, da bo ministrstvo v prvo njeno verzijo vključilo tudi njene pripombe. Poudarjam, kot je bilo besedilo pripravljeno, smo to besedilo posredovali varuhinji v mnenje, z izrecnim vprašanjem, ali se ji zdi taka ureditev ustrezna. Njen odgovor je bil "da"." S tem je minister za pravosodje utemeljeval sprejetje Zakona o odvetništvu kot tudi potrebnost ustavne presoje naše pobude. Ob obravnavi poročila varuhinje človekovih pravic, pa sem ji, bom rekel, tako malo očitajoče rekel, kako je lahko to spregledala, kako tega ni videla. Z dokumentom, ki ga imam pred seboj, mi je dokazala, da se je minister Zalar zlagal. Zato od njega pričakujem ustrezen odgovor, in to na naslednji seji. Poudarjam, minister ni govoril resnice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ivan Grill bo postavil poslansko vprašanje ministrici za kulturo, prosim.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik! Spoštovana gospa ministrica! Ne glede na to, da je to danes sicer zadnje vprašanje po vrsti, mislim pa, da po pomembnosti je ravno tako zelo zelo pomembno. Lokalni mediji, pa naj si bodo to televizija, radio, časopisi, revije, so zagotovo izredno pomemben segment obveščanja naše javnosti, naših ljudi, predvsem na podeželju, v manjših krajih. Nacionalni mediji zagotovo ne posvečajo toliko za takšne ljudi pomembnih pozornosti, tako na področju informiranja kot tudi do drugih vsebin. In zato se predvsem na teh področjih soočamo v zadnjih letih, v zadnjem obdobju s pomanjkanjem sredstev za tovrstne medije in se soočajo z velikimi težavami predvsem zato, ker nekateri, ki imajo poseben status, ne morejo tudi komercialno tržiti svojih medijev. Zato so tukaj velike težave, še posebno pa imajo poseben pomen mediji oziroma tukaj govorim konkretno o televizijah, ki imajo poseben status regionalnega pomena. S svojo sliko, besedo pomembno prispevajo k obveščanju, tudi pri zagotavljanju številnih izobraževalnih vsebin, kulturnih vsebin. In glede na to, da so bili že do zdaj velikokrat soočeni s finančnimi stiskami, težavami, še posebej, ker sistemsko ni urejeno, tudi skozi razpise. Vemo, da skozi razpise je bilo ravno takšnim medijem zagotovljenega bistveno manj denarja, kot bi ga po svojem statusu zaslužili, pa se zdaj soočajo z novimi težavami, ki bodo zagotovo pomenile velike težave pri zagotavljanju njihovega nadaljnjega delovanja. To je prehod na digitalno televizijo, kajti tudi Slovenija se je odločila, kar je seveda tudi prav, da preidemo na novo obliko oddajanja, to je z digitalnim signalom. In v letošnjem letu so te televizije, so tri, ki imajo takšen status, že dobile tudi dovoljenje, da tako delujejo, kar pa je seveda povezano z dodatnimi finančnimi sredstvi. Po mojih informacijah je to za vsako televizijo približno skorajda 100 tisoč evrov dodatnih stroškov na leto. Zato me, spoštovana ministrica, zanima: Ali se s tem vprašanjem sooča tudi vaše ministrstvo oziroma vi? Ali boste na kakršenkoli način skušali, sistemski način, urediti neko dodatno financiranje, kajti takšne televizije so za naš prostor posebnega pomena, posebne pozornosti in ne nazadnje tudi ljudje pričakujejo, da bodo imeli tudi v naprej takšne televizije v svojem okolju, da jim poročajo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, ministrica za kulturo, Majda Širca.
Zdaj smo že v dokaj intimnem vzdušju, tako da si dovolim najprej kratek komentar na vaše iztočnice. Vsi mediji so pomembni, ne rečem, da so samo orodje, orožje, in velika odgovornost je na njih. Družbena odgovornost je na njih, ne glede na to, ali so lokalnega ali nacionalnega pomena. To se strinjava o pomembnosti. Tisti, ki imajo poseben status, kot jih določa Zakon o medijih, to se pravi posebnega pomena, nepridobitnega, na lokalnem, regionalnem nivoju, pa tudi študentski mediji, pravite, da imajo še posebej velike stiske, ker ne morejo toliko tržiti, ker imajo poseben pomen, kar pomeni, da se jih pri oglaševanju resda vendarle nekoliko omeji, kar je prav, ker je distinkcija med komercialnim in tistim, ki ima poseben pomen, upravičena. Ampak prav zaradi njihovega posebnega pomena so imeli od nekdaj možnost pridobitve dodatnih sredstev iz države, seveda zelo, zelo jasno artikuliran, na kakšen način, pa s spremembo zadnje novele zakona o medijih, ki govori o tem, da tovrstne programe, tako imenovane programe nepridobitnega pomena, država sofinancira v višini 3% kolikor znaša zbrani prispevek iz prejšnjega leta. To je okoli 2 milijona in pol evrov. In ta sredstva se razdelijo za njihove programe, torej za elektronske, tiskane in vse ostale nepridobitne medije. To pomeni, da se jim pomoč daje. Kako bo v bodoče, ko, pravilno ugotavljate, prehajamo, no, zdaj vemo že vsi, iz analognega na digitalni sistem? Tukaj je prvo vprašanje, kako bo vsakemu gospodinjstvu, ker bo moralo spremeniti, če ima starejši sprejemnik, bo moralo dokupiti tisto zadevo, ki bo to spremembo omogočala. Tudi tukaj bo nastalo najbrž vprašanje, ali bodo socialno šibki pri tem mogoče pridobili kakšno pomoč, kot se je zgodilo v nekaterih drugih državah. Ampak vaše vprašanje ne gre v to smer, vaše vprašanje je, kako bodo potem v bodoče na teh tako imenovanih multipleksih s ceno, ki bo nastala, za katero pravite, da gre v sto tisoče evrov, zdržali oziroma na kakšen način bo država kompenzirala te njihove stiske. Njihove stiske ne bodo po drugi strani tako velike, ker bodo dostopni v večjem etru, krogu, širini, govorimo o elektronskih medijih, ker bodo imeli močnejše predvajanje, ne bodo omejeni na lokalno okolje, regionalno okolje. Zato so se vsaj tri regijske televizije že potrudile, da so vstopile na tisti multipleks, ki ga je razpisalo Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, ker vemo, da to spada v njihovo področje in da tudi zakon, ki je bil potrjen v Državnem zboru, mislim, da leta 2007, Zakon o digitalni radiodifuziji, ureja na nek način ta prehod. Seveda ne odgovarja pa na vprašanje, ki ga vi postavljate in deloma bo moralo na to vprašanje odgovoriti tudi naše ministrstvo znotraj sprememb zakonodaje s področja medijev oziroma novega medijskega zakona. Težko vam povem zdaj detajle, na kakšen način bi se, ker je vendarle tema vredna proučevanja, še vedno, tudi v luči različnih rezultatov in tudi naporov, ki jih vlagajo tovrstni mediji oziroma programi, da bi detektirali, kaj bo najboljša inačica. Ampak poudariti velja, da bodo bistveno v drugačni situaciji, ker bodo zajemali širši prostor, kot ga zajemajo sedaj, in ga tudi bolje lahko izkoristili.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora ministrice? Prosim, gospod Grill.
Hvala lepa, za posredovane informacije. Poglejte, gospa ministrica, ravno tukaj je težava pri teh medijih, ne glede na to, da jim bo ta nova tehnologija omogočala večjo gledanost ali pa širšo gledanost, glede na njihovo omejitev, da ne smejo reklamirati, da ne morejo imeti toliko teh komercialnih vsebin, jim v bistvu ne nazadnje to ne bo nič koristilo, ker so omejeni drugje. Zato pravilno tudi sami ugotavljate in sam pričakujem, tudi v naslednjih mesecih bom to resnično spremljal, ali se bodo skušale tukaj poiskati neke rešitve, ker je potrebno, da se pač, glede na to, da gremo v korak s časom, da se Ministrstvo za kulturo, ki je prvo med odgovornimi, tukaj na sistemski način potrudi poiskati neke dodatne vire financiranja. Tisto, kar pa pravite, kar se tiče uporabnikov, je pa individualna odločitev, to bo pa verjetno kakšno drugo ministrstvo, ki bo poiskalo možnost dodatnega subvencioniranja. Z vašim odgovorom sem deloma sicer zadovoljen, ker prepoznavate problem, nakazujete vaš interes, da se bo šlo v iskanje teh rešitev. Če ne bo v nekem doglednem času nakazana neka rešitev, bom pa ponovno z vprašanjem ali pa še na kakšen drug način opozoril na ta problem, ki je za našo javnost izredno ključnega pomena. Tudi tisto, ko ugotavljate, da je vsak medij pomemben, se strinjam se tem. Vendar so lokalni mediji še posebej pomembni, ker nacionalni ali drugi mediji, širši, ne poročajo ali ne dajejo tistih vsebin, ki so za lokalno prebivalstvo, predvsem na ruralnem področju, izrednega pomena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še odgovoriti, bile so predvsem pobude? Ni nujno, ker ni bilo zahteve za dodatni odgovor.
Pravilno ugotavljate. Mislim, da se bomo zagotovo, če ne drugje, na koncu srečali s temi odgovori znotraj obravnave medijske zakonodaje. Poudariti velja pa zgolj to, da distinkcija med programi nepridobitnega značaja in komercialnimi pri oglaševanju, to se pravi pri izplenu tistih sredstev, ki bi morebiti prinesla tudi sredstva za plačilo tovrstnega pretvarjanja v eter, niso tako veliki. Zdi se mi zelo pomembno, da bi mogoče bi bolj razmislili, ali jih ne bi omejili tudi drugje, kajti konec koncev direktiva, ki je pred nami, je na nek način zelo uslišala neko tako razmišljanje, da je Svet sestavljen iz trgovanja in da je to trgovanje znotraj pretoka medijskih informacij še zelo zelo pomembno. Vemo, da je finančno zelo pomembno. Vprašanje pa je, ali je pomembno tudi za nas kot poslušalke, poslušalce, gledalke in gledalce. Zagotovo pa je v lokalnih sredinah tudi oglaševanje zelo specifično, se pravi bolj fokusirano na tisti prostor in zaradi tega ima pravzaprav tudi drugačno poslanstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade, ministricam, ministrom, generalnemu sekretarju Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. S tem smo prekinili to točko dnevnega reda, ker bomo še o njej glasovali. Hvala lepa. Za danes smo končali, jutri nadaljujemo. Opozarjam, da jutri ob 9. uri Znanje žanje, veže se na vesolje.