Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 17. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Suzana Lep Šimenko, gospa Marija Bačič, gospa Andreja Potočnik, gospa Vesna Vervega, gospa Irena Grošelj Košnik, gospa Janja Sluga, dr. Simona Kustec Lipicer od 16 ure dalje, dr. Milan Brglez med 16. in 18. uro, mag. Branislav Rajić in gospod Marko Ferluga od 16. ure dalje. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in minister ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 14. točki dnevnega reda, varuhinjo človekovih pravic gospod Vlasto Nussdorfer in kandidata za namestnika Varuha človekovih pravic gospoda Miho Horvata k 17. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Preden preidemo na določitev dnevnega reda seje, mi dovolite, da izpostavim včerajšnjo tragično novico o terorističnih napadih na bruseljsko letališče in eno izmed postaj bruseljskega metroja, ki sta ponovno terjala številne nedolžne žrtve. Gre za nizkotne in brezvestne poizkuse tistih, ki želijo zasejati strah in paniko ne samo med prebivalci evropske prestolnice, ampak med vsemi državljani in državljankami Evropske unije. Hkrati pa je to zavržno dejanje naperjeno tudi proti vrednotam demokracije in svobode, solidarnosti in človekovih pravic, proti vrednotam torej, ki jih živimo in v katere trdno in še naprej verjamemo. Teh dragocenih temeljnih vrednot si ne smemo pustiti odvzeti, ampak se moramo tovrstnim poizkusom sejanja strahu, sovraštva in predsodkov odločno zoperstaviti tako zaradi nas in naše prihodnosti kot tudi zaradi žrtev tega napada. Poslanke in poslance prosim, da se z minuto molka poklonimo vsem nedolžnim žrtvam in izrazimo naše sočutje z njihovimi svojci. [[minuta molka]]
Postopkovno, gospod Matjaž Hanžek, izvolite.
Hvala lepa, predsednik. V tem parlamentu je postala že nekako utečena praksa, da imamo vedno, ko se zgodi kakšen teroristični napad v državi članici Evropske unije, minuto molka. Najprej bi v imenu Združene levice izrazil sožalje vsem, ki so v včerajšnjih napadih v Bruslju izgubili svoje najdražje, obenem pa tudi obsojanje vseh takih nesmiselnih dejanj povsod po svetu. Vendar pa moram vseeno odločno protestirati proti tej parlamentarni praksi, da imamo minuto molk vedno samo za žrtve napadov, ki so izvedeni v Evropski uniji. S tem ta parlament javno pošilja sporočilo, da so življenja teh ljudi vredna več od življenj mnogih drugih žrtev terorističnih napadov, ki smo jih vsakodnevno priča. Samo v tem mesecu je v Iraku v terorističnih napadih življenje izgubilo več kot 100 ljudi, pa za njih ni nikomur nič mar. V Jemnu je bilo v neki cerkvi pobitih 15 civilistov. Pred dvema meseca je Daesh v sirskem mestu pobil med 150 in 300 civilistov, kurdska vasi in mesta so vsakodnevno napadana z letali države Turčije, nihče o tem ne spregovori nič. Državni zbor ni nikoli imel minute molka, ker se nam zdijo zgolj postranska statistika. Predlog Združene levice je, da imamo danes minuto molka za vse žrtve terorističnih napadov, poleg tega pa še, da minute molka nimamo samo v primerih, ko vojne, ki jih Evropa soustvarja, pridejo tudi na evropska tla, ampak da molčimo tudi takrat, ko nas vprašajo, ali bomo v teh vojnah sodelovali. Hvala lepa.
Odgovor na vaše proceduralno vprašanje je, da ste izbrali napačen trenutek za njegovo postavitev. Poleg tega so bili pomisleki, ki jih naslavljate v tem žalostnem trenutku, slišani. Ne mislim pa v tem trenutku odrejati še ene minute molka, ker je bila to minuta molka za tiste sodržavljane Evropske unije, ki včeraj tega napada niso preživele. Nadaljevali bomo s sejo. Ne bom pa odločal, kaj je bil ta vaš proceduralni predlog s pietetnega vidika. O tem bodo sodili ljudje sami. Prehajamo na določitev dnevnega reda 17. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v torek, 15. marca, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti pa 1. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red 17. seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 35 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postavljati dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloča Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnemu odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko se je za danes opravičila ministrica za notranje zadeve, mag. Vesna Györkös Žnidar. Ne e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Dr. Bojan Dobovšek imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade dr. Miru Cerarju.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Predsedniku Vlade bomo postavili vprašanje glede komunikacijske strategije Vlade. Izhajamo iz teze, da Vlada zagovarja, da so za razmere v državi krivi tudi mediji in tisti, ki opozarjajo na napake. Kolegi z Univerze Uppsala na Švedskem so opozorili, da vlade uporabljajo komunikacijsko strategijo, da popačijo realnost in predstavijo sebe v boljši luči, kot pa je dejansko stanje v državi. Slovenija v tej sestavi v teh zadevah prednjači. Če navedem nekaj primerov, lahko izpostavimo migracijsko krizo. Opozarjali smo tako na odborih kot tukaj v Državnem zboru, da komunikacija poteka v napačni smeri, da poslanci ne dobivamo dovolj informacij. Še več. Ni komunikacije z lokalno skupnostjo. In prav zaradi tega posledično napake, ogroženost in – kar se dogaja na terenu – odpor ljudi do tovrstne problematike. Menimo, da bi s pravočasnimi, točnimi in korektnimi informacijami lahko umirili stanje. Gre za to, da sprašujemo: Kakšna bo komunikacija v bodoče in ali bomo v parlamentu deležni vseh relevantnih informacij? Če navedem naslednji primer, to je primer gospodarske rasti. Vlada je do sedaj govorila, da je gospodarska rast dobra, da je stanje dobro in se sklicevala na to, da so problem tisti, ki opozarjajo in zastrupljajo ozračje. Jaz menim, ali res menite tudi vi na vaši strani, ko navajate, jaz sem pač na drugačnem stališču, vi navajate, da so za nastale razmere krivi mediji in pa tisti, ki opozarjajo na napake, da bo padel bruto družbeni produkt, da bodo kreditiranja slabša, da se bomo težje zadolževali. Če pogledamo statistike, lahko vidimo kar nekaj kazalcev. Evropska komisija nas je opozorila, da je stanje slabše, kot je bilo predvideno. Tudi ocene Umarja so slabše. Nimamo gospodarske rasti takšne, kot se skuša prikazati, ampak bruto družbeni produkt pada in ni neke potrošnje, ki bi dvignila gospodarstvo. Zato sprašujemo: Ali je za to kriva slaba komunikacijska strategija ali pa se niso sprejeli ukrepi, ki bi pomagali gospodarstvu, da bi okrevalo in pospešeno delovalo? Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Ko pravite, krivi za razmere v državi, jaz te razmere vidim drugačne, kot jih vi opisujete. Mi smo v lanskem letu, ta vlada, skupaj seveda z vsemi drugimi deležniki, prispevali k bistveno povečani gospodarski rasti. In gospodarska rast je stabilna, ker se bo nadaljevala tudi letos. To, da bo nekoliko manjša, vemo, da je posledica prehoda iz ene evropske perspektive v drugo. Se pravi, zmanjšanje črpanja evropskih sredstev v prvem obdobju in nekaterih drugih zadev, ki jih tu ne morem zdaj na kratko pojasnjevati, ampak to je bilo predvideno. Še vedno bomo imeli gospodarsko rast, še vedno bomo imeli tako kot lansko leto povečanje zaposlovanja, povečanje potrošnje. Lansko leto se je tudi zmanjšala nezaposlenost, povečala se je v okviru splošnega povečanja zaposlenosti za približno 20 % oziroma še nekaj več odstotkov zaposlenost mladih. Kot veste, so nam vse bonitetne ocene narasle. Na lestvici konkurenčnosti smo napredovali in enostavno ne razumem, o kakšnih razmerah govorite. Razmere se stalno izboljšujejo. Seveda pa je to v smislu nekega nihanja, kakšen mesec gre hitreje na bolje, kakšen mesec se proces nekoliko zaustavi. Ampak trend je na bolje, tudi pri zmanjševanju trenda naraščanja javnega dolga, tudi to je pozitivno. Kot veste, smo skoraj zagotovo z deficitom, tu čakamo še na uradne podatke, uspeli priti pod 3 %, izvzeti smo iz postopka, ki je bil voden zoper nas v okviru makroekonomskih ravnovesij. Zato mislim, da je pravzaprav komunikacija, ki jo Vlada ves čas izvaja, zelo enostavna. Vlada popolnoma nič ne krivi medijev za to ali ono. Mediji opravljajo svojo funkcijo, pri tem so svobodni, seveda v zakonskih okvirih, Vlada pa jim sporoča prek Urada za komuniciranje, na vse načine, prek tiskovnih konferenc, prek spletne strani, na raznih obiskih v regiji, prek lokalnih medijev, ko ministri hodijo naokrog, in ne nazadnje zelo pogosto tu v parlamentu. Glede migrantske krize, ki ste jo omenili, ste bili tu ne vem kolikokrat zelo natančno obveščeni o vsem, saj je Vlada prihajala na seje odborov, ki so bili zato sklicani. Preko poslanskih vprašanj in preko plenarnih zasedanj smo podajali informacije. Urad Vlade za informacije je tedensko, nekaj časa celo dnevno celotni slovenski javnosti sporočal, kaj se vsak dan dogaja. In, poglejte, tu pa res ne razumem, govorite o nekih napakah, ogroženosti. Mi smo od septembra do danes imeli pretok ljudi, skoraj pol milijona ljudi je šlo skozi Slovenijo, ni bila ogrožena varnost, humanitarno smo postopali z migranti, zagotovili za njih vse, kar je bilo treba, institucije so delovale, država je delovala. Torej odlično smo se pravzaprav do zdaj odrezali v tej krizi, kar nam priznavajo vsi mednarodni dejavniki, bodisi Visoki komisariat za begunce bodisi institucije Evropske unije bodisi države okoli nas in tudi nevladne organizacije, ki so bile v to same aktivno vključene, saj smo angažirali številne dejavnike v družbi. Tako smo o tem redno komunicirali, zato je tudi svetovna javnost tako dobro vedela, da v Sloveniji ni problemov, da smo z nadčloveškimi napori uspeli kot država in kot državljani, ki so pomagali, ter druge organizacije zelo dobro to zadevo obvladati. To, da je pa prišlo do nekega širjenja strahu med ljudmi, je pa predvsem zasluga nekaterih, tudi političnih akterjev, ki so začeli ljudi informirati napačno, kot da nam grozi ne vem kaj, v času, ko ni bilo nobene grožnje, ko je bilo popolnoma jasno, da tega ni. Vlada zato zdaj še stopnjuje to aktivnost, da ljudi informira o tem, da razloga za strah ni, da Slovenija je bila in je varna država in da Slovenija je obvladala ta migrantski tok, ki ste ga omenjali. Glede teh kazalcev, ki ste jih omenili, na gospodarskem področju sem že nekaj povedal. Veste, tudi razpoloženje v Sloveniji ni takšno. Zadnja reprezentativna anketa Eurobarometra je pokazala, da je približno 87 % vprašanih v Sloveniji zadovoljnih s svojim življenjem. S tem smo se uvrstili nad povprečje ravni zadovoljstva v državah Evropske unije. Tudi gospodarski položaj Evrope Slovenci vedno vidijo bolj pozitivno kot ostali. Kot sem rekel, objektivni pokazatelji, ki sem jih naštel in ki jih je še zelo veliko in so tudi objavljeni na spletni strani Vlade in še marsikje, smo jih komunicirali, kažejo sliko, da gremo naprej, in to v pozitivni smeri. Zato mislim, da je bila komunikacija ustrezna in nikakor nismo nikoli krivili medijev za kakršnokoli stvar, ki bi se nam zdela neustrezna. Hvala.
Dr. Bojan Dobovšek, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala. Na obe vprašanji tako kot vedno nisem dobil tistih odgovorov, ki smo jih vedno pričakovali v Državnem zboru. Kar se tiče migrantske krize, še vedno čutimo tisto pomanjkanje komunikacij predvsem na lokalnem nivoju, in tu se ni izboljšalo nič. Kar se pa tiče statistik, seveda ima Vlada monopol nad vsemi statistikami in lahko predstavi tiste statistike, ki jih želi in ki kažejo njej v dobro. Zato se tudi sprašujem, kar so v zadnjem času objavljali mediji: Ali je ta strategija, ki jo sedaj uporabljate, produkt tega, kar mediji objavljajo, da ste najeli agencijo Arih? In me zanima: Za koliko in v čigavem imenu ste najeli to agencijo ter kakšno je njeno delo? Poleg tega bi opozoril, da ste sami kritizirali medije in tako predsednik Državnega zbora kot ostali dejali, da sicer dobro delate, samo da to ne znate skomunicirati v javnosti in da mediji negativno poročajo o vašem delu. Tako da bi hotel dopolnitev tega vprašanja.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar imate besedo za dopolnitev odgovora.
Zdaj ste postavili kar precej dodatnih vprašanj za ta kratek čas. Prvič, če govorite o migrantski krizi, mi prosim povejte, kje vidite to krizo v Sloveniji ta hip. Slovenija je bila eden glavnih akterjev, ena glavnih držav, ki je uspela s koordinacijo sosednjih držav privesti do situacije, da se je zaprla balkanska pot in da je prišlo do tega intenzivnega dogovarjanja s Turčijo in Evropsko unijo, kjer lahko zdaj upamo na implementacijo. Ne vem, o kakšni krizi govorite ta hip. Seveda je migrantska kriza prisotna v širši Evropi in v svetu. Ampak če je Slovenija kaj naredila, je naredila ogromno za reševanje te krize pri nas in v širši Evropski uniji tudi v Evropi in na območju Zahodnega Balkana. Pravite, da tu se ni izboljšalo nič. Nasprotno. Vsa politika, ki jo vodimo, je humanitarna, solidarna in stalno skrbimo, da je varnost zagotovljena. Že vseskozi je pravzaprav zadeva v redu. In neko govorjenje o tem, da se mora nekaj izboljšati, prosim povejte to potem policistom, to povejte civilni zaščiti, vojski, prostovoljcem, nevladnim organizacijam, kje naj še izboljšajo svoje delo. Po mojem so ga odlično opravljali. Kar zadeva komunikacijsko agencijo Arih jo je najela za svoje komunikacijsko delovanje Stranka modernega centra in ne Vlada. Kot predsednik Vlade lahko samo zagotovim, da Vlada uporablja za komunikacijo z javnostjo svoje, bi rekel, službe, medtem ko ta komunikacijska agencija je nekaj povsem običajnega. Pravzaprav vsaka sodobna stranka ima nekoga, ki ji pomaga pri tako imenovanem piaru, pri komunikacijski strategiji. To je storila tudi Stranka modernega centra. Za podrobnejše podatke s kom sodelujemo in kako, se vsakdo lahko obrne na stranko in bo dobil ustrezne odgovore, tako da tukaj ne vidim nobene posebnosti. Kar zadeva pa odnos do medijev, poglejte, zagotovo mediji poročajo včasih pozitivno, včasih negativno, torej kritično, benevolentno, kakor koli. Delo vlade je zelo jasno, mi moramo opraviti svoje delo dobro oziroma čim boljše, ga sporočiti medijem oziroma javnosti po najboljših možnih načinih. Od tu naprej pa se potem prilagajamo situaciji. Če ugotovimo, da neke naše novice ne prodrejo v medije, potem moramo seveda izboljševati strategijo poročanja. Je pa dejstvo, da včasih določene novice o tem, kaj vlada počne, ne pridejo pravočasno in dovolj dobro ali široko v medije, tako kot bi si vlada želela, zato se vlada trudi uporabiti vse kanale, ki so ji na voljo in ki so dopustni in normalni v demokratičnem svetu. Hvala lepa.
Dr. Bojan Dobovšek, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije
Hvala. Glede na povedano predlagam, da se o tej tematiki opravi razprava v Državnem zboru. Več bi lahko govorili o preiskovalnem novinarstvu, ki je problem v Sloveniji, kajti novinarji težko prihajajo do informacij. Šibka je komunikacija Vlade predvsem, ko ste že omenili, na področju policijskega sodelovanja. Vemo, da policisti težko iznašajo svojo problematiko, še posebej sedaj, ko so pri svojem delu zelo obremenjeni, in je bila ta komunikacija zelo šibka, še več, podcenjevalni odnos do policije v točkah pogajanja. Seveda potem so izbruhnile tiste anonimke in Vlada se je zelo hitro odzvala na anonimke v zvezi s tem, kot da gre za nek državni udar, če ustavimo ministra. Po drugi strani pa ni reagirala na anonimke, ki so razkrile prav podobno delovanje na višjem nivoju. Se pravi, gre za neenako obravnavanje, enkrat so te komunikacije hitro in zelo odločno, drugič pa se te anonimke sploh ne upoštevajo. Pričakujemo enako obravnavo tako koalicije kot opozicije. Še enkrat opozarjam, da opozicija v celotnem procesu odkrivanja problemov v zvezi z migracijo in ostalim ni imela dovolj informacij, na kar smo vedno opozarjali v tem državnem zboru. Hvala.
Dr. Bojan Dobovšek o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Mag. Branko Grims, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav! Včeraj je bilo v vrsti med seboj povezanih terorističnih napadov v Bruslju ubitih več kot 35 ljudi, vsaj 200 pa ranjenih. Ob tej hudi človeški tragediji ni dovolj izreči sožalje, storiti moramo vse, da zagotovimo varnost vsem slovenskim državljankam in državljanom. Izgovori, ki smo jih ves čas poslušali v minulih mesecih, da je to nekaj, kar je daleč, da se to nas ne dotika, da smo varni, so sedaj brezpredmetni, kajti prvič v zgodovini je bil kot neposredna žrtev ranjen tudi slovenski diplomat. Sedaj se že ve, danes je uradno objavljeno, da so nekateri od storilcev tega zločina, nekateri od teroristov prišli bo balkanski poti, skupaj z migranti. V SDS smo torej več kot upravičeno opozarjali, da je ta politika, evropska politika masovnega sprejemanja migrantov z varnostnega vidika dobesedno samomorilska in da je ilegalni migrant ekspres nekaj, kar se bo vrnilo kot hud varnostni bumerang. To se sedaj žal že dogaja. Da je vladna politika na tem področju povsem zmedena, se je pokazalo v tem parlamentu, ko je ministrica Györkös predlagala v Zakonu o azilu edini dober amandma, ki je bil tudi sprejet na odboru, kasneje pa na predlog Združene levice ob neki novo nastali skrajno levi koaliciji v parlamentu z glasovi celotne vladajoče koalicije proti volji svoje lastne ministrice odstranjen iz zakona. Pa je bil edina razumna rešitev v Zakonu o azilu. V normalni državi bi ob takem primeru verjetno odstopila vsaj ministrica, če ne bi padla celotna vlada. Prva, ki je dolžna ukrepati za zagotovitev varnosti, je torej Vlada. Toda Vlada je vse do sedaj imela gluha ušesa, sedaj pa je res skrajni čas, da Vlada bistveno zaostri migrantsko politiko in pravico do azila prihrani za dejansko upravičene, na primer za begunce iz vojne v Ukrajini, ne pa za očitno ekonomsko, materialno in versko motivirane migrante iz Bližnjega vzhoda ter Afrike. Gre za odgovornost pred zgodovino. Pravica do varnosti ima tudi razvojno dimenzijo in od varnosti bo odvisen nadaljnji razvoj vsake države v Evropi posebej. Vsaj o eni stvari bi se torej morali strinjati vsi. Pravica do varnosti in do spoštovanja osebne integritete je pravica vsakega državljana in vsake državljanke Republike Slovenije. In nobena pravica tujca ali pa neke tuje države ne more biti nad to pravico. In zato vas sprašujem, gospod predsednik Vlade: Katere ukrepe bo Vlada Republike Slovenije sprejela iz svoje pristojnosti zaradi tragedije, ki so jo povzročili teroristi v Bruslju – žal ni prva in zagotovo žal tudi ne zadnja – da zagotovi dejansko varnost vseh slovenskih državljank in državljanov? Ali bo končno vendarle bistveno zaostrila svojo politiko na področju migracij ter azila?
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani poslanec. Naj tudi sam ponovim to, kar je danes že dejal predsednik Državnega zbora in ste na nek način na kratko povzeli vprašanje v vašem vprašanju. Ta teroristični napad v Bruslju še zdaleč ni prvi na evropskih tleh, seveda pa izredno hud je pravzaprav napad na samo jedro naših evropskih vrednot, je skrajno zavržno dejanje in izhaja iz nekega popolnoma nesprejemljivega dojemanja sveta, iz nekega zla, ki ga moramo na vse načine zavračati. Seveda pa ne moremo vsakega terorističnega napada ali varnostne grožnje v celoti in neposredno povezati kar takoj s temi ali onimi migracijami. Denimo, dejali ste, da so povzročili ta napad migranti, ki so prišli po tej tako imenovani balkanski poti. "Tudi nekateri", ste rekli. Že beseda "tudi" pove nekaj več. Tako v Parizu, kjer se je prav tako zgodil, vemo, hud teroristični napad lansko leto kot zdaj, so bili v njem udeleženi ljudje, torej storilci, ki so pravzaprav bili rojeni v Franciji ali Belgiji. So bili že druga ali celo tretja generacija priseljencev. To torej kaže na – kaj? Kaže na neke dodatne probleme, povezane z migracijami, predvsem na področju integracije, na področju neke kulture sobivanja, izobraževanja o vrednotah, o skupnih vrednotah in tako naprej. Ampak Vlada zagotovo ni in nikoli ne bo podcenjevala vprašanj, ki jih utemeljeno zastavljate, vprašanje varnosti, vprašanje osebne integritete naših državljanov, pa tudi vseh, ki pridejo v Slovenijo. Moramo biti in ostati humana družba, moramo biti družba, ki našim državljanom, pa tudi vsem drugim, ki se tu znajdejo, zagotovi neko človeško dostojanstvo, zagotavlja človekove pravice. In vse te zadeve moramo početi v skladu z mednarodnim pravom, slovensko ustavo in zakonodajo. Vse, kar smo doslej počeli v zvezi z migracijami, je bilo prav v skladu s temi načeli. Naj ponovim, ravnali smo humanitarno in zaradi tega se ni zgodilo nič takega, da bi bilo treba, po vašem, kot ste sami dejali nekoč, obzidati celo Slovenijo z neko ograjo in ne pustiti več nobenega sem. Ne. Uspeli smo obvladovati migrantski tok, pomagati ljudem v stiski, ravnati še vedno v okviru solidarnosti pa hkrati, kar je izredno pomembno, zagotavljati varnost. In to nenehno poudarjanje varnostnega elementa je zagotovo pomembno, vendar pa ni primerno to, kar se dogaja, ko nekateri prav politični akterji, ne nazadnje tudi vi sami, spoštovani gospod poslanec, vodi v to, da se ljudi poziva k nekemu ravnanju iz strahu, k neki sovražni nastrojenosti zoper migrante kar tako na splošno. Kajti zavedati se moramo, da so med migranti ljudje, ki so zelo različni. Mnogi so resnično pribežali z vojnega območja v strahu za življenje, za svoje človekove pravice. Tu imamo otroke, žene, ranljive skupine. Zato je treba zelo paziti, kako obravnavamo migrante, da ne mečemo vseh v isti koš, da pa ob vsem tem zagotovimo, kot sem rekel, humanitarnost in hkrati tudi varnost. Rekli ste, da iščemo neke izgovore, da smo varni. Beseda izgovor se mi ne zdi primerna. Kadar nastopam v zvezi s tem javno in tudi zdaj, navajam dejstva. Včeraj sem takoj po terorističnem napadu sprožil vse postopke, da se je ponovno preverila, in to v strokovnem krogu, s strani strokovnjakov, ki so za to pristojni, ocena ogroženosti Slovenije. Ugotovili so, da ocena ogroženosti ni povečana, da torej Slovenija še vedno ostaja relativno varna država, seveda pa mora okrepiti svojo budnost, aktivnosti. Policija ter druge pristojne službe to delajo. Že prej so delale v zvezi z migracijami in zdaj so v zvezi s tem terorističnim napadom to še okrepile. Veste, da so bili policisti že včeraj in so bili tudi prej in bodo tako tudi danes in jutri bolj prisotni na javnih mestih, kjer se zbirajo ljudje, na letališčih, pač na vseh krajih, kjer lahko pride do kakšnih varnostnih tveganj. In vam lahko zagotovim, predvsem pa našim državljankam in državljanom, ko rečem, da je Slovenija varna država, tega ne govorim na pamet, se pa zavedam, da moramo vsak dan storiti vse, da tako tudi ostane, sodelovati s sosednjimi državami in izvajati vse tisto, kar že izvajamo, še naprej. Hvala lepa.
Mag. Branko Grims, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Ja, dokazljivo je, da sta dva od tistih, ki sta se razstrelila v Parizu, prišla po balkanski poti kot migranta. Njihov vodja Abdeslam je prišel po balkanski poti kot migrant. Storilec iz Bruslja od včeraj je dokazano prišel po balkanski poti kot migrant in štirje aretirani v Nemčiji zaradi v zadnjem hipu preprečenega napada terorizma so prišli ne samo preko balkanske poti, ampak vsi dokazano preko Slovenije, gospod predsednik. Tako da prosim, vzdržite se komentarjev v stilu, da nekdo straši brez zveze. Tisti, ki očitno ne opravlja svoje naloge, je Vlada Republike Slovenije. Ves čas sem govoril, da vse, kar je narobe, je to, da se ni izvajal zakon, da se ni izvajal schengen, vi ste trdili, da ga. Potem pa ste nekega lepega dne rekli, "danes od polnoči bomo pa zares izvajali schengen," kar pomeni, da ste vse minule mesece v Vladi lagali. In to je to, zaradi česar smo danes izpostavljeni nevarnosti ne samo mi, ampak celotna Evropa. Zadnjič je poslanec SMC Zorčič na TV 3 izdal največjo vladno skrivnost, zakaj smo prišli v takšne okoliščine. Pa sem vam povedal, poglejte, danes delate tisto, kar sem vam predlagal že avgusta meseca, pa je bil odgovor njegov: "Ja, vi ste res lahko to avgusta že predlagali, ampak avgusta so bili begunci še daleč, mi pa vsi na dopustu." In zdaj se bojim, da so pred nami spet velikonočni prazniki in bo spet cela SMC na dopustu. Zadeva je veliko preresna in do države imate preveliko odgovornost, da bi se lahko obnašali na takšen način, kot se obnašate. Tisto, kar se pričakuje od Vlade Republike Slovenije, je trezno in odločno ukrepanje, s katerim se zaustavi kakršen koli nadaljnji dotok migrantov, se varnostno preveri vse, ki so tu, in vse, ki niso upravičeni do tega, da bi tukaj ostali, odslovi in pošlje tja, kamor sodijo. To je prvo, kar ste dolžni storiti, da zagotovite varnost Republike Slovenije, potem pa da brezpogojno izvajate vso zakonodajo in da ta zakonodaja velja za vse, ki se nahajajo na ozemlju Republike Slovenije [[izklop mikrofona]]
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Spoštovani gospod Grims, jaz mislim, da je ta vaš posmehljiv in žaljiv ton neprimeren do Stranke modernega centra in tudi do Vlade. Vlada, pravite, je dolžna storiti to, da trezno in odločno ukrepa. Vlada že vseskozi trezno in odločno ukrepa. Ne vem pa, če je trezno in odločno zbirati ljudi in jih hujskati proti otrokom, ki so prišli iz tujih okolij, z nekimi transparenti tam mahati in strašiti lokalno prebivalstvo, ki pravzaprav ves čas od začetka tega migracijskega tranzita čez Slovenijo sploh ni pravzaprav niti še videlo kakšnega begunca, ker smo jih držali v varnih območjih na primeren in humanitaren način, da je šla zadeva naprej. Tako da mislim, da to vaše namerno pretiravanje, namerno slikanje nekih grozljivih razmer in prikazovanje Slovenije kot države, ki ne ravna dobro, odgovorno, po pravu je neprimerno in ga zavračam. Naj poudarim, vlada je vse doslej zagotovila kljub velikemu pretoku migrantov to, da smo vse te migracije obvladovali, ravnali humanitarno, solidarno in zagotavljali varnost in registrirali te migrante. Seveda pa morate tudi vi upoštevati, tako kot mislim, da mora vsak človek, ki to spremlja, da je migrantska kriza presegla vse razsežnosti, ki so bile kadar koli prisotne. Nobena desetkrat ali dvajsetkrat večja država od nas ni bila kos temu migrantskemu toku. Slovenija je bila prva pravzaprav v Evropski uniji, ki je s svojim konstruktivnim predlogom povzročila sodelovanje držav na tako imenovani balkanski in srednjeevropski poti, da smo nek tok tukaj zdaj zaustavili in da smo lahko začeli na tem graditi nadaljnjo skupno evropsko politiko, kako se bomo s tem soočali skupaj s Turčijo in na zunanjih mejah Evrope. Slovenska vlada in vsi tisti, ki so z njo sodelovali, prostovoljci, občine, bi rekel, nevladne organizacije, naši državljani vseh vrst, verjamem, da tudi iz vaše stranke, številni prostovoljci, ki so delovali v tej smeri, zaslužijo vso pohvalo in priznanje. In zagotavljam, da bomo še naprej ravnali v tej smeri da zagotavljamo tako to, da bo Slovenija ostala človečna, solidarna, pa seveda tudi varna. Hvala lepa.
Mag. Branko Grims, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije.
Predlagam razpravo, kjer bo tudi možnost, da se predsednik Vlade opraviči, kajti vse, kar sem napovedoval celo jesen, se je uresničilo. Zadeve, ki sem jih predlagal še pred dvema mesecema, je vaša koalicija zavračala v parlamentu, na primer krepitev sodelovanja z Višegrajsko skupino. Danes točno to izvajate, gospod predsednik Vlade. To je tisto, samo izvajate prepozno in prepočasi in zaradi tega je Slovenija v večji nevarnosti, kot bi sicer bila. Takšna razprava pa bo priložnost še za nekaj, da spregovorimo tudi o tem, da bi imeli ljudje vso pravico na referendumu odločiti, ali želijo, da se še naprej ohranja dotok migrantov v sedanji obliki v Slovenijo oziroma da se to še bistveno bolj omeji. Kajti domovina Slovenija je skupen dom. In tisti, ki v domu prebivajo, imajo vso pravico, da sami odločajo, koga bodo spustili v ta dom ali pa ne bodo. Odrekati pravico ljudstvu, da samo odloči o svoji usodi, kar ste sicer že napovedali, je prvovrstnanesramnost in aroganca oblasti. Je tudi v nasprotju z duhom slovenske ustave, ki neposredno odločanje ljudstva kot obliko uresničevanja oblasti ljudstva postavlja na prvo mesto. Vi pa ste se nekoč zavezali spoštovanju prava, spoštovanju etike in pa spoštovanju demokratičnih načel. To je točno tisto, kar v najboljši meri odraža možnost ljudi, da sami odločajo o svoji usodi. Zlasti zato ker gre tukaj za nekaj bistvenih elementov. Prvi element je varnost ljudi. Ljudje imajo pravico do varnosti. Drugi je osebna integriteta in dosledno spoštovanje človekovih pravic, še posebej ko gre za ženske in otroke kot najbolj izpostavljene skupine. In tretje je razvojno vprašanje, kajti od občutka varnosti je odvisen nadaljnji razvoj države Slovenije. Če bo šla Evropa, in žal vse kaže, da bo, še naprej v napačni smeri, kot je šla v minulih mesecih, se bo krepil občutek varnosti v nekaterih državah, in vnaprej je mogoče napovedati, da se bodo podjetja selila v tiste predele, kjer bodo ljudje varni. In to je lahko odlična razvojna priložnost tudi za Slovenijo, če bomo tisto kvaliteto, ki smo jo imeli skozi vseh petindvajset let svojega obstoja, znali tudi ohraniti in še okrepiti. Ampak to zahteva ustrezno ravnanje, konec naivnosti in konec tega, da se posamezne teme odpirajo zgolj in izključno na ideološki način. In za vse, še enkrat poudarjam, za vse je treba imeti enaka merila. Če gre za begunce iz Ukrajine ali pa za nekoga drugega. In na tiste se, kot po navadi, seveda pozablja. In to razgalja te stvari kot interesne. Zato je o tem potrebna razprava, da ne bo več dvojnih meril in [[izklop mikrofona]]
Mag. Branko Grims, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Luka Mesec, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem skupaj! Gospod premier, jaz vam bom zastavil vprašanje glede Alpine in splošnega upravljanja podjetij v državni lasti. Kot veste, smo pred dobrima dvema tednoma na Odboru za finance in monetarno politiko na našo pobudo obravnavali primer Alpine iz Žirov. Še eno podjetje, ki je postalo talec slabe banke. Za kaj točno gre? Gre za podjetje, ki je, kot veste, dobro stoječe, mednarodno uveljavljeno, na Olimpijskih igrah v Sočiju so športniki v njeni opremi dobili kar šestintrideset kolajn. Podjetje pa ima težave zaradi bivšega lastnika, ki ji je zapustil dvainštiridesetmilijonski kredit. In zdaj ima težave, ker mora plačevati obresti na to. Ampak ker živimo v državi, kjer očitno pravila ne veljajo, ta lastnik trenutno mirno živi in uživa v Dubaju, na drugi strani pa slaba banka, ki zdaj upravlja z Alpino odpušča 150 od 355 zaposlenih v Žireh. Kar pomeni, na kratko, lastniku nič, vso škodo, ki jo je povzročil, bomo naprtili na pleča zaposlenih. In to se dogaja, gospod premier, s strani državne institucije – slabe banke. Zato menim, da ste za primer, kakršen je Alpina, odgovorni tako posredno kot neposredno. Neposredno ste odgovorni, ker smo na tem odboru, ki sem ga omenil, soglasno, s pristankom koalicije sprejeli zelo jasne sklepe, ki nalagajo vam, vladi, kot skupščini slabe banke, da, prvič, preverite to pogodbo s svetovalnim podjetjem v Alpini Admetamom, ki vse to vodi. Drugič, da zagotovite pogoje za prestrukturacijo podjetja, ki bodo omogočili zadržanje vseh ključnih poslovnih funkcij v Sloveniji. Tretjič, da poročate v roku enega meseca. Ampak kot nam poročajo zaposleni, se od takrat ni spremenilo nič. Stanje je enako ali še slabše, kot je bilo. Prestrukturacija na način uničevanja podjetja in zapiranja delovnih se mirno nadaljuje. In me zato najprej zanima: Zakaj niste upoštevali sklepov, ki vam jih je naložil odbor v Državnem zboru? Zanima me: Kaj boste ukrenili glede lastnika? Kakšna država smo, da lahko nekdo podjetje obremeni z dvainštirideset milijoni kredita, potem pa se mirno preseli v Dubaj, medtem ko so delavci odpuščeni? In tretjič: Kaj nameravate ukreniti v splošnem glede politik slabe banke, ker ne samo po našem mnenju, ampak po mnenju vseh vpletenih je naravnost nezaslišano, da se pod krinko prestrukturiranja podjetja ne rešujejo, ampak se uničujejo, zato da bi se dosegla kratkoročno njihova čim večja vrednost in bi bila poslana v čim prejšnjo privatizacijo? Pa to ni primer samo Alpine, ampak številnih podjetij, ki so v lasti slabe banke. Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Naj najprej razsvetlim nekaj dejstev, ki so pomembne za razumevanje problematike tovarne obutve Alpina, ki je podjetje v stoprocentni lasti družbe za upravljanje terjatev, torej DUTB, slabe banke, kot ste rekli, pri čemer je podjetje prešlo v last DUTB na podlagi prisilne poravnave. DUTB je pripravila koncept finančnega prestrukturiranja in izpeljala prisilno poravnavo, ki je bila zaključena pred letom dni, pri čemer je konvertirala v kapital skoraj 12 milijonov evrov zavarovanih in nezavarovanih terjatev. Nadalje je DUTB zagotovila likvidna sredstva in financira poslovanje Alpine s tem, da je družbi zagotovila 3 milijone evrov kredita pod ugodnimi pogoji in sprožila tudi nujen proces poslovnega prestrukturiranja. Vlada se je 13. marca letos seznanila s pisnim pojasnilom glede izvajanja programa prestrukturiranja v družbi Alpina ter glede pogodbe o svetovanju, ki je bila sklenjena z družbo Admetam business consultants. Ampak tukaj moram poudariti, da je Ministrstvo za finance na podlagi Zakona o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank res pristojno, da izvaja nadzor nad delovanjem DUTB, ampak v tem okviru lahko ministrstvo podaja slabi banki, torej DUTB le splošne abstraktne usmeritve, ki ne smejo predstavljati navodila za ravnanje ob posameznih primerih. Tukaj ste celo apostrofirali Vlado. Poglejte, če bi Vlada sedaj reševala direktno vsako podjetje, potem bi to pomenilo direktno vmešavanje politike. Mi smo ravno sedaj v zadnjem letu in pol, dveh, storili vse, da gremo v te moderne normalne trende v tržnih gospodarstvih v zahodnih demokracijah, kjer se politika umika iz gospodarstva in kjer se pravzaprav prepusti pristojnim inštitucijam, da po strokovnih kriterijih upravljajo s takimi procesi. Zato Vlada kot skupščina DUTB lahko sprejema neke načelne usmeritve, lahko spreminja ali predlaga spreminjanje zakonodaje in drugih pravnih aktov, ne more pa Vlada direktno reševati nekega podjetja. Ampak da ne bo nobenega dvoma, tudi sam kot predsednik Vlade verjamem, da mora biti pri Alpini naš skupni cilj najprej celostno prestrukturiranje, potem ohranitev ključnih poslovnih funkcij in čim večjega števila delovnih mest na lokaciji v Žireh. Nadalje zagotovitev kompetentne vodstvene strukture in ne le obstanek, ampak tudi nadaljnji razvoj tega podjetja, torej Alpine, za katerega se z vami strinjam, je sicer zelo uspešno mednarodno prepoznavno podjetje, kot znamka naš ponos, žal pa je v poslovnem pogledu dejansko v težki situaciji. Vlada se je opredelila do te problematike in do nadaljnjih postopkov prestrukturiranja v skladu s svojo pristojnostjo, ocenila ideje DUTB, uspešno izpeljala tudi dosedanjo fazo finančnega prestrukturiranja Alpine, ampak da bo pa hkrati dokončno finančno prestrukturiranje pa zahtevno in dolgotrajno, upoštevaje dejstvo, da je celoten finančni dolg poslovne skupine kar 32 milijonov evrov. Ključni problem Alpine je ravno ta finančni dolg, največji del ga je na sami krovni družbi. Če bo ugotovljeno – za to so seveda pristojni drugi organi, ne Vlada kot takšna – da je lastnik, ki mu očitate vsa ta dejanja, kakorkoli kazensko ali drugače pravno odgovorno, bodo pristojni organi zanesljivo ukrepali. Ni pa to naloga Vlade. Vlada ne more opravljati naloge policije, tožilstva ali nekih organov. To je pristojnost ministrstva in znotraj njega teh služb. Naj še povem, da bistvo prestrukturiranja, ki ga vodi DUTB, je ravno v tem, da je treba najprej izvesti to finančno prestrukturiranje, temu pa mora slediti poslovno prestrukturiranje. In glede na to, da gre za prezadolženo podjetje, je za takšne primere pomembno tudi lastniško prestrukturiranje, v okviru katerega upniki svoje terjatve konvertirajo tudi v lastniška razmerja. Le takšni postopki so lahko zagotovila za dolgoročno vzdržnost podjetja, kar mora biti verjetno cilj in zato je potrebno nadaljevati s tem poslovnim prestrukturiranjem Alpine, kajti sicer bo družbi ponovno grozila insolventnost. Vlada si želi, povedal sem, da bi družbi uspelo, da bi DUTB uspelo in bo seveda v skladu s svojimi pristojnostmi vedno delala, kar more, je pa to pristojnost ta hip neposredno DUTB in vseh ostalih, ki so v tem udeleženi. Hvala lepa.
Luka Mesec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo še enkrat. Vaš odgovor sem pričakoval, seveda pa z njim nisem zadovoljen. Pravite da po ZUKSB ima Ministrstvo za finance samo pristojnosti za nadzor. Tudi če bi to držalo, bi morali ta nadzor že sami po sebi izvršiti, potem ko ste dobili klic na pomoč s strani zaposlenih. Poglejte, v Žireh je Alpina zadnji veliki zaposlovalec in tam bo zdaj izginilo 150 delovnih mest pod nadzorstvom slabe banke v sodelovanju s podjetjem, ki Alpino dobesedno izčrpava, iz nje vleče po 70 tisoč evrov vsak mesec za to svetovanje. Mislim, da je to zadosten klic na pomoč, da bi moralo Ministrstvo za finance samoiniciativno tukaj odreagirati. Posebej bi moralo odreagirati, ko so bili sprejeti vsi ti sklepi v Državnem zboru. Ni res, da izvajate samo nadzorstvene funkcije. Če pogledamo samo nekaj primerov. Vlada je večkrat posegla, po besedah Dušana Mramorja lahko poseže, ker je DUTB družba z enotirnim upravljanjem, tudi v druge funkcije slabe banke, ne samo da tam opravlja nadzor. Recimo, Vlada se je odločila, da se Sava odplačno prenese na SDH, Vlada se je odločila, da slaba banka ne sme prodati delnic elektroenergetskih podjetij na trgu, ampak direktno Republiki Sloveniji, podobno ste se odločili glede delnic Save Re in tako naprej. Skratka, odločali ste se o čisto poslovnih zadevah. In tukaj, ko je pod vprašanjem usoda nekega podjetja v socialno ogroženem kraju, mislim, da se nikakor ne moremo zadovoljiti z odgovorom, da za to niste pristojni. To je prva stvar. Druga stvar. Dobili ste jasna navodila iz Državnega zbora in vas zato ponovno sprašujem: Zakaj glede tega niste ukrepali? Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Bom na kratko dopolnil. Vlada je podala usmeritev, da mora DUTB postopke prestrukturiranja voditi na način, da se zagotovi dolgoročna finančna vzdržnost družbe in da pri tem DUTB maksimizira vrednost prevzetih sredstev. Kolega, spoštovani gospod poslanec, vlada je storila tu vse, kar je v njeni pristojnosti in ministrstvo se trudi prav tako v okviru svojih pristojnosti tukaj pomagati. Ampak, veste, najlažje je obljubljati nekaj ljudem, kar ni realno, kar ni v skladu z zakonodajo. In jaz ponovno opozarjam, vlada se trudi, opozarja, da bi se ta zadeva rešila v prid delavcev, v prid firme, da bi ta naša pomembna firma in blagovna znamka obstala in bila še naprej uspešna. Ampak vsi tisti, ki kar hodijo naokrog in obljubljajo to ali ono, ne pomeni, da so tudi dejansko dali obljube, ki so uresničljive, zato se vlada zadeva svoje odgovornosti. Vi ste omenili recimo primer Save, prenosa Save. Tam je vlada morala odreagirati, ker je strategija upravljanja z državnimi naložbami izrecno določila, da gre za strateško podjetje, in je bilo treba nujno odreagirati, da se to zadeva premesti v okvir SDH, ki je na tem področju v takšnem primeru pristojno. Sicer pa vlada ne posega, kot sem rekel, in ne sme posegati v direktno politiko podjetij oziroma v to, kar vi napeljujete. To je pristojnost v tem primeru DUTB in pristojnih organov tudi v sami Alpini in ostalih. Jaz naj povem še to, da pravzaprav ta trend, na katerega je opozoril že finančni minister, da se zdaj Državni zbor zelo pogosto ukvarja s posameznimi podjetji, daje vtis v naši in v tuji javnosti, da se vse te gospodarske zadeve politizirajo. In to ni dobro. Mi smo ravno vzpostavili sistem in vlada na tem dela intenzivno, da bo ta sistem obstal in deloval, tako kot je treba. Gre za sistem korporativnega upravljanja,kjer se politika ne sme neposredno mešavati v gospodarstvo. Ne moreta parlament ali vlada direktno reševati neke firme. Za to imamo pristojne strokovne institucije, strokovnjake z gospodarskega, s finančnega področja. Samo pristojna ministrstva, kot rečeno, lahko v okviru svojih funkcij potem to nadzirajo in sprejemajo ukrepe. Zagotavljam vam, da bo vlada tudi prek ministrstva še naprej v okviru svojih pristojnosti storila in delala vse, da bi pomagala, kolikor je v njeni pristojnosti, da ta firma ponovno oživi in da gre z razvojem naprej. Hvala.
Luka Mesec, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije.
Hvala za besedo še enkrat. Predlagam, da se o odgovoru predsednika Vlade opravi razprava, ker z odgovorom nikakor ne moremo biti zadovoljni. Več kot 300 zaposlenih v Alpini, dva bivša direktorja, občina, lokalna skupnost, vsi so v en glas povedali: "To, kar se dogaja v Alpini, je nesprejemljivo. Tam imamo podjetje Admetam, ki Alpino izčrpava, uničuje delovna mesta, seli proizvodnjo povsem po nepotrebnem in na povsem neprimeren način." In tu bi Vlada kot skupščina slabe banke morala odreagirati. Glejte, gospod premier, v tej državi namenjamo vsako leto sto tisoče, milijone evrov za startupe, da se poskuša spodbuditi ustvarjanje nekih prepoznavnih blagovnih znamk. Ampak v teh primerih je ustvaritev neke prepoznavne blagovne znamke loterija. Imamo možnosti, recimo, ena proti tisoč, da neka blagovna znamka iz nekega majhnega startupa uspe. Zato je še toliko bolj pomembno, da počnemo ravno to, kar ste nam zdaj vi očitali, da ne smemo – da tiste blagovne znamke, ki jih imamo, ki so mednarodno prepoznavne, ki obvladujejo 70 % svetovnega trga na določenih segmentih, obranimo, da obranimo posebej podjetja, ki poslujejo v socialno ogroženih območjih, kakršne so Žiri. Še enkrat poudarjam, to je podjetje s 75-letno tradicijo, ki je preživelo z enormnim odrekanjem s strani zaposlenih, ki so ga ti zaposleni v najhujših časih držali pokonci. Zdaj imamo pa tam državno institucijo, kjer je vaša vlada skupščina, in ta skupščina očitno miži, ko slaba banka enostavno to podjetje uničuje ali pa ga bo preselila v neko drugo državo. Zato o teh stvareh moramo opraviti razpravo. Druga stvar, o kateri moramo opraviti razpravo, pa je, ko sem spraševal glede lastnika, kaj boste ukrenili glede njega. Tudi tu ne moremo biti zadovoljni z odgovorom, da bodo za to poskrbeli pristojni organi. Vi ste v koalicijski pogodbi obljubili, da boste preiskali vzroke in odgovornost za bančno luknjo, ki je nastala v Sloveniji. Teh 42 milijonov evrov dolga, ki ga ima Alpina in je bil prenesen na DUTB, je del te bančne luknje. Vlada v 19 mesecih ni pripravila niti zakona o sistemskih preiskavah, kaj šele, da bi izvedla preiskavo katerega od projektov. Lahko bi začeli pri Alpini, bi bil dober začetek. Zato predlagam, da se o teh stvareh opravi razprava. Ker ni to samo problem Alpine iz Žirov, ampak je splošen problem podjetij, ki so pristala v rokah slabe banke, kajti očitno mo dovolili, da ta slaba banka postane nek zasebni, bom grdo rekel, pašaluk za finančnike, ki podjetja izčrpavajo in uničujejo, namesto da bi jih reševali. Hvala.
Luka Mesec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Dr. Simona Kustec Lipicer, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Najlepša hvala, predsednik. Spoštovani predsednik Vlade! Včeraj je bil zelo žalosten dan. Ne samo za Bruselj, ne samo za Evropo, ampak za ves svet. Gorje, strahopetnost in zahrbtnost so v obliki terorističnih napadov ponovno, kot že prevečkrat do sedaj, ohromili življenja in hkrati prekinili tudi nič kriva, nedolžna življenja žrtev. Terorizem po svetu ni nek nov fenomen, ampak je zgodovinsko dejstvo, ki pa se ga pogosto ne zavedamo, vse dokler ga ne začutimo tudi v svoji neposredni bližini. Zlo terorizma razsaja po vseh kontinentih sveta, in v zadnjem času praktično več ni tedna, ko ne bi vsaj z enega dela sveta tudi poročali o terorističnem napadu s smrtnimi žrtvami. Evropa je bila v tem smislu pravzaprav do pred dobrim letom neke vrste cona, še vedno tampona, kjer se ti teroristični napadi niso dogajali in se niso izvajali. Vendar od 7. januarja lani temu ni več tako. V tem času je bilo tudi v Evropi izvedenih 8 terorističnih napadov, s skupaj okoli 200 smrtnih žrtev in okoli 600 ranjenih. Kljub temu da se ti dogodki ne dogajajo v naši neposredni bližini, me v luči tega, kar se je zgodilo včeraj, zanima: Na kakšen način pravzaprav se je slovenska vlada odzvala na to, kar se je dogajalo včeraj? Na kakšen način se slovenska vlada na splošno odziva do tako imenovanih terorističnih groženj? Kakšen je v tem smislu naš pristop k naslavljanju teh aktualnih akutnih izzivov sodobnega časa, v katerem živimo in za katerega se zdi, da niso neke vrste enodnevni fenomen oziroma izjemen pojav, ampak lahko celo nekaj, kar bo potencialno postalo sestavni del našega vsakdana?
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovana gospa poslanka za to vprašanje. Ja, na te tragične dogodke v Bruslju smo se odzvali na različne načine. Najprej pietetno z velikim obžalovanjem, da je prišlo do žrtev, do ranjenih, do strahu, do občutka neke nemoči zoper tako, kot ste rekli, zavržna dejanja. Hkrati pa tudi k pozivu, da ravno zato moramo še bolj vztrajati na evropskih vrednotah, na demokratičnosti, na strpnosti, na človekovih pravicah, solidarnosti in predvsem na zagotavljanju miru. V tem smislu bo Slovenija še naprej vedno skupaj z vsemi tistimi, ki se borijo proti zlu, ki torej presegajo mišljenje, da je kadar koli upravičeno uporabiti zlo zoper človeka za neke cilje. Noben politični cilj ne opravičuje nasilja zoper sočloveka in še manj terorističnega nasilja, do tako groznih stvari. Seveda smo tudi ,in to bi tukaj rad ponovil, izrazili žalovanje, da je bil v tokratnem napadu ranjen tudi slovenski državljan, da so bili tudi naši državljani blizu dogodkom. Ampak tukaj gre za človeške usode kot takšne. Slovenec, Neslovenec, seveda moramo vsako človeško življenje obravnavati kot enako dragoceno, zato je treba to izpostaviti. Na politični ravni smo dali podporo vsem državam, vsem politikam, ki so proti temu. Tudi sami smo del teh koalicij, ki so proti terorizmu, proti nasilju. Jaz sem sklical, kot sem rekel, že zjutraj strokovnjake, da so sprejeli oceno ogroženosti. Torej ponavljam, Slovenija ni dodatno ogrožena neposredno zaradi tega dejanja, so pa vsi naši organi od policije do različnih služb veliko bolj budni, veliko bolj aktivni vse te dni. Tudi včeraj zvečer je spet na mojo pobudo zasedal sekretariat Sveta za nacionalno varnost, da je dodatno proučil vse vidike morebitne ogroženosti Slovenije pa tudi širše. Kot veste, tudi naše pristojne službe vseskozi že do sedaj, ob teh dogodkih pa še toliko bolj intenzivno sodelujejo s pristojnimi policijskimi, obveščevalnimi in drugimi službami sosednjih in drugih evropskih držav pa tudi širše. Tudi vsa naša ministrstva so se aktivirala tam, kjer je bilo potrebno. Denimo tako danes zaseda Svet Republike Slovenije za varovanje civilnega letalstva, ki bo ocenil, kateri ukrepi so potrebni prav na letališčih in v povezavi s poleti, da se še dodatno zagotovi varnost v Sloveniji, pa tudi za tiste, ki potujejo iz Slovenije in v njo. Naj rečem, da je ob vsem tem pa zelo pomembno to, da venomer, ne samo ob tem dogodku, tudi ob vseh ostalih podobnih dogodkih pa tudi ob migrantski krizi in ostalih podobnih stvareh, ministrstvo opozarja, tudi vlada opozarja na vrednote in na to, da je treba že otroke, že v vrtcu in predvsem v šolah, seveda tudi doma in v družbi nasploh, ampak predvsem tudi v šolah – in na tem se konkretno dela, spodbujajo se takšni ukrepi – učiti o strpnosti, učiti o kulturi miru, o človekovih pravicah, o preseganju nekih ksenofobnih občutkov in tako naprej. Res je, da je v primeru takšnih groženj in napadov treba aktivirati vse varnostne in druge sile, da to preprečijo, da to onemogočijo že vnaprej, tudi preventivno, če je treba. Ampak tisto, kar bo nas Slovence in Evropejce peljalo naprej v neko normalno, uspešno, demokratično družbo, socialno družbo, strpno, tako, ki je lahko brez meja med seboj, kjer kulturno, politično sodelujemo, v to nas pelje samo neka višja kultura razumevanja, da smo vsi ljudje, da ni važna barva kože, poreklo, religija in tako naprej, ampak da moramo vsi gojiti te skupne demokratične vrednote, ki nas zbližujejo ne pa razdvajajo. Zato se mi zdi še posebej pomembno, če povzamem stališče znanega strokovnjaka Branka Lobnikarja, ki pravi: "Begunce imamo zaradi teroristov in ne obratno." Mi ne smemo zdaj kar vsakega migranta ali begunca šteti za potencialnega terorista. Tu in tam se lahko to dogodi. Ja, ta nevarnost obstaja. Ampak v veliki večini primerov so to ljudje v stiski in jim je treba pomagati. Seveda morajo pa tudi oni razumeti, da imamo tudi mi v Sloveniji, mi v Evropi neke svoje kapacitete, integracijske zmožnosti, ki jih moramo tudi vsi skupaj upoštevati. Tako da na izobraževalnem področju, na političnem, na varnostnem in na vseh drugih, preko ministrstev, preko institucij, vlada je aktivna in predvsem v okvirih, ki sem jih nakazal, pa tudi v drugih, ki jih ta hip ne morem podrobneje pojasniti. Hvala lepa.
Dr. Simona Kustec Lipicer, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala, predsednik. Predsednik vlade, mislim, da ste skozi svoj odgovor pravzaprav izpostavili rdečo nit vseh teh fenomenov, ki se dogajajo okoli teh terorističnih aktivnosti in napadov. In to je nestrpnost. Nestrpnost, ki se v tej fizični obliki dejansko kaže skozi terorizem v najhujši obliki, in ki se na ta fizični način pravzaprav kaže tudi skozi organizacijo raznih shodov, ki imajo izrazite potencialno sovražne namere sami v sebi, na način, kako se odvijajo. Po drugi strani pa nestrpnost, ki se kaže pravzaprav na simbolni ravni. Na ravni, ki je ne moremo videti, ne moremo je prijeti, lahko pa jo čutimo. S tega vidika me zanima tudi: Kako gledate in kako se odzivate, kakšen je razmislek o tej simbolni ravni nestrpnosti, predvsem tistemu delu, ki smo ga, bojim se, da tudi v naši državi zelo pogosto deležni na en takšen, bi rekla, subtilen, ampak hkrati očiten način, ki se kaže prek sovražnega govora? Ta se kaže na način, da namesto da odgovorno in konstruktivno skupaj delujemo proti zlu, proti nestrpnosti, s tem sovražnim govorom samo še prilivamo ogenj k nemirom in k neki generalni nestrpnosti v družbi z nekim namenom, ki pravzaprav ni namen nekega državotvornega delovanja v tem konkretnem primeru, ampak predvsem z namenom pridobivanja nekih osebnih, takšnih ali pa drugačnih prednosti in pa točk. Hvala lepa.
Predsednik vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Na kratko bi dejal, da je sovražni govor ena hujših oblik izražanja nestrpnosti. Pravzaprav izraža tudi neke lastne negotovosti, včasih stiske. Tako da tudi to včasih je lahko razumljivo pri preprostih ljudeh, ki morda nimajo veliko informacij. Ni pa to nikakor opravičljivo, še manj pa je to opravičljivo, kadar sovražni govor kdor koli goji v politiki, goji v intelektualnem svetu med izobraženci ali med vodilnimi kadri v družbi, torej med vsemi tistimi, ki morajo biti zgled vsem ostalim. Poglejte, naša vlada ni neodločna. Vlada je izredno odločna. Zato smo tudi zagotovili ves ta čas ob migrantski krizi in ob vseh teh dejanjih varnost in normalno funkcioniranje države. Ampak to, da si odločen, ne pomeni, da moraš biti zato še tudi jezen, sovražen ali kaj podobnega. Ne, odločnost je ena zadeva, spoštovanje različnosti, strpnost, humanitarnost je pa druga zadeva. In zato se mi res zdi zelo pomembno, da vsi politiki, vsi izobraženci v družbi z lastnim zgledom in potem tudi s pozivom drugim dajemo dober zgled državljanom. Bodimo človeku človek, pomagajmo si tudi tako, kot si med seboj pomagamo, ko pomagamo revnim, ko pomagamo v raznih poplavah, v drugih nesrečah, ki nas doletijo, ob boleznih in tako naprej. Slovenci to znamo. Dajmo se veliko pogovarjati, razpršimo strahove, ki so neutemeljeni, ko gre pa resnično za vprašanje varnosti, takrat pa bodimo odločni, ampak ne primitivni, odločni. Ravnajmo tako, kot nam dovoljuje pravo, kot je prav, da zavarujemo sebe, državo, premoženje, pa hkrati da ne prizadenemo po nepotrebnem nikogar, ki si to ne zasluži. Mislim da je to zelo pomembna tema, še posebej politiki smo v prvi vrsti odgovorni, da tukaj kažemo dober zgled s svojimi nastopi. Upam, da bo vedno bolj prevladovalo v naši družbi to, da bodo tudi vsi izobraženci, učitelji, intelektualci vseh vrst in vsi ostali prevzeli to mentaliteto. To je tista politična kultura, obča življenjska kultura, ki jo potrebujemo veliko, da bomo lahko peljali družbo naprej s temi vrednotami, za katere smo se zavezali z našo ustavo, s samostojno državo in z našo pripadnostjo naši domovini. Hvala lepa.
Predsedniku Vlade Republike Slovenije se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanska vprašanja, postavljena na 14., 15. in 16. seji Državnega zbora. Najprej bo minister za zunanje zadeve gospod Karl Viktor Erjavec odgovoril na vprašanje dr. Franca Trčka v zvezi z vpletanjem v delovanje sindikata ter nekoordinacije dela diplomatskih predstavništev.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, vsem želim en lep pozdrav! Poslanec dr. Trček mi je zastavil nekaj vprašanj v zvezi z nekdanjim uslužbencem Ministrstva za zunanje zadeve, ki je bil premeščen na Ministrstvo za okolje in prostor. Najprej bi rad pojasnil, da je na Ministrstvu za zunanje zadeve zaposlenih preko 640 oseb in da za delovnopravne zadeve skrbijo pristojne strokovne službe, zato bom na zastavljena vprašanja odgovoril tudi na podlagi gradiva, ki so mi ga pripravile strokovne službe Ministrstva za zunanje zadeve. Spoštovani poslanec dr. Trček mi je v poslanskem vprašanju očita, da naj bi, bom citiral, "zelo hudo napadel sindikalne pravice oziroma kršil temeljne pravice delavstva." Ti očitki seveda nimajo nobene pravne podlage, so neresnični in tudi ne držijo. Nisem nikdar kršil mednarodnih konvencij in tudi nikdar nisem sindikatu onemogočal, da bi svobodno izbiral svoje predstavnike. Drži, da konvencija mednarodne organizacije dela določa, da si lahko delavske organizacije svobodno izbirajo svoje predstavnike. Hkrati tudi drži, da konvencija Mednarodne organizacije dela določa, da lahko tudi nacionalni zakon opredeli tipe delavskih predstavnikov, ki so upravičeni do posebnega varstva po tej konvenciji. V slovenski zakonodaji so to samo sindikalni zaupniki, ne pa tudi člani drugih organov sindikata. Uvodoma naj takoj razjasnim, da je bil omenjeni javni uslužbenec član izvršnega odbora Sindikata slovenskih diplomatov. Predsednik sindikata gospod Sikošek, ki je tudi danes med nami, ga lepo pozdravljam, očitno vestno spremlja seje Državnega zbora, me je kot ministra obvestil, da je Sindikat slovenskih diplomatov javnega uslužbenca postavil za sindikalnega zaupnika s 6. majem 2015. To se pravi, dva dni po tistem, ko je bil javnemu uslužbencu izročen en izvod aneksa k pogodbi o zaposlitvi, s katerim je bil javni uslužbenec premeščen v Ministrstvo za okolje in prostor. Tudi iz vloge, ki jo je prejelo Ministrstvo za zunanje zadeve od sodišča – naj povem, da v zvezi s tem teče tudi sodni spor pred sodiščem – izhaja, da naj bi javni uslužbenec dva dni po tem, ko je prejel aneks o premestitvi na drugo ministrstvo, da so ga kar imenovali člani izvršnega odbora za sindikalnega zaupnika, čeprav po statutu sindikata te pravice in pristojnosti nimajo. In se pravzaprav sprašujemo, da ravno s tem morda je bilo poseženo v pravico članstvo, da svobodno imenuje svoje predstavnike, zlasti sindikalne zaupnike. Po mnenju Ministrstva za zunanje zadeve je imenovanje uslužbenca za sindikalnega zaupnika po predložitvi aneksa k pogodbi zaradi premestitve tudi očiten poizkus zlorabe inštituta varstva sindikalnega zaupnika po drugem odstavku 207. člena Zakona o delovnih razmerjih. Gre za poskus preprečitve neželene premestitve kolega, ki sicer po funkciji kot član izvršnega odbora sindikata takšnega varstva niti ne more uživati. Pravico do posebnega varstva uživa le predsednik Sindikata slovenskih diplomatov, kot sindikalni zaupnik na podlagi 205. člena Zakona o delovnih razmerjih oziroma kot prvi imenovani sindikalni zaupnik. Tako da tudi po obvestilu o imenovanju [[izklop mikrofona]]
Dr. Franc Trček, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo. Hvala za odgovor. Kar nekaj časa sem ga čakal. Ker imam relativno malo časa, poglejte, gospod Karl Erjavec, vi niste le drugi najbolj izkušen slovenski politik, brez katerega ni možno od leta 2000 vzpostaviti koalicije, kot ste rekli v intervjuju za Sobotno prilogo pred volitvami, ste tudi pravnik. Kariero ste začeli na inštitutu varuha človekovih pravic in dobro veste, da to, kar ste sedaj relativno vehementno povedali in nekako tudi malo podučevali sindikat, nekako ne drži, kar se bo izkazalo tudi na sodišču. Ne bom spet omenjal konvencije številka 87 na veliko. Kot pravnik veste, kaj piše v 8. členu slovenske ustave itn. Skratka, pri primeru Golob gre tudi za vprašanje navsezadnje žvižgača, kako zaščititi nekega žvižgača, ki opozarja na neke težave v resorju. O tem smo se na dolgo in široko na neki predolgi seji, kjer je bilo več burk kot resne debate o problemu na Mladiki, pogovarjali, ko smo vas interpelirali. Po drugi strani se pa lahko tako tudi vprašamo, zakaj se nekega šolanega diplomata, v katerega navsezadnje je ta država dajala nek denar, premešča na neko ministrstvo za okolje in prostor, se ga po Petrovem načelu tja nekam odvrže, da bo pač tam neke pravne zadevice urejal, če malo grdo rečem. To tudi kaže na nek, blago rečeno, čuden odnos. Jaz navsezadnje nisem advokat gospoda Goloba, verjamem pa, da bo spet uspešno iztožil državo in vaše ministrstvo za relativno visoke zneske. Pa bom nadaljeval kasneje.
Minister za zunanje zadeve gospod Karl Viktor Erjavec, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Moram reči, da Ministrstvo za zunanje zadeve ne sprejema samooznačevanja javnega uslužbenca za žvižgača. Mi smo to preverili na Komisiji za preprečevanje korupcije in nima tega statusa. Res pa je, da je javni uslužbenec kot žvižgač zlasti zasledoval svoj zasebni interes. Vemo pa, da so elementi žvižgača zlasti v zasledovanju javnega interesa. Javni uslužbenec večinoma neutemeljeno opozarja na domnevne nepravilnosti pri postopkih izbire diplomatov na delovna mesta v tujini, kjer je sam kandidat. Njegove navedbe o prijavah za razpisana delovna mesta, o zloglasnih govoricah, da je posamezno mesto rezervirano za določenega kandidata, seveda ne držijo. Jaz sem na zadnji seji pojasnil, kako je zapleten postopek za imenovanje na veleposlaniško mesto. Zanimivo pa je, da imamo opravka tudi s stalno diskreditacijo protikandidatov in poskusom nedovoljenega vplivanja na tiste, ki odločajo o teh stvareh. Navedeni javni uslužbenec je zoper najmanj osem uslužbencev Ministrstva za zunanje zadeve vložil kazenske ovadbe oziroma sprožil civilnopravne spore, povezane z njegovimi delovnimi spori na Ministrstvu za zunanje zadeve. Po informacijah Ministrstva za zunanje zadeve v vseh teh postopkih, ki so končani, so bile obtožbe javnega uslužbenca zavržene oziroma zavrnjene kot neutemeljene. Moram pa reči, da institut premestitve ureja Zakon o javnih uslužbencih in je namenjen realizaciji možnosti racionalnega izkoriščanja obstoječih kapacitet za opravljanje nalog organov. Navedeni uslužbenec je diplomirani pravnik in njegovo strokovno znanje je bilo izjemno zaželeno na Ministrstvu za okolje in prostor. Ena od naših nalog je, da skušamo delo porazdeliti tudi v državni upravi na čim bolj racionalen in učinkovit način. Zato prepustimo zadevo sodišču, naj pristojno sodišče o zadevi odloči in takrat bomo videli, kako stvari stojijo. Mislim pa, da Državni zbor ni tisto mesto, ki bi razreševalo tovrstno problematiko.
Dr. Franc Trček, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru ministra za zunanje zadeve.
Seveda bom izkoristil to možnost. Glejte, vsakemu, ki je zdaj poslušal ta pingpong med mano in gospodom Karlom, je verjetno jasno, da ste izkoristili institut premestitve, ker vam je nek tečen človek na vašem ministrstvu šel na jetra, zelo po domače povedano; upravičeno ali neupravičeno, za to so res neki drugi organi, ki se s tem ukvarjajo. Je pa seveda državni zbor, zlasti vloga opozicije je v tem, da takšne teme odpira. Navsezadnje v neki predolgo "zazujfani" kadrovsko podhranjeni državi po številnih sektorjih bi človek pričakoval, da nekdo, ki je šolan kot pravnik in kot diplomat, počne na resornem ministrstvu, kar pač počne. Omenjali ste KPK, v kakšnem agregatnem stanju je KPK, vemo. Že če pridejo na kakšno sejo, ko gledamo te tri osebe, kako obraze dajejo skupaj, je že jasno, koliko je ura. V javnem interesu je tudi, da neki šolani ljudje, ki jih šolamo, tudi opravljajo svoje naloge. Da so tudi žvižgači, kot je to potrebno. Ampak iz te vaše argumentacije je bilo tipično, kot deluje ta država že 20 let, kako pogledati, da nekoga potunkaš, ne pa gledati na dobronamernost nekega žvižgača. Niste pa mi sploh nič odgovorili na drugi del mojega vprašanja, ki se je nanašal na slabo, nezadostno koordinacijo diplomatskih predstavništev z Mladiko zlasti v določenih izjavah. Tukaj konkretno mislim predvsem na gospoda Kacina, ki ste mu nekako malo zaradi tega, ker je urejal zadevo glede sedanje evropske komisarke, podarili mesto veleposlanika v zvezi Nato, za katerega, kot sem že na zaprti seji v imenu Združene levice govoril, ni primeren. To se je zelo izkazalo ob zrušitvi ruskega letala, ki je na kratko vstopil v turški prostor, ko je od vseh veleposlanikov v Natu gospod Kacin najbolj vehementno komentiral zadevo. Ob tem gospod Kacin kot veleposlanik Republike Slovenije nam s pozicije veleposlanika v Natu, po domače povedano, nekoliko soli pamet, koliko naj investiramo v vojaški sektor in tako naprej. Če za konec še rečem, če bi res to držalo, kako govorite o tem, kako pridemo do diplomatov, veleposlanikov, potem se ne bi dogajala vsa ta šlamastika, ki smo ji priča zadnjih nekaj let ali desetletja, na žalost številnim zelo kvalitetnim diplomatom, ki jih sočasno potunkate in ki jim moramo dati neko spoštljivo besedo in pohvalo. Včeraj sem srečal eno našo vrhunsko diplomantko, se mi je zahvalila, ker sem jo pohvalil v Državnem zboru [[izklop mikrofona]]
Dr. Franc Trček, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Sedaj bo ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak odgovorila na vprašanje gospoda Marijana Pojbiča v zvezi s povečevanjem revščine v Sloveniji.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora, hvala za vprašanje. Problem revščine, socialne izključenosti je eden izmed perečih problemov, zato je vprašanje več kot na mestu. Če pogledamo podatke, imamo v tem trenutku po statističnih podatkih 14,5-odstotno stopnjo tveganja revščine. Seveda vsi tisti posamezniki in posameznice, ki so v to številko vključeni, občutijo hude posledice tega stanja. Vseeno pa po drugi strani, če polegamo na stopnjo tveganja revščine v drugih evropskih državah, je pa ta v povprečju višja, znaša 17,2 %. Kar seveda ne more biti razlog za veselje, vsekakor pa je pomembno ob vsem tem povedati, da smo vseeno zadovoljni, ko nam je v preteklih letih v času največje krize, ki smo jo doživljali in preživljali, drastično naraščala, sedaj pa se je ustavila. Imamo še vedno 80 tisoč prejemnikov različnih socialnih transferjev, če štejemo denarno socialno pomoč, izredno denarno socialno pomoč in varstveni dodatek, vendar je ta številka trenutno stabilna. Vsekakor pa kaže to stanje, da rešitve s pasivno politiko, torej s socialnimi transferi tega ne moremo učinkovito reševati, ključna so delovna mesta, zaposlitve. Pomembni so tukaj znotraj ukrepi aktivne politike zaposlovanja. Z novimi evropskimi sredstvi bodo targetirani predvsem dolgotrajno brezposelni, najranljivejši, tiste brez izobrazb, starejši in tudi mladi. Pomembni so pa tudi programi socialne aktivacije, da te dolgotrajne prejemnike denarne socialne pomoči sploh pripravijo, da se lahko vključijo v ukrepe aktivne politike zaposlovanja. Zdaj pa vseeno, da ne bo izgledalo, da nismo nič naredili ali v preteklih letih delali, če naštejem, leta 2013 ste na podlagi študije socialne zakonodaje sprejeli v Državnem zboru spremembe te socialne zakonodaje, delno je začela veljati jeseni 2013, delno januarja 2014. Spremembe so šle predvsem v smeri enostarševskih družin, višji otroški dodatek, izredne denarne socialne spremembe na tem področju, denarna socialna pomoč, kako se otroški dodatek upošteva. Skratka, kar nekaj je bilo narejeno, približno 21 milijonov več sredstev smo dali. Leta 2014 smo med prvimi, še pred potrditvijo operativnega programa s strani Evropske komisije, v Sloveniji sprejeli program, s katerim smo uvedli sklad za pomoč najbolj ogroženim. Od 2014 do 2020 bo namenjeno skupaj s slovensko udeležbo 24 milijonov evrov za razdelitev hrane preko Rdečega križa in Karitasa. Leta 2015, torej v lanskem letu smo izvedli paket pomoči. Trojno je bil sestavljen: odpis dolgov, milijon devetsto evrov je bilo odpisano najbolj ogroženim, uvedli smo prvič pilotni projekt stanovanj, ki so namenjena deložiranim družinam. Prej je bila pristojnost tega zgolj v okviru lokalnih skupnosti. Vemo, da so bistvene razlike. Banke, skupaj smo z Ministrstvom za pravosodje spremembo Zakona o izvršbi, ne zaračunavajo se več izvršbe in se ne odvzemajo več sredstva za denarno socialno pomoč. Leta 2016 smo sprostili socialne transferje, denarna socialna pomoč se bo dvignila z 270 na 288 evrov. Sprostitev petega in šestega razreda otroškega dodatka, državne štipendije so že v letu 2013 mladoletni ponovno dobili, zdaj pa še peti razred, dodatno 3 tisoč 218 štipendij. Očetovski dopust, pet dodatnih dni. Bistveno višja subvencija za kosila. V letošnjem letu sledijo na podlagi evropskih sredstev programi socialne aktivacije. Je pa že dlje časa dogovorjena in je v postopku izvedbe reorganizacija centrov za socialno delo, ki je ključna, da bo več socialnega dela z ranljivimi, da bodo centri za socialno delo ponovno šli lahko na teren in odkrivali, kje so tisti problemi in z njimi aktivno delali. V končni fazi tudi sprememba socialne zakonodaje, informativni izračuni, ki bodo šli v smer poenostavitve, pa tudi odprave tistih največjih pomanjkljivosti socialne zakonodaje. Tako da na tem področju težko rečemo, da ni bilo v preteklosti nič storjenega. Vsekakor je pa ob padcu BDP za več kot 9 % v letu 2009 pričakovati, da ljudje tega ne bodo občutili, kljub temu da z vso zavestjo trdim, da sem, ko sem bila predvsem leta 2013 pa tudi v drugih na tem področju naredila vse za to, da so se sredstva, ki so bila vedno težko odmerjena, odmerjena v najboljši možni meri za socialne transferje. In tudi podatki Evropske komisije, če pogledate Slovenijo, toliko, kot mi storimo za zmanjšanje stopnje tveganja revščine in kako učinkoviti smo pri razdeljevanju, smo med boljšimi državami v Evropski uniji.
Gospod Marijan Pojbič, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, spoštovana gospa ministrica. To, kar je bilo zdajle slišati, resnično zgleda kot nek slavospev te odlične vlade. Ne samo te vlade, tudi prejšnjih, tistih, v katerih ste sedela vi kot ministrica in vodili ta resor za delo, družino. Rekli ste, da je pereč problem revščina. Ampak še bolj pereč problem je, da revščina narašča in da podatek 14,5 % po moji osebni oceni je daleč od tiste realne številke, ki je v resnici realna. In tukaj imam eno zadevo od Gibanja OPS, kjer piše, kdo je kršitelj človekovih temeljnih pravic v primeru revščine. In vam bo citiral, kaj tukaj piše, prav je, da si zapišete. Le nekaj znanih podatkov v številkah, ki jih lahko preverite na internetu in ki so tako ali drugače povezani z žrtvami kršenja temeljnih človekovih pravic zaradi revščine v samostojni Republiki Sloveniji, in sicer: "107 tisoč 488 nezaposlenih, 290 tisoč ljudi pod pragom revščine, 150 tisoč do 250 tisoč registriranih alkoholikov, prek 4 tisoč brezdomcev, 290 tisoč bolniških staležev ljudi, 525 tisoč 206 tisoč receptov za antidepresive, predlani 448 samomorov, 160 tisoč prejemnikov Rdečega križa, 54 tisoč prejemnikov socialne pomoči, 410 tisoč oseb izpostavljenih tveganju socialne izključenosti, 206 tisoč upokojencev na pragu revščine, 48 tisoč prejemnikov minimalne plače …" in tako dalje. Jaz mislim, da so ti podatki tako alarmantni, da to, kar ste prej govorili, je nič proti tistemu, kar sem vam zdaj jaz prebral. Sprašujem vas: Kaj boste konkretno v najkrajšem možnem času storili, da se ta statistika ne bo nadaljevala oziroma se bo začela umirjati?
Ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala, spoštovani predsednik. Poglejte, v vseh sistemih modernega kapitalizma, če želite, imamo, na žalost ljudi, ki so izključeni s trga dela, ljudi, ki se borijo na robu družbe, in vprašanje je redistribucije, ki jo izvaja socialna politika. Dejansko je tržni sistem, ki deluje, in če boste pogledali države, ki so mnogo bogatejše, če gledamo po bruto domačem dohodku, ki ga ustvarijo, pa na žalost imajo stopnjo tveganja revščine, ki je mednarodno primerljiva – velja tako za Slovenijo, Nemčijo, Španijo, katerokoli evropsko državo in se izračunava na enak način – bistveno višjo, kot je naša. Dejstvo pa je, da je vsak posameznik, vsaka številka, ki ste jo našteli, problem zase. Je pa vprašanje, seveda bi si vsak želel, da med nami v družbi ne bi bilo nobenega revnega, da bi vsi imeli zaposlitev, ampak ne boste verjeli, še celo v socializmu smo imeli brezposelne osebe, tudi v socializmu smo imeli revne ljudi in brezdomce. To je, žal, realnost. Stvar pa je politike, da tisto, kar ustvarimo, na pravičen in dogovorjen način razdelimo med tiste, ki najbolj potrebujejo pomoč, ustvarjamo pogoje, da lahko vsi na trgu dela sodelujejo v skladu s svojimi zmožnostmi in možnostmi. In to je ključno. Misliti pa, gospod Pojbič, da bomo rešili vse težave in da v Sloveniji ne bomo imeli brezposelnih oseb, je žal nerealno. Vprašanje pa je, ali z ukrepi, ki jih imamo, to počnemo na dovolj učinkovit način v neki realni situaciji, v kateri smo. Če se je Slovenija soočala s padcem bruto domačega proizvoda, če smo imeli naraščanje stopnje brezposelnosti takšno, kot smo imeli, in da smo hkrati z ukrepi, ki smo jih ciljno naravnavali predvsem na najbolj ogrožene, ali smo to dovolj učinkovito počeli. Seveda na podlagi teh številk lahko rečete, da nismo, po drugi strani pa v mednarodnem kontekstu so države s podobno krizo, kot smo jo imeli mi, v stopnji tveganja revščine bistveno slabše, in so tam številke, ki ste jih navajali pred tem, mnogo večje. Slovenija je še vedno med državami z najnižjo stopnjo tveganja revščine. Po drugi strani poglejte podatke Evropske komisije o tem, kje smo po učinkovitosti socialne politike glede redistribucijskega vpliva, torej kako uspešno zmanjšujemo stopnjo tveganja revščine, ki bi bila v Sloveniji preko 23 %, če ne bi imeli socialnih transferjev, smo med bolj učinkovitimi. Hvala.
Gospod Marijan Pojbič, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala, spoštovani gospod predsednik. Jasno, da v skladu s poslovnikom predlagam širšo razpravo o tem odgovoru ministrice. Hkrati moram reči, da odgovori, ki jih dobivam s strani ministrice, so praktično vedno enaki. Enostavno ne morem razumeti, da Vlada, ministrstvo, pa tudi koalicija ne razumejo kritične situacije na tem področju, o katerem govorim, in da se ne osredotočijo na reševanje problematike oziroma problema tam, kjer bi to morali storiti. In to je, da se ustvarijo pogoji za to, da se začne zmanjševati revščina. Vemo pa, kje se pogoji ustvarjajo – ko bo višja gospodarska rast in tako dalje, ne bom razlagal, mislim, da ministrstvo in ministrica to zelo dobro razume in zelo dobro ve. Ampak čisto nič se praktično na tem področju ni naredilo, razen da se še naprej kradejo državna podjetja, da slovenske delavce mečejo iz služb, firme propadajo in tako dalje. To je tisti ključni zbir kvalitetnih rešitev, ki jih je doslej sproduciral slovenski politični prostor, ta vlada in vsi ministri, ki v tej vladi sedijo. Rad bi pa še povedal naslednje. Rekorderji v rasti avtoritarnih stališč revščine. Delež avtoritarnih stališč v naši državi močno narašča, hkrati pa je Slovenija rekorderka v rasti revščine, tudi otrok. Premik stališč v smeri avtoritarnosti na škodo demokracije sociologi v slovenskem javnem mnenju zaznavajo od leta 2009. Sociolog dr. Srečko Dragoš s Fakultete za socialno delo opozarja, da je v obdobju, v katerem so se zelo razširjala avtoritarna stališča, pri nas zelo narasla tudi revščina. Med drugim tudi zapiše, "… z rastjo deleža revnih se veča tudi delež politično apatičnega prebivalstva." Torej iz tega, kar so sociologi tukaj zapisali, se mi poraja ena misel, ali tisti, ki vodite levičarsko politiko v tej naši družbi, vodite to namensko, da povzročate točno to, da ljudje ne bi šli na volišča. In pogledam recimo osmo volilno enoto, kjer je vedno najnižja volilna udeležba, pomeni, da je tudi največja stopnja revščine. Pojdite si pogledat od občine Kungota pa tja do Lendave, Ptuja in celotno to območje. In potem se resnično sprašujem, v kakšnem interesu ta vlada in ta levičarska politika deluje, ko govorimo o problemu revščine v tej družbi in v naši državi.
Gospod Marjan Pojbič, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Sedaj bo minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek odgovoril na vprašanje gospoda Janka Vebra glede vzdrževanja in okoljskega monitoringa rudnika živega srebra Idrija.
Hvala za vprašanje, gospod poslanec. Spoštovani predsednik Državnega zbora, poslanke, poslanci! Vesel sem, da imam priložnost, da to pojasnim tudi v Državnem zboru. Namreč v medijih se v zadnjih dneh pojavlja več nepravilnih navedb o odgovornosti Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo za idrijski rudnik. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo ni pristojno za področje rudarstva. Rudarstvo je na podlagi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Vladi Republike Slovenije in Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi v pristojnosti Ministrstva za infrastrukturo. Za področje rudarstva tako naše ministrstvo ne bo pripravilo novih sklepov za potrditev na Vladi Republike Slovenije. Odločno bomo nasprotovali tudi predlogom, ki bi nam nalagali obveznosti, ki niso v skladu z razdelitvijo pristojnosti med ministrstvi. Spomniti pa moram, da je Vlada Republike Slovenije prejšnji teden potrdila, da sklep Vlade Republike Slovenije iz leta 2014 še vedno velja in mora biti izvršen. Ta pa pravi, da je zavezanec za nadaljnje vzdrževanje nezalitega dela jame in izvajanje monitoringa v vplivnem območju rudnika živega srebra Idrija pristojen javni zavod Center za upravljanje z dediščino živega srebra Idrija, ki spada pod okrilje Ministrstva za kulturo [[izklop mikrofona]]
Gospod Janko Veber, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo, predsednik. Resnično bi prosil, če lahko minister dokonča svoj odgovor. Vprašanje je praktično že postavljeno: Kako se bodo zagotavljala sredstva za to, da se opravljajo dela, ki so nujno potrebna zaradi vzdrževanja rudnika, ki je ogrožen predvsem zaradi zalivanja vode in monitoring in vse, kar je s tem povezano, je resnično pomembno vprašaje, tako da prosim, da minister dokonča ta odgovor.
Minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Skladno z vladnim sklepom je Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo odgovorno zgolj za zagotavljanje sredstev za monitoring za vzdrževanje rudnika Idrija. In ta sredstva smo zagotovili. V letu 2016 smo zagotovili 450 tisoč evrov za monitoring za vzdrževanje rudnika. Omenjana sredstva pa lahko nakažemo šele ob predložitvi programa dela in finančnega načrta CUDHg, ki ga do današnjega dne še nismo prejeli. To se pravi, center za upravljanje z dediščino. Oba dokumenta mora potrditi tudi svet javnega zavoda. Poudarjam, da je bila takšna tudi praksa v preteklih letih. Kljub temu pa smo zagotovili začasno financiranje monitoringa in vzdrževanje v rudniku za obdobje od januarja do aprila 2016, saj se zavedamo teže trenutne situacije za zaposlene ter pomena rudnika za lokalno okolje. Pretekli petek smo tako CUDHg nakazali izplačilo v vrednosti 91 tisoč evrov. Center mora tako do konca aprila 2016 pripraviti, potrditi program dela in finančni načrt, v katerem bo ustrezno opredeljena aktivnost izvajanja monitoringa in vzdrževanja rudnika Idrija. Šele nato bomo lahko sprostili tudi preostala sredstva, ki jih imamo v letošnjem proračunu zagotovljena za ta namen. Hvala.
Zdaj bo minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek odgovoril na vprašanje gospoda Žana Mahniča v zvezi z načrtnim izčrpavanjem in uničenjem podjetij, ki jih upravlja Družba za upravljanje terjatev bank, primer podjetja Alpina Žiri.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, poslanke in poslanci! Najprej želim poudariti, da je DUTB v svojem delovanju neodvisna. Vendar pa to nikakor ne pomeni, da lahko DUTB z družbo, katere upnik je, naredi karkoli. Zakon o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank tako določa, da mora DUTB poslovati pregledno, gospodarno, učinkovito in uspešno. Izvesti mora finančno kot tudi poslovno prestrukturiranje. Brez slednjega pa družbam tako ali tako grozi insolventnost. Vlada Republike Slovenije je do vprašanja, ali gre za izčrpavanje posameznega podjetja, kritična, ne more pa se opredeliti, saj je za ta namen ustanovila DUTB. Vendar pa kot skupščina DUTB nenehno bdimo nad delovanjem DUTB in finančno ministrstvo je od DUTB zahtevalo [[izklop mikrofona]]
Vse je v redu. Toliko časa je ostalo, glede na to, da je bilo vprašanje za dva ministra. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev v prvem krogu. Gospod Marijan Pojbič imate besedo, da zastavite vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Invalidnina za telesno okvaro od uveljavitve Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ZPIZ-2, Uradni list Republike Slovenije številka, 96/12, ne sodi več med pravice, določene s tem zakonom. Njeno urejanje se prenaša v predpise s področja varstva invalidov, ki bodo uredili postopke ugotavljanja vrste in stopnje telesnih okvar. Vse dokler ti predpisi ne bodo uveljavljeni, pa lahko zavarovanci še pridobijo pravico do invalidnine, vendar v omejenem obsegu, in sicer le za telesne okvare, nastale zaradi poškodbe pri delu ali poklicne bolezni. Pri priznanju pravice se upoštevajo predpisi, veljavni do 31. 12. 2012. Težava je, da omenjeni predpisi s področja varstva invalidov še niso sprejeti in tudi nihče ne ve, kdaj naj bi bili. Do takrat pa ZPIZ ne izvaja postopkov ugotavljanja spremembe invalidnosti. Pri nekaterih boleznih se namreč stanje invalidnosti z leti poslabšuje, na primer skleroza multipla, zato bi moral ZPIZ na podlagi vloge osebnega zdravnika odločati tudi o spremembi stopnje invalidnosti in posledično višjega prejemka nadomestila za invalidnost. ZPIZ pa vse prispele vloge že nekaj let le evidentira, o njih pa ne odloča, dokler ne bodo sprejeti prej opisani podzakonski akti. Gre za povsem nemogočo situacijo, ki je po mojem mnenju nezakonita in neustavna. Zato, spoštovana gospa ministrica, sprašujem: Kdaj bodo sprejeti predpisi s področja varstva invalidov, ki bodo uredili postopke ugotavljanja vrste in stopnje telesnih okvar?
Ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, dr. Anja Kopač Mrak, imate besedo za odgovor.
Hvala, spoštovani predsednik. Hvala, gospod poslanec Marijan Pojbič, za vprašanje. Kot ste navedli, se je z uveljavitvijo pokojninske reforme iz leta 2012 iz samega invalidskega zavarovanja izločil poseben zavarovalni rizik za telesne okvare in z njim povezana pravica do invalidnine oziroma denarnega nadomestila za telesno okvaro. Zakonodajalec se je odločil, da ureditev telesnih okvar ne spada v sistem pokojninskega in invalidskega zavarovanja, zato v okviru predhodnih določb ureja, da bo moral vrste in stopnje telesnih okvar določiti minister, pristojen za zdravje, v sodelovanju z ministrom, pristojnim za varstvo invalidov, in sicer v dveh leti po uveljavitvi tega zakona. Pravico do invalidnine pa po novem zakonu lahko prejme le tisti zavarovanec, ki je pridobil telesno okvaro v okviru poškodb pri delu in poklicnih bolezni. Posebna delovna skupina, ki bo predlagala posodobitev seznama, je v ustanavljanju v okviru Ministrstva za zdravje. Skladno s 403. členom Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanja vrste in stopnje okvar določi minister, pristojen za zdravje, v sodelovanju z ministrom, pristojnim za varstvo invalidov. 16. julija 2014 je Ministrstvo za zdravje sprejelo sklep o imenovanju članov delovne skupine za pripravo osnutka pravilnika o vrstah in stopnjah telesnih okvar. Skupina zastavljene naloge ni opravila zaradi različnih razlogov. Ministrstvo je sporočilo, da je novo delovno skupino ustanovilo 19. 2. 2016. Njihova naloga je, da opravijo te bistvene naloge do 30. 6. 2016. Torej Ministrstvo za zdravje je ustanovilo to delovno skupino in do 30. 6. se pričakujejo rezultati. Mi smo se tudi s socialnimi partnerji v okviru podpisanega socialnega sporazuma to zavezali, naše ministrstvo pa v okviru bele knjige naslavlja tudi to vprašanje, torej invalidsko zavarovanje, vendar dejansko tudi v beli knjigi, ki smo jo danes malce strokovno, kmalu bo pa tudi javno dosegljivo, predebatirali na ministrstvu, je dejansko podlaga, da se te telesne okvare, da se poklicne bolezni določijo. Na podlagi tega bomo pa šli tudi v diferencirano stopnjo na področju zavarovanja za te rizike in bodo drugo leto po našem planu večje spremembe na področju invalidskega zavarovanja v delu. Osnova pa je, da je z zakonom, ki ste ga omenili, torej z ZPIZ-om je prenesena odgovornost za postavitev tega okvira poklicnih bolezni na Ministrstvu za zdravje. In ta delovna skupina mora dati rezultate do 30. 6. 2016. Hvala.
Gospod Marijan Pojbič, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Ne želite. V redu. Dr. Matej T. Vatovec, imate besedo, da zastavite vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani minister! Vaše ministrstvo je pred kratkim skupaj z Gospodarsko zbornico Slovenijo pripravilo konferenco z naslovom Kaj bo sporazum TTIP prinesel slovenskemu gospodarstvu? Splošno sporočilo te konference je bilo, da TTIP prinaša pozitivne posledice za slovensko gospodarstvo, vendar dejansko vsaj dve študiji jasno kažeta, da takšnih pozitivnih gospodarskih učinkov ne bo. Po eni študiji bodo ti učinki vidni šele na tretji decimalki, po drugi pa je Slovenija uvrščena na sam rep po predvidenih gospodarskih učinkih sporazuma. Seveda trgovinski in investicijski sporazumi prinašajo mnoge druge vidike ogroženosti socialnih, delavskih, okoljskih in potrošniških standardov, regulatorno sodelovanje in sodni sistem za investitorje. Če omenimo le tiste, ki so najbolj očitni. Vendar ravno zaradi nedemokratične in netransparentnega pogajalskega procesa točno besedilo tega TTIP sporazuma ni znano, je pa že objavljeno pravno prečiščeno besedilo sporazuma med Evropsko unijo in Kanado, tako imenovane CETA. Študija Centra poslovne odličnosti Ekonomske fakultete v Ljubljani je pokazala simuliran kumulativni učinek na rast BDP v višini približno 0,01 %, torej ene stotinke odstotka v desetletnem obdobju. Učinki na gospodarsko rast bodo torej povsem zanemarljivi. Argument rasti kot ključni razlog za sklepanje takšnih sporazumov s Slovenijo torej ne velja, veljajo pa opozorila tako za določene sektorje gospodarstva kot za prej omenjene grožnje, ki jih zadevni sporazumi vsebujejo. Nobene kritične distance do sporazuma TTIP ne vsebuje niti zapis na spletni strani Vlade, ki enostransko predstavlja in zagovarja TTIP kot veliko priložnost ter popolnoma nekritično ponavlja promocijske zapise Evropske komisije, in to kljub temu, da tako za Slovenijo kot za Evropsko unijo in ZDA mnoge študije dokazujejo, da te navedbe preprosto ne držijo. Zato vas sprašujem: Ali je vaše ministrstvo na podlagi rezultatov omenjene študije revidiralo svoja stališča do sporazuma CETA oziroma bo rezultate upoštevalo pri nadaljnjem opredeljevanju do tega sporazuma? Ali imajo ministrstva in predsednik Vlade poenoteno stališče, ki ga zastopajo v pogajanjih glede TTIP in sporazuma CETA? Ali lahko pričakujemo, da bo promocijsko besedilo, ki je objavljeno na spletni strani Vlade, popravljeno tako, da bo bolj nevtralno predstavilo omenjene sporazume, tudi v skladu z opravljenimi študijami, in bo vsebovalo tudi opozorila na številne grožnje, ki jih trgovinsko-investicijski sporazumi prinašajo? Hvala.
Minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek, imate besedo za odgovor.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, poslanke in poslanci! Gospod poslanec, hvala za vprašanje. Slovenija je podpirala pogajanje za sklenitev CETA sporazuma z vidika odpiranja novih poslovnih priložnosti za slovenska podjetja na oddaljenih trgih. Študija je pokazala, da dejansko ne bo neposrednih pozitivnih gospodarskih učinkov, zato bo Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo aktivno pristopilo k seznanjanju podjetij s priložnostmi, ki jih daje sporazum. Pomembne vsebinske novosti, ki bodo odločilne glede dejanske podpore Slovenije besedilu sporazuma, je prineslo pravno prečiščenje besedila CETA. Po vzoru TTIP je bil spremenjen celoten investicijski del, ki ga Slovenija glede na sklepe Državnega zbora z dne 17. 7. 2015 ne more podpreti. Besedilo CETA je po pravnem prečiščenju pisano, kot da gre za sporazum v izključni pristojnosti Evropske unije, Slovenija pa tako kot druge države članice poudarja, da je CETA mešani sporazum, ki mora biti ratificiran tudi v državah članicah Evropske unije, se pravi, ne samo na Evropski komisiji. Iz določb CETA o začasni uporabi izhaja, da je določena primarna začasna uporaba celotnega sporazuma. Slovenija se načeloma zavzema za začasno uporabo sporazuma, vendar samo v tistem delu, ki je tradicionalno in neizpodbitno v izključni pristojnosti Unije, trgovina, zadeve v zvezi s trgovino, brez investicijskih določb. Slovenija meni, da bi bilo treba pred sprejetjem sklepa o podpisu in začasni uporabi CETA jasno določiti tiste dele sporazuma, ki se ne bodo začasno uporabljali, in prilagoditi besedilo sporazuma tako, da bo jasno odražalo mešano naravo sporazuma. Če bi pristali na podpis in začasno uporabo sporazuma v takšni obliki, kot ga predlaga Evropska komisija, bi to lahko pomenilo nevaren precedens za vse ostale sporazume in postopke v zvezi s prostotrgovinskimi sporazumi, hkrati pa pomeni odpoved delu suverenosti države in izključitev nacionalnih parlamentov iz ratifikacijskih sporazumov, tu predvsem mislim na zadevo v povezavi s TTIP. Stališča Republike Slovenije do posameznih vprašanj v okviru pogajanj, se pravi glede uskladitve med nami za TTIP in CETA, se oblikujejo sproti, oblikujejo se glede na potek pogajanj, in sicer po vsakokratnem medresorskem usklajevanju z vsemi pristojnimi ministrstvi in drugimi državnimi organi. V to medresorsko usklajevanje so vključeni praktično vsi resorji, njihovi predstavniki so tudi člani tako imenovane četrte delovne skupine, ki obravnava vprašanja trgovinske politike, in se redno srečujejo. Glede na navedeno so tudi naša stališča do posameznih vprašanj skladna s stališči pristojnih organov. Poleg tega se stališča usklajujejo še z Gospodarsko zbornico Slovenije, redno pa poteka tudi izmenjava informacij z nevladnimi organizacijami. Vlada Republike Slovenije je do sedaj obravnavala eno podrobno informacijo o poteku pogajanj za sporazum CETA, TTIP in TiSA, dvakrat letno pa so obravnavana izhodišča za sodelovanje ministra na Svetu za zunanje zadeve v formatu trgovinskih ministrov, občasno pa tudi glede CETA sporazuma. Predsedniku Vlade Republike Slovenije posredujemo tudi dodatne informacije o poteku pogajanj. V zvezi z internetnimi stranmi pa lahko rečem, da v zvezi z objavo sporazuma na spletni strani Vlade Republike Slovenije sporočamo, da je ažuriranje spletne strani Vlade Republike Slovenije v teku, predvideno je oblikovanje novega besedila, ki bo odražalo tudi do sedaj oblikovana stališča Republike Slovenije, ki jih zagovarjamo v okviru delovnih skupin v Bruslju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. gospa Tanja Cink, ki bo postavila poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport, dr. Maji Makovec Brenčič.
Spoštovana predsedujoča, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Problem pomanjkanja logopedov in posledično zagotavljanja ustrezne logopedske pomoči otrokom, je na Goriškem splošno znan, verjetno pa je tudi drugje v Sloveniji. Domnevamo lahko, da prihaja do problema zato, ker ni na voljo zadostnega števila logopedov, ker Pedagoška fakulteta v Ljubljani študij logopedije izvaja vsako drugo leto in tako izobrazi premalo strokovnjakov za tovrstno obliko pomoči. V svojem poslanskem vprašanju se na vas, spoštovana ministrica, obračam na osnovi konkretne pobude otroškega vrtca v občini Ajdovščina, od koder prihajam. V vrtcu pojasnjujejo, da so po dveh šolskih letih prizadevanj in aktivnega iskanja logopeda v tem šolskem letu tega vendarle dobili, se pa to pozna sedaj pri otrocih, ker jih je veliko, ki so tik pred vstopom v šolo, in doslej niso imeli zagotovljene logopedske pomoči, pa bi jo morali imeti. Starše so sicer usmerjali v bližnje zdravstvene ustanove, kjer pa prav tako ni bilo zagotovljene logopedske pomoči oziroma je bila tam čakalna doba zelo dolga. Zaposlitev logopeda v šolskem letu 2015/2016 v vrtcu ocenjujejo kot izjemno pridobitev, nikakor pa ne odgovarja na potrebe v celoti, ker je problem tudi dislociranost enot vrtca, ki so na štirinajstih lokacijah, in je tako zaposlitev enega logopeda občutno premalo. Glede na vse povedano me zanima vaš pogled na predstavljen problem in kaj v zvezi s tem nameravate kot ministrica storiti, da se ta težava dolgoročno gledano odpravi? Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič, da poda odgovor. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, spoštovana gospa poslanka, spoštovani zbir! Gre za aktualno vprašanje, ki ni povezano samo z razvojem študijskih programov, ampak seveda tudi z možnostjo prehoda na trg dela in zagotovitvijo delovnih mest znotraj vzgoje in izobraževanja, kar se tiče ponudbe logopedov in izvajanje vseh aktivnosti. Naj najprej pojasnim področje razvoja študijskih programov, in sicer sam Zakon o visokem šolstvu prepušča in seveda dopušča, da se fakultete same oziroma univerze kot celote odločajo o predlaganih študijskih programih. Konkretno študijski program, o katerem govorite, se razpisuje dvoletno, vendar pa se število vpisanih in tudi obsežnost študijskega programa nadgrajuje. Zato imamo danes že od leta 2011, ko je bil tudi prvič spet spodbujen ta program, konkretno na fakulteti, ki ste jo imenovali, že 22 diplomantov. Zakaj je vendarle ta program poseben? Gre za to, da smo tudi v skladu z analizo, ki smo jo opravili na področju obravnave otrok s posebnimi potrebami v Sloveniji, ugotovili tudi to, da je področje logopedije pa ne samo logopedije, tudi tiflopedagogi in seveda vse ostale specializirane usmeritve tiste, ki lahko tudi v rehabilitacijskih pedagoških prijemih močno pomagajo. V ta namen smo tudi že razvili znotraj ministrstva sistem spremljanja oziroma ga bomo v nadaljevanju gradili na posameznih programih zaposljivosti in seveda na koncu tudi zaposlenosti. Ni pa v tem primeru vse vezano samo na izobraževalni program. Kot že povedano, vezano je tudi na prehod na trg dela in seveda s tem tudi financiranje ustreznih pedagogov oziroma v tem primeru logopedov in tiflopedagogov. Tisto, kar pa je pomembno, pa je, da spodbujamo na naši strani seveda glede na potrebe, ki so, te pa so zelo različne tudi regionalno, vi ste nanizali predvsem problematiko razpršenosti, kar je dejstvo, ker gre za dislocirane enote, hkrati pa seveda tudi v urbanih delih že primanjkuje tudi teh vrst profilov. Zato bomo tudi spodbujali trend vpisa na te programe, vendarle pa morajo biti programi kakovosti, zagotovljeni seveda z ustrezno raziskovalno, študijsko in pedagoško podporo, kljub temu pa po pogovorih z institucijami, ne le v Ljubljani ampak tudi na Primorskem, torej tudi Univerza na Primorskem je tista, ki lahko izvaja določen del skozi program inkluzivne pedagogike, skušamo seveda razvijati ne le odnos do spodbujanja razvoja vpisanih mest, ampak tudi seveda potem na prehod trga dela, kar pa je močno vezano seveda tudi na lokalne skupnosti in izražanje potrebe znotraj lokalnih skupnosti. Kar se tiče celotnega področja tako imenovanih posebnih potreb, še posebej pri zgodnji obravnavi, kjer je seveda ta pristop močno spodbujen in tudi koristen, pa kot veste, že razvijamo poseben programe tudi znotraj kohezijske politike in tudi ta del bo sodil v obravnavo tako imenovanih posebnih potreb in opolnomočenja profesionalnega kadra znotraj posebnih potreb. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospa Nada Brinovšek bo postavila poslansko vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Prejšnji teden je celotno Slovenijo močno šokirala vest, da je 52-letni pacient v novemu urgentnemu centru v Šempetrski bolnišnici umrl, ker so mu namesto kisika dovajali anestetik oziroma bolj poznan smejalni plin. Po najnovejših podatkov se je tragični dogodek zgodil zaradi napake pri inštalaciji seveda, saj sta bili dovodni cevi za kisik in pa smejalni plin zamenjani. Več kot očitno je, da je šlo pri vsem skupaj za človeško napako, ki pa je vse do danes noče priznati še nihče. Kmalu po dogodku ste ministrica izjavili, da ne prevzamete nikakršne odgovornosti, in pa tudi zatrdili, da je ministrstvo korektno vodilo investicijo z vsemi potrebnimi nadzornimi inštitucijami in pa v skladu za zakonodajo. Ta izjava je seveda v kontekstu inštitucije, ki jo vodite, in pa funkcije, ki jo upravljate, seveda dvomljiva, bi rekla, saj je povsem jasno, da je bilo ministrstvo najprej naročnik investicije in pa tisti, ki je preko nadzornih inštitucij spremljal gradnjo in pa ob koncu tudi prevzel novozgrajeni objekt. Tudi predsednik Računskega sodišča Tomaž Vesel je poudaril, da je v temu primeru odgovoren tudi naročnik investicije, torej Ministrstvo za zdravje. Tudi direktorica šempetrske bolnišnice, ki je sicer takoj ponudila svoj odstop, je dejala, da bolnišnica ni bila investitor, zato tudi ne more nositi odgovornosti pri tem tragičnem dogodku. Ker je bil Šempetrski urgentni center v uporabo predan konec lanskega leta, se povsem logično zastavlja tudi vprašanje, kako je potekala gradnja in pa oprema ostalih novozgrajenih urgentnih centrov po celi Sloveniji, in ali obstaja verjetnost, da se takšni ali podobni tragični dogodki ponovijo? Spoštovana ministrica, sprašujem vas oziroma zanima me: Ali poteka kakršna koli preiskava tudi o tem, da je morebiti zaradi te napake v teh treh mesecih po otvoritvi urgentnega centra v Gorici umrl še kdo? Direktorica bolnišnice je namreč dejala, da so imeli v temu času 9 primerov oživljanja in da so bili v 5 primerih uspešni,. Ali se ministrstvo res ne čuti odgovorno za tragični dogodek v šempetrskem urgentnem centru? Ministrica, vi ste podpisali sklep o imenovanju projektne skupine, ki je pripravila standarde, popise opreme, javni razpis in pa seveda izbrala izvajalce. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici, gospe Mariji Milojki Kolar Celarc, da poda odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovana poslanka Brinovškova, spoštovani ostali prisotni poslanci in poslanke! Ministrstvo za zdravje iskreno obžaluje dogodek, ki se je zgodil v Splošni bolnišnici dr. Franca Derganca v Šempetru pri Novi Gorici. Ker pa preiskava ni končana, izsledkov ne želimo prejudicirati, zato bom pojasnila sledeče. Na Ministrstvu za zdravje se ves čas zavzemamo za izboljšanje kakovosti in varnosti, zato spodbujamo vse izvajalce, da opozorilne, nevarne dogodke analizirajo in o njih verodostojno poročajo ter s tem preprečijo njihovo ponovitev in morebitno škodo za druge bolnike. V primeru gradnje urgentnih centrov – tako je bilo tudi v primeru UC Nova Gorica – je ministrstvo na javnih razpisih izbralo izvajalce del, ki so nominirali svoje podizvajalce. Skladno z Zakonom o graditvi objektov smo kot investitor zagotovili tudi gradbeni nadzor. Na objektu so ob gradnji potekale redne tedenske koordinacije, na katerih se je spremljalo uresničevanje terminskega plana ter napredek na projektu. Pred prevzemom urgentnih centrov je, ker je možen količinski prevzem, Ministrstvo za zdravje aktivno preverilo, ali oprema količinsko in kakovostno ustreza razpisnim pogojem. Na podlagi vpisov izvedenih del v gradbeno knjigo, potrditve le-teh s strani nadzora ter predložitve vseh ustreznih izjav o skladnosti in kakovosti vgrajenih materialov in izvedenih del Ministrstvo za zdravje ni imelo nobenega razloga, da bi dvomilo v opravljeno delo izvajalcev. Za nadzor nad gradbeno- obrtniškimi in instalacijskimi deli smo prav tako izbrali izvajalca nadzora. In dolžnost izvajalca nadzora je, da spremlja dela na gradbišču vsak dan. Pred pridobitvijo uporabnega dovoljenja je posebna komisija, ki jo imenuje upravna enota, izvedla tehnični pregled objekta. Pri tem je moral izvajalec predložiti vse ustrezne listine, kot so, na primer, projekt izvedenih del, dokazilo o zanesljivosti objekta ter vso drugo uradno dokumentacijo, po kateri naročnik sprejme odločitev, da je objekt ustrezen. Naloga projektnega sveta za urgentne centre pa je bila, da je spremljal, usmerjal in nadzoroval izvajanje projekta urgentnih centrov, zato so bili v ta svet imenovani tudi vsi strokovnjaki z različnih področij, od anesteziologije, kirurgije, internistike in drugih dejavnosti. Tako so bili med njimi tudi številni vodje urgentnih centrov. In ta projektni svet je potrdil tudi enotno metodologijo oblikovanja urgentnih centrov, ki je zajemala tudi nameščanje medicinske in ostale opreme. S tem je bilo zagotovljeno, da je za vse prebivalce Republike Slovenije enak standard pri obravnavi. Pri izgradnji vseh centrov je Ministrstvo za zdravje sledilo mednarodnim standardom za opremljanje urgentnih centrov in veljavni slovenski zakonodaji, kar seveda dokazuje vsa dokumentacija. Gradnje so potekale v skladu s terminskimi plani, ki so bili sestavni del razpisnih dokumentacij in pogodb. Izvajalci pa so se ob podpisu pogodbe z zastavljenimi roki strinjali. Izvajalci so delo v urgentnem centru Nova Gorica končali v pogodbenem roku, to je bilo konec oktobra leta 2015. Medtem ko veste, da je formalno center pričel delovati 1. januarja 2016. Med drugim je bila bolnišnica tudi v enem delu soinvestitor. Na koncu, ko bodo zaključeni vsi postopki v zvezi z nastalim dogodkom, ko bodo vsi za to pristojni organi ugotavljali, kje je prišlo do napake, bo seveda ministrstvo ukrepalo v skladu s svojimi pristojnostmi. Hvala.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo gospe Nadi Brinovšek.
Hvala še enkrat. Poglejte, ministrica, zdajle ste povedali marsikaj, česar vas sploh nisem vprašala. Jaz sem malo bolj konkretne odgovore pričakovala na svoja vprašanja. Pa med drugim ste tudi rekla, da se zelo zavzemate za izboljšanje kakovosti in pa varnosti. Kje je pa tu odgovornost? Glejte, vi kot naročnik, ste odgovorni. Kot naročnik ste odgovorni. In prav je, da sledite mednarodnim standardom, samo jaz se bojim, da se ti mednarodni standardi ne bodo v kakšnemu negativnemu smislu pokazali tudi na drugih urgentnih centrih. Zanima me pa še, v zvezi s tem: Ali boste odstopili iz mesta ministrice za zdravje, če se izkaže, da ste odgovorni oziroma soodgovorni za tragičen dogodek? Če se izkaže, da so za ta tragični dogodek odgovorne nadzorne inštitucije, ki so seveda spremljale to gradnjo, kako boste ukrepali proti njim? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministrici, gospe Mariji Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
V slovenskem pravnem redu je zelo jasno navedeno, za kaj je odgovoren naročnik oziroma investitor. Naj vse inštitucije pregledajo, vsa dokumentacija je na voljo, na razpolago. Kar se tiče Ministrstva za zdravje, kot naročnika in investitorja, je opravilo vse naloge, aktiviralo vse potrebne nadzornike, spoštovalo javne razpise in vse dela v skladu z veljavno zakonodajo. Zaradi tega ne želim špekulirati, niti dajati nekih sodb, za to imamo v tej državi organe, ki bodo to ugotavljali. Ko bo enkrat jasno, kdo je naredil napako, kako je, se bomo pa lahko pogovarjali o tem.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance, dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani gospod minister za finance, dr. Dušan Mramor, po zasedanju finančnih ministrov držav z evrom, ki je potekalo 7. marca 2016, je predsednik Evroskupine Jeroen Dijsselbloem, sicer vaš nizozemski kolega, sporočil, da mora Slovenija storiti več za spoštovanje evropskih proračunskih pravil. V Evroskupini so izpostavili, da je strukturni napor za uresničevanje srednjeročnega fiskalnega cilja v letu 2016, le 0,1 % bruto domačega proizvoda namesto 0,6 % BDP. Slovenija je zdrsnila v skupino držav, kjer obstaja tveganje neskladnosti z zahtevami Pakta za stabilnost in rast oziroma evropskimi proračunskimi pravili. Evropska komisija v poročilu o državi Slovenija 2016, ki vključuje poglobljeni pregled preprečevanja in odpravljanja makroekonomskih neravnotežij, med drugim v poglavju 2.3 Fiskalna vzdržnost napoveduje, citiram, »da bo imela Slovenija naslednje leto, ob nespremenjenih politikah, največji strukturni primanjkljaj v evro območju, in sicer 2,8 % BDP, pri čemer znaša povprečje evro območja 1,4 % BDP. Strukturni primanjkljaj se je v Sloveniji od leta 2012 dejansko poslabšal, medtem ko se je v evroobmočju kot celoti stalno izboljševal,« konec navedka. Spoštovani gospod minister, sprašujem vas: S katerimi strukturnimi ukrepi, s katerimi strukturnimi reformami bo vlada realizirala za letos načrtovani strukturni napor, ki znaša 0,6 % BDP? Kakšni bodo strukturni učinki vsakega posameznega zakona, ki ga bo vlada predlagala v sprejem državnemu zboru? Brez ocene o strukturnem učinku vsakega posameznega zakona, po naši oceni, strukturnega primanjkljaja ne bo mogoče odpraviti. Hvala lepa za vaše odgovore, gospod minister.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, da poda odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec, Jožef Horvat. Rad bi poudaril, da je bil s sprejetim proračunom za leto 2016 načrtovan nominalni deficit, se pravi primanjkljaj, ki bo za 0,6 % bruto domačega proizvoda nižji glede na leto 2015, glede na proračun leta 2015, kar je v jeseni glede na izračune Umarja in preračune Ministrstva za finance kazalo na ustrezno zmanjšanje tudi strukturnega primanjkljaja. Tudi Evropska komisija je jeseni ugotovila, da je predlagan proračun za leto 2016 pretežno skladen s pravili EU. Pa naj grem neposredno na vaše vprašanje, katere strukturne ukrepe je sprejela vlada, da bi v letu 2016 dosegli to znižanje primanjkljaja, ki je s paktom stabilnosti in rasti zahtevano. Jaz se bom omejil samo na določene, ker vsega skupaj je bilo samo za leto 2015 57 ukrepov, za leto 2016 pa ne vem točne številke, koliko ukrepov je bilo, ampak te ključne za 2016 in potem tudi za 2015, ki so imeli učinek tudi v letu 2016, kot strukturni dolgoročni, bi vam jih naštel. Se pravi, se bom osredotočil na nekatere. Prvi tak je omejitev maksimalne višine prejemkov za starševsko in očetovsko varstvo na 2-kratnik povprečne plače in podaljšane ukrepe znižanega izplačila očetovskega in starševskega nadomestila na 90 % osnove, z učinkom v višini 24 milijonov evrov. Ukrepi na področju plačila zdravstvenih storitev vojnim veteranom v višini 5 milijonov, podaljšanje ukrepov na področju pomoči ob rojstvu otroka in pri otroških dodatkih v višini 11,7 milijona evrov, omejitev nagrad članom SAZU v višini 0,7 milijona evrov, povečana učinkovitost pri odmeri in pobiranju javnih dajatev, nadaljevanje ukrepov za boj proti sivi ekonomiji, delu in zaposlovanju na črno ter učinkovitejše upravljanje kapitalskih naložb s skupnim učinkom v višini 170 milijonov evrov, učinkovitejše javno naročanje v višini 45 milijonov evrov, zmanjšanje stroškov financiranja javnega dolga v višini 15 milijonov evrov in ukrepi za izboljšanje učinkovitosti in organizacijske racionalnosti javnega sektorja v višini 40 milijonov evrov. Hkrati je bil pomemben dolgotrajen ukrep tudi trajno povečanje stopenj DDV na 22 % in 9,5 %, to je nižja stopnja, katerega letni učinek je 300 milijonov evrov in uvedba davčnih blagajn s predvidenim učinkom 75 milijonov evrov. To so bili ukrepi, ki smo jih sprejeli konec leta 2015 za leto 2016. Poleg naštetih pa so bili že za leto 2015 uvedeni ukrepi z učinkom tudi v letu 2016, in sicer novela Zakona o davku na finančne storitve prinaša učinek v višini 13 milijonov evrov letno, novela Zakona od davka na zavarovalne posle 17 milijonov evrov, zmanjšanje obsega oprostitev zaradi emisij CO2 v ocenjeni vrednosti 26,5 milijona evrov, centralizacija javnih naročil in najširša uporaba modula E obratne dražbe 80,5 milijona evrov, centralizacija državne informatike 9 milijonov evrov, centralizacija upravljanja državnega premoženja in najemnin 1,2 milijona evrov, uporaba modelu e-vročanje po ZUP 1 milijon evrov, uvedba polnega plačila prispevkov na študentsko delo v višini 58,3 milijona evrov, omejitve plačila prispevkov neinvalidom v invalidskih podjetjih na 2,5-kratnik minimalne plače v višini 3 milijone evrov, nadomestitev nepovratnih subvencij v povratna sredstva višini 27 milijonov evrov, ukrepi za izboljšanje delovanja sodstva v višini 11 milijonov evrov in racionalizacija na gospodarskih javnih službah v višini 6 milijonov evrov. To niso vsi ukrepi, ampak tisti, ki imajo nekoliko večjo težo. Vsi ti ukrepi so bili seveda nujni, drugače ni mogoče znižati primanjkljaja, na okroglo recimo, 240 milijonov evrov. Ti ukrepi imajo dolgoročnejši značaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za te vaše odgovore. Strinjam se, da je bil vložen napor, strinjam se, da je bil nominalni, poudarjam, nominalni deficit zmanjšan, lahko govorimo o 240 milijonih. Težko se pa strinjam, da bi vsi ti ukrepi, ki ste jih sistematično našteli, da so to tudi strukturni ukrepi. Po moji oceni niso. Vsi najbrž ne vplivajo na našo boljšo strukturo, vsi verjetno tudi ne vplivajo na povečanje konkurenčnosti Republike Slovenije, ki je problematična, ki bi lahko bila boljša. In jaz tudi nisem ravno navdušen nad tem, da smo nominalni deficit proračuna Republike Slovenije za leto 2016 zmanjšali tako, da občinam nismo dali toliko, kot to veleva zakonodaja in kot nas nenazadnje opozarja tudi predsednik Računskega sodišča, in nisem navdušen tudi nad tem, da pravzaprav obrambnega proračuna že kar nekaj časa ne financiramo tako, kot to velevajo naše mednarodne zaveze. Sprašujem, gospod minister, ali morda nameravate in če, potem kdaj, uporabiti 11. člen Zakona o fiskalnem pravilu, ki prvi, če vlada na podlagi ocene fiskalnega sveta, ki ga sicer še nimamo, ugotovi, da se srednjeročna uravnoteženost ne izvaja v skladu s 3. členom Zakona o fiskalnem pravilu ali, poudarjam, ali če Republika Slovenija prejme priporočilo oziroma poziv Sveta zaradi odstopanja od določb pakta za stabilnost in rast, minister pristojen za finance, to ste vi, gospod minister, uporabi ukrepe, ki so določeni v zakonu, ki ureja javne finance, za namen srednjeročnega uravnoteženja javnih financ? Moje vprašanje: Ali razmišljate o tem, da bi uporabili 11. člen, to je popravljalni mehanizem Zakona o fiskalnem pravilu? Hvala lepa.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Najlepša hvala. Mogoče samo eno kratko pojasnilo v zvezi z ocenami, ki jih občasno daje Evropska komisija, prva je bila v jeseni, potem zdaj je marčevska ocena na podlagi njihove zimske napovedi, potem pride maja ocena na podlagi spomladanske napovedi. Te ocene skladnosti gibanja primanjkljaja posamezne države s paktom stabilnosti in rasti računa Evropska komisija na podlagi svojih vhodnih podatkov zelo mehanično, z modelom. Ta model ima vrsto problemov in rezultati so, čeprav če se malo pohecam, ker je bilo na seji Evroskupine rečeno, da so raketni znanstveniki tisti, ki so ta model naredili, jaz bi pa rekel, da je to čisto lahko res in da je ta model dober za določene države, ampak za Slovenijo pa raketa zagotovo ne leti, zaradi tega, ker doda popolnoma napačne rezultate ven. Če vam samo dam kot primer, ta model ven vrže, da je potencialna rast bruto domačega proizvoda, se pravi, da imamo kapaciteto za rast 0,7 % bruto domačega proizvoda, ko vemo, da je pri nizki, pri letu, ko imamo najnižjo rast zdajle v zadnjih letih predvidena rast 1,8 %. Torej, če je 0,7 potencial, 1,8 bo pa dejanska, potem ta model vrže ven, po domače povedano, da mi imamo pregreto gospodarstvo. In ker imamo pregreto gospodarstvo, bi morali narediti suficit, praktično, se pravi, presežek v proračunu, da bi bili v skladu s pravili. Seveda pa vsi kazalci kažejo, da mi nikakor nimamo pregretega gospodarstva. Imamo deflacijo, pregreto gospodarstvo ima visoko inflacijo. Imamo brezposelnost, nezaposlenost, ki je višja od dolgoročne ravni. Se pravi, tudi tukaj ni nobenega pritiska. Imamo ogromno presežek v plačilni bilanci. Se pravi, model vrže ven popolnoma napačne podatke. To sem jaz tudi odprl na Evroskupini in osem držav je zdaj podpisalo poseben dopis Evropski komisiji, ker je podobno za njih, ampak za Slovenijo je daleč najslabše, mi smo osamelec, ki štrlimo ven, po domače povedano, da model ni ustrezen in da se moramo o njem pogovoriti. Tudi Evropska komisija si je zadala nalogo, da ta model še enkrat prevetri in mogoče najde kakšno bolj preprosto, mogoče ne raketno znanost, ampak nekaj kar bo v praksi bolje delovalo.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat, imate besedo, postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministra za finance. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ja, res predlagam, da Državni zbor odloča o tem, da na naslednji seji Državnega zbora opravimo razpravo o tem zelo pomembnem vprašanju, pred katerim se nahaja Republika Slovenija. Jaz, gospod minister, vam zaupam, ker razlagate glede metodologije, glede modela, me pa nekoliko čudi. Čudi me to, da vsa Evropska unija ne premore toliko ekonomskega in javnofinančnega znanja, če hočete, da bi pa postavila nek model, neko metodologijo da se ne bi danes leta gospodovega 2016 pogovarjali o tem, ali je pa zdaj ta metodologija, ta model, dober ali ne. To me zelo čudi, mi smo si neka evropska proračunska pravila postavili, tudi nacionalni parlamenti so sprejeli zakonodajne pakete, vendar zdaj vidimo, da smo se zmotili, da ne gre za pravilne modele, da ne gre za pravilno metodologijo. To me zelo, zelo čudi. In mislim, kolegice in kolegi, da zdaj ni več čas, da bi razpravljali o metodoloških vprašanjih ali o tem, kako velik naj bo napor in kaj bi bile lahko posledice, na primer znižanje dinamike rasti, manjši prirast delovnih mest in podobno. Zdaj je treba upoštevati zakonske zaveze in stvari preprosto narediti. V letu 2016 moramo doseči znižanje strukturnega ne nominalnega, strukturnega primanjkljaja v višini 0,6 % bruto domačega produkta. Imamo vse pogoje. In, gospod minister, danes, ponavljam, če nimate podpore v koaliciji za učinkovite strukturne reforme, jih iščite v opoziciji ali pa vsaj v enem delu, v desnem bloku opozicije jih boste našli. Le s pravimi rešitvami pridite. Torej, razlogov za odlašanje ni več. Pa še to, gospod Ištvan Sekuli iz Evropske komisije vam je, gospod minister, že zadnjič, pred kakršnimi 14 dnevi citiral tisto reklamno parolo podjetja Nike, ki se glasi Just do it – kar naredite. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jožef Horvat. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje bo postavila gospa Eva Irgl ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo, gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, prejšnji teden sva se v Ajdovščini srečala na dogodku, kjer ste spregovorili tamkajšnjim gospodarstvenikom in podjetnikom, vendar pa žal dogodek ni bil tako naravnan, da bi lahko širše spregovorili o različnih tematikah, zlati pa da bi vam lahko postavili kakšno vprašanje, zato vam bom nekaj vprašanj postavila danes. Najprej pa, v Vladi Janeza Janše 2004–2008, 2012–2013 je bilo kar nekaj potez narejenih v dobrobit gospodarstva. Najprej smo vzpostavili temelj za sanacijo slovenskega bančnega sistema, ustanovili smo slovenski državni holding. Potem, povečali smo olajšave za raziskave in za razvoj iz 40 % na 100 %, povečali smo investicijske olajšave iz 30 % na 40 %, potem pa smo tudi postopno zniževali davek na dobiček podjetij iz 20 % na 15 %, vendar pa je potem vlada Alenke Bratušek, ki je prišla leta 2013, to znižanje zaustavila pri 17 %. Zdaj pa, če pogledamo dve leti vaše vlade, kamor sodite tudi sami kot minister, lahko rečem, da sem precej razočarana nad gospodarsko in finančno politiko vlade Mira Cerarja. Od nastopa leta 2014 praktično niste sprejeli niti enega ukrepa, s katerim bi finančno ali administrativno razbremenili gospodarstvo, nasprotno, z uvedbo vezane knjige računov in pa davčnimi blagajnami ste še dodatno tako administrativno kot finančno obremenili slovensko gospodarstvo. Da ne govorim o tem, da v vseh teh dveh letih niste izvedli niti ene same strukturne reforme, čeprav bi to od vas seveda pričakovali, ne samo od vas kot gospodarskega ministra, ampak od celotne vlade. Govorim tukaj o reformi trga dela, o pokojninski reformi in tako naprej. Spoštovani gospod minister, zato me zanima, čisto konkretno: Kdaj in katere ukrepe nameravate sprejeti za zmanjšanje administrativnih ovir in finančnih bremen podjetnikov? Dovolj je samo govorjenja. Treba je od govorjenja preiti k dejanjem. In zdaj ste zagotovo po dveh letih vladanja na potezi, da pokažete tudi neke rezultate. Sicer sem vesela, da obiskujete slovenske gospodarstvenike, ampak včasih je treba z dejanji priti do tistega končnega cilja, ki bo izboljšal slovensko gospodarstvo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo, gospodu Zdravku Počivalšku.
Spoštovana predsedujoča, poslanke in poslanci! Gospa poslanka, hvala za vprašanje. Najprej moram povedati, da rezultati zadnjih dveh let kažejo, da gospodarstvo okreva in da beležimo gospodarsko rast, ki je nadpovprečna v Evropski uniji. Drugič, prvi konkreten rezultat, ki ga je ta Vlada dosegla, je ta, da ni dodatno obremenjevala gospodarstva, po načrtih, ki so bili pripravljeni tudi v prejšnjih vladah, se pravi, osnovnega mota stop novim dajatvam za gospodarstvo se v veliki meri držimo. Kot veste, je Vlada Republike Slovenije med prioritete na področju gospodarstva v tem letu uvrstila krepitev trga dela, s poudarkom na zaposlovanju mladih, skrb za državno premoženje, kjer je ključen donos državnega kapitala, razvoj potenciala turizma in izboljšanje poslovnega okolja. Da bi stanje poslovnega okolja in posledično investicijsko klimo pripeljali na višjo raven, so v prvi fazi potrebne reforme na treh področjih: administrativne ovire, ki ste jih omenili, davčna reforma in reforma delovnopravne zakonodaje. Pri tem pa je treba izpostaviti, da smo v zadnjih dveh letih uspeli stabilizirati ekonomsko-politično stanje v državi, da je državni proračun v okviru maastrichtskih kriterijev in nam mogoča, da se reforme sploh lahko lotimo. Na koncu koncev ima gospodarstvo dostop do najnižje cene kapitala v zgodovini, seveda pa je nekaj težav še, da aktivnost bank v tem trenutku ni taka, kot bi si želeli. Administrativne ovire. Na prvem mestu je zmanjšanje administrativnih ovir, ki jih gospodarstvo po naših izkušnjah zaznava v zelo širokem spektru. Tu sodelujemo z Ministrstvom za javno upravo, kjer na podlagi terenskih izkušenj pripravljamo izboljšave. Kot varovalka za to področje bo junija uveden MSP-test, ki bo vsak zakonodajni predlog pretehtal tudi z vidika gospodarstva, ne želimo namreč ustvarjati novih ovir. In z novimi ukrepi bomo morali podpirati in ne ovirati gospodarstva. Naslednja zadeva, davčna reforma, ki je sicer v pristojnosti Ministrstva za finance, vendar naše ministrstvo aktivno sodeluje, predvsem pri segmentiranju stroška delovne sile. Tu moramo povečati konkurenčnost predvsem v višjih plačilnih razredih oziroma pri plačilu visoko usposobljenih delavcev ter tistih najbolj produktivnih. Veseli me, da v drugem poskusu Vlada kaže in dela v okrepljenem dialogu z gospodarstvom, ker verjamem, da je to edina pravilna pot, da bomo prišli do skupnega cilja in premikov na tem področju. Lahko zagotovim, da bo naše ministrstvo delalo na tem, da bodo interesi gospodarstva tokrat zares upoštevani. V povezavi s tem bi želel poudariti tudi, da razmišljamo o nagrajevanju vodilnih v državnih podjetjih, menimo namreč, da moramo te motivirati. Imamo sprejeto strategijo upravljanja državnega premoženja, kjer zahtevamo 8 % donos na kapital in verjamemo, da mora zahteva do uprav v teh podjetjih dihati tudi z rezultati, in v tej smeri razmišljamo in delamo na nadgradnji Lahovnikovega zakona. Rad se pošalim in povem to še enkrat, ko bomo dosegli 8 % donosa na državnih 11 milijard kapitala, bomo imeli v glavnem vse probleme z našim budžetom rešene, če bomo delili vsaj 20 % tistega, kar bomo ustvarili. Tretja zadeva, kjer se bodo letos zgodile spremembe, je reforma delovnopravne zakonodaje, ker verjamemo, da je treba zadeve v tej rigidni delovnopravni zakonodaji spremeniti v smeri večje fleksibilnosti, s ciljem, pridobiti več pogodb za nedoločen čas. Skratka, podatki kažejo, da je direktna povezava med fleksibilnostjo trga dela in stopnjo brezposelnosti, to so podatki, ki jih lahko dobite iz vseh evropskih držav. Skratka, gospodarstvu, menimo, da moramo omogočiti, da diha v skladu s potrebami trga ne v smislu sezonskosti delovne sile, ampak v smislu dolgoročnih usmeritev. Verjamem tudi, da bo ta fleksibilnost omogočila tudi v veliki meri zmanjšanje prekarnosti delovnih razmerij, se pravi agencijskega, espejevskega in pa študentskega dela. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Eva Irgl, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Gospod minister, v vašem odgovoru, kjer ste prebrali nek nabor želja, kaj vse bi želeli, da se uresniči, ampak vi ste tisti, ki imate paličico v rokah in lahko to tudi speljete, po teh dveh letih bi to že pričakovali. Ampak, med drugim ste rekli, da vlada ni dodatno obremenjevala gospodarstva. In to sem jaz razumela kot nekako vaš uspeh in tudi ukrep te vlade, ampak to ne more biti ukrep. Kajti jaz nisem govorila o tem, da vi niste dodatno obremenjevali gospodarstva, ampak sem vas vprašala, kako nameravate razbremeniti gospodarstvo. Razbremeniti gospodarstvo. To je nujno. O tem pa ne duha ne sluha. Mene zanimajo ti ukrepi in zanima me jasna časovnica. Sami ste ugotovili, kar sem vas med drugim spraševala glede administrativnih ovir in finančnih bremen podjetnikov. Ampak, odgovora pa ni bilo, vi se strinjate z menoj, da je treba to storiti, niste pa navedli, kdaj boste to storili. In zdaj še enkrat sprašujem: Kdaj boste to storili? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo, Zdravku Počivalšku, da dopolni svoj odgovor. Izvolite.
Hvala za dopolnjeno vprašanje. Eksaktno sem vam odgovoril, da bomo na področju administrativnih ovir v juniju letos uvedli MSP-test, ki bo onemogočal pri uvajanju novih predpisov, da se bodo dodatno obremenjevale oziroma uvajale administrativne ovire v gospodarstvu. Delovnopravna zakonodaja je v postopku Ministrstva za delo, postopek je začet v okviru prizadevanj zato, da zagotovimo vsem delavcem dostojno delo. Znotraj tega je tudi del tega, kar sem vam prej govoril o fleksibilnosti delovne sile in davčna reforma, ki se dotika stroška delovne sile v višjih plačilnih razredih, nagrajevanja uspešnosti delavcev iz dobička je začeta in bo realizirana v letošnjem letu, po neuspelem poskusu v lanskem letu, se pravi letos.
Hvala lepa. Gospa Eva Irgl, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru na vaše vprašanje. Izvolite.
Najlepša hvala. Mislim, da je prav, da se opravi razprava o tem zelo pomembnem vprašanju, kam pravzaprav peljemo slovensko gospodarstvo. Po mojem mnenju ta vlada, ki sedaj vlada že dve leti, ravna s slovenskim gospodarstvom zelo neodgovorno in pa tudi škodljivo upravlja z državnim premoženjem. V sprejeti strategiji upravljanja z državnim premoženjem se je ali pa ste se, lahko rečemo, privatizaciji praktično odpovedali, še tisto, kar je bilo predvideno za privatizacijo od prejšnje vlade, to je vlade Alenke Bratušek, pa ste prodali netransparentno in slabo, tukaj govorim o primeru prodaje Palome in pa Adrie Airways. Na temu področju ste naredili kar nekaj spornih kadrovanj. Gre za to, da ste prelomili predvolilno obljubo o politiki neodvisnih strokovnjakov. Tukaj imamo primer gospoda Marka Jazbeca na čelu SDH. Ponovno ste ga postavili, čeprav ste vedeli, da je soodgovoren za bančno luknjo. Potem, da ne govorimo o imenovanju nadzornega sveta Nove Ljubljanske banke, kjer se na te položaje pač kadruje odslužene zaslužne kadre, da ne govorim tudi o drugih kadrovanjih. Vsa ta kadrovanja zagotovo vodijo že v tretjo sanacijo bančnega sistema. Seveda vse to vpliva tudi na slovensko gospodarstvo, gospod minister. In, ker ste v vladi dve leti, mislim, da bi morali tukaj malo bolj povzdigniti svoj glas in reči, da so nekatere zadeve sporne in da do nekih kadrovanj ne bi smelo priti. Potem bi se verjetno tudi lažje spopadali s tem, kam naj peljemo slovensko gospodarstvo. Skratka, jaz predlagam, da se opravi razprava o tem zelo pomembnem vprašanju, tudi zaradi tega, ker ta vlada ni opravila do zdaj še nobene strukturne reforme, ni opravila reforme trga dela, ni pokojninske reforme, ni reforme javnega sektorja in ni zdravstvene reforme. Edino, kar je bilo storjeno, je bila neka mini davčna reforma ministra Mramorja, s katero bi gospodarstvu znižal olajšave za investicije ter raziskave in razvoj, ampak s tem bi ga še dodatno obremenil. To je torej vse, kar je nekako bilo narejenega. Prosim, da se opravi ta razprava. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Eva Irgl, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Gospod Tilen Božič bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister dr. Gašperšič, v zadnjem času je v medijih zaslediti različne informacije in interpretacije glede prometne ureditve od Kopra oziroma Izole do hrvaške meje. Pred kratkim je ponovno oživela pobuda s predlogom umestitve trase, ki bi morda bolje izkoristila obstoječi predor Markovec, od tam pa bi potekala mimo Izole, nato skozi predor Baredi, v dolino Dragonje in vse do hrvaške meje. Ta trasa naj bi obetala več prednosti. Poleg morebitnega znižanja višine investicije zaradi nadomestitve dveh tras z enotno traso, ki bi na primerljiv način rešila tranzitno problematiko tega področja, torej nadomestitev trase Koper–Dragonja in trase Koper– Lucija–hrvaška meja, velja poudariti, da je pobuda pozitivno odmevala tudi na ravni lokalnih skupnosti Izole, Kopra in Pirana. Kmalu za tem ste tudi sami zadolžili sodelavce, da to alternativo ovrednotijo in ocenijo izvedljivost oziroma njeno upravičenost. Zaradi različnih podatkov in interpretacij v medijih, v lokalnem okolju pa tudi zaradi priprav na rušenja in drugih aktivnosti na trasi Izola–Lucija, krožijo neenotne informacije o tem, kakšne so namere Ministrstva za infrastrukturo, DARS in DRSI. Zato me, spoštovani minister, in tu govorim v imenu številnih prebivalcev slovenske Istre in posebej Izolčank in Izolčanov, zanima: Kakšne so namere in predvideni ukrepi Ministrstva za infrastrukturo, DARS in DRSI v zvezi s prioritetami razvoja cestnega omrežja v Istri? In konkretneje še: V kakšni fazi je preverjanje možnosti za nadomestitev dveh tras z enotno traso, ki bi, kot je že bilo omenjeno, potekala skozi predor Markovec mimo Izole in od tam skozi predor Baredi v dolino Dragonje, od tam pa vse do hrvaške meje? Kdaj lahko s tem v zvezi pričakujemo izsledke in nato morebitne odločitve Ministrstva za infrastrukturo in Vlade? Katere aktivnosti se trenutno vršijo na trasi Izola–Lucija? Ali drži podatek, da, če ne bo prišla v poštev alternativna trasa, načrtujete sočasno gradnjo odseka hitre ceste tudi od Lucije do Hrvaške meje? Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču, da poda odgovor. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci! Spoštovani gospod poslanec Tilen Božič! V zvezi z vašim vprašanjem, bi odgovoril, da je Ministrstvo za infrastrukturo, kot smo že napovedali in obljubili, pridobilo študijo, s katero smo okvirno ocenili smiselnost alternativne variante kot Baredi, t. i. varianta pod Baredi. Študija je pokazala, da je predlog z alternativnimi rešitvami potreben še nadaljnje, poglobljene proučitve, takšne, kakršne sta bili deležni obe že doslej obravnavani trasi, kjer imamo na enem delu že sprejet državni prostorski načrt, v drugem delu po dolini Dragonje pa je v zaključni fazi. Ministrstvo tudi načrtuje, da bi v mesecu aprilu izsledke te študije, ki smo jo opravili za varianto pod Baredi, skupaj z izdelovalcem študije in družbo DARS predstavili županom obalnih občin, obema predlagateljema ter tudi poslancem iz te obalne regije. In na podlagi tega srečanja potem načrtujemo, da se bomo potem dogovorili o potrebnih nadaljnjih aktivnostih, ki jih bomo potem izvedli glede teh alternativnih rešitev. Naj povem še, da se na sami trasi Jagodje–Lucija v letošnjem letu tudi nadaljujejo odkupi zemljišč. Dejstvo je namreč, da je bila doslej odkupljena že večina potrebnih zemljišč in da so nekateri postopki razlastitve že v zaključni fazi, tako da je zato te postopke treba dokončati. Zaključuje pa se tudi faza projektiranja za ta odsek. Podatek pa, s katerim ste postregli oziroma vprašanje, ali že načrtujemo sočasno gradnjo odseka hitre ceste tudi od Lucije do hrvaške meje, če ta alternativna varianta ne bi prišla v poštev, ta podatek pa torej ne drži, da bi načrtovali nadaljnje aktivnosti proti hrvaški meji. Bo pa ministrstvo v zvezi s tem moralo potem najprej naročiti izdelavo študije, s katero bomo definirali in opredelili potrebne ukrepe v nadaljevanju te cestne povezave od Lucije pa potem do državne meje s Hrvaško. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance, dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister, kot veste je z letošnjim letom začel veljati Zakon o davčnem potrjevanju računov. Zakon, ki ste ga pripravili, v katerem smo poslanci Slovenske demokratske stranke imeli veliko pripomb in seveda, da smo glasovali proti. Naj povem, da zdaj, lahko rečemo, skoraj po treh mesecih po uveljavitvi tega zakona, smo poslanci SDS imeli skupaj s kolegom Laho pred kratkim okroglo mizo glede kmetijstva v občini Jurovski Dol. To je bilo 17. marca. In na tej, lahko rečemo, okrogli mizi, so nam številni pridelovalci, manjši pridelovalci, manjši kmetovalci in tudi predstavniki zadrug postavili številna vprašanja in tudi opisali številne problematike, ki zdaj nastajajo v praksi. Naj povem, da so ob tej problematiki davčnih blagajn tudi tukaj društva upokojencev, planinska društva, ki imajo podobno problematiko. In ta društva predstavljajo, lahko rečemo, gonilo razvoja na podeželju, stičišče vsega, povezovanja, promoviranja, številne dejavnosti in so tudi del številnih dogodkov v samih občinah. Rad bi vam opisal nekaj problemov, ki so jih naslovili na mene predvsem ti predstavniki iz kmetijskega dela. Govorijo predvsem o davčnih blagajnah na tržnici, kjer je uporaba skoraj nevzdržna. Prodajaš na tržnici, recimo, marmelado, jagode, jabolka. Marmelada je dopolnilna dejavnost, zato moraš izdati račun. Jagode so registrirane kot druga dejavnost, moraš izstaviti račun. Za jabolka, ki pa so osnovna kmetijska dejavnost, ni potrebno izstaviti računa. Podobno je pri zelenjavi: zelje, kislo zelje in solata. Na davčno blagajno moraš torej izobesiti obvestilo o obveznosti izdaje računa. Kako naj stranki pojasnim, da jabolku ni potrebno izstaviti računa, ker so obdavčena po katastrskem dohodku. Prav tako, ko pride inšpektor in ti zaključi blagajno, mora biti v blagajni do centa natančna vsota. Kako bom stranki pojasnil, da je na računu sok, mogoče še jagode, ni pa jabolk. Torej gre za različne dejavnosti, nekatere so izvzete iz tega, nekatere niso. Torej, praktično delovanje na sami tržnici, za te manjše pridelovalce, ki imajo dohodke, recimo, v enem dnevu nekaj deset evrov, je katastrofalno. V januarju se je izkazalo, da se vsaj polovica strank obrne, ker se bojijo tudi, da jih nekdo goljufa, ker jim reče, da za jabolka ne rabi izdati računa. In potem odide, gre si v blagovnico kupiti in se boji kazni, ki mu jo bo dal inšpektor. Torej ne kupi želenega blaga, saj se boji kazni in tako naprej. Potem, pri minus pet, da so te blagajne odpovedale. Potem nekdo, ki prodaja na dveh tržnicah, manjši pridelovalec, kjer gre sestra na eno tržnico, brat na drugo, mora imeti sedaj dve blagajni in tako naprej. Torej, obstaja cela vrsta, lahko rečem, birokratski predpisov, torej birokracije, ki dobesedno omejuje in izniči vso delovanje ne samo manjših zadrug, manjših kmetovalcev, cela vrsta društev in vsega ostalega. V glavnem, na terenu je, spoštovani gospod minister, katastrofa. Zato vas jaz sprašujem: Kako boste reagirali na te resnice, ki sedaj prihajajo v javnost? Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za finance, dr. Dušanu Mramorju. Izvolite, beseda je vaša.
Najlepša hvala, spoštovani poslanec Franc Breznik. Ministrstvo za finance je pri pripravi Zakona o davčnem potrjevanju računov sledilo cilju uvedbe enovitega sistema, ki temelji na obveznem potrjevanju računov za vse zavezance, ki so v skladu s predpisi, ki urejajo davek na dodano vrednost, zavezani k izdajanju računov, razen določenih izjem, pri katerih za to obstajajo utemeljeni razlogi. Pri pripravi predloga zakona se je v največji možni meri sledilo tudi pobudam, podanim v okviru javne obravnave predloga zakona, po določitvi čim ožjega kroga zavezancev, za katere je predvidena izjema od obveznosti potrjevanja računov, da se s tem zagotovi enako davčno obravnavo vseh zavezancev. Pri oblikovanju sistema davčnega potrjevanja računov je bila posebej naslovljena tudi problematika davčnih zavezancev, ki izdajajo manjše število računov. Z zakonom je omogočeno dvoletno prehodno obdobje, v katerem si lahko zavezanci izberejo način izdaje računov v skladu z zakonom, bodisi z uporabo elektronske naprave za izdajo računov in davčnim potrjevanjem računov v realnem času bodisi z uporabo vezane knjige računov in naknadno potrditvijo računov preko aplikacije na portalu e-davki v roku 10 delovnih dni od dneva izdaje računa. Prehodno obdobje omogoča zavezancem, da se postopno prilagodijo na novo ureditev, ko bo uporaba elektronske naprave za izdajo računov obvezna. Poleg tega pa je zlasti za male davčne zavezance, ki izdajajo manjše število računov, trajno omogočena izdaja računov v skladu z zakonom z uporabo brezplačne spletne aplikacije "mini davčna blagajna" na portalu e-davki. Pri določitvi kroga zavezancev je bilo kot temeljno upoštevano načelo enake obravnave zavezancev v primerljivem položaju in za razlikovanje glede na vrsto dejavnosti ali pravno-organizacijski status zavezanca ni utemeljenih razlogov. Poleg tega je treba opozoriti, da bi tudi v primeru določitve izjeme od obveznosti davčnega potrjevanja računov za društva in nosilce dopolnilnih dejavnosti na kmetijah še vedno za vse zavezance veljala obveznost izdaje računov v skladu s predpisi, ki urejajo davek na dodano vrednost. Z vidika obveznosti izdajanja računov izvajanje zakonodaje na področju davka na dodano vrednost oziroma obsega davčnih obveznosti sistem davčnega potrjevanja računov namreč ne prinaša nobenih sprememb, sprememba je le v načinu izdajanja računov. Poleg tega pa tudi ne moremo mimo dejstva, da zavezanci z manjšim obsegom prometa praviloma pogosteje sprejemajo gotovino in so kot taki naslovniki obveznosti davčnega potrjevanja računov. Obveznost davčnega potrjevanja računov je bila vpeljana 2. januarja 2016. Prve analize na tej podlagi pridobljenih podatkov iz naslova obračuna davka na dodano vrednost bodo mogoče nekje v maju 2016, celovita analiza učinkov uvedbe davčnega potrjevanja računov pa bo mogoča naslednje leto, ko bodo oddani vsi obračuni davčnih zavezancev iz davka na dodano vrednost ter tudi davka od dohodka pravnih oseb in davka od dohodka iz dejavnosti. Takrat bo izdelana analiza in ocena učinkov sistema davčnega potrjevanja računov tudi po skupinah zavezancev oziroma dejavnostih. Mi smo ga ravnokar uvedli, tako da je potrebno, da pač vsaj eno leto imamo tak način potrjevanja računov v funkciji, in potem sledi resna analiza in nato mogoče kakšne spremembe. Ampak pri davkih se moramo zavedati, osnovna logika davkov je, da mora biti čim manj izjem. Več kot je izjem, ožja je baza davkoplačevalcev in višje morajo biti davčne stopnje, to je za ekonomijo slabo. Davčno pravilo je, da je čim širša baza in čim nižji davki. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani gospod minister, lahko rečem, marsikdaj sem vas cenil kot ekonomskega teoretika, ampak, poglejte, ko pravite, da mora biti čim manj izjem, vam bom naštel kar nekaj izjem. Slovenija ni normalna država, Slovenija ima samo manjše kmetije, izredno razdrobljene. Spoštovani gospod minister, Slovenija ni Ljubljana, Slovenija niso ljubljanski fotelji, Slovenija je tudi občina Benedikt, Jurovski dol, pa je Sveta Ana, pa obstaja tudi Voličina, pa obstaja občina Cerkvenjak pa Marija Snežna, od koder prihaja kolegica, obstajajo manjše kmetije, ljudje, ki komaj preživijo, upokojenci, ki imajo neke dodatne dejavnosti na kmetijah, ki imajo 200, 300 evrov pokojnine. Naj povem, po eni strani kolega kmetijski minister pravi, da se bori za čim bolj zdravo okolje, zeleno deželo, a se ne vpraša, koliko dreves bo moralo pasti za papir teh izdanih računov. Namesto da bi elegantno izračunali letni pavšal, ki ga trenutno uvajajo in kjer je cela vrsta olajšav v Avstriji, pa da ne rečem, da so izvzeti do 50 tisoč evrov vsi ti, lahko rečemo, manjši proizvajalci. In zraven tega je v Avstriji takoj prišlo še celo do ustavnega spora na ustavnem avstrijskem sodišču. Spoštovani gospod minister, dejstvo je, da ste tudi v letošnjem letu, če pogledamo februar 2016 in februar 2015 pobrali za 1 % manj DDV. To je dejstvo, teh analiz ne rabimo čakati do maja. Dejstvo je, da bo cela vrsta teh manjših proizvajalcev ukinila dejavnost, da se bodo zmanjšali, da bo v bistvu celo ogrožena cela vrsta specifičnih dejavnosti, kot je peka kruha na kmetijah in vse ostalo. Društva upokojencev, poglejte zgodbo Starejši za starejše. Gredo na izlet, Društvo upokojencev Cerkvenjak, kot mi je predsednik razlagal, morajo za 3 evre članarina ali pa 3 evre prispevka izdati račun. To je nenormalno stanje, gospod minister. Kaj boste storili, še enkrat vas sprašujem, v tem srednjeročnem obdobju? Najlepša hvala.
Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, da poda dopolnilno obrazložitev. Izvolite odgovor.
Hvala lepa. Najprej informacija o Avstriji, ki sem jo pridobil, nisem je sam iskal, ampak sem jo dobil od mojih sodelavcev. V Avstriji davčne blagajne takrat, ko smo jih mi uvajali, še niso bile uvedene, vzporedno s pripravo zakonskih rešitev pri nas so delali tudi v Avstriji. V Avstriji imajo uveden sistem, ki je primerljiv s tistim, kar smo imeli kot virtualne bančne blagajne v preteklosti. Se pravi, oni nimajo neposredne povezave z davčnim organom. Obvezna je uporaba davčnih blagajn v kmetijski dejavnosti, izvzeta so društva ter vstopnine za športne in kulturne prireditve, to je to, kar ste vi omenili. Se zavedamo problema pri dopolnilnih dejavnostih na kmetijah, moram reči. Gledamo v temu času skupaj tudi z Ministrstvom za kmetijstvo, gozdarstvo, da bi na primer to izdajanje računov za intenzivne kmetijske dejavnosti, na primer artičoke, jagodičevje, šparglji, in dopolnilne dejavnosti na kmetijah, ki sem jih omenil, za katere velja obvezno zagotavljanje dohodka na osnovi knjigovodstva in so zato tudi zavezane k davčnemu potrjevanju računov, pripravljamo rešitev, po kateri bodo intenzivne kmetijske dejavnosti in določene dopolnilne dejavnosti malega obsega, to je to, kar ste tudi vi omenjali, tukaj imam potem nekaj primerov: mletje žita, pridelava jogurtov, sirov brez dodatkov, prodaja lastnih klavnih polovic, zajeto je v okviru osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti in za njih ne bo veljala več obveznost izdaje računov. To proučujemo in gledam, do kam bi lahko pravzaprav tukaj šli. Se pravi, poslušamo, analiziramo in pripravljamo hkrati rešitve, ki bi, če bi se zdelo smiselno, jih potem seveda tudi uveljavili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministra za finance. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, hvala. Jaz bom uporabil določilo Poslovnika, da se opravi javna razprava. Jaz mislim, da je čakanje na neke rezultate v roku enega leta, je pot v propad. Pot v propad teh manjših proizvajalcev, pot v propad podeželja, številnih društev, številnih malih proizvajalcev, ki so gonilo razvoja, in nenazadnje uničenje cele vrsto tradicionalnih izdelkov. Naj povem, da so mi ti ljudje napisali tudi nekaj stavkov, v katerih opozarjajo, da je poznano, da ko enkrat nekaj uničiš, ne postaviš več nazaj. Še več mladih bo zapustilo kmetijstvo, še več znanja bo izgubljenega, nenazadnje bo še manj dohodka iz kmetijstva prišlo v slovensko davčno blagajno. Upamo, da ste poslušali vse argumente, da bo prevladala zdrava kmečka pamet. Pričakujemo uvedbo pavšalne obdavčitve kmetij, preden bo uporaba davčnih blagajn obvezna brez izjeme, torej tudi tiste knjige vezanih računov. V Slovenski demokratski stranki, gospod minister, kot veste, smo vložili zakon, s katerim se ukinjajo davčne blagajne v celoti, ker jih ne potrebujemo, ker obstaja cela vrsta dejavnosti v Sloveniji, kjer denar dobesedno ponikne in izgine v tujino, in manjši proizvajalci niso tisti, ki bodo nadomestili te izpade dohodkov iz proračunov. Mislim, da je cela vrsta področij, dejavnosti, institucij v Sloveniji, ki ne deluje transparentno, ki so dobesedno uničevalci proračunskih prihodkov, in tukaj so tiste, jaz mislim, da največje razlike. Mislim, da tudi OECD in vsi ostali, vam kot finančnemu ministru govorijo o tem, da je javna poraba prevelika v Sloveniji, od zdravstvene blagajne do državnih podjetij in vsega ostalega, ki netransparentno marsikdaj delujejo, tako da mislim, da je zadosti velikih rezerv. Nikoli niste omenili tudi, gospod minister, naše infrastrukture, internetne, predvsem brezžičnega interneta, kjer ni priklopa, kjer ni signala v Sloveniji. O tem govorijo planinska društva. Nenazadnje, če pogledamo, tudi ostale proizvajalce, recimo, številna podjetja, izvozna, imajo zdaj tudi zmanjšano hitrost interneta, zaradi tega, ker so davčne blagajne zasičile brezžično internetno omrežje, pa o tem nikoli ne govorimo. Nikoli niste realno povedali koliko postavk kompletna hardver in softver infrastruktura, ki ste jo morali postaviti, ker ste se zavezali, da bodo te davčne blagajne vedno na on-line sistemu delovale, kar je, lahko rečemo, neverjetna bogata želja neke države. Torej, poglejte, vse to bo na plečih teh ljudi, ki jih jaz zastopam, na plečih malih ljudi iz Slovenskih Goric, ljudi, ki so delali, ki so ustvarjali in ki v svojem zadnjem obdobju, tistih nekaj dejavnosti, ki jih opravljajo, zato da se čutijo koristne, glejte, vse te ljudi boste iz svojega ljubljanskega fotelja dobesedno zavrgli. In tukaj, spoštovani gospod minister, to je pa nekaj več od teorije, to je tista praksa, to je tisto življenje in to je tisto, ko se igračkamo z usodo malih ljudi. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik, o vašem predlogu bo Državnik zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Gospod Matjaž Hanžek bo postavil poslansko vprašanje ministrici za notranje zadeve mag. Vesni Györkös Žnidar, ki je odsotna. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. V zadnjih mesecih smo bili v mnogih krajih v Sloveniji priča številnim protestom proti nastanitvi beguncev. Čeprav je že samo po sebi žalostno, da kdorkoli nasprotuje nastanitvi in pomoči ljudem, ki so bili v stiski primorani zapustiti svoje domove, pa je v zvezi s temi protesti zaskrbljujoče nekaj povsem drugega. Proteste proti beguncem so pogosto spremljali pozivi k nasilju, ki so potekali pod neonacističnimi in drugimi skrajno desničarskimi simboli. Nasploh smo v državi priča porastu sovražnega govora, o čemer smo v Državnem zboru tudi govorili. Na ulicah se vse pogosto pojavljajo grafiti, kot so: Stop islamizaciji, Hočemo orožje, Posilimo levičarke in podobno. Na spletnih omrežjih skrajni desničarji pozivajo k nasilju tako nad begunci, kot tudi nad ljudi z drugačnimi politično ideološkimi prepričanji. Najbolj zaskrbljujoči so organiziranost podtalno desničarskih skupin in vse pogosteje primeri nasilja, ki presegajo sovražni govor. Naj spomnim na odmetavanje svinjskih glav, poskus požiga narodnega doma v Novem mestu. Ne samo, da ni videti, da bi si država kakorkoli prizadevala za zaščito ljudi pred nasiljem teh skupin, država tudi nič ne ukrepa, da bi omejila nastajanje in delovanje skrajno desničarskih grupacij, ki vse bolj delujejo po celičnem principu organiziranja terorističnih skupin. In kar je najhuje, s toleriranjem sovražnega govora in zgolj pasivnim spremljanjem njegovega delovanja, ta vlada daje tiho podporo tem skupinam in z ustvarjanjem psihoze izrednih razmer pravzaprav spodbuja njihovo nastajanje. Vse to so spretno izrabile in podpihujejo nekatere parlamentarne stranke, ki so pred kratkim napovedale kar referendum, s katerim rušijo ustavni red te države in naše mednarodne zaveze, ki izhajajo iz podpisanih konvencij. Zaradi tega sprašujem: Ali na ministrstvu spremljate organiziranje in delovanje skrajno desničarskih skupin? Od kod se te skupine financirajo in ali obstaja povezave med njimi in desnimi parlamentarnimi skupinami? Ali so organizirane skrajno desničarske skupine sodelovale pri organizaciji protestov proti beguncem? Kaj nameravate storiti, da se nastanek in rast takšnih organizacij v kali zatre? Glede na to, da ministrice ni, in glede na to, da bom jaz na naslednji seji opravljal svojo dolžnost v Strasbourgu, bi prosil za pisni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavila gospa Ljudmila Novak ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Spoštovana gospa ministrica, spoštovani gospod minister, predsedujoča, lepo pozdravljeni! Oba ministra sprašujem: Kakšen je trenutno status hčerinske družbe Telekoma Slovenije Soline Pridelava soli, ki med drugim upravlja Krajinski park Sečoveljske soline? Sečoveljske soline niso samo neprecenljiva naravna vrednota, ampak tudi strateško pomemben obmejni pas ozemlja Slovenije na meji s Hrvaško. Ob prodaji Telekoma Slovenije bi se lahko zapletel status upravljanja krajinskega parka, česa si zagotovo ne želimo. Zanima me: Katere aktivnosti so v teku na vajinih ministrstvih v smeri, da bi se celotno družbo Soline izločilo iz paketa prodaje Telekoma Slovenije in s tem zaščitilo slovenski nacionalni interes? Res je, da je trenutno prodaja Telekoma zastala, vendar v času, ko je bilo to aktualno, je ljudi to vprašanje zelo zaposlovalo, zanimalo in tudi skrbelo, ker nenazadnje naše ozemlje na meji je izredno pomembno in ni vseeno v čigavi lasti je. Ker je pa to naša zelo pomembna kulturna dediščina, naravna dediščina, pa seveda nas še toliko bolj skrbi. Ker iz medijev nisem mogla razbrati nekaterih stvari, da bi lahko imela jasnejšo sliko o stanju v tem trenutku, zato vaju sprašujem in prosim za odgovor.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar, da poda odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, spoštovani poslanke, poslanci, gospod minister, predsedujoča! Soline, d. o. o., imajo koncesijsko pogodbo za upravljanje s krajinskim parkom na podlagi Zakona o ohranjanju narave. Odgovor na vprašanje, ali bi se lahko zapletel status upravljanja krajinskega parka v prodaji Telekoma, je pravzaprav v pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor, vendar pa pravilno predvidevate, da se Ministrstvo za kulturo in strokovne institucije s področja kulture zavedamo izjemnega pomena piranskih solin in posebej delikatne lege sečoveljskih solin ter številnih faktorjev, ki soline ogrožajo, tako visoke plime, prometne infrastrukture, določanje meje, morebitni novi upravljavci. Kar seveda pomeni, da smo se s problemi, o katerih sprašujete, intenzivno ukvarjali tudi na Ministrstvu za kulturo. Strinjamo se z vašim mnenjem, da je vprašanje upravljanja krajinskega parka Sečoveljske soline izjemno pomembno tudi za vprašanje zaščite slovenskega nacionalnega interesa. Ministrstvo za kulturo je že večkrat izrazilo stališče, da naj se pri sprejemanju odločitev glede odprodaje Telekoma Slovenije ne le natančno proučijo posledice te prodaje, temveč tudi vprašanje Solin, d. o. o. Vladi in še posebej Ministrstvu za finance smo v času nameravane prodaje Telekoma Slovenije predlagali predhodno izločitev Solin, d. o. o., iz Telekoma. Vlada je pobudi ministrstva za kulturo prisluhnila, vendar pa naj bi Ministrstvo za finance ugotovilo, da je preveč deležnikov, s katerimi bi bilo treba to vprašanje uskladiti pred prodajo, da bi bilo to izvedljivo. Zato je pripravilo predlog o ureditvi vprašanja Solin neposredno po prodaji Telekoma Slovenije, saj naj bi bilo predvideno, da bo morebitnemu kupcu postavljen pogoj, po katerem bodo Soline prešle v last države takoj po prodaji. S tem namenom je bilo sklenjeno, da naj bi Vlada Republike Slovenije sklenila pogodbo o ustanovitvi nakupne opcije in predkupne pravice na celotnem poslovnem deležu družbe Soline Pridelava soli, d. o. o. Zato predlagam, da za natančnejše podatke tega postopka, ki naj bi zavaroval javni interes, ko gre za Soline, povprašate ministra za finance, ki je bil zadolžen za izpeljavo tega sklepa Vlade, ali pa za Soline pristojno ministrico za okolje in prostor. Sicer pa smo na Ministrstvu za kulturo pristopili tudi k pripravi odloka o razglasitvi tradicionalne pridelave morske soli za živo mojstrovino državnega pomena. Ta postopek smo začeli v letu 2015 in še vedno teče, vodi ga pa Slovenski etnografski muzej kot koordinator varstvene snovne kulturne dediščine. Morda bo gospod minister Počivalšek kaj več povedal tudi o tej vsebini, o kateri natančneje sprašujete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem še ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Spoštovana predsedujoča, poslanke in poslanci! Spoštovana poslanka, hvala za vprašanje. Sečoveljske soline so, kot je bilo rečeno, v pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor. Pri reševanju vprašanja solin v kontekstu prodaje Telekoma, ki je 100 % lastnik solin, je Ministrstvo za okolje in prostor aktivno sodelovalo tudi z Ministrstvom za finance. Pripravljen je bil predlog, kot je kolegica ministrica povedala. Seveda, ta predlog se je nanašal na prodajni postopek, ki pa je zaključen. Jaz verjamem, da imamo zdaj dovolj časa, da bomo pred novim morebitnim postopkom v tej smeri zadeve kljub vsemu pripravili na način, da bomo to zadevo izločili pred prodajnim postopkom in da ne bomo potem odvisni od zadev po prodaji, čeprav sem prepričan, da tudi tisti predlog, ki ga je takrat Ministrstvo za finance pripravilo, kjer smo reagirali šele v teku samega prodajnega procesa, je zagotavljal rešitev problema v tej smeri, ker gre za to, da soline niso zdaj samo kulturno zgodovinsko območje, so pomembno, tako kot ste rekli, obmejno območje. In vsaj kar se našega ministrstva tiče, je poleg tega, da so zavarovane, tudi pomemben del za izvirno, unikatno turistično ponudbo na tem območju. In verjamem, da bomo zdaj pred naslednjim korakom prišli do tega, da se bo ta zadeva zavarovala v ustrezni meri. Hvala.
Gospa Ljudmila Novak, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala. Resda zdaj gospodu ministru za finance ne morem postaviti vprašanja, je pa prisoten, tako bo zagotovo tudi slišal. Hvala za vajina odgovora. Najprej moram reči, da nisem bila zadovoljna z odgovorom gospe ministrice za kulturo, ko je dejala, da bi se država šele po prodaji dogovarjala o nadaljnji prodaji, ko bi imeli že nekega drugega lastnika. Zdaj me je nekoliko pomiril minister za gospodarstvo, ki je rekel, da je še dovolj časa, da bi to naredili zdaj. In tudi sama mislim, da je to treba narediti pred prodajo. Seveda, nikoli ne vemo, kdaj bo do te prodaje prišlo, če bo resnično sploh kdaj prišlo, ampak kakorkoli, mislim, da ta naravni park in pomembno mejno ozemlje moramo ustrezno zavarovati. Zato bi v tem trenutku apelirala ne samo na vaju, ki sem vama postavila vprašanje, ampak tudi na gospoda ministra za finance, da to problematiko preuči in dejansko pripravi ustrezne ukrepe za rešitev tega vprašanja. Kot vsi ugotavljamo, ne samo, da je to naša pomembna naravna kulturna dediščina, gre vendar za strateško pomembno ozemlje prav v delu, kjer že tako imamo mejne probleme. Zato pričakujem, da bosta tudi vidva tista, ki bosta gledala, kaj počne minister za finance na tem področju, in ga pri tem spodbujala, da bo iskal ustrezne rešitve. Če mi to lahko obljubita v svojem nadaljnjem odgovoru, bom tudi zadovoljna.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar.
Hvala lepa. Ja, res je, tudi sama nisem bila zadovoljna s to rešitvijo, ker namreč že od prevzema svoje funkcije smo se takoj lotili problema, ne samo Sečoveljskih solin, tudi Mladinske knjige in verjetno še kakšnega področja, ki je strateško izjemno pomembno za Slovenijo, Sečoveljske soline seveda z vseh teh vidikov, ki ste jih tudi sami omenili. Sama sem upala, da bo možno izločiti Soline, d.o.o., iz Telekoma, še preden bodo šle Soline v prodajo. Vendar je bilo kasneje rečeno, da je to neizvedljivo, da naj bi bilo toliko deležnikov, da se te prakse ne da izvesti. Zaradi tega seveda smo lahko, čeprav nezadovoljni, upali vsaj na to rešitev, da se bo to izvedlo. Kasneje, ko je prodaja odpadla, smo se oddahnili, vendar pa tudi sama upam, da se bo to, torej če bi šlo samo za časovno stisko, bojim pa se, da ni to razlog, da gre morda resnično za toliko deležnikov, da to v praksi ni izvedljivo, ne vem. Zaradi tega bom zelo vesela in bom tudi sledila vašim vprašanjem, če jih boste še naprej zastavljali, sami bomo seveda, vsaj kar se tiče Ministrstva za kulturo, bdeli nad tem vprašanjem še naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še minister za gospodarski razvoj in tehnologijo dopolnitev odgovora? [[Ne.]] Potem pa dajem besedo gospe Ljudmili Novak, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o vašem odgovoru oziroma odgovoru ministra in ministrice.
Seveda bom izkoristila to možnost in zahtevala posebno razpravo, kajti prav okoli Solin se postavlja vrsta vprašanj. Resda nisem našla najnovejših medijskih zapisov, ampak vem, da v preteklosti je bil problem financiranja tako s strani Ministrstva za okolje. Potem mi tudi ni jasno, zakaj se vstopnine ne smejo uporabljati oziroma ne pripadajo krajinskemu parku, to sem našla v medijskih zapisih. Potem, bil je problem z dovozom oziroma z mostom, ki je bil nekaj časa zaprt in podobno. Skratka, zdi se mi, da je problematika aktualna, potrebno je spodbujati, pritiskati na vlado, da se vendarle to vprašanje uredi v prihodnosti. In zato bom seveda zahtevala, da to vprašanje dodatno obravnavamo, da glasujemo o dodatni razpravi v parlamentu.
Hvala lepa. Gospa Ljudmila Novak, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Mag. Andrej Šircelj bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance, dr. Dušanu Mramorju, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister, ob sprejemanju proračuna za leto 2016 in 2017 je bilo napovedano tako s strani vas kot s strani premierja, predsednika Vlade, da se bo strukturni primanjkljaj zmanjševal, in sicer po načrtu, ki ste ga sami postavili, do leta 2020. Zaradi tega je še toliko večji šok bil za vse nas, ko je Evropska komisija dejala, da se v Sloveniji načrtuje oziroma da ona načrtuje po nekaterih podatkih in poročilih, ki so vsem znani in so javni, da naj bi znašal strukturni primanjkljaj v letu 2017 ob nespremenjenih politikah 2,8 %, kar pomeni največji strukturni primanjkljaj v evroobmočju. To seveda z drugimi besedami, kot kaže, pomeni, da ekonomija, finance ne gredo v pravo smer. Tukaj ni prišlo do nekih novih dejstev, predvsem ni prišlo do tega, da bi se pojavile kakršni koli dogodki, vsaj po našem mnenju ne, ki bi bili tako imenovani izredni odhodki, tudi migracijske odhodke smo upoštevali oziroma ste upoštevali v poračunih za leto 2016 in 2017, in tudi metodologija je bila že takrat ista, kot je danes, zaradi tega to ne morejo biti dejansko izgovori, saj ti dve stvari ne, da gredo stvari v to smer. Zaradi tega me seveda zanima: S kakšnimi politikami boste predlagali najprej seveda na vladi in potem tudi v Državnem zboru, da se ta strukturni primanjkljaj zmanjša oziroma da gre v smeri ustavne določbe, da se bo dejansko zmanjšal? Konec leta 2017 naj bi znašal en odstotek bruto družbenega proizvoda, koncem leta 2016 1,6 % bruto družbenega proizvoda. Skratka, tukaj gre seveda tudi za to, da se ali s spremembo bruto družbenega proizvoda ali s spremembo na področju odhodkov ta razmerja zmanjšajo ozirom da so takšna, kot ste si jih dejansko zadali. Zanimajo me skratka ukrepi, s katerimi boste prišli v Državni zbor, zato, da gre primanjkljaj v smeri, katerega ste si navsezadnje sami začrtali s sprejemom proračunov za 2016 in 2017.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, da poda odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec mag. Andrej Šircelj. Eno tako vprašanje sem danes že dobil od poslanca Horvata, pa bom poskušal mogoče malo drugače odgovoriti, da bo bolj celovito oboje skupaj. Rad bi poudaril, da je bil s sprejetim proračunom za leto 2016 in za leto 2017, za vsako leto načrtovano zmanjšanje, nominalno zmanjšanje, primanjkljaja za 0,6 % bruto domačega proizvoda, približno gre za 240 milijonov evrov. Za to, da bi dosegli tako zmanjšanje, nominalno zmanjšanje primanjkljaja, smo sprejeli tudi celo vrsto ukrepov v letu 2015, v letu 2016, ki delujejo tudi v letu 2017. Za te ukrepe me je že vprašal poslanec Horvat in sem jih prebral, pa bi raje zdaj izkoristil mogoče čas, da pojasnim, kaj je pravzaprav problematično. Na podlagi jesenske napovedi Evropske komisije, ona dela tri napovedi: jesensko, zimsko in spomladansko, na podlagi jesenske napovedi, je mehanično v svoj model vstavila podatke oziroma te napovedi in potem izračunala kakšen strukturni napor predstavlja teh 0,6, se pravi približno 240 milijonov zmanjšanje nominalnega primanjkljaja. In je ugotovila, da smo v širšem smislu v 2016 v skladu s paktom stabilnosti in rasti. Ko je vstavila podatke zimske napovedi in upoštevala hkrati migracijske stroške, pa je ugotovila, da ta napor ni več dovolj velik, da bi lahko ugotavljala, da smo v širšem smislu v skladu s paktom stabilnosti in rasti, ampak, da imamo ta napor premajhen. Ko pogledamo zdaj podatke za leta 2015, 2016 in 2017, samo toliko, da boste razumeli, do kakšnih rezultatov privede ta mehanični model, ki so ga raketni znanstveniki razvili za Evropsko unijo. Slovenija je imela predviden dejanski primanjkljaj 2,9 za 2015, 2,3 za 2016 in 1,7 za 2017. Se pravi, vsako leto za 0,6 % zmanjšanje. Pazite, strukturni primanjkljaj pa je bil v letu 2015 predviden za 2 % BDP, v 2016 za 2,5, v 2017 pa za 2,8. Če bi želel po ekonomski logiki tak rezultat dobiti, da ti nominalni primanjkljaj pada, strukturni pa tako noro narašča, bi moral imeti v ekonomiji vsako leto gospodarsko rast še višjo in nad potencialno, nad tisto, ki jo lahko ekonomija v nekih normalnih razmerah ne pregrevanja in ne recesije ustvarja. Ti rezultati pa kažejo na to, da je predvideno za Slovenijo, da bo imela vsako naslednje leto višje pregrevanje gospodarstva. In to noro veliko. Najvišje v Evropski uniji. Ta, tako imenovana, vrzel, razlika med predvideno rastjo in tisto, ki je potencialna, je v letu 2017 kar 1,9 %, kar je popolnoma izven vsake logike. In to sem jaz tudi odprl na evroskupini, takoj se mi je pridružilo 7 držav, s katerimi smo zdaj napisali pismo Evropski komisiji in Evropska komisija je že zapisala, da se bo ukvarjala s to metodologijo in poskušala najti neko drugo, ki bo bistveno bolj preprosta. Skratka, ta metodologija za Slovenijo daje popolnoma nelogične rezultate. To je vsakemu ekonomistu jasno. Pri takem padcu primanjkljaja, kot smo ga v proračunu dali, je popolnoma logično, da ko nimaš pregrevanja, ko imaš deflacijo, visoko brezposelnost, visok presežek tekočega dela plačilne bilance, bi morali tako, kot padajo domači nominalni primanjkljaji, padati tudi strukturni primanjkljaj, ne pa tako noro rast.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Vsekakor dopolnitev odgovora. Jaz sem že na začetku v izhodišču povedal, da obstajajo metodološki problemi oziroma težave, katere minister omenja. Vendar se tudi Zakon o fiskalnem pravilu sklicuje na evropske uredbe, tudi celo v vseh obrazložitvah, ki sledijo temu Zakonu o fiskalnem pravilu, se govori o evropskih zahtevah in tudi o vseh teh zadevah. To se pravi, ta zadeva sploh ni nova, ta zadeva je prišla na plan zdaj, ko je pa ta ista Evropska komisija povedala, naj bi imela v letu 2017 Slovenija med evrodržavami najvišji primanjkljaj. Tukaj nastaja še dodatna težava v zvezi s tem. In zdaj, poglejte, če to ne velja, jaz mislim ne da je treba napisati pismo, minister, jaz ne vem, zakaj ne protestirate potem pri Evropski komisiji glede tega, če to vse ne velja. Kateri podatki so potem pravilni? Ker Evropska komisija potem zdaj za 7 držav nima pravilnih podatkov. Kateri so pravilni? Ampak po drugi strani nas pa sama Evropska komisija zavezuje k temu primanjkljaju, zavezuje nas k ničli. Zdaj pa sploh ne vemo, kje smo. Navsezadnje je to tudi neodgovorno in tukaj bi vas prosil za komentar oziroma za dodatno obrazložitev, kaj pravzaprav v tem primeru narediti. Potem smo mi izven sistema evropskega, potem bi morali to povedat, ne samo eno pismo napisat, ki ga bodo uradniki v Bruslju brali ali pa ne bodo brali, pa bodo odgovoril ali pa ne bodo odgovoril.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo Ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Hvala lepa. Bom zelo neposredno poskušal odgovoriti. Prvič, gre za ocene. Za ocene za leto 2015, ker tako še nimamo končnih rezultatov in podatkov, za 2016 so vse ocene, 2017 tudi ocene. Kakšen bo dejanski strukturni primanjkljaj, bo vidno ex post. Recimo, za leto 2015 bomo videli v jeseni 2016, za 2016 jeseni 2017 in tako naprej. Pri teh ocenah in modelu, ki potem ocene prevedejo v strukturni primanjkljaj, je problem, ima problem z ocenami Evropska komisija in ima problem z modelom. Jaz sem to prvič odprl na Evroskupini in na Ecofinu. Z Evropsko komisijo smo imeli dolg razgovor, ko je bila v Ljubljani, ko je bilo poročilo za Slovenijo. Zdajle sem bil v Londonu, kjer smo bili skupaj, z Evropsko komisijo smo imeli poseben sestanek, zopet smo šli skozi metodologijo in Evropska komisija se zaveda, da je Slovenija tukaj še poseben osamelec, ker mi smo čisto izven sistema drugih držav in tudi ve, kaj so osnovni razlogi. Ali je v skladu z Zakonom o fiskalnem pravilu in ali je v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, bomo videli ex post. Komisija zdaj ocenjuje in nas opozarja, ali smo v skladu ali ne. Mi bomo to pogledali zdaj, ali je metodologija priznano neustrezna in se bo uporabila nova takrat in bomo videli, kakšen bo rezultat, ali pa, če bomo ugotovili, da metodologija ni problematična, česar ne moramo ugotovit po mojem mnenju, bomo ustrezne ukrepe sprejeli, tako kot smo jih sprejeli v letu 2015 za 2016 in v letu 2014 za 2015, da zmanjšujemo primanjkljaj po 0,6 % bruto domačega proizvoda letno. Če me sprašujete, katere ustrezne strukturne ukrepe bomo sprejeli, da se bo primanjkljaj še bolj zmanjšal, kot se zdaj zmanjšuje, z 2,9 na 2,3, na 1,7 lansko leto, leta 2014 pa je bil 3,4 brez dokapitalizacije. Torej, imamo 3,4, 2,9, predviden, po moje bo nižji, 2,3, 1,7 in gremo točno proti tistemu, kar je ta srednjeročni cilj. Srednjeročni cilj pa je seveda primanjkljaj nič leta 2020.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj, imate besedo za postopkovni predlog, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministra za finance. Izvolite.
Ja, prosim, seveda, spoštovana podpredsednica. Jaz bi resnično rad, da se opravi ta razprava, ker tudi po tem odgovoru je zdaj še manj jasno, kot je bilo pred tem odgovorom. Namreč, sam minister pravi, da smo izven sistema, smo izven evropskega sistema, če citiram, in da tudi Evropska komisija to pravi. To minister pravi. Potem, kje smo? In potem sploh nimamo realnih podatkov danes o tem, kje smo. In to me zdaj najbolj skrbi. Na eni strani Evropska komisija da podatek, da gremo v nasprotno smer in imamo največji strukturni primanjkljaj v Evroskupini, to so zapisali, črka na papirju je to, lahko si vsak pogleda, na drugi strani minister pravi, da nismo v tem sistemu, zaradi tega, ker metodologija za Slovenijo naj ne bi veljala oziroma z drugimi besedami, če povzamem, je absurdna oziroma ne daje teh rezultatov, ki bi jih morala dati. Zaradi tega jaz dejansko predlagam, da se to ugotovi, kajti ukrepi, ki bodo prišli kasneje, če pa morda Evropska komisija ima vseeno prav, bodo še toliko hujši. Ne samo toliko hujši, potem se dejansko ustavna določba ne bo spoštovala. In če se ustavna določba ne bo spoštovala, potem se ve, kaj takšni vladi sledi, da dela protiustavno. In če ne vemo danes, kje smo, in če ne ve vlada, kje je z javnimi financami, strukturnim primanjkljajem in tako naprej, jaz mislim, pa da je to zdaj alarm za ta Državni zbor, da se tukaj dejansko ugotovi, tudi s strokovnimi podlagami Evropske komisije, tudi strokovnimi podlagami Vlade Republike Slovenije in da se ugotovi, kje smo v javnih financah. Jaz dejansko predlagam, prvič, da se opravi o tem javna razprava, in da se seveda, tudi če smo v sistemu, slučajno, minister, kot bo Evropska komisija rekla, potem pa bo morala vlada takoj sprejeti ukrepe, te, o katerih govorite in katerih ste že govorili. O tem jaz danes ne govorim, ampak takoj. Če minister pravi, da smo izven sistema, glejte, je to zelo zaskrbljujoče. In še glede samih ocen minister. Ja, gospodarski in finančni svet danes temelji na ocenah. Vsi dajejo ocene. In te ocene se ne razlikujejo bistveno od tistih dejanskih podatkov vseh mednarodnih institucij. Vse mednarodne institucije, od IMF, OECD, Evropske komisije in tako naprej, Umarja, domača institucija, temeljijo na ocenah. In na tem temelji tudi razvoj in gospodarska rast.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj, o vašem predlogu bo Državnik zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Gospa Jelka Godec bo postavila poslansko vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
Predsednica, hvala za besedo. Gospa ministrica, lep pozdrav. Kadar govorimo o zdravstvu, tako s strani vlade kot s strani ministrstva pa tudi s strani poslancev pa kogarkoli iz javnosti, govorimo o tem, da želimo visoko kakovostno zdravstvo, da želimo varno zdravstvo, osredotočanje na bolnike in pravočasnost dostopnosti zdravljenja, predvsem takrat ko gre za otroke. Res je, da otroška srčna kirurgija, ki je razburjala javnost v preteklosti in mislim, da jo bo kar kmalu spet danes, da je, bom rekla, s strani vašega ministrstva že dalj časa trajajoča zgodba. Na vas se obračam z naslednjim vprašanjem oziroma razmišljanjem. 15. 10. 2015, ko smo imeli na Odboru za zdravstvo temo otroška srčna kirurgija, je bilo s strani sekretarke Ministrstva za zdravstvo rečeno, da se z otroško srčno kirurgijo ukvarja Ministrstvo za zdravstvo že od leta 2013, pa vendar je zdravstveni svet, ki je najvišji posvetovalni organ ministrice, o tem razpravljal šele 7. oktobra 2015. Po besedah predsednika zdravstvenega sveta je bilo rečeno takrat, da je program otroške srčne kirurgije dober, varen, kakovosten in da zdravstveni svet podpira odločitev, da se program otroške srčne kirurgije obdrži v Sloveniji. K temu je pritrdil tudi takratni vodja otroške srčne kirurgije, ki je zagotovil, z njegovimi besedami in povedano, »zagotavljam, da je danes program dober in varen, da k nam prihajajo kirurgi iz Italija, Prage, Münchna, in da bo zagotovljena tudi 24-urna pripravljenost za naše male otroke s strani čeških kirurgov«. Od takrat naprej ali pa že tudi vmes smo lahko zasledili v več intervjujih tako z vami kot z dr. Robido in ostalimi predstavniki oziroma tistimi, ki delujejo na področju otroške srčne kirurgije, različne izjave, med njimi tudi to, da prihajajo štirje kirurgi v Slovenijo operirati, hkrati pa tudi izjave, da število napotitev otrok v tujino, torej na operacije, od leta 2012 do 2015 drastično narašča in da se s tem tudi povečujejo stroški. Mene zanima, gospa ministrica: Ali je res, da se je od leta 2012 do leta 2014 za več kot 200 % dvignilo število otrok, ki so bili napoteni v tujino, glede na to, da se je zagotavljalo, da prihajajo štirje usposobljeni kirurgi v Slovenijo?
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za zdravje, gospe Mariji Milojki Kolar Celarc, da poda odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovana gospa poslanka in ostali! Kot veste, je izvajanje postopkov, napotitev na zdravljenje v tujini v pristojnosti Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Po njihovih podatkih, ki smo jih prejeli, je bilo v letu 2012 v tujini opravljenih 9 srčnih operacij, v letu 2013 je bilo teh operacij 5, v letu 2014 60 in v letu 2015 28. V prvih mesecih letošnjega leta pa so bili na operacijo v tujino napoteni štirje otroci. V letu 2012 so bili otroci napoteni v Izrael, na Nizozemsko in Veliko Britanijo, v letu 2013 v Izrael, v letu 2014 v Nemčijo, Izrael in na Češko, v letu 2015 v Izrael, Avstralijo, Nemčijo, Italijo in na Češko ter v letošnjem letu v Nemčijo, na Češko in v Italijo. Sicer na ministrstvu nismo seznanjeni s posameznimi konkretnimi primeri, vendar menimo, da je zmanjševanje napotitev na zdravljenje v letu 2015 glede na predhodno leto in pa tudi prvi podati letošnjega leta kažejo na to, da so manjše napotitve posledica boljše organizacije in delovanja programa srčne kirurgije v UKC Ljubljana. Prepričani smo tudi, da se bo število napotitev, če bo UKC Ljubljana uspel v svojih prizadevanjih po uresničitvi strategije programa otroške srčne kirurgije, še v nadaljevanju dodatno zmanjševalo, s čimer se bo zmanjševala višina sredstev, ki jih bo zavod plačeval za ta namen. Kot veste, je UKC Ljubljana pripravil strategijo programa srčne kirurgije, ki jo je sicer obravnaval tudi zdravstveni svet in jo podprl, vendar pa je tudi povedal, da pričakuje, da bo UKC še dodatno pripravil bolj natančen, podrobni izvedbeni načrt, ki ga naj bi do oktobra letošnjega leta predstavil zdravstvenemu svetu. Tako bo v bodoče, ko bodo ta strategija in konkretnejši ukrepi pripravljeni, po potrditvi na zdravstvenem svetu kot najvišjem strokovnem posvetovalnem organu Ministrstva za zdravje, moč pričakovati, da se bodo napotitve teh srčnih operacij v tujino zmanjšale. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Jelka Godec, imate besedo da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovana ministrica, jaz vem, da Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije napotuje oziroma tudi odobri te operacije v tujini, vendar moram reči, da ta denar, ki je strošek davkoplačevalcev, in da je tudi Ministrstvo za zdravstvo, moram reči, da je milo rečem vpleteno v to. Torej ne morete reči samo, da je ZZZRS odgovorno za to, ministrstvo pa s tem nima nič. Še enkrat, zdravstveni svet govori torej se ukvarja s tem in to je vaše najvišje posvetovalno telo. Če je bilo rečeno leta 2015, da je naš program varen, da prihajajo štirje kirurgi, potem jaz ne vem, zakaj je bilo leta 2014 60 napotitev. V letu prej pa pet. In vi pravite, da se bodo zadeve še spremenile, ko bomo imeli strategijo, ki smo jo prejeli, Obravnave otrok in odraslih s prirojeno srčno napako, v Državni zbor v mesecu februarju, da bodo še manjše napotitve. Se vam ne zdi, da je to, da traja ta strategija oziroma da se stanje na otroški srčni kirurgiji tako dolgo ureja, v bistvu tudi odgovornost ministrstva. Stvari bi morale teči hitreje glede na to, da je bilo rečeno, da so zadeve varne in kakovostne. Vemo pa, iz poročil pa tudi od drugod, da se ne napotuje otrok v tujino zaradi manj invazivne operacije, ker tega ne dovoli zdravstvena blagajna. Teh operacij pa v Sloveniji ne delamo. In tudi to, da v Slovenijo prihajajo štirje kirurgi, ni res. Prihajajo trije pa tudi to ne 24 ur, ampak tako, kot je bilo včasih, 3 dni v mesecu. In jaz mislim, gospa ministrica, da bi se morali o tem pozanimati, tudi glede na to, da je bila ta strategija sprejeta 10. Februarja, a hkrati 10. februarja dr. Robida izjavi, da sploh ne ve, da je bil v tej komisiji za pripravo strategije.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministrici gospe Mariji Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
Hvala. Dopolnitev oziroma dodatna obrazložitev. Poglejte, mi smo govorili o strategiji, je pa UKC Ljubljana pripravil tudi poseben program kratkoročnih ukrepov, ki jih je pa že zdravstveni del še pred pripravo strategije obravnaval. In ti kratkoročni ukrepi za izboljšanje organizacije in delovanja programa otroške srčne kirurgije so posledice tega, da je bilo v letu 2015 28 napotitev in 60 v letu 2014. Takrat, kot sami dobro veste, je prišlo seveda do dogodkov oziroma do zamenjave teh tujih strokovnjakov oziroma srčnih kirurgov. Zaradi tega tudi trdim, da je zmanjšanje števila napotitev v letu 2015, torej 28 vizavi 60 napotitev v letu 2014, in tudi letošnje razmere kažejo, ker se te napotitve dodatno zmanjšujejo, da so kratkoročni ukrepi in posledica sprejetja teh ukrepov na srčni kirurgiji za boljšo organizacijo delovanja tega programa, tudi z vzpostavitvijo s centri tako v Italiji in na Češkem in drugod, kamor se je vozilo te otroke na te operacije, pomenilo, da se je v celoti lahko pokrilo potrebe po teh operativnih posegih. Ko pa govorimo o strateškem programu, pa govorimo o celotnem programu, ker je ideja, da bi se v UKC Ljubljana vzpostavil nek nacionalni center za te vrste posegov, kamor pa bi se seveda pritegnilo k sodelovanju tudi širše okolje. Kajti dobro veste, da so strokovnjaki v temu strokovnemu poročilu o srčni kirurgiji napisali, da mora biti najmanj določeno število posegov zaradi tega, da se lahko zagotovi ustrezna kakovost in varnost pri teh posegih. In to je ta del strategije, na kateri se dela. Ta prvi del je bil že predstavljen in sprejet. Zdaj konkretnejši ukrepi na osnovi te strategije pa bodo, tako kot sem rekla, predvidoma predstavljeni zdravstvenemu svetu.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za pravosodje, mag. Goranu Klemenčiču. Izvolite.
Hvala za besedo. Po nekaterih ocenah naj bi v Sloveniji bilo cirka 200 tisoč ljudi, ki so že preizkusili konopljo bodisi v medicinske ali rekreativne namene. Na podlagi določbe 33. člena Zakona o proizvodnji in prometu s prepovedanimi drogami je posest prepovedane droge prekršek. V primeru, da gre za manjšo količino prepovedane droge za enkratno osebno uporabo, pa se sme uporabnika kaznovati bolj milo. Skladno z določbami zakona o prekrških je možen tudi izrek opomina. Že v okviru ZPPPD ter ZP je torej zaradi nejasnosti opredelitve manjše količine možen razpon izrečene kazni vse od opomina pa do izreka denarne kazni. Še več zmede pa je nedoločnost te manjše količine povzročila ob upoštevanju 186. člena Kazenskega zakonika, ki med drugim določa, da se z zaporno kaznijo od 1 do 10 let kaznuje, kdor neupravičeno proizvaja ali predeluje rastline ali substance, ki so razvrščene kot prepovedane droge ali nedovoljene snovi. V teoriji je torej posest manjše količine konoplje prekršek, a ker manjša količina ni jasno določena, je posameznik povsem odvisen od odločitve posameznih organov, ki vodijo postopke. Policist se lahko, na primer, odloči pri enaki količini za opomin, za sprožitev postopka o prekršku ali pa količino oceni kot takšno, da po njegovem mnenju ustreza opisu kaznivega dejanja. Kako zelo bo posameznik stigmatiziran ali celo inkriminiran, je tako povsem odvisno od okolja, v katerem živi. V urbanih središčih je uporaba konoplje veliko manj stigmatizirana, posledično je tudi odnos policije in sodišč do uporabnikov konoplje v urbanih središčih veliko bolj liberalen kot pa na podeželju. Torej v praksi posledično prihaja do neenake obravnave uporabnikov konoplje. Zaradi tega vas sprašujem: Koliko je bilo v letih 2012, 2013, 2014 in 2015 vloženih kazenskih ovadb za kazniva dejanja neupravičene proizvodnje in predelave konoplje po 186. členu Kazenskega zakonika? Koliko je bilo izrečenih obsodilnih sodb? Kolikšna je najmanjša količina konoplje, zaradi katere je bila izrečena obsodilna sodba? Ali menite, da je ureditev, ki omogoča za enako količino konoplje tako širok razpon kazni, primerna? Ali menite, da je primerna ureditev, na podlagi katere je konoplja razvrščena v prvo skupino prepovedanih drog in se posledično obravnava povsem enako kot heroin, kokain in druge trde droge? Hvala za vaše odgovore.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču, da poda odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica Državnega zbora. Spoštovani poslanke in poslanci! Spoštovana poslanka Tomić, vaše vprašanje bom razdelil na dva dela. Prva so vprašanja, ki ste jih zastavili v zvezi s statistiko, drugi je pa zelo, bom rekel, vrednostne narave, in tudi nanj bom z veseljem odgovoril. Kar se tiče najprej podatkov o številu kazenskih ovadb, obsodilnih sodb in pregonov, moram žal ugotoviti, da informacijski sistem ne sodstva ne tožilstva ne omogoča pregleda po tem, da bi različne droge ločevali. Po domače povedano, mi imamo podatke in organi odkrivanja in pregona in sojenja imajo podatke o posameznem kaznivem dejanju, o posameznem prekršku, ne loči se pa znotraj vrste drog in pa da bi lahko izbral ven konopljo. Treba bi bilo iti gledati vsak spis, kar je pa v tem trenutku bilo nemogoče in nesorazmerno narediti. Kljub temu vam lahko rečem, da, kar se tiče splošnih podatkov v zvezi s 186. členom Kazenskega zakonika, ki določa kot kaznivo dejanje neupravičeno proizvodnjo in promet s prepovedanimi drogami, da se številka od 2012 do 2015, za kar ste spraševali, giblje tako med tisoč do tisoč 200 ovadb letno in potem 700 do 800 obsodb letno. Govorimo o klasičnih kaznivih dejanjih, povezanih z drogami. Žal vam ne morem povedati, kakšen je tukaj obseg kaznivih dejanj, povezanih s konopljo. Govorim samo o tistem delu, ki ni povezan z organiziranim kriminalom, ker tukaj je tudi letno potem tam okoli 100 dodatnih obsodb. Vam bom pa z veseljem potem dal konkretne podatke za vsako leto, da zdaj ne izgubljamo časa s tem, da bi našteval te razpredelnice. Ločeno se vodijo tudi mladoletniki, teh je približno, recimo, izrečenih ukrepov in sankcij zoper mladoletnike s področja prepovedanih drog, letno tam od 40 do 70. No, še pri prekrških. Mislim, da ste me o tem že pisno enkrat spraševali. Dejstvo je, da prekrškov je bilo, recimo, od leta 2009 do 2014, povezanih s prepovedanimi drogami in seveda s tem tudi s konopljo, približno rešenih skoraj 3 tisoč 500. Od tega je sodišče na koncu kazni izreklo le v 313 primerih in glob je bilo od tega za 28 tisoč evrov, kumulativno gledano. Na kratko še glede razpona sankcij. Glejte, tak primer, kjer imate v bistvu izjemno velik razpon sankcij, od opomina do, če poenostavim, do deset let zapora, ni tako zelo neobičajen pri kaznivih dejanjih, kjer se poskuša zajeti različne kategorije storilcev in oblik storilstva, zato ker v Sloveniji velja načelo individualizacije kazenskih sankcij ob upoštevanju vseh olajševalnih in oteževalnih okoliščin. Skozi sodno prakso se izoblikuje neka ustrezna kaznovalna politika. Vemo tudi, da tovrstne zadeve se pogosto končajo ali pa včasih končajo šele na Vrhovnem sodišču. Tako smo pred meseci lahko spremljali, bomo rekli, kar neko izjemno sodbo in odločitev Vrhovnega sodišča, ki je razveljavilo obsodbo v konkretnem primeru nekoga, ki je konopljo gojil in uporabljal za zdravljenje svoje žene. Zdaj pa na tisti drugi del. Statistiko vam bom potem tudi predal. Glejte, je kolegica ministrica za zdravje tudi v dvorani. Pod njihovo pristojnost spada uvrstitev prepovedanih drog v posamezne skupine. Dejstvo je, da je v Sloveniji konoplja uvrščena v prvo skupino prepovedanih drog, kar pomeni, da gre za rastlino oziroma substanco, ki je zelo nevarna za zdravje zaradi hudih posledic, ki jih lahko povzroči njena zloraba in se ne uporablja v medicini. Ni skrivnost, moje mnenje je vedno bilo – že leta, še ko sem bil državni sekretar na notranjih zadevah in študent v Ameriki –, da je to pretiran pogled na kriminalizacijo konoplje. Mislim, tudi ko se pogovarjam s sodniki in tožilci, da je dejstvo, ob vseh teh številkah, kot sem jih prej povedal, da pregon teh kaznivih dejanj izjemno obremenjuje sistem, izjemno obremenjuje celoten sistem. Če bi ta denar usmerili v končni fazi tudi v preventivo in druge oblike odklanjanja nekaterih, recimo, če hočete – dejstvo je, spet, da je alkohol povzročitelj neprimerno več kaznivih dejanj, sploh nasilnih kaznivih dejanj, kot pa, po domače povedano, kajenje trave. Tako mislim, da je razprava na to temo več kot dobrodošla. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, zahvaljujem se vam za vaše mnenje in vesela sem tudi, da je ministrica za zdravje tukaj. Res je to, kar pravite, da je izredno obremenjen sistem ravno zaradi preganjanja v bistvu teh majhnih prekrškarjev. Ti ljudje, ki se ukvarjajo s pregonom le-teh, bi lahko počeli v tem času verjetno tudi druge stvari, ki bi bile, recimo, bolj potrebne. Kaj je bistvo mojega vprašanja –vsi naj bi bili enaki pred zakonom! Ravno to, da ni določeno, kaj pomeni majhna količina, povzroča velike neenakosti in veliko slabe volje. Poglejte, v majhni Sloveniji, ki šteje cirka 2 milijona ljudi, je odvisno od tega, kje si se rodil in kje živiš, kako boš kaznovan za en in isti prekršek. To po mojem mnenju ni prav. Seveda ni prav tudi to, da je konoplja tako zelo stigmatizirana in je v prvi skupini, ob tem da že mnogi strokovnjaki mednarodni prač razlagajo, koliko je ugodnih učinkov ob zelo zanemarljivih majhnih – seveda mladoletnike je treba ščititi pred tem, vendar ima veliko manj stranskih učinkov kot alkohol, kajenje tobaka in marsičesa. Ampak, da se vrnem k bistvu svojega vprašanja: Kako menite, da je rešljivo to, da je razpon kaznovanja tako velik, se pravi od opomina do denarne kazni, celo do zaporne kazni, za identičen prekršek? To ni prav, in to je treba sistemsko rešiti. Hvala.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo mag. Goranu Klemenčiču. Izvolite.
Hvala lepa. Dve možnosti sta, da se taka stvar, če že imamo kriminalizirano, kriminalizira bodisi z nekim takim pojmom, kot je manjša količina, in s tem dopustite sodiščem, predvsem sodiščem pa tudi tožilcem, da oblikujejo neko prakso, ki je dejansko odvisna lahko tudi od mesta do mesta, urbanega, podeželskega okolja, ker je včasih to tudi stvar kriminalitetne politike. V Sloveniji je bilo dolgo časa znana – mislim dolgo časa znana, pred leti je bila Obala bistveno bolj, recimo, izpostavljena, kjer deluje bistveno več problemov z drogami in je bilo jasno in znano po celi Sloveniji med organi odkrivanja in pregona, sodniki in tudi storilci, recimo, da če so te prijeli v Kopru, po domače povedano, z določeno količino, si dobil načeloma višjo kazen kot pa, če so te prijeli v Mariboru ali pa v Kranju. To je pač realnost kazenskih postopkov. Ampak poglejte, dve možnosti, kot sem rekel: ali da rečete manjša količina ali da rečete dva grama. Potem imate pa nekoga, ki ima 2,001 grama. Tukaj je tudi potem vprašanje enakosti ali neenakosti. V glavnem, dokler imamo tako ureditev, da je ta zadeva kriminalizirana, se temu izogniti ne bomo mogli. Nepravičnosti na nek način postajajo tudi takrat, ko imate točno opredeljeno zakonsko, kaj je majhna količina, ampak vsaka. To je tako kot pri penzijah ali pa pri kakšnih drugih kriterijih, ko rečete: tisti, ki prejema do 200 evrov, tisti, ki pa 201 evro dobi, bo padel pa v neko drugo kategorijo. Se pravi, zato pa je razvijajoča se sodna praksa na tem področju. Rad bi še enkrat povedal in tukaj se strinjam z vami. Poglejte, recimo moja vera v to, da je tukaj treba storiti korak naprej, ni neka hipijevska mentaliteta, ampak je dejstvo, da na tem področju – tudi v Ameriki, kjer so storili korake naprej na tem področju, je veliko podporo to doživelo prav s strani pravosodja, policije in splošno organov odkrivanje in pregona, zato ker se zavedajo, da je vložek družbe v pregon teh dejanj nesorazmeren, običajno, s tem, kaj se ven dobi. Kar pa ne pomeni, da pri tej razpravi ni treba resno vzeti tudi, ali pa predvsem, zdravstvene in medicinske stroke. Ne bom pa nikoli pozabil, če mi dovolite še to, da s tem zaključim. Sam sem se z razpravo o tem prvič soočal, ko sem študiral v Ameriki in kjer mi je kazensko pravo predaval prof. Filip Haven, ki je bil vrsto let prvi namestnik glavnega ameriškega tožilca in eden največjih zagovornikov dekriminalizacije določenih drog, ker se je zavedal, kaj to povzroča celotnemu kazenskopravnemu sistemu na račun različnih preventivnih programov, ki bi jih lahko usmerili tako zoper droge kot zoper alkoholizem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić, imate besedo za postopkovni predlog, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministra. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani minister! Nisem nameravala izkoristiti tega postopkovnega predloga, vendar ker slišim, da je tako rekoč sprejemljivo, da, recimo, na Primorskem, kjer naj bi bilo več uporabnikov konoplje ali pa drugih drog, so kazni višje kot, recimo, v Ljubljani, kjer jih je manj, se mi zdi to popolnoma nesprejemljivo. Mislim, da glede na to, koliko davkoplačevalskega denarja gre za te v bistvu majhne prekrške, ko se obremenjuje in sodstvo in policija s tem, mislim, da bi morali na naslednji seji opraviti razpravo o tem, predvsem zaradi tega, ker smo pred zakonom vsi enaki in ne more biti statistična številka tista, ki odloča o višini kazni. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Gospod Jan Škoberne bo postavil poslansko vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani ministrici, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! V prejšnjem tednu je v Torinu potekala strokovna konferenca in tudi politični posvet o uresničevanju ciljev in točk Evropske socialne listine, ki je svojo zadnjo revizijo doživela leta 1996. Ob razpravi različnih strokovnjakov iz različnih držav in tudi različnih nosilcev političnih funkcij, je bilo ugotovljeno, da je eden izmed glavnih problemov v Evropi danes, pa tudi širše, prisotnost atipičnih oblik dela, prisotnost prekarizacije in s tem povezano dejstvo, da v Evropi, pa seveda tudi širše v svetu, mnogi ljudje od svojega dela ne morejo več živeti dostojno; da se mnogim ljudem – to moramo pošteno povedati – tudi v Sloveniji še vedno dogaja, da je za njih pogodba o delu za nedoločen čas zgolj iluzija neke možnosti, pogodba za določen čas pa za marsikaterega delodajalca izgovor, da s podaljševanjem v nedogled na nek način od delavca terja lojalnost, več dela v zameno za to, da nima enakih pravic, kot bi jih sicer imel s pogodbo za nedoločen čas. Tisto, kar me v tej točki zanima je – glede na to, da Slovenija ima gospodarsko rast, da se nam tudi skozi učinke ukrepov vašega ministrstva zadnjih dveh mandatov pozna višja stopnja zaposlenosti, torej nižja brezposelnosti, možnost gospodarstva, da zaposluje, in skozi druge družbene razmere prisotnost nekega pozitivnega okvira razumevanja dela: Ali bo Republika Slovenija oziroma Vlada Republike Slovenije storila korak naprej pri zagotavljanju tega, da se bo od poštenega dela dalo tudi dostojno in dobro živeti? Ali bo naslovila vprašanje prisotnosti atipičnih oblik dela v naši zakonodaji in v gospodarskem prostoru kot resen problem? Kot ga je, denimo, v preteklem tednu naslovilo več predstavnikov različnih držav skozi vprašanje, ali Evropska socialna listina iz leta 1996 sploh še odgovarja na ključna vprašanja, kakor tudi danes vprašanje: Ali mi lahko ključna vprašanja na trgu dela še rešujemo zgolj z obstoječo zakonodajo? Dostojno delo je vprašanje, ki me zanima. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Drage poslanke in poslanci! Hvala za vprašanje, gospod poslanec. Vesela sem, da smo v ponedeljek začeli z javno obravnavo enega pomembnega dokumenta, ki se imenuje dostojno delo, s katerim je Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti začelo širšo javno razpravo o tem, na kakšen način zagotoviti dostojno delo za vse delavke in delavce v naši državi. S tem dokumentom, ki je javna razprava, predlagamo določene ukrepe, ki pa so del širše javne razprave, s 1. 4. pa začnemo tudi razpravo v okviru socialnega dialoga, ki je za vprašanje reševanja razmer na trgu dela ključna. Zdaj pa morda minuto za uvod v sam problem. Dejansko s spremembami na trgu dela, kjer ves čas v spremenjenih pogojih iščemo novo ravnovesno točko med varnostjo in fleksibilnostjo, zato da se zagotovi dostojno delo za vse, lahko ugotavljamo, da smo s preteklimi spremembami, tako z DR 2013 kot potem z Zakonom o preprečevanju dela na črno, ureditvijo študentskega dela, agencijskega dela, s širjenjem pristojnosti inšpekciji dela, storili določene premike v razlikah med zaposlitvijo za nedoločen čas in zaposlitvijo za določen čas, da smo ta svetova, ki sta bila prej zelo ločena, približali. Podatki kažejo, so številni grafi na voljo, da je po reformi več zaposlitev za nedoločen čas sklenjenih, predvsem pri mladih. Pred reformo je ta plavi stolpec, sedaj smo na zelenem. Pri mladih bolj očitno, ampak še vedno smo tam na 20 odstotkih novosklenjenih pogodb, ki so za nedoločen čas. Hkrati se nam pa odpira vedno večji problem pogodb o delu, ki so zunaj pogodb o zaposlitvi oziroma delovnega razmerja. Govorimo o študentskem delu, občasnem in začasnem delu, civilnih pogodbah, avtorskih, podjemnih, lažnih espejih, ki postajajo vedno večji problem. Ko govorimo o dostojnem delu, govorimo o tem, da morajo imeti vse oblike dela enako ekonomsko, socialno in tudi čim bolj enako pravno varnost. Te oblike, ki sem jih prej omenila, dejansko nimajo, absolutno ne, nikakor primerljive tako ekonomske, socialne kot tudi ne pravne varnosti. Ekonomska varnost se meri z minimalno plačo; torej, ali imajo te oblike zagotovljene enako minimalno urno postavko. Pri študentskem delu smo to zagotovili, s posameznimi rešitvami to zagotavljamo, vendar bo potreben nek celovit pregled, predvsem pa se skušamo lotevati tega vprašanja na sistematičen način predvsem preprečevanja tega, kar je lažnega – v smislu, v Zakonu o delovnih razmerjih jasno piše, da če gre za elemente delovnega razmerja v smislu, da je nekdo espe pa dela v prostorih delodajalca, dela po njegovih navodilih, je v odvisnem razmerju. To ne mora biti samostojni podjetnik, ker so elementi delovnega razmerja in je treba skleniti pogodbo o zaposlitvi. Kako bomo to naslavljali? Enako velja za študentsko delo, za vse te druge oblike zunaj pogodbe o zaposlitvi. Gre za to, da predlagamo ukrepe – povečanje pristojnosti inšpekcije, tudi FURS – predvsem kar se tiče tega 13. člena Zakona o delovnih razmerjih, potem je drugo osveščanje in informiranje. Danes še vedno veliko delavcev in delavk ne ve, kam naj se obrnejo, kakšne so njihove pravice. Torej splošno tudi vloga sindikatov in drugih, ki se na tem področju ukvarjajo. Tretjič, treba bo tudi nasloviti vprašanje vzrokov za to stanje, to pa je vprašanje stroškov dela, ki so še vedno bistveno različni, če gre za espeje kot če gre za pogodbe o zaposlitvi. Tu znotraj bo treba iskati v davčni reformi, ker v tem dokumentu govorimo o treh funkcijah davčne reforme z vidika naslavljanja prekarnosti, po drugi strani je tudi vprašanje fleksibilnosti, ker delodajalcem je treba ob absolutnih varovalkah in iskanju pravega razmerja dati tudi možnost, da za delavce, s katerimi ne morajo delati, ker prihaja do problemov v njihovem odnosu, da jih lahko tudi na pravilen način, z varovanjem pravic delavcev odpustijo. Hkrati bomo v ta namen krepili aktivno politiko zaposlovanja in širše. Gre torej za poskus doseganja nekega novega ravnovesja med varnostjo in fleksibilnostjo – se zavedamo – v zelo občutljivem in pravilno vodenem socialnem dialogu, da ne bo občutek, da komu želimo slabo. Želimo predvsem zagotoviti dostojno delo za vse zaposlene, za vse delavke in delavce in da dejansko tudi mladim zagotovimo možnost, da bodo enkrat zaposleni za nedoločen čas. Ker če bomo stvari pustili take, kot so, se bo to stanje, ki ga imamo danes, žal samo še poglabljalo.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert bo postavila poslansko vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani obe ministrici, minister! Dovolite, da postavim ministrici za zdravje poslansko vprašanje. Čisto nič nenavadnega ne bo, če bom rekla oziroma začela: zdravje, zdravje, zdravje. Le kdo si ga ne želi in le kdo ni pripravljen storiti in dati marsikaj zanj? To pravzaprav ni čisto nič nenavadnega glede na to, da je to osnova za vse ostalo. Zato sem v bistvu z veliko zaskrbljenostjo spremljala ali pa si ogledala podatke Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki sem jih videla pred kratkim. Namreč, ti govorijo, da imamo na področju sistema, tako imenovanega sistema celovita skrb za zdravje delavk in delavcev, kar precejšnje težave. Na Zavodu za zdravstveno zavarovanje so namreč v letu 2015 zabeležili skoraj, poudarjam skoraj, 10 milijonov izgubljenih delovnih dni. 10 milijonov izgubljenih delovnih dni zaradi poškodb ali bolezni! Z drugimi besedami oziroma z drugimi številkami to pomeni, da vsak dan z dela izostane okoli 37 tisoč ljudi. V preteklem letu je z dela izostalo kar 3 tisoč ljudi na dan več kot leto poprej, se pravi leta 2014. Skratka, z leti je očitno, kar ti podatki kažejo, da ti izostanki naraščajo. Razlogi so seveda zagotovo različni, a med najpomembnejše sodi nezadosten in očitno neučinkovit sistem celovite skrbi za zdravje zaposlenih, ki ne nazadnje tudi vpliva in zagotavlja čimprejšnjo vrnitev zdravih in predvsem tudi motiviranih delavcev na delovno mesto. Gre praktično, če pogledamo po teh številkah, za kar celovit družbeni problem. Zato vas sprašujem: Če oziroma sploh in katere spremembe nameravate uvesti za izboljšanje stanja na področju celostne skrbi za zdravje zaposlenih? Hvala lepa za vaš odgovor.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc, da poda odgovore. Izvolite.
Hvala za besedo. Še enkrat lepo pozdravljeni, prav najlepša hvala tudi za to vprašanje, spoštovana gospa Anja Bah Žibert. Res je zdravje ena pomembna lastnost oziroma želja vseh nas, kajti v številnih anketah Slovenci prav zdravje postavljamo na prvo mesto. In tudi zdravje je osnova in podlaga za dobro in uspešno delo in tudi življenje tako s strani posameznika kot za celotno družbo, če hočete tudi za vsako delovno organizacijo. Ob hitro starajoči se družbi in tudi ob podaljševanju upokojitvene starosti je zato vlaganje v zdravje in v preventivo zaposlenih še posebej pomembno. Novela Zakona o varnosti in zdravju pri delu iz leta 2011 je poleg določil o varnosti in zdravju pri delu uvedla tudi posebno novost, in sicer je to obveznost izvajanja programov promocije zdravja na delovnem mestu. Kajti vsi se zavedamo, posebej tudi delodajalci, da vlaganje v zdravje prinaša pomembne pridobitve tako zaposlenim posameznikom, če hočete, k večji gospodarski rasti, zmanjšanju absentizma in seveda, bi rekla, ima zelo pomembne vplive. Prvič, pomembno zmanjšuje vpliv različnih dejavnikov tveganj najpogostejše kronične bolezni, za katere vemo, da so ene, gledano finančno, največjih bremen že danes, v prihodnosti bo pa to še toliko večje. Drugič, te naložbe v preventivo in zdravje izboljšujejo organizacijsko klimo, produktivnost in tudi konkurenčnost podjetij. Tretja povezana lastnost, povezana s promocijo zdravja, je, da zmanjšuje neposredna in posredna finančna bremena tako zaradi zdravljenja bolezni, poškodb, absentizma. In še četrta pomembna prednost izvajanja teh programov je, da uveljavlja socialno vključenost in povezanost. Ministrstvo za zdravje je v sodelovanju z vsemi socialnimi partnerji izdalo že smernice za izvajanje projektov promocije zdravja na delovnem mestu s posebnim poudarkom po specifikah predvsem majhnih in mikro podjetij. S posebnimi javnimi razpisi Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki je že sofinanciral številne projekte socialnih partnerjev, smo v zadnjih nekaj letih razširili tudi mrežo organizacij, ki izvajajo ali strokovno podpirajo programe in projekte promocije zdravja. Tako so v Sloveniji nastale že številne dobre prakse kot tudi orodja, ki se širijo v slovenskem prostoru. Tudi tako, kot ste pravilno omenili, je tudi zdravstveni absentizem v Sloveniji kar velik problem. Res je, da pa se številke gibajo – recimo se je leta 2014 v primerjavi z letom 2005 stopnja absentizma znižala. Recimo, leta 2005 je bila 4,3 odstotka, leta 2014 je bila pa 3,8odstotka. To se pravi, neki premiki so že vidni, vendar pa bodo potrebni še dodatni ukrepi in vsa pozornost, da bi se ta trend nadaljeval in da bi se ta stopnja zmanjševala. Se pa pojavlja v zadnjih nekaj letih nek drug problem, ki se mu pa reče prezentizem, kar je pa dejansko tudi zaskrbljujoče, ker bolni ljudje zaradi različni razlogovpa dejansko hodijo in delajo. Kar je pa, bom rekla, pravzaprav prav obratna smer. Zaradi tega mora biti – in ocene kot kažejo in vam bom povedala v številkah, tudi po podatkih zdravstvene blagajne, da nas ta absentizem stane okoli 450 milijonov evrov direktno, posredno pa dvakrat toliko, skoraj 950 milijonov evrov. Tudi številni ukrepi preventive so še predvideni v naši resoluciji kot strateškem dokumentu.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert, imate zahtevo za dopolnitev ogovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ministrica, povedali ste, da posamezni ukrepi veljajo od spremembe zakona iz leta 2011. Seveda mi govorimo zdaj trenutno o vašem mandatu, se pravi o tem, kar ste v teh dveh letih oziroma boste naredili. Glede na to, da sicer vi kažete neke podatke v primerjavi 2005 do danes, jaz sem pa dala podatke od leta 2014, 2015 in kažejo rast. Se strinjam, da tudi ta drugi pojav gotovo pomeni zopet dodaten problem, kar kaže na to, da je socialna stiska v Sloveniji še toliko večja, da ljudje niti na bolniški dopust ne morejo, ker enostavno potem ne vedo, kako preživeti mesec. Vendar pa je problem še drug. Poglejte, lani je bilo kar 4 tisoč 589 ljudi na bolniškem dopustu več kot leto dni. Znani so tudi primeri, ko so ljudje zaradi težkih oblik bolezni na bolniški več kot deset let. Mislim, da je to za celoten sistem velika obremenitev in bi verjetno rešitev kakšne druge oblike za tovrstne bolnike gotovo pripomogla na eni strani, ne vem, za zaposlitev drugih delavcev in za te neko trajno rešitev in ne, da nenehno obiskujejo zdravnike in poskušajo potem tudi uveljavljati svojo invalidnost in tako naprej. Skratka, zato vas, ministrica – ne bom nadaljevala –,res pozivam, da v dobro države, ker govorimo res o širšem problemu, gotovo povezanim tudi z delom, družino in zaposlovanjem, razmislite o še kakšnih dodatnih ukrepih. Kajti, preventiva je vsekakor najboljši ukrep, ampak očitno v dani situacij to, s čimer se danes državljanke in državljani na delovnih mestih soočajo, z oblikami mobinga in vsega ostalega, očitno ni zadosti in je treba poiskati razloge morda tudi še kje drugje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica, Marija Milojka Kolar Celarc. Izvolite.
Hvala. Samo dodala bi še to, da del konkretnih rešitev bomo pripravili že v letošnjem letu, kjer bomo po dolgem času uredili celotno področje poklicnih bolezni, ki je na žalost že dolga leta neurejeno. Da pa smo uspeli zadevo res pripeljati tako daleč, kljub usklajevanjem z vsemi, mislim, da bomo najkasneje jeseni to uredili. Še ena zadeva, ki ste jo omenili. Ja, te zelo dolge bolniške. Te zadeve bomo pa uredili v Zakonu o zdravstvenem varstvu in zavarovanju na ustrezen način, ki je tudi predviden, da bo dejansko pripravljen in, upam, tudi sprejet v letošnjem letu. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic bo postavila vprašanje ministrici za notranje zadeve mag. Vesni Györkös Žnidar, ki je opravičeno odsotna, ter ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Morak. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, spoštovana ministrica, ostali ministri! Na obe bom naslovila vprašanje. Pričakujem, da bo s področja, kjer bo se dotikalo ministrice za delo dr. Anje Kopač Mrak, njen odgovor, v drugem delu pa je seveda vprašanje ministrici za notranje zadeve. S sprejemom novele Zakona o tujcih marca 2014 državljani tretjih držav, ki želijo bivati in delati v Republiki Sloveniji, pridobijo enotno dovoljenje za bivanje in delo. To dovoljenje je nadomestilo dve dovoljenji, in sicer dovoljenje za bivanje iz razloga zaposlitve in dovoljenje za delo. V Novi Sloveniji tej rešitvi nismo nasprotovali, saj je pomenila razbremenitev državnih organov birokratskega dela v dveh ločenih postopkih in skrajšanje rokov za izdajo enotnega dovoljenja z 90 dni na 60 dni. Prav gotovo je v luči današnje migrantske krize in visokih stopenj brezposelnosti pomembno, da se priliv tujcev, državljanov tretjih držav, regulira na način, da se zagotavlja delo in socialna varnost najprej slovenskim državljanom in državljanom preostalih držav članic Evropske unije. Res je, da je bila omenjena novela Zakona o tujcih sprejeta tudi zaradi dejstva, da v Sloveniji primanjkuje nekaterih deficitarnih poklicev, zaradi česar je zaposlovanje državljanov tretjih držav potrebno, včasih tudi nujno, da se zagotovi normalno delovanje v nekaterih gospodarskih družbah in pogosto tudi v javnih službah. Zato, spoštovani ministrici, enotno dovoljenje za prebivanje in delo se uporablja od 1. septembra 2015 in zanima me: Koliko enotnih dovoljenj za bivanje in delo je bilo v tem času izdanih? Ali se ta dovoljenja izdajajo le za deficitarne poklice? Kdo je pristojen za izvajanje nadzora nad njihovo izdajo? Koliko je bilo opravljenih rednih in koliko izrednih nadzorov v času od uveljavitve enotnega dovoljenja za bivanje in delo? Zahvaljujem se za odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Poslanke in poslanci, spoštovana Iva Dimic! Odgovor smo poskušali uskladiti tudi z ministrico za notranje zadeve, tako da bom odgovorila na vsa štiri vprašanja. Prvo je bilo: Koliko enotnih dovoljenj za bivanje in delo je bilo v tem času izdanih? Torej od 1. 9. 2015 do 20. 3. 2016 je bilo skupaj izdanih 9 tisoč 59 enotnih dovoljenj za prebivanje in delo, od tega 3 tisoč 597 prvih enotnih dovoljenj in 5 tisoč 462 enotnih dovoljenj na podlagi podaljšanja le-tega oziroma kot podaljšanje dovoljenja za začasno prebivanje zaradi zaposlitve ali dela. Torej, večino je bilo tistih, kjer je šlo za obstoječe in podaljšanje. Ali se ta dovoljenja izdajo le za deficitarne poklice? Treba je vedeti, da je ureditev, ko smo vpeljali enotno dovoljenje, enaka v pogledih, kar se tiče kontrole trga dela, ki je pogoj za izdajo dovoljenja. In sicer, enotno dovoljenje za prebivanje in delo se izdaja za različne namene, ki jih določa Zakon o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev. Tujci lahko načeloma pridobijo enotno dovoljenje za prebivanje in delo na podlagi: zaposlitve pri slovenskem delodajalcu, opravljanja dela v okviru pogodb civilnega prava ali pa izvajanje čezmejnih storitev z napotenimi delavci. V skladu s tem poudarjamo, da se enotna dovoljenja ne izdajajo samo za deficitarne poklice, ključni mehanizem za zaščito trga predstavlja t. i. kontrola trga dela, ki je bila prej ali zdaj identična. In sicer to pomeni, da se lahko tujci zaposlujejo na naših prostih delovnih mestih, ki ne morejo biti zapopolnjenja z ustreznimi brezposelnimi osebami, prijavljenimi v naši evidenci brezposelnih oseb. V primeru, da Zavod za zaposlovanje ugotovi, da v evidenci brezposelnih ni ustreznih oseb za zasedbo določenega prostega delovnega mesta, delodajalcu dovoli zaposlitev tujca. To je bilo vedno, prej in zdaj je enako, samo da so se združili postopki, kako je kontrola stanja na trgu dela in kako potem upravna enota izda skupno enotno dovoljenje. Pomembno je izpostaviti, da smo na ministrstvu s 14. 3. letošnjega leta s pravilnikom določili štiri poklice na podlagi pobude Obrtne zbornice in drugih, ki so tako zelo deficitarni, da lahko hitreje, brez kontrole na trgu dela se izda dovoljenje. To gre za voznike v mednarodnem prometu, varilce, strugarje in orodjarje. Samo za te štiri poklice smo dali izjemo, da ni kontrole trga dela, na pobudo delodajalcev, ki se s tem ukvarjajo. Kdo je pristojen za izvajanje nadzora nad njihovo izdajo? Enotno dovoljenje za prebivanje izda skladno z določbami Zakona o tujcih upravna enota s soglasjem organa, pristojnega za zaposlovanje in delo tujcev, to je pač Zavod za zaposlovanje, izvajanje določb Zakona o tujcih, ki ureja izdaje enotnega dovoljenja, vrši upravni nadzor na upravnih enotah Ministrstva za notranje zadeve. V upravnem nadzoru se ugotavlja pravilnost in zakonitost izdaje enotnega dovoljenja in to le v delu, ki se nanaša na prebivanje tujca, ne ugotavlja pa se pravilnosti in zakonitost podanega soglasja k izdaji enotnega dovoljenja. Za nadzor nad izvajanjem tega dela je pa pristojen Inšpektorat Republike Slovenije za delo. Delno je za nadzor nad izvajanjem tega, predvsem z vidika zakonitosti prebivanja tujcev v Republiki Sloveniji, pristojna tudi policija. Koliko je bilo opravljeno rednih in izrednih nadzorov? Od 1. septembra 2015 do danes so inšpektorji s področja nadzora delovnih razmerjih opravili 4 tisoč 743 nadzorov glede vse zakonodaje, ki jo pokrivajo. Torej ne ločujejo, kaj je bilo v zvezi s tujci in izdajo dovoljenj. Bilo je ugotovljenih 19 kršitev tega zakona o tujcih in o zaposlovanju tujcev, ampak gre za kršitve še po starem zakonu, saj so v veliki večini v veljavi še dovoljenja, ki so bila izdana pred tem. Ob tem poudarjamo, da glede zaposlovanja tujcev ugotavljamo, da število kršitev, ki se nanašajo neposredno na to zakonodajo zaposlovanja tujcev, upada v primerjavi s splošnimi kršitvami, ki še vedno rastejo – na primer, kršenje določb delovnega časa, torej nadurno delo, varnost in zdravje pri delu in tem, kjer pač gre za povečanje. Skratka, hočem povedati, da nič ni treba se bati. To enotno dovoljenje z vidika kontrole trga je vse pustilo enako, kot je bilo pred tem. Pri zaposlovanju tujcev je vedno prva kontrola trga dela, na teh štirih poklicih imamo pa enostavno tak deficit, da je to seveda kontrola trga dela, ki nekaj časa traja, da smo to na pobudo drugih izvzeli iz tega. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Glede na zadnja alarmantna odkritja Finančne uprave Republike Slovenije o kršitvah delovnopravne zakonodaje v Gozdnem gospodarstvu Postojna, v Poslovni enoti Marof, tretji in drugi delodajalci, ki so delali v njihovih prostorih, v Novi Sloveniji opozarjamo, da so bile ugotovitve Inšpektorata za delo Republike Slovenije že aprila 2015, ki je v tej poslovni enoti Marof Trade ugotovil kršitve delovnopravne zakonodaje in predpisov s področja zaposlovanja na črno predvsem delavcev iz tretjih držav. Žal danes ugotavljamo na podlagi tudi včerajšnje seje, da enostavno se ne vidijo rešitve v tej smeri in je ponavljanje enakih kršitev ter nezadostno in neučinkovito sankcioniranje kršiteljev. Zato, spoštovana ministrica ali pa ministrici, vseeno bi želela dobiti odgovor: Koliko delavcem tretjih držav, ki delajo v gozdnem gospodarstvu Postojna, Poslovna enota Marof Trade je bilo v skladu z Zakonom o tujcih izdanih enotnih dovoljenj za prebivanje in delo? Koliko kršitev je bilo ugotovljenih? Koliko ukrepov je bilo iz tega naslova izrečenih v Poslovni enoti Marof Trade? Želela bi še dobiti tudi odgovor, na katerega včeraj na izredni seji odbora nisem dobila: Koliko je v Sloveniji podjetij, ki zaposlujejo delavce preko zaposlitvenih agencij? Mislim, da je to ključna težava. Če bi vedeli, koliko imamo tega, kje so ti delavci, bi bil ves nadzor veliko lažji in zagotovljen tudi bolj učinkovit, ker vsi, ki bi zaposlovali na tak način delavce, bi vedeli, da so v nekem sistemu, da so lahko pod nadzorom in bi bilo kršitev in zlorab teh ljudi veliko manjše. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Hvala. Z veseljem vam bom zagotovila podatke, na pamet pa ne vem, koliko je bilo. Na tisto, za kar je bilo postavljeno vprašanje, lahko odgovorim, ker se pripravimo v smislu služb, da dajo podatke. Zato bolj splošno vprašanje v tem delu, ker ste šli na zgodbo groznega izkoriščanja delavcev. Žal smo včeraj, ko je bila razprava, povedali, kaj vse je bilo storjeno, kateri ukrepi, tudi nadzor in vse. Zgodbe, ki jih vidimo po televiziji, nas vse enako osupnejo in tudi inšpekcije, ki prihajajo in prepovedne odločbe izdajajo. Inšpektorat Republike Slovenije za delo je v zgodbi Marof in povezane hobotnice dvajsetih podjetij ne samo 2015, že prej. Dejansko je, da smo v državi zmogli sprejem spremembe Zakona o gospodarski družbi, ki prepoveduje ustanavljanje novih in novih družb, veriženje družb, šele s 1. 1. 2016. Pa še to ne. Prej so vse na zalogo ustanovili. Problem je v tem, inšpekcija pride – pa tudi če je globa prenizka, pustimo to –, izda prepovedno odločbo, naslednji dan so ti delavci prezaposleni na novo družbo. Enostavno je to – ne morem reči drugače – to je kriminal [[…]]Mi lahko damo inšpekciji ne vem kakšna pooblastila, ampak dokler se bo lahko to dogajalo, da se bodo ustanavljala podjetja, da bodo podjetja na zalogo, da se bo delavce prenašalo iz enega na drugo podjetje, toliko čas lahko inšpekcija izdaja ne vem koliko prepovednih odločb, lahko premoženjske koristi na podjetje, ki nima nikakršnega ustanovitvenega kapitala. Tukaj dejansko ni samo problem Zakon o delovnem razmerju, če je, smo takoj pripravljeni spremeniti. Morate vedeti, vse spremembe v jačanju inšpekcijskega nadzora, od 2014 je bilo sprejeto, vse je bilo v soglasju s socialnimi partnerji. Vedno rečem, če imate, povejte, kaj še potrebujete, z veseljem bomo popravili. Ampak problem je, da so stvari tako medsebojno soodvisne, da je dejansko [[…]]A1 obrazci, če želite, zaposlovanje tujcev preko napotenih delavcev. Je bila zgodba, da smo usklajevali z Zavodom za zdravstveno zavarovanje, kako bo. Zdaj je v razpravi, 1. 4. bo na ESS nov zakon o napotenih delavcih, ki bo to rešil. Rešujemo, žal pa za vse te delavce prepozno, ker to traja, da mi v državi uskladimo zakonodajo, da jo dogovorimo in da jo izpeljemo. Mi se trudimo, ampak dejansko brez nekega skupnega sodelovanja vseh in tudi to, da je to v družbi nesprejemljivo, bomo zelo težko, ker v končni fazi Kazenski zakonik lahko napiše ne vem kakšne kazni za voznike, ki pijani vozijo na naših cestah – žal bomo še vedno našli pijane voznike. Dejstvo pa je, da ko gre za vprašanje delavcev, ki so ranljivi, so v odvisnem razmerju, je potrebna toliko večja odgovornost države, da poskušamo zagotoviti razmere, da se to ne [[...]] Po drugi strani imamo znotraj Evropske unije, znotraj prostega pretoka kakšen problem socialnega dampinga; ne samo slovenskih delavcev, ko se je cel model, ki je danes v okviru Evropske unije, je predlog Evropske komisije o novi – revidira to direktivo o napotenih delavcih. Pa bo težko, pa bomo težko soglasje našli, zato ker je eno interes delodajalcev [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Imate postopkovni predlog? Gospa Iva Dimic, izvolite.
Seveda, moj postopkovni predlog je, da se opravi širša razprava predvsem zaradi tega, ker se mi zdi, da je treba vzpostaviti sistem, da je razvidno, katera podjetja v Sloveniji zaposlujejo delavce preko zaposlitvenih agencij. Mislim, da je tukaj treba ne samo tujce, ki prihajajo iz tujine, zaposliti, delovne migrante zaposliti, zaščititi je ne nazadnje treba tudi naše državljane; tudi naši državljani se zaposlujejo preko teh agencij in je treba vzpostaviti nadzor. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Gospa Erika Dekleva bo postavila vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Ministrice in minister! Dne 21. 3. je Slovenijo obiskal evropski komisar za zdravje in varnost hrane in kot ministrica za zdravje ste imeli priložnost, da se z njim pogovorite o aktualnih vsebinah s področja zdravja. V zadnjem obdobju slišimo veliko kritik na račun dela Ministrstva za zdravje, da so ukrepi ministrstva prepočasni in preveč analitično usmerjeni. Vemo, da ste kot ministrica večkrat izpostavili, da sta analiza zdravstvenega sistema in Resolucija o nacionalnem planu zdravstvenega varstva od 2016 do 2025 pod naslovom Skupaj za družbo zdravja pomembna izhodiščna dokumenta za vse nadaljnje aktivnosti, vezane na pripravo oziroma prenovo zakonodaje na področju zdravstva. Zato me zanima: Kakšno je mnenje Evropske komisije glede dosedanjega dela Ministrstva za zdravje v temu mandatu? Oziroma: Kako te analitične predloge, cilje in nadaljnje ukrepe, vključno s predvidenimi spremembami zakonodaje ocenjuje evropski komisar za zdravje in varnost hrane? Hvala lepa, za odgovor.
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica za zdravje, gospa Marija Milojka Kolar Celarc. Izvolite.
Spoštovana gospa poslanka Dekleva, hvala za to vprašanje. Z veseljem bom odgovorila nanj, saj je bil nedavni obisk evropskega komisarja za zdravje in varnost hrane gospoda Andriukaitisa zame in za vse moje sodelavce na Ministrstvu za zdravje zelo uspešen in pa tudi spodbuden. Prepričana sem, da je njegovo priznanje nalogam, ki smo jih v tem mandatu opravili na Ministrstvu za zdravje, kakor tudi vsem usmeritvam za nadaljnje delo pohvala ne samo našemu ministrstvu temveč tudi celotni vladi. V imenu komisarja žal ne morem govoriti, povzamem pa lahko, kaj je povedal v izjavi za javnost in za medije. Pohvalil je izjemno celovit in obsežen načrt priprave slovenske zdravstvene reforme, ki gre po njegovem mnenju v pravo smer. Zadovoljen je bil, da je prišel v Slovenijo ravno ob pravem času, kajti kot vemo, bo parlament prav na tej marčevski seji oziroma konkretno v torek obravnaval – in verjamem, da tudi sprejel z večino – strateški dokument za naslednje desetletno obdobje. Moram povedati, da nam je čestital in izrazil vse pohvale tudi za pristop, opravljeno delo in analizo. Moram reči, da sem po naravi skromen človek, zato moram povedati, da mi je bilo in sem z vsem spoštovanjem sprejela njegove čestitke ob tem delu, ker je povedal, da se zaveda, da so zdravstvene reforme zelo težek zalogaj v vsaki državi za kakršnokoli vlado, kajti tudi on je bil sam minister in ve, kako težko je uskladiti vse številne interese, ki se stikajo na zdravstvenem področju. Posebej je komisar poudaril oziroma pozdravil našo usmeritev v preventivo, ki je tudi del naših ukrepov v resoluciji, posebej je pozdravil vse predlagane ukrepe in spremembe na področju zakonodaje, se pravi, ta tako imenovani tobačni zakon, ki je v javni razpravi. Tudi pohvalil je Zakon o lekarniški dejavnosti, ki je prav tako v javni razpravi. Posebej pa je poudaril, da bi morali zelo dobro izkoristiti priložnost, da bi skupaj definirali vse dejavnike tveganja za naše zdravje, kar so tobak, to se pravi kajenje, omejevanje uživanja alkohola, uživanje prekomernih količin soli, slabih maščob, slabe telesne aktivnosti, kajti vsi ti so dejavniki največjega tveganja za naše zdravo življenje in tudi za nastajanje kroničnih bolezni, za katere pa vemo, da bodo za nas, starajočo populacijo, imeli številne finančne posledice in velike izdatke. Kot ste verjetno tudi zasledili v medijih, se je tudi dotaknil čakalnih dob in na novinarsko vprašanje, kaj meni o naših čakalnih dobah, je seveda povedal, da se s čakalnimi dobami srečujejo v vseh državah Evropske unije in tudi širše, ker so te čakalne dobe prisotne povsod. Gre pa za to, ali te čakalne dobe učinkovito upravljamo. Zaradi tega, ker sem mu razložila naš pristop v pilotnem projektu, ga je posebej pohvalil kot dober primer in ko bodo izkazani rezultati, je rekel, da bi to bilo lahko tudi priporočilo za druge države. Srečal se je tudi z raziskovalno skupino, ki je odkrila povezavo med okužbo z virusom zika in mikrocefalijo, in jim konkretno ponudil, da se vključijo v evropsko referenčno mrežo za raziskave poleg razpisa, na katerem lahko kandidirajo. V glavnem, dal je celo podporo. Kot vem, se je srečal tudi s predsedniki odborov tu, v parlamentu in verjamem, da boste vsi sprejeli oziroma soglasno nas podprli in izglasovali strateški dokument. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lepo pozdrav ministroma, kolegicam in kolegom! Moje poslansko vprašanje se naslavlja na ministra zaradi problematike odkupa mleka v Sloveniji. 13. 3. sem tudi jaz gledal televizijo, oddajo Ljudje in zemlja, kjer je minister bil s primorskimi zadružniki in govoril predvsem o problematiki odkupa mleka in naslovil na odgovornost vseh teh zadrug, ki odkupujejo mleko oziroma potem mleko izvažajo v tujino, kot da nihče drug nima nobene odgovornosti. Me je pa presenetilo, zakaj takšen govor. Verjetno zaradi tega, ker prava kriza šele prihaja oziroma še ni dosegla naših kmetov. Mlečna proizvodnja predstavlja približno 15 odstotkov vse kmetijske proizvodnje v Sloveniji, mleka se izvozi približno 40 odstotkov vsega prirejenega v Sloveniji in veliko tega mleka gre preko raznih združenj, ki združujejo kmetovalce in potem prodajajo v tujino. Glede na to, da je cena na prostem trgu bistveno nižja, kot je odkupna cena pri nas in kot je lastna cena, so kmetje zelo zaskrbljeni. Vi, minister, ste pač povedali, da opozarjate že štiri leta. Tudi sam, če se spomnite, kar nekaj let na odborih za kmetijstvo opozarjam, kaj bo takrat, ko bo konec mlečnih kvot. Vmes je prišel še ruski embargo, ki je še dodatno ogrozil mlečno proizvodnjo pri nas, ker večina naših kmetij kmetuje na kmetijskem zemljišču z omejenimi dejavniki, to pomeni, da niso konkurenčni tujim kmetovalcem in zatorej naše kmetovanje še toliko bolj občutljivo. Zato me zanima, minister: Kaj je Ministrstvo za kmetijstvo v vseh teh letih storilo proti temu oziroma da bi obvarovali te kmete, predvsem mlečno proizvodnjo, pred to krizo? Ali imate kaj pripravljenega, da ublaži to krizo pri samih kmetih?
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav vsem poslankam in poslancem in tudi vam, gospod Lah za zelo aktualno vprašanje. Kot prvo, čisto neposredno vprašanje, kakor je bilo tudi pisno postavljeno, ali se pripravljamo na morebitni [[izklopljen mikrofon]]
Halo. Oprostite, zdaj zgleda, da ne snema.
Se opravičujem. Ali se pripravljamo na morebitni odkup mleka s strani države, če bodo viški? Država nima možnosti na nacionalni ravni izvesti odkup mleka, odkar smo člani Evropske unije, zaradi skupne kmetijske politike, ker so tovrstni tržni ukrepi samo skupni ukrepi na ravni Evropske unije. Dejstvo je, kakor ste pravilno ugotovili, da v tem trenutku 61,8 odstotka, podatek je za januar, mleka odkupijo slovenske mlekarne, ostalo pa gre v izvoz, večinoma v Italijo, nekaj pa tudi na druge trge, recimo na Hrvaško in tudi v Avstrijo. Proizvodnja mleka narašča, skoraj vsak mesec nam naraste za dodatne – zadnje tri mesece 8 ali 7 odstotkov. Mi smo imeli že srečanja s slovenskimi mlekarnami, vse slovenske mlekarne dajejo zavezo, da bodo letos povečale odkup od svojih pogodbenih partnerjev za 5 do 10 odstotkov. Bili pa smo tudi s strani zadružnega sistema opozorjeni, da marsikateri zadrugi, ki izvaža na tuje trge, ali vsaj nekaterim pogodbe padejo aprila in jih je treba podaljševati. Zato je bilo to moje sporočilo oziroma moje opozorilo povedno nekajkrat, tudi zato ker se spominjam krize, ki je bila podobna leta 2008, 2009, 2010. Kateri ukrepi se trenutno izvajajo? Izvajamo pa jih večinoma na evropski ravni, kasneje, ker predvidevam, da boste dali dodatno podvprašanje, vam bom pa povedal, za katere ukrepe smo se dogovorili do leta 2014 in kako jih izvajamo – tiste, ki jih lahko samo v Sloveniji. Imeli smo nedolgo nazaj izredni krizni sestanek kmetijskih ministrov in tam smo se dogovorili naslednje. Prvo, izvajamo pospešen odkup, javni intervencijski odkup v večjih količinah posnetega mleka v prahu, dvignili smo celo količino s 100 tisoč ton na 218 tisoč ton. Izvajamo v temu trenutku intervencijski odkup masla, količino smo dvignili s 50 tisoč na 100 tisoč ton. Vse ima seveda namen, da sprosti evropski trg. Nadaljujemo izvajanje pomoči zasebnim skladiščenjem masla, posnetega mleka v prahu ter siri. Ta ukrep je namenjen temu, da je takrat, ko je večje povpraševanje – to ni sedaj, ampak je nekaj kasneje, med letom –, ta surovina na voljo. Kot tretje, povečali smo sredstva za 30 milijonov evrov za promocijo evropskega mleka in prašičjega mesta na tretjih trgih. Zadnja dva tedna, to je pa slovenski ukrep, izplačujemo podvojeno pomoč, kolikor smo dobili s strani Evropske unije, slovenskim govedorejskim in prašičerejskim kmetijam. Od začetka tega leta izvajamo poseben ukrep, ki se imenuje ukrep Dobrobit živali, ki je pa namenjen kot dodatni vir v vrednosti približno 5 milijonov evrov na letni ravni za govedorejske kmetije preko dobrobiti države. Mogoče informacija, sedaj boste izvedeli kot eden prvih v tej državi, ravno so nas obvestili, da je komisar Hogan podpisal naš novi ukrep, tako da ga bomo brez težav izvajali vse leto. Tisto, kar se v tem trenutku pa evropske države pogovarjamo s Komisijo in tudi z Evropsko investicijsko banko, je, da nam naredi posebno linijo sofinanciranja izvoza, da kupci izven Evropske unije dobijo sofinanciranje s strani Evropske unije, da se v bistvu izpelje lažji odkup v tretjih državah. Dogovorili smo se tudi za poseben odmik od evropskega pravnega reda na način, da se lahko prostovoljno izvaja shema zniževanja odkupa mleka preko zniževanja proizvodnje, je pa v bistvu ta ukrep prostovoljen in sedaj bo pravna podlaga, kako ga bodo nekatere mlekarne, ker ta ukrep se izvaja na ravni mlekarn, izvajale tako, da bodo zvišali ceno mleka tistim kmetijam, ki bodo znižale proizvodnjo. Kako to v praksi izgleda? Recimo, v Avstriji, na Nizozemskem se je veliko mlekarn odločilo, da določijo bazno ceno, mogoče 27 centov, in če se kmetija odloči, da bo dobavila samo 95 odstotkov količine iz prejšnjega leta, dodajo cent ali dva. Več pa še kasneje, gospod poslanec.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Gospod minister: Ali mislite, da bodo vsi ti ukrepi zadostovali kmetom, da bodo lahko nadomestili ta izpad dohodka glede na ceno mleka, glede na vso to količino? Kmetje so zaskrbljeni, mislim, da kljub temu država nima toliko denarja, da bi lahko nadomestila to, da bi dosegli kmetje vsaj lastno ceno prireje mleka. Ali ni bilo v teh letih premalo narejeno na mlečni predelovalni industriji? Kot vemo večinski del Ljubljanske mlekarne, ki odkupuje večino vsega prirejenega mleka v Sloveniji, ni več v naši lasti. Ali ima ministrstvo kakšno možnost vplivati na te predelovalce, da bodo odkupili mleko? Ali ima država možnost na kakšen drugačen način premostiti ta manko prihodkov kmetov? Zanimivo je tudi v temu pismu, ki so ga poslala ta združenja vam, kjer tudi očitajo, da je premalo bilo narejeno s strani države za predelavo tega mleka, ker na koncu vsa ta kriza pade na kmeta, predelovalna industrija pa si isti dobiček obdrži še naprej. Vprašanje je, če bodo imeli iz tujine tudi 50 odstotkov cenejše mleko, ali bodo še odkupovali od naših kmetov. Ker je pa kmetijska politika in kmetijsko-svetovalna služba v vaši pristojnosti, menim, da je bilo v vseh teh letih premalo narejenega s strani ministrstva, da bi bila politika [[izklop mikrofona]].
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister Dejan Židan. Izvolite.
Pravilno ste ugotovili, da nobena intervencija ne more povrniti izgube zaradi znižanja cen. Recimo, trenutna ocena je, da če primerjamo s cenami izpred leta in pol, povprečno slovenski kmetijski prostor izgublja zaradi nižjih cen 40 milijonov evrov. Če pa vam povem številko, koliko izgublja povprečen evropski kmetijski prostor na področju surovega mleka, so pa milijarde. Nobena intervencija tega ne more nadoknaditi. Moramo biti pozorni, tudi ko se bodo iskali novi ukrepi, novi ukrepi ne bodo za sabo imeli novega denarja z ravni Evropske unije, ampak se bo črpala tako imenovana krizna rezerva. Kaj pa je krizna rezerva? Krizna rezerva pomeni v bistvu zmanjševanje neposrednih plačil oziroma subvencij, če hočete, zato da nastaja nekje nek fond, da vzameš kmetijstvu, da vrneš kmetijstvu. Torej, intervencija ne more v bistvu povrniti te razlike zaradi prenizke cene. Zelo jasno bi rad povedal, da nobena vlada, ne slovenska ne katera druga, ne more voditi poslov; ne poslov odkupovalcev in ne poslov predelovalne industrije. Tisto, kar mi lahko naredimo, je, da damo na razpolago investicijski denar. In smo ga dali. Največ investicij je bilo v Sloveniji narejeno na področju mlekarske industrije. Res je, da je prišlo do tega, da je največja mlekarna, ki odkupi nekaj več kot 50 odstotkov surovega mleka, ki se proda v Sloveniji, v tuji lasti. Prav tako pa verjetno oba veva, da je zadružni sistem imel namen, da kupi in da so bili prekratki samo za nekaj milijonov, zato ker se je en del Slovenije odločil oziroma njihovi zadružni sistemi, da ne bodo sodelovali. Je pa še kar nekaj mlekarn v Sloveniji pa tudi v lasti kmetov preko zadrug. Vsaj tri bi lahko naštel. Ampak, da ne bova delala reklame, so nekatere zadruge tudi lastnice slovenskih mlekarn. Kako sedaj naprej? Dejstvo je, da imamo izkušnjo izpred slabih desetih let. Zaradi majhne razlike v tujini so se nekateri začeli preusmerjati preko svojih zadrug na prodajo v tujino. Ko je v tujini količina proizvodnje narasla, so bili naši kmetje oziroma prodajalci prvi, ki so izgubili tam delo. Potem se je to mleko vrnilo in je takrat dejansko razrušilo slovenski trg. To je bilo leta 2009 – mislim. To je bilo tisto, na kar sem opozarjal štiri leta, da naj se iščejo slovenski kupci. Dogovor s slovenskimi mlekarnami, kolikor ga pač minister lahko naredi, je takšen, da tisti, ki še dobavljajo mleko od tujih dobaviteljev, da pogodbe odpovedujejo in iščejo slovenske dobavitelje, da se preusmerijo. Sam pa sem tudi naredil nekaj, kar se mi zdi pomembno. Vzpostavil sem stik s tisto državo na političnem nivoju, jaz kot kmetijski minister ne morem na poslovnem nivoju. Bil sem skupaj z italijanskim veleposlanikom, sedaj v naslednjih dveh, treh tednih bom dvakrat obiskal Italijo in med drugim obiskal enega od največjih trgovinskih sistemov ravno z nekim namenom, skupaj s slovenskimi proizvajalci, da utrdimo oziroma da omogočimo prodajo v to državo še naprej. Mi je pa sedaj zmanjkalo časa, pa mi oprostite, da bi sedem ukrepov, ki jih izvajamo iz leta 2014, navedel. Ampak to so ukrepi, za katere smo se na mlečni konferenci v Sloveniji dogovorili, ker smo videli vnaprej, da bodo težave. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, boste zahtevali postopkovno razpravo v Državnem zboru? Izvolite.
Hvala. Izkoristil bom to poslovniško možnost, da se glasuje o tem, da se opravi razprava v Državnem zboru, ker tema, mislim, da si zasluži tega. Mene moti, da je stroka v kmetijstvu, Kmetijska svetovalna služba, ki je preko Kmetijsko gozdarske zbornice 80-odstotno financirana s strani vlade oziroma ministrstva ali države, kljub temu zadnja leta izdelovala poslovne načrte kmetom, da so povečevali mlečnost krav, s tem da so uvažali beljakovinske krme iz tujine, da so šli v investicijo, v večje hleve, da so za to vzeli posojila. Ali ni bila to zgrešena politika, če smo vedeli, da bo mleka preveč po ukinitvi mlečnih kvot? Mislim, da je bila politika napačna. Včasih so kmetje, ki so oddajali mleko, že nazaj jemali sir namesto plačila. Ali ne bi raje tem kmetom prej svetovali, da gredo v predelavo v trajne izdelke, ki bi jih lahko sedaj prodali na primer na Kitajsko ali pa v druge neevropske države, ker je v Evropi mleka preveč, namesto da so povečevali mlečnost, vedelo se je, da ne bodo konkurenčni, in zdaj bo večina tistih kmetov, ki so pred leti investirali, šli v velike investicije, praktično obviselo. Ne bodo zmožni odplačevati kreditov in bodo propadli. Jaz sem bil vesel v tem pismu, da so združenja, ki pomagajo prodati to mleko v tujino, kar nekaj pogodb podaljšali, v nasprotju s tem, kar ste vi govorili, da bodo še prodajali mleko v tujino, da ne bo tak prevelik šok, bojim pa se, da bo kljub temu velika večina tistih, ki so najbolj intenzivni pri prireji mleka, kjer imajo največjo mlečnost, ki imajo najbolj posodobljeno tehnologijo in obveznosti za nazaj plačevati, obviseli in da jih ne bo nihče več videl, in da bo zemlja ostala neobdelana, ker mali kmetje niso več sposobni nazaj obdelovati. Mislim, da je bila politika zgrešena in da bi bilo nemudoma treba spremeniti to politiko, dati več na male kmetije, na gorske kmetije, saj večina tega mleka prirejenega na gorskih kmetijah, na travinju. Tukaj so možnosti, samo mislim, da je čas potekel, da smo zadnja leta premalo v to vložili in da bo kriza [[...]]
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v torek, 29. marca. Vprašanje bo zastavil mag. Marko Pogačnik ministrici za zdravje Mariji Milojki Kolar Celarc.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovana ministrica gospa Milojka Kolar! Rad bi vam zastavil vprašanje v zvezi s področja homeopatije. In sicer, v Sloveniji lahko izvaja homeopatijo le zdravnik s pridobljenimi znanji iz homeopatije, vendar pa je Slovenija še vedno edina država, v kateri se zdravniku v skladu z Zakonom o zdravniški službi zaradi homeopatije odvzame ali ne izda licence in v kateri je zdravnik z licenco, ki je v skladu z Zakonom o zdravilih edini pooblaščeni predpisovalec zdravil za uporabo v humani medicini, ne sme predpisati homeopatskega zdravila. Zdravnik pri homeopatskem zdravljenju uporablja le homeopatska zdravila v skladu s temeljnimi načeli homeopatije in zaradi neskladja zakonodaje zdravnik pacientu ne more predpisati homeopatskega zdravila na zdravniški recept. Decembra leta 2014 so poslanci skupščine Zdravniške zbornice Slovenije naredili pomemben korak v priznavanju homeopatije kot enakovredne oblike zdravljenja. Nekako po burni razpravi so poslanci s 40 glasovi za in 18 glasovi proti sklenili Ministrstvu za zdravje predlagati spremembo predpisov, tako da zgolj ukvarjanje s homeopatijo ne bo več razlog za odvzem licence zdravniku. Tudi državna sekretarka Nina Pirnat je na skupščini Zdravniške zbornice zagotovila, da bo ministrstvo polno sledilo odločitvi zdravništa. Spoštovana ministrica, zanima me: Katere korake je ministrstvo že sprejelo na področju homeopatije? Predvsem me pa zanima en del: Kdaj boste v Državni zbor poslali spremembe in dopolnitve Zakona o zdravilstvu, ki bo urejal področje homeopatije in bo Slovenija imela primerljivo zakonodajo z drugimi državami Evropske unije na področju homeopatije in njenega nadzora?
Hvala lepa. Odgovorila bo Ministrica za zdravje Marija Milojka Kolar Celarc. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani poslanec! Vse to, kar ste povedali, je točno, problem v preteklosti je bil, da Zdravniška zbornica kot cehovska organizacija zdravnikov nekako ni sprejelo odločitve o tem, da je homeopatsko zdravljenje lahko tudi del zdravljenja, ki ga opravi zdravnik z licenco in pri tem ne izgubi licence. Ministrstvo za zdravje je za pripravo sprememb Zakona o zdravilstvu, katerega sestavni del je to homeopatsko zdravljenje, v lanskem letu imenovalo delovno skupino, interdisciplinarno, v katero so bili imenovani in so vključeni tako predstavniki Zdravniške zbornice Slovenije, Slovenskega zdravniškega društva, Pravne fakultete Univerze v Mariboru, Slovenskega homeopatskega društva, Združenja za integrativno medicino Slovenije ter predstavniki našega ministrstva in Inšpektorata za zdravstvo Republike Slovenije. Skupina se je sestala štirikrat in je pripravila že primerjalnopravni pregled teh ureditev v drugih državah, predvsem državah Evropske unije, in pripravila je tudi ključne vsebine, ki bodo podlaga za nadaljnje delo te delovne skupine in za ureditev na sistematičnem nivoju zdravilstva v celoti z Zakonom o zdravilstvu in ne samo dela homeopatije. S to novelo zakonodaje želimo urediti področje zdravilstva na način, ki bo primerljiv s prakso v drugih Evropskih državah, urediti na primeren način tudi ta vsebinski sklop, kjer bodo lahko tudi zdravniki z licenco opravljali del zdravilske dejavnosti. V tem delu bo urejeno tudi področje homeopatije in s tem bomo sledili sklepu skupščine Zdravniške zbornice Slovenije in bodo tako zdravniki lahko opravljali poleg zdravniške službe tudi homeopatsko dejavnost. V skladu pa z našo resolucijo in prednostnimi nalogami pa bo sprejetje tega zakona v skladu s tem planom predvideno za leto 2017.
Hvala lepa. Magister Marko Pogačnik, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala, ministrica. Malo sem razočaran nad tem vašim odgovorom, in sicer zdaj ste mi končno odgovorili, do kdaj ministrstvo pripravlja to zadevo. Vaš odgovor je nekako do konca leta 2017. To pomeni, Zdravniška zbornica je sprejela sklep leta 2014 in vi na ministrstvu rabite tri leta, da pripravite oziroma da uskladite to zakonodajo s sklepom. Spoštovana ministrica, vi ste tudi na 4. redni seji Državnega zbora dne 26. januarja 2015 pozdravili predlog skupščine Zdravniške zbornice, naj se ustrezna zakonodaja spremeni, tako da zgolj ukvarjanje s homeopatsko dejavnostjo ne bo razlog za odvzem licence zdravniku. Napovedali ste tudi, da bo ministrstvo upoštevalo predlog zbornice in pripravilo spremembe. Zdaj vi rabite skoraj tri leta, da boste to spremembo naredili? Mislim, da je to malo neresno; neresno do vseh zdravnikov, ki se danes ukvarjajo s homeopatijo, in predvsem tudi do vseh, ki homeopatijo tudi uporabljajo. Po mojem vedenju bi, spoštovana ministrica, za to spremembo potrebovali zgolj spremembo treh členov v Zakonu o zdravilstvu, in sicer da se v 34. členu zakona črta 2. odstavek, da se v 37. členu črta 4. odstavek in da se v 81. členu črta 5. točka. To pomeni trije členi so potrebni za spremembo in vi za to potrebujete tri leta! Tukaj bi pa resna prošnja za dodatna pojasnila. Že tri leta to pripravljate vse skupaj! Me pa zanima: Ali razmišljate tudi v to smer, da bi bila potem zdravila za homeopatijo oziroma povezava, kar je za zdravljenje s področja homeopatije, potem vključeno tudi v zdravstveno zavarovanje – ali v osnovno ali v dopolnilno?
Hvala lepa. Gospa ministrica, Marija Milojka Kolar Celarc, izvolite, odgovor.
Hvala za dodatno vprašanje, gospod Pogačnik, ampak mislim, da je treba biti tukaj zelo precizen, pošten in korekten. Skupščina Zdravniške zbornice je sprejela to odločitev konec decembra 2014. Če pa dovolite, bi pa mogoče postavila vprašanje, koliko let pa Zdravniška zbornica ni želela slišati različnih pobud, tudi pobude Ministrstva za zdravje, da se področje homeopatije uredi. To kot prvič. Torej, ni točen podatek, da 3 leta, povedala sem, da so delovne skupine, delajo, v katere so vsi zainteresirani v tej Sloveniji vključeni, da so pripravljeni primerjave in pravni pregledi, kako je to drugod urejeno. Drugič, ne moremo reševati samo homeopatije, zaradi tega ker – bom povedala direktno – nekdo vidi tukaj določene interese, ki imajo zadaj tudi finančne implikacije. Mi moramo celovito urediti področje zdravilstva, katerega del bo tudi področje homeopatije. Rekla sem, da bo sprejet v prvi polovici leta 2017. Poglejte, Ministrstvo za zdravje ima 120, 130 ljudi in delamo celostno reformo. Pa če toliko let ni bil zdravilstvo tako pomembno, ga ne moremo uvrstiti kot prioriteto prioritet, ko so vendar v spremembah zdravstvenega sistema po toliko letih druge stvari veliko bolj prioritetne. Se pa seveda vzporedno dela tudi to, ampak bo celovita ureditev celotnega področja zdravilstva, katerega homeopatija je samo en del. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, boste zahtevali razpravo v Državnem zboru? Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, nisem nameraval prej izkoristiti tega poslovnika, ampak glede na odgovore, ki jih je pa podla ministrica, pa bom izkoristil to, da se opravi javna razprava v Državnem zboru, in sicer zaradi več razlogov. Spoštovana ministrica, vi ste tukaj, da odgovarjate na vprašanja, ne da Državnem zboru zastavljate vprašanja. Dejstvo je, zakaj se tega ni naredilo prej, zato ker je bila tudi Zdravniška zbornica temu nenaklonjena. In dejstvo je, da decembra leta 2014 je bil pa sprejet sklep s 40 glasovi za in 18 glasovi proti. Kot sem že omenil, če bi verjetno bila neka volja s strani ministrstva, bi bila ta zadeva lahko narejena prej, pošljete pač v Državni zbor Zakon o spremembah in dopolnitvah zdravilstva in kot sem omenil, po mojem vedenju je za to treba spremeniti zgolj tri člene v zakonu, da se sledi sklepu Zdravniške zbornice. Tri člene. Saj je prav, da je treba kompleksno zadevo gledati pa v celoti, vendar če bi bila tukaj volja, da bi hoteli narediti korak naprej, mislim, da bi to lahko šlo. Rekli ste, da imate samo 130 ljudi zaposlenih, pa saj dejansko niste še nobenih resnih reform s področja zdravstva, ki so tako nujno potrebna, tudi pripravili! Koliko zakonov ste v vašem mandatu pripravili oziroma dali v Državni zbor? Tukaj gre pa zgolj, po mojem vedenju, za spremembo treh členov; in sicer 34. člena, kje se črta 2. odstavek, v 37. členu se črta 4. odstavek in v 81. členu se črta 5. točka. S tem bi sledili sklepu Zdravniške zbornice, kjer je bila ta zadeva sprejeta. Zaradi tega predlagam, da se s tega področja v Državnem zboru tudi naredi javno razpravo.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Gospod Ljubo Žnidar bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani ministrici, spoštovana ministra, lep pozdrav! V zadnjem času je v medijih mogoče zaslediti kar nekaj tem glede protihrupnih ograj na avtocestnem omrežju, posebej na odseku med Celjem in Dramljami ter med Celjem in Arjo vasjo. Ti članki poudarjajo, da te protihrupne ograje ne dosegajo takšnih učinkov, kot je bilo prvotno načrtovano, pa se s tem odpira kar nekaj vprašanj. Najprej seveda, ali so bili dejansko ti razpisi oddani skupaj tudi s projektiranjem. Skratka, če je bila ta oddaja v paketu in vezano tudi na te izolativne zvočne učinke. Seveda me čudi tudi, da v postopku javnega naročanja ni bil izbran domači izvajalec, da smo to delo morali oddati tujcem. Seveda to je vezano tudi na koriščenje evropskih sredstev, pa tudi tukaj se postavlja vprašanje ali so tukaj v kakšnem segmentu evropska sredstva ogrožena. Zaradi tega spoštovani minister vas sprašujem: Kakšni so res dejanski učinki te postavljene protihrupne ograje na teh dveh odsekih? Kakšna bo dejansko nadaljnja dinamika postavljanja protihrupnih ograj na avtocestnem omrežju?
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, minister za infrastrukturo, izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo, hvala poslancu gospodu Ljubu Žnidarju za postavljeno vprašanje! Kot je verjetno znano vsem, je projekt postavitve teh protihrupnih ograj v celoti vodil Dars, tudi te postopke javnega naročanja, tako da teh detajlov, moram reči, v tem trenutku ne poznam, tako da bi vam na te stvari lahko kdaj drugič odgovoril. Je pa ministrstvo v tem projektu sodelovalo izključno v tistem delu, ki se je nanašal na zagotavljaje evropskih sredstev, tako da vse ostalo torej razpisi, izbira izvajalcev, materialov in tako naprej, to je bilo vodeno s strani Darsa. Osnovni namen protihrupnih ograj je seveda zaščita prebivalcev pred prekomerno obremenitvijo s hrupom, za kar sta pa pomembni dve lastnosti teh protihrupnih ograj, in sicer eno je izolativnost. To je ta lastnost, da protihrupna ograja prepreči prehajanje zvoka preko ograje na tisto stran proti objektom, ki se ščitijo. Druga pomembna lastnost pa je sama absorpcija zvoka, to pa je lastnost, da se zmanjša odboj zvoka od ograje na nasprotno stran avtoceste; skratka proti objektom, ki so na nasprotni strani. V okviru izvajanja teh terenskih meritev, ki so bile izvedene na podlagi tudi pogodbenih zahtev, je bilo ugotovljeno, da določeni protihrupni paneli določenega proizvajalca ne dosegajo te izmerjene vrednoti izolativnosti, dosegajo pa sicer ta zahtevani nivo absorpcije. Vsi tipi protihrupnih panelov, ki so sicer vgrajeni na teh odsekih od Dramelj do Celja in od Celja do Arje vasi, imajo ta C certifikat, ki ga proizvajalec pridobi na podlagi tipskega preizkusa protihrupnih panelov, ki je izveden v nekem ustreznem pooblaščenem laboratoriju po evropskih standardih, kar je potem tudi pogoj, da se ti paneli lahko vgrajujejo. Skladno s to pogodbo je bilo zahtevano, da se pred prevzemom protihrupnih ograj izvede to preverjaje dejanskih akustičnih lastnosti protihrupnih ograj, ki so dosežene potem v vgrajenem stanju na terenu. V okviru teh terenskih meritev pa je potem izvajalec gradnje teh protihrupnih ograj ugotovil, da izmerjena izolativnost ograj, kjer so bili uporabljeni paneli tega določenega proizvajalca, ne dosegajo teh pogodbenih zahtev. Rezultati so bili kasneje potem potrjeni tudi z laboratorijskimi meritvami in izkazujejo nižje vrednosti, kot so bile deklarirane v tem C certifikatu. Meritve so tudi potrdile, da imajo protihrupne ograje, kjer so vgrajeni paneli drugih proizvajalcev, pa ustrezne akustične lastnosti. Torej, samo en del teh panelov ni ustrezen. Treba je tudi poudariti, da so ograje izvedene v predvidenem obsegu, torej po količini in kvadratnih metrih in tako naprej in tudi imajo določen učinek na zmanjšanje hrupa. Torej, imamo zadostno absorbcijo, pa sicer delno izolativnost v določenih delih. Tako v obcestnem prostoru ta hrup, ki je ugotovljen, je zmanjšan, torej opravljajo to svojo zaščitno funkcijo okolja pred hrupom z avtoceste, ne pa v celotni meri, kajti ta projektirana vrednost, kolikšna zaščita mora biti dosežena, je določena glede na tudi upoštevaje povečanje prometnih obremenitev v planskem dvajsetletnem obdobju. Dars je potem izvajalca glede na te ugotovitve tudi pozval k odpravi ugotovljenih pomanjkljivosti, izvajalec temu pozivu potem ni sledil, zato je Dars v skladu s pogodbenimi določili odstopil od pogodbe. Dars na podlagi tega razpolaga z ustreznimi finančnimi zavarovanji za dobro izvedbo pogodbenih del, ki jih bo uporabil v nadaljnjih postopkih sanacije te ograje. Najprej bo pridobljena dokumentacija za to sanacijo in potem bo izveden tudi nov razpis za izvedbo te sanacije. S tem bo tudi potem dosežen cilj projekta, to je zahtevano izboljšanje te zaščite prebivalcev pred prekomerno obremenitvijo s hrupom z avtoceste. Glede na to tudi ne bo ogroženo črpanje teh evropskih sredstev, tako da pričakujemo, da če bo to izvedeno v naslednjih dveh letih, teh sredstev ne bo treba vračati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar zahteva za dopolnitev odgovora.
Spoštovani minister, hvala lepa za detajlne podatke in te odgovore. Jasno in evidentno iz teh odgovorov je, da je dejansko odgovornost na strani izvajalca, ki dejansko ne dosega teh učinkov, ki so bili zahtevani. Mene zanima prihodnost in nadaljevanje podobnih primerov, to se pravi, nadaljnje izgradnje protihrupnih ograj na avtocestnih omrežjih, predvsem prvenstveno v smislu tudi spremembe javnih naročil, da dejansko do teh poslov pridejo domači izvajalci. Na ta način na nek način zaščitimo in podkrepimo domače gospodarstvo in seveda potem je lažje reševati takšne probleme z izvajalci, kot je ta nazorni primer, posebno še v teh težkih gospodarskih kriznih časih. Nobena skrivnost ni, da pri sosedih v Republiki Avstriji zelo težko pride tuj izvajalec na področju gradbeništva do posla v Avstriji. V Sloveniji smo pa izjemno radodarni, izjemno odprti in ob takšnem zmanjšanju investicijskih sredstev slovensko gradbeništvo absolutno ni konkurenčno tujim gradbenikom. Pa mogoče, gospod minister, še dodatno podvprašanje: Ali je mogoče tu tudi pri samih javnih naročilih predviden kakšen ukrep, da se podkrepi domače gospodarstvo?
Hvala. Gospod dr. Peter Gašperšič.
Hvala lepa. Vsi vemo, da morajo biti javna naročila pregledna, z jasnimi zahtevami tako glede kakovosti, rokov, izvedbe, cene, garancij in tako naprej, referenc, kvalitete; skratka, vse to se v javnih naročilih opredeli in tukaj morajo biti merila jasna, merljiva in seveda enaka za vse, ne glede na to, od kje kdo prihaja. Tako zdaj, da bi se tukaj lahko karkoli naredilo, da bi se v razpisih ali celo v sami zakonodaji naredilo tako, da bi preferirali kogarkoli, na to seveda ne morem dati pozitivnega odgovora, verjetno se boste s tem tudi strinjali. Lahko pa se vedno pri javnih naročilih odločamo, da damo, recimo, določenim lastnostim neko prednost. Veliko je bilo govora, zakaj se pri izdelavi protihrupnih ograj ne uporablja več lesa. Lahko bi, recimo, nek tak kriterij torej uvedli pri javnem naročanju, če takšni izdelki, takšni materiali ustrezajo nekim pričakovanim zahtevam glede kakovosti, trajnosti; skratka učinka dušenja, trajanja potem samega materiala in tako naprej. Če bi na ta način lahko pripomoglo, da bi neki proizvajalci tovrstnih proizvodov bili konkurenčnejši iz območja Republike Slovenije, je seveda to čisto legitimno mogoče narediti. Vendar, kot rečeno, da bi to vnaprej bilo kakorkoli zagotovljeno, tega pa absolutno ni mogoče narediti na ta način. Tako vse te zadeve v nadaljevanju izvajanja protihrupnih ograj tako glede projektiranja kot tudi dinamike, izvedbe in same priprave razpisov, bo tudi še naprej izvajal Dars in prepričan sem, da bo pri teh naročilih uporabljal vse, kar je treba, da bo prišel do kar najboljših izdelkov za najbolj ugoden denar in seveda v ustrezni kakovosti in rokih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, boste zahtevali razpravo v Državnem zboru? Izvolite.
Spoštovani minister! Seveda se strinjam z vami, da javni razpisi morajo biti transparentni in da so pogoji za vse enaki. S tem se absolutno oba strinjava. Ne strinjam pa se z dejstvom, da je treba za betonski blok, ki ga dejansko zna zabetonirati vsak gradbenik v Sloveniji, da so potrebne tako dolgoletne reference, tako velik obseg izvajanja gradbenih del in tako naprej. Bistveni element je, ali ta element dosega lastnosti, ki jih zahteva določen, v tem primeru zvočni parameter. To je bistveno. In vsi naši javni razpisi so prezahtevni dejansko za domači trg. Tu si jemljemo previsoko mero te zahtevnosti in teh pogojev. V Sloveniji, protihrupno ograjo – tudi ko ste omenili, lahko so ti materiali različni, pač odvisno od, bi rekel, nekega projektantskega, seveda tudi okoljskega vidika, tudi izgled je zelo pomemben. Skratka, več vidikov, kakšen je pristop, tudi možnosti je več. Ampak, bistven je samo element absorpcije oziroma protizvočne zaščite. Vsi ti razpisi imajo absolutno preostre pogoje, kajti takšno ograjo zna postaviti vsak gradbinec v Sloveniji, to z gotovostjo lahko rečem, ker gradbeno stroko dokaj dobro poznam. Ker gre za pomemben segment v nadaljevanju, za obstoj gradbeništva, za nujno delo, ki ga slovenski državljani potrebujejo, predlagam, da se o tem opravi javna razprava. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, o vašem predlogu bo Državnik zbor odločil v torek, 29. 3. 2016, v okviru glasovanj. Prosim, če se izključite, gospod Žnidar. Gospod Bojan Podkrajšek bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana ministrica, ministra, kolegice in kolegi! Moje vprašanje za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v Republiki Sloveniji gospodu Židanu se nanaša predvsem na področje nove perspektive, ki se je začela v letu 2014 in bo trajala do leta 2020. Spoštovani minister, o tem vprašanju sva že večkrat govorila, vsi se zavedamo, da je izjemno težka situacija na področju kmetijstva tako v Sloveniji pa tudi po Evropi, zato se mi zdi zelo pomembno, da ta perspektiva, ki že teče drugo leto, začeli so se razpisi, bi vas vprašal naslednje. Na treh programih predvsem skrbi kmete, predvsem smo že prej poslušali kolega, da so težave na področju mleka, seveda na segmentu gorskih kmetij. Veliko teh kmetij bo prav gotovo izpadlo in ne bodo imele pogojev, da bi kandidirale za sredstva. Je pa tudi zelo pomembno področje, katerega tudi mislim izpostaviti, to je mladi prevzemnik kmetije, program mladega prevzemnika kmetije, se mi zdi izjemno pomembno predvsem v teh težkih časih, kot sem že omenil, ko situacija ni lahka na področju kmetijstva. Večkrat se nekdo težko odloča, da bo ostal na kmetiji. Ti pogoji so se zelo zaostrili, predvsem imam v mislih – in to mladi znajo tudi povedati oziroma sedanji lastniki kmetij –, da je težava pri izobrazbi. Si pa zelo težko predstavljamo, da bo nekdo, ki ima namen, da prevzame kmetijo, da bo šel še v šolo. To ni tovarna. V tovarni mogoče lahko gre na katero drugo delovno mesto, dejstvo pa je, da tisti mladi, ki želi to kmetijo prevzeti, je pa tam zrasel, je tam doma in to je neizogibno. Bi pa imel še eno drugo področje, to je gozdarski razpis, predvsem pa bi opozoril na zelo težke, zaostrene pogoje, predvsem kar se tiče same kontrole. Nedopustno je, da kmeti, ki se ukvarja delno z gozdarstvom pa tudi z drugo kmetijsko dejavnostjo, da tistega traktorja – na primer traktor, če ga kupi – ne bi smel uporabljati potem še za kakšno drugo dejavnost. Hvala ministru za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Dejan Židan, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec – seveda tudi vsem prisotnim še enkrat lep pozdrav – hvala tudi vam za aktualno vprašanje. Še enkrat naj ponovim, da ravno danes je komisar Phil Hogan podpisal prvo spremembo programa razvoja podeželja. To je tisto, kar smo se tudi dogovorili in obljubili s slovenskimi kmeti. Generalno, katere spremembe so pri kmetijski politiki v letu 2016. Kar se tiče neposrednih plačil, je sprememba vsebinsko samo ena, in to je, da se ovojnica za mlade kmete z 1 odstotka , to pomeni 1,4 milijone evrov, zvišuje na 2 milijona evrov, torej na 1,5 odstotka. To pa zato, ker je mladih kmetov iz leta v leto več. Moram pa takoj povedati, da vsi ukrepi, ki se izvajajo, pomenijo prerazporejanje. Tako v bistvu tudi v tem primeru, ko dajemo dodaten denar mladim kmetom, se za nekaj promilov zmanjšuje vrednost neposrednih plačil za vse. To govorim zato, ker vsi ukrepi so takšni, vreča denarja je, kakršna je, vsak ukrep, ki ga izvajamo, pomeni v bistvu, da smo še vedno znotraj ovojnice. Do leta 2019 smo pri neposrednih plačilih tudi znotraj delne konvergence, pomeni, da se do leta 2019 počasi zbližujejo plačila na hektar tako travinja kakor polja. Večja sprememba pri neposrednih plačilih bo pa leta 2017. In kaj to pomeni? Takrat bomo premaknili dodaten denar na področja, kjer se najtežje kmetuje, od teh 460 tisoč hektarjev je teh hektarjev, mislim da, 38 tisoč, to pa v praksi pomeni, da vsa neposredna plačila dodatno znižujemo za 1,89 odstotka in s tem premikamo na kmetije, kjer kmetujejo tam, kjer je nagib plus 35 ali več, dodatno plus 50 evrov na hektar, tam kjer je nagib plus 50 odstotkov, pa dodatno 100 evrov na hektar. Tukaj bi rad tudi povedal, da se je ravno v letošnjem letu kot izjemno umna izkazala odločitev, ki smo jo sprejeli pred dvema letoma, to je, da na gorsko-hribovske kmetije damo dodatno 5 milijonov evrov v tiste reje, ki imajo proizvodnjo surovega mleka zaradi te cene, ki smo pričakovali, da bo bila nižja, in še dodatno smo takrat dali 4,2 milijona za vse goveje pitance. Druga stvar pa je sprememba programa razvoja podeželja, kar ste me vprašali. Gospod poslanec, predlagam, da potem daste še kakšno dodatno vprašanje, ker bi vam več rad povedal. S stališča kmetijskega ministrstva je najpomembnejši ukrep uvedba novega ukrepa Dobrobit živali za pašno govedo, kar v praksi pomeni, da s finančnim vzvodom tistim kmetijam, ki kmetujejo tako, da govedo vidi vsaj 120 dni sonce, namenjamo dodatnih približno 5 milijonov evrov. V praksi pomeni po trenutnih izračunih na glavo velike živine, torej na povprečno govedo, slabih 54 evrov na govedo na leto. Izplačila pa bodo prvič, ko bodo ta izplačila, in to je tudi, se mi zdi, dosti smiseln ukrep v tem trenutku, ko je kriza prisotna, zlasti v govedorejskemu delu oziroma v tem delu, ki proizvaja surovo mleko. Dodatno zvišujemo sofinanciranje ekološkega kmetijstva, in sicer zvišujemo na hektar travinja s 136 evrov na 156 evrov. V kmetijah, ki pa so v preusmeritvi, pa zvišujemo s 273 evrov na 312 evrov na hektar. Zvišujemo tudi na nek način tam, kjer imajo avtohtone pasme, in sicer na glavo velike živine s 117 evrov na 194 evrov. Kar se tiče lažjega izvajanja KOPOP, torej okoljskih ukrepov, smo se dogovoril tako s sektorji, ki so naslednji: sadjarstvo, vinogradništvo, poljedelstvo, ki je vezano na vodna zemljišča oziroma varovana zemljišča, ter pri habitatnih operacijah nekatere poenostavitve, kar v praksi pomeni, da tukaj pričakujemo 100 novih kmetov. V tem trenutku subvencijska kampanja poteka, moram reči, da po trenutnih podatkih tudi dosti uspešno; in uvajamo tudi nekatere nove ukrepe v vinogradništvu. Kasneje pa, če dovolite, bom odgovarjal na vaše drugo vprašanje in še ostalo.
Hvala lepa. Gospod Bojan Podkrajšek, boste zahtevali dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala, spoštovani minister! Prav gotovo se oba in vsi, ki smo v dvorani, zavedamo težke situacije. Je pa dejstvo, mimo katerega se ne da. Velikokrat imam občutek, da na vseh področjih, za katera ste mi dali odgovor, prav gotovo stvari sedijo, je pa spoznanje velikokrat žalostno, ko si preveč zaostrimo pogoje. Vi znate to zelo dobro povedati, ampak velikokrat se v praksi, ko se nekdo loti nečesa, pa se stvari zaostrijo. Seveda, predvsem ko sem govoril o mladih prevzemnikih, o nekih razpisih, to je seveda naša prihodnost. Mislim, da zelo težko bova midva danes ugotavljala, kaj se bo zgodilo po letu 2020, bojim se tistih časov, ampak vsako leto moramo zdaj izkoristiti. Seveda ministrstvo oziroma država, vlada mora kmetu približati ta sredstva čim bolj in na čim bolj lahek način. Seveda, nikomur nič ne bo podarjeno, ampak ne zdi se mi pa prav, da včasih na nekaterih področjih preveč zaostrimo in seveda s to zaostritvijo potem ta sredstva, namesto da bi jih približali kmetu, jih oddaljujemo. Spoštovani minister, hvala za odgovore.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, v celoti se z vami strinjam, da je izvajanje kmetijske politike zapleteno, in tisto, kar bi rad povedal, po izračunu nemških strokovnjakov je z novo kmetijsko politiko postalo zapleteno še bolj za 15 odstotkov. Ob tem pa bi rad povedal, je pa tudi povezano s kontrolami in zahtevami, ki so povezane, smo v bistvu do zdaj v izvajanju stare kmetijske politike ravno, po mojem, včasih tudi zaradi mogoče neupoštevanja pravil s strani Evropske unije od kmetov in gospodarskih družbi izterjali, mislim, da skoraj 28 milijonov evrov, to pa je tudi približna velikost kazni, ki smo jih v zadnjih, mislim, da 7 ali 8 letih tudi izplačali zaradi kakšnih poenostavitev, ki smo jih v Sloveniji izvajali. Tako je treba biti zelo previden, stopnja tveganja pri zapleteni kmetijski politiki je izjemna. Sedaj pa dovolite nekaj čisto konkretnih odgovorov. Pri mladih prevzemnikih v starem obdobju, tudi tam se je zahteva izobrazba, ker jo pač tudi evropski pravni red zahteva, s tem da takrat smo uporabljali v Sloveniji eno poenostavitev, ki pa se je izkazala za slabo. In sicer je bila takšna, da mladi prevzemniki, ki še nimajo, pa so kandidirali, potem pač v prehodnem obdobju, mislim, da je bilo triletno, pridobijo ustrezno izobrazbo. Zakaj se je to izkazalo za slabo? Zato ker zelo dosti smo imeli primerov, ko ljudje tega niso naredili in sedaj morajo z zelo velikimi mukami denar vračati. Po novih pravilih se pa začne v bistvu s poklicno srednjo šolo in potem naprej in to je dovoljena izobrazba. Je pa tudi to treba povedati, da ravno za kmetijstvo smo ugotavljali, da je ena večjih cokel v razvoj je bila neustrezna izobrazbena struktura naših kmetovalcev. Kljub vsemu je bil lanski razpis za mlade prevzemnike uspešen. Ravno včeraj smo imeli srečanje z mladimi prevzemniki, zelo dosti jih je prišlo. V tem razpisu jih je dobilo pozitivno odločbo skoraj 240. Sami pričakujemo, da vsako leto bomo dobili približno 250 plus, minus dvajset, trideset novih mladih prevzemnikov. Dejansko je to v bistvu ta skupina ljudi, na kateri sloni največja prihodnost slovenskega kmetijstva. Mi smo se tudi odločili, da bomo z njimi delali projekt v naslednjih petih letih. Kar se tiče gozdarskih razpisov, moram povedati, da bodo ti razpisi sedaj. Čez dva tedna bo prvi velik razpis in potem naslednji velik razpis. Tudi pozivam tiste, ki naju sedaj poslušajo, da so pripravljeni, da se bodo lahko prijavili. Pa še ena poenostavitev je, kar se razpisov tiče, za investicije se meja razpisa, za enostavne investicije dviguje s 50 tisoč na 200 tisoč. To je dogovor z našimi kmeti, zato ker je potrebno nekaj manj dokumentacije pripraviti. Poleg tega pa bo sedaj meja 20 tisoč tista, kjer bo treba voditi vsaj enostavno, to je farmno računovodstvo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Lep pozdrav ministricama in ministrom! Spoštovanega dr. Petra Gašperšiča, ministra za infrastrukturo, pa sprašujem: Kaj se dogaja v zvezi s podpisanim pismom o nameri glede prevzema oziroma povezav med Elektro Gorenjsko in Kelagom v povezavi s prevzemom tega segmenta hidroelektrarn in malih hidroelektrarn, s katerimi upravlja Elektro Gorenjska? Verjetno se vsi strinjamo, da je tako cilj Evropske unije kot tudi naše države, da zagotovimo čim večji delež obnovljivih virov energije v energetskih bilancah, in to čim prej. Dogovori so nekje podpisani do leta 2020. Zato sprašujem, če je s strani države kakšna sprememba v strategiji glede tega, kajti v primeru neke realizacije tega dogovora in prevzema teh elektrarn s strani Kelaga se nam zgodi to, da določeni obnovljivi viri preidejo v bilance nekoga, ki ni iz naše države. S tem, na nek način, slabimo naš položaj. Po drugi strani pa so vse te elektrarne na vodotokih, ki so znotraj Triglavskega narodnega parka ali pa vsaj v večini, zato se mi zdi tudi s tega okoljskega vidika ta zadeva še toliko bolj problematična v tem primeru. Zato me zanima: Ali ministrstvo, minister, v zvezi s tem ima kakšne informacije glede na to, da je Elektro Gorenjska eno od distribucijskih podjetjih, ki so v večinski lasti države? Verjamem sicer, glede na to, da gre za distribucijsko podjetje, da to upravljanje elektrarn ni njihova osnovna dejavnost, vendar bi človek pričakoval, da bi na nekem takem segmentu, ki ga v Sloveniji pa vseeno zelo nadzorujemo, obvladamo – imamo kar nekaj podjetij, ki se ukvarjajo s proizvodno dejavnostjo na rekah in z upravljanjem tako hidroelektrarn kot malih hidroelektrarn –, vseeno prišlo do nekega povezovanja ali pa nekega dogovora znotraj našega elektroenergetskega sistema. S tega vidika se mi zdi zelo pomembno: Ali država v tej zvezi kakorkoli ima neko usmeritev in strategijo?
Hvala lepa. Gospod minister doktor Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala, predsedujoči ,za besedo. Hvala tudi za postavljeno vprašanje. Glede tega, kako ali lahko kakorkoli vplivamo na to, kako ravna samo podjetje Elektro Gorenjska v zvezi s temi svojimi naložbami, seveda kot minister na to vprašanje ne morem odgovoriti v smislu, da lahko kakorkoli na to vplivamo, kajti vemo, da skladno z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu opravljanje te kapitalske naložbe Republike Slovenije, torej v družbi Elektro Gorenjska, ni v pristojnosti niti ministrstva niti ne Vlade. Tako zdaj tudi v vlogi ministra s podatki o teh njihovih poslovnih odločitvah te družbe Elektro Gorenjska tudi ne razpolagam. Lahko povem, da je podjetje sicer res v 79,5-odstotni lasti Republike Slovenije, preostanek imajo v lasti mali delničarji. Dejstvo je tudi, da podatki o samem poslovanju, torej teh nejavnih delniških družb, niso javno dostopni, razen seveda same objave letnega poročila. Tako zaradi vseh teh dejstev kot minister ne morem odgovoriti na vprašanja, ki so sicer v domeni uprave ali nadzornega sveta dotične družbe. Lahko pa seveda povem, kaj kot država načrtujemo na zagotavljanju deleža obnovljivih virov energije v skladu s temi zavezami, ki jih imamo postavljene. Tukaj lahko povem, da je za doseganje teh ciljev do leta 2020 ključna izgradnja velikih hidroelektrarn, in sicer tako na spodnji Savi kot tudi na reki Muri, v nadaljnji perspektivi do leta 2030 pa seveda tudi hidroelektrarn na srednji Savi. Skratka, to so tiste ključne investicije, ki jih bomo morali opraviti, zato da bomo zagotovili ustrezne deleže obnovljivih virov energije. Vemo, da v tem smislu le manjši del, res zelo majhen v tem celotnem potrebnem obsegu, zagotavljajo male hidroelektrarne pa tudi recimo sončne, fotonapetostne elektrarne pa tudi vetrne elektrarne v tem pogledu zagotavljajo le manjši del tega potrebnega obsega. Tako so ključne za doseganje teh ciljev te velike hidroelektrarne, kjer pa vemo, da imamo tudi kar nekaj izzivov do njihove realizacije, ne samo poleg tega samega zahtevnega umeščanja, torej sprejemanja državnih prostorskih načrtov, v pretežno tudi z Naturo zaščitenih območjih. Drug zahteven izziv je tudi sama nizka cena električne energije na trgu, ki pred investitorje postavlja zdaj resen izziv zagotavljanja ekonomske upravičenosti vseh teh investicij, tako da tukaj bomo morali nedvomno narediti neko revizijo, kaj in na kakšne načine bomo te cilje dosegli. Hvala lepa.
Gospod Danijel Krivec, izvolite dopolnitev odgovora.
Hvala za odgovor, spoštovani minister! Vendar se bojim, da me niste najbolj zadovoljiv s tem odgovorom, kajti govoril ste o novih investicijah. Jaz sem konkretno spraševal o investicijah oziroma o elektrarnah, ki so na Sori, Kokri, Tržiški Bistrici, Savi Dolinki, Savi Bohinjki in na sami reki Save umeščene, večinoma že v največji meri amortizirane; se pravi, da so neka dodana vrednost v tej zgodbi in dejansko bi bilo z nekim prevzemom s strani neke tuje firme prevzet tudi v bistvu ta delež kvote obnovljivih virov. To me skrbi. Zanima me: Kakšno je vaše stališče glede tega? Po drugi strani pa je to opozorilo, ki sem ga dal, večina tega območja je v nekem zaščitenem območju oziroma ima neke naravovarstvene omejitve in tudi v temu primeru ne vem, če je najbolj pametno, da s tem upravlja nekdo, ki je izven naše države; ob tem seveda, da imamo znotraj države primerne upravljavce. Tukaj ne za neke nove investicije, ne gre za neke nove posege v prostor, ampak gre dejansko za neko premoženje, ki je zaenkrat še v državni lasti. Sami ste povedali, da je Elektro Gorenjska v večinski lasti države in država mora imeti do tega neko stališče. V takšnih primerih se mi zdi malo sprenevedavo, da rečemo, da je to stvar nekih nadzornih svetov in korporativnega upravljanja, ko gre za kvalitetne vire, ki nam prinašajo dodano vrednost tudi v bilancah, ki jih ima elektrogospodarstvo, ne nazadnje pa tudi država z vseh vidikov – okoljevarstvenih, vodarskih in tudi energetskih, ne nazadnje tudi finančnih. Zato sprašujem: Ali imate kakršne koli informacije glede teh povezav? Oziroma: Ali boste v tej smeri kakorkoli odreagirali?
Hvala lepa. Gospod minister dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala lepa. Tako je, glede teh informacij, kaj se dogaja v zvezi s tem pismom o nameri in tako naprej, drugih, drugačnih informacij kot te, ki so znane sicer bodisi iz medijev, seveda nimam, ne razpolagam z njimi, ker kot rečeno, s tem korporativnim delom upravljanja se na ministrstvu ne moremo ukvarjati. Vlada lahko na to upravljanje [[…]]Tudi dejansko ga vodi in upravlja preko sprejetja strategije; tam se zapišejo cilji, tam se zapišejo usmeritve, ki jih potem SDH izpolnjuje in jih zasleduje. Tako bomo prav gotovo preverili, kaj je v zvezi s tem v sami strategiji navedeno. Poleg tega imamo pa vselej možnost, da kot vlada za doseganje določenih strateških ciljev in drugih pomembnih zadev za delovanje energetskega sistema kot celote, za doseganje ciljev njegove stabilnosti ali drugih okoljskih ciljev po obnovljivih virih energije lahko prav gotovo damo vedno neke dodatne usmeritve in o teh zadevah se bomo seveda na Vladi tudi pogovorili. Če bomo ugotovili, da je tukaj na mestu nek takšen dodaten poziv, neka usmeritev, kako se naj s temi zadevami v SDH upravlja, bomo to tudi storili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dobro, potem smo opravili prvi krog in prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Besedo ima gospa Violeta Tomić, ki bo postavila vprašanje ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar. Izvolite, gospa Tomić.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Ministrico za kulturo bi vprašala naslednje. Sprejetje novele Zakona o knjižničarstvu v začetku septembra 2015 je prinesel nekatere nezaželene posledice. Društvo slovenskih knjižnih prevajalcev, ki je nacionalnega pomena za stroko, saj je edino tovrstno stanovsko društvo v Sloveniji, je izgubilo pravico do režijskih stroškov pri izvajanju razpisa za štipendije iz naslova knjižničnega nadomestila, s katerim je pokrivalo velik delež administrativnih in obratovalnih stroškov. Podobne težave pestijo tudi druga aktivna društva, razen članarin, ki pa jih po navadi ne zberejo v dovolj visokih zneskih, društva nimajo dostopa do sredstev, s katerimi bi pokrili bazične administrativne stroške. Večina razpisov, ki so glavni vir financiranja, so projektne oziroma programske narave, torej so pridobljena sredstva lahko porabljena le strogo namensko. Društvo slovenskih književnih prevajalcev združuje profesionalne prevajalce, odlikuje ga visoka strokovnost in tradicija, podeljuje tudi Sovretove nagrade, ki so stanovske nagrade nacionalnega pomena. Brez dela članov društva ne bi bilo medkulturnega posredovanja oziroma prevodnega segmenta slovenskega literarnega sistema, navsezadnje tudi ne kanona svetovne književnosti v slovenščini. Nepremišljene spremembe zakonodaje lahko nehote povzročijo izjemno negativne posledice. S posegom v Zakon o knjižničarstvu je Društvo slovenskih književnih prevajalcev prestopilo prag minimalne finančne stabilnosti. Zato vas sprašujem: Na kakšen način namerava Ministrstvo za kulturo razrešiti položaj, v katerem se je znašlo Društvo slovenskih književnih prevajalcev? Ali Ministrstvo za kulturo namerava vzpostaviti mehanizme za stabilno financiranje ključnih strokovnih društev na področju kulture in jih na ta način razbremeniti administrativnih in obratovalnih stroškov? Za vaše odgovore se vam zahvaljujem.
Hvala lepa. Besedo ima gospa ministrica mag. Julijana Bizjak Mlakar. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovana poslanka, poslanci, gospe ministrici; smo same ženske tukaj med ministricami! Jaz se vam za vprašanje najlepše zahvaljujem. Bi pa želela pojasniti, zakaj gre pri tej stvari. Društvo, ki ga v vprašanju omenjate, sodi med tista društva, ki so na podlagi Pravilnika o izvajanju knjižničnega nadomestila izvajala državno nalogo oziroma javno pooblastilo podeljevanja delovnih štipendij. Za izvajanje te naloge je država zagotovila finančna sredstva, med drugim tudi za pokrivanje režijskih stroškov, ki so društvom nastala. Vendar pa bi morali biti pokriti le tisti stroški, ki so bili neposredno povezani z izvajanjem te naloge, torej javnih pooblastil; medtem ko Zakon o knjižničarstvu pred njegovo novelacijo v 56. členu, ki je določal knjižnično nadomestilo, sploh ni vključeval pravne podlage za podeljevanje delovnih štipendij iz naslova knjižničnega nadomestila. Zakon torej režijskih stroškov ni obravnaval prej in jih tudi ne sedaj. S predlagano novelo zakona pa se je na podlagi mnenja Ministrstva za javno upravo in Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora – pred tem je enako menila tudi Služba Vlade za zakonodajo, da je neustavna zakonska ureditev, s katero je Javna agencija za knjigo prenašala javno pooblastilo na društva – ta člen spremenil. Zakon sedaj določa, da je naloga podeljevanja delovnih štipendij naloga Javne agencije za knjigo Republike Slovenije. Kar pomeni, da je Javni agenciji za knjigo neposredno z zakonom podeljena pristojnosti podeljevanja delovnih štipendij in posledično nadaljnji prenos izvajanja te naloge na drugega nosilca ni dopusten. To pomeni, da ta društva, ta javna pooblastila, za katera so med drugim dobivala tudi tako imenovani režijski dodatek, ga ne morejo več dobivati, ker te naloge po novem opravlja Javna agencija za knjigo. To sedaj pomeni, da je ta pristojnost podeljevanja delovnih štipendij društvom prenehala, s tem pa tudi njihovih režijskih stroškov v povezavi s to nalogo ne more več biti. Prej se je režijske stroške zagotavljalo iz finančnih sredstev, ki so bila namenjena za izvajanje knjižničnega nadomestila, kar pa s prenosom izvajanja podeljevanja delovnih štipendij iz društva na Javno agencijo za knjigo pomeni, da bo več denarja ostalo za avtorje, ki so upravičeni do knjižničnega nadomestila. Ministrstvo za kulturo, kot ste pravilno ugotavljali že v svojem poslanskem vprašanju, v okviru izvedenih programskih javnih razpisov izvaja financiranje programov prijavljenih društev, pri čemer to financiranje vključuje ne le programske stroške, kot ste navedli, temveč v sorazmerju s podprtim programom tudi splošne stroške delovanja društev, na primer najemnine prostorov, varovanje, računovodstvo, pisarniški material, ogrevanje, elektrika, voda, telefon. Kot upravičeni stroški v okviru javnega razpisa so lahko celo stroški nakupa, opreme in investicijskega vzdrževanja, če nastanejo z nakupom opreme in investicijskim vzdrževanjem, ki sta nujno potrebna za financiranje posameznega programa. Pomembna informacija je tudi ta, da je Javna agencija za knjigo z novim razpisnim obdobjem v letošnjem letu omogočila uveljavitev višjega odstotka deleža upravičenih stroškov delovanja prijaviteljev na razpise, kar pa je dejansko korak k izboljšanju situacije društev, ki ste jih omenjali. Če društvo ni aktivno samo v tem primeru, če nima nobenih programov in če ni uspešno na kandidiranju, potem pomeni, da ne more dobiti tudi teh sredstev. Kolikor mi je znano, pa gre v tem primeru za društva, ki so izjemno aktivna. Si pa ministrstvo prizadeva za izboljšanje položaja avtorjev in k temu je sedanje ministrstvo kar precej prispevalo. Hvala lepa.
Violeta Tomić, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala vam za to obrazložitev. Pa bi vam vendar rekla, da Društvo slovenskih književnih prevajalcev podeljuje štiri pomembne stanovske nagrade, od katerih ima Sovretova nagrada že 50-letno tradicijo. Tudi preostale tri nagrade – nagrada Radojke Vrančič za mladega prevajalca, Lavrinovo priznanje za prevajanje slovenske književnosti v tuje jezike in Jermanova nagrada za prevod humanističnega dela – imajo v splošni in strokovni javnosti velik ugled. Vendar vemo, da praktično vsi razpisi na lokalni, državni in celo evropski ravni zahtevajo velik del lastnega vložka, česar pa si večina društev niti ne more privoščiti. Zato so takšna društva na razpisih tudi precej nekonkurenčna. V Društvu prevajalcev kljub vsakoletnemu povečanju administrativnih obveznosti v pisarni lahko glede na razpoložljiva sredstva pogodbeno zaposlijo strokovno sodelavko samo za 16 ur na teden, čeprav naloge in pričakovanja sofinancerjev zahtevajo osebo s polno delovno obveznostjo in širokim strokovnim znanjem. Vendar problematika nikakor ni omejena samo na prevajalsko društvo, saj bi na področju kulture, pa tudi širše, morali določiti merljive kriterije za opredelitev osrednjih društev in vsaj za njih vzpostaviti mehanizme finančne stabilnosti glede na specifične položaje posameznih društev. Pa naj bom za konec še rahlo osebna. Ravno včeraj smo pokopali prijatelja, producenta Društva B-51. Kolegi so v svojih nagovorih rekli, da ga je ubil konstanten kulturniški stres. To je sedaj že diagnoza smrtne bolezni, kajti zelo uspešen producent je sklepal pogodbe z mednarodnimi fundacijami; vendar vedno se je treba potem tresti od strahu, kakšne bodo odločitve uradnikov na Ministrstvu za kulturo. Kot vemo, je treba zagotoviti del lastnih sredstev. In če mednarodno priznani strokovnjaki oziroma kulturniki dobijo mednarodno priznanje v obliki sredstev, bi bilo dobro, da ga tudi z naše strani. Hvala.
Ministrica za kulturo mag. Julijana Bizjak Mlakar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za besedo. Morda bi v tem primeru povedala, da gre za pet društev: za Društvo slovenskih pisateljev, oni so dobivali režijske stroške okoli 18 tisoč evrov; Društvo slovenskih književnih prevajalcev – nekaj nad 8 tisoč evrov režijskih stroškov; Zveza društev slovenskih likovnih umetnikov – nekaj čez 5 tisoč evrov; Društvo slovenskih skladateljev – okoli 600 evrov in Društvo slovenskih filmskih ustvarjalcev – okoli tisoč evrov. Kot rečeno, so bili ti stroški namenjeni za ta pooblastila, ki so jih opravljali, vendar sedaj ne bodo teh pooblastil več opravljali, kar pomeni, da do teh stroškov ne morejo biti več upravičeni. Hkrati je pa prav Javna agencija za knjigo v okviru novih javnih razpisov prijaviteljem omogočila uveljavljanje splošnih stroškov delovanja, kar je sistemsko ustrezna in z zakonom usklajena rešitev. Če bi želeli tudi društvom nameniti še posebna sredstva za delovanje, bi bilo to izjemno težko, posebno v sedanji situaciji, ker bi to pomenilo, da bi bilo ob množici društev – mi vemo, da na področju kulture deluje 5 tisoč društev – izbrati tiste, ki bi bili upravičeni. To je izjemno težka naloga. In ker ni dodatnih finančnih sredstev, bi potem to pomenilo, da je treba nekomu vzeti finančna sredstva – in to je pa spet stresno. Poznam naše ljudi na ministrstvu in večina, morda je kakšna redka izjema, ampak večina se jih zelo trudi in so izjemno prijazni s kulturnimi ustvarjalci in gredo na roko, kjer je le možno, jim svetujejo. S tistimi, s katerimi sem tudi sama uspela do sedaj govoriti, ni bilo nikakršnih pritožb nad delom uradnikov na Ministrstvu za kulturo, torej so zelo občutljivi tudi do potreb ustvarjalcev in če se le da, jim ustrežemo; prisluhnemo pa vsekakor. Hvala lepa.
Violeta Tomić, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru ministrice za kulturo.
Hvala vam za besedo. Stabilno financiranje društev na področju kulture, ki so po sprejetju Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo leta 2009 ostala brez sredstev, s katerimi bi lahko financirala delovanje, je preprosto nujno. Državne institucije bi morale poiskati rešitve za vzpostavitev mehanizmov za stabilno financiranje osrednjih društev, posebej na področju kulture, ki je v zadnjih šestih letih toliko izgubila zaradi varčevalnega zategovanja pasu, da komaj še diha na škrge. Na ta način bi jih razbremenili administrativnih in obratovalnih stroškov. Le tako bodo lahko društva na področju kulture razvijala svoje strokovno poslanstvo in na podlagi osnovnih sredstev tudi sama iskala druge vire financiranja. Vem, da je društev veliko, vendar, kot ste sami omenili, treba bo izbrati upravičene in tiste, ki so osrednja in nacionalnega pomena. Hvala.
Violeta Tomić, o vašem predlogu za splošno razpravo bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Gospod Jožef Horvat, imate besedo, da zastavite vprašanje ministrici za obrambo gospe Andreji Katič.
Hvala, gospod predsednik. In hvala vam, spoštovana ministrica za obrambo gospa Andreja Katič, da ste sprejeli moje poslansko vprašanje. Ministrica za notranje zadeve ga je namreč zavrnila in sem še vedno prepričan, da bi ona morala prva odgovarjati na to, kar bom spraševal. Ko se je v mesecu novembru na meji s Hrvaško začela postavljati žična ograja, so pred pričetkom del potekali dogovori tudi z lokalnimi skupnostmi oziroma župani. Pogovori med predstavniki Ministrstva za notranje zadeve in občin so se konkretno nanašali na izvajanje pripravljalnih del. Predstavnike Ministrstva za notranje zadeve je zanimalo, ali bi lahko določena pripravljalna dela izvajali gasilci. Po sprejetem dogovoru so v občini Rogatec zahtevana dela izvedli gasilci dveh prostovoljnih gasilskih društev Občine Rogatec; ob pomoči samostojnega podjetnika, ki razpolaga z ustrezno mehanizacijo. Da bo jasno, ministrstvo je izvajanje del naročilo pri podjetniku in tudi pri gasilcih. Gasilci Prostovoljnega gasilskega društva Dobovec in PGD Rogatec so na območju občine Rogatec opravili v mesecu novembru in decembru naslednje število ur: PGD Rogatec – 953 ur, PGD Dobovec – 325 ur; to je skupaj tisoč 278 ur. To je toliko, kot če bi eden delal sedem mesecev in pol polni delovni čas, 174 ur na mesec. Nobeno od prostovoljnih gasilskih društev do danes ni dobilo plačila za izvedena dela. Popolnoma jasno je, da to ni bila intervencija, ampak naročeno delo s strani Ministrstva za notranje zadeve. Dogovor je bil sklenjen na sestanku v Rogatcu, kjer so prisostvovali predstavniki občine, prisoten je bil državni sekretar gospod Andrej Špenga; generalni direktor Uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje gospod Darko But in gospod Robert Videc, Policijska uprava Celje. Bilo je zagotovljeno, da ne bo problema glede plačila. Dela so se opravljala cele dneve, zato so morali nekateri gasilci koristiti tudi letni dopust. Nedopustno je, da Ministrstvo za notranje zadeve oziroma Vlada to zadevo po končanem delu odstopa v reševanje Gasilski zvezi Slovenije, ki z aktivnostmi ob postavitvi ograje ni imela nič. Da so gasilci opravili naročena dela, je bila popolnoma njihova odločitev, lahko bi se odločili tudi drugače. Konkretno, v občini Rogatec so se na osnovi sugestije župana, da bo delo plačano, gasilci odločili, da bodo dela izvajali. Spoštovana gospa ministrica, sprašujem vas: Kdaj bo Ministrstvo za notranje zadeve izpolnilo svoje obveznosti plačila omenjenima prostovoljnima gasilskima društvoma; torej Prostovoljnemu gasilskemu društvu Rogatec in Prostovoljnemu gasilskemu društvu Dobovec? Hvala lepa za vaše odgovore.
Ministrica za obrambo gospa Andreja Katič, imate besedo za odgovor.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani poslanec! Naj naprej povem, da po mojem mnenju so vsi sodelujoči pri reševanju begunske in migrantske krize opravili odlično delo. In žal mi je, da prihaja do kakršnihkoli nesporazumov pri tem, kako je ovrednoteno delo. Neki dogovori so bili sprejeti, mogoče ne dovolj jasno tudi zapisani. Naj vam povem to, kar je z naše strani. Povračilo stroškov, nastalih kot posledica migrantskega toka, vsem, ki so bili preko Ministrstva za obrambo vključeni v aktivnosti, po mojem mnenju poteka dokaj redno; takšne informacije so mi posredovali. Ustrezne usmeritve je Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje lokalnim skupnostim in njihovim združenjem posredovala že 5. 11. 2015, se pravi 5. novembra. Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje je namreč s strani Ministrstva za finance pooblaščena za zbiranje, priznavanje in realizacijo stroškov za lokalne skupnosti in tudi za nevladne organizacije. Vlada je 10. decembra 2015 sprejela, sklep s katerim je med drugim tudi Gasilski zvezi Slovenije za delovanje prostovoljnih gasilskih društev dodelila sredstva v višini 100 tisoč evrov; za pokritje že nastalih intervencijskih stroškov, za nadomestila plače in povračila stroškov med opravljanjem nalog zaščite, reševanja in pomoči ter ocenjenih stroškov za opravljanje nalog pri namestitvi in oskrbi migrantov do konca leta 2015. Gasilski zvezi Slovenije je bila usmeritev glede priznavanja upravičenih stroškov posredovana 17. 12. 2015 po predhodnem dogovoru o višini povračila posameznih postavk. Pri poravnavanju stroškov se je glede na veliko število vključenih nevladnih organizacij po načelu enake obravnave vseh izhajalo iz načela, da je delo prostovoljcev brezplačno, da pa so stroški, ki nastajajo v zvezi z opravljanjem tega dela, upravičeni in izplačljivi. Z Gasilsko zvezo Slovenije je bilo posebej dogovorjeno, da se za stroške uporabe opreme na enoto obračunava po 50 evrov na vsakih 12 ur izvajanja aktivnosti. Nadalje je treba omeniti tudi, da je Občina Rogatec sprejela sklep o povrnitvi stroškov v višini 2 tisoč 922,72 evrov, nastalih v obdobju med 9. 10. in 15. 12. 2015, na katerem so navedeni tudi stroški prehrane gasilcev za osem dni postavljanja tehničnih ovir v višini 914,34 evra. Treba pa je omeniti tudi, da so na podlagi zaprosila za pomoč – delo ni bilo odrejeno, prav tako tudi ni bila izdana naročilnica – poleg članov PGD Rogatec in PGD Dobovec pri Rogatcu pri izvajanju aktivnosti čiščenja terena za namen postavljanja začasnih tehničnih ovir na mejnem območju med Slovenijo in Hrvaško na tem območju sodelovali tudi ostali prostovoljni gasilci iz Gasilske zveze Šmarje pri Jelšah iz še sedmih prostovoljnih gasilskih društev – Podčetrtek, Pristava pri Mestinju, Sela-Verače-Virštanj, Steklarna Rogaška Slatina, Kostrivnica, Rogaška Slatina, Sveti Florijan z 211 gasilci, ki so skupaj opravili tisoč 760 ur dela. S strani GZS jim je bilo poravnano 3 tisoč 342,87 evrov; in sicer iz naslova logističnih prevozov 426,22 evrov, strošek goriva in maziva 838,50 evrov, strošek poškodovane opreme 308,15 evrov ter strošek uporabe opreme tisoč 750 evrov. PGD Dobovec pri Rogatcu je bilo nakazano 847,05 evra, PGD Rogatec 945,93 evrov; prav tako pa jim je bila zagotovljena prehrana v višini 914,34 evrov. Dejstvo je, da so nevladne organizacije v okviru obvladovanja migrantskega toka opravile enormno delo, za kar jim moramo izreči vso pohvalo. V obravnavanem primeru pa gre po našem mnenju ponovno za nerazumevanje, da se aktivnosti v zvezi z migrantsko problematiko v nevladnih organizacijah ne morejo izvajati pridobitno. To je bilo pojasnjeno tudi županu Občine Rogatec in obema društvoma s strani Uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje, Gasilske zveze Slovenije in tudi regijskega gasilskega poveljnika. Naj temu dodam tudi, če bi mi primerjali stroške, kar smo dobili povrnjeno s strani Ministrstva za finance pri angažiranju Slovenske vojske pri postavljanju ograje, koliko je stalo tam, kjer je to postavljal zunanji izvajalec, ki opravlja to kot pridobitno dejavnost, bi prav tako lahko postavljali določena vprašanja. Ampak zato smo mi tukaj, da opravljamo te naloge, zato so tudi prostovoljna društva, da opravljajo te naloge. Ti sistemi so bili dogovorjeni, mogoče je samo konkretno na terenu prišlo do nesporazumov in bi jim bilo to treba še večkrat pojasniti. Hvala.
Gospod Jožef Horvat, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Gospa ministrica, hvala za vaša detajlna pojasnila. Jaz vas kot članico vlade in na nek način kot zavetnico slovenskih prostovoljnih gasilcev lepo prosim, da se dogovorite z vašo kolegico, ministrico za notranje zadeve. Njeni predstavniki so sodelovali na teh pogovorih, detajlov teh pogovorov jaz seveda ne poznam. Najbrž so se tudi pogovarjali o kakšni urni postavki. Vsi se zavedamo, da gre za prostovoljne gasilce, da vse to, kar so delali, ni pridobitna dejavnost, da so to delali ne zase, da ne zahtevajo plačil zase, ampak za prostovoljna gasilska društva. Midva zelo dobro veva, koliko finančnih sredstev morajo prostovoljna gasilska društva priskrbeti za letno funkcioniranje, za opremo, za šolanje in tako naprej. To danes ni več enostavno. Da so na nek način z davčnimi blagajnami ubite tudi gasilske veselice, ki so neka naša slovenska kultura, pa če je komu to všeč ali ne. Ampak kljub temu bi res lepo prosil, da morda kar ministrica sama, ministrica Györkös, pokliče predstavnike Občine Rogatec in se z njimi dogovori. Morda, da je prišlo do nekega nesporazuma, ampak mislim, da je pa čisto pošteno, da se za korektno opravljeno delo spodobi, da predvsem vlada to tudi pošteno, v skladu z dogovori in pravočasno plača. Hvala lepa.
Ministrica za kulturo? Ne želite odgovoriti; prav. Gospod Danijel Krivec, imate besedo, da zastavite vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Lep pozdrav obema ministricama! Gospo Ireno Majcen sprašujem oziroma me zanima: Kateri ukrepi na vodotokih so bili izvedeni v tem letu v smeri zagotavljanja poplavne varnosti? Ali so podpisane vse pogodbe s koncesionarji za opravljanje javne vodnogospodarske dejavnosti? In če ne, zakaj? To pa sprašujem iz naslednjih dejstev. V preteklosti je bilo, to jasno ugotavljamo že dlje časa, bistveno premalo vloženo v vzdrževanje slovenskih vodotokov, vodne infrastrukture ter tudi vodnih in priobalnih zemljišč; kar posledično povečuje poplavno ogroženost oziroma povzroča večjo škodo ob poplavah. V letu 2014 je bil sprejet Akcijski načrt interventnih aktivnosti zaradi poplav v Sloveniji in je bilo tudi kar nekaj vloženega v to sanacijo, približno 37 milijonov. V letu 2015 je bil sprejet akcijski načrt, ki poleg že izvedenih aktivnosti predvideva, jasno, tudi celovito izvedbo in tudi poprave poplavnih škod v letu 2015 in tudi v letu 2016. Po mojih informacijah, ne glede na to, da je bil ta program sprejet in da so aktivnosti nekako dogovorjene, pa je trenutno stanje na področju vodarstva precej problematično, saj je za redno izvajanje javne službe trenutno zagotovljeno zgolj 1,5 milijona evrov za območje celotne Slovenije, kar ne zadošča niti za izvajanje obveznih strokovnih nalog koncesionarjev, kaj šele za izvajanje vzdrževalnih del na objektih vodne infrastrukture. V preteklih letih je bilo namreč za redno vzdrževanje namenjeno približno 8 milijonov evrov na letni ravni. Zato me še toliko bolj zanima, kako poteka vsa zadeva v letošnjem letu, kajti obljube so bile dane. V veliki meri je bilo veliko obljub danih v smislu dodatne sanacije po poplavah, se pravi teh škod. Vemo vsi, da je v jesenskem in spomladanskem času ter pred večjimi deževji to nujno potrebno. Zato sem še toliko bolj presenečen, ko sem zbiral te podatke, da določene stvari v smislu izvajanja na terenu ne potekajo tako, kot je bilo že nekajkrat s strani ministrstva zagotovljeno. In zato prosim tudi za konkretne odgovore glede tega.
Ministrica za okolje gospa Irena Majcen, imate besedo za odgovor.
Spoštovani predsednik gospod Milan Brglez, spoštovana poslanka, spoštovani poslanci! Spoštovani poslanec Danijel Krivec, hvala za vprašanje. Res je, da je akcijski program, ki je bil sprejet v času poplav leta 2014, nizal kar nekaj sklepov. V izvedbi fizičnih del na terenu je bilo v lanskem letu narejenega precej, gre za resnično investicije, ki so bile po interventnih delih izvedene v smislu brez pridobivanja vseh potrebnih soglasij. Sedaj je tega obdobja po poplavah konec in intervencijskih del ni več, zato je treba tudi za vse investicije pridobiti vsa soglasja, ki so za takšne ukrepe potrebna. Tu govorim predvsem o naravovarstvenih soglasjih, saj vodotoki v veliki meri potekajo po področju, kjer je naravovarstven režim; in je za to potrebno ta soglasja pridobiti. Res pa je, da je med sklepi tudi priprava načrta za zagotavljanje protipoplavne varnosti, ta načrt je bil konec lanskega leta predstavljen tudi po Sloveniji. Priznam, da smo bili na ministrstvu s strokovnimi službami zelo zadovoljni glede odziva lokalnih skupnosti. Te predstavitve so bile deležne odziva v večji meri, kot smo ga pričakovali; rezultat tega pa je, da se občine v veliki meri odločajo in tudi same pripravljajo projektno dokumentacijo, v nekaterih primerih, za izvedbo protipoplavnih ukrepov. S takimi občinami potem tudi v smislu sofinanciranja sklepamo določene finančne obveznosti iz naslova vodnega sklada. Nekoliko manj razveseljivo je, da med njimi ni več občin, ki sicer iz naslova koncesij pri hidroelektrarnah pridobivajo neka večja sredstva; in bi njihovo angažiranje, vsaj mi, veselo pozdravili oziroma bi ga bili zelo veseli. Če začnem s koncesionarji. Res je, v samem proračunu več finančnih sredstev, kot ste vi navedli, ni; je pa res, da bomo z dinamičnim poslovanjem oziroma z dinamičnim zagotavljanjem teh sredstev tudi za izvajanje nalog javne, obvezne državne gospodarske službe zagotovili v letošnjem letu več sredstev. Zasebni koncesionarji, ki imajo koncesijo za izvajanje teh nalog, so podpisane pogodbe, pravzaprav se bodo v naslednjih mesecih podpisovali aneksi k pogodbam. Začasna pogodba je sklenjena tudi za območje Savinje, kjer pa koncesija, edina, še ni podeljena zaradi nezaključenega postopka podelitve koncesije. Gre pa za pritožbe obeh, ki sta se prijavila na koncesijo in zahtevata revizijo. Letna pogodba za izvajanje javne službe na območju Krajinskega parka Sečoveljske soline pa je v postopku podpisovanja. Mogoče je celo že podpisana, ampak zaenkrat govoriva o postopku podpisovanja. Če pa zdaj odgovorim še za ukrepe, bi pa tako povedala, da je v teku realizacija dveh državnih prostorskih načrtov, ki sta bila sprejeta pred leti in o katerih sem že velikokrat govorila. Gre za jugozahodno Ljubljano, kjer je trenutno v izvedbi ponovljen javni razpis za izbor projektanta; in za Železnike, kjer prav tako potekajo aktivnosti za pridobivanje projektne in investicijske dokumentacije kot osnovo za pridobitev gradbenih dovoljenj. Oba projekta sta uvrščena v finančno perspektivo 2014–2020 in se bosta sofinancirala s projekti kohezijskega sklada, kamor je vključena tudi ureditev Savinje in ureditev Drave.
Gospod Danijel Krivec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za te odgovore, spoštovana ministrica. Mislim, da so za vse, ki še sedimo tukaj, precej zaskrbljujoči, kajti potrdili ste mi, da je za zagotavljanje javne službe dejansko v tem trenutku zagotovljenih samo milijon in pol, ne pa približno 8 milijonov, kot je bilo v prejšnjih letih. Rekli ste, da bodo vsi ti koncesionarji dobivali anekse. Jaz si to čisto praktično zelo težko predstavljam, kajti nek koncesionar, ki mora načrtovati neke ukrepe na teh vodotokih, ne more biti odvisen od tega, ali bo čez dva meseca dobil sprejet aneks, da lahko še opravlja neko dejavnost. To mene malo skrbi oziroma ne gre skupaj. Po drugi strani imam tudi informacije, zato sem tudi to vprašanje postavil, vi ste govorili o tem, da se zdaj pridobivajo določena dovoljenja. Jaz imam konkreten primer, kjer se je prizadevalo za to, da pride do nekega ukrepanja na nekem naravnem spomeniku – o vodotoku govorim –, tri, štiri, mogoče celo več let, kjer so se pridobila vsa soglasja, kjer so soglasja tempirana tudi v smeri, da se sme določene posege delati samo v zimskem obdobju, spomladanskem in tako naprej, jasno, zaradi zahtev naravovarstvene stroke. Jaz to razumem. Ne razumem pa, da v danem trenutku, ko po neskončni birokraciji pridemo do neke realizacije, ugotovimo, da nek koncesionar, ki je to planiral, tega niti ne more začeti, ker ne ve, če bo čez tri mesece dobil podaljšan aneks. To se mi zdi neodgovorno s strani ministrstva, s strani te vlade in tudi s strani nas, poslancev, ki smo ves čas govorili o tem, da je treba poplavno nevarnost v izogib večje škode na vodotokih, na infrastrukturi, na vsem zmanjšati. In zmanjšamo jo lahko edino tako, da neke ukrepe izvedemo. Pripravljene so dokumentacije, proračun je sprejet, v proračunu je bilo zagotovilo, da je 100 milijonov več za vodotoke; zdaj pa ugotavljamo, da niti za redno vzdrževanje nimamo oziroma en milijon v primerjavi s prejšnjimi osmimi milijoni. Prosim za dodatni [[izklop mikrofona]]
Ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani poslanec, lahko vam odgovorim, da lansko leto na začetku leta se tudi ni vedelo, koliko sredstev bo zagotovljenih za interventna dela; pa smo potem na koncu leta nekako le zagotovili v smislu obsega sredstev več kot 25 milijonov dodatnih sredstev. Sem povedala, da imamo dinamično planiranje oziroma dinamično zagotavljanje, in aneksi niso nič posebnega. Aneksi so se že v preteklosti sklepali s koncesionarji in se bodo tudi v letošnjem letu. Lahko pa vam povem, da imamo z Občino Kamnik projekt zagotavljanja poplavne varnosti Kamniške Bistrice na območju naselja Kamnik in dolvodno do Volčjega potoka. To se izvaja v občini Šentjur; je projekt zagotavljanja poplavne varnosti na Voglajni, potem je v občini Grosuplje projekt za zagotavljanje poplavne varnosti naselja; prav tako je bila v občini Mozirje izvedena rekonstrukcija Ločkega jezu, kar pomeni, da na nek način vodimo te postopke, vodimo tudi zagotavljanje finančnih sredstev za izvedbo teh projektov. Kot sem povedala, je tukaj angažiranje lokalnih skupnosti še kako pomembno. Je pa res, da težko pristanem na vašo tezo, da koncesionar nekako planira, kaj bo v katerem letu izvedel. Sem prepričana, da je to naša strokovna naloga in mi zagotavljamo oziroma odrejamo, kaj je treba na terenu narediti prvenstveno in kaj v nekoliko kasnejšem času. Tudi poškodbe, ki jih je treba sanirati, ocenjujejo naši strokovnjaki in skozi to se zaradi ekonomskih izračunov, kje je zagotavljanje poplavne varnosti ekonomsko najbolj upravičljivo, tako tudi teh zadev v resnici lotevamo. Hvala lepa.
Gospod Danijel Krivec, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru ministrice za okolje in prostor.
Bom izkoristil to poslovniško možnost in zahteval, da se glasuje o tem odgovoru in kasneje opravi tudi širša razprava v Državnem zboru, kajti o tej tematiki smo v preteklosti veliko govorili; sedaj me pa ti odgovori, tudi ta zadnji del, navdajajo z nekim začudenjem. Imam občutek, da gospa ministrica dejansko ne ve, o čem govori v tem trenutku. Govori o tem, da koncesionarji nimajo pravice planirati nekih ukrepov na vodotokih. Če si pogledate uredbe in pravilnike, ki urejajo javno službo in tako naprej, boste videli, kaj so njihove naloge. Njihova naloga je monitoring, nadzor vodotoka in tudi predvidevanje posameznih ukrepov, ki jih jasno usklajujejo z naravovarstveniki, z vodarji, z vsemi inštitucijami. Ampak zato so koncesionarji, da spremljajo nek vodotok dlje časa in predvidevajo neke ukrepe, planirajo te ukrepe z vidika časovnic in z vidika financ. Saj tega ne dela ministrstvo in vodarska stroka v smislu nadzora. To me pa res čudi. Koncesionarjem koncesija pomeni neko dolgoročno upravljanje in nadziranje neke stvari. Vi govorite, da boste tem koncesionarjem dajali anekse vsake tri mesece. Kako bodo planirali kakršenkoli ukrep na vodotoku?! Ene stvari, ki sem jih sedaj slišal, me res prepričujejo v tem, da je ta razprava nujna. Tudi na odboru, če bo potrebno, bom zahteval, da se to opravi, kajti vsi razgovori ob sprejemanju proračuna, ko smo spraševali o teh ukrepih, so bili jasni – denar je, 100 milijonov je za ukrepe na vodotokih, to je zagotovljeno. Proračun smo sprejemali lansko leto novembra, in to za dve leti. Sedaj pa govorite o nekem dinamičnem planiranju, ki bo šele povedalo, kdaj bomo kje kakšen ukrep naredili. In jaz pač za neko območje vem, iz katerega prihajam, da so določene stvari pripravljene, ki so se pripravljale pet, šest let. Ljudje oziroma konkretni oškodovanci so me povprašali, kdaj se bo kaj dogajalo. In ko sem dobil odgovor od koncesionarja, da nima še niti podpisane pogodbe, da niti ne ve, kako bo funkcioniral, sem se odločil, da to vprašanje postavim, ker po mojem imajo iste probleme po celi Sloveniji, če vi govorite o nekem dinamičnem planiranju za letošnje leto. Mislim, da so bili sklepi Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor v preteklosti jasni. Več je treba dati za vzdrževanje in odpravo posledic po prejšnjih poplavah, da preprečimo večje škode. Sedaj pa iz vaših odgovorov tega enostavno ne morem zaključiti, zato predlagam, da opravimo glede vašega odgovora dodatno razpravo.
Gospod Danijel Krivec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Gospod Žan Mahnič, imate besedo, da zastavite vprašanje ministrici za obrambo gospe Andreji Katič.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani ministrici, poslanski kolegi! Ministrici bom zastavil vprašanje s pomembnega delovnega področja Ministrstva za obrambo, in to je veteranstvo. Letos bomo obeleževali 25 let, odkar je Slovenija samostojna, neodvisna in suverena republika. Obhajali bomo raznorazne dogodke, ki so se dogajali pred 25 leti. Recimo ravno danes so se v vojašnici v Novem mestu spomnili 25. obletnice vojaške vaje Premik, ki se je zgodila ravno na današnji dan. Pa vendarle se vse bolj kaže, da te 25-letnice ne bomo praznovali enotno, ker so že stekli nekateri postopki, predvsem prejšnji teden, za ponovno potvarjanje zgodovine, za ponovno potvarjanje vloge ključnih oseb – tistih, ki so bili na strani takrat novonastale Republike Slovenije, in tistih, katerih osamosvojitev – če se lahko izrazim, kot je dejal bivši predsednik republike Milan Kučan – nikoli ni bila njihova najintimnejša izbira. O čem govorim? Govorimo o ponovni obuditvi zgodbe o sestrelitvi helikopterja nad Rožno dolino. Pretekli teden je brigadir Tone Krkovič, ki je sicer v pokoju, eden izmed najpomembnejših osamosvojiteljev, predvsem kar se tiče vojaškega področja te naše osamosvojitvene vojne, dobil poziv, da mora priti na sodišče, kjer bo stekel postopek, pazite, v skladu z jugoslovanskim kazenskim zakonikom – to se pravi, da se v samostojni Republiki Sloveniji ponovno sodi po jugoslovanskih zakonih –, ker mu želijo soditi za sestrelitev tega helikopterja. Želijo mu soditi za sestrelitev helikopterja, ki je bil helikopter Jugoslovanske ljudske armade in ki je letel na prepovedanem območju. Ponovno smo priča temu, da se želi omalovaževati slovensko osamosvojitev, tudi tokrat je tarča Tone Krkovič, potem je tarča takratni obrambni minister Janez Janša. In samo sprašujemo se lahko, najprej smo imeli Patrio, sedaj imamo ta helikopter, ne vem, kaj sledi. Upam da ne, da se bo nekdo spomnil, da je treba soditi po jugoslovanskem kazenskem zakoniku nekomu, ki je ustanovil Manevrsko strukturo narodne zaščite, ker je bila pač to po jugoslovanskem kazenskem zakoniku veleizdaja. Gospa ministrica, zanima me: Kaj bo ministrstvo storilo, da zaščiti enega ključnih osamosvojiteljev, v tem primeru Toneta Krkoviča, da zaščiti vse veterane, da zaščiti ugled Ministrstva za obrambo, da zaščiti ugled Republike Slovenije, predvsem pa da zaščiti ugled slovenske osamosvojitvene vojne? Hvala za vaš odgovor.
Ministrica za obrambo gospa Andreja Katič, imate besedo za odgovor.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani poslanec! Letos praznujemo 25. obletnico osamosvojitve Republike Slovenije. To je v naši dolgoletni zgodovini bojev zagotovo najbolj svét trenutek, zato sem tudi sama neprijetno presenečena, da se prav sedaj, letos, ob tej obletnici soočamo z vprašanji, ki bi jih morali že razčistiti. Naj ob tem spomnim tudi na drugo zadevo, da se ob spominu na 25. obletnico osamosvojitve, ob spominu na vse žalostne dogodke tule po 25 letih soočamo z opustitvijo pregona zoper tiste, ki so se borili proti osamosvojitvi Slovenije. Na takšen način se postopki ne bi smeli končati. Glede postavljenega vprašanja – Ministrstvo za obrambo ob ponovni zahtevi za uvedbo preiskave v zvezi s sestrelitvijo helikopterja JLA med osamosvojitveno vojno ni bilo obveščeno. O vabilu, ki ga je prejel brigadir Krkovič, smo bili seznanjeni iz medijev. Če se bo sodišče odločilo za začetek postopka, menim, da je Ministrstvo za obrambo dolžno brigadirju Krkoviču in katerimkoli drugim pripadnikom Teritorialne obrambe, ki so sodelovali pri zaščiti plebiscitarne odločitve slovenskega naroda, da ustvari samostojno državo, nuditi vso potrebno podporo v obliki ustrezne pravne pomoči ter tudi v obliki dokumentov, s katerimi ministrstvo razpolaga. Ministrstvo za obrambo ter Slovenska vojska sta v preteklosti v okviru vojaško zgodovinske dejavnosti ter Vojaškega muzeja Slovenske vojske veliko storila za osvetlitev dogodkov med osamosvojitveno vojno in tudi na ta način prispevala k preprečitvi potvarjanja zgodovinskih dejstev. V okviru dejavnosti Vojaškega muzeja Slovenske vojske za obeležitev 25. obletnice osamosvojitve načrtujemo tudi vrsto aktivnosti, simpozijev, predavanj, razstav, tematskih izdaj strokovne literature ter tudi obeležitev posameznih dogodkov, s katerimi bomo počastili dogodke iz leta 1991. Na drugi strani pa bomo dogodke iz osamosvojitvene vojne tudi zgodovinsko in vojaško dodatno osvetlili, kar se mi zdi še posebej pomembno, saj bo na takšen način manj prostora za različne interpretacije teh dogodkov in manj prostora, da osamosvojitvena vojna služi kot poligon politike za različne oblike razdvajanja. Hvala.
Gospod Žan Mahnič, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala, gospod predsednik. Hvala, ministrica, za odgovore. Iz teh odgovor se mi dozdeva, da ste vsaj vi tisti, ki imate tukaj, me veseli, razčiščene pojme, da veste, kdo je bil kdo, na kateri strani. Zdaj to se pojavlja že nekaj časa, kot je ministrica sama pravilno ugotovila, je bil oproščen agresor, ki je sejal smrt in razdejanje po Radgoni, to je polkovnik Berislav Popov. Njega je slovensko sodstvo oprostilo, o tem je bilo veliko govora tudi na Odboru za obrambo; osamosvojitelje pa se procesira, se jih zapira, skratka – se jih blati. Zopet so "pripeljali ven" ta helikopter, kot so ga že praktično pred vsakimi volitvami; tudi že procesiran je bil gospod Krkovič v preteklosti zaradi tega, ampak vse stvari so seveda padle. In tukaj se stalno odpira tudi vprašanje tega pilota Tonija Merlaka, da naj bi se dogovarjali za prestop. Mene zanima: Ali so na ministrstvu zapisi o tem? Zakaj ima ta pilot, ki je vozil jugoslovanski helikopter, status veterana? Zakaj je napisan med padlimi za Slovenijo, ko pa je vozil helikopter agresorske armade? Nikoli ni prestopil, četudi so se za to dogovarjali. Nikjer ni bilo kakšnih pisnih zahtev. In name se obračajo veterani, ki so izjemno nezadovoljni, da enota garde Slovenske vojske celo stoji pred spominskim obeležjem, da je v vojni za Slovenijo, za samostojno Slovenijo padel tudi en od pilotov, ki je sicer pilotiral helikopter Jugoslovanske ljudske armade. Gospa ministrica: Kakšne so še nadaljnje aktivnosti; kljub temu da pozdravljam te, da boste očitno zaščitili, če bo to seveda potrebno?
Ministrica za obrambo gospa Andreja Katič, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Kot sem povedala, je Ministrstvo za obrambo dolžno pomagati kateremukoli pripadniku Teritorialne obrambe, ki je sodeloval pri zaščiti plebiscitarne odločitve. In v tem primeru je prav, da je tudi Ministrstvo za obrambo na voljo z vsemi podatki. Da bi sama vedela vse, kar je bilo nanizano, kaj je bilo v preteklosti, glede na to, da sem dva dni nazaj dobila vprašanje, niti ne morem povedati, nismo imeli niti časa, da bi lahko preverili. Prav pa je in mi je žal, da to govorimo ob 25-letnici, da razčistimo vse dogodke, kaj je bilo, in da končno zapremo tudi to poglavje iz zgodovine. Ministrstvo za obrambo bo s svojimi podatki pri tem tudi sodelovalo. Hvala.
Gospod Žan Mahnič, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru ministrice za obrambo.
Hvala, predsednik. V skladu s Poslovnikom predlagam, da Državni zbor o tem opravi razpravo. Pa ne zato, da ne bi bil zadovoljen z odgovorom ministrice, ki mi je korektno odgovorila, temveč zato, ker menim, da mora Državni zbor opraviti temeljito razpravo o tem. Poslanke in poslanci smo tisti, med nami je tudi kar nekaj veteranov vojne za Slovenijo, za katere sem prepričan, da bi tudi svoj pogled in svoje mišljenje o teh dogodkih povedali. Letos je 25 let, ta razprava naj bo tudi v luči tega, da jo bomo lahko praznovali bolj enotno, ker če se bo eden izmed ključnih ljudi moral braniti za zadevo, ki mu jo očitajo, za katero ni kriv; pa se je vedelo, da helikopter tam nima kaj iskati. Ne glede na to, kdo ga je vozil; ne glede na to, kaj so se dogovarjali, izjave oziroma dokumentov o prestopu ni. Če bi že bili ti dokumenti, če bi obstajali, verjamem, da bi bili v javnosti že zdavnaj predstavljeni. Poleg tega me čudi, zakaj se stalno odpira ta primer, ko je znano, da so med vojno za Slovenijo slovenski teritorialci poškodovali in zadali smrtno silo tudi drugim našim sovražnikom s strani Jugoslovanske ljudske armade. Ostalih primerov se ne odpira. Ta primer pa stalno služi za diskreditacijo Toneta Krkoviča, za diskreditacijo Janeza Janše, za diskreditacijo osamosvojiteljev, za diskreditacijo slovenske osamosvojitvene vojne, ki jo nekateri še vedno poimenujejo operetna. Ne glede na to, kakšne definicije vojne si s strani polemologije pogledate, to je bila vojna, bil je dosežen konkreten političen cilj, to je samostojna in neodvisna Republika Slovenija. In če kdo, potem mora ta državni zbor zaščititi tiste, ki so nosili glavo naprodaj za to, da imamo lahko danes samostojno državo, da lahko poslanci sedimo tukaj, predsednik Državnega zbora gor, ministri ter predsednik Vlade pa na tej strani. Če takrat ne bi bilo teh ljudi, ki so veliko tvegali, ki so vse tvegali za to, da se jih lahko danes blati na raznoraznih proslavah, na raznoraznih slovesnostih; če ne bi bilo teh ljudi, potem tudi mi verjetno danes ne bi tukaj sedeli. Država je ne glede na to, katera vlada je na oblasti, leva ali desna, dolžna te ljudi spoštovati in jim zagotoviti zaščito njihovega dobrega imena. Hvala lepa.
Gospod Žan Mahnič, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v torek, 29. marca 2016, v okviru glasovanj. Ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v torek, 29. marca 2016, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 17. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.