Spoštovane kolegice in kolegi poslanci, spoštovani predsednik državne revizijske komisije, dragi mladi gostje! Danes dežuje in pada sneg in dozdeva se, kot da joka nebo zaradi včerajšnje tragične prometne nesreče, v kateri je ugasnilo osem človeških življenj. Je pa res, da je tako v življenju, da po nesreči pride sreča, da po dežju posije sonce. In dobra novica je ta, da imamo z današnjim dnem novega papeža, in prepričan sem, ker papež ne nazadnje pooseblja mir, da lahko v tem trenutku pozabimo na morebitne politične peripetije in razlike in mu vsi zaželimo čestitke, čim bolj uspešno delo, čim več zdravja, energije in modrosti, ki jih bo potreboval pri svojem delu. [[Aplavz.]] S tem tudi pričenjam nadaljevanje 5. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti poslanka in poslanci: Breda Pečan od 12.00 ure dalje, gospod Feri Horvat, Milan Petek, Jožef Školč in Vili Trofenik do 12.00 ure. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K POSLOVNIKU DRŽAVNE REVIZIJSKE KOMISIJE ZA REVIZIJO POSTOPKOV ODDAJE JAVNIH NAROČIL. Pri tej točki je za skupni čas razprave predvidena ena ura in 18 minut. Gradivo je v obravnavo zboru predložila državna revizijska komisija in besedo dajem predsedniku komisije dr. Aleksiju Možini za dopolnilno obrazložitev.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Dovolite, da v nekaj minutah povzamem genezo nastajanja poslovnika. Nova državna revizijska komisija je s svojim delom pričela nekaj dni pred novim letom, torej 23. decembra lanskega leta. Že v prvih dneh svojega dela si je postavila za nalogo, da poskuša uskladiti obstoječi poslovnik z novostmi, ki so nastale v petletnem delu državne revizijske komisije. In 18. marca letošnjega leta je sprejela tudi poslovnik državne revizijske komisije o svojem delu. Morda res nekaj kratkih uvodnih stavkov o tem, zakaj je bilo treba sprejeti nov poslovnik. Nov poslovnik je bilo treba sprejeti iz dveh sklopov razlogov. Prvi je vstop Slovenije v Evropsko unijo in drugi razlog je noveliranje številne zakonodaje na področju javnih naročil in sploh delovanja državne uprave. Morda samo naštejem nekaj od teh: novela zakona o reviziji postopkov javnega naročanja, nov zakon o javnih uslužbencih, zakon o dostopu do informacij javnega značaja, zakon o varovanju osebnih podatkov, zakon o pravdnem postopku skupaj z novelami in ne nazadnje tudi uskladitev delovanja s stališči sodišča Evropske skupnosti. Res na kratko bi želel opozoriti na bistvene značilnosti. Bistvena značilnost novega poslovnika je ta, da se delovanje, torej razmerje med predsednikom in občno sejo, torej celotno državno revizijsko komisijo, razdeli na eni strani na operativno delo, torej predsednik opravlja operativno delo, in na drugi strani občno sejo državne revizijske komisije - odloča o temeljih organizacije in stroke. Ravno zaradi tega smo se, čeprav nam to prinaša nove naloge in tudi trše delo odločili, da poskušamo v čim večjem številu primerov doseči, da ob konkretnih zadevah odloča senat državne revizijske komisije in ne zgolj posameznik. S tem seveda pač dosežemo nek sistem zavor in ravnovesja, dosežemo večjo pravno varnost in tudi posledično večjo učinkovitost dela. Morda nekaj osnovnih podatkov. Praviloma bo po sprejemu, torej če bo državni zbor podal soglasje, o konkretnih zadevah odločal senat treh članov državne revizijske komisije. To bo vselej tedaj, ko bo potrebno objaviti javno naročilo v uradnem listu EU ter v primeru gradenj tudi v primeru nižjih manjših vrednosti. Poleg tega se uvajajo standarnosti vezanosti na ustavo in zakon, kot je to za status tribunala določilo sodišče Evropskih skupnosti. Morda še eno dejstvo, katerega želim poudariti. Z novim poslovnikom naj bi bila tudi omogočena večja operativnost dela z vidika odločanja o zadržanju postopkov oddaje javnega naročila. Namreč, kot verjetno veste, vsaka revizija postopkov oddaje javnega naročila zadrži nadaljnje izvrševanje postopka. Z drugimi besedami, ko je vložena revizija, država, občina, nek drug javni subjekt ne sme nadaljevati postopka. Tukaj se sedaj urejajo možnosti za odstop od tega stališča, to pomeni tako imenovana izdaja začasnih odredb. Skratka, operativnost izdaje začasnih odredb je urejena v 29. členu predloga novega poslovnika. Nov poslovnik v veliki meri povzema obstoječe stanje, usklajuje obstoječe stanje z zakonodajo, ki je bila spremenjena v zadnjih petih letih, poleg tega uvaja nekaj novih določb, ki, kot sem že prej omenil, naj bi po eni strani povečale učinkovitost tega, po drugi strani - tukaj pa je poudarek - zlasti zagotovile večjo pravno varnost vseh udeležencev v postopkih oddaje javnih naročil, tako ponudnikov kot javnih naročnikov.
Hvala lepa predsedniku komisije. Gradivo je obravnavala tudi komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ kot matično delovno telo državnega zbora. Prosim predsednika komisije, mag. Milana Cvikla, da predstavi poročilo odbora.
Gospod podpredsednik [[...]]
[[...]]Dovolite, prosim, če ugasnite telefone in da se malce umirite, da bodo lahko govorili tisti, ki imajo besedo.
Gospod podpredsednik, poslanke in poslanci, spoštovani mladi gostje! Komisija državnega zbora v skladu s proceduro obravnava gradivo oziroma poslovnik državne revizijske komisije in bo danes poročala o tem državnemu zboru. Upam, da bo današnja razprava manj formalna kot vsebinska, ker je seveda poslovnik državne revizijske komisije skupaj z zakonodajo na področju revizije postopkov javnega naročanja in javnih naročil pomemben instrument preglednosti javnih financ. Vendar mi dovolite, da kot predsednik komisije predvsem povem, kako je potekal postopek. Komisija je začela z obravnavo poslovnika na 5. redni seji 16. marca 2005. Na tej seji smo prejeli tudi vrsto pripomb zakonodajno-pravne službe, zato smo takrat sprejeli samo sklep, da ne bomo opravili razprave, ampak da naj državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil poslovnik popravi v skladu s pripombami zakonodajno-pravne službe in obstoječe besedilo poslovnika nadomesti z novim. To se je tudi zgodilo nekaj dni kasneje, 18. marca 2005, je državna revizijska komisija posredovala novo besedilo poslovnika državnemu zboru. Zato smo ga na 1. nujni seji komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ 30. marca obravnavali in ugotovljeno je bilo uvodno, da zakonodajno-pravna služba ugotavlja, da je besedilo poslovnika skladno z njihovimi pripombami in da za to na novo besedilo ni imela pripomb. Tudi člani državnega zbora smo ugotovili, potem ko je predsednik državne revizijske komisije pojasnil, da je bil prejšnji poslovnik sprejet pred petimi leti in da so skozi prakso ugotovili potrebo po pripravi novega, da nimamo nobene pripombe na sam poslovnik in soglasno na seji komisije sprejeli naslednji sklep: "Na podlagi drugega odstavka 7. člena zakona o reviziji postopkov javnega naročanja, [[Ur. l. RS, št. 78/79, 90/99, 110/02 in 42/04]] , torej v skladu s 112. členom poslovnika državnega zbora predlagamo, da državni zbor na današnji seji sprejme naslednji sklep. Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k poslovniku Državne revizijske komisije za revizijo postopkov oddaje javnih naročil z dne 18. marca 2005." Ob tem pa je vendarle potrebno povedati, da je naša komisija, komisija, ki jo vodim, komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ, na eni od teh sej, 16. marca, obravnavala tudi letni poročili o delu državne revizijske komisije za leto 2003/2004 in v vsebinski razpravi na podlagi sugestij revizijske komisije sprejela tudi nekatere predloge, predvsem kako naj vlada v letošnjem letu čim prej spremeni zakon o javnih naročilih in zakon o reviziji postopkov javnega naročanja. Kot predsednik komisije in kot poslanec državnega zbora obžalujem, da vlada Republike Slovenije ni sodelovala ne na tej seji komisije 16. marca, ne na nujni seji in tudi danes predstavnikov vlade RS ni v tej dvorani. To ni dobro. Dobro ni zato, ker priprava zakonodaje in pa upoštevanje razprav na komisiji menimo, da je ključna podlaga za to, da bi vlada vendarle pripravila spremembe dveh pomembnih zakonov, ju uskladila z direktivam Evropske unije 2004-18 in 2004-17, ker morata ti dve direktivi biti uveljavljeni v Republiki Sloveniji do 31. januarja 2006. Vlada mora urediti tudi neskladnost med zakonom o javnih naročilih, zakonov o graditvi objektov in zakonu o urejanju prostora. Upam, da bodo predsedniki vlade, če se nam bodo pridružili ali kako drugače pisno, če ne bo šlo drugače, vendar pojasnili, kaj nameravajo narediti na to temo. Gre za to, da so problematična kar nekatera vprašanja varstva podatkov, jezikov v ponudbah, rokov za predložitev ponudb, elektronsko objavljanje javnih ponudb in elektronske dražbe in zato bi bilo dobro, da bi seveda v tej zvezi nova vlada pohitela. Vlade do sedaj na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ še nismo videli, upam, da bodo, tako kot je predvideno v poslovniku državnega zbora, prisostvovali vsaj zaključku razprave o poslovniku državne revizijske komisije. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod poslanec mag. Cvikl. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. K besedi vabim gospoda Vilija Rezmana, da predstavi stališče Demokratične stranke upokojencev Slovenija.
Hvala lepa in dober dan vsem. Uvodoma je najbrž treba spomniti na to, da so ti postopki javnega naročanja zelo različni, gre za takšne, ki so po vrednosti čisto minornega značaja, in za takšne, ki obsegajo milijardna finančna sredstva. Zelo različni pa so tudi v zvezi s samimi postopki od nezahtevnih do takšnih, ki jih marsikje komaj da še uspejo korektno pripraviti, zato je prav brž, da regulativa omogoči korektne postopke zato, da se lahko tisti, ki so priložniki, in tisti, ki terjajo revizijo, najdejo v tem procesu. Državna revizijska komisija nam je postavila svoj poslovnik, matično delovno telo državnega zbora ni imelo nobenih pripomb pa tudi nam ni dalo nikakršne sugestije vsebinske za razmislek, tako da pravzaprav postavljamo čisto lastna stališča. Poslanska skupina DeSUS bi rada v zvezi s tem povedala predvsem naslednje. Da je v poslovniku predvidena ustrezna organizacija in sestava tako, da se da korektno voditi te postopke, in sicer za naslednjimi nameni. Prvič, da se varuje zakonitost, drugič, da se pravno varstvo zagotovi vsem subjektom, ki so v takih procesih javnega naročanja udeleženi, da se hkrati ščiti tudi javni interes in da se, kar se nam zdi pomembno, bistveno povečuje učinkovitost teh postopkov, kar je zlasti pomembno za tiste, ki naročajo, in za tiste, ki so bili ponudniki za izvedbo posamičnih naročil. Sodimo, da je ustrezno poskrbljeno tudi za to, da se bo dalo spremljati gospodarnost posamičnih naročil in da je javnost dela državne revizijske komisije tudi zagotovljena. To je pomembno za voljo tega, ker to obvezuje k večji odgovornosti, ki je ob tem, [[...]]sklepam, poleg tega, da je neodvisna in samostojna, kar je prav, tudi odgovorna za postopke, ki so lahko za posamične subjekte izredno pomembni. Torej, poslanska skupina DeSUS bo podprla predlog, da damo soglasje k temu poslovniku. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Rezman. K besedi vabim gospoda poslanca Rudija Veršnika, da predstavi stališče Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Pozdravljeni vsi prisotni! Podal bom mnenje poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. S poslovnikom državna revizijska komisija podrobneje ureja organizacijo in način oziroma postopke svojega dela. Predloženi novi poslovnik so pripravili oziroma sprejeli predstavnik in člani državne revizijske komisije v novi sestavi. Državni zbor pa bo dal nanj soglasje. V poslanski skupini razumemo predložene spremembe poslovnika kot odraz prizadevanj za preglednejše in učinkovitejše delovanje državne revizijske komisije in s tem kot odraz prizadevanj sedanjega predsednika in članov za še uspešnejše prihodnje izpolnjevanje nalog državne revizijske komisije, in sicer: prvič, zagotavljanje pravnega varstva ponudnikov, in drugič, javni interes v vseh stopnjah postopkov oddaje javnih naročil. Državna revizijska komisija je prvi predlog novega poslovnika sprejela 9.2.2005. Ker je zakonodajno-pravna služba državnega zbora 15.3.2005 oblikovala k predlogu poslovnika pripombe h kar 17 členom od skupaj 39, je državna revizijska komisija predložila v sprejem novi oziroma popravljeni predlog, ki je danes pred nami. Zakonodajno-pravna služba in komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ kot matično delovno telo nimata pripomb oziroma spreminjevalnih predlogov k novemu predlogu. Kljub temu pa v poslanski skupini SDS menimo, da je treba ob dajanju soglasja k poslovniku opozoriti državni zbor vsaj na eno zadevo oziroma vprašanje, ki ga je prvotni predlog državne revizijske komisije želel urediti, novi predlog pa tega ne ureja več. Ali je res prav, da državna revizijska komisija kot neodvisen organ nad postopki javnega naročanja ni opredeljen kot prekrškovni organ po novem zakonu o prekrških in tako lahko poda le predlog za začetek postopka o prekršku pri pristojnem prekrškovnem organu ali sodišču? V poslanski skupini bi radi slišali odgovor predsednika državne revizijske komisije na vprašanje, ali taka ureditev sankcioniranja nepravilnosti lahko zagotavlja učinkovito varstvo oziroma sankcioniranje strank, ki kršijo pravila javnega naročanja, in ali je skladen z ustreznimi smernicami v Evropski uniji oziroma evropsko prakso sankcioniranja kršitev postopkov javnega naročanja. V prvem predlogu tega poslovnika je namreč državna revizijska komisija v tretjem odstavku 17. člena predvidela vodenje postopka o prekršku, torej da deluje kot prekrškovni organ. Sicer v poslanski skupini SDS menimo, da je predloženi predlog poslovnika državne revizijske komisije lahko dovolj dobra pravna podlaga za uspešno izpolnjevanje nalog državne revizijske komisije. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod poslanec Veršnik. Besedo ima ponovno mag. Cvikl, tokrat kot predstavnik poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa za besedo. Pozdrav še enkrat. V imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije sporočam cenjenemu zboru, da bomo podprli soglasje k poslovniku državne revizijske komisije. Zakaj? Razlogi so v tem, da je z ustreznim delom komisiji državnega zbora kot matičnemu delovnemu telesu uspelo doseči polno soglasje članov komisije glede teksta poslovnika te državne revizijske komisije. Kot je poznano, je poslovnik državnemu zboru posredovala soglasje državna revizijska komisija in to v skladu z drugim odstavkom 7. člena zakona o reviziji postopka javnega naročanja kot enega od pomembnih zakonov, s katerim se zagotavljajo učinkovitejše in transparentnejše javne finance. Želimo ob tem podati oceno, da je prav zakonodaja o javnih naročilih poleg učinkovitega dela državne revizijske komisije v preteklih letih pomembno vplivala na učinkovitejše izvajanje, upravljanje javnih financ preko zaščite ponudnikov v postopkih javnega naročanja. V tej zvezi v poslanskem klubu Liberalne demokracije pričakujemo, da bosta tudi v tem mandatu nova vlada Republike Slovenije in pa državni zbor s sprejemanjem ustrezne zakonodaje nadaljevala z urejanjem področja javnega naročanja. Vendar pa se v tej zvezi v zadnjem času s strani nekaterih predstavnikov vlade Republike Slovenije postavlja zanimiva teza ali, če hočete, dilema nadaljnjega razvoja sistema javnega naročanja, ki bo tudi pomembno vplivala, tako na ta poslovnik, kot na eventualno spremembo zakonodaje na področju javnega naročanja in revizije postopkov javnega naročanja. Mi vsi se zavedamo, da sistem javnih naročil ni sam sebi namen. Namenjen je zagotovitvi smotrne uporabe javnih in v primeru koncesijskih poslov tudi zasebnih sredstev. V tem smislu pravimo, da je ta sistem vpet v celovit sistem upravljanja javnih izdatkov. Kako pa se izvaja finančni nadzor nad upravljanjem javnih izdatkov, najbolje kaže tudi delo komisije, ki je na svoji seji soglasno sprejela poslovnik. V preteklem mandatu, ko jo je vodil sedanji minister za finance gospod Bajuk, ki - kot sem že prej povedal v imenu svojstva predsednika, sedaj pa kot predstavnik poslanskega kluba Liberalne demokracije -, ne smatra potrebno niti, da bi poslal svoje strokovne sodelavce ali pa pristojnega državnega sekretarja na sejo, ko obravnavamo pomemben dokument, ki vpliva na upravljanje javnih financ. Komisija državnega zbora, ki jo vodi Liberalna demokracija v tem mandatu, je namreč v dobrih štirih mesecih obravnavala kar 23 zadev, sprejela več kot 30 sklepov in v tem smislu skoraj nadgradila delo, ko jo je vodil minister za finance, gospod Bajuk, kot prejšnji predsednik komisije v prejšnjem mandatu. Zato je seveda za nas zelo pomembno in zato bomo podprli tudi danes to, da so sklepi na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ sprejemani soglasno. Zakaj? Zato, ker se verjetno vse politične stranke zavzemamo za to, da skozi določanje pravil o javnem naročilu zagotovimo polno konkurenco v poslovanju z javnim sektorjem. Ta konkurenca je ključna za krepitev javnega finančnega upravljanja in prav pravila, vključujoč pravila, ki jih danes sprejemajo, torej poslovnik državnega revizijske komisije in v tem smislu revidiranje postopkov javnega naročanja, preprečujejo prevladovanje neekonomskim meril oziroma uveljavljanje razlogov, ki z vidika trga ali pa varstva trga niso opravičljivi. V tem smislu je zelo pomembno, da s poslovnikom državne revizijske komisije in pa nadaljnjo spremembo tako zakona o reviziji postopka javnega naročanja kot zakona o javnih naročilih odpravljamo tiste ovire za delovanje svobodnega trga, ki so pogojene s posebnim režimom delovanja javnega sektorja. Kot pravi dr. Vesna Kranjc v komentarju o zakonu o javnih naročilih, izdal Gospodarski vestnik, stran 18, namreč imajo oblastni organi možnost vplivanja ne le na odločitve oseb javnega sektorja v zvezi z izvajanjem javnih funkcij, kar je temeljna vloga oblasti, ampak tudi na njihove poslovne odločitve in procedure javnega naročanja, revizije postopka javnega naročanja naj bi ta vpliv oblastnih organov preprečevale. V tem smislu se v Sloveniji v teh mesecih postavlja temeljno vprašanje nadaljnjega razvoja javnega naročanja v okviru razvoja sistema upravljanje javnih financ v Sloveniji in celotni Evropski uniji. Predstavniki vlade namreč - in to najbolj nazorno predstavlja dežurni minister vlade oziroma minister za zdravje, ki je deloval kot dežurni minister v času sprejemanja ključnega nadzornega akta državnega zbora v tem sklicu, sprejemanja zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2004, postavlja neke nove teze. Te teze se glasijo približno tako: zapletena pravna ureditev javnega naročanja ob nezadostnem znanju služb odgovornim v vladi, ministrom povzroča sive lase z neuspelimi postopki naročanja, ki jim preprečujejo učinkovito - čim hitrejšo izvedbo pomembnih projektov, v narekovaju, "pa naj stane, kolikor hoče". Če se ta teza pojavlja predvsem kot podlaga opravičilu za spreminjanje oziroma preveliko poenostavljanje predpisov, še posebej v pogojih omejene konkurence med ponudniki na posameznih področjih na slovenskem trgu, potem to ne bo dobro. Problem je, in zato je pomembno sprejeti danes poslovnik, da se nekaj od tega že pojavlja pri navajanju razlogov, ki naj nadomestijo centralizirano naročanje na področju zdravstva z decentraliziranim na naročnike prilagojenim naročanju. To je napačno, zato ker bi morala pravila javnega naročanja in revizije postopkov upoštevati interese porabnikov in ne ponudnikov. Bojimo se, in rezultat te teze bi to bil, da bi preko ponovno decentraliziranega naročanja ali poenostavljanja lahko prišlo do zmanjšanja smotrnosti javne porabe v zdravstvu ali še nekaterih drugih točkah porabe. V tem smislu se bomo v poslanskem klubu tem nameram po ponovnem decentraliziranju upirali in nasprotovali. Menimo, da je potrebno delovati drugače. Potrebno je, in v tej zvezi sem govoril že kot predsednik komisije, nadgraditi zakonodajo o javnih naročilih, o reviziji postopka javnega naročanja in hkrati okrepiti konkurenco ponudnikov na ta način, da se nadgradi njihovo strokovno znanje in okrepi neodvisnost najvišjih javnih uslužbencev. Krepitev neodvisnosti najvišjih javnih uslužbencev pomeni zmanjševanje njihove politične odvisnosti oziroma povečevanje strokovne sposobnosti. Ne bom se spušča v to, da kljub temu lahko domači ponudniki na slovenskem trgu zaradi vrste komparativnih prednosti in zato seveda z zmago na razpisu doma kljub večjemu številu tujih ponudnikov ne morete označiti kot korupcijo, temveč odraz nižjih cen zaradi nižjih transakcijskih stroškov domačih v primerjavi s tujimi ponudniki. Nadgraditev strokovnega znanja in okrepitev neodvisnosti, torej zmanjšanje politične odvisnosti in povečane strokovne sposobnosti najvišjih javnih uslužbencev, pa je ključno za to, da bi v Sloveniji imeli transparentne javne finance, transparentna javna naročila in revizije postopkov javnega naročanja. Pri javnem naročilu gre namreč za imitacijo trga, kjer predstavniki javnih naročnikov, najvišji državni uslužbenci, direktorji direktoratov, generalni sekretarji ministrstev, direktorji organov v sestavi ministrstev z najožjimi sodelavci igrajo vlogo polno informiranega kupca. Ta kupec mora maksimirati vrednost, ki jo kupuje. To mora biti njegov edini kriterij. In to je tudi eden od ključnih razlogov, se pravi, da imamo polno informiranega, neodvisnega kupca, ki maksimira vrednost, ki jo kupuje, zakaj je bilo potrebno z reformo sistema javnih uslužbencev, z revizijami postopka javnega naročanja, s poslovniki, ki jih tukaj potrjujemo, zagotoviti neodvisnost institucij, ki v tem delujejo in tudi neodvisnost najvišjih državnih uslužbencev. Ti najvišji državni uslužbenci so namreč ključni nosilci odločitev pri zbiranju ponudnikov na javnih razpisih. Letno je poznano, da se izvede za 500 in več milijard javnih naročil, malih in velikih. In nova, z zakonom o javnih uslužbencih uvedena politična kompatibilnost najvišjih državnih uslužbencev lahko vpliva na to, da - zaradi tega, ker so lahko kadarkoli v času mandata zamenjani s strani ministrov - vpliva tudi na njihove odločitve o tem, katerega od ponudnikov bodo predlagali ministru v potrditev za izbor. V tem smislu menimo, da je potrebno nadgraditi sistem javnega naročanja, preprečiti, kot pravi dr. Kranjčeva, prevladovanje tovrstnih neekonomskih političnih meril oziroma uveljavljanje razlogov, ki z vidika varstva trga niso opravičljivi. V sklepu mi dovolite, da seveda poudarim, da bomo podprli predlog komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ, da se najprej sprejme poslovnik, in podprli tudi tiste sugestije, ki jih je državna revizijska komisija predlagala komisiji, komisija pa sprejela, da je potrebno čim prej pristopiti k spremembi zakona o javnih naročilih in zakona o reviziji postopkov javnega naročanja. Komisija menim, in to v poslanskem klubu Liberalne demokracije podpiramo, da bi morala vlada čim prej pripraviti spremembe teh dveh zakonov in zagotoviti odpravo neskladnosti med zakoni na tem področju. Gospod predsednik državne revizijske komisije, in tudi v poročilu matičnega delovnega telesa ob obravnavi poročil državno revizijske komisije za leto 2003 in 2004 je povedano, katere so te najbolj pomembne točke, o katerih bo potrebno razpravljati s spremembo zakona: varstvo podatkov in tako naprej. Posebej problematično bo tudi oddajanje javnih naročil. Mi smo upali in želeli, da bi nam predstavniki vlade, ki niso sodelovali niti na eni od tovrstnih točk dnevnega reda komisije, danes, tako so bili predvideni v razporedu, vendarle odgovorili tukaj, neposredno, kaj vlada meni o poslovniku državne revizijske komisije, kaj vlada meni o nadaljnjih aktivnostih na tem področju. Vendar se predstavniki vlade odločajo, da komunicirajo z državnim zborom preko medijev. Namreč, v današnjem časopisu, gospodarska stran Dela, je članek, kjer vlada preko predstavnikov pojasnjuje, kaj namerava in kako namerava nadaljevati. Četudi hvalevredno, da so novinarji odprli to temo, pa je žalostno, da vlada do sedaj na temo javnih naročil ni želela sodelovati s pristojno komisijo državnega zbora Republike Slovenije. Je obsežno delo komisije za osiromašeno ministrstvo oziroma ministra za finance preveč? Upam, da ne. Pričakujem od izvršne oblasti, pričakujem od predstavnikov vlade, da nam pojasnijo, kaj nameravajo delati naprej na področju javnega naročanja. Logično je, da izvršna oblast komunicira z državnim zborom v državnem zboru in ne preko ali samo preko medijev. Hvala za pozornost.
Hvala poslancu Cviklu. Za govorniški oder vabim gospo poslanko Bredo Pečan, da predstavi stališče Socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov tako kot ostali seveda podpira potrditev oziroma soglasje k poslovniku državne komisije za revizijo javnih naročil. Treba pa je vendarle povedati, da je v postopku obravnave tega poslovnika sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve opozoril komisijo za nadzor proračuna in drugih javnih financ na nekatere pomanjkljivosti oziroma v predlaganem poslovniku v prvi fazi, ki so pravzaprav popravljale ali pa dopolnjevale nekatera določila zakona o reviziji javnih naročil. Tako bi s sprejemom nepopravljenega poslovnika pravzaprav posegali v zakonsko materijo in ne glede na to, da ima zakon o revidiranju javnih naročil nekatere pomanjkljivosti, zlasti recimo neusklajenost z novim zakonom o prekrških - namreč prekrškovni organ je novost zakona o prekrških in bi bilo treba takoj ali pa celo skupaj s spremembami zakona o prekrških popravljati tudi tiste zakone, ki predvidevajo, da se prekrške obravnava pred sodnikom za prekrške, ki ga od letos dalje ni več. Zato bi bilo treba, namesto da bi reševali to materijo v poslovniku, kar bi daleč presegalo področje, ki ga poslovnik pokriva, čim prej, da ne rečem kar takoj, pristopiti k popravi zakona o reviziji javnih naročil, zaradi tega, da ne pride do pravne praznine. Če bo državna komisija z revizijo javnih naročil ugotovila prekrške, ki imajo lahko tudi hude posledice, nima določenega prekrškovnega organa, tako da v bistvu na osnovi svojega zakona ne more ukrepati. Kljub temu pa bi rekla, da je kljub vsemu prav, da ne omogočimo sprejemanja takih podzakonskih aktov, kar ta poslovnik konec koncev tudi je, da bi z njimi osnovni, temeljni zakon, ki se nanaša na to tematiko, potem tudi spreminjali. Tako kot je praksa, da se z nekaterimi podzakonskimi akti, na primer vladnimi uredbami ali pravilniki posameznih ministrstev, posega v zakonsko materijo in spreminja zakone. Tu je, menim, praksa, ki je sicer državni zbor ne more nadzirati, vendar bi morali po našem mnenju paziti, da vlada in posamezna ministrstva tega ne počno, ker sicer lahko pride do hudih zapletov na področju presoje ustavnosti in zakonitosti posameznih aktov, ki jih izdaja vlada Republike Slovenije ali njena resorna ministrstva. Naslednje, kar menimo v poslanski skupini, je, da je prav, da državna revizijska komisija sproti prilagaja svoja poslovniška pravila zakonu, ki je osnova za njeno delo. Istočasno pa tudi, da je njeno delo, glede na poročila, ki smo jih v komisiji v teh nekaj mesecih lahko pregledali, zelo intenzivno in tudi kvalitetno; Da pa zakon o reviziji javnih naročil v določeni meri, lahko rečemo, pretirava v svojem osnovnem namenu, to je v varovanju interesov ponudnikov na razpisih ali zbiranju ponudb v okviru javnih naročil. Gre za to, da so ponudniki skozi ta zakon in skozi delovanje državne revizijske komisije dobro zavarovani, medtem ko sami investitorji oziroma naročniki nimajo prave zaščite. Ponudniki si lahko marsikdaj izmišljajo razloge za pritožbo oziroma za vlaganje revizije in s tem zadržujejo izvajanje postopka javnega naročila, povzročajo s tem nesorazmerno visoke stroške, večanje stroškov javnega naročila in pri tem ne nosijo nobenih posledic. Tukaj, menim, so naročniki - ker gre tu za javna naročila, gre za osebe javnega prava - nekako v podrejenem položaju. In ker se mnogokrat javna naročila, postopki javnih naročil ravno zaradi revizijskih postopkov zapletajo, pa ne zaradi slabega ali počasnega dela revizijske komisije, ampak zaradi mnogokrat neupravičenega pritoževanja oziroma odpiranja revizijskih postopkov s strani ponudnikov, istočasno pa naročniki imajo potem občutek, da je zakon o javnih naročilih zapleten, da je zakon o javnih naročilih tisti akt, ki pravzaprav povzroča težave pri postopkih javnega naročanja. Menimo, da bi bilo potrebno zakonodajo na področju postopkov javnega naročanja urediti na tak način, da bi bila teža varovanja interesov naročnika, ki je oseba javnega prava, in ponudnikov, ki so pač konkurenca v boju na trgu javnih naročil, da bi bilo treba nekako uravnotežiti. In tukaj menim, da je vloga vlade Republike Slovenije, vloga računskega sodišča, ki pri svojem nadzoru, pri svojih revizijah oseb javnega prava ugotavlja težišče vseh pomanjkljivosti, napak ali celo hujših kršitev prav na področju javnega naročanja, državne revizijske komisije in pa inšpekcije, proračunske inšpekcije, usklajeno delo. To bi pripeljalo do, ne sicer poenostavljenega, pač pa kar se da jasnega postopka javnega naročanja, kjer je odgovornost posameznih nosilcev, se pravi, odredbodajalcev in skrbnikov posameznih proračunskih postavk, tako na državnem kot tudi na lokalnem nivoju jasno razvidna, in da ne prihaja do situacij, ko oseba, se pravi uradnik, ki javno naročilo pelje, ki je zanj zadolžen, se skrije v senco in prenese vso odgovornost za pomanjkljivosti, napake in kršitve zakona o javnih naročilih na nekoga drugega, ponavadi na sebi nadrejenega. Tukaj menim, da je ta transparentnost tudi pri osebni odgovornosti posameznikov, to smo v komisiji lahko videli, da mnogokrat prihaja, recimo, na računskem sodišču in potem posledično seveda tudi na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ do, milo rečeno, smešnih situacij, ko mora minister, ministrica ali pa državni sekretar odgovarjati na vprašanja v zvezi s hudimi pomanjkljivostmi v postopkih javnih naročil, ki pa so jih pravzaprav zagrešili ljudje, ki bi morali osebno odgovarjati in tudi biti pravočasno ne samo opozorjeni, ampak tudi sankcionirani. Če drugače ne, tudi s tem da izgubijo pravico do opravljanja dela v takem državnem ali občinskem organu. Tukaj menim, da je to sodelovanje vseh treh organov, o katerih sem govorila, se pravi proračunska inšpekcija, državna revizijska komisija, računsko sodišče in državnega zbora preko komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ ter ministrstva za finance, nujno potrebno in menim, da bi v tem letu lahko prišli do - na osnovi izkušenj, ki jih imamo do sedaj - zelo dobrih rezultatov, ki bi pripeljali do - recimo ob obravnavi zaključnega računa proračuna za leto 2005 - do zelo dobrih poročil tudi računskega sodišča. Najlepša hvala in še enkrat; poslanska skupina Socialnih demokratov bo poslovnik podprla.
Hvala lepa gospa Pečanova. K predstavitvi vabim gospoda poslanca Cirila Testena v imenu poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Poslanke in poslanci, predsednik državne revizijske komisije. Kljub nekaterim pozitivnim premikom, ki jih je iz leta v leto zaznati pri javnem naročanju, je javno naročanje nesporno eden ključnih problemov, s katerim se bo ta državni zbor moral še naprej ukvarjati in iskati ustrezne rešitve na zakonodajnem področju in tudi pri delovanju institucij, ki so za pravilnost javnega naročanja najbolj odgovorne. Iz zelo različnih razlogov so bile kršitve zakonov o javnih naročilih v preteklosti zelo pogoste pri različnih porabnikih javnih sredstev, na kar niso bila imuna niti ministrstva in vladne službe. V Novi Sloveniji bomo dosledno podpirali vse predloge, ki bodo po našem mnenju pripomogli k izboljšanju javnega naročanj. Podpiramo tudi spremembo poslovnika državne revizijske komisije za revizijo postopkov javnih naročil. Nujno je, da se poslovnik po petih letih veljavnosti spremeni, že zaradi spremenjenih okoliščin in tudi zaradi spremenjenih pogojev dela po vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Državna revizijska komisija, ki je po zakonu o reviziji postopkov javnega naročanja neodvisen in samostojen državni organ nadzora nad zakonitostjo postopka oddaje javnih naročil zagotavlja pravno varnost ponudnikov in tudi pravno varnost javnega interesa v vseh fazah postopka. Ključne in pomembne spremembe so po našem mnenju sledeče: bolj natančna je definirana pristojnost in odgovornost predsednika in tudi drugih delavcev državne revizijske komisije, v novem poslovniku ni predvideno imenovanje stalnega namestnika predsednika, po poslovniku namestnika za primer odsotnosti predsednika imenujejo na občni seji, ki je tudi sicer glavni organ državne revizijske komisije in ki sprejema vse pomembnejše odločitve komisije. Nov poslovnik tudi nekoliko bolj natančno opredeljuje, kdaj mora predsednik državne revizijske komisije glede na obseg predmeta in tudi višino vrednosti imenovati senat, v postopkih oddaje javnih naročil gradenj se pa predmet obvezno opredeli kot zahtevnejši v smislu imenovanja senata pri vseh storitvah, za katere je obvezna objava v uradnem listu Evropske unije. Pomembna naloga državne revizijske komisije je tudi priprava predlogov za sprejem ukrepov oziroma dajanje pobud za spremembo zakonodaje javnega naročanja državnemu zboru ali vladi. Poslanska skupina Nove Slovenije se strinja in bo glasovala za soglasje k poslovniku državne revizijske komisije za revizijo postopkov javnih naročil. Naša poslanska skupina je mnenja, da so spremembe nujne in da bodo pripomogle k boljši zaščiti ponudnikov in tudi k boljši zaščiti javnega interesa, kar je po našem mnenju še posebej pomembno. Za konec bi povedal še naslednje. Danes zjutraj sem v Delu prebral članek in bi rad opozoril na to, kakšne posledice lahko prinese izigravanje javnih naročil. V Delu je članek z naslovom "Mirage zahteva odškodnino". Glede na to, da je bil gospod Cvikl do drugih zelo kritičen, je očitno ta članek spregledal in bi bilo dobro, da se tudi to malo komentira. Hvala lepa.
Hvala lepa gospodu Testenu. Besedo ima gospod Kristijan Janc, ki bo predstavil stališče Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani gospod predsednik državne revizijske komisije, kolegice in kolegi! Državna revizijska komisija, ki je poseben, neodvisen in samostojen državni organ nadzora nad zakonitostjo postopka oddajanja javnih naročil ter zagotavlja pravno varnost ponudnikov v vseh stopnjah postopka oddaje javnih naročil, se je zaradi jasnosti dela in javnosti poslovanja odločila z novo sestavo in novim predsednikom pripraviti pripombe za spremembo poslovnika komisije. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pozdravljamo prizadevanja državne revizijske komisije za boljšo preglednost dela, zato bomo tudi podprli oziroma bomo dali soglasje k poslovniku državne revizijske komisije za revizijo oddaje javnih naročil. Želimo jim seveda uspešno delo oziroma dober nadzor nad zakonitostjo postopkov, predvsem pa še večjo ažurnost pri svojem delu, pri postopkih, ki so običajno vezani na mnoge investicije in zaključevanje postopkov, tako pri naročnikih kot tudi pri izvajalcih del. Od nove vlade pa, kar je bilo danes že slišano v parlamentu in že večkrat tudi na različnih odborih in komisijah, pa resnično pričakujemo, da bo čim prej dopolnila oziroma spremenila zakon o javnih naročilih, saj praksa kaže v vseh slojih javnega naročanja, da je neustrezna, da je včasih tudi škodljiva, da je špekulativna, za različne proračune, tako lokalne kot državnega, kjer gre za javna sredstva, kar pa seveda ni dobro. Zato upam, da bo to vlada slišala in skupaj z ustreznim ministrstvom čim prej to obravnavala, pripravila in posredovala državnemu zboru v obravnavo. Mislim, da je ta stvar zelo pereča, zelo aktualna in skoraj ne poznam poslanca, ki se ne bi strinjal, da je ta zadeva nujna, da se pripravi sprememba. Verjamem, da to vlada sliši in da bo tudi v skladu z zahtevki, ki smo jih že posredovali, to čim prej udejanjila. Slovenska ljudska stranka bo torej podprla in dala soglasje k poslovniku in upa na še boljše delo te pomembne komisije. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Janc. Kot zadnji bo predstavil stališče Slovenske nacionalne stranke gospod poslanec Bogdan Barovič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, ki je ni, kolegice in kolegi! To sem omenil zato, ker bi rad nekaj odgovorov na predlog sklepa o soglasju k poslovniku državne revizijske komisije za revizijo postopkov. Mogoče jih bom kdaj tudi dobil. Prvo in bistveno vprašanje glede na navajenost petih let, ki ga postavljam v imenu Slovenske nacionalne stranke in predvsem v svojem imenu, je popolnoma enostavno. Zakaj? Zakaj nov poslovnik državne revizijske komisije za revizijo postopkov? Verjamem, da so neki razlogi, ampak razbrati odgovor na vprašanje, zakaj, ni moč ne v Poročevalcu ne v poročilu komisij, ki so o tem govorile. Nikjer! Ker vemo, da z veljavnostjo tega poslovnika preneha veljati tisti, ki je bil napisan leta 2000. Zelo rad bi vedel, zakaj. Kje so primerjalni podatki, kje so razlike v posameznih členih? Navezujoč na vprašanje, zakaj, postavljam naslednje vprašanje. Zelo čudno se mi zdi, da je zakonodajno-pravna služba, glede na to, da so nam v največjo podporo v tem državnem zboru - že peto leto spremljam predvsem njihova mnenja in ocene -, da je našla tako veliko naključnih napak, med katerimi so bistvene tiste, ki so bile poskus poseganja v sodno vejo oblasti. Tudi na to pričakujem odgovor od predstavnikov vlade - nekoč. In ker smo slišali tudi v predstavitvi menja komisije, pristojne, sem se lotil vsebine. 3. člen - organizacija in način dela, II., pravi v tretjem odstavku, "v času odsotnosti predsednika opravlja naloge iz njegove pristojnosti in predstavlja državno revizijsko komisijo član, ki ga na predlog predsednika pooblasti občna seja". Ne mi zameriti, mogoče je to bolj oblikovno kot vsebinsko vprašanje, ampak rad bi, zelo rad bi izvedel kaj pomeni, kaj je to občna seja. Bral sem tudi 11. člen, ki govori o občni seji, ampak jaz ne razumem tega izraza. Kaj je občna seja, kdo je občna seja? Kdo je tisti organ, ki lahko predsednika, predsednika nadomešča? 6. člen - varovanje skrivnosti. Predsednik državne revizijske komisije s posebnim notranjim aktom natančneje določi ukrepi in postopke zavarovanje osebnih podatkov in podatkov, ki predstavljajo državno, vojaško, uradno ali poslovno skrivnost. Prav, če je ta predsednik, če se temu predsedniku da takšna moč, in prav, da naj on to naredi, čeprav bi jaz to raje videl v samem zakonu oziroma poslovniku, ki se spreminja. Zakaj to, vprašam? Zakaj? Primerjam 6. člen - dajmo se potem o vsebini pogovarjati - s 24. členom, ki govori o izločitvi. Po eni strani dajemo predsedniku takšna pooblastila, da sam lahko določa, kateri so ukrepi in postopki kjer bomo, ne vem, bom na pamet rekel, Baroviča obelodanili kaj je počel narobe, enega drugega Francla pa pač ne bomo. Glede na to pa, da imamo izločitveni člen, ki pa je, oprostite, milo povedano popolna zmeda. Predsednik ali član državnega revizijske komisije pa ne more odločati o zadevi, če je s ponudnikom, zakonitim zastopnikom ali pooblaščencem ponudnika, člani organov itd., v poslovnem, sorodstvenem razmerju, v ravni vrsti ali v stranski vrsti do vštetega četrtega kolega, v zakonski zvezi, tudi če je ta prenehala, in v izvenzakonski skupnosti ali v svaštvu do vštetega tretjega kolega itd. Lepo vas prosim, če to sodi v poslovnik oziroma če pa že sodi, naj bo zadeva jasna in pregledna. Zanima me še eno vprašanje, odgovorov pač ne bom dobil. 19. člen - dodeljevanje zadev, tretji odstavek: "V postopkih oddaje javnih naročil gradenj se kot vrednost predmeta javnega naročila, po kateri se zadeva opredeli kot zahtevnejša v smislu obveznosti imenovanja senata, šteje vrednost, pri kateri je za javno naročilo storitev, obvezna objava v uradnem listu Evropske unije." Sedaj, jaz bi zelo rad slišal, da mi to eden pove po domače, kaj to pomeni, kar sem prebral, ker ne razumem. Drugič. Jaz se strinjam z vsebino, vendar se mi zdi, da bi v tem poslovniku moralo biti tudi določilo, kjer bi bilo jasno in pregledano napisano, katera so tista javna naročila, ki so obvezna za objavo v uradnem listu Evropske unije, in katera so tista, ki niso obvezna za objavo v uradnem listu Evropske unije. Jaz se opravičujem, lahko da je to v kakšnem drugem zakonu, bom pa vesel, če bi mi ali bi bil vesel, če bi mi vlada povedala, v katerem zakonu si lahko to pogledam. Skratka, bistveno vprašanje na katerega dajem, še enkrat, poudarek, spoštovane kolegice in kolegi, je, zakaj nov poslovnik. Še enkrat: zakaj? Kje so bistvene spremembe, kje je večja pregledanost, kje je ne vem kaj? Iz same vsebine pa pravim, da žal imam jaz osebno občutek, da je ta poslovnik napisan zato, da je poslovnik napisan, ne pa zato, da določa in spreminja določene vsebinske ali pa povzroča določene vsebinske koristi. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo se sicer odločili, da bo vsak glasoval po svoji vesti o tem poslovniku, v njenem imenu bom povedal, da poslovniku v načelu nasprotovali ne bomo. Prosim pa še enkrat in opozarjam vse tiste, ki se trudijo in delajo, da naj naredijo v osnovi poslovnik z vsemi določili, kot smo jih bili vajeni, in verjetno jih bomo še naprej, da bomo vedeli, kje so bistvene spremembe, da bomo vedeli, zakaj prihaja do sprememb, in da bomo, nenazadnje, tudi razumeli vse tisto, kar je v tem delu seveda malce čudno napisano, verjetno pa, zaradi hitenja, ker se je moral tekst popravljati na osnovi mnenja zakonodajno-pravne službe. Še zadnji predlog oziroma nasvet kolegom, ki jih pač ni iz vlade, včasih je dobro najprej se posvetovati z zakonodajno-pravno vejo oblasti in potem spisati poslovnik, ne pa obratno: najprej napisati poslovnik, ki ga potem - vsaj v tem primeru, po tem, kar sem videl, koliko je bilo pripomb - ne nazadnje namesto tistih, ki so ga pisali, napiše zakonodajno-pravna služba. Hvala.
Hvala lepa, gospod Barovič. Morda samo opomba, zakaj tu ni predstavnikov vlade. Bržkone zato, ker tokrat ni vlada predlagateljica dokumenta, ampak državna revizijska komisija. Tu je njen predsednik in mislim, da bo v nadaljevanju rade volje odgovoril na vsa vprašanja. Hkrati bi rad pozdravil novi skupino, ki se nam je pridružila na odru oziroma na tribuni potencialnih poslank in poslancev. Dobrodošli! Mi smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Na tem mestu lahko dr. Možini povem, da ima pravico že takoj odgovarjati na vprašanje, čeravno predlagam, da počaka, ker imamo samo še dva prijavljena razpravljavca, pa lahko potem odgovarjate, potem bomo pa videli, koliko imamo še ostalega časa na razpolago. Zato k besedi vabim gospoda Baroviča, ki se odpoveduje, in gospo Pečan, ki je ni. Gospod predsednik komisije, potem imate pa kar vi besedo.
Spoštovane poslanke, poslanci! Nekaj vprašanj je bilo izpostavljenih, na katera sem dolžan odgovor. Dovolite, da grem po vrstnem redu, kot so bila vprašanja zastavljena. Prvo vprašanje - prekrškovni organ; ali je državna revizijska komisija prekrškovni organ? Prva verzija poslovnika je to vprašanje puščala odprto. Torej, odvisno od zakonodajne ureditve bi bila državna revizijska komisija prekrškovni organ ali ne. Zakonodajno-pravna služba je pač zavzela stališče, da je to vprašanje potrebno urediti z zakonodajo. S tem smo se strinjali in pripravili končni predlog takšen, kot je. Ob tem bi želeli opozoriti na vprašanje, ali je primerno, da je državna revizijska komisija prekrškovni organ. Ni najprimernejša ureditev, da organ, ki odloča o sporu, ugotovi, da je nekdo nekaj v sporu naredil narobe, kasneje pa kot prekrškovni organ še tega kaznuje. Vendar ne glede na to, da takšna dikcija ni najprimernejša, smo vseeno podali pobudo ministrstvu za pravosodje, da to vprašanje uredi. To pobudo smo posredovali v januarju letošnjega leta. Naslednje vprašanje, nova evropska zakonodaja na področju javnih naročil je sprejeta, ne pa na področju pravnega varstva. Torej na področju urejanja postopkov javnih naročil je torej nova zakonodaja bila sprejeta v lanskem letu, konkretno 31. marca, objavljena 30. aprila preteklega leta. Rok za implementacijo je 31. januar naslednje leto. Do tedaj je časa še kar nekaj in očitno odlična priložnost za ureditev učinkovitega javnega naročanja. Naslednje vprašanje, ki je bilo izpostavljeno, je vprašanje varovanje interesa ponudnikov. Torej na nek način je bila sugestija o tem, da se pač morda preveč varujejo interesi ponudnikov. Na to želim opozoriti, da poslovnik v delu na nek način to vprašanje deloma že ureja s tako imenovano možnost "eks parte" začasne odredbe, torej nemudoma, da se izda začasna odredba, ki dovoli do odločitve v sporu, da postopek poteka dalje. Kljub temu pa to ni dovolj. Ker to ni dovolj, smo tudi 27. decembra, potem še kasneje v februarju, posredovali ministrstvu za finance predlog, da bi se v tem delu zakonodaja spremenila. V tem delu je bilo obljubljeno s strani ministrstva za finance, je bil odgovor podan, da sprejemajo našo pobudo. Glede sklopa vprašanj, kaj se spreminja in zakaj so potrebne spremembe, pa bom rekel zelo daktilografsko. Torej, od leta 2000 sta bili sprejeti dve noveli zakona o reviziji postopkov javnega naročanja, novi zakon o javnih uslužbencih, zakon o dostopu do informacij javnega značaja, zakon o varovanju osebnih podatkov, zakon o pravdnem postopku skupaj z novelami. Vstop Republike Slovenije v Evropsko unijo, dodelitev statusa državni revizijski komisiji kot tribunala z vidika pristojnosti pred sodiščem Evropskih skupnosti. Morda bistvena sprememba je ravno vprašanje, ki je bilo izpostavljeno, to je sestava senatov. Vprašanje sestave senatov je bilo izpostavljeno v razpravi. Na to bi res želel opozoriti. Poslovnik vsebuje morda nekoliko težkno razumljivo pravno normo v 19. členu. Vendar je ta pravna norma namenjena izključno večji učinkovitost, večji pravni varnosti v postopkih oddaje javnih naročil. Akt, v katerem je določeno, kateri postopki oddaje javnih naročil se objavljajo v uradnem listu EU, je v zakonu o javnih naročilih, ki to določa v 83. in naslednjih členih. Zakaj pa tako na nek način težavna norma, da se pač senat šteje kot zahtevnejša zadeva, če je objavljena? Zaradi tega, ker je v postopkih oddaje javnih naročil gradenj prag za objavo v uradnem listu EU približno, to je odvisno pač od preračuna - torej posebnih pravic črpanja v evre, približno 6 milijonov evrov. In po zakonu o reviziji postopkov javnega naročanja bi samo v tistih primerih bilo potrebno imenovati senat. Ker menimo, da je ta vrednost previsoka, smo se odločili skupaj s službo za zakonodajo oblikovati normo, da se ta vrednost zniža, kar pomeni večje števil senatov. Še vprašanje obče seje. Ta je sestavljena iz predsednika in članov. Predsednik določa zgolj varovanje ukrepov za varovanje, torej skrivnosti zakonodaje, določi kateri podatki so tajni. Ureditev izločitve je enaka kot ureditev odločitve [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]v vseh procesnih predpisih. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da imamo na voljo še dobrih 15 minut, pa sprašujem, kdo bi se želel še prijaviti. Ja, gospod mag. Cvikl. Ugotavljam, da nihče več. Zato vabim gospoda Cvikla k besedi. Imate pa pet minut.
Ne bom potreboval pet minut. Rad bi seveda samo odgovoril v repliki gospodu, ki me je omenil prej sicer v predstavljanju. Ja, oba članka sem prebral. S tem, da seveda prvič članek, ki ste ga vi omenili, govori o tem, kaj mora, je to odnos med nekom, ki je sklenil veljavno pogodbo v slovenskem pravnem redu in seveda išče pravno varstvo. Če vi menite, da politična obravnava v državnem zboru lahko nekomu vzame pravno varstvo, potem je pač to nov način delovanja v tej državi. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Drugače pa gradivo, ki sem ga seveda jaz omenil, je ta članek, bolje nov zakon, kot direktno z direktivami. Ta članek pojasnjuje, preko novinarjev nam vlada sporoča, kaj bo naredila na dveh zelo pomembnih zakonih. Tudi enemu zakonu, zakonu o reviziji postopkov javnega naročanja, za katerega je matično delovno telo, s katerim poslancem sediva in seveda obžalujem kot predsednik komisije in pa v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije, da se je vlada odločila, da bo na ta način komunicirala z državnim zborom. Dobro bi bilo, vlada tudi danes ni tega izkoristila, da bi vsaj na seji državnega zbora, če že ne na seji matičnega delovnega telesa, ko smo obravnavali poročilo o delu državne revizijske komisije za leto 2003 in 2004 ali ko smo obravnavali poslovnik, podala svoje mnenje, predvsem pa odgovorila na to, kar pravi, da bo naredila. Tukaj pa je navedenih cel kup novosti, tudi to, da ne bo en zakon, ampak da bosta dva zakona, kar je na primer v nasprotju s tem, kar je vlada objavila kot program dela vlade na svoji spletni strani. Za to tukaj gre. In mi moramo ta zakon sprejeti do 31. januarja 2006, sicer bodo direktive veljale direktno. Vsi, ki se ukvarjate z javnimi naročili, veste, da je neposredna uporaba direktiv lahko problematična, zato bo o vsebini zakona o javnih naročilih, če bosta to dva zakona, kot pravijo predstavniki ministrstva za finance v časopisih, v nasprotju s sprejetim programom dela vlade, potem seveda še toliko bolj. Menim, da bi seveda bilo korektno, ko diskutiramo enkrat na seji državnega zbora o tematiki javnih naročil oziroma revizij postopka javnega naročanja, da vlada poda svoje stališče, zato smo tukaj kar predstavniki dveh poslanskih skupin postavili vprašanja. Očitno na vprašanja danes ne bomo dobili odgovora in obžalujem ta omalovažujoč odnos nove vlade Republike Slovenije do tega državnega zbora. To pa je predvsem "odgovornost" tudi, v narekovaju, vodstva državnega zbora, zato da vendarle dobimo nekoliko drugačen odnos vlade na vsebinski tematiki. Jaz seveda kot predsednik komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ ne bom več skliceval sej komisije oziroma bom prekinil točke, če predstavnikov vlade ne bo na sejah, ker razpravljati brez predstavnikov vlade preprosto nima smisla, diskutirati z vlado o tem, kar pišejo časopisi, pa ni v skladu s parlamentarno demokracijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo. Sledi klasično opozorilo glede preveritve delovanja glasovalne naprave. Kot veste, mora na desni strani naprave goreti rumena lučka. Zaželeno je tudi, da imate vstavljene kartice. Tako. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k poslovniku državne revizijske komisije za revizijo postopkov oddaje javnih naročil z dne 18. marca 2005. Želi kdo obrazložiti svoj glas? Če se še tako trudim, ne opazim nobene roke. Torej glasujemo. Ugotavljam, da je navzočih 63 poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ČEŠKE REPUBLIKE O UREJANJU VOJNIH GROBIŠČ. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni. Zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Tisto opozorilo od prej še velja, prav tako moje vabilo k obrazložitvi glasu. Tudi tu ni posebnega zanimanja, zato predlagam, da začnemo glasovati. Glasujemo. Hvala lepa. Ugotavljam, da je bilo prisotnih 61 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 56, proti pa 5. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem 5. točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ROMUNIJE O SODELOVANJU V ZDRAVSTVU IN MEDICINI. Podobno kot prej matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave o členih in amandmajih ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu omenjenega zakona. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Torej glasujemo. Hvala lepa. Navzočnost se spreminja iz sekunde v sekundo. Navzočih je bilo tokrat 64 poslank in poslancev in vsi smo glasovali za. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Na vrsti je 7. TOČKA DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE TURČIJE O SODELOVANJU V BOJU PROTI ORGANIZIRANEMU KRIMINALU, NAZAKONITI TRGOVINI S PREPOVEDANIMI DROGAMI, MEDNARODNEM TERORIZMU IN DRUGIM HUJŠIM KAZNIVIM DEJANJEM. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni. Zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Hvala. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za nas je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. 8. TOČKA DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO SLOVAŠKE REPUBLIKE O VZAJEMNEM VAROVANJU TAJNIH PODATKOV. Ponovno matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave o členih in amandmajih ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Želi tokrat morda kdo obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Hvala. Glasujemo. Hvala. Navzočih je 64 poslank in poslancev in vsi smo glasovali za. Zakon je sprejet. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN SVETOM MINISTROV SRBIJE IN ČRNE GORE O SODELOVANJU V ZDRAVSTVU IN MEDICINI. Zopet matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave o členih amandmajih ni in prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Kakšna obrazložitev glasu? [[Ne.]] Danes gre kar hitro. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za nas je glasovalo 68 in proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Hvala lepa. Tudi ta zakon je sprejet. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA ŠTEVILKA 14 H KONVENCIJI O VARSTVU ČLOVEKOVIH PRAVIC IN TEMELJNIH SVOBOŠČIN, KI SPREMINJA NADZORNI SISTEM KONVENCIJE. Matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja. Razprave torej ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Hvala lepa. Glasujemo. Hvala. Navzočih 68 poslank in poslancev, za 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Tudi ta zakon je sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI POROŠTVENE POGODBE MED NAŠO REPUBLIKO SLOVENIJO IN EUROFIMO ZA KREDITNE OBVEZNOSTI HOLDINGA SLOVENSKIH ŽELEZNIC D.O.O. V VIŠINI 80 MILIJONOV EVROV. Besedo dajem gospodu poslancu Srečku Prijatelju za predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Spoštovani kolegice, spoštovani kolegi! Seveda 11. in 12. točko, ki se združujejo v predlogu ratifikacij za najem kreditov oziroma poroštva za najem kreditov v višini 80 in 74 milijonov evrov, v Slovenski nacionalni stranki podpiramo. Pa vendar opozorila, ki smo jih nedvoumno pred leti dajali in pobude, poslanska vprašanja so naletela na gluha ušesa. Zato bi želel še enkrat poudariti bistvo zadnjega poslanskega vprašanja, ki predstavlja celotno problematiko železniške infrastrukture, ki narekuje takojšen pristop k reševanju tega problema. Naši poslanski kolegi so v prejšnjem mandatu postavljali zelo konkretna poslanska vprašanja, 11 jih je bilo, na katera vlada Republike Slovenije ni odgovorila. Gospod Peče je bil grobo prekinjen na seji, ko je govoril o problematiki slovenskih železnic v prejšnjem mandatu. Glede na to, da je železniška infrastruktura na območju Štajerske zelo slaba, saj ne premoremo 12,5 tonskega osnega pritiska in zato nam grozi že izguba tovorov, na Primorski je obraba v voznem omrežju v takšnem stanju, da v bistvu kombiniramo vleko vlakov že z diesel lokomitivami, lahko enačim to stanje železniške infrastrukture z obdobjem iz leta 1965. Dejansko je sramotno za slovensko državo, da posluje tudi v neskladju, da dovoljuje poslovanje holdingu v neskladju z zakonom. Vemo namreč, da je bil holding Slovenske železnice ustanovljen 1.7., opisan tudi s tremi odvisnimi družbami v sodnem registru, nikoli pa ni zaživel v bistvu niti s potniškim, niti s tovornim, niti s področjem infrastrukture. Poslujejo nezakonito. Posluje se prek holdinga, knjigovodstvo je dvostavno in v bistvu je tu povečan tudi obseg dela v prikazovanju finančnih transferjev. Ne nazadnje bi rad omenil tudi to, da so na slovenskih železnicah pred nedavnim v bistvu vodstvene strukture govorile o poslovnem uspehu. Vlada, ko je sprejemala stanje in vso odgovornost za vodenje države, je ugotovila, da največji proračunski primanjkljaj obstaja na železnici, 27 milijard tolarjev, ki so bile tako rekoč pometene pod preprogo in danes se finančni minister ukvarja s tem, kako zapolniti potrebe, ki so resnično akutne in izhajajo tudi iz mednarodnih obveznosti, namreč nismo zagotovili niti participacije evropskih skupnosti za kredite, ki jih je namenila za razvoj osnovne železniške infrastrukture in ta dolg znaša 10 milijard tolarjev. Po drugi strani pa ugotavljamo, da tako sedanja vlada ni storila takojšnjih pristopov, saj je na odboru za promet bil podan predlog, da se ta točka z dnevnega reda umakne in z, bom rekel, veliko večino je bil ta predlog tudi potrjen. Gospod Kangler, žal mi je, da ga danes ni tukaj, je obljubil da bo nemudoma sklical odbor za to točko dnevnega reda, tematika naj bi bila jasna, pereče stanje infrastrukture in pa finančno stanje na slovenskih železnicah, ki ogroža tudi varnost in urejenost železniškega prometa, pred prvomajskimi počitnicami, vendar se to ne bo zgodilo. Kot ugotavljamo, enkrat ni ministra, drugič ni državnega sekretarja in to v bistvu toleriramo na neki način potihoma vsi. V mednarodnih zahtevah smo dokaj konkretni in rad bi poudaril, da je Bruselj 17. januarja odobril 620 milijonov evrov za financiranje 30-ih projektov, ki bodo v bistvu financirani tudi na območju Slovenije, predvsem mislim tukaj na drugi tir Koper-Divača. V tem kontekstu vprašanj smo sicer dobili v poslanski skupini nek na pol odgovor vlade, ki govori o tem, da na nek način pritrjuje našem dejstvu, vendar pa ni bilo povedano do sedaj še ničesar, kako se bodo te problematike lotili. V Slovenski nacionalni stranki upamo, da bo ta vprašanja rešen čim prej in da bo sprožena tudi kazenska odgovornost zoper tiste, ki so bile v preteklem obdobju vodenja odgovorni za takšno stanje, kot je danes na slovenskih železnicah.
Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je odločanje o predlogu zakona. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev in vsi smo glasovali za. [[Za je glasovalo 65.]] [[Nihče proti.]] Zakon je sprejet. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI POROŠTVENE POGODBE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN EVROFIMO ZA KREDITNE OBVEZNOSTI HOLDINGA SLOVENSKE ŽELEZNICE V VIŠINI 74 MILIJONOV EUROV. Ponovno vabim k besedi gospoda poslanca Prijatelja, ki se stališču odpoveduje, brž ko ne je zelo podobno kot pri prejšnji točki. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, na odločanje. Želi tokrat kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Začnemo z glasovanjem. Navzočih je bilo 67 poslank in poslancev in vsi smo glasovali za. [[Za je glasovalo 67.]] [[Nihče proti.]] Torej tudi ta zakon je sprejet. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, ki ima že naslov tako dol za krajši zakon, NAMREČ NA PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI POGODBE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN EVROPSKO BANKO ZA OBNOVO IN RAZVOJ O PREVZEMU PRAVIC IN OBVEZNOSTI IZ POSOJILNE POGODBE Z DNE 12.4.1994 MED SLOVENSKIMI ŽELEZNICAMI IN EVROPSKO BANKO ZA OBNOVO IN RAZVOJ, IN POGODBE MED REPUBLIKO SLOVENIJO, EVROPSKO INVESTICIJSKO BANKO IN HOLDINGOM SLOVENSKE ŽELEZNICE O ODSTOPU IN PREVZEMU PRAVIC IN OBVEZNOSTI (PROJEKT SLOVENSKIH ŽELEZNIC A, PROJEKT SLOVENSKIH ŽELEZNIC B, PROJEKT SLOVENSKIH ŽELEZNIC II, TRANSJUGOSLOVANSKI ŽELEZNIŠKI PROJEKT II/A). Tudi tu matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave o členih in amandmajih ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Prosim, da glasujemo. Hvala lepa. Ugotavljam, da je bilo prisotnih 66 poslank in poslancev, vsi smo glasovali za, kljub kompliciranemu naslovu. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE TURČIJE O MEDNARODNEM CESTNEM PREVOZU POTNIKOV IN BLAGA. Tudi tu matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, na odločanje. Želi kdo obrazložiti glas? [[Nihče.]] Glasujemo. 65 prisotnih, vsi so za. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA H KONVENCIJI O MEDSEBOJNI PRAVNI POMOČI V KAZENSKIH ZADEVAH MED DRŽAVAMI ČLANICAMI EVROPSKE UNIJE, KI JO JE SVET PRIPRAVIL NA PODLAGI 34. ČLENA POGODBE O EVROPSKI UNIJI. Ponovno matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave o členih in amandmajih ni. Prehajamo na trejo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne želi.]] Glasujemo. 67 navzočih, vsi za. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O MEDSEBOJNI PRAVNI POMOČI V KAZENSKIH ZADEVAH MED DRŽAVAMI ČLANICAMI EVROPSKE UNIJE, KI JO JE SVET PRIPRAVIL NA PODLAGI 34. ČLENA POGODBE O EVROPSKI UNIJI. Prehajamo na drugo obravnavo zakona. Še enkrat preverim, ali je bil vložen kakšen amandma. Ugotavljam, da ni bilo vloženih amandmajev. V tretji obravnavi, kot veste, jih ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas tudi obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da je bil zakon neusklajen. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Hvala lepa. Gremo na glasovanje. Navzočih je 61 poslank in poslancev in vsi smo glasovali za. Zakon je torej sprejet. Hvala lepa. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Prehajamo na 16.A TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREKRŠKIH - nujni postopek. V zvezi s to točko dnevnega reda sta bila v zakonodajni postopek vložena dva predloga zakona, in sicer predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o prekrških, skrajšani postopek, EPA 125-IV , ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije dne 2. marca 2005 v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisano gospod poslanko Cveto Zalokar Oražem. In drugi predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških, nujni postopek, EPA 155-IV , ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije 11. marca letos predložila vlada RS. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je ob razpravi o navedenima predlogoma zakona odločil, da ju bo obravnaval v skladu s tretjim odstavkom 117. člena poslovnika. Obenem je tudi sklenil, da bo nadaljnji postopek v skladu s 127. členom poslovnika vodil na podlagi predloga zakona, ki ga je državnemu zboru predložila vlada RS. V skladu s četrtim odstavkom 117. člena poslovnika za dopolnilno obrazložitev predloga zakona vabim vse sopredlagatelje predloga zakona, to je vlado RS ter predstavnika skupine poslancev s prvopodpisano Cveto Zalokar Oražem. Torej vabim na začetku ministra, dr. Lovra Šturma, da predstavi stališče vlade.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovani državni zbor! Vlada RS predlaga sprejem [[...]]
Gospod minister, samo prosil bi vas, če že ne greste za govornico, da vstanete, če vam ni pretežko. Najlepša hvala.
Seveda, hvala lepa za opozorilo. Vlada RS predlaga sprejem zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških, s katerim se ureja naslednje. Prvi sklop predlagane ureditve se nanaša na predpisovanje prekrškov z uredbo Vlade Republike Slovenije kot tudi za kršitve, določene s predpisi evropskih skupnosti, ki se v Republiki Sloveniji uporabljajo neposredno. Po oceni predlagatelja je z vstopom Republike Slovenije v Evropsko unijo prišlo pri sankcioniranju določenih kršitev do nove situacije, ker so lahko posamezna pravila ravnanja urejena tudi s predpisi oziroma akti evropskih skupnosti, ki se uporabljajo v pravnem redu Republike Slovenije neposredno. V primeru, da so ta pravila urejena z uredbo Evropske unije, ki sankcionira kršitev, nalaga državam članicam Evropske unije je potrebno v nacionalnem pravnem redu v ta namen sprejeti ustrezne pravne akte, s katerimi se opredeli pravna narava kršitev in določajo ustrezne sankcije. Predlagana ureditev izhaja iz dejstva, da se v praksi pojavlja vse več takšnih primerov in da je vlada na podlagi zakona o Vladi Republike Slovenije, sedmi odstavek 21. člena, pristojna izdajati pravne akte iz svoje pristojnosti tudi za izvrševanje predpisov Evropske unije. Zato predlagana možnost pomeni nedvomno in jasno ureditev sankcioniranja določb predpisov evropskih skupnosti, ki se neposredno uporabljajo v Republiki Sloveniji. Drugič. Drugi sklop sprememb se nanaša na ureditev, po kateri so globe, plačane za prekršek, prihodek države oziroma samoupravne lokalne skupnosti, če so plačane za prekršek, ki jih je pravnomočno izrekel prekrškovni organ te samoupravne lokalne skupnosti. Veljavna ureditev določa, da so občinski prihodek le tiste globe, ki so plačane za prekršek, določene z občinskimi odloki, in če jih je pravnomočno izrekel občinski prekrškovni organ. Tretji sklop predlaganih sprememb se nanaša na drugačno ureditev načina prisilne izterjave globe, izrečene s sodbo o prekršku, in sicer tako, da globo izvrši pristojni davčni organ po določbah zakona, ki ureja prisilno izterjavo davkov. Taka ureditev je v veljavnem zakonu že določena za izterjavo glob, ki jih izrekajo prekrškovni organi. Iz razlogov smotrnosti in večje racionalizacije izterjave glob, izrečenih s plačilnim nalogom ter stroškov postopka z zahtevo za sodno varstvo zoper plačilni nalog, je predlagana tudi sprememba glede organa, ki predlaga prisilno izterjavo v primeru, da je zahteva za sodno varstvo zavržena oziroma zavrnjena. Tako naj bi prisilno izterjavo v teh primerih predlagal prekrškovni organ, ne pa sodišče, ki je zahtevo za sodno varstvo zoper plačilni nalog zavrglo oziroma zavrnilo. Na ta način se po oceni predlagatelja zmanjšuje obremenitev proračuna zaradi vodenja postopkov izterjave, ki se v primerjavi z vrednostjo, ki naj se izterja, vsota stroškov postopka in globe oziroma samo stroški postopka, relativno visoki. Iz razlogov smotrnosti se predlaga tudi določitev pristojnosti davčnih organov za prodajo odvzetih predmetov. Zadnji sklop predlaganih sprememb zakona o prekrških se nanaša na ureditev položaja dosedanjih sodnikov za prekrške glede izpolnjevanja pogojev za opravljanje sodniške funkcije, v zvezi s pridobljenimi pravicami po nekdanji ureditvi, saj je ustavno sodišče na pobudo za oceno ustavnosti, ki jo je vložila sodnica za prekrške iz Domžal, ugotovilo neustavnost določbe šestega odstavka 217. člena zakona o prekrških in tudi zadržalo izvrševanje te določbe do odprave neustavnosti. Ustavno sodišče je v svoji odločbi med drugim ocenilo, da nova ureditev organizacije sodnikov in sodišč za prekrške v zakonu o prekrških izhaja iz utemeljenih razlogov, ki so narekovali uskladitev prava prekrškov z ustavo, s kazensko zakonodajo in z obveznostmi Republike Slovenije do mednarodne skupnosti. Ker so tudi po oceni ustavnega sodišča obstajali utemeljeni razlogi, da sodniki za prekrške nadaljujejo delo na okrajnih sodiščih le, če imajo opravljen pravniški državni izpit, je taka veljavna ureditev v javnem interesu, zato ne pomeni kršitve načela zaupanja v pravo in s tem kršitve pridobljenih pravic. Veljavna ureditev položaja sodnikov v zakonu o prekrških tako temelji na pogojih, ki jih skladno z ustavo ureja predvsem zakon o sodniški službi, ki kot bistveni pogoj določa opravljen pravniški državni izpit. Zato po mnenju ministrstva za pravosodje tudi ni mogoče sodnikom za prekrške, ki tega izpita nimajo, dopustiti, da še naprej opravljajo funkcijo sojenja kot okrajni sodniki na splošno, niti kot posebni sodniki za prekrške, le za zadeve prekrškov, saj taka specializacija ne bi bila skladna s samim ZP-1. Nadalje menimo, da je zaradi odločbe ustavnega sodišča treba tem sodnikom ohraniti pridobljene pravice, ki so predvsem v tem, da imajo sodniško funkcijo do upokojitve, hkrati pa je treba spoštovati razloge, ki so vodili do ureditve, po kateri brez pravniškega državnega izpita ni mogoče opravljati funkcije sojenja.
Hvala lepa, gospod minister. Sprašujem gospo poslanko Cveto Zalokar Oražem, ali bi želela imeti besedo, kot sopredlagateljica. [[Ne.]] Ker je predlog zakona obravnaval tudi odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo, prosim predsednico odbora, gospo poslanko Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških, ki ga je kot nujni zakonodajni postopek predložila vlada Republike Slovenije obravnaval na svoji 6. nujni seji z dne 15.4.2005. Odbor je na tej seji obravnaval dva predloga zakonov na podlagi tretjega odstavka 117. člena in 127. člena poslovnika državnega zbora, in sicer predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o prekrških, ki so ga vložili v postopek skupina poslank in poslancev s prvopodpisano Cveto Zalokar Oražem in predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških, predlagatelja vlade Republike Slovenije. V okviru formalnega odločanja in določanja poteka postopka je odbor pred začetkom druge obravnave predloga zakona po določbah poslovnika o obravnavi v matičnem delovnem telesu med drugim sprejel tudi naslednja dva sklepa, in sicer, da se v predlog zakona, ki bo podlaga za razpravo ne vključi nobenega izmed členov iz poslanskega predloga zakona, ki ureja isto družbeno razmerje, ker je vlada v 2. členu svojega predloga zakona rešitve iz poslanskega predloga zakona že upoštevala, ter glede na poslovniška določila tudi drug sklep, to je da predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o prekrških, predlagateljev skupine poslank in poslancev, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odbor je nato v nadaljevanju seje glede na vse sprejete sklepe opravil drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških, ki ga je državnemu zboru predložila vlada Republike Slovenije po nujnem postopku. Predstavnica predlagateljev je podala dodatno obrazložitev in svoje argumente. Prav tako je podal dodatno obrazložitev tudi predstavnik vlade - državni sekretar na ministrstvu za pravosodje. Predstavnica predlagateljev poslanskega zakona je sicer pozdravila odločitev vlade, da je njihove predloge deloma upoštevala v 2. členu svojega predloga zakona. Za tisti del, ki pa ni bil upoštevan, pa je podala tudi predlog za amandma odbora k temu členu, ki pa kasneje ni bil sprejet. Pri rešitvi iz četrtega odstavka predlaganega novega 17.a člena poslanskega predloga pa ni vztrajala. Predlogu poslanke za amandma k 2. členu je nasprotovala vlada, ker je le-ta po njenem mnenju v nasprotju z določbo 22. člena zakona o financiranju občin. Po mnenju zakonodajno-pravne službe pa poleg tega tudi zakon o prekrških ni ustrezno mesto za urejanje tovrstnih vprašanj, saj to tematiko obravnava sistemski zakon o financiranju občin. Glede navedenega predloga poslanke za amandma odbora se je med članicami in člani odbora vnela kar živahna razprava, in sicer je nekaj članov zagovarjalo besedilo predloga za amandma, kjer bi na ta način lokalne skupnosti stimulirali za pobiranje glob, saj se iztirjene globe ne bi štele med prihodke občine in tako ne bi upoštevale v postopku finančne izravnave občin. Drugi člani pa so nasprotno menili, da je namen pobiranja glob s strani lokalnih skupnosti ne le v smislu pridobivanja prihodkov iz tega naslova, ampak mora biti cilj ureditev na primer mirujočega prometa v naseljih ter da je potrebno problem financiranja občin reševati na nivoju države in obravnavi zakona o financiranju občin, ki je pravi naslov za ureditev tega sicer perečega vprašanja. Predstavnik vlade je uvodoma podal dopolnilno obrazložitev k predlogu zakona, in sicer je poudaril, da je predlog zakona sestavljen iz štirih sklopov, in sicer uskladitev zakona zaradi vstopa Slovenije v Evropsko unijo, nadalje prihodki občin iz naslova določenih izterjanih glob, potem izvršba denarnih kazni oziroma izvršba glob se bo opravila ponovno na davčnem organu ter ureditev statusa dosedanjih sodnikov za prekrške, h katerima so odboru predlagali tudi ustrezna amandmaja. Glede ureditve statusa dosedanjih sodnikov za prekrške se je razprava vrtela glede ustreznosti rešitve s predlaganima amandmajema, saj je po mnenju zakonodajno-pravne službe mogoče najti tudi drugačne rešitve, ki pa so jim nasprotovali tako predstavnik vlade kot tudi predstavniki sodnega sveta. Člani so k obema predlogama zakona prejeli tudi mnenje nekaterih občin, k predlogu pa ni bilo vloženih amandmajev. Na pobudo ministrstva za pravosodje pa je odbor kot svoje sprejel amandmaje k 2., 5., in 6. členu ter dva sklepa, ki sta razvidna iz gradiva, ki ste ga prejeli. Prejeli pa ste tudi sestavni del tega poročila, torej kot dopolnjen predlog zakona, ki ga je odbor pripravil tako, da je v predlog zakona za drugo obravnavo vključil vse sprejete amandmaje. Toliko na kratko o razpravah na odboru, torej na matičnem delovnem telesu. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa Dolinar. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. K besedi vabim gospoda Rudolfa Petana, da predstavi stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani. Obravnavana materija, ki je pred nami, ima podlago v zakonskem predlogu vlade, ki je obravnavala in tudi deloma upoštevala materijo in predloge, ki jih je pripravila skupina poslancev v svojem predlogu. Vladni predlog pa obravnava tudi širše vsebine, predvsem zaradi nedorečenosti zakona o prekrških glede statusa sodnikov za prekrške, ki so po novem zakonu umeščeni v sodno vejo oblasti in s tem izenačeni s sodniki sodišč s splošno pristojnostjo. Zaradi umestitve sodnikov za prekrške v sodno vejo ni smiselno, da bi imeli ureditev, ki bi dopuščala obstoj dveh skupin sodnikov: ene skupine, ki ima pravniški državni izpit, in druge vrste, ki bi opravljala enako delo, pa ne bi imela tega sodnega izpita. Če bi to ostalo, bi pomenilo, da bi imeli tudi dve različni pravni ureditvi glede statusa sodnikov oziroma pogojev za sodniško službo. Vladni predlog to rešuje. Je pa pri tem potrebno priznati, da gre v resnici samo za eno osebo, ki bi izstopala iz sistema, vendar sistem bi bil vseeno porušen. Tej osebi, ki v treh letih ni opravila sodniškega izpita, odkar je zakon znan, ima pa manj kot tri leta do upokojitve, bodo ostale vse do sedaj pridobljene pravice, vključno s plačo, vendar se ji odvzema pravica do sojenja, ker ne izpolnjuje splošnih pogojev, to se pravi nima tega pravosodnega izpita. Drugo vsebinsko področje, ki je bilo predmet kar trde razprave, pa predstavljajo globe. Poseben problem s to tematiko predstavlja predlog skupine poslancev za neke vrste izvzetja, neupoštevanje plačanih glob, ki jih je izrekel prekrškovni organ lokalne skupnosti in so sestavni del proračuna lokalne skupnosti, da se izvzamejo iz proračuna, iz izračuna lastnih prihodkov, kar pa je sicer na prvi pogled in pa kratkoročno zelo dopadljiva zadeva, je pa potrebno priznati, da je takšna ureditev bila sprejeta v prejšnjem mandatu, in sicer veljavno 7.2.2003, uporabljati pa se začne s 1.1.2005. Ta ista skupina poslancev je bila v takratnem mandatu seveda vladajoča večina in so sprejeli takšno rešitev, verjetno ne kar slučajno, tako da ne bo kritike, ker so zavedali, da je takšna rešitev v nasprotju z zakonom o financiranju občin, predvsem s tem 22. členom tega zakona. Tako je rešitev takšna, kot so jo zagovarjale tudi prejšnje vlade. Po drugi plati pa je za Slovensko demokratsko stranko popolnoma nesprejemljivo mnenje predlagateljev zakona, citiram: "dosedanja ureditev v zakonu o prekrških in zakonu o financiranju občin lokalna skupnost, ki je prejemnica finančne izravnave ni stimulativna, da bi na svojem območju začela izvajati svoje zakonske obveze, na primer urejanje nadzora mirujočega prometa, saj novi prihodki od glob nanjo vplivajo negativno, ker se ji posledično zmanjšajo finančne izravnave s strani države. To sicer drži, vendar je takšno razmišljanje lahko tudi na zelo spolzkih tleh, saj se na takšen način še povečuje razlika med bogatimi in revnejšimi občinami, predvsem podeželjskimi občinami, in je daleč od naše deklarativne naravnosti za skladnejši in enakomeren razvoj celotne Slovenije. Kot sem že omenjal, je tudi v nasprotju z 22. členom zakona o financiranju občin. Po drugi strani pa je po našem mnenju kar nevarno razmišljanje, da so globe stimulativne edino zaradi polnjena občinskih proračunov. Analogija lahko velja seveda za katerikoli proračun, tako da ne bo pomote. Namen glob je in mora biti drugačen. V konkretnem primeru nadzor mirujočega prometa naj se opravlja in sankcionira kršitelja zaradi želje oo urejenosti stanja in uveljavljanju reda na tem področju, se pravi tudi v lokalni ali mestni skupnosti; ne pa zaradi glob in kaznovanja občanov, zaradi polnjena proračunskega blagajne. Trditve, da je stimulacija in nadzor mirujočega prometa edino finančni vidik, ki je napačen in škodljiv in ga v SDS ne podpiramo, in dolgoročno ne more urediti stvari, ki bi bile v zadovoljstvo predvsem udeležencev v prometu. To smo pa vsi, tako ali drugače, v določeni situaciji. Da zaključim, ker časa zmanjkuje. V SDS-u menimo, da so rešitve, ki jih je predlagala vlada in so bile sprejete na matičnem odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, dobre in jih bomo v SDS-u podprli seveda brez dodatnih amandmajev. Hvala lepa.
Hvala, gospod Petan. K besedi vabim gospo poslanko Cveto Zalokar-Oražem, da predstavi stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. Pred nam je pravzaprav edini vsebinski zakon, ki ga je vlada predlagala državnemu zboru za aprilsko sejo, pa še tega smo pravzaprav spodbudili poslanci, ki smo predhodno vložili svoj predlog, tako da je pravzaprav to kar na nek način žalostno. V mesecu januarju so začele veljati spremembe zakona o prekrških. Pri njihovem uveljavljanju smo predvsem v občinah ugotovili nekatere pomanjkljivosti in težave. Poslanci LDS smo zato v mesecu februarju vložili spremembe omenjenega zakona, s katerimi smo predlagali s črtanjem 17. člena ter nekaterimi dopolnitvami, da naj bi globe plačane za prekrške, ki jih v skladu z zakonom in uredbo vlade, torej z državnimi predpisi, izrekajo po pooblastilu prekrškovni organi občin oziroma lokalnih skupnosti, postale prihodki lokalnih skupnosti. Prav tako smo predlagali, da naj bi bili omenjeni prihodki izvzeti iz prihodkov, ki se občinam štejejo v izračun lastnih prihodkov, saj imajo občine s tem, torej z redarskimi in komunalno-nadzorstvenimi službami kar znatne stroške. Vlada je v marcu potem pripravila svoj predlog sprememb zakona, v katerem so del omenjenih sprememb povzeli, dodatno pa predlagali tudi spremenjen način izterjave z davčnim postopkom ter uskladitev zaradi odločbe ustavnega sodišča v zvezi s statusom dosedanjih sodnikov za prekrške. Odbor za notranjo politiko je potem oba zakona obravnaval kot tako imenovana hibridna zakona, s čimer smo se v poslanskem klubu LDS strinjali, saj je bistvena težava, na katero smo opozarjali, bila vendarle odpravljena. Nikakor pa se ne moremo strinjati z rešitvijo, da se omenjenih prihodkov občin ne izloči iz računa lastnih prihodkov. Argumenti vlade in pozicije, da je pravo mesto za urejanje teh zadev krovni zakon o financiranju občin, ne držijo, saj naj bi posamični akti določali v zvezi s financami tudi specifičnosti. Tudi 22. člen zakona o financiranju občin na noben način ni kršen, kajti ta zakon samo pravi, da so odhodki občin za financiranje porabe samo tisti prihodki, ki so določeni z drugimi akti. V tem ni nikakršne nezakonitosti in v tem primeru je popolnoma nesprejemljivo, da imajo občine stroške, vzdržujejo svoje redarske službe, imajo materialne stroške in podobno, na koncu pa se jim prihodki, ki jih izterjajo od glob za prekrške, še odštejejo pri lastnih prihodkih. Preprosto rečeno je logika takšna: več kot poberejo glob in izterjajo, manj sredstev v obliki izravnave prejmejo od države. To je nelogično. Zato predlagamo, da se to z amandmajem uredi drugače. Poslanski klub Liberalne demokracije bo spremembe in dopolnitve zakona o prekrških podprl, saj odpravljajo bistvene pomanjkljivosti, ki do sedaj niso bile logične, prav tako pa urejajo tudi neskladje z ustavo. Upamo pa, da bo po razpravi in premisleku vendarle sprejet tudi amandma, ki ga vlagamo v zvezi z izločitvijo iz lastnih prihodkov.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda poslanca Mirana Potrča, da postavi stališče Socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo predlog zakona podprla. Menimo, da so predlagane rešitve, ki na jasnejši način opredeljujejo položaj pri izrekanju glob, utemeljene. Mi bomo podprli tudi predlog amandmaja, ki ga je predlagala poslanska skupina Liberalne demokracije. Zdi se nam prav, da občinam, ki bodo pridobile po novem zakonu dodatna sredstva iz glob, ki jih izrekajo za prekrške, ki jih sami postavljajo oziroma jih izrekajo njihovi organi, da se jim to upošteva tudi pri predvideni možnosti sredstev. Veseli smo, da sicer vlada opozarja, da soglaša s tem, da sredstva in obseg sredstev za financiranje občin ni ustrezen, vendar se nam prav ob tem dejstvu zdi formalno izgovarjanje na to, da se to ne more rešiti v tem zakonu, nepotrebno, ker bi se dalo tako urediti. In končno, na matičnem delovnem telesu smo pozdravili predlog, da se na ustrezen način zagotovi tudi spoštovanje ustavne odločbe, povezano s tem zakonom [[...]]
Prosim za mir v dvorani!
[[...]]da predlagana rešitev, ni edina mogoča in najboljša, vendar je vlada in vladna koalicija, ki je štela, da je to edino mogoče, za ustreznost te rešitve prevzela tudi odgovornost. Hvala.
Hvala lepa. K besedi ponovno vabil gospo poslanko Mojco Kucler Dolinar, da tokrat predstavi stališče Nove Slovenije. Ponovno bi prosil poslanke in poslance, če je tako nujno se kaj domeniti, lepo prosim, da ta razgovor opravite zunaj!
V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo predlagane spremembe in dopolnitve zakona o prekrških. V Novi Sloveniji smo se in se zavzemamo za uresničevanje samostojnosti občin, vključno tudi za finančno avtonomijo, predvsem tudi v tistih delih, ko se s prenosom z državne pristojnosti naložijo nove naloge, moramo znati najti oziroma mora država znati najti primerno merilo, s katerim pusti, da se tudi del sredstev steka v občinske proračune. To bo delno omogočila tudi predlagana sprememba zakona o prekrških, saj bodo globe plačane za prekrške, ki jih določa katerikoli zakon, pravnomočno pa jih bodo izrekli prekrškovni organi lokalne skupnosti, in bodo torej prihodek tiste lokalne skupnosti, katere organ jih bo pravnomočno izrekel. Pri Novi Sloveniji ob tem, za razliko od nekaterih opozicijskih strank, kot je bilo slišati v razpravi na seji pristojnega odbora, ne izhajamo s stališča, da bi bil to glavni način, da se lokalne skupnosti motivira za sankcioniranje prekrškov, čeprav se bo v praksi to verjetno pokazalo. Motivacija za ukrepanje organov, kateregakoli, ne sme biti v izrekanju glob zaradi polnjenja proračunske blagajne, katerekoli že, državne ali občinske. Motivacija namreč mora biti v zagotavljanju razmer za normalno bivanje občanov in občank, torej v preprečevanju protipravnih ravnanj, s katerimi se posega v pravice drugih. Tu mislim, na primer, na ureditev mirujočega prometa, na javni red, na komunalno nadzorstvo in še nekatera druga področja, kjer je pristojnost nadzora in kaznovanja prenesena na lokalne skupnosti. V okviru sprejemanja sprememb in dopolnitev tega zakona, torej zakona o prekrških, pa ne moremo podpreti rešitve, ki je bila predlagana tako na seji matičnega telesa kot tudi z amandmajem včeraj, da bi z amandmajem v zakon o prekrških vključili določilo, da se prihodek od glob ne upošteva pri izračunu lastnih prihodkov. Menimo, da bi ta določba presegla okvire določil in vsebine zakona o prekrških. Na to sta opozorili tudi vlada in zakonodajno-pravna služba. Seveda pa glede na velike finančne probleme, s katerimi se v zadnjih letih ubadajo občine, predvsem manjše, bi bilo smiselno razmisliti in najti ustrezno rešitev, kako naj se obravnavajo tovrstni prihodki, plačane od glob, v okviru potrebnih sprememb zakona o financiranju občin, ki jih je vlada že napovedala. Kot že rečeno, je to še posebej pomembno za tiste občine, ki imajo finančno izravnavo. K učinkovitejšemu sistemu glede na obstoječ zakon pa nedvomno vodijo tudi druge predlagane spremembe, te, ki se nanašajo na izvršbo denarnih kazni oziroma na izvršbo glob. Edino smiselno je, da bo ta spet prešla v pristojnost davčnih organov. Na ta način bo hitra in učinkovita, kar pa mora biti namen, če je sankcija že izrečena. Predvsem pa ta način izvrševanja, kjer gre bolj kot ne za rutinsko zadevo, ne bo še dodatno obremenjeval izvršilnih oddelkov okrajnih sodišč. Po nekaterih statističnih podatkih za leto 2004 je namreč kar 61% vseh nerešenih zadev izvršilnih zadev. Ne nazadnje pa je davčna uprava tista, ki ima že ustrezno kadrovsko in informacijsko podporo. Glede uskladitve obstoječega zakona z odločbo ustavnega sodišča, ki se tiče ureditve statusa dosedanjih sodnikov oziroma višjih sodnikov za prekrške pa menimo, da je predlog s strani vlade ustrezna rešitev, ki jo podpira tudi sodni svet in je nekako objektivno najustreznejša. Nastala situacija ni enostavna, ne glede na dejstvo, da dejansko rešujemo le en primer, kajti za to osebo je gotovo izredno pomembna. Pri Novi Sloveniji pa se mi zdi predvsem pomembno, da se z navedeno rešitvijo ohranijo pridobljene pravice vključno s plačo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] in zato bomo, kot že rečeno, predlog vlade oziroma sprememb in dopolnitev zakona o prekrških podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Josip Bajc v imenu Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani gospod minister s sodelavko, spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! Poslanski poslanske skupine podpiramo dopolnjeni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških, ki ga je sprejelo matično delovno telo. Poslanci poslanske skupine tudi izražamo zadovoljstvo, da je prišlo do usklajenega predloga sprememb zakona o prekrških, ki upošteva dejstvo, da smo postali polnopravni člani EU, kot tudi, da bomo s sprejetjem obravnavanega zakona uskladili le tega tudi z odločbo ustavnega sodišča, kot tudi mnenje zakonodajno-pravne službe državnega zbora. V zvezi z amandmajem poslanske skupine LDS pa pri Slovenski ljudski stranki ocenjujemo, da je amandma sicer všečen, njegovo sprejetje pa bi omogočilo bogatim, da so še bolj bogati, revnim oziroma malim pa ta amandma ne bi prinesel praktično nič. Pri Slovenski ljudski stranki sicer ne nasprotujemo, da so bogati še bolj bogati, ampak nasprotujemo rešitvam, ki to z zakonom omogočajo, da se povečujejo razlike med tako imenovanimi velikimi oziroma malimi občinami oziroma občinami, ki prejemajo finančno izravnavo oziroma tistimi, ki so samozadostne. Ppričakujemo, kot je bilo že obljubljeno s strani vlade, da bo to področje uredil sistemski zakon, se pravi zakon o financiranju občin. Glede dodatnih utemeljitev pa pri Slovenski ljudski stranki mislimo, da predpisi, ki urejajo področje redarske službe v posameznih lokalnih skupnosti niso namenjeni polnjenju občinskih proračunov, pač pa urejanju področja mirujočega prometa v posameznih lokalnih skupnostih. Zaradi tega bomo poslanci Slovenske ljudske stranke dopolnjeni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških sprejeli, ne bomo pa podprli amandmaja Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala, gospod Bajc. Kot predzadnji bo predstavil stališče Slovenske nacionalne stranke gospod poslanec Zmago Jelinčič Plemeniti.
Prav lep pozdrav vsem skupaj. Intenca zakona je prava. Mislim, da so zadeve oziroma spremembe smiselne, saj urejajo nekatere zadeve, ki prej niso bile urejene. Vendar pa v Slovenski nacionalni stranki navkljub temu zakona ne bomo podprli iz enega enostavnega razloga, kajti v 4. členu, ki govori o spremembi 202. člena, se navaja tako imenovani uklonilni zapor. V Slovenski nacionalni stranki smo proti uklonilnemu zaporu. Res je, da gre tukaj za posledico oziroma ostalino tistega zakona, ki ga je pripeljal še pod Združeno listo socialnih demokratov gospod Bohinc in je uvedel ta uklonilni zapor zato, da bodo, bi rekel, tako kot so rekli v času Rankoviča, civilizirali in uredili določene zadeve v zvezi z nekaterimi neposlušnimi ljudmi, kajti po uklonilnem zaporu bodo morali še vedno plačati kazen. In če kazen ne bo plačana, bodo šli zopet v uklonilni zapor. Iz tega razloga ne bomo podprli te spremembe zakona. Mislim, da uklonilni zapor kaže na popoln prevzem policijske kontrole nad civilnim življenjem. Dejstvo je, da je sam zakon o javnem redu in miru pravzaprav zakon, ki omogoča policiji, da že kontrolira velik segment slovenskega življenja, in ne pristajamo na take zakone. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da smo na poti v demokracijo ne pa na poti v policijsko državo, kamor nas je hotela spraviti ZLSD s tistim zakonom in kamor nas tlači tudi z nekaterimi akti, ki so ostali še iz takratnega skupnega jedra na policijskem ministrstvu. Zato sodimo in upamo, da bomo kmalu doživeli tudi kakšne druge spremembe kakšnih drugih zakonov, ki bodo črtali iz teh nesmiselnih aktov razne takšne zadeve, kot so uklonilni zapori. Kaj lahko pričakujemo še naprej? Najprej uklonilni zapor, potem še pretepanje v zaporih. Policija bo tako imela že pooblastila takšna, kot jih nima pravzaprav nikjer, razen v nekaterih državah, za katere pravimo, da so nedemokratične. In zato tega, te spremembe zakona ne bomo podprli. Še enkrat pa pravimo, da želja zakona je prava, spremembe tiste, ki so v korist občinam in lokalni samoupravi, so dobre, so pametne, vendar dokler bodo v zakonih še vedno ostaline, lahko rečemo kar bivšega režima, ki je vladal 12 let, v nekaterih primerih že na 50 let podlage, pa ne bomo podpirali. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jelinčič. In še kot zadnji ima besedo gospod poslanec Vili Rezman, ki bo predstavil stališče Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala. Poslanci naše poslanske skupine bomo zakon podprli. Podprli bomo tudi amandma iz tehtnih razlogov. Podpiramo zakon zato, ker je pravzaprav to predlog, ki bi ga lahko imenovali dva v enem, ker povzema tisto, kar je poslanska skupina predlagala, dopolnjuje to in tudi izboljšuje. Torej predlog kot celoto ocenjujemo pozitivno. Imamo pa resen pomislek v zvezi z neupoštevanjem predloga, da se te globe izvzamejo iz tistih lastnih prihodkov, ki se jih ne šteje v finančno izravnavo. Mi sicer zakon podpiramo tudi zato, ker bo to eden izmed potrebnih številnih korakov, s katerimi bomo sanirali stanje občin, tako kar zadeva financ in tudi drugih področij, vendar ne moremo čakati na to, da se bo napovedani zakon o financiranju občin spremenil v neki prihodnosti, ki je doslej še nedoločena. Kaj je pravzaprav sploh cilj tega predloga? Prvi cilj ali prvi namen je, da se uredijo razmere, da se zmanjša število prekrškov, ampak ker gre za zakon o prekrških, mora biti tudi sankcija in nobene posebne razlike ni med sankcijo v lokalni skupnosti ali pa med sankcijo v državi, sankcija je sankcija in globa je tudi globa. In ne vidimo tehtnega razloga, zakaj bi respektirali globe, ki se iztekajo v državni proračun, imeli bi pa pomisleke pred tistimi globami, ki se iztekajo v občinske proračune. Tudi če bi tak zakon sprejeli brez amandmaja, bi to pomenilo diskriminiranje manjših občin, tistih občin s finančno izravnavo. Poslanci, ki govorijo o tem, da bodo potem bogatejši še bolj bogati, nimajo argumenta za takšne trditve, kajti tiste bogatejše občine že sedaj nimajo finančne izravnave in se jim na račun glob ne bo zmanjševala, to vemo tisti, ki občine vodimo in ki vemo, kako se občine tudi financirajo. Torej, to ni argument ali pa je napačen argument. Kar zadeva argumente zakonodajno-pravne službe, sem osebno na seji vprašal, ker je trdila, da ni najbolj primerno mesto v tem zakonu, ali je morebiti to neustrezno oziroma ali to nasprotuje čemu. Ni bilo pozitivnega odgovora. Torej, to ni tako, da bi s tem kaj kršili, vsaj takšnega odgovora ni bilo. Kar zadeva vladne argumente, gre za naslednje. 22. člen zakona o financiranju občin ni argument, nima s tem nobene zveze. Morebiti bi imel 25. člen zakona o financiranju občin kakšno zvezo s tem, ker tam se pa eksplicitno navaja, kateri so tisti prihodki, ki se ne štejejo v lastne prihodke in ta ni naštet. To bi bil lahko eventualno pameten razlog. Vendar, vlada ne zavrača samo zaradi tega 22. člena, zavrača tudi zato, ker eksplicitno napiše ",ker se ji bodo zmanjšali prihodki v državnem proračunu." Torej, v državni proračun naj se kar steka to, kar po občinah pobiramo, v občinskem pa to, kar smo naredili, ne bi smelo ostati. In to torej tudi ni tehten argument. Kar zadeva delovna telesa oziroma skupine poslancev, ki je govorila o tem, da naj skrbimo raje za to, da se bodo razmere uredile, ne pa za finance, moramo reči, da se razmere seveda brez financ ne dajo urejati. Ni nobenega takšnega posebnega področja, tudi v lokalni skupnosti ne, ki bi ga uspeli samo z dobro voljo brez finančne in materialne podpore urediti. In seveda, ko ti isti poslanci podpirajo vladni predlog, podpirajo predlog, da naj se globe vendarle pobirajo, samo da naj se stečejo na drug račun, stroški pa ostajajo v lokalnih skupnostih. Morebiti zaradi tega nekatere lokalne skupnosti ne vpeljejo redarske službe, ker se ji obetajo samo stroški, samo plače, pa nobenega prihodka ne morejo pričakovati s tega področja. Še en argument je bil na matičnem delovnem telesu izrečen, da je ta predlog podprlo samo sedem županov. Naj povem, da tudi to ni argument, ker je bilo zamolčano, da pa niti eden od županov ni bil proti temu. Torej vsi, ki so se želeli izreči, so se izrekli pozitivno; ostali pač niso imeli te potrebe, da bi to tudi zapisali. Poslanska skupina DeSUS bo torej zakon podprla, sodi pa, da je prav, da podpremo tudi amandma, ki je bil predlagan. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo zaključili s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Prehajamo na drugo obravnavo. Ugotavljam, da je bil do danes vložen le en amandma k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških, in sicer amandma poslanskega kluba LDS, na dan 19.4.2005. Amandma je vložen k 2. členu, ki naj se mu doda novi drugi odstavek [[besedilo spremembe oziroma dopolnitve in obrazložitev imate pred seboj, tako da v skladu s prakso tega ne bi bral]] . Amandma k temu konkretnemu členu dajem v razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospa poslanka Oražem, prosim, beseda je vaša.
Hvala lepa za besedo. Predlagam, da ponovno posvetimo pozornost amandmaju, ki je vložen in ki pravi, da se prihodek lokalnih skupnosti, pobran od glob, ne upošteva pri izračunu lastnih prihodkov samoupravnih lokalnih skupnosti. Nekaj argumentov je bilo izrečenih, ki naj bi temu oporekali. Če dovolite, bom najprej spregovorila o prvem, češ da naj bi bilo to v neskladju z 22. členom zakona o financiranju občin. To ne drži, kajti ta člen nikjer ne govori o tem, da posamični oziroma drugi akti ne bi smeli določiti drugačnega načina razporejanja prihodkov. Prav nasprotno, ta člen, 22., govori, da prav ti drugi akti lahko to uredijo drugače, kot uredi zakon o financiranju občin. Po tej logiki torej pomeni, da je prav ta posamičen akt, to je zakon o prekrških, tisti, ki lahko zadevo uredi drugače. Drugi argument, ki ga je treba navesti in mu je bilo do danes večkrat oporekano, pa je ta, da je pravzaprav ta določba nepravična predvsem za tiste občine, ki so prejemnice finančne izravnave. Sama sem razočarana nad logičnim mišljenjem, ki ga nekateri izkazujejo, kajti še enkrat poudarjam, več ko občina pobere glob, več se ji odšteje oziroma se ji znesek odšteva od lastnih prihodkov in na ta način dobi manj sredstev države. To je logika, ki stoji, in mislim, da je res sprenevedava, da se želi to predstaviti na drug način. Pri tem bi pa seveda rada rekla, da niti sama niti nobeden poslanec od predlagateljev nikoli ni spregovoril in ničesar rekel o tem, da naj bi bil to način, s katerim se stimulira lokalne skupnosti za pobiranje glob. Mislim, da tega nikoli nihče ni rekel, če pregledate vse magnetograme, pač pa smo poudarjali to, da občine morajo biti stimulirane, da na svojem območju aktivno izvajajo predpise, za katere imajo tudi pooblastila. V tem primeru se pač taka stimulativnost zmanjšuje, kajti občina, ki to počne ima stroške, stroški so z redarskimi službami, s komunalnim nadzorom, nastajajo materialni stroški in ti stroški so evidentni. Globe, ki jih za to dobijo oziroma ki naj bi bil namenjene v delu tudi pokrivanju teh stroškov, pa so kasneje v celoti odštete od lastnih prihodkov. Seveda ta operacija, dovolite, po tej logiki, je taka, da pravzaprav bi imela vpliv izključno na tisto, o čemer se danes govori, na revnejše občine, je pa popolnoma nevtralna finančna operacija za občine, ki se samofinancirajo, kajti tam so prihodki takšni, kot so, že tako ali tako nam primerno oziroma izračunano lastno porabo. To pomeni, da bogati ne bodo še bolj bogati in revnejši revnejši, pač pa bodo bogati ostali na isti ravni, kot so, revnejši pa bodo bolj revni, če ta amandma ne bo sprejet. Seveda, tukaj je zelo težko dokazati drugače, kajti vsaka logika pove: stroški nastajajo, občine stroške imajo, imajo redarske službe, imajo oblečene redarje, imajo papirološko vojno itd., v zvezi s tem, ker stroški so, in ti stroški so evidentni, medtem ko za to kar bi in poberejo globe od teh prekrškov, se pač avtomatsko odšteva in je možnost, da se odšteva od lastnih prihodkov. Na ta način se pač izračun ne more iziti in pomeni prav gotovo negativno finančno bilanco za lokalne skupnosti. Tako prosim, da ponovno kolegice in kolegi premislite o tem, ali na ta način pomagati na nek način občinam, ne nazadnje je po naših izračunih vseh teh glob, pobranih okoli 480 milijonov v Sloveniji, pri čemer en del teh glob prav gotovo sodi med tiste globe, ki jih poberejo občine, ki se samofinancirajo, medtem ko samo del teh glob, ki bi šel na nek način v negativno finančno breme države, pomeni to predvsem pozitiven efekt za manjše in revnejše občine, vendar v višini, ki je bistveno nižja od 400 milijonov. Tako mislim, da kakšne velike finančne škode za državo ne bo, bo pa ena spodbuda več za manjše in revnejše. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi se je že prijavil gospod poslanec Barovič.
Hvala lepa. Jaz bom zelo kratek pa bolj neposreden, kot je bila moja spoštovana kolegica. Glejte, zadeva je čisto enostavna, saj ne gre za to, da bo revna občina zdaj dobila nek denar, gre za to, da mi, prvič, zaposlimo mlade nove ljudi, brezposelne - imamo primer, v moji občini -, ko dobi službo. Drugič. Urejamo mirujoči promet. Tretjič. Urejamo promet na lokalnih delih. Ne nazadnje delamo tisto, kar bi morali ali pa bi lahko, če bi zakon spremenili, policiji, ki so plačani za to. Ampak mi to delamo! In če to delamo za hvaležnost, za dobro lokalne skupnosti, bi nam pa vse vzeli? Ne gre tako! Bodimo pošteni in enkrat povejmo "Prav, potem pa naredimo red na notranjem ministrstvu, pa naj policisti delajo red v celoti v mirujočem in drugem prometu in pustimo vse vire financiranja v lokalnih skupnostih." Amandma, ki ga predlaga gospa Cveta Zalokar Oražem, je usmerjen v red, v pomoč brezposelnim, v reševanje socialnih situacij, ne nazadnje v iskanje rešitev, ki jih bodo še kdaj drugi morali najti. Mi ga bomo podprli v Slovenski nacionalni stranki. In prav je povedala gospa Cveta Oražem in naj si vsi tisti, ki so prizadeti, to tudi zapomnijo.
Hvala lepa. Bi želel še kdo razpravljati? Gospod Rezman.
Jaz upam, da na racionalni ravni je vse jasno, da tu ni nikogar, ki ne bi razumel, za kaj pravzaprav gre. Gre torej za to, ali bomo podprli hitrejši razvoj občin in večjo neodvisnost od državnega proračuna ali ne. Zagotovo bodo nekateri pri tem v dvomih ali v precepu, vsaj tiste županje in župani, ki ne mislijo podpreti amandmaja, pa vedo, da bi ga morali, pa se raje podrejajo strankarski disciplini; ampak to za občine in za naše občane ni dobro. Zato jaz prosim, da razmišljate stvari primerno in ne stranki primerno.
Hvala, gospod Rezman. Še kdo? Torej, ugotavljam, da nihče. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o [[...]] [[oglašanje iz klopi.]] [[...]]Se opravičujem, nismo videli. Bi želeli, minister, komentirati? Se opravičujem.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Naj dodam dodatno pojasnilo o amandmaju poslanskega kluba LDS z dne 19.4.2005 v okviru že podanega mnenja vlade. Glede na mnenje vlade Republike Slovenije k predlogu zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o prekrških, ki ga je vložila skupina poslancev, ocenjujemo, da amandma poslanskega kluba LDS k 2. členu vladnega predloga zakona ni utemeljen. Ker je bil na seji odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje smiselno enak amandma že predlagan, ponovno pojasnjujemo razloge, zaradi katerih ga ne podpiramo. Najprej sistemski vidik. Zakon o prekrških ZP-1 določa, čigav prihodek so globe, plačane za prekršek. Kako globe vplivajo na financiranje občinskega proračuna, pa ni predmet tega zakona, torej zakona o prekrških, pač pa to ureja zakon o financiranju občin. Ta določa, da so prihodki občin za financiranje porabe tudi tisti prihodki, ki so določeni z drugimi akti. Razloge za tako ureditev je treba po mnenju ministrstva za pravosodje iskati v sistemski ureditvi primerljivega položaja občin, zato se morajo pri izračunu finančne izravnave upoštevati vsi lastni prihodki, ki naj bi jih posamezna občina pobrala na svojem območju. Zato bi parcialno urejanje posameznega vira financiranja lahko povzročilo odmik od take sistemske ureditve. Upoštevanja vredni so tudi finančno-proračunski vidiki. Kot izhaja iz mnenja vlade k predlogu poslanskega zakona, bi predlagani amandma pomenil, da se iz državnega proračuna za finančno izravnavo nameni več sredstev ob hkratno zmanjšanem prilivu sredstev zaradi dejstva, da nekatere globe postanejo prihodek občinskih proračunov, pri čemer pa dodatni oziroma nadomestni finančni viri za državni proračun niso predvideni. Zato je utemeljena ureditev iz zakona o financiranju občin, da se globe upoštevajo kot vir financiranja občin, če tudi primarno pomenijo odmeno za storjeno kršitev določenih primerov ravnanja, ki so določene z nekim razlogom - da je v družbi vzpostavljen red. Drugačna ureditev pomeni, da bi občina prejela določena sredstva dvakrat, enkrat kot globo skupaj s stroški postopka o prekršku, drugič pa še v obliki finančne izravnave. Po drugi plati pa bi država to dvakrat plačala, enkrat s tem, da ne bi prejela glob, ki so predpisane z njenimi predpisi, drugič pa, ker bi morala zagotoviti večja sredstva za finančno izravnavo.
Hvala lepa, gospod minister. Samo še pojasnilo spoštovanemu poslancu Bajcu. Pravzaprav me večina v tej dvorani gleda, pa to še ne pomeni, da bi želeli govoriti. Običajno to željo izražamo z dvigom rok, in se opravičujem, če je minister dvignil roko, pa ga nisem opazil; ampak menim, da me je samo pogledal, in pač njegovega pogleda nisem tolmačil kot željo po govorjenju. K razpravi se je prijavil še gospod poslanec Štebe, potem gospod Rezman in gospod Barovič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Sicer sem mislil, da je že obrazložitev glasu, pa vendar. Poglejte, spoštovani kolega Bajc je pač navedel, da naj bi pa župani glasovali po strankarski disciplini. [[Oglašanje iz ozadja.]] Pardon, pardon! Se opravičujem!
Prosim! Mir v dvorani! Besedo ima samo gospod Štebe.
Se opravičujem, gospod Bajc. Se opravičujem, gospod Rezman je to navedel. Poglejte, gre za razlago in logiko, kot jo je tudi gospod minister sedajle povedal. Nikakor ne moremo delati zakone na sistem špagetov, stvari morajo biti celovite in urejene v tistih zakonih, v katerih so. Da pa povem še to, moje osebno mnenje je, da je relikt oziroma ta izraz termin primerna poraba, ki jemlje podatke iz neke dolžine lokalnih cest in mladosti in starosti prebivalcev občine, zelo sporna: sporna tudi v smislu pristopa, ki ga ima Evropska zveza, kako nekako ureja strukturo na posameznih območjih. Naša država bi morala privzeti podobne metode in bolj pomagati tistim okoljem, tistim občinam, ki imajo strukturne težave, se pravi več in slabše razvito, recimo, infrastrukturo ali druge okoliščine, ki močno obremenjujejo občinske proračune. In menim, da je zadeve treba urejati na nov način, premisliti te vidike in v sistemskem zakonu o financiranju občin stvari urejati, po mojem mnenju, popolnoma na novo. Vsekakor pa to ni edini problem. Problemi so seveda tudi socialna obremenitev občin itn. Tako je moje mnenje, da takega amandmaja ne moremo podpreti in da naj se zadeve na primeren način uredijo v za to primernih zakonih. Hvala. Se pa še enkrat opravičujem gospodu Bajcu.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo županov, pardon, poslancev. K besedi vabim gospoda Rezmana.
Hvala lepa, še enkrat. Najprej v zvezi z 22. členom, če smem replicirati spoštovanemu ministru. Vendar 22. člen ni argument. V 22. členu piše tudi, da se lastni prihodki nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. Imam dokument s seboj in ga lahko pogledamo. Nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča se od leta 1999 obračunavajo tako, da gre del sredstev v državni proračun, del pa v občinski proračun zaradi famozne kalkulativne osnove, ki se jo je nekdo izmislil, proti kateri protestiram, ampak sedaj velja in to kar velja, moram spoštovati tudi jaz, čeprav mi to ni všeč. Enako velja za relikte, ki so, kakor je bilo rečeno, v nekaterih zakonih. Dokler so zakoniti, jih moramo spoštovati tudi mi. In tukaj ni nobene izjeme. Tudi, če se s čim ne strinjamo in če to velja kot zakon, moramo to spoštovati, ali pa se nehajmo sklicevati na to, da smo pravna država. In tretja reč. Nisem navedel nobene strankarske discipline. Poglejte si magnetogram, gospod Štebe, jaz sem prosil, izrecno sem prosil, da razmišljate "ad ren" in ne "ad stranka."
Hvala lepa. Po moji evidenci se je zopet prijavil gospod Barovič.
Hvala lepa. Saj ne želim zavlačevati, ampak res, odzivam se najprej na besede spoštovanega gospoda ministra in tudi vaše. Poglejte, kako kdaj včasih prav pride. Slovenska nacionalna stranka je jasno nič kolikokrat, mislim da že trikrat, vložila zakon o nezdružljivosti poslanske in županske funkcije. Takrat so se smejali, vaš dovtip mi je bil všeč, danes češ, kaj se oglašate kot župani, saj ste vendarle poslanci in morate gledati zakon. Prvi dokaz, da imamo prav. Drugi dokaz. Ko smo mi vložili predlog, je primerjava ravno na ministrove besede, ko smo predlog spremembe zakona vložili za spremembo zakona o poslancih, je uradna institucija rekla, "Ne, to pa ni stvar zakona o poslancih, ampak je stvar zakona o, ne vem, lokalni samoupravi." Ko smo tam naredili spremembo - ne, to ni stvar lokalne samouprave, to je stvar ne vem katerega zakona. Enako smo sedaj slišali od spoštovanega ministra. Mi govorimo o enem zakonu - pravi: "Ne, to pa ne moremo v tem zakonu urejati, moramo v drugem zakonu urejati." Mislim, bodimo enkrat resni! Sedaj smo se sami ulovili v zanko, kolikor nas je tukaj notri, točno vidite, da smo imeli mi prav. Vedno samo iščemo nek zakon, ker to ne sodi v ta, to sodi v tisti zakon, ko tistega želimo spremeniti, ga ne, sodi tja. Resnica se je pa danes pokazala, danes se je ta resnica pokazala! In ne nazadnje, kdo dela, kdo opravlja delo? Prav, če želite, da tako ostane, naj bo, potem pa naj policisti opravljajo svoje delo, saj so plačani za to in zato so tam. Mi pa tega ne bomo opravljali in ne bo nobene škode.
Hvala lepa. Gospa Oražmova.
Hvala lepa. Gospod minister doktor Lovro Šturm je sicer govoril zelo po tiho in težko ga je bilo slišati, vendar pa je potrdil tisto, kar se mi zdi, da je za ta amandma bistveno. In sicer, rekel je, da v primeru sprejetja tega amandmaja bo iz državnega proračuna za izravnavo treba nameniti občinam več sredstev. S tem je potrdil logiko, ki jo pač jaz zagovarjam, in v čemer sva pa seveda na nasprotnih bregovih. Vendar so nekateri kolegi in kolegice želeli z nekimi logičnimi akrobacijami dokazati, da gre za drugo logiko. Minister, upam, da je to s svojimi besedami dovolj jasno potrdil, res je bil pa precej tih. Druga stvar, ki jo želim povedati, je pa ta. To, kar pravi kolega Barovič, je resnica. Policija se je v celoti umaknila iz urejanja mirujočega prometa iz slovenskih mestnih in ostalih občin, policija mirujočega prometa več ne ureja in jih ne boste skoraj videli, to je prav redkost, da kaj na tem ukrepa. Ta zadeva je ostala in jo je država najbrž z nekimi argumenti pač sedaj prevalila na občine in seveda občine so prisiljene, če želijo na svojem teritoriju vzpostaviti red na tem področju, zaposlovati več in več služb redarskih in drugih, ki bodo to vzpostavile v dobro vseh državljank in državljanov. Dragi moji, če jim smo to naložili ali pa ste nam naložili, če govorite da - in jaz mislim, da ni nič narobe, jaz se ne sramujem tega, da v parlamentu zastopam tudi lokalne interese, jaz se tega ne sramujem, če se kdo sramuje, mislim, da je to slabo zanj in to ni dobro. Lokalni interesi so legitimni in na lokalnem nivoju odnašamo več kot polovico tistega, s čimer je večina državljank in državljanov vsakodnevno v življenju soočena. Mislim, da to ni nobena slaba zadeva. In urejena zadeva na lokalni ravni, pri smeteh, zdravi pitni vodi, prometu in podobno, mislim, da je tudi v prid vseh državljank in državljanov. In če ponovim, torej če je vse urejanje mirujočega prometa sedaj na naših lokalnih, občinskih plečih, če želite, potem se mi zdi prav, da pa občine za to niso kaznovane oziroma da država na ta račun ne služi. In v tem primeru služi, kajti odbije in stroškov ne priznava. To je logika, ki jo zastopamo v primeru, da takega amandmaja ne sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sok.
Hvala lepa. Čisto na kratko. V Novi Sloveniji tega amandmaja ne bomo podprli. Predlog LDS-a je sicer na prvi pogled zelo všečen - ne vem, če je tako dober, zakaj ga niso uveljavili, ko si imeli to možnost - argumenti ministra pa zelo tehtni. Ne vem, če ste jih pozorno prisluhnili - zelo tehtni. Vsi argumenti pomenijo neko izhodišče, enakost pred zakonom za vse občine. In še nekaj, če boste temeljili razvoj in pa zaposlovanje v občinah na osnovi prekrškov in pa kasiranja za prekrške, potem je sigurno to napačna smer in občani lokalne oblasti ne izvolijo za to, da jih kaznuje in kasira, ampak za to, da ureja zadeve in jim pomaga. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kokalj.
Hvala lepa. Ko sem na odboru videl ta amandma, sem bil zelo navdušen. Namreč, videl sem izjemno spremembo v razmišljanju nekaterih poslancev, tudi županov iz prejšnje koalicijske strukture. Potem ko sem pa se zavedal, kaj pravzaprav ta amandma pomeni, pomeni pravzaprav obliž na smrtno rano, ki jo je zadala prejšnja koalicija občinam z dodajanjem nenehnih nalog in jih je spravila v to situacijo, v kateri so sedaj. Zato menim, da je ta amandma dejansko čisto politikantstvo in poceni odkupljanje za situacijo, v katero je pravila prejšnja koalicija občine. To je dejstvo. In zato mislim, da je zelo nevarno ta amandma podpirati. Prvič je zavajanje, drugič pa lahko pomeni samo odlaganje sistemske rešitve, ki jo je treba opraviti pri financiranju občin, kajti vsak bo lahko rekel: "Saj smo nekaj storili", naredili pa nismo s tem amandmajem v bistvu nič. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Barovič. Samo opozarjam, da replike ni, je pa razprava.
No saj, poglejte, bom zelo vesel, če bodo spoštovani kolegi na drugi strani to povedali dvema človekoma, ki sta bila brezposelna, mlada in sem jih zaposlil, zato da delata red, da delata red, da dobita plačo, da živita od tega. Po nalogi, da sem jo jaz dobil, jaz kot župan - sedaj bom pa res govoril kot župan -, za to da sem naredil red, sem zaposlil, hvala bogu, dva mlada brezposelna in dal plačo in zraven naredil red in zraven pomagal državi - namesto drugih. Če je to politikantstvo, pridite, pa jim povejte! Če je to politikantstvo!
Hvala. Gospod Rezman.
Hvala lepa. Torej, ocenjujem, da je čista demagogija, če kdo suponira, da župani želimo razvijati svoje občine na ta način, da ljudi oglobimo. Ker če je to tako, potem recimo, da ni glob za prekrške! Potem je demagogija, če predlagate zakon, ki predvideva, da bodo šle globe v državni proračun. Pa se odrecimo temu! Tako bo največ volilnih glasov, veste, če ne bomo nikogar kaznovali, vsi bodo kršili, vi ne boste nič krivi tukaj, pa bo stvar urejena. Ampak tako se stvari v družbi ne da urejati! Tisti, ki kolikor toliko poznamo, kako se v družbi stvari dogajajo, seveda na tak način ne moremo pristajati. In drugo. Včeraj je bilo tu govorjeno - ne bom povedal, iz katerih ust -, kako moramo najprej greh priznati, da ga bomo lahko odpravili. Sam se s tem tudi strinjam - priznajmo, da je bila napaka, in jo popravimo. In si ne očitajmo, kdo jo je zagrešil, to ni alibi, da napak ne bi popravljali.
Hvala lepa. Gospod Černač.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! Mislim, da na tej relativno nepomembni točki, kjer ne gre za tako bistvene zadeve, odpiramo zelo široko vprašanje in bi bilo zelo neprimerno, če bi ga urejali na tak način - in to je vprašanje sistema financiranja občin. Tako stanje, kot ga imamo, pa ni rezultat dela te vlade, ampak je posledica tega, kar je bilo sprejeto v preteklih osmih oziroma dvanajstih letih. Vsi se verjetno strinjamo, da sistem financiranja in zagotavljanja sredstev ni ustrezen, vendar ga z nekim takim amandmajem, kot je zdaj, tudi ne bomo spremenili in ne uredili. Začetek reševanja tega problema, ki je sistemske narave, na tak način, pa bi pomenilo zelo slabo popotnico tistim, ki se zadeve lotevajo profesionalno in jo nameravajo urediti tako, da bodo zagotovljene potrebe vseh tistih, ki jih upravičeno pričakujejo. Tako menim, da je ta razprava nepotrebna in da bo vlada pripravila ustrezne sistemske rešitve, ki bodo uredile ta neustrezen sistem financiranja občin, ki smo ga podedovali iz preteklosti. Ponovno pa pravim, zelo neprimerno bi bilo, da bi to tematiko začeli urejati na tak način, kot ste se jo nekateri lotevali danes na tem mestu, z nekim amandmajem v prekrškovnem zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zanimivo, da ni bilo tako živahne debate pri mednarodnih pogodbah, ki imajo sicer primat nad domačim pravom; malce za šalo malce zares. Gospod Bajc ima besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Poleg predstavitve stališča Slovenske ljudske stranke v zvezi z amandmajem bi dodal še svoje razmišljanje. Tudi sam sem vodil osem let občino, tako da poznam način financiranja. Mislim pa, da tak način urejanja neurejenega področja financiranja in zagotavljanja sredstev občinam za opravljanje svojih osnovnih nalog ni sistemska rešitev. Tako kot, mislim, da je kolegica omenila prej, tako imenovano nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča. Jaz bi nekatere vprašal, kako pa da tam nismo - ker nekatere občine bi morale celo več pobrati nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, kot ga poberejo. In kaj se zgodi? Za tisto razliko se jim zmanjša tako imenovana primerna poraba. Čim prej je treba pripraviti spremembe in dopolnitve zakona o financiranju občin, zakon o prekrških pa naj ureja tisto kar ureja zakon o prekrških, ne pa, da je to vir financiranja ali pa, bom rekel, popravek nekaterih napak v zakonu o financiranju lokalnih skupnosti.
Gospa Oražmova.
Ne bom več argumentirala svojega amandmaja, ampak bi rada rekla, da mislim, da se je kolega v celoti izmislil, da sem se jaz kakorkoli in s čimerkoli izrazila v zvezi z nadomestilom stavbnih zemljišč, zato da je lahko govoril, mislim, da o nečem, kar ni predmet današnje razprave.
Gospod dr. Slavinec. Prosim, lepo prosim, mir. Besedo ima dr. Slavinec.
Hvalam lepa za besedo. Oglasil sem se, čeprav nisem župan, vendar me je k temu spodbudilo zastopanje lokalnih interesov. Tudi sam ne vidim nobenega problema v tem, če se zastopajo lokalni interesi, saj vsakdo izmed nas prihaja iz neke regije in v tem konkretnem primeru sem čutil, da so lokalni interesi različni; [[...]] [[nerazumljivo.]] [[..]]podobni, če ne enaki, tako da iz tega naslova seveda vsi, ki ste zastopali kot župani večinoma te interese, ste seveda tudi zastopali interese širše skupnosti in države. Torej, moje mnenje je, da država res nalaga občinam zmeraj več obveznosti in po drugi strani tega ne kompenzira s tistimi pravicami, ki bi iz tega izhajale. Konkretno gre za finančne pravice in izravnave. To je prav gotovo razlog, da je treba revidirati način izračuna primerne porabe, saj ta ni več usklajen z dejanskim stanjem in potrebami. Torej, prava rešitev je prav gotovo sistemska, široka, da pa ne bi to povečevanje obveznosti še naprej širili, pa sigurno lahko k temu pripomore predlagani amandma vsaj na enem področju, in naj bo to začetek potem širše razprave in debate ter seveda priprave takšnega zakona, ki bo pravičnejše financiral oziroma zagotavljal vsem pripadnikom tej države, vsem državljanom, ne glede na to iz katerekoli regije prihajajo, enakopravnejši pogoji in bolj enake možnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janc.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice, kolegi! Tudi jaz sem župan in poslanec, gospod kolega Barovič, in s tem nimam težav, če jih imaš ti, potem lahko izstopiš kot župan jutri, ni problema. To je eno dejstvo. Drugo, bom rekel tako: kot župan drugega mandata ugotavljam - in to so podatki točni -, da so slovenske občine močno podhranjene. Sistemsko bo potrebno to urediti. Nova vlada je to obljubila, da bo to rešila. Ministrstvo za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pripravlja en korak temu delu nasproti, da se to reši za vse slovenske občine. Mestne občine imajo poseben status, nemestne imajo drugačen status, vaške imajo poseben status. Vsi so krvavo potrebni financiranja s strani države. Bivše vlade so nalagale nove in nove obveznosti lokalnim skupnostim brez denarja. Družinski pomočnik - sem vprašal ministra Drobniča, kako je s tem. To je silna velika nova obremenitev slovenskim občinam, ki pritiče vsaki slovenski občini. Kako bodo to reševali s strani lokalnih proračunov, ne vem. Vem pa, da bomo mogli spoštovati odločbe, zakon, ki ga pač nalaga država, in zato sem v prvi vrsti tisti, ki bom po pripravi spremembe zakona s strani slovenskih občin vztrajal, da se to uredi sistemsko, ponavljam. Tole parcialno, na nek način reševati skozi stranska vrata, se mi zdi neokusno, neprimerno. V tem trenutku, bom rekel, tudi kot župan in poslanec tega amandmaja ne bom podprl. Bom pa podprl takrat, ko bo prišla celovita zadeva s strani vlade resornih ministrov v parlament in bomo reševali zadeve, ki so se več let nerešeno kopičile v slovenskih občinah in ker te dobesedno životarijo ali pa celo nimajo več za tiste tekoče obveznosti proračunskih porabnikov, kot je predšolska vzgoja, domska oskrba itd. Da ne govorim o kakšnih investicijah, ki jih nekatere občine nimajo več. Zato bom, kolega Barovič, podprl takrat to zadevo, ko bomo sistemsko uredili za vse slovenske občine, majhne, ki imajo 3000 tisoč prebivalcev, pa tiste mestne občine, ki imajo bistveno več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim, da velja tisti rek: "Kad krene, krene dobro." Dr. Lahovnik ima besedo.
Jaz se seveda tudi opravičujem, ker nisem poslanec sem pa ekonomist in moram povedati, da se mi ne zdi logično [[...]] [[Pripomba iz klopi.]] Mislim nisem [[...]]Hvala lepa, se opravičujem. Včasih se mi zdi tudi, kot da je tukaj bolj razprava o čem drugem kot pa o tem, kar bi morali poslanci razpravljati. Ampak to je druga stvar. Hočem povedati dejansko, da sam nisem župan, ampak kot ekonomist lahko rečem to, če drži seveda zadeva in drži, da država preko finančne izravnave pobere prihodke iz tega naslova, iz naslova glob posredno, prevali pa stroške na občine, potem seveda to ekonomsko ni logično. Vsaka bilanca ima dve strani in pravijo, da se neto učinek pobere, če se že pobere ali pa, da se pusti, če se že pusti in takšna ureditev seveda ni logična. Tisti argumenti, ki so danes tukaj prisotni, češ, saj bi to lahko že uredili, ne vem kdaj, daleč, 12 let nazaj, seveda ne držijo, ker je bilo že poudarjeno, da zakon pač velja od 1.1. letošnjega leta in je tak kakršen je. Seveda še bolj na nek način je pa arogantno tisto, da rečeš, saj to bi lahko že pred 12-imi leti uredili, zakaj pa je to danes treba tako na hitro. Seveda, jasno je, če se problem pojavi, o tem odprto razpravljamo, danes so bili argumenti in kontraargumenti predstavljeni in v osnovi gre za zelo preprosto dejstvo, da je pač amandma, ki je smiseln, treba iz vsebinskih razlogov podpreti. Če je smiselno razložen in ta je razložen. Seveda pa lahko namesto tega rečeno, da ne bomo tega storili danes, bomo nekje v prihodnosti, integralno, kar mene spominja na tisto gospo iz Ščuke pa ja, ščuke pa ne, ko je rekla: "Samo danes ne." To je ta logika, bomo nekoč, enkrat drugič, danes pa ne. Zakaj ne danes, če je vsebinsko smiselno? Ne vem, česa se bojite, če nek amandma, ki je konstruktiven, predlaga tudi opozicija, zakaj ga ne bi podprli, saj ne nazadnje smo vsi za to, da se urejajo razmere, vizavi tudi lokalna uprave, glede na državo in za to, da v tej državi nekako nagrajujemo tiste, ki dobro gospodarijo, ne pa to, da tistega, ki ureja mirujoči promet, ki ima vzpostavljen red iz tega naslova seveda se nabirajo tudi določene globe, ga pa kaznuje država. Samo za to gre, ali boste nek amandma, ki je vsebinsko zelo logično opredeljen, ki je podprt z ustreznimi argumenti, podprli ali pa ga bo nek koalicijski ali kakršenkoli drugi valjar enostavno povozil. Hvala.
Hvala. Gospod Džuban.
Hvala lepa predsedujoči. Moram reči, da po svoje ta razprava mene zabava. Ko smo pred časom sprejemali to ureditev, o kateri je danes razprava, ko je naša vlada predlagala to rešitev, je bila tukaj zanimiva razprava, da ravno nekateri tisti, ki danes močno nasprotujete tej rešitvi, ki je v tem amandmaju, ste takrat govorili, če gremo magnetograme pogledati, kako je nesprejemljivo, da država prenaša na občine neke naloge, za katere ne zagotavlja sredstev. Nova vlada tudi ob obhodu, ki je bila tudi pri nas, je napovedala, da bo ustvarila nove in pravičnejše pogoje delovanja občin. Mislim, da je to en korak v tej smeri. Z vsem spoštovanjem in resnostjo do ministra Žagarja, ki se je kar potrudili in veliko občin ali pa regij obiskal v spremstvu celo tudi nekaterih ministrov, to stalno poudarja; da je treba vnesti takšne rešitve, ki zadevajo občine, ki bodo pravičnejše in ugodnejše za poslovanje občin. In je zanimiva ali kot sem rekel v začetku zabavna ta razprava, kako nekateri zdaj več nič nočete vedeti o ugodnejših in pravičnejših pogojih poslovanja občin. Pa naj se to očita kakorkoli, to je eden od korakov. Naslednjega bomo imeli za oskrbo, meni se zdi, invalidov, nek socialni zakon je, ne spomnim se tako na pamet, kako se mu reče, ki je tudi eden od korakov, pa bomo videli, kako bo. Eni, menda, že morate celo podpise umikati pri tem zakonu. Namreč, spoštovati je treba, da je večja disciplina v tej vladi, kot je v prejšnji bila, ampak kljub vsemu, zdaj je pa tisto, da se vidimo: kaj smo govorili in kaj bomo izpeljali. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Rezman. Ni nujno, če nočete.
Ja, pa bi vseeno rad, ker je gospod Bajc napak povezal nadomestilo uporabe stavbnega zemljišča z gospo Oražmovo, jaz sem o tem govoril. Naj povem še enkrat, do leta 1999 je vse stavbno zemljišče ostalo občinam in se ni štelo v tisto kvoto, na osnovi katere se je regulirala finančna izravnava. Od takrat naprej so si izmislili - prejšnja vlada, ne bo kdo mislili, da [[...]] [[nerazumljivo.]] [[..]]kritiziram po vladah - izmislili so si kalkulativno osnovo, ki nima razlage. Župani nimamo pisne razlage, kako to teče in to je bilo krivično, ampak to je v 22. členu zakona o finančni izravnavi. In zato ker je to bilo krivično, sem jaz proteste pisne naslavljal na prejšnjo vlado in na sedanjo vlado. In mislim, da je to napak, ampak to moramo urejati kadarkoli lahko in ne čakati zgolj na sistemsko ureditev, kajti danes ne delamo tega, da bi odpuščali kakšne grehe, danes občinam ponovno nalagamo nekaj, nek strošek in neko opravilo, za katerega ni finančnega nadomestila. Torej mi zdaj želimo, da bi nam do nove sistemske ureditve financiranja občin ne nalagali novih bremen.
Hvala. Gospod Mikolič.
Hvala lepa. Gospa Oražem je navedla finančne podatke, kaj pravzaprav to pomeni, in bi se kar strinjal s tem. To je nekje 400 milijonov oziroma za tiste občine, ki nimajo finančne izravnave, je to 200 milijonov. To pomeni konkretno za mojo občino, recimo, približno 300 tisoč tolarjev ali pa 500 tisoč tolarjev na leto. Moram povedati, da se danes ne bom prodal za teh 500 tisoč tolarjev, zato ne bom glasoval za amandma. Kajti malo me čudi, da je pravzaprav ravno s strani tistih poslancev oziroma tistih občin, ki nimajo finančne izravnave, pač pa se samofinancirajo, prišel ta amandma. In s tem pravzaprav nas ne morete potolažiti. Sem pa trdno prepričan, če bi to bilo danes sprejeto oziroma če bo sprejeto, bo jutri v vseh časopisih pisalo, kako je pa danes državni zbor rešil finančne probleme občin. Sam bom glasoval proti amandmaju. Hvala.
Hvala. Gospod Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Torej, ko smo poslušali uvodne nastope predsednika vlade, smo slišali zelo lepo sporočilo, da pri urejanju določenih vprašanj ne bo toliko pomembno, kdo bo predlagal kakšno spremembo, temveč da bo sprejem neke pobude odvisen predvsem od kvalitete predloga. Današnjo razpravo, ki se mi zdi, da je z argumenti zelo dobro podkrepljena, bi povezal s podobnim primerom, s katerim smo se srečali v odboru za zdravstvo, ko smo govorili o zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, kjer smo prav tako želeli urediti neko zadevo. In diskusija je bila pravzaprav podobna tejle. Vemo, da problem je, rešitev je prava, ampak ne bomo je uredili, iz preprostega razloga, ker bomo to uredili s sistemskim pristopom. Seveda se mi zdi takšna logika ravno nasprotna temu, da bomo urejali vsebino z dobrimi predlogi. Mislim pa, da je tudi v tem predlogu argumentov več kot dovolj, da bi lahko ta amandma podprli. Seveda pa je problem predvsem v nečem drugem - predlagatelj ni pravi, in zaradi tega ta predlog danes tudi ne bo dobil podpore. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Brenčič.
Hvala lepa za besedo. No, namen tega amandmaja deluje prav gotovo nekako pozitivno. Vendar, če ga pa nekoliko bolj plastično pogledamo, pa deluje ne glede na to, ali občina prejema izravnavo ali ne. Dejstvo pa je, da je, recimo, prihodek od teh glob, če vzamemo mestno občino Ljubljana, kjer vsi poznamo, koliko se iztrži od parkiranja, takšnega kot pač je, tako velik, da bi bilo morda resno razmisliti, kar pa ni upravičeno tudi s strani državnega proračuna, da pa se le globe pa v nekem smislu pa le upoštevajo do neke mere v lastne prihodke. Ni vseeno, v katerem okolju nekako v prakso prenašamo ta amandma. Drugače pa po mojem namen je prav gotovo dober, vsaj kar se tiče teh občin, ki so nekoliko finančno manj krepostne kot druge. Če pa to prenesemo v samo Ljubljano, pa tisti, ki je že nekajkrat plačal globo za odvožen avto, je pa situacija povsem drugačna, pa tudi izhodiščno neko občino, vzemimo Vrhniko, ne vem, Lenart, Sežana, še manjše občine morajo ravno tako vgraditi velika sredstva v zagotovitev parkirišč. Nemogoče pa je ta parkirišča tržiti, medtem ena Ljubljana, eno večje mesto pa to zelo pridno ravno trži in je situacija povsem drugačna. Tako da iz ekonomskega izhodišča, o čemer je malo prej dr. Matej govoril, je razum tega amandmaja namensko zelo vprašljiv. Hvala.
Hvala. Gospod mag. Cvikl.
Sedaj bom iz ekonomskega. Kot veste, nisem ne župan pa danes ne bi rad bil niti poslanec, glede na diskusijo. Gospodu Brenčiču moram povedati, da je vzel popolnoma napačen primer. To se sploh ne nanaša na Ljubljano, ker Ljubljana se samofinancira in je pri Ljubljani ta operacija nevtralna. Pri občinah, ki pa so prejemnice finančne izravnave - in seveda v zadnjem desetletju smo na to temo naredili kar nekaj napora -, pa seveda je ta amandma zelo logičen, ker spodbuja te občine, da urejajo mirujoči promet, da so globe njihovi prihodki. Vendar poslancem, ki so danes tako vehementno trdili, da bodo počakali na sistemski zakon, naj citiram iz spletne strani službe vlade za lokalno samoupravo nov zakon o financiranju občin, kaj ta zakon pravi. Zakon pravi, da tega sploh ne bo urejal. Zakon bo samo povečal možnost zadolževanja občin in bo za občine, ki bodo zaradi tega, ker ne boste sprejeli tega amandmaja, imele večje probleme, seveda jih napotil naj se te občine še bolje zadolžijo. Zato seveda moram reči, da obžalujem, da kot tukaj navajate, ne boste podprli logičnega amandmaja, ki spodbuja tistega, ki pobira globe, da ga to ne udari na drugi strani bilance, in boste čakali na sistemski zakon, s tem sistemskim zakonom pa podprli ministra za lokalno samoupravo, da bo navkljub temu, da minister za finance skrbi za neko, recimo temu javnofinančno stabilnost, omogočil večje zadolževanje slovenskih občin. Tako da, gospodje poslanci, poglejte si, na kateri sistemski zakon čakate in potem se odločite, ali boste ta amandma podprli. Hvala.
Hvala. Ponovno gospod Barovič.
Hvala. Poglejte, sedaj bom pa res zadnjič, kratko plastično prikazal. Cilj te vlade je pravilen: zmanjšati porabo. Plastičen primer. Miha, Miha, ni sedel doma in dobil 48 tisoč tolarjev za sedenje doma iz države, temveč je prišel delati na občino preko javnih del in si je zaslužil svojo plačo. Nakar je ta Miha delal po šestim mesecih tri mesece poskusno in si je sam zaslužil plačo, poleg tega dvojna korist, ni bil brezposeln, ni sedel doma, ni kradel državni denar in delal je red namesto države. In ne nazadnje, ko je bil zaposlen, ker je dokazal, da si sam plača, je dobil pripravniško dobo. Občina je prihranila državi s tem Mihom 14 mesecev državnega denarja za nedelo. In to naj bi bilo zdaj trošenje državnega denarja! Gospodje, dajte gledati malo stvari realno, saj ga ne vzamemo v službo kar tako! Človek si je samo zaslužil preko javnih del, zaslužil si je, ni sedel doma pa dobival denar tako kot ga mnogi. Drugič. Je bil tri mesece na poskusnem delu, je dobil minimalno plačo, ki si jo je sam zaslužil. In tretjič, je moral opraviti še pripravniško delo. To je prihranek vladi. In prosim vas, ne govoriti takšne stvari, kot smo jih zdaj poslušali, in bodite pametni, poglejte dobro ta amandma in boste videli. Ne moremo vse dati kar državi pa državi pa državi, držav da pa tistim, ki doma sedijo pa nič ne delajo. Lepo vas prosim!
Še dobro, da gospoda Mihe ni tu, ker bi gotovo želel repliko. Tako. Jaz mislim, da lahko z razpravo zaključimo in prehajamo na odločanje. In s težkim srcem sprašujem, ali želi kdo obrazložiti glas? Neverjetno! Nihče! In pričenjamo z glasovanje o amandmaju Liberalne demokracije Slovenije. Ugotavljam, da je bilo navzočih 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 31 in proti 45. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 45.]] Amandma ni sprejet. Tako prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških. Zaključujem drugo obravnavo in ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavni amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Želi kdo obrazložiti svoj glas? Ne. Torej, glasujemo o predlogu zakona. Ugotavljam, da je bilo navzočih 73 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 68 in proti 1. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah sprejet. In še pri tej točki na predlog matičnega delovnega telesa [[...]] [[Nemir v dvorani.]] [[...]]prosim lepo, imamo še en sklep, in sicer glede predloga zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o prekrških, skrajšani postopek. Predlagateljica je skupina poslank in poslancev s prvopodpisano Cveto Zalokar Oražem, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Torej glasujmo še o tem sklepu matičnega delovnega telesa. Hvala. Ugotavljam, da je bilo navzočih 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. točko dnevnega reda- mandatno-volilne zadeve. Se opravičujem, prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA. Imamo POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA zakona, in sicer ZAKONA O VARNOSTI CESTNEGA PROMETA. Predvidevam, da tukaj ne želi nobeden obrazložiti svojega glasu. [[Ne.]] Glasujemo. Hvala. 60 navzočih, za je glasovalo 59 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA. Štafetno palico predajam svojemu kolegu podpredsedniku Pečetu.
Dober dan tudi v mojem imenu. Državno zbor prehaja na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Državni zbor bo v okviru te točke obravnaval dva predloga sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo, predlog vlade RS za imenovanje generalne državne tožilke Republike Slovenije, predlog sklepa sveta fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji o soglasju k predčasni razrešitvi direktorja fundacije, nadalje bomo obravnavali predloga mandatno-volilne komisije, in sicer prvič, predlog sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov preiskovalne komisije Državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev in ocene dejanskega stanja, ki je lahko podlaga za odločanje o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij v vladi RS, na ministrstvu za pravosodje in vrhovnem državnem tožilstvu RS v zvezi z izvrševanjem nadzora po zakonu o državnem tožilstvu, za spremembo zakonodaje in za druge odločitve v skladu z ustavnimi pristojnostmi državnega zbora. In drugič, zahteva Okrožnega državnega tožilstva Kranj za dovoljenje za kazenski pregon zoper poslanca Državnega zbora Republike Slovenije. Prav tako pa bomo pod 18. točko obravnavali predlog sklepa poslanske skupine SDS o razrešitvi in imenovanju predsednika odbora državnega zbora RS za kulturo, šolstvo in šport. Prehajamo na razpravo o posameznih predlogih. Kot sem v uvodu dejal, bomo razpravljali in odločali o predlogih sklepov o izvolitvi v sodniško funkcijo, in sicer: Sodni svet je državnemu zboru predložil dva predloga o izvolitvi v sodniško funkcijo na sodniški mesti dveh okrajnih sodnic na okrajnem sodišču v Mariboru in na Ptuju. Na seji je prisoten sekretar sodnega sveta, gospod Bojan Brezigar. Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predloga sklepov. Glede na to, da ni prijavljenih k razpravi, prehajamo na odločanje o posameznih predlogih. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Moram priznati, da prej niti nisem bil pozoren na gradivo, tako da me lahko tudi okarate zaradi tega. Ko pa sem sedaj prebiral to gradivo sodnega sveta, me je zmedlo samo to, da je pri eni od kandidatk na začetku strani napisano, da je diplomirala na pravni fakulteti v Mariboru dne 9.4., odstavek nižje pa piše "kandidatka je končala pravno fakulteto v Ljubljani s povprečno oceno". To mi nekako ne gre skupaj. Če je to tako, pač ne bom mogel glasovati in se bom vzdržal. Hvala.
Menim, da bi bil primeren čas in prostor za vašo opazko na matičnem delovnem telesu. Zato tokrat ne bom upošteval vašega proceduralnega predloga in bomo nadaljevali po predvidenem scenariju. Razen, če želi predstavnik, sekretar sodnega sveta spregovoriti tudi o tej temi? Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Moram reči, da je tu dejansko prišlo do napake in gre v bistvu za lapsus. Mislim, da gre za kandidatko Katjo Rožič, in bi samo prosil, da upoštevate, da je tu prišlo do tiskovne napake. Mislim, da to na odločanje ne bi smelo vplivati. Hvala lepa.
Hvala za pojasnilo. Menim, da je bilo pojasnilo dovolj korektno in lahko preidemo h glasovanju neovirano. Glede na to, da prijav k razpravi ni, prehajamo na odločanje o posameznih predlogih sklepov. Najprej dajem na glasovanje predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Katje Rožič na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Mariboru. Ob tem sprašujem, ali želi kdo obrazložiti svoj glas? Če ne, prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslancev, za je glasovalo 54 poslancev, proti je glasoval en poslanec. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem drugi predlog sklepa, in sicer o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Bernarde Galun na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču na Ptuju. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46 poslank in poslancev, proti 8. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na drugi predlog mandatno volilnih zadev in sicer predlog vlade republike Slovenije za imenovanje generalne državne tožilke republike Slovenije. Predlogje v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, ki predlaga, da se za državno generalno državno tožilko Republike Slovenije imenuje gospo Barbaro Brezigar. Želi predstavnik vlade uvodno pojasnilo? Glede na to, da ne vidim interesa, niti predstavnika vlade, bomo ta del žal morali izpustiti. Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku komisije kolegu Francu Sušniku za predstavitev poročila. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani zbor. Vlada Republike Slovenije je na podlagi 17. člena zakona o državnem tožilstvu posredovala državnemu zboru Republike Slovenije predlog, da za generalno državno tožilko Republike Slovenije imenuje za dobo 6-ih let Barbaro Brezigar, rojeno 1.12.1953, ki izpolnjuje formalne pogoje v skladu z določili zakona o državnem tožilstvu. Predsednik državnega zbora je predlog posredoval v obravnavo mandatno-volilni komisiji. Iz posredovanega predloga izhaja, da je Vlada Republike Slovenije na podlagi drugega odstavka 17. člena zakona o tožilstvu na 18. redni seji dne 7. aprila 2005 sprejela sklep, da predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da za generalno državno tožilko Republike Slovenije imenuje Barbaro Brezigar. Sklep je bil sprejet na podlagi predhodnega mnenja ministra za pravosodje. K predlogu je priložena vrsta dokumentov, ki potrjujejo, da predlagana kandidatka izpolnjuje formalne pogoje v skladu z določili zakona o državnem tožilstvu. Zakon o državnem tožilstvu v prvem odstavku 17. člena določa, da imenuje državne tožilce Vlada Republike Slovenije na predlog ministra za pravosodje, drugi odstavek istega člena pa določa, da ne glede na določbo prvega odstavka imenuje generalnega državnega tožilca Republike Slovenije državni zbor Republike Slovenije na predlog vlade Republike Slovenije za dobo 6-ih let, z možnostjo ponovnega imenovanja. V skladu z določbo 19. člena zakona o državnem tožilstvu razpiše prosto mesto generalnega državnega tožilca po uradni dolžnosti ministrstvo za pravosodje. Mandatno-volilna komisija državnega zbora je predlog vlade Republike Slovenije za imenovanje generalne državne tožilke Republike Slovenije obravnavala na sedmi seji dne 14. aprila 2005. Na seji je predlog dodatno utemeljil predstavnik vlade Republike Slovenije in poudaril, da vlada Republike Slovenije predlaga Brezigarjevo zato, ker izpolnjuje formalne pogoje, je kandidatka z bogatimi strokovnimi in vodstvenimi sposobnostmi ter izkušnjami, pozna delovanje tožilske organizacije in je h kandidaturi predložila dober program. V razpravi so predstavniki poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije in poslanske skupine Socialnih demokratov izrazili pomislek na ustreznost predloga za imenovanje Brezigarjeve na funkcijo generalne državne tožilke Republike Slovenije oziroma so izrazili mnenje, da predlog ni primeren z vidika političnega delovanja predlagane kandidatke v preteklosti. Menili so, da gre za poskus politizacije tožilstva, saj je predlagana kandidatka v preteklosti pomembno prispevala k oblikovanju političnega prostora. Vlada Republike Slovenije bi bila dolžna, po njihovem mnenju, predlagati politično manj angažiranega kandidata. Ob upoštevanju navedenega poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije in Socialnih demokratov predloga ne moreta podpreti. Po zaključeni razpravi je mandatno-volilna komisija z večino opredeljenih glasov [[12 za in 6 proti]] oblikovala predlog sklepa o imenovanju generalne državne tožilke Republike Slovenije, s katerim se za generalno državno tožilko Republike Slovenije za dobo šestih let imenuje Barbara Brezigar. Dovolite mi, da povzamem - mandatno-volilna komisija državnega zbora predlaga državnemu zboru, da na podlagi 17. člena zakona o državnem tožilstvu ter 112. člena poslovnika državnega zbora sprejme sklep o imenovanju generalne državne tožilke Republike Slovenije, kot je bil predložen. Hvala lepa.
Hvala za podano stališče. Vidim, da želite podati proceduralni predlog, kolega Cvikl, izvolite.
Gospod podpredsednik, proceduralni predlog. Mislimo, da je nedopustno, da pri tako pomembni točki dnevnega reda, o kateri danes pišejo vsi mediji, ni predstavnikov vlade. Gospod podpredsednik, v samem programu dela je bilo predvideno, da bo vlada podala dodatno obrazložitev. Gre za eno najbolj pomembnih funkcij v sistemu vodenja te države in nedopustno je, da si predstavnik vlade ni vzel niti toliko časa, da bi prišel in predstavil, kaj vlada o tem meni. To pravim tudi zato, ker ne vem, kako bo mogoče voditi razpravo. S kom vodimo razpravo? Z vami? S praznimi stoli? Ali s predstavniki vlade? Ne vem, ali boste zagotovili, da bo kandidatka prišla, tako kot smo pred enim letom odgovarjali nekateri kandidati za pomembne funkcije, kaj menimo na posameznem področju, ali bomo razpravljali o njenem programu prek dokumenta, kjer, recimo, kandidatka pravi, da je treba poskrbeti za ugled državnega tožilstva. To, kar dela vlada Republike Slovenije, da niti ne pride predstaviti kandidatke - to je pa stvar državnega zbora in vas, da zagotovite, da bo kandidatka tukaj -, ne dviguje ravno ugleda državnega tožilstva. Spreminjate nas v dopisno sejo vlade, na kateri razpravljamo v odsotnosti ključnih akterjev, predstavnikov vlade in kandidatke, o nekomu, ki ga naj postavimo na eno najbolj pomembnih funkcij, kjer potem v samem dokumentu, ki ga naj bi danes podprli na podlagi programa, ki ga je predstavila se odločili poslanci in poslanke, ali bomo podprli ali ne. Zato predlagam, da odredita pavzo, v kateri se zagotovi prisotnost predstavnika vlade, pristojnega ministra predsednika vlade, zelo jasno je v 235. členu, kdo lahko sodeluje v vladi v državnem zboru, in da zagotovite tudi prisotnost predstavnice oziroma kandidatke. Hvala lepa.
Glede na proceduralni predlog, kot sva se prej pogovarjala, kolega Cvikl, se na vsak način strinjam z vami. Tudi jaz osebno ocenjujem, da o tako pomembni zadevi, kot je odločanje v danem momentu, torej o imenovanju generalne državne tožilke Republike Slovenije, je potrebna prisotnost predstavnikov vlade oziroma v neki osnovi predlagateljev. Mislim pa, da ni potrebno na način, kot ste razpravljali v okviru vašega proceduralnega predloga. Glede na to, da sem vam že prej povedal, da bom vaš proceduralni predlog sprejel, ker se z njim tudi vsebinsko strinjam, mislim, da ste malo izkoristili možnost procedure, ker dejstvo je, da ste govorili tudi o vsebini. O vsebin bodo lahko vsi poslanci oziroma vsi tisti, ki so prijavljeni, in to so vse poslanske skupine, povedali tudi svoje. Glede na to, da se naj vrnem k samemu proceduralnem predlogu, bom na podlagi 73. člena poslovnika tudi odredil 15 minut odmora, s tem prekinil delo državnega zbora, vmes pa bo poskušalo vodstvo oziroma strokovni sodelavci [[...]] [[Lahko prosim, da poslanci toliko časa, dokler ne prekinem dela, ne zapuščajo seje]] [[...]]- pridobiti predstavnika vlade, ki bo kompatibilno odgovarjal na zastavljena vprašanja. Glede na to, da o proceduralnih predlogih ne bom dopuščal razprave, vsaj o tem ne, kolega Sok, vam ne bom dal besedo, ampak prekinjam sejo za 15 minut. Nadaljujemo ob 13.40 uri. Hvala.
Nadaljevali bomo sejo državnega zbora. Prosim, da se udeležite plenarnega zasedanja. Hvala. Pred uradnim delom me je kolega Franc Kangler opozoril na lapsus, ki sem ga storil. Vsem tistim, ki se nahajate v preddverju: ne bomo še glasovali, opravili bomo šele razpravo. Skratka, besedo "glasovanje" nadomeščam z "razprava". Hvala, kolega Kangler. Nadaljujemo s prekinjeno sejo, in sicer z razpravo o predlogu vlade Republike Slovenije za imenovanje generalne državne tožilke Republike Slovenije. Na predlog poslanskega kluba Liberalne demokracije v zvezi z zagotovitvijo predstavnika vlade smo odredili petnajstminutni odmor. Pri tem vas obveščam, kar ste verjetno tudi sami opazili, da se nam je pridružil minister dr. Lovro Šturm. Mislim, da so s tem izpolnjeni ne samo pogoji, ampak tudi vsebinski kriteriji za nadaljevanje seje. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi bo stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije predstavil mag. Borut Sajovic. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala lepa za besedo. Pozdrav tudi predstavniku vlade, gospodu ministru, in redkim poslankam in poslancem! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije kandidatki sicer priznavamo izpolnjevanje formalnih pogojev za zasedbo tega, za vsako državo, še posebej pa za državljanke in državljane pomembnega in zelo odgovornega položaja. Cilj vsake urejene demokratične države je imeti kompetentno in suvereno državno tožilsko organizacijo. Torej tako, pod katero smo vsi državljani enaki, ne glede na svoje nazorske in politične poglede. Tako politično neodvisnost državnega tožilstva v svojem priporočilu številka 19 priporoča tudi Svet Evrope. Žal pa smo v našem poslanskem klubu prepričani, da izvolitev gospe Barbare Brezigar takšne neodvisnosti ne zagotavlja. Barbara Brezigar je namreč jasno izoblikovana politična osebnost, ki kljub svojemu nenehnemu zatrjevanju, da je nestrankarska oseba, ne more skriti svojih strankarskih opredelitev. Navsezadnje je bila gospa Brezigar ministrica za pravosodje v tako imenovani Bajukovi vladi, pa tudi na prejšnjih predsedniških volitvah je kandidirala z izrecno podporo sedanjih oblastnih strank. Razen tega je bila Barbara Brezigar vpletena v afere in ravnanja, ki nam jasno kažejo na to, da je pripravljena za svojo politično kariero in za koristi svojih političnih prijateljev zatajiti tudi osnovna načela svoje stroke. Takšno je bilo njeno ravnanje kot tožilke v primeru Depala vas, ko je dejansko onemogočila razčiščevanje tega notornega in nedopustnega posega vojske v civilno sfero. Iz časa njenega ministrovanja pa lahko omenimo njeno nezaslišno zavlačevanje z objavo odločitve beneške komisije v zvezi z našim volilnim sistemom, pa tudi njeno zapuščino, ko ji je prenehala funkcija v.d. ljubljanskega tožilstva. Takrat naj bi v njeni tožilski omari našli približno sto nevpisanih revizijskih poročil bivše SDK v zvezi z lastninjenjem podjetij v družbeni lasti. Nekatere od spisov iz časa njenega vodenja ljubljanskega tožilstva so začuda našli tudi v omari razvpitega gospoda Mirana Železnika, ki pa ga je na mesto vodje gospodarskega oddelka postavila ravno gospa Barbara Brezigar. Sicer pa je v najdenih spisih gospoda Železnika moč najti tudi imena uglednih članov današnje oblasti. Bojimo se, da so po strankarsko motiviranih kadrovskih čistkah na ministrstvih, v policiji, v vojski, javni upravi in gospodarstvu zdaj na vrsti tožilci. Jutri, pardon, se oproščam, v petek bodo na vrsti mediji, čez čas po tej logiki pa najbrž tudi sodniki. Enako nas skrbi tudi dejstvo, da se v tej državi, ki ima tudi po programskih poudarkih spoštovane kandidatke med državnim tožilci obilico kompetentnih in strokovnih ljudi, ki naj bi doslej ne imeli pravih priložnosti, da se od vseh teh ni našel nihče, ki bi si drznil kandidirati za to mesto. Vlada torej s svojim načrtnim politiziranjem ključnih položajev v državnih organih očitno sistematično odvrača politično neodvisne strokovnjake od kandidiranja, saj ti vedo, da se vladajoča koalicija ravna po načelu "ni važno kaj znaš, važno je da si naš" oziroma da je najpomembnejše merilo, da si, kot smo v zadnjem času večkrat slišali, konceptualno kompatibilen z novimi oblastniki. Zanimiv termin. Funkcija generalnega državnega tožilca bi morala uživati široko zaupanje. S predlogom za imenovanje Barbare Brezigar za prvo tožilsko mesto v državi pa je vladajoča koalicija pokazala, da države seveda ne razume kot skupne lasti vseh državljanov in državljank, ampak kot last trenutno vladajoče elite.
Hvala za predstavitev stališča poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Socialnih demokratov. Kolega Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Državnotožilska organizacija je kot del pravosodja eden pomembnih samostojnih državnih organov. Njena temeljna naloga je pregon storilcev kaznivih dejanj. Državni tožilci opravljajo svoje naloge na podlagi ustave in zakona. Funkcija državnega tožilca je trajna. Ne glede na ta ustavna načela in zakonske določbe je vloga in položaj državno-tožilske organizacije v mnogo čem drugačna od ostalega pravosodja. Razlikuje se predvsem po tem, da ima pri imenovanju državnih tožilcev mnogo večjo vlogo vlada, da ima pristojni minister pomembna pooblastila za urejanje vprašanj državnotožilskega reda in da ima predvsem generalni državni tožilec mnogo pomembnejšo vlogo kot v drugih pravosodnih organih pri zagotavljanju učinkovitosti državnotožilske organizacije, pa tudi pri izboru vodilnih kadrov, da je disciplinski tožilec v vsej organizaciji, da izvaja nadzor državnotožilske uprave in daje splošna navodila za enotno uporabo zakonov in označevanje politike pregona vsem državnim tožilcem. Ob sprejemanju zakona o državnem tožilstvu je bilo zato veliko razprave o položaju samostojnosti in neodvisnosti državnotožilske organizacije. Rešitve sicer poudarjajo, da državni tožilci delujejo le v okviru ustave in zakonov ter ne morejo biti disciplinsko odgovorni za mnenja pri delu o zadevi, ki jo obravnavajo, hkrati pa rešitve v zakonu omogočajo močan vpliv ministra in generalnega državnega tožilca tudi na konkretna ravnanja tožilcev. In potrebo po taki vlogi ministra in generalnega državnega tožilca do delovanja državnih tožilcev posebej poudarjajo poslanci vladne koalicije in Slovenske nacionalne stranke. Posebej in na teh izhodiščih je pripravljena tudi preiskovalna komisija, o kateri bomo odločali danes. V takih okoliščinah je vloga generalnega državnega tožilca še toliko bolj pomembna. Njegov vpliv na delovanje državnotožilske organizacije je izjemen. Če se dosledno in izrecno zavestno ne omejuje na strokovno delovanje, lahko v državnotožilsko organizacijo vnaša politične kriterije in vpliv tudi ob konkretnem delovanju v posameznih primerih. Zato bi bilo normalno, da generalni državni tožilec uživa čim širšo podporo strokovne pa tudi politične javnosti. Tega predlog za imenovanje gospe Barbare Brezigar ne zagotavlja. Predlog vlade je skrajno formalističen brez ene same vsebinske utemeljitve. Življenje kandidatke vsebuje le osebne podatke in podatke o dosedanjih zaposlitvah. Kandidatka se ni predstavila v poslanskih skupinah, vsaj v naši ne. Pred odločitvijo vlade s poslanskimi skupinami opozicije niso bili opravljeni nobeni razgovori. Niti kandidatka niti vlada torej ne čutita potrebe, da bi utemeljili strokovne reference kandidatke, čeprav je sedanja vladna koalicija prav temu vprašanju ob imenovanju prejšnje generalne državne tožilke posvečala posebno pozornost. Kandidatka pa je pripravila izhodišča za svojo kandidaturo. Toda iz teh izhodišč je razvidna prav njena želja po povečani vlogi generalne državne tožilke pri organiziranju državnotožilske organizacije in pri vodenju politike kazenskega pregona. Predlaga tudi resne spremembe zakonodaje v državnem tožilstvu, procesne in tudi materialne zakonodaje. Na podlagi teh njenih izhodišč bo lahko delovanje državnih tožilcev mnogo bolj vsebinsko, morda tudi mnogo bolj politično usmerjeno kot doslej. V svojih izhodiščih kandidatka niti z besedo ne poudarja samostojnosti tožilcev pri delu in neodvisnosti tožilstva od političnih usmeritev in vplivov. Glede na nesporno politično pripadnost kandidatke strankam koalicija Slovenija, saj je bila ministrica v Bajukovi vladi in kandidatka za predsednico države, ob nesporni podpori sedanjih koalicijskih strank, je ravno obratno, mogoče dopustiti možnost, da bo delo državnega tožilstva bolj politično usmerjeno, kot je bilo doslej. In ponavljam, na tako usmeritev kažejo posebej tudirazprave poslancev vladne koalicije ob oceni delovanja državnega tožilstva doslej. Če se bo oboje povezalo, bo politizacija državnega tožilstva povečana. To so razlogi, zaradi katerih kandidature poslanska skupina Socialnih demokratov ne bo podprla.
Hvala, za predstavljeno stališče. Jaz sem pa s tega mesta dolžan, verjamem, da vsi poslanci in poslanke vedo, ampak za obravnavo te točke so izpolnjeni vsi pogoji in ne moremo oporekati ne postopku, da kateri izmed pogojev za imenovanje ni izpolnjen v državnem zboru, kar se tiče pravnega, formalnega izpolnjevanja pogojev. Moje pojasnilo je bilo zgolj zaradi morebitnih nejasnosti. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč. Na vrsti je predstavnik poslanske skupine Nove Slovenije, kolega Alojz Sok. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod minister, kolegice poslanke in poslanci. Prvo dejstvo, ki ga želim tukaj povedati, je sledeče. Prejšnja vlada ni zmogla, znala ali hotela imenovati takrat, ko je gospa Zdenka Cerar postala pravosodna ministrica, generalnega državnega tožilca. To je prvo. Drugo. Na razpis, ki je bil objavljen, se je prijavila s pogoji, ki jih je popolnoma izpolnjevala, samo ena kandidatka, in to je gospa Barbara Brezigar. Tukaj se ji danes očita, lahko bi rekel, neke kvazi medle očitke kot je politično opredeljenosti. Ne vem, gospa prejšnja generalna državna tožilka je postala pravosodna ministrica kot neodvisna, pa potem v naslednji fazi članica neke politične opcije in kandidirala, medtem ko je gospa Brezigar kandidirala dejansko kot neodvisna s podporo političnih strank. Očita se ji Depala vas, ne vem, vedno znova, ne pove se sicer kaj, ampak ta zgodba ima že dolgo brado in postopek je že v celoti končan, potem sodelovanje z beneško komisijo, nedokončani spisi v Železnikovi omari, v Novi Sloveniji dejansko ne vemo, kaj bi imela gospa Barbara Brezigar s tem, če tožilec ni končal in je pustil, da so spisi zastarali. Mogoče bi ji lahko nekdo očital tudi zadevo Grubelič, če se tukaj govori, ni važno, kaj znaš, važno je, da si naš, potem je seveda treba povedati, da je gospa Brezigar bila edina, ki je v tej državi nek gospodarski kriminal tudi pripeljala do konca in uspela, da je gospod Grubelič končal v zaporu. Naj preberem samo dva odstavka iz njenega programa, ki napovedujeta to, da bo z izvolitvijo Barbare Brezigar dejansko zapihal novi veter na področju tožilstva. Kratka ocena dejanskega stanja takole pravi: "Mogoče je povedati, da je v zadnjih nekaj letih ugled državnotožilske institucije v javnosti upadel, zato se je znižalo zaupanje javnosti v delo državnih tožilcev in njihova kredibilnost je na eni najnižji točki. Takšno stanje je posledica vodenja tožilstva v zadnjih letih in pomanjkanje politične volje s strani najvišjih predstavnikov oblasti ter s tem povezano sprejemanje neustrezne zakonodaje," in potem nadaljuje, "tako je sprememba zakona v letu 1999 demontirala obstoječo skupino državnih tožilcev za posebne zadeve in zmanjšala pristojnost generalnega državnega tožilstva. Takšna neustrezna sprememba zakona tako danes onemogoča, da bi se na državni ravni formirala skupina državnih tožilcev, ki bi se na primer ukvarjala z najbolj resnimi gospodarskim kriminalom, z najhujšimi in sofisticiranimi oblikami zlorabe javnih pooblastil pri javnih naročilih." In nekaj podobnega sem tudi sam doživel, ko sem bil član tako imenovane Petkove komisije. Več kot eno leto smo se v tej komisiji trudili in zahtevali, da bi se primer Petek prenesel na posebno skupino tožilcev, vedno je bil izgovor isti, češ, da v tem primeru ne gre za organizirano skupino in da ta, bi rekel, zločinski poskus umora, ki se je zgodil, ne izpolnjuje teh kriterijev. Kdo je s temi argumenti odgovarjal tej preiskovalni komisije, ni potrebno pred tem državnim zborom govoriti, kajti državni zbor je sam posegel po tem s svojimi sklepi, da so se zadeve na nek način premaknile in da se ja vsaj to zgodilo, da se je primer iz Slovenj Gradca prenesel na neko drugo tožilko in potem so se zadeve tudi začele odvijati. To, kar daje upanje, da bo odslej drugače, pa je zapisano tudi v odstavku, kjer govori kandidatka o nujnosti sprememb, ko pravi "potrebno je vzpostaviti odgovornost na vseh ravneh državnotožilske organizacije. V prvi vrsti je potrebno zahtevati od vodij posameznih tožilstev, da tudi v resnici poskrbijo za pravočasno zakonito in strokovno delo državnih tožilcev na njihovih tožilstvih in da se zavedajo, da je to njihova odgovornost. Tisti, ki sprejemajo ta položaj, naj sprejmejo tudi odgovornost za to". Vse to je seveda razlog, da bomo v Novi Sloveniji gospo Barbaro Brezigar z veseljem podprli in da seveda upam, da bo nova metla pometala drugače. Hvala lepa.
Hvala, za predstavitev stališča. Slišali bomo predstavitev mnenja poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Kolega Kangler, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, spoštovane poslanke in poslanci. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo podprla gospo Barbaro Brezigar za generalno državno tožilko iz več razlogov: izpolnjuje pogoje, ima reference, gre za osebo, ki jo je že Slovenska ljudska stranka podpirala leta 1998, ko je kandidirala na to mesto, mesto generalne državne tožilke. Ne smemo zanemarjati dejstva, da sta v letu 1998 v vladi Drnovšek-Podobnik bili dve kandidatki: gospa Cerarjeva in gospa Barbara Brezigar, vendar takrat vladna koalicija ni dosegla kompromisa glede tožilke. Slovenska ljudska stranka je takrat podpirala za generalno državno tožilko gospo Barbaro Brezigar. Prišlo je do glasovanja v vladi in takrat je bila predlagana v državni zbor gospa Cerarjeva. Marsikatera beseda je v tem državnem zboru stekla. Zato smo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke presenečeni in tudi začudeni, da nekateri iz različnih političnih opcij danes na tem mestu spreminjajo svoja stališča, kar se tiče političnosti oziroma apolitičnosti posameznih oseb. Tudi sami v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo bili začudeni, da je bivša generalna državna tožilka gospa Cerarjeva na kongresu Liberalne demokracije Slovenija za podpredsedniško mesto dobila daleč največ glasov, pa je bila do tistega trenutka apolitična. Dejstvo je, da smo tudi bili priča v tem državnem zboru, da smo tudi v najvišjo vejo oblasti, med ustavne sodnike že izvolili posamezne člane, ki so bili pred tem močno politično opredeljeni in še danes opravljajo funkcijo ustavnega sodnika. Dejstvo je, da sem osebno prepričan in v poslanski skupini smo prepričani, kdorkoli dobi zaupanje te hiše, državnega zbora, ne glede na njegovo politično opredeljenost, dejstvo je, da se tako v koaliciji in v opoziciji redko kdaj srečajo kandidati, ki bi bili medsebojni usklajeni. Ampak kdorkoli dobi zaupanje, dovolj močno podporo te institucije, mora v skladu z ustavo in vsemi ostalimi predpisi spoštovati predpise in zaobljubo, ki jo da pred pristojnimi organi. In če jo je lahko predsednik države predlagal leta 2004 in je dobila podporo tega državnega zbora za predstavnico, slovensko nacionalno predstavnico v Eurojustu, potem v Slovenski ljudski stranki ne vidimo dvoma, da ne bi mogla dobiti podpore istega predsednika države in tudi tistih, ki so takrat leta 2004 za njo glasovali, da smo jo kot vrhovno državno tožilko poslali v Evropo. In če je dobra za delo v Evropski uniji, sem prepričan in v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da je še boljša za delo v domačih slovenskih organih, in to je, da bo spoštovala kot generalna državna tožilka, če bo danes dobila podporo, ustavo, red in da bo metla, ne glede na to, kako bo kdo politično opredeljen, pometala enakomerno pred vsemi pragi: levimi, desnimi, rdečimi ali modrimi ali kako po domače bi človek lahko rekel. Iz teh razlogov, ki sem jih navedel, bo poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podprla za kandidatko za generalno državno tožilko gospo Barbaro Brezigar, kot jo je leta 1998. Hvala.
Hvala, kolega Kangler. Zgolj v pojasnilo, ker vidim, da se marsikateri poslanec oziroma poslanka obrača na enega izmed treh monitorjev. V okviru mandatno-volilnih zadev praviloma obravnavamo več posameznih sklopov, zato okoli tega ni časovne omejitve. Če je katerega izmed poslancev to do sedaj zmotilo, da se mu je na monitorju prikazoval čas, to ni bilo mišljeno v smislu omejevanja. Vse ostale nadaljnje kandidate opozarjam, da ni časovne omejitve razprav. Na podlagi seznama vabim k besedi predstavnika poslanske skupine DeSUS, mag. Franca Žnidaršiča. Izvolite prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je predlog za imenovanje generalne tožilke Republike Slovenije, to je spoštovane gospe Barbare Brezigar. Moramo ugotoviti, da izpolnjuje vse zahtevane pogoje, še več, ima bogate strokovne reference in brez dvoma je sposobna voditi tožilstvo, tako kot pričakujemo. Moramo ugotoviti tudi, da je tožilstvo žal v naši državi na slabem glasu, da so do neke mere na slabem glasu tudi sodišča, predvsem zaradi sodnih zaostankov in podobno. Zato mislimo, da je potrebno te kadrovske rešitve prinesti čim prej. Ker je edina kandidatka in ker nimamo prav nobenih zadržkov, tudi v tem smislu ne, da je politično opredeljena, kajti mislimo, da je sleherni državljan te republike lahko politično opredeljen, seveda pa v funkciji generalne državne tožilke pričakujemo in verjamemo, da njena politična orientacija prav gotovo ne bo nič vplivala na njeno delo v smislu korektnega vodenja tožilstva in da bo tam opravila svojo funkcijo visoko profesionalno in nevtralno, jo bo naša poslanska skupina podprla. Hvala lepa.
Hvala vam. Zadnje prijavljeno stališče poslanske skupine je s strani Slovenske demokratske stranke. K besedi vabim kolega Jožeta Tanka. Izvolite.
Hvala lepa za besedo in vsem lep pozdrav. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podrla Barbaro Brezigar za generalno državno tožilko. Prepričano smo, da je Barbara Brezigar sposobna povrniti omajan ugled tožilstva, saj ima veliko strokovnega tožilskega znanja in tudi izkušenj. Vodila je splošni in gospodarski oddelek na okrožnem državnem tožilstvu v Ljubljani, bila je namestnica in kasneje vršilka dolžnosti vodje okrožnega državnega tožilstva v Ljubljani, bila je vodja skupine tožilcev za posebne zadeve, ki so se ukvarjali s pregonom hudega kriminala, bila je tudi ministrica za pravosodje in ne nazadnje s seboj prinaša tudi veliko zaupanja državljanov, ki si ga je pridobila kot neodvisna kandidatka za predsednika države s podporo Slovenske demokratske stranke in Nove Slovenije, trenutno pa opravlja funkcijo nacionalne predstavnice Republike Slovenije v uradu Evropske unije Eurojustu, na katero je bila imenovana leta 2004, to se pravi, da ima tudi mednarodne izkušnje. Barbara Brezigar je tudi že bila kandidatka za generalno državno tožilko, vendar je bila volja in odločitev tedanje vlade drugačna. Tedanji ministri so preglasovali menda predlog svojega predsednika vlade. Kot tožilka je vodila nekaj odmevnih procesov, na primer enega prvih postopkov poslovne goljufije, zadevo Grubelič, pa tudi odmevni in po sili razmer tudi zaradi pritiskov takratne pozicije predvsem politični zadevi: Vič-Holmec in Depala vas. Oba procesa je vodila samostojno, strokovno in neodvisno, pa čeprav se je poskušalo vplivati na vodenje, na hitrost in na rezultat tožilskega postopka. Čeprav je tedanja nezadovoljna politika poskušala storiti vse, da bi se postopki končali drugače - med drugim se jih je kasneje oživljalo še leta, ko Barbara Brezigar ni bila več pristojna za te zadeve, na primer za Depalo vas -, je vse ostalo tako, kot je odločila Barbara Brezigar. Tega tista politika očitno še ni prebolela in še vedno pogreva, komentira in premleva odločitve samostojnih in neodvisnih organov sodne veje oblasti. V primeru Brezigar je, kot kaže, to dovoljeno. Ob tem je treba poudariti, da kandidira za najvišjo tožilsko funkcijo v državi v času, ko sta vlada in državni zbor podedovala na tožilskem področju pravosodja izredno slabo stanje, z vrsto morda celo načrtno nedokončanih in zastaranih zadev in s povsem omajanim zaupanjem v pravno državo. Zaupanje v pravno državo se je sistematično rušilo, tako z izjavami kot tudi s kadrovanjem in delom bivših politično in strokovno najodgovornejših posameznikov. Tudi s pomočjo tožilstva se je tlakovala uspešna pot nekaterih v času tranzicije. Priče smo torej agoniji na državnem tožilstvu, ki predvsem zaradi afer, zaradi slabega dela, izpadov, pa tudi okoriščanj uživa zelo slab ugled v javnosti. Državljani pravzaprav ne zaupajo instituciji, ki naj bi po definiciji preganjala kriminalna dejanja. Še več, celo na tožilstvu smo bili priče nekaterim odmevnim zlorabam, in to brez ustreznega epiloga. Več odkritih napak tožilcev se je pospravilo pod preprogo. V zadnjem času je posebno odmeven primer ljubljanskega tožilca Železnika, ki je v omari "pozabil" nekaj sto spisov. Precej jih ni bilo niti zavedenih oziroma evidentiranih in kot taki niso niti obstajali; o njih ni nič vedel ali hotel vedeti nihče in to kar dolgo časa. Nedopustno dolgo tožilstvo ni bilo sposobno niti prešteti arhiviranih Železnikovih spisov. Šele pred dnevi, po skoraj enem letu, je bil narejen dokončen popis. In sprašujem se, kako naj bo tožilstvo učinkovito, ko ima toliko opravka celo z manj zahtevnim opravilom, kar štetje in popis spisov vsekakor je. Še vedno pa nad tožilstvom visi, med državljani pa odmeva izredno pomenljiva in nedržavotvorna izjava nekdanje generalne državne tožilke in nekdanje ministrice za pravosodje, ki je izjavila, da vsaka velika svinjarija še ni kaznivo dejanje. S to izjavo so se najverjetneje opravičevala selektivna ravnanja njenih nekdanjih kolegov tožilcev in s to izjavo se je le še dodatno rušilo zaupanje v pravno državo. V prejšnjem mandatu vlada in državni zbor nista uspela zaključiti imenovanja generalnega državnega tožilca predvsem zaradi kockanj v tedanji koaliciji. To je imelo za posledico imenovanje generalnega državnega tožilca, s čimer pa se je omogočalo ohranjanje slabega stanja na tožilstvu. Državni zbor je danes pred pomembno odločitvijo, saj bomo izbirali novega človeka na čelu tožilstva in po našem mnenju je Barbara Brezigar najboljša možna izbira. Hvala lepa.
Hvala za predstavitev zadnjega izmed prijavljenih stališč poslanskih skupin. Če lahko ugotovim, vsa stališča do sedaj so potekala v toku pričakovanega. Če lahko izrazim upanje ali pa prošnjo, na vseh naslednjih prijavljenih 24 poslank in poslancev, v izogib obtoževanja po eni strani preteklosti, po drugi strani pa obtoževanja prihodnosti, če opravimo razpravo v smislu želje po zasledovanju čim kvalitetnejšega dela tožilstva. Prvi pa je na vrsti kolega Milan Cvik. Izvolite.
Hvala za besedo. Poslanke in poslanci, gospod minister! Veseli me, da ste se nam pridružili. Dovolite, da najprej nekaj spregovorim o procedurah. Res je, da so po poslovniku določeni vsi pogoji, da lahko vodimo razprave. Res pa je tudi, da je v skladu s protokolarnimi pravili, ki so bila sprejeta v soglasju s prejšnjo generalno sekretarko, je bilo določeno, da kandidatke danes ni v tem državnem zboru, čeprav smo imeli v preteklem mandatu kar nekaj primerov, ko so kandidati tukaj bili. Mislim, da gre za stvar osebnega poguma in odločnosti kandidatke in vodstva državnega zbora, da zagotovi to možnost. Dovolite mi, da podrobneje predstavim, zakaj se bojimo, da se po strankarsko motiviranih kadrovskih čistkah na ministrstvih, v policiji, javni upravi, gospodarstvu, očitno sedaj na vrsti tožilci. V petek, kot je povedal moj kolega, bodo mediji, čez čas po tej logiki še kdo, ker smo danes že slišali, da imamo velike probleme na sodstvu, ali so potem na vrsti poslanci, ne vem. O tem je v nedavnem intervjuju kar nekaj povedala gospa Spomenka Hribar. Menimo, da gre za uveljavljanje avtoritarne oblasti, ker je predlog gospoda Janeza Janše, bila je samo ena kandidatka, na najbolj odgovorno občutljivo tožilsko mesto v državi postaviti Barbaro Brezigar, pravzaprav povsem logična poteza. Dokazuje namreč željo predsednika vlade po obvladovanju in kontroli političnega, gospodarskega, kulturnega in sedaj tudi tožilskega področja. Ker danes ni nihče hotel s strani predstavnikov vlade ali kandidatke, ker se kandidatka očitno ni odločila, da pride in nam pogleda v tej okrogli dvorani v oči in predstavi svoj program, mi dovolite, da na kratko komentiram njen program in na tej podlagi tudi pojasnim, zakaj ne morem podpreti kandidatke. Najprej analiza, ki jo predstavlja gospa kandidatka. Na strani in pol je seveda veliko pavšalnih ocen: ugled pada, kredibilnost je na eni najnižjih točk, potem pa seveda navaja svoje lastne probleme, probleme skupine, ki jo je vodila. V teh navedbah tudi insinuira procedure, ker pravzaprav pravi, da niso odkrito najbolj jasne in sofisticirane zlorabe javnih naročil. Nekdo je prej nekdanjo Zamernikovo komisijo celo preimenoval v Petkovo komisijo, ne vem, zakaj se to dogaja, in povedal kako državno tožilstvo ni ukrepalo ustrezno. V tej analizi kratke ocene dejanskega stanja ni niti enega podatka, niti ene številke. Še več, gospa kandidatka potem pravi, tam nekje na strani tri, da bo potrebno seveda najprej ugotoviti vzroke za slab izid in z neposredno predstavitvijo analize državnim tožilcem preprečiti bodoče podobne napake. V kratki oceni dejanskega stanja pa ne navede niti enega dejstva. Nato pa kandidatka predlaga, kako bo delovala. Pravi, da je potrebno drugačno vodenje in drugačna organizacija državnega tožilstva. Ne vem, kako je delovala do sedaj. Bila je v ožjem vodstvu državnega tožilstva Republike Slovenije, pred šestimi leti sem jo srečeval tudi na nekaterih proračunskih usklajevanjih. To, kar pravi, je predvsem drugačna organizacija, predvsem pa pravi: "za odgovornost je potrebno tožilcem dati tudi primerna orodja," lahko bi se prebralo tudi orožja. V tem smislu bomo z veseljem opazovali, kako bo ta prej omenjena nova metla pometala. Vendar se je potrebno zavedati, da kako metle pometajo, določajo pravila ali procedure, ki se določajo v državnem zboru. Kandidatka pa pravi drugače. Kandidatka pravi, da sicer nerada oziroma ima odpor do stalnih sprememb zakonodaje, vendar bo potrebno spremeniti zakon o državnem tožilstvu, če že ne sprejeti novega, saj krpanje pogosto ne reši problema. Pogojevanje kandidatke ali pa zapisovanje potrebnosti spremembe v njenem programu je približno tako, kot da bi tukaj imeli kandidata za predsednika računskega sodišča, ki bi rekel: "ja, izvolite me za predsednika računskega sodišča, vendar je potrebno najprej spremeniti zakon o računskem sodišču na način, kot si jaz to predstavljam." In to nam pravi kandidatka: "Bom generalna državna tožilka, vendar pričakujem, da boste tisti, ki me boste danes podprli v tem državnem zboru, tudi spremenili proceduro, kako naj dela državno tožilstvo". To je seveda mešanje tistih, ki pometajo, s tistimi, ki določajo pravila, kako naj metle pometajo. Mi si predvsem želimo, da ne bi z novo metlo nova oblast pometala samo tako, kot si bo ta oblast želela, ne da bi pred tem spremenila procedure. In te procedure se v parlamentarni demokraciji določajo v državnem zboru. Žal nam je, da je danes kandidatka odsotna, ker bi nam mogoče sama pojasnila, kako si zamišlja te spremembe zakonodaje. Vendar se verjetno na današnjem sestanku Eurojusta že poslavlja od svojih kolegov in kolegic in tako rekoč prejudicira današnjo odločitev. V poslanskem klubu in sam osebno kandidatke zaradi načina priprave programa, zaradi njenega pogojevanja, zaradi predstavljanja analize, v kateri ni niti enega podatka o delu državnega tožilstva, seveda ne bom podprl. Ob tem pa pričakujem, da bomo v nadaljevanju razprave vendar imeli možnost slišati več vsebinskih argumentov, da je to prava kandidatka, kot to, da leta 1998 med dvema kandidatkama ni bila izbrana. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Cvikl. Razprava o programu kandidatke je seveda dobrodošla. S programom se je strinjala vlada Republike Slovenije, zato smo vztrajali, da je predstavnik vlade danes prisoten na seji. V informacijo vsem poslancem in v izogib morebitnim težavam pa naj vas obvestim, da ima predstavnik vlade, torej v našem primeru pristojni minister, prijavljeno besedo na koncu razprave, ko bo lahko obrazložil in podal odgovore na vsa zastavljena vprašanja oziroma odprte dileme. K besedi za razpravo je prijavljen kolega Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Nisem si zapomnil vseh navodil, ki ste jih dali, kaj lahko govorim in česa ne. Kljub temu bom skušal to upoštevati in bom [[...]]
Pozneje vam lahko ponovim. Izvolite.
[[...]]bo usmerjena na danes in zdaj, ampak ima posledice za bodoče. Prvo dejstvo je to, da se je prvič dogodilo v teh štirinajstih, petnajstih letih, da za mesto državnega tožilca ni izkazan širši interes, da imamo danes na voljo le eno kandidatko, ki je izrazila pripravljenost, da prevzame to pomembno funkcijo. To bi nas vse skupaj kljub temu moralo vsaj malo postaviti pred dilemo in vprašanje, zakaj je temu tako. Ali je res v Sloveniji le ena kandidatka s tako visokimi strokovnimi referencami, kot jih zahteva ta položaj, ki je pripravljena sprejeti to funkcijo? Moj odgovor je povsem preprost in logičen: nekajmesečno kadrovanje nove izvršne oblasti, torej te vlade in te koalicije, v državne institucije, v gospodarstvo, ki je nenormalno intenzivno, je pokazalo in dokazalo, da nima niti minimalnih možnosti uspeti na kakršnemkoli kadrovskem izboru nihče, ki ne izpolnjuje dveh temeljnih pogojev - beri, tako kot je nekje skrito zapisano v koalicijski pogodbi -, prvič, da je naš, in drugič, da zagotavlja, da bo naš še bolj, ko ga bomo postavili na to pozicijo ali položaj. Zato sem že na zadnji seji komisije za volitve in imenovanja dejal, da je to eden od temeljnih razlogov, zaradi katerih nimam kot poslanec možnosti pri tej funkciji izbirati. Glede na to, da je vlada ugotovila in ocenila, da kandidatka izpolnjuje vse z zakonom določene pogoje za to funkcijo in jo je predlagala državnemu zboru v izvolitev, je s tem seveda napovedan tudi političen izid te kandidature: danes jo bo vladna oziroma koalicijska večina tudi izvolila. Imam pa seveda možnost, da ob tej napovedani izvolitvi podam tudi kakšno svoje mnenje ali stališče, in to bom tudi storil. Prvič. Po mojem mnenju gre za izrazito politično kadrovsko potezo in bi bil presenečen, če ne bi bila danes predlagana gospa Barbara Brezigar. Že dobro desetletje je v imenu strank današnje koalicije in vlade navidezna predstavnica civilne družbe. S tem pedigrejem je bila leta 1999 imenovana za ministrico v Bajukovi vladi in nekaj let kasneje kandidatka za predsednico države, čeprav je celotno logistiko in volilno kampanjo zopet pod krinko civilne družbe izrazito in na očeh celotne slovenske javnosti peljala ena od današnjih večjih parlamentarnih strank. Nekateri od njih, ki so se takrat radi slikali ob kandidatki na predsedniških volitvah, danes sedi v tem parlamentu. Nekateri so celo iz tako imenovane civilne družbe prestopili v vladno koalicijo in danes sedijo na ministrskih stolčkih. Torej ni moč trditi in tudi ni pošteno do kandidatke, da se zanikajo njene politične preference in opredelitve in njen politični kredo. Ne nazadnje je to svojo politično zavzetost zapisala - če ste brali njeno predstavitev in program - sama v zaključku svojega kratkega programa naslednje [[citiram]] : "Če bodo politični voditelji pokazali politično voljo za kakovostno delo državnotožilske organizacije, sem pripravljena zastaviti svoje moči in znanjev to." [[Konec citata.]] Torej, stavi predvsem in zgolj na svoje politične botre. Zato je seveda smiselno, da jo ta večina v državnem zboru oziroma, kot sem prej rekel, ta lepo vzgojen in discipliniran šolski razred tudi izvoli in potrdi. Hvala lepa.
K besedi je prijavljen kolega Geza Džuban, ki pa ga ni v dvorani. Nadaljujemo z naslednjim prijavljenim, ki je Ljubo Germič. [[Ga ni.]] Naslednji prijavljeni je kolega Vili Trofenik, ki ga tudi ni v dvorani. Na vrsti je gospa Majda Širca. Izvolite.
Gospod mag. Žnidaršič je nedavno tega rekel, da ga ne moti oziroma da njihove poslanske skupine ne moti politična opredeljenost kandidatke, češ da smo vsi, prav vsi politično opredeljeni. Vendar pa se tovrstno poenostavljanje oziroma uporaba take retorike, ki je, kot najbrž vsi razumemo, zelo priložnostnega tipa, ker je danes taka, včeraj je bila drugačna, dotika temeljnega vprašanja, s katerim se danes vsi soočamo: vmešavanje oziroma kontaminiranost politike z določenimi položaji, ki s politiko ne bi smeli imeti nobenih večjih težav. Glejte, v kratkem se bomo srečali z nekim zakonom, z zakonom o RTV Slovenija, ki prinaša neko zelo drastično, zagotovo predrastično rešitev, ampak izhaja iz predpostavke, da je tako imenovana politična kontaminiranost za določene položaje lahko bremenilna. Po tem predlogu zakona bi generalni direktor RTV Slovenija ne smel biti nihče, ki se je na kakršenkoli način zadnjih deset let ukvarjal s politiko. Pa ne samo to, še več, ne sme biti v nikakršnih strokovnih in drugih službah, tudi evropskih, ki imajo kakršenkoli pridih politike. Namreč, predpostavka takšne rešitve, ki, kot pravim, v tem primeru je celo neustavna in zelo drastična, ampak predpostavka je vendarle, da je avtonomnost odločanja in vodenja lahko omejena, če je politično kontanimirana in ni slučaj, da je Svet Evrope vnesel v priporočilo - mislim, da številka 19 - pogoj, da tožilstvo ne sme biti politizirano. In pri gospe Barbari Brezigar, kandidatki, ne gre zgolj samo za politiziranost, o kateri je danes bilo že kar nekaj povedanega, zagotovo pa ne vse, temveč tudi za njeno vpletenost v določene afere in v določena ravnanja, kjer so bile odločitve zelo vprašljive. Seveda največkrat in ena najbolj izraziti primer takšnega ravnanja, vprašljivega ravnanja in afer, je afera Depala vas in pa tudi objava odločitve beneške komisije v zvezi z volilnim sistemom pa tudi njena zapuščina, ko ji je prenehala funkcija v.d. ljubljanskega tožilstva in vemo, da naj bi takrat v njeni tožilski omari našli približno sto nevpisanih revizijskih poročil bivše SDK v zvezi z lastninjenjem podjetij v družbeni lasti. In tudi smo že poudarili, da nekateri iz spisov iz časa njenega vodenja ljubljanskega tožilstva so se našli tudi v omari razvpitega Mirana Železnika, ki ga je na mesto vodje gospodarskega oddelka postavila prav Barbara Brezigar. Tisto, kar je vredno premisleka v današnjem odločanju, ni zgolj samo to, da se srečujemo s kandidaturo in da se je gospa Barbara Brezigar odločila za kandidaturo, tudi niso vprašljive njene navedbe, njene reference in tako naprej, ampak dejstvo, da je vlada predlagala ravno njo. Skratka, vlada bi se morala glede na način, kako se opredeljuje, bi se morala zamisliti nad tem, ali je pametno, da nadaljuje s politiko in s politizacijo nekega zelo pomembnega organa, državnega organa. Tega me je strah, namreč logike, da morajo biti na določenih mestih neki naši, neki določeni ljudje, nad katerimi hoče oblast imeti oblast. Pravzaprav te napovedi niso nove, kolega, ki je tukaj odsoten, je te napovedi na svojih lokalnih radijskih postajah že napovedal, da se bo potrebno zbuditi, da bo potrebno spremeniti marsikaj tudi na tožilstvu, in razumemo, da nekateri imajo za to določen interes. Zanemarljiva tudi ni bila vloga gospe Barbare Brezigar, če nadaljujem tisto točko, ki je bila vezana na vprašljivost določenih njenih odločitev v njenem strokovnem delu recimo v preteklosti. Zanemarljiva tudi ni bila njena vloga pri trgovini z orožjem in ministrstvu za obrambo in je v času, ko je vodila skupino državnih tožilcev za posebne namene, podala 17 ovadb za trgovino z orožjem, od katerih nobena ni doživela epiloga pred sodiščem. Ko sem gledala v arhiv, bogat arhiv njenih izjav v preteklosti oziroma izjav drugih, ki so bili na kakršenkoli način dotaknjeni, tangirani v procesih njenih odločitev, sem naletela na trditev v arhivu iz slovenskega tednika iz leta 2003. Na vprašanje novinarja: "Je torej Barbara Brezigar sodelovala v napadu na Milana Smolnikarja?" -odgovor gospe Barbare Brezigar je bil oziroma gospoda Vinka Beznika iz leta junija 2003, to se pravi izjava nekdanjega šefa slovenskih policijskih specialcev, je bil: "Sodelovala je pri pripravah oziroma je za to vedela." In nadalje, s tem - iz leta 2001 -, ko je zavrgla ovadbe, o katerih sem prej govorila, je zaščitila akterje in sodelavce v aferi Depala vas. Skratka, ogromno je takih in drugačnih navedb, ki dajo slutiti, da današnja vaša odločitev, ki bo nedvomno podprta, kot ste sami napovedali, ne samo danes, ampak tudi že mnogo prej, da nadaljuje vlada z odločitvijo, da bo politizirala najpomembnejše organe v državi, ki ne bi smele biti na noben način zaznamovane s tako politizacijo in tudi s tako zgodovino. Hvala.
Hvala. Na vrsti je magister Branko Grims. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem zbranim prav lep pozdrav. Moram povedati, da po tej razpravi, ki jo že kar nekaj časa poslušam, ne bi rad, da to komu zveni kot prevelik šok, ampak danes ne volimo generalnega direktorja RTV Slovenija, ampak odločamo o predlogu vlade za generalno državno tožilko. Tisto, kar moram reči, da me res več ne preseneča v tem državnem zboru po več kot pol leta, odkar smo skupaj, da se vedno pojavlja enaka slika. Imamo vsaj dve politični stranki, ki vedno znava imata izjemno veliko povedati v korist večje zastopanosti žensk v politiki, izrazito zagovarjata ženske kvote in prav vsakokrat, ampak prav vsakokrat od začetka tega mandata, ko pa se pojavi konkreten predlog za osebo ženskega spola, se ti isti ljudje postavijo v vrsto, vsak s svojo kanglico gnojnice in potem jo mečejo in polivajo po dolgem in po čez in v tistem trenutku, ko je tega sramotnega rituala konec, se spet pojavijo v neko široko javno razpravo in naprej debatirajo, le kako je mogoče, da v Sloveniji ni več žensk na ključnih mest in da je to potrebno rešiti z ženskimi kvotami. Sedaj tisti, ki danes izražate neverjetno veliko dušebrižništvo za neodvisnost pravosodja, bi vas opozoril, da kolikor mi je znano, kolikor sem temu lahko sledil tudi neposredno, ste pripadniki natanko tistih dveh strank, ki je ne tako dolgo nazaj na ustavno sodišče imenovala nekoga, ki je bil predsednik politične stranke, konkretno Zveze komunistov Slovenije. Toliko o depolitizaciji nekaterih organov, kot ste ravnokar o tem govorili, in o vašem konkretnem trudi in o konkretnih dejanjih v tej smeri. Tisto, kar je pa potrebno posebej poudariti, ko govorimo o Barbari Brezigar, se tukaj mešajo jabolka pa hruške. Eno je biti član politične stranke in Barbara Brezigar zagotovo ni članica nobene politične stranke niti koalicije Slovenija, kot ste nekateri govorili, še bolj hecno pa je, s čim ste to utemeljevali: z dejstvom, da sta jo ti dve stranki podprli na volitvah za predsednico države. Seveda, samo pozabili ste dodati, da je gospa Barbara Brezigar javno zaprosila za podporo tudi vas, ampak ste ji vi pač to podporo odrekli. Danes pa to vaše lastno dejanje navajate kot kronski argument njene politiziranosti. Gre namreč za vprašanje vrednot v resnici, vrednot, gospe in gospodje. In tukaj pa moram reči, da ima Barbara Brezigar kvaliteto, ki jo v slovenski politiki vsi skupaj zagotovo tako zelo pogrešamo. Je oseba, ki dejansko živi in dela skladno z vrednotami, ki jih zagovarja, in je torej oseba, ki je verodostojna oseba, ki je vredna zaupanja, in oseba, ki jo z veseljem pozdravljam ob njeni vrnitvi v Slovenijo. Treba je tudi povedati, da je na nek način lahko pogledati tudi ta njen prihod v tem trenutku prav s tega vidika občečloveških vrednot in njenega pozitivnega odnosa do lastne domovine. Kajti, ona prihaja s funkcije, ki je neprimerljivo bolje plačana, gospe in gospodje, kot je plačana funkcija generalne državne tožilke v Sloveniji, in ta odločitev zagotovo ni bila lahka in zagotovo je to nekaj, kar je potrebno spoštovati in ceniti. In v tem se krije tudi odgovor na tisto vašo temeljno dilemo - ali je to oseba, ki je vredna podpore? Zagotovo je vredna podpore, zagotovo je oseba, ki bo dvignila, bistveno dvignila in povečala zaupanje v tožilstvo in s tem tudi, če želite, v pravosodje v celoti, kajti, saj vsi vemo, kje so se ponavadi začele zgodbe o neznansko dolgih zapletih pa potem o tem, ali je kje prišlo do pregona ali ne in podobno. Vse tisto, kar ste sedajle nekateri očitali gospe Barbari Brezigar, je bilo predmet obširnih javnih polemik in se je tudi razgalilo kot ustrezno strokovno ravnanje, včasih celo podprto z nekaterimi odločitvami drugih pravosodnih organov, kadar je bilo v tem primeru to tudi potrebno. To se pravi, da ti argumenti seveda ne zdržijo niti tistega, čemur se reče zdrav razumski premislek. Tisto, kar Slovenija zagotovo potrebuje, je učinkovito, dobro, kvalitetno in predvsem delujoče javno tožilstvo, kajti s tem v preteklosti nismo imeli ravno pretirano dobrih izkušenj. Še več, ko govorimo o dvojnih merilih, je bilo dostikrat v zvezi s posameznimi zelo spornimi odločitvami veliko polemik prav v tej smeri. In zato je tudi v tem trenutku potrebno reči, tudi ko gre za javno tožilstvo, je ne samo ustrezna zakonodaja tista, ki opredeljuje ali deluje, tako kot bi morala, na evropsko primerljiv način ali pa ne, ampak so to tudi vrednote. In ker Barbara Brezigar ne samo da dobesedno pooseblja tisto čemur vsi skupaj rečemo občečloveške ali pa evropske vrednote, če hočete, ampak še enkrat poudarjam, je človek, za katerega trdno vem, da živi skladno s temi vrednotam, bom z veseljem glasoval za njeno izvolitev in lahko rečem le: "Dobrodošla doma". Hvala.
Hvala za zanimivo razpravo. K besedi pa vabim kolegico Darjo Lavtižar-Bebler.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Jaz bom povedala nekaj misli in bom tvegala kritike, da nisem premogla zdravorazumskega premisleka. In bom povedala to, da jaz gospe Barbare Brezigar kot kandidatke za generalno državno tožilko ne morem podpreti zato, ker zame ni oseba, vredna zaupanja - za to funkcijo, poudarjam, za to funkcijo. Sicer pa nikdar nisem imela ničesar proti njej in še posebej ne kot ženski in tudi prosim, da se mi ne bi tega nezdravorazumskega premisleka podtikalo. Ko pa je že tukaj bil omenjen nekdo, ki ga ni tukaj, in če sem prav razumela, gospoda Grimsa, ste imeli v mislih ustavnega sodnika gospoda Cirila Ribičiča - domnevam, da je to tako - , ni lepo, da se govori kritično o nekom, ki ga tukaj ni in se nima priložnosti zagovarjati. Najprej je bila storjena napaka v tem, da je bilo rečeno, da je bil predsednik zveze komunistov. Če se jaz spomnim dobro, je bil predsednik SDP takrat, Stranke demokratične prenove. No, ampak po tem kriteriju si niti ne bi bila tako daleč pravzaprav z gospo Barbaro Brezigarjevo. Gospa Barbara Brezigarjeva je bila število let pred prelomom z bivšim režimom državna tožilka - veste, kaj menimo nekateri o vlogi takratnih državnih tožilcev - in bila je članica zveze komunistov. Mislim pa, da seveda je kljub temu politično opredeljena, izrazito politično opredeljena in tudi to me moti. Namreč, bila je tudi na visokem položaju državna tožilka v času gospoda Drobniča, njegova desna roka, on pa je menda član Nove slovenske zveze. Bila je, kot ste že povedali, ministrica za pravosodje v Bajukovi vladi, ki je seveda bila politična vlada, to je jasno. In danes je očitno tako zelo politično kompatibilna, da bo zagotovo ob tem volilnem valjarju, ki tukaj obstoji v tem državnem zboru, imenovana za generalno državno tožilko. Bilo je omenjeno, da ima velike mednarodne reference oziroma izkušnje. V tej zvezi naj povem, da je takrat, ko je bila ministrica za pravosodje, vlada dr. Andreja Bajuka v dveh pismih komisijo za demokracijo skozi pravo oziroma tako imenovano beneško komisijo pri Svetu Evrope zaprosila za stališče, ali so ustavna dopolnila, ki uvajajo proporcionalni volilni sistem, skladna z evropsko demokratično tradicijo in standardi. Kljub poskusom gospe Barbare Brezigar, da se za tri mesece prestavi objava za vlado dr. Bajuka neugodna odločitev beneške komisije, in kljub navedbi napačnih datumov o volitvah v Republiki Sloveniji je beneška komisija odločila in pred volitvami v Republiki Sloveniji sporočila, da spremembe ustave, s katerimi je bil uveljavljen proporcionalni volilni sistem, niso v nasprotju z nikakršnimi evropskimi standardi demokracije. Ko že govorim o tistih, ki se tu nimajo priložnosti braniti, bi omenila še neko oceno, da je gospa Cerarjeva podala neko nespodobno izjavo, ko je nekoč rekla, da "ni vsaka svinjarija tudi kaznivo dejanje". In imela je prav - ni vsaka velika svinjarija kaznivo dejanje, če ni kot takšno vnaprej opredeljeno v kazenskem zakoniku. Tega se pravniki naučijo že v prvem letniku pravne fakultete in poslej s tem nimajo nobenih težav. No, danes se tu veliko govori o novi metli, ki bo bolje pometala, o novem vetru, ki je zavel in bo zavel tudi na tožilstvu. In kaj lahko človek poreče ob tem? Lahko porečem samo to, da se je očitno nov duh politične kompatibilnosti nezadržno razširil po tej deželi, in to nas nekako skrbi. Upamo, da nimamo nobenih upravičenj za to, da nas to skrbi, in da nas bodo bodoče razmere demantirale. Hvala lepa.
Hvala vam, kolegica Darja Lavtižar Bebler. K besedi vabim dr. Mateja Lahovnika. [[Ga ni.]] K besedi vabim kolega Davorina Terčona. [[Ga ni.]] K besedi vabim kolega Antona Anderliča. [[Ga ni.]] K besedi vabim kolega Rudolfa Mogeta. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Ob tej izvolitvi gospe Barbare Brezigar za generalno državno tožilko se mi zdi, da je kadrovska politika koalicije bodisi zmedena bodisi ciljno politično orientirana. Pa bom poskušal razložiti, zakaj. Če nekdo kandidira neke ljudi na najbolj izpostavljena mesta in se v državnem zboru za to odločimo, damo temu podporo, nemalo časa zatem, še ne po preteku enega leta, pa že za nekaj drugega, se mi zdi taka politika nekonsistentna oziroma zmedena. Sam sem takrat verjel, ko mi je predsednik države dal predlog, da se izvoli gospoda Šturma in pa gospo Barbaro Brezigar za to, da bosta zastopala barve Slovenije v Evropi, mislim sem, da sta dobra predstavnika, izvolili smo ju in - glej ga šmenta! - ne tako dolgo od tega eden postane minister, druga pa postane generalna državna tožilka in mislim, da na dolgi rok tako kadriranje ne meče neke dobre luči na deželo. Po drugi strani pravim pa, da je ciljno politično orientirana ta kadrovska politika vlade. Zakaj? Zagotovo, kot ste videli danes in tudi pozicija to priznava, je gospa Barbara Brezigar eno izmed ključnih političnih figur na političnem zemljevidu Slovenije. To ve vsak in temu ni bilo nikjer oporekano, pa bodisi da je šlo za volitve, bodisi da je šlo za Depalo vas, kjer se je v bistvu orožje čistilo, bodisi da je šlo [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Kolega Moge, dovolite. Kolega Bajc, prosim vas, da pustite govornika, da pove do konca, toliko moramo biti korektni eden do drugega in pustimo, da prestavi svoje stališče. Izvolite, nadaljujte kolega Moge.
Samo, da si zapišem, se pravi, "ni zamrznila knjižice". Na koncu bom komentiral tudi to vse, se pač pogovarjamo pa časa je na pretek. Kar mene bolj boli [[...]] [[Oglašanje iz klopi]] [[...]]prosim, kar mene bolj boli, je pa to, poglejte, če pogledamo strukturiranost strukture, v katero je prišla gospa Barbara Brezigar. Mi dobro vemo skoraj vsi, kateri politični opciji je zelo blizu minister za notranje zadeve, mi zelo dobro vemo, kateri politični opciji je blizu minister za pravosodje in danes in večkrat smo tudi slišali, kateri politični opciji ali pa stranki, če vzamete, je zelo blizu državna tožilka [[...]]
Gospod Bajc, sedaj vas pa resnično prosim, dovolite govorniku, da pove do konca.
Gospa kandidatka za generalno državno tožilko. Prav? No, vidite, saj tudi učitelji se znamo učiti. V zvezi s tem bi rad dejal, če ima neka stranka, kjer so blizu ti ljudje, ves represivni aparat od sabo, postavi naj še samo generalnega direktorja policije - ta hip je - , tak, ki je, potem se mi zdi, da je ta situacija takšna, da omogoča, da Slovenija postaja dežela politično motiviranih kazenskih procesov in se sprašujem zavoljo tega "quo vadis" Slovenija. To dejstvo je zaskrbljujoče, spoštovane kolegice in kolegi. Sedaj pa na tisto pripombo gospoda Bajca, da gospa Brezigar ni, zamrznila knjižice. Že prej je kolega na mandatno volilni komisiji dejal, da gospa Barbara Brezigar nikoli ni bila članica nobene politične stranke, jaz pa trdim, kar je kolegica povedala, da je bila po mojem mnenju vzorna članica Zveze komunistov Slovenije, in gospod Bajc, da te "knjižice pa ni zamrznila".
Predlagam, da nadaljujemo z razpravo preko mikrofonov, in prosim, če se vsi poslanci in pa poslanke, v našem primeru samo poslanci, tega držijo. K besedi je prijavljen kolega Miro Petek. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Osebno v gospo Barbaro Brezigar polagam precej upanja. Pričakujem, da bo kot morebitna nova generalna državna tožilka ščitila tiste tožilce, ki so pri svojem delu strokovni in pogumni in so se lotili preganjanja kriminala najhujše vrste. Pričakujem, da se bo nova generalna tožilka zavzela za svojo tožilsko kolegico Elizabeto Gyököš, ki je prekrižala pota kriminalni združbi in pokazala tisti tožilski pogum, ki ga v tej državi primanjkuje. In zaradi tega je gospa Györkösova tudi življenjsko ogrožena in že več kot pol leta gospo Györkös varuje policija. Ta grožnja tožilki Györkösovi pa je seveda tudi jasno sporočilo drugim tožilcem in organom pregona v Sloveniji, naj se ne lotevajo najhujših primerov. Danes se očitno še vedno bolj splača imeti polno omaro kazenskih spisov kot pa pošteno in kakovostno opravljati tožilsko delo. Kot se nekateri tožilci vdajajo kocki, drugi tožilci zaradi svojega dela postavljajo na konco svoje življenje. Ob tem se lahko vprašamo, ali Slovenija potrebuje akcijo "Čiste roke" tožilca Antona Di Pietra. Nekateri trdijo, da smo še daleč od Italije v letih, ko je bila presteljena s korupcijo. Upajmo, da je res tako in da se takšnemu stanju ne bomo približali. Toda množica afer, ki smo ji bili priča in smo ji še priča v zadnjih letih, kažejo na to, da tožilstvo pri svojem delu ni bilo učinkovito in da gre v tej državi za erozijo pravne države. S statistiko je sicer mogoče veliko prikriti in izboljšati podobo dela slovenskega tožilstva, toda odmevni in nedokončani primeri kažejo drugo podobo. Mislim, da bomo vsi soglašali v tem državnem zboru, da bi bilo boljše, da je rešen en velik primer, tudi če gre to na račun desetine bagatelnih primerov. Zakonsko oženje dela skupine državnih tožilcev za posebne zadeve, ko po letu 1999 ni dovoljeno formirati skupine tudi za druge težke oblike kriminala, temveč le za tako imenovani organizirani kriminal, je ohromilo delo tožilstva na mnogih področjih in zaradi tega je na nek način tožilstvo na mnogih področjih in zaradi tega je na nek način tožilstvo postalo precej invalidno. Nekomu v tej državi je to gotovo ustrezalo. Zato pozdravljam spoznanje gospe Barbare Brezigar, da je potrebno s spremembo zakona širiti delo posebnih tožilskih skupin tudi za druga področja, kot so resni primeri gospodarskega kriminala, zlorabe pooblastil pri javnih naročilih, kjer je precej odprto okolje za razna koruptivna dejanja in podobno. Mislim, da mora biti zato tudi volja v tem državnem zboru in iz tega državnega zbora mora biti poslano dovolj jasno sporočilo. Veseli me tudi, da je Barbara Brezigar v svojih temeljnih izhodiščih za generalno državno tožilko zapisala, da ne kaže vztrajati pri tem, da so vsi tožilci enako sposobni. Tako med politiki, kuharji kakor tudi med novinarji so tudi pri tožilcih zelo sposobni, manj sposobni in tudi nesposobni tožilci. Spoznavanja in priznavanje tega dejstva je že korak k temu, da bodo najbolj zahtevne primere dobivali najboljši tožilci, ki morajo biti za to tudi ustrezno nagrajevani in morajo imeti tudi za to ustrezno možnost napredovanja. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Petek. K besedi vabim kolega Dimitrija Kovačiča.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi. Nedavno smo v tem državnem zboru odločali o imenovanju dveh kandidatov za sodnika evropskega sodišča. Takrat ste nekateri razpravljali in nas podučevali o tem, da je neprimerno komentirati in ocenjevati posamezne odločitve kandidatov v nekaterih konkretnih zadevah, ko so se odločali na svoji funkciji. In danes ravno vi isti, ki ste takrat govorili, da je to neprimerno komentirati, komentirate in ocenjujete delo današnje kandidatke in njene konkretne odločitve v posameznih primerih. Mislim, da to ni najbolj korektno ne glede na to, ali gre za kandidata za sodniško funkcijo ali za kandidata za tožilsko funkcijo. Sicer pa predlog za imenovanje generalne državne tožilke v celoti podpiram, saj menim, da gre za strokovno utemeljen predlog. Predlagana kandidatka je poleg strokovnih referenc, ki jih prav gotovo ne more nihče zanikati tudi z dosedanjim delom tako doma kot v tujini dokazala, da je oseba, vredna polnega zaupanja državnega zbora. Državno tožilstvo je zelo pomembna institucija, od katere delovanje je v veliki meri odvisno, kako se država zoperstavlja različnim oblikam kriminala. Kot vemo, državno tožilstvo v javnosti, kar je bilo tudi danes povedano, ne uživa ravno velikega zaupanja. Zato je še kako pomembno, da na čelo tega organa pride nekdo, ki je nesporno strokovna avtoriteta na svojem področju, ki se zaveda pomanjkljivosti sedanjega stanja in ki je tudi voljan in sposoben tožilstvo voditi tako, da bo postalo tudi v praksi tak organ, ki bo svoje zakonske pristojnosti dosledno izvrševal in si tako ponovno ustvaril večje zaupanje, kot ga ima sedaj. Prepričan sem, da je gospa Barbara Brezigar oseba, ki je sposobna narediti korak naprej in tožilstvu povrniti v določeni meri omajan ugled. Verjamem tudi, da ima potreben smisel in občutek za tiste organizacijske prijeme, ki bodo zagotavljali čim bolj kakovostno pa tudi operativno delo, prav tako pa pričakujem, da bo znala s svojim lastnim zgledom spodbuditi in motivirati svoj tim ljudi, ki jim bo načelovala. Zato bom seveda podprl predlog za imenovanje gospe Barbare Brezigar za generalno državno tožilko in ji že vnaprej želim uspeha pri njenem zahtevnem in odgovornem bodočem deli. Hvala.
Hvala vam. K besedi vabim dr. Gantarja, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Najprej bi rad povedal to, da je jasno s kandidiranjem gospe Barbare Brezigar za generalno državno tožilko, tožilko, ki je v javnosti znana in prepoznana predvsem kot političarka, kot oseba, ki je kandidirala na volitvah za predsednico država, ki se je v vladi, kot političarka eksplicitno umestila v neko politično opcijo, kar je povsem legitimno in s tem ni nič narobe, da torej vlada s tem kandidiranjem daje nedvoumno sporočilo. In to je, da je vodenje državnega tožilstva pravzaprav predvsem politična funkcija. Tudi če se bo Barbara Brezigar poskušala temu izogniti - in jaz verjamem, da bo želela funkcionirati in delovati kot generalna državna tožilka - je, ker je ta pojem danes zelo uveljavljen, je na nek način kontaminirana kot političarka; hote, nehote bodo njene odločitve - lahko povsem strokovne, legitimne ali pa tudi ne, kaj pa vem - definirane kot politične odločitve. S tem je dala vlada nedvoumno jasno sporočilo, to je politična zadeva in temu se ni mogoče izogniti. Ko si enkrat prestopil, bi rekel prag političnega, ko je enkrat nekdo bil minister, ko je enkrat nekdo kandidiral za predsednika, predsednico države, ga je nemogoče več jemati v tisti funkciji, to je lahko sicer politično opredeljen, vendar pa načeloma nepristranski državni uradnik, uslužbenec in tako naprej. Torej, vsakdo, ki je ta prag prestopil, mora vedeti, da ga je prestopil; in prestopila ga je Barbara Brezigar, o tem ni nobenega dvoma. Sicer pa mislim, da med številom prijavljenih kandidatov na razpisu, ki je bilo zelo veliko, vlada sploh ni izbrala najslabše kandidatke, mislim, da slabše kandidatke in kandidata niti na tej listi niti ni bilo. Vlada bi lahko predlagala še kakšnega slabšega kandidata, če bi se ta pojavil. Barbara Brezigar zagotovo ni najslabša možna kandidatka, daleč od tega, v strokovnem, pa tudi osebnem ali političnem pogledu. Seveda je lahko kandidat, tudi če ni član stranke, politično opredeljen, tako ali drugače, o tem ni nobenega dvoma, tudi nobene zadrega ne smemo imeti s tem. Ljudje so pač družbena bitja, politična bitja in se pač politično opredeljujejo. Drugo pa je, če nekdo svojo službo, svojo javno funkcijo vpreže v voz določene politične opcije, takrat pa stvari izgledajo drugače in takrat seveda izgledajo zelo nevarne. In pred tem predvsem svarim. Svarim pred te, da je vlada s kandidiranjem, predlogom, bi rekel, po nepotrebnem politizirala zgodbo, ki ji bo navsezadnje tudi škodila. S tem v zvezi bi rad pokomentiral predvsem to, da kolega, ki je govoril pred menoj, kolega Kovačič, da je treba razlikovati med funkcijo tožilke oziroma generalne državne tožilke in sodniškimi funkcijami. Če tega ne razločimo, potem tudi ne moremo vedeti, zakaj je nedopustno komentiranje sodnih odločb ustavne sodnice in zakaj je možno komentirati pretekla dejanja javnih in drugih tožilcev. In to vsi seveda tako ali drugače počnemo znotraj svojih možnosti, kompetenc, pa tudi zavedanja, da tudi tu ne smemo biti preveč brezobzirni in da moramo imeti svojo mero pri tem, kaj smemo in česa ne smemo. Rekel bi še to, in pravzaprav sem se zaradi tega tudi javil. Ko sem poslušal gospoda kolega Grimsa, sem mislil, da poslušam kakšno propagandno oddajo na radiu Tržič. Saj mi vendar ne boste verjeli, ali pa kot bi rekla neka kolegica, lepo vas prosim, saj ja ne mislite, da je vlada predlagala gospo Barbaro Brezigar zato, ker je ženska. Predlagala jo je zato, ker je bila edina kandidatka. In zakaj je bila edina kandidatka? Zato, ker se nihče drug ni prijavil. In zakaj se nihče drug ni prijavil? Zato, ker je vsakdo vedel, da nima možnosti. V prejšnjih prijavah, kjer se je vlada, v kateri sem bil tudi sam, vedla nerodno, mogoče celo tudi napačno, smo imeli na teh razpisih po dva, tri kandidate. In meni je zelo žal, da dejansko nismo predlagali kandidata ali kandidatke in stvari končali; ampak jih pač nismo, in za to smo tudi plačali. Toda mi smo vsaj imeli dva ali tri kandidate! Tu pa ni več kandidatov, tu se na razpise niti več ne javljajo. Vlada celo nima možnosti, da bi izbirala - moram jo zaščititi v tem smislu. Na koncu bi rekel še to, da pa se pri eni stvari z gospodom Grimsom strinjam - da bo gospa Barbara Brezigar, generalna državna tožilka, živela in delala skladno z vrednotami, ki jih zagovarja. In te vrednote bomo mi kmalu spoznali. Mogoče ne bodo tiste, za katere gospod Grims misli, da so vrednote, mogoče bodo kakšne drugačne. Toda definitivno bomo izvedeli, s katerimi vrednotami živi, s katerimi vrednotami tudi dela in jih zagovarja. Vseeno se moram obregniti ob stavek, ki je bil kritiziran in ki ga je izrekla bivša generalna državna tožilka in potem ministrica Zdenka Cerar, da "vsaka velika svinjarija še ni kaznivo dejanje". To, kar je povedala moja kolegica Darja Lavtižar Bebler, je točno. Ta stavek je zagovor pravne države. Ta stavek pomeni, da je lahko kot kaznivo dejanje opredeljeno samo tisto, kar je vnaprej opredeljeno v zakoniku ali v drugih zakonih kot kaznivo dejanje, in da ni mogoče za nazaj nekoga po našem občutku definirati, kot da je storil kaznivo dejanje, in opredeliti kaznivo dejanje za nazaj. To je bila zgodba, ki je danes samoumevna in se jo učijo, kot pravijo, pravniki v prvem letniku. V 80. letih - mogoče se bo minister strinjal - ta zgodba ni bila samoumevna. V 80. letih smo se morali boriti za to interpretacijo, gospod Tanko - da ni vsaka svinjarija, ki se jo je opredelilo kot svinjarijo, že kaznivo dejanje. Na primer, da "naci" himna na radiu Študent ni bila kaznivo dejanje, ker ni bila opredeljena kot kaznivo dejanje, in tako naprej. Za te stvari smo se morali boriti. In ker vas ni bilo zraven, gospod Tanko, tega ne veste, da je ta stavek svet za vsakega, ki prisega na pravno državo. In veseli me, da ga je izrekla moja kolegica bivša ministrica za pravosodje. In stojimo za njim vsi. Hvala. Seveda bom glasoval proti.
Gospod Kovačič, k repliki ste prijavljeni. Izvolite.
Hvala lepa. Glede na to, da sem bil poimensko imenovan, ne bom komentiral tega zadnjega, te izjave bivše generalne državne tožilke. Ta njena znamenita izjava o "veliki svinjariji", ki je lahko poleg tega, kar je bilo povedano, tudi alibi za to, da se nečesa ni naredilo, ampak bom komentiral oziroma oporekal temu, kar je bilo rečeno, da sta seveda tožilska in sodna funkcija različni, kar drži. Ampak jaz sem povedal to, pa ste nekateri v tem državnem zboru rekli, da nekaterih konkretnih odločitev ustavnega sodnika ni primerno komentirati. In odločitev ustavnega sodišča je dokončna. Zdaj, če to primerjamo z odločitvami tožilcev, potem moramo vedeti, da tudi odločitve tožilcev v konkretnih zadevah so dokončne. In seveda po tej analogiji bi kazalo, da tudi teh odločitev ni mogoče komentirati. Jaz se s tem sicer ne strinjam, kajti menim, da je vse odločitve - bodisi da so dokončne ali ne - mogoče komentirati v strokovni javnosti. Ampak to, da jih ni primerno komentirati, ste rekli vi, jaz sem samo povedal, da vi, ki ste rekli, da jih ni primerno komentirati, tukaj zdaj komentirate te konkretne odločitve, ki so bile v preteklosti sprejete s strani sedanje kandidatke. Hvala.
Nadaljujemo z razpravo. K besedi vabim kolegico Cvetko Zalokar Oražem.
Hvala lepa za besedo. Danes je bilo rečeno, da potrebujemo v tožilstvu nov veter, kajti ugled je močno omajan oziroma naj bi bil močno omajan. Potem je bilo naštetih cela vrsta izjemno pomembnih funkcij, ki jih je v okviru tožilstva v preteklih deset in več letih opravljala tudi danes obravnavana kandidatka za državno tožilko. Torej, lahko rečemo, da pravzaprav je bila vseskozi tudi sama udeležena pri tem omajanem ugledu tožilstva in najbrž je kakšen košček tudi prispevala sama k temu, saj ni upravljala neke zelo, bom rekel, nepomembne funkcije znotraj tožilstva, ampak bom, dovolite naštela nekaj funkcij, ki morda prej niso bile omenjene, pa so tudi pomembne za nekatere očitke, ki padajo kar povprek preko tožilstva. Ne nazadnje oziroma kot prvo bi želela omeniti to, kar smo danes že omenili, tudi v njenih predalih, tudi v njenih omarah je ostalo več kot 100 neopisanih revizijskih poročil SDK. Torej so se zgodbe začele že prej primerom Železnikar, pri čemer seveda ni treba zanemariti tudi tega, da je gospoda Železnikarja, ki je večkrat omenjen kot primer najbolj malomarnega tožilskega dela, na to funkcijo kot vršilka dolžnosti v svojem času postavila prav Barbara Brezigar. Torej si je znala oziroma je izbirala tudi sodelavce in ljudi, ki so se kasneje izkazali kot izjemno neprimerni. Poleg tega je gospa Barbara Brezigar v okviru tega omajanega tožilstva vodila tudi center za informatizacijo, ki je skrbel za pripravo računalniških orodij, s katerimi naj bi bil omogočen nadzor nad opisom tožilstev oziroma nad delom tožilcev pri vpisnikih, zadeva, zaradi katere je prišlo do primera Železnik, ko pravzaprav spisi niso bili niti zavedeni. Očitno tudi ta center za informatiko ni opravil svoje dolžnosti tako v teh letih, ko ga je gospa Barbara Brezigar vodila, da bi do teh anomalij ne prihajalo. Gospa Barbara Brezigar je po informacijah, ki jih imam, delala tudi v revizijski komisiji, ki je opravljala kontrole nad delom državnih tožilcev in določala politiko pregona, ocenjevala pogoje za napredovanje tožilcev in raziskovala pritožbe. Skratka, imela je celo vrsto pristojnosti in možnosti vplivati na to, da ta ugled tožilstva ne bi bil tako omajan, kot se o njem danes govori; torej, imela je možnost. Želim povedati, da po moji oceni gospa Barbara Brezigar ni "nek nov vetrič", ki bo zavel po tožilstvu, ampak je bila kar krepko udeležena pri tej "zatohli sapi", ki jo čudimo v teh tožilskih sobanah, če je temu tako. Bilo je tudi rečeno, da bi prejšnja vlada lahko generalnega državnega tožilca imenovala v svojem mandatu, postopki mislim, da so bili začeti, hvala bogu je prejšnja vlada upoštevala postopek tako, kot mora teči, ljudje so se oziroma kandidati so se pritožili in to imenovanje je bilo tudi na ta način ovirano. Mislim pa, spoštovani kolegi in kolegice, da bi danes poslušali še in še očitkov, če bi se to slučajno zgodilo dva, tri, štiri mesece pred volitvami in bi generalnega državnega tožilca ali tožilko imenovala pred volitvami prejšnja oblast. Tako mislim, da bi danes potem tekle razprave predvsem v drugo smer in po moji oceni je celo korektno, da se to ni zgodilo tako, četudi me pa izjemno skrbi in se nikakor ne moram strinjati, kar sem povedala tudi že na mandatno-volilni komisiji, da tako prostodušno sprejemamo poslanci in poslanke to, da bomo to funkcijo, ki je po moji oceni ena najpomembnejših v državi, kar apriorno od sedaj naprej jemali kot "naša" in "vaša", torej jo jemali kot spolitizirano funkcijo. Mislim, da je to izjemno nevarno. In seveda to je v kontekstu vsega nerazumevanja kadrovskih potez, ki jih lahko opazujemo v tem trenutku ali pa v zadnjih tednih, kajti ne nazadnje tudi v zvezi z zakonom o javnih uslužbencih želi se trajno - trajno govorim, ne samo tistih nekaj mesecev po volitvah - , trajno imeti nadzor nad vsemi pomembnimi funkcijami v državi, kar je seveda lahko za pozdraviti, če gre za izvršilne funkcije, nikakor pa se mi zdi, da to ni primerno pri funkcijah, ki se tičejo pravosodja in represivnih organov. In seveda ta nadzor je že vzpostavljen. Kolegi, policija je že vaša, tožilstvo bo vaše od danes dalje, davčna uprava bo vaša, carinska uprava, podobni organi, to niso organi, kjer se lahko postavlja eksplicitno svoje ljudi. Govorim pa to zato, ker je vašemu kolegu na mandatni komisiji zelo eksplicitno ušlo, da "si bomo razdelili tole in to je sedaj naše". In ne segajte v to polje, in kaj protestirate. Ne nazadnje se ta zgodba ne konča pri teh funkcijah, ampak sedaj bomo imeli tudi strokovnega vodja kliničnega centra, imenovanega po političnih vzvodih, kjer pa mislim, da pa res si ne želim, da me zdravi nekdo, ki bo politično ne vem kako opredeljen oziroma strokovno, govorim o strokovni funkciji direktorice kliničnega centra, ki je eksplicitno postavljena politično in je najbližja sodelavka ministra Bručana. In pri tem, ker se vseskozi izpostavlja našo kolegico Cerarjevo, strankarsko sedaj. Oprostite, gospa Cerarjeva nikoli v času opravljanja tožilske funkcije ni bila članica stranke. V stranko se je vpisala oziroma vstopila, ko je postala ministrica v vladi. Mislim, da to je popolnoma razumljivo in ni nobenega problematiziranja. Ministri v vladi so politično tudi opredeljeni, bolj kot drugi. In ne nazadnje tudi gospa Brezigarjeva je bila že ministrica v Bajukovi oziroma Janševi vladi pred leti. Tako pravzaprav mislim, da gre bolj za neko pozo nevstopanja. Drugače pa mislim, da vedo tudi državljani in državljanke, v katero politično opcijo sodi gospa Brezigarjeva, in je vse to pravzaprav eno sprenevedanje. Saj smo pravzaprav vsi lahko tudi na televiziji gledali, kako je proslavljala lep uspeh na predsedniških volitvah, z ramo ob rami z gospodom Janezom Janšo. Hvala lepa.
K besedi vabim kolega Aleša Guliča.
Cenjeni in spoštovani. Kar veliko smo slišali. Jaz bi se lotil pravzaprav tega predloga, skozi katerega naj bi kaj več izvedel o gospe Barbari Brezigar. No, življenjepis je napisan na eni strani in spet smo tam, kar smo že slišali danes. O njeni politični karieri se pravzaprav iz tega življenjepisa ne da izvedeti nič, razen to, da je leta 2002 kandidirala za predsednico slovenske države. Vemo pa seveda, da je bila vseskozi politično opredeljena, upam, da ne tudi politično prepojena. Sicer je bila članica stranke, iste stranke, kot sem bi jaz, samo jaz ne izrazujem svoje podobe iz zgodovinskih fotografij, pač se ne sramujem tega in se mi ne zdi nič takšnega, če smo v nekem sistemu bili - pač ker je imel samo eno stranko - v samo tisti stranki, ki je bila možna. Bolj me pravzaprav v teh njenih temeljnih izhodiščih za kandidaturo državnega tožilca me bolj moti takšno posplošeno pripovedovanje o tem, kako tožilstva nimajo ugleda. Moram reči, da v Zasavju tožilstvo ima ugled, da je bilo pohvalno po strokovni plati in da je tudi dobro sprejeto med ljudmi. Tako za kakšne pavšalne ocene prav gotovo nisem. Gospa Barbara Brezigar je imela seveda veliko funkcij in prav gotovo je v svojem življenju naredila kakšno napako. Zelo dvomim, da je tako čista in res tako nova metla, kot se tukaj govori. Naj omenim samo to, da je bil zoper Barbaro Brezigar v letu 2003 odrejen strokovni nadzor dela tožilcev in da se je zanj zavzemal gospod poslanec Zmago Jelinčič, ki je zaradi politične pristranskosti navedene, pri delu Barbare Brezigar, zahteval celo ustanovitev parlamentarne preiskovalne komisije. Tam so bili namigi, da naj bi šlo v tem primeru za politično motivirano gonjo zoper državno tožilko in to je potem zanikal takratni minister za pravosodje, Ivan Bizjak, član politične stranke, ki je danes del vladajoče koalicije. Povezave prav gotovo so. Še ena reč, ki me na nek način moti, je pa seveda vezana, sedaj ne na preteklosti, ampak na bodočnost, čeprav so te stvari seveda zelo povezane. Vemo, da je sedanjost, preteklost bodočnosti. To pa je zelo bližnja bodočnost - danes bomo sklepali tudi o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov, da ne berem vsega, nove preiskovalne komisije, ki naj bi preiskovala delo, kot piše tukaj, "v zvezi z izvrševanjem nadzora po zakonu o državnem tožilstvu". Vem, da je to naključje, ampak v naključja ne verjamem. Ne verjamem. Očitno je še nekaj več in nekdo nam nekaj pripoveduje. Pripoveduje verjetno vse tisto, kar smo danes že slišali. Jaz bi končal na ta način: za gospo Barbaro Brezigar ne bom glasoval zaradi tega, ker je edina kandidatka in to mi ni bilo že všeč takrat, ko smo vedno glasovali samo o edinih kandidatih. To je preteklost, ampak jaz upam, da ni tudi bodočnost, čeprav je pa sedanjost.
Hvala, kolega Gulič. K besedi vabim magistra Boruta Sajovica.
Hvala lepa, predsedujoči, in pa še enkrat lep pozdrav prisotnim. Mislim, da je tale razprava koristna. Kot mlad in pa zelen v tem parlamentu sem pogledal, kako so potekale razprave v preteklih letih, takrat ko sta bili pozicija in pa opozicija zamenjani. Pa moram reči, da smo danes v opoziciji še kar kulturni, kar strpni, manj čustveni, in da gre razprava v pravo smer. Glede na to, da vidim, da je gospa kandidatka izredno prilagodljiv človek, saj ima za seboj pestro politično pot, iz zveze komunistov, pa danes čisto na druge bregove, jaz mislim, da bo tudi iz te razprave, ki jo danes tu vodimo, znala potegniti marsikaj koristnega, predvsem v smeri, tej, da tisto, kar ji mi očitamo, da ne bo tako črno, kot mi slikamo. Tudi iz razprave svojih nasprotnikov se marsikdaj da potegniti kaj koristnega, kaj pametnega in to uporabiti za to, da bo njeno delo seveda boljše v skupno prid vseh naših državljank in pa državljanov. En star pregovor je, da se je najceneje učiti na tujih napakah. In jaz upam, da vsega tistega, kar ste nam v preteklosti očitali, ne boste sami ponovili. Če smo neke zadeve v preteklosti storili narobe, to še ni noben argument, da jih danes ponavljate vi, saj ste govorili, da bo potem pač po teh volitvah vse boljše in pa vse dobro. In jaz vam na tej poti želim sreče, saj bo ne nazadnje to dobro za Slovenijo in pa vse Slovenke. Kar me pa pri vsej tej zgodbi pa mogoče kot naivnega in pa zelenega politika moti, je pa, kako z lahkoto mi v tej državi, pa ne bom rekel, ne levi, ne desni, ampak vsi skupaj, kako z lahkoto sprejemamo in odlagamo neke zelo, zelo pomembne funkcije. Gospa Barbara Brezigar je bila pred meseci z eno tako navdušujočo podporo imenovana v Eurojust, ker smo takrat ocenili, da nas bo tam kvalitetno, strokovno zastopala. Sedaj po nekaj mescih jo pa iz te funkcije umikamo. Zanima me, kako bo to vplivalo na ugled in pa na kredibilnost Slovenije, da smo se že po nekaj mesecih tam premislili. Še bolj me pa skrbi, mislim, da so nekje rekli, da bodo leta 2007 predsedniške volitve. In žal mi je, da gospe kandidatke ni tukaj. Rad bi jo vprašal, ali se dela na tožilstvu loteva tako kot že večkrat do sedaj, samo prehodno, samo začasno, ali bo takrat tožilstvo zapustila in se podala v predsedniško funkcijo. Ravno ta lahkotnost menjave funkcij, to pa je zadeva, ki mi da misliti. Mogoče sem pa tudi v pravni zmoti, kot so pred časom razsodili sodniki, in mogoče je to trend nove slovenske politike. Kandidatke seveda ne bom podprl, da razprave, katere izid je že vnaprej znan, ne vlečemo v pozno popoldne. Hvala lepa.
Hvala vam. [[Oglašanje v dvorani.]] Kolega Kangler, prosim vas, da dopustite, da državni zbor opravlja svoje delo. Hvala. K besedi vabim kolega Milenka Ziherla. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav gospodu ministru, kolegicam in kolegom! Sam bom z veseljem podprl gospo Barbaro Brezigar. Iz današnje razprave sem pač zaznal, da ji je bilo očitanih več stvari, ena od teh je politična opredeljenost, vendar bi tudi njeni predhodnici ne mogli ničesar drugega reči, saj je bila tudi zaznavno politično opredeljena. Nadalje, imamo celo ustavnega sodnika, ki izvira še iz tiste generacije, ki je izšla v solzah iz Beograda. Pa me to nič ne moti, če bi delo opravljali strokovno in če bi bila v Sloveniji zagotovljena pravna varnost. Glede strokovnih referenc mislim, da jih ima kandidatka zadosti in da tu ni nobenega vprašanja. Potem je bilo omenjeno, da je bila na razpisu edina kandidatka. Tudi včasih so bili razpisi, kjer je bil znan kandidat, plus dva ali trije zaradi fasade ali zaradi lepšega. Sam predvsem pričakujem, da se bo stanje stabiliziralo in bodo moje slabe izkušnje iz preteklosti oziroma strahovi odpravljeni. V mislih imam predvsem primere, ko je v Ljubljani prišlo večkrat do streljanja, Ljubljana je bila že podobna malemu Divjemu zahodu, in če se je zadeva lahko opredelila kot svinjarija, je ni bilo treba kazensko preganjati, kajti vsaka svinjarija še ni [[...]]in tako naprej. No, tudi v Lescah je prišlo že pred leti do tega, da sta se dva skregala zaradi parkirnega mesta, človek je potegnil pištolo in drugega ustrelil. Zaradi zelo učinkovitega sodnega pregona je morilec še danes na varnem v Črni gori. Glavni finančni mahinator je tudi pobegnil roki pravice in ga je pravica ujela šele v Združenih državah Amerike. Upam, da do njegove izročitve še dolgo časa ne bo prišlo, kajti v vmesnem času je v zaporu v ZDA in bo vsaj tam odsedel tisti svoj del. Nadalje, na visokih položajih v sodstvu so zaposlovali svoje življenjske sopotnike, sopotnice, z neustrezno izobrazbo, vendar s plačo, kot da bi to izobrazbo imeli. Najbolj vzorčen primer je pa morda umor v Tekačevem, kjer je osumljeni očitno z zadevami nadaljeval še naprej in so ga v prekršku našli šele v drugi državi, kjer so pa pokazali, kaj je učinkovitost - takoj je bil na vrsti za sojenje in takoj zaprt. Takih primerov je bilo še več, in upam, da se bodo z nastopom nove generalne tožilke te moje slabe izkušnje iz preteklosti, ti strahovi, da bodo odpravljeni. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi vabim kolega Mirana Potrča. Izvolite.
Hvala lepa. Ko smo v Socialni demokraciji poudarili, da gre za kandidaturo, za katero se je odločila vladna koalicija, ne da bi poskušala kakorkoli zagotoviti širšo politično podporo in da je to temeljni razlog, zaradi katerega podpore ne bomo dali, da pa ne oporekamo možnosti, da ima večina v skladu z zakonom, pravico tožilko izvoliti, smo bili nerazumljeni zakaj ne govorimo o konkretnih vprašanjih in ravnanjih tožilke in zakaj to pravzaprav sprejemamo na znanje. Jaz bi rad ponovno poudaril, da smo to želeli povedati predvsem in samo zato in da ne verjamemo strašno pomembni strokovni argumentaciji, ki jo vladna večina daje temu predlogu. Mi ne oporekamo dejstvu, da je kandidatka za generalno državno tožilko opravljala pomembne funkcije v državnotožilski organizaciji in da najbrž iz tega razloga ne bi imela strokovnih referenc. Ima jih. Ampak prav gotovo ni edina, ki jih ima. Prav gotovo bi se našel še kdo. In prav gotovo je vsaj tako kot strokovna referenca pomembna njena politična opredelitev. Povem še enkrat, ne moti nas, zdi se nam v skladu s politiko, ki jo ta vladajoča večina vodi, vendar želimo to izrecno in izrazito poudariti, da se ne bi iz tega delal dvom. Zelo prav ima moj poslanski kolega Dušan Kumer, ko je v svoji razpravi povedal, da je to pravzaprav logično nadaljevanje politike te vlade na vseh področjih. Vsa področja javnega življenja si želi politično podrediti. To pač jaz z vso odgovornostjo trdim. Vesel bom, če bom demantiran, vendar dosedanja ravnanja v smer eventualnega demantija ne kažejo. To se dogaja v javni upravi, to se dogaja vedno bolj v gospodarstvu tam, kjer ste najbolj govorili, da se boste umikali iz gospodarstva, tam se kaže v veliki meri. To se kaže na žalost tudi na področju pravosodja. To se kaže tudi na področju javne besede in novinarstva v zvezi z zakonom o Radioteleviziji in še bi se dalo naštevati. To je pot, samo to je varljiva pot in najbrž ni dobra in najboljša in na njo želim opozoriti. Koliko je pri tem dvoličnosti, kaže izjava dveh vaših visokih funkcionarjev koalicije na današnji seji. Ena je bila, da se zavedamo politične opredelitve in nas ne moti, ker verjamemo, da bo kljub politični opredelitvi delala korektno. Ja, morda, jaz ne želim vnaprej reči, da to ni res. Ampak hkrati druga izjava, da pa napačna politična opredelitev, ki meni ni všeč, pomeni pa v naprej in a priori napačno delovanje. Kakšna dvoličnost gospe in gospodje! Zakaj zato, če je nekdo moje barve, bo a priori delal dobro, če je nekdo tuje barve, bo a priori delal slabo. Sami sebe, sami se ujamete v takšne izjave in poveste, kako vam gre samo za to, da bi z blefom in velikimi besedami nekaj dokazovali. Danes je bilo izrečenih nekaj trditev, ki mene dodatno, poleg tistega, kar sem uvodoma v imenu poslanske skupine povedal, skrbi, kako bo ob programu gospe kandidatke, bodoče državnotožilstvo delovalo, se mi zdi še nekaj. Vi ste trdili, da je slabo, da je bilo razvrednoteno delo tožilstva. Jaz z vami soglašam. Samo povejte in poglejte, kdo je najbolj v zadnjih dveh letih, razen v zadnje pol leta, razvrednotil delo tožilstva, sodišč in vsega drugega. Vi, ki ste danes v koaliciji, prej ste bili pa v opoziciji. Marsikaj ste imeli prav, marsikaj ste imeli prav, ampak razvrednotili ste do te mere, da se danes kliče po novi metli, ki bo vse v celoti spremenila. In pogoji, vzdušje, javno, za to novo metlo je krasno ustvarjeno. In kaj sedaj v tem vzdušju pomenijo nekatera razmišljanja? Kje je bil različen pogled glede vloge in delovanja posebne tožilske skupine? Kje je bil? Saj se spominjate. Ali naj se pristojnosti posebne tožilske skupine napišejo v zakon ali naj generalni državni tožilec vedno sproti presoja, kaj bo lahko dal v presojo in v delo posebni tožilski skupini? Takrat je prevladalo mnenje, da naj bo to predpisano v zakonu, ker to ne more biti odvisno od vsakokratne odločitve, lahko tudi politične, ne samo strokovne, aktualnega državnega generalnega državnega tožilca ali tožilke. Danes gospa Brezigar zagovarja to pravico proste presoje. Jaz mislim, da to ni dobro. Vi trdite, da je krasno in prav, da v bodoče ne bo več razdelitev zadev po pripadu in po logiki tudi abecednega reda in podobno, ampak da morajo dobiti najboljše primere najboljši tožilci. V načelu je s tem mogoče soglašati in zgleda zelo simpatično, ker se bodo uspešne stvari reševale. Lahko pomeni pa tudi nekaj drugega, da seveda dam tisto zadevo, kjer hočem konkretno politično usmeritev in odločanje tistemu, za katerega v naprej vem, da bo takšni politični usmeritvi sledil. In obratno, da dam nekomu drugemu tisto, kar bo sledilo neki drugi politični usmeritvi. Zavedajte se, da to ni nujno dobra politika, pa jo vi tako na slepo zagovarjate. In na koncu naj rečem, da so vse to razlogi, zaradi katerih mislim, da bi bilo ne zaradi konkretnih delovanj, ampak zaradi programa, zaradi vzdušja, zaradi tega, ker ta kandidatka ni ničesar rekla o odgovornosti in samostojnosti tožilcev, ampak o vsem drugem, prav razmišljati, da se ta kandidatka ne podpre. In čisto na koncu, omenjali ste nasploh, da smo nekateri opozarjali na neprimerno ocenjevanje posamičnega dela. Tudi jaz sem bil med tistimi, pa danes posamičnega ravnanja gospe kandidatke za generalno državno tožilko nisem ocenjeval. Zato to za mene ne velja in bilo prav, da korektno poveste. Je pa prav reči še nekaj, kljub temu pa so v teh ocenah razlike. Kadar gremo gledat ustavo, vemo dobro, da sem jaz najbolj ugovarjal temu, da lahko nekdo, ki uživa imuniteto za glas ali mnenje, ki ga je izrekel v konkretnem sojenju, je zaradi tega konkretnega sojenja nezmožen opravljati neko funkcijo. To še vedno trdim, da je nesprejemljivo. Vedeti pa morate, da kar zadeva tožilstvo, te neodvisnosti v taki meri in te imunitete ni, ker je funkcija tožilca drugačna. Njegove odločitve sicer niso nikoli dokončne, dokončna je lahko v primeru, če zavrže oziroma ne vloži ovadbe, pa še potem ni dokončna, ker lahko prevzame drug, ker imaš na koncu oškodovanca, ki lahko namesto njega prevzame pregon in podobno, ampak prav gotovo dokončna ni. Sicer pa če toži, ni dokončna, ker, hvala bogu, imamo še sodišče in ne si delati utvare, da se lahko vse samo na ravni tožilcev konča. Razprava, kakršno sem danes poslušal od spoštovanih kolegov iz vrst koalicije, me je utrdila, da je še kako prav, da smo opozorili, da gre za izrazito politično kandidaturo in da je še kako prav, da smo rekli, da te kandidatke ne bomo podprli. Hvala.
Hvala vam, kolega Potrč. K besedi vabim kolega Staneta Pajka.
Hvala za besedo. Pozdravljeni gospod minister, pozdravljene poslanke in poslanci! Sam si bom vedno prizadeval za pravno državo, kar pomeni, da je potrebno spoštovati zakone. Iz tega sledi, da si moramo biti pred zakonom vsi enaki, kar se v praksi ni vedno potrjevalo. Da bi se pravna država tudi v življenju izvajala, je potrebno imeti tudi dobre tožilce, ki pri pregonu storilcev v predkazenskem postopku izvajajo zelo pomembno delo. Nujno je, da so tožilci neodvisni od dnevne politike. Naša država take tožilce potrebuje, predvsem pa njihovega generalnega vodjo. Predlog vlade Republike Slovenije, da se na delovno mesto generalne državne tožilke Republike Slovenije imenuje gospa Barbara Brezigar, je več kot dober. V njeno strokovnost ne dvomim. Izkazala se je tako doma, kot v tujini. Verjamem, da bo v tožilstvo pripeljala nov veter, čeprav je bilo to že danes povedano, da se ne bo preganjalo samo kurjih tatov, da bodo na vrsto prišle tudi velike ribe. To velja predvsem na področju gospodarskega kriminala, saj je tu, po mojem mnenju, največja praznina. Verjamem tudi da se pod njenim vodstvom ne bo ponovila sramotna omara polna založenih spisov. V razpravah opozicije sem opazil, da se kandidatki očita politična pristranskost. Sam se s tem ne strinjam, saj gospa kandidatka ni članica nobene stranke. Opozicija ima milo rečeno dvojna merila. Ko so sami kandidirali politično na enake ali enako delovno mesto, se je to imenovalo strokovno. Ne dvomim v njeno izvolitev. Ob tej priložnosti ji na novem delovnem mestu želim veliko uspehov, ki jih naša družba nujno potrebuje. Dobrodošla doma. Hvala.
Hvala za podano mnenje. K besedi vabim zadnjega med prijavljenimi razpravljavci kolega Jožefa Jerovška. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. To, kar danes poslušamo iz opozicijskih vrst, kaže oziroma pojasnjuje, da je kolektivno in individualno prišla do izraza teorija podzavesti po Jungu. Dve stranki sta nazorno pokazali od kod vlečejo politične korenine in pa tudi nekateri posamezniki. In glejte, ni čudno, da neke politične korenine vlečete iz komsomola, tam pa je bil agitprop glavno sredstvo obvladovanja ljudi, zastraševanja, poneumljanja. In danes ste si izbrali osnovno metodo agitpropa, da večkrat ponovljena laž postane ljudem sprejemljiva. Ponavljali ste laži, lažne obtožbe tako pogosto, da ste gotovo prepričani, da ste dosegli zastavljeni cilj. Sedaj mi je šele jasno, ko je recimo gospod Sajovic, ki ste ga določili, da v imenu stranke nastopi z insinuacijami, podtikanji, lažmi, dajal celo, da je bila vpletena v številne afere. Gospod Sajovic, ali je teorija podzavesti po Jungu izbila tako, da je sam rekel "jaz kot mlad in zelen parlamentarec v svojem sedanjem nastopu" je to v bistvu priznal. Določili ste ga, da opravi to umazano delo, niste določili izkušenih poslancev z večkratnimi mandati v notranje - političnem, pravosodnem resorju, ampak ste oprodo naprosili, da je izvedel delo. Glejte, šele sedaj mi je jasno, s kakšnimi metodami nastopate. Gospod Drnovšek, ko je bil protikandidat, si niti slučajno ni dovolil takih nizkotnosti, kot ste si jih dovolili danes tukaj, pa kljub temu, da predvolilna kampanja prenese dosti več kot resna parlamentarna debata, bistveno več. Zaradi tega se ne čudim današnji zgroženosti gospoda Drnovška nad svojo nekdanjo stranko. Tukaj ste nastopali, kot da je gospa Barbara Brezigar, kandidatka, strokovno nepopisan list, kot da za seboj nima briljantne tožilske kariere s številnimi uspehi. Sprašujem se, kaj vse bi si še izmislili in česa vse bi jo obtožili, če ne bi izhajala iz znane partizanske familije. Gotovo bi uporabljali besedo kolaboracija, kot da je pripadnik nekih kolaborantov, sem prepričan, da si bi to izmišljali, ampak to je bilo le preveč, ker si zaradi tega, od kod izhaja, tega niste mogli privoščiti. Omenjali ste kontaminiranost. Sprašujem se, ali takrat, ko je bila že enkrat kandidatka za generalno državno tožilko, zakaj ni bila primerna, pa ni bila takrat praktično nikjer aktivna izven tožilskih vrst. Ali ni odločila navidezno deponirana politična pripadnost gospe Zdenke Cerar v njeno korist. Zelo taktično je bilo to izvedeno takrat, zelo taktično ste to izvedli. Poglejte, vse ta številna demagoška, nizkotna potikanja, insinuacije, perfidno nastopanje ste si privoščili danes. Jaz se ne čudim, da se je gospod Pavliha kot priznan pravdnik se raje umaknil, da ni želel prisostvovati temu polivanju z gnojnico, ki ste si ga privoščili. Nihče pa ni imel toliko smelosti, da bi omenil, kako pa se je kandidatka obnašala, ko so bile v zraku tudi v ženskih vrstah, spoštovanje človekovih pravic, demokratičnosti, kako se je kot tožilka obnašala na sodnih procesih, kjer je predstavljala obtožbo. Poglejte, gospa kandidatka je v letu 1999 načelno in pokončno žrtvovala svojo uspešno kariero, ker ji je takratna generalna državna tožilka, ki vi pravite, da ni bila politična, preprečila, da bi vložila ovadbo zoper razvpitega kriminalista, ki je brez odobritve sodišča pridobil podatke o novinarju Rancu in s tem strašansko kršil človekove pravice. To je bil strašanski napad na novinarske vrste, na neodvisnost novinarstva v Slovenji. Takrat ste podpirali gospo Zdenko Cerar pri tem dejanju. Zakaj sta uradno ti dve stranki? Jaz sem bil takrat predsednik komisije Vič-Holmec. Tudi tam je gospa Zdenka Cerar podpirala gospoda Fišerja, da je zadrževal dokumentacijo, iz katere je bilo tudi to razvidno. Potem smo šele dobili, naknadno. Ampak gospa Barbara Brezigar je načelno odstopila, ker ni hotela, ker se je zavestno odločila v prid človekovih pravic in demokracije. To je bil sicer obupni poskus, pravzaprav se ni obrestoval v tem smislu, da bi zavladala vladavina prava od takrat. Vi ste uživali nekateri ob tem. Gospod Potrč je omenil, da ni dokončno. Tudi takrat ni bilo dokončno. Gospod Ranc je sam prevzel civilni pregon in na sodišču uspel ter dokazal to, kar je preprečila gospa Cerarjeva. Nihče ni omenjal, da je kandidatka edina tožilka v državi, ki se je uspešno spopadla in privedla do pravosodne obsodbe primer iz gospodarskega kriminala: primer Grubelič. Meni je popolnoma jasno in se zavedam, da je mnoge strah. Mnoge je strah, kaj bo z aferami, gospodarskim kriminalom v zadnjih 12-ih letih, kaj od tega bo tožilstvo sposobno privesti pred sodišče. Trdno ste mnogi prepričani, da bodo vse stvari zastarale, tako kot so zastarale v tem obdobju. Da se tožbe oziroma obsodbe na sodišču ne bodo napisale tudi v bodoče, če bi imeli kandidata, ki bi ustrezal vaškim kriterijem za tožilstvo. Današnje nastopanje nekaterih je sramotno. Zelo kvalitetno tožilsko delo ste pripravljeni zatajiti, spregledati, popljuvati,. Bojim se da ste nekako v funkciji voznikov kamionov, ko so ti kamionarji zrušili Alendeja. Vi s svojo obstrukcijo in s polivanjem hočete preprečiti nov veter v tožilstvu. Domnevate, da je to možno, da imate zaloge moči v sebi, neformalne politične centre, s katerimi bi lahko to preprečili. Jaz sem trdno prepričan, da je gospa kandidatka tako pokončna osebnost, da bo s tem, kar se je v javnosti že dokazala, s svojimi osebnostnimi potezami, ki so bile danes grobo napadene, vendar je s tem postala v javnosti le bolj priljubljena, dosegla dejansko, da bo tožilstvo opravilo tisto delo, ki ga v tej državi ali pa v vsaki državi mora opraviti. Da tožilstvo v bodoče ne bo toliko političen vzvod, kot je bilo v preteklih desetih, dvanajstih letih, ko se je pošteno načelno tožilsko delo pravzaprav onemogočalo. Ko se je, kot izgleda, pogosto v tožilčevi mapi znašel listek "ustavi to zadevo", kot se je to dogajalo v udbovskih časih. Jaz upam, da so ti časi za nami. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Jerovšek. Prosim pa vas, kolega Jerovšek, da v nadaljnjih razpravah, ki jih boste imeli tekom današnje seje in drugih sej, ne uporabljate žaljivih, negativnih osebnih oznak, kot ste si privoščili do enega izmed poslancev v državnem zboru v svojem govoru. Sedaj pa vabim k besedi [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] Gospod Jerovšek, prosim, dovolite, da nadaljujem sejo. Zdaj vabim k besedi vlado Republike Slovenije oziroma prisotnega ministra dr. Šturma. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Naj na kratko povzamem stališča vlade Republike Slovenije. Najprej pa želim podati tudi kratke odgovore na stališča, ki so se pojavljala v dosedanji razpravi. Del razpravljavcev je opravil analizo konkretnejših primerov oziroma konkretnih zadev, s katerimi se je tudi ukvarjala kandidatka za mesto generalne državne tožilke. Naj najprej na kratko povem stališča do nekaterih teh očitkov. Eden takih očitkov je bil, da je sodelovala kot ministrica v vladi dr. Andreja Bajuka. Naj povem, da zakon o tožilstvu izrecno predvideva in dopušča možnost, da se vsak državni tožilec lahko namesti bodisi da je na ministrstvu dodeljen ali pa tudi da prevzame funkcijo ministra. Ta očitek je neutemeljen, ker je v nasprotju z veljavno pravno zakonodajo. Potem očitek, ki se je nanašal na to, da se je v času njenega vodenja, ko je bila vršilka dolžnosti okrožnega tožilstva v Ljubljani, začel primer Železnik. Treba je povedati, da je to bilo pred desetimi leti. Bila je vršilka dolžnosti leta 1995 za šest mesecev in v šestih mesecih ne more priti do zastaranja zadev. Zato so tovrstni očitki po mojem mnenju neutemeljeni. Glede očitka sodelovanja v zadevi Depala vas je treba samo na kratko povedati, da je sodišče spoznalo udeležene v tem postopku za nedolžne. Bili so oproščeni vseh kazenskih očitkov in je s tem ta zadeva zaključena. Morebiti še v zvezi z očitkom, da je bila imenovana v Eurojust in da zdaj po krajšem času odhaja spet na delo v Slovenijo. Obe funkciji nista nezdružljivi. Gospa Barbara Brezigar je ta trenutek na Eurojustu, kjer bo ostala še ves mesec. Čim bo to možno, se bo vrnila, vendar bo svojo funkcijo v Eurojustu še obdržala za opravljanje najnujnejših zadev v Eurojustu, dokler v Sloveniji ne bomo izvolili novega predstavnika ali predstavnice. Ministrstvo za pravosodje bo razpis objavilo takoj po morebitni izvolitvi kandidatke v državnem zboru. Tako v tem pogledu tukaj ne bo prišlo do nobenih časovnih zamikov. Naj še nekaj povem na pomislek, da je v svoji vlogi oziroma v predstavitvi tudi omenila, da bo dala pobudo za pripravo novih zakonov. Pobuda za pripravo nove zakonodaje je ustavna pravica, vsak ima pravico dajati pobude javnega pomena, in to novi zakoni prav gotovo so. Pozna področje in s takim svojim prizadevanjem lahko bistveno prispeva tudi k odgovoru na neko drugo vprašanje, ki ga bom sedajle sam zastavil samemu sebi. Izhajam pa iz razprave, ki se je tudi vršila, kjer je bilo govora o tem, oprostite izrazu, da vsaka velika svinjarija še ni kaznivo dejanje. Strinjamo se s to ugotovitvijo, da načela pravne države tako ugotovitev absolutno omogoča in je v duhu pravne države, vendar si je ob tem treba zastaviti tudi drugačno vprašanje: Ali je država, v katerih 12 let velike svinjarije niso prepoznane in v zakonu opredeljene kot kaznivo dejanje, sploh pravna država? In: Ali ni potem dobrodošla vsaka pobuda, zlasti od tistih, ki poznajo problematiko, da te zadeve izboljšamo? Naj na kratko še povzamem nekaj k stališčem, ki so se pojavila poleg tega, ki se niso opredeljevala do konkretnih dejanj kandidatke, ampak so očitali samo njeno politično opredeljenost oziroma njeno politično nastopanje oziroma, bi rekel, nastopanje v javnem življenju. Tudi tukaj gre za ustavno pravico. Ustava je v tem pogledu izrecno, tudi ko govori o pravici tožilcev do nastopanja v javnem življenju in do nastopanja kot političnih osebnosti in jih omejuje samo v tem, da ne smejo biti člani vodstev političnih strank. To je edina ustavna omejitev. Pomisleki, ki nastajajo v zvezi s tem, seveda niso v skladu z ustavnimi svoboščinami, ki jih ta naša ustava zagotavlja. O strokovnih referencah kandidatke ne bom več govoril. Vlada jo podpira. Glede tega, ali je bila odločitev za njeno izvolitev pravilna ali ne, bo pa prisodila javnost. Če bo delo na tožilstvu v prihodnjih letih boljše od dosedanjega, potem je to tudi podpora tej vladi. Če pa bo delo slabše, potem pa velja kritika tudi tej vladi. Vlada torej predlagano kandidaturo podpira.
Hvala lepa, gospod minister za vašo korektno obrazložitev. S tem zaključujem razpravo in dajem na glasovanje predlog sklepa o imenovanju gospe Barbare Brezigar za generalno državno tožilko Republike Slovenije za dobo šestih let. Prosim, če dvignete roko višje, verjemite, s tega položaja se ne da videti. Še kdo drug? Gospod Moge, proceduralno. Izvolite.
Gospod predsedujoči, mi vas prosimo, da nam daste 10 minut časa, da se o odločitvi še enkrat posvetujemo, glede na to, kar je gospod minister povedal.
Gospod Moge, vaš proceduralni predlog bom seveda upošteval, ampak tudi vi boste dali možnost, da najprej poslanci in poslanke opravijo predstavitev oziroma obrazložitev glasu, potem pa v imenu vaše poslanske skupine, tako sem vas razumel, zahtevate pavzo pred odločanjem, če ste za to seveda pooblaščeni. Gospod Rugelj, želeli ste besedo. Izvolite.
Hvala. Želim obrazložiti glas. Nekatera politična namigovanja so težko razumljiva, kot bi se nečesa nekdo bal. Jaz sem prepričan, da gospa Barbara Brezigar ne bo lovila politikov zaradi njihovih izjav ali prepričanj, če bo pa ujela kakšnega gospodarskega kriminalca, ki je lahko tudi povezan s politiko, pa ne bo nič slabega za našo državo in tudi za naše državljane ne. Gospa Barbara Brezigar zagotovo uživa veliko podporo med ljudmi, saj vsi vemo, da je v mnogih občinah v Sloveniji na predsedniških volitvah celo zmagala. Tudi neumestno je govoriti, da imamo boljše kandidate oziroma neprimerno. Zakaj se pa ti kandidati niso javili, saj je bil uradni razpis zunaj, pa se je javila sama. Gospo Barbaro bom podprl za generalno državno tožilko, zelo mi je pa žal, da se to ni zgodilo že prej, ker je že pozno. Hvala.
K obrazložitvi glasu se je javil tudi kolega Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo. Glasoval bom seveda proti tej izvolitvi. V pojasnilo zgodovinskega spomina, ker je danes večkrat bilo tu navedeno kot argument. Zadeva Grubelič se je začela v prejšnjem totalitarnem režimu in se je končala v času predsedovanja prenoviteljem, s strani današnjega sodnika ustavnega sodišča je dobila epilog. Tako zaradi zgodovinskega spomina. Prvih osem let, do leta 1999, je bil glavni državni tožilec gospod Drobnič. Toliko v spomin, da ne boste v teh 12 ali 14 letih govorili, kaj vse se ni dalo narediti. In tandem - današnja kandidatka in gospod Drobnič bi lahko marsikaj na tem državnem tožilstvu tudi naredila. In tretje, ko se vedno ponavlja to časovno obdobje dvanajstih, štirinajstih let, bom rekel v eni v takšni prispodobi, ki je vezana na tisto, kar sem na začetku govoril, o "filingu" kadrovske politike. Prva štiri leta demokracije ste bili vi pred vsem SDS na oblasti in oblast, zadnja štiri leta demokracije je pa bila naša demokratska stranka v vladni koaliciji, vmes je bil pa neki "luft", v katerem so tudi bili nekateri, ki so že 12 ali pa 14 let na oblasti. Seveda poleg LDS-a še. Hvala.
Hvala vam. K obrazložitvi glasu se je prijavil kolega Pojbič. Vse ostale prosim, če upoštevajo, da niso prijavljeni in da ima besedo samo tisti, ki ima vklopljen mikrofon.
Spoštovani predsedujoči. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi. Kandidaturo Barbare Brezigar za mesto generalne državne tožilske seveda podpiram. Gospa Barbara Brezigar je kandidatka z bogatimi in strokovnimi vodstvenimi sposobnostmi ter izkušnjami, pozna delovanje tožilske organizacije. Njen program, ki ga je predložila, je dober in bo državno tožilstvo v okviru pravosodja pripeljala do večje strokovnosti in učinkovitosti. Prepričan sem, da je potrebno vzpostaviti odgovornost in v zvezi s tem izvajati primeren nadzor na vseh ravneh državno-tožilske organizacije, kar bo gospa Barbara Brezigar zagotovo uspela izvesti. Tudi v izogib primerom polnih omar sodnih spisov tožilcev, ki so po direktivah političnih botrov uspeli preprečiti nadaljnjo obravnavo. Verjamem, da se bo to stanje spremenilo in ugotovili razloge in namen tega početja, ki je bil naperjen proti interesom državljank in državljanov Republike Slovenije. Popolnoma pa sem prepričan, da Slovenke in Slovenci pričakujejo, da se klientelizem, zveze in politični pritiski, ki so bili stalna praksa vladavine LDS in Združene liste v preteklosti, presekajo in da bodo Slovenke in Slovenci lahko ponovno zaupali v pravno državo, ki jim bo zagotavljala enakost pred zakonom in da krivce za velike svinjarije enkrat pripeljemo pred sodišče in jih obsodimo. Zato podpiram Barbaro Brezigar.
Naslednji je prijavljen kolega Kristijan Janc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani minister! Jaz verjamem, da je vlada presodila in dobro ocenila, koga predlagati na to mesto, ki je po moji oceni zelo odgovorno in zelo pomembno. Res je edina kandidatka. Zakaj jih ni več, težko vprašanje. Možnosti so bile. Kandidatka izpolnjuje vse pogoje, ki jih to mesto predvideva. Prepričan sem, da bo javnost, parlament in vsi skupaj to spremljali in na koncu ocenili, ali je bilo delo uspešno opravljeno. Kar se tiče političnega kadrovanja, spoštovane kolegice in kolegi, vsako imenovanje v tem državnem zboru je politično, ne more drugače biti, popolnoma je logično in ne čudimo se, da je temu kako drugače. Jaz upam in verjamem, da bo gospa kandidatka gospa Barbara Brezigar uspela pričakovanje državljank in državljanov izpolniti v tej zgodbi, ki bo po mojem v tem baročnem stolu zelo zahtevna in odgovorna in da ima te sposobnosti, to voljo in da bo s svojo ekipo na tožilstvu uspela tisto, kar bomo danes tu podprli, jo imenovali in seveda postavili na ta stol in ta izpolnjena pričakovanja, ki jo imajo mnoge državljani in državljanke, in postavila red za vse enako. Upam, da bo pri tem uspešna in konec koncev bomo to ocenjevali čez mandat, ki bo tudi temu državnem zboru potekel in tudi kasneje. Hvala lepa. Podprl seveda bom.
Kolega Lahovnik, ste pripravljeni?
Ja, hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Ko je govora o gospe Barbari Brezigar, je vsakršna teza o tem, da gre za politično neopredeljeno, nestrankarsko kandidatko, seveda postavljena pod velik vprašaj. Spoštovana gospa je imela zelo prepoznavno vlogo v zadevi Depala vas, spoštovana gospa je bila članica tiste znamenite Bajukove vlade, ki je izvedla celo vrsto političnih zamenjav, od čistilke do državnih sekretarjev na posameznih ministrstvih. Spoštovana gospa Barbara Brezigar je, če se pravilno spominjam, celo kandidirala na listi sedaj največje vladne stranke SDS, spoštovana gospa Barbara Brezigar je kandidirala za predsednico države s podporo koalicije Slovenija, sedaj največjih vladnih strank SDS in Nove Slovenije. In ne vem, zakaj se sprašujete, kako to, da je edina kandidatka. Ja, saj takšnih političnih referenc pa v tem trenutku res nima noben državni tožilec v tej državi. Druga stvar. Kar se strokovnosti tiče, gospoda, tukaj je velika črna pika, velika črna pika, imenovanje gospoda Mirana Železnika za vodjo gospodarskega oddelka okrožnega državnega tožilstva v Ljubljani, ki je v omari pozabil celo vrsto spisov. Strinjamo se, da je delal zelo slabo. Ampak kdo ga je imenoval? Spoštovana gospa Barbara Brezigar. A veste? In tega ne more nihče zanikati. Lahko podpirate njeno kandidaturo, samo nikar ne govorite, da je nestrankarska kandidatka in ne govorite, da je v strokovnem smislu brezmadežna, ker je že samo imenovanje tega gospoda tožilca, ki je v svoji omari pozabil celo vrsto spisov, dovolj velika črna pika. Zato seveda spoštovane gospe nikakor ne bom podprl. Hvala.
Kolega Jerovšek, jaz sem vas že enkrat zaprosil, da dopustite, da sejo vodim jaz. Kar se vas tiče, kolega Lahovnik, ne izkoriščati instituta obrazložitve glasu in takrat ne pozivati ostalih, naj vam sledijo ali kaj takega, institut obrazložitve glasu, povejte svoje mnenje, svojo odločitev, razloge za odločitev, zakaj za ali proti. Besedo pa ima dr. Pavel Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Čeprav se razum upira, pa sem vendar imel nek nerazložljiv notranji nagon, nek impuls, da vendarle kljub upiranju razuma obrazložim svoj glas. Prav gotovo bi najprej rekel to, da jasno je, da ima tožilec ali državna tožilka, generalna bodoča, da ji nihče ne morem odreči njene ustavne pravice, da je involvirana v politiko, ampak ko je političarka, je prestopila nek prag, je prevzela nek nahrbtnik in tudi če hoče, ne bo mogla delati brez svojega nahrbtnika. Zdenka Cerar, če jo lahko omenim, danes ne more več postati generalna državna tožilka, tudi če bi na nek način hotela, ker je že prestopila mejo političnega. To nam je jasno in to ni jasno tej vaši koaliciji. To sem hotel povedati, gospod minister, pri svoji obrazložitvi glasu, ki jo moram nadaljevati tudi s tem in s tem bom še dodatno obrazložil svoj glas, da ne bom glasoval za gospo Brezigarjevo, da je eden izmed najbolj pomembnih stavkov psihoanalize 20. stoletja izrekel znani teoretik Lakan, da je nezavedno strukturirano kot govorica. S tem je hotel povedati, da govorec včasih pove, gospod Kokalj, tisto, kar ni mislil povedati, da je, poenostavljeno rečeno, povedal tudi tisto, kar je zamolčal, da se mu je izreklo nekaj, česar ni hotel reči. In danes je treba ta stavek spremeniti. Po današnjem nastopu gospoda Jerovška je treba reči: Nezavedno je strukturirano kot Jerovšek. Hvala.
Besedo ima kolega Aurelio Juri.
Hvala. Pojutrišnjem, kolegi iz vladajoče večine, nam prinašate na sejo zakon o RTV, ki predvideva med drugim desetletno dobo za politično očiščevanje nekoga, ki vstopi lahko v svet RTV. Torej, desetletno dobo, ko ni smel biti ne to ne ono, ne v strankah, ne župan, ne poslanec, ne marsikaj drugega, obenem predlagate pa kandidatko, ki je prepoznavno politično opredeljena. Doslej vem, da je bil en sam državni tožilec, ki je bil jasno politično definiran, gospod Drobnič, nato gospa Cerarjeva, za katero nisem res vedel, kateri politični opciji pripada, dokler ni postala ministrica vlade. Danes predlagate spet ime, ki je zagotovo kakorkoli že obračate, politično opredeljeno. Zato seveda jaz za to kandidaturo ne bom dal svojega glasu. Hvala.
Besedo ima Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo. Glasoval bom za predlagano kandidatko. Moti me pa, moram reči, danes vsaj pri nekaterih razpravljavcih ta mitingaška evforija ali za ali proti, kot da volimo, jaz ne vem koga, predsednika Združenih držav Amerike. Popolnoma podpiram to, kar je minister prej rekel. Naštel je seveda dejstva, da je bil razpis, da se je prijavila kot kandidatka, da imamo danes pred seboj postopek volitev oziroma imenovanja in seveda kot kandidatki, za katero sem prepričan, da bo izvoljena, ji dajmo možnost, da pokaže, kako je potrebno voditi tožilstvo in potem jo bo možno seveda ocenjevati čez nekaj let ali čez leta ali nekaj let ali na koncu mandata. Jaz sem prepričan, da bo dobro strokovno opravljala svoje delo. Predvsem to vidim kot strokovno nalogo, zato ji bom dal tudi svoj glas. Hvala lepa.
Hvala vam. Sedaj prehajamo k uresničitvi proceduralnega zahtevka Liberalne demokracije. Gospod Cvikl. Izvolite.
Dovolite, da obrazložim svoj glas. Mislim, da je današnja diskusija res mitingaška. Ampak mitingaška je zato, ker piše tudi naslednje: "Če bodo politični voditelji v naši državi sprejeli oceno, da je potrebno narediti veliko sprememb v državnem tožilstvu in pokazali politično voljo in interes za kakovostno delo državnotožilske organizacije, ker bo izvršilna in tudi zakonodajna veja oblasti podprla spremembe zakonodaje, potem sem s svojo kandidaturo pripravljena zastaviti svoje moči in znanje." To je tekst gospe Barbare Brezigar. Ona nam, zakonodajni oblasti, pogojuje, da bomo podprli spremembo zakonodaje in potem bo ona pripravljena iti na svojo pot, kjer bo ona zastavila svoje moči in znanje, da bi državni tožilci pridobili večje spoštovanje, ki ga naj bi ta institucija imela. Pred tem pa je v svojem programu, to je zadnji stavek programa, zapisala cel kup insinuacij brez ene številke in zaradi tega, ker kandidatka za generalno državno tožilko pogojuje, kaj naj zakonodajna, izvršna oblast naredi, in ne samo predlaga, ne morem podpreti gospe kandidatke. Hvala.
Na podlagi zahtevka poslanskega kluba LDS odrejam 10 minut pavze zaradi posveta v okviru poslanske skupine LDS pred glasovanjem. S sejo nadaljujemo ob 16.25 uri. Hvala.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo prekinjeno sejo. Prosim predstavnika poslancev LDS, da poda mnenje, če želi.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Po krajšem posvetovanju smo se poslanke in poslanci v poslanskem klubu Liberalne demokracije opredelili, da ne bomo podprli izvolitve gospe Barbaro Brezigar za generalno državno tožilko. Tudi odgovori ministra so nas pravzaprav še bolj prepričali v to, da vlada s tem predlogom in državni zbor verjetno danes z izvolitvijo pošiljata jasno in nedvoumno politično sporočilo, da bo delo državnih tožilcev in tožilstva v funkciji politične odločitve vlade in tako lahko tudi mimo in nad zakoni. Tega se bojimo in temu nasprotujemo. Hkrati ocenjujemo, da je Barbara Brezigar oseba, če smem tako reči, najvišjega političnega ranga, političarka, ki sodi v krog nekaj najbolj priznanih in poznanih politikov v Sloveniji. Bila je ministrica, kandidirala je za predsednico države, je torej po našem mnenju prestopila prag, ki bi jo lahko še opredelil kot nosilko neke javne funkcije brez pretiranih političnih konotacij. Te konotacije nosi s seboj. Po našem mnenju, če smem reči tako, ima Barbara Brezigar politični nahrbtnik, ki je prevelik in pretežak za funkcijo, ki jo želi opravljati. In vsi tisti, ki jo boste danes izvolili, ji boste morali pomagati nositi ta nahrbtnik.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in dajem na glasovanje predlog sklepa o imenovanju gospe Barbare Brezigar za generalno državno tožilko Republike Slovenije za dobo šestih let. Glasujemo! Glasovanje je končano. Ugotavljam, da je bilo navzočih 71 poslank in poslancev, za se je odločilo 44, proti 25. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel in imenoval gospo Barbaro Brezigar za generalno državno tožilko Republike Slovenije za dobo šestih let. Prehajamo na naslednjo točko - C TOČKO - PREDLOG SKLEPA O SOGLASJU K PREDČASNI RAZREŠITVI DIREKTORJA FUNDACIJE ZA FINANCIRANJE INVALIDSKIH IN HUMANITARNIH ORGANIZACIJ V REPUBLIKI SLOVENIJI. Predlog je v soglasje zboru predložil Svet fundacij za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji, in sicer predlaga, da se mag. Cveta Uršiča predčasno razreši s funkcije direktorja fundacije. Želi besedo predstavnik sveta fundacije? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo in zboru predložila predlog sklepa. Od poslanskih skupin ima besedo gospa Barbara Žgajner Tavš, ki pa je ne vidim v dvorani. Drugih prijavljenih k razpravi ni. Zato prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k predčasni razrešitvi mag. Cveta Uršiča s funkcije direktorja fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Glasujemo. Od navzočih 68 poslank in poslancev je za glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na naslednjo, Č TOČKO - predlog sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov preiskovalne Komisije državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev in oceno dejanskega stanja, ki je lahko podlaga za odločanje o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij v vladi Republike Slovenije, na ministrstvu za pravosodje in Vrhovnem državnem tožilstvu Republike Slovenije v zvezi z izvrševanjem nadzora po zakonu o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 110/02, uradno prečiščeno besedilo), za spremembo zakonodaje in za druge odločitve v skladu z ustavnimi pristojnostmi državnega zbora. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila mandatno-volilna komisija. Besedo dajem predsedniku komisije, gospodu Francu Sušniku, da predstavi poročilo. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani zbor! Priprava sklepa o vodenju in sestavi prve preiskovalne komisije v tem mandatu je vzela mandatno-volilni komisiji kar nekaj časa, zato mislim, da je treba podrobneje obrazložiti postopek in način, kako smo do tega sklepa prišli. Državni zbor Republike Slovenije je na 4. seji 23. marca 2005 ob odreditvi parlamentarne preiskave v zvezi z delovanjem tožilstva zadolžil mandatno-volilno komisijo državnega zbora, da v čim krajšem času pripravi predlog sklepa o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave. Na tej podlagi sem zaprosil vodje poslanskih skupin, da posredujejo mandatno-volilni komisiji predloge o številčni zastopanosti posamezne poslanske skupine v sestavi navedene preiskovalne komisije ter predloge kandidatov za predsednika, podpredsednika in člane ter namestnike članov navedene preiskovalne komisije. Pri tem sem tudi opozoril, naj poslanske skupine upoštevajo, da je zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave posredoval državni svet in da zaradi tega lahko vsaka poslanska skupina zahteva, da ima v preiskovalni komisiji sorazmerno število članov oziroma njihovih namestnikov glede na številčno zastopanost poslanske skupine v državnem zboru. Poslanska skupina pa se lahko na podlagi prvega odstavka 6. člena poslovnika o parlamentarni preiskavi odpove članstvu oziroma namestništvu v preiskovalni komisiji. Že omenjeni poslovnik o parlamentarni preiskavi tudi določa, da ima vsak član preiskovalne komisije svojega namestnika, ki je član iste poslanske skupine, državni zbor pa izmed članov imenuje predsednika in podpredsednika preiskovalne komisije. Na podlagi posredovanih odgovorov in predlogov poslanskih skupin je mandatno-volilna komisija na 7. seji dne 14. aprila 2005 uskladila predlog sestave preiskovalne komisije. Tako predlagamo, da bi naj bila številčna zastopanost poslanskih skupin naslednja. Poslanska skupina SDS - 4 člani in 4 namestniki članov preiskovalne komisije; poslanska skupina LDS - 3 člani in 3 namestniki člana; poslanska skupina Socialnih demokratov - 1 član in 1 namestnik člana; poslanska skupina Nove Slovenije - 1 član in 1 namestnik člana; poslanska skupina SLS - 1 član in 1 namestnik člana; poslanska skupina SNS - 1 član in 1 namestnik. Tukaj je treba posebej poudariti, da sta se poslanski skupini DeSUS in poslanca italijanske in madžarske narodne skupnosti so se sodelovanju v preiskovalni komisiji v odgovoru na moj poziv odpovedali. Mandatno-volilna komisija je na tej seji tudi ugotovila, da so predloge kandidatov za predsednika preiskovalne komisije posredovale 4 poslanske skupine, kandidata za podpredsednika je posredovala 1 poslanska skupina. Na sami seji komisije sta bili dve kandidaturi za predsednika umaknjeni. Tako je mandatno-volilna komisija izmed dveh predlaganih kandidatov za predsednika z večino opredeljenih glasov oblikovala predlog kandidata za predsednika in predlaganega kandidata za podpredsednika z večino opredeljenih glasov potrdila kot kandidata za podpredsednika preiskovalne komisije. V zvezi s predlaganimi kandidati je bilo v razpravi opozorjeno na določila zakona o parlamentarni preiskavi v tistem delu, kateri poslanec v preiskovalni komisiji naj ne bi smel sodelovati. Ob upoštevanju vsebine parlamentarne preiskave po mnenju predstavnikov poslanskih skupin Liberalne demokracije Slovenije in Socialnih demokratov v sestavi preiskovalne komisije ne bi smeli sodelovati tisti poslanci, zoper katere tečejo kazenski postopki. Izraženo je bilo mnenje, da je potrebno ustreznost predlagane sestave preiskovalne komisije pred imenovanjem preveriti z vidika skladnosti z določbami 3. člena zakona o parlamentarni preiskavi, s čimer pa se večina članov komisije ni strinjala in je z večino opredeljenih glasov oblikovala predlog kandidatov za predsednika, za podpredsednika preiskovalne komisije. S takšno odločitvijo pa se niso strinjali, kot sem že omenil, predstavniki poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije, ki so zato iz sestave preiskovalne komisije začasno umaknili vse svoje predlagane kandidate, kar so naredili s pisnim predlogom. Ob upoštevanju navedenega ter kadrovskih predlogov poslanskih skupin je z večino opredeljenih glasov, 12 za in 5 proti, komisija določila besedilo predloga sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije s tem, da predstavniki poslanskih skupin LDS in Socialnih demokratov predlaganega sklepa, kot sem že povedal, niso podprli. V 1. točki predlaganega sklepa ta sklep določa sestavo komisije, kot sem že navedel, 11 članov in 11 namestnikov. V 2. točki navedeni sklep določa konkretno kadrovsko sestavo s tem, da v predlogu tega sklepa niso predlagani v imenovanje trije člani in trije namestniki članov, ki jih v sestavo na podlagi 1. točke tega sklepa predlaga poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije. V 3. točki navedeni sklep določa, da začne sklep veljati z dnem, ko ga sprejeme Državni zbor Republike Slovenije. Na osnovi vsega, kar se povedal, predlagam državnemu zboru, da predlagani sklep sprejme in da s tem izpolnimo poslovniško določilo, da mora državni zbor preiskovalno komisijo oblikovati najkasneje na naslednji seji po sprejetju sklepa o uvedbi preiskave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. S tem v zvezi vas želim obvestiti, da je pri najavi razpravljavcev s strani poslanske skupine Socialnih demokratov prišlo do napake, ker je poslanska skupina pomotoma najavila predstavitev stališča poslanske skupine in razpravo poslanca k 18.d točki in ne k tej točki, to se pravi 18.č točki, kot je želela. Opozorilo poslanske skupine Socialnih demokratov bom v dogovoru s predsednikom zbora upošteval. Besedo ima predstavnik SDS, gospod France Sušnik ponovno.
Hvala lepa. Spoštovani zbor. Dovolite, da predstavnim stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke do predloga sklepa. Državni svet je vložil zahtevo, na podlagi katere je skladu z veljavno zakonodajo državni zbor odredil parlamentarno preiskavo. V poslanski skupini menimo, da se zadeve v pravosodju, ki so predmet in ki naj bi bile predmet preiskovalne komisije, lahko rešijo tudi na drugačen primernejši način. Slovenska demokratska stranka si vseskozi prizadeva za uveljavitev pravne države in z njo povezano pravno varnost. Postopek varstva pravic mora biti kakovosten in končan v razumnem časovnem roku, kajti le tako ima svoj smisel. Pravosodje lahko v okviru tega pomembno vpliva na občutek pravne varnosti in stopnjo razvitosti pravne države, učinkovito pravosodje pa zagotavlja tudi okolje, ki dviga konkurenčnost gospodarstva. Številni nerešeni primeri kaznivih dejanj korupcije in organiziranega kriminala in ne nazadnje sam primer Železnik nakazujejo problematiko neučinkovitega delovanja pravosodnega sistema. Stopanja zaupanja javnosti v pravosodje je iz leta v leto manjša. K temu so pripomogli tudi sodni zaostanki oziroma število nerešenih zadev. To je eden od negativnih številčnih kazalnikov stanja v pravosodju. Vsekakor v zvezi s tem igra ključno vlogo tudi državno tožilstvo kot organ za pregon storilcev kaznivih dejanj, ki ga je potrebno prilagoditi in usposobiti za uspešnejši pregon novih pojavnih oblik kriminala in organiziranega kriminala. Nove oblike organiziranega kriminala zahtevajo posebej usposobljene in zavzete tožilce, zmožne komunikacije s celotno družbo in z mednarodnimi institucijami. Državno tožilstvo je treba reorganizirati v smeri večje hierarhične odgovornosti za opravljeno delo. Prav tako se je pokazal problem sodelovanja pravosodnih organov s policijo. V zvezi s tem je nujno potrebno zagotoviti učinkovitejše delo tožilstva v predkazenskem postopku, to je sodelovanje s policijo in njeno usmerjanje. Le tako bo lahko tožilstvo učinkovito pripomoglo k dvigu pravne varnosti in k dvigu zaupanja državljanov v pravno državo. V zvezi s tem v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da mora ministrstvo za pravosodje prevzeti aktivno vodenje sprememb na področju pravosodja v sodelovanju z vsemi vejami pravosodja v smislu zagotavljanja večje učinkovitosti pravosodnega sistema. Po mnenju državnega sveta pa je preiskovalna komisija potrebna, zato je naša dolžnost, da ji omogočimo učinkovito delo, ki bo pripeljalo do rešitve in kot je bilo zgoraj omenjeno, predvsem do bolj učinkovitega delovanja državnih organov in pravosodja. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlog sklepa podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine LDS bo podala gospa Darja Lavtižar Bebler. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani zbor! Želim vam predstaviti stališče poslanske skupine LDS in v tej zvezi bi poudarila naslednje. Zakon o parlamentarni preiskavi v 3. členu določa, da v preiskovalni komisiji ne sme sodelovati poslanec, če je preiskovanec ali priča v zadevi, ki se preiskuje, če je ali je bil s preiskovancem ali njegovim pravnim pooblaščencem v zakonski zvezi oziroma živi ali je živel z njim v izvenzakonski skupnosti ali če je s preiskovancem ali njegovim pravnim pooblaščencem v sorodstvu v ravni vrsti do kateregakoli kolena ali v stranski vrsti do vštetega četrtega kolena ali v svaštvu do vštetega drugega kolena. Nato, če je bil sam ali je oziroma je bila katera od oseb iz prejšnje alineje odgovorna oseba v organu ali pravni osebi, katere dejavnost se preiskuje, v času, na katerega se nanaša preiskava. Nato, če je ali je bil kakorkoli udeležen v kazenskem ali drugem sodnem ali upravnem postopku ali postopku o prekršku, ki je v neposredni zvezi s predmetom preiskave. Če so okoliščine znane ob imenovanju preiskovalne komisije, tak poslanec ne sme biti imenovan v preiskovalno komisijo. Če take okoliščine nastanejo pozneje ali se zanje izve šele pozneje, mora tak poslanec takoj prenehati z delom v preiskovalni komisiji, predsednik preiskovalne komisije pa mora o tem takoj obvestiti državni zbor s predlogom, da takega poslanca razreši in imenuje v preiskovalno komisijo drugega poslanca. Če se okoliščine iz prejšnjega odstavka nanašajo na predsednika preiskovalne komisije, obvesti o tem državni zbor namestnik predsednika preiskovalne komisije. Institut izločitve člana je smiselno povzet po določbah predpisov o kazenskem postopku. Če ste si natančno prebrali morda posebno določilo v ustavi, pravi, da preiskovalna komisija v zadevah preiskovanja in proučevanja ima smiselno enaka pooblastila kakor pravosodni organi. Namen izločitve pa je v zagotovitvi nepristranskosti preiskave. Zakon resda ne določa postopka ugotavljanja navedenih dejstev o nepristranskosti članov komisije, zato pa je logično, da bi bilo pričakovati od posameznih poslanskih skupin, ki so predlagale člane v sestavo komisije, da so ta dejstva same preverile oziroma da so o tem kandidate vsaj povprašale. Ne čudi nas samo dejstvo, da so posamezne poslanske skupine za članstvo predlagale kandidate, o katerih obstaja dvom o njihovi nepristranskosti. Čudi nas tudi dejstvo, da teh okoliščin ni ugotovila mandatno-volilna komisija, ki je pred odločanjem o kandidatih odločala o priznanju imunitete vsaj nekaterim od teh kandidatov. Še bolj začudeni smo nad dejstvom, da so nekateri kandidati, o katerih obstaja dvom o nepristranskosti, predlagani tudi v izvolitev na nekatere vodstvene funkcije, še posebej, če se zavedamo, da ravno posameznik na vodstvenih funkcijah kasneje, ko je komisija imenovana, v primerih, ko se pojavi dvom o nepristranskosti člana komisije, predlagajo državnemu zboru njegovo razrešitev. Zahteva za uvedbo parlamentarne preiskave je bila nedvomno motivirana z osebnimi problemi in namero izogniti se posledicam kazenske odgovornosti določenega državnega svetnika, vladajoča koalicija pa je, po našem mnenju, takšno parlamentarno preiskavo podprla samo zaradi pričakovanih lastnih političnih koristi. Še enkrat opozarjamo, da zaradi navedenih dejstev obstaja nevarnost, da bi nekateri kandidati za člane komisije utegnili zlorabiti preiskavo tudi za uveljavitev svojih lastnih interesov. Komisija namreč lahko, tako kot je predmet preiskave zdaj zastavljen, kadarkoli usmeri preiskavo tudi na ravnanje tožilcev v zvezi z omenjenimi kandidati. Slednje bi, ne glede na to, ali bi se komisija pri svoji preiskavi omejila, pomenilo pritisk na tožilce in na njihove odločitve v zvezi s postopki, v katerih so ali so bili prav ti kandidati. Oprostite, gospod Jerovšek, ste želeli kaj pripomniti? Ne. Se opravičujem, najbrž sem narobe slišala. Predlagana sestava komisije in predlog za izvolitev vodstvene funkcije nas navaja na sum o politični trgovini, poslanci, ki so do nedavnega nasprotovali izvolitvi gospe Barbare Brezigar za generalno državno tožilko, so ji izrekli podporo oziroma ji niso nasprotovali. V to nas prepričuje tudi glasovanje na seji mandatno-volilne komisije, v zameno pa jim bo morda omogočen nadzor oziroma pritisk na delo prav tistih tožilcev, ki jih preganjajo zaradi domnevnega storitve kaznivih dejanj. Eno od sporočil, ki ga bo s takšno odločitvijo oziroma ga je že z odreditvijo preiskave dal državni zbor tako državnim organom pregona kot tudi ostali javnosti, bo napačno oziroma, se bo glasilo: "Političnih funkcionarjev, ki so zagrešili domnevne prekrške ali kazniva dejanja nima smisla preganjati, saj lahko kadarkoli zahtevajo preiskavo in nadzor nad delom organov pregona oziroma tožilcev, ki zoper njih vodijo postopke." V poslanskem klubu LDS smo s tem, ko smo umaknili kandidate za člane, želeli državni zbor opozoriti na zgoraj navedene pomisleke, predvsem pa smo želeli, da bi mandatno-volilna komisija ne glede na določbe poslovnika o parlamentarni preiskavi, to je, da državni zbor imenuje komisijo na prvi naslednji seji po odreditvi preiskave, da bi torej opravila postopek preverjanja dopustnosti kandidatur posameznih kandidatov glede pač na zahteve določbe 3. člena zakona o parlamentarni preiskavi. S tem se nismo odrekli članstvu v preiskovalni komisiji, postavljeni smo samo pred dejstvo, da izberemo večje ali manjše zlo. Če se odločimo, da ne sodelujemo pri delu komisije, ne bomo imeli možnosti, da bi opozarjali na zlorabe instituta preiskave, če bi do njih prišlo, če pa bomo sodelovali, pa bomo takšni nedopustni odločitvi dali svojevrstno legitimnost. Zato torej v imenu poslanskega kluba LDS predlagam, da si vzamemo čas za dodatni premislek, da torej poslanske skupine, ki so predlagale nekatere člane te komisije, ponovno razmislijo in predlagajo verodostojne kandidate, tiste kandidate, pri katerih je mogoče a priori izločiti nek potencialni dvom v njihovo vpletenost oziroma v njihovo neprimernost, da sodelujejo kot člani te komisije, in še več, da sodelujejo celo kot predsednik oziroma podpredsednik te preiskovalne komisije. Kako pa bomo to izpeljali postopkovno, pa predlagam, da se med razpravo tudi še dogovorimo.
Hvala lepa. Besedo ima v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Predloga za sedanjo sestavo preiskovalne komisije ne bomo podrli. Sestava preiskovalne komisije in predvsem predlagano vodstvo, to je predsednik in podpredsednik komisije, po našem prepričanju ne zagotavljajo, da bi preiskovalna komisija delovala v sladu z zakonom o parlamentarni preiskavi v skladu s pristojnostmi državnega zbora in da bi spoštovala načelo delitve oblasti, ki je eden od temeljev demokratične pravne ureditve v Sloveniji. Vsi veste, da je imela poslanska skupina Socialnih demokratov mnogo vprašanj in pomislekov glede dejanskih podlag za ustanovitev te preiskovalne komisije. Podlaga za to je bil namreč kazenski postopek in ravnanje tožilcev v konkretni zadevi zoper enega državnega svetnika. Taka podlaga pa je nesprejemljiva. Če bi državni zbor dosledno upošteval načela delitve oblasti, potem na taki podlagi preiskovalne komisije sploh ne bi ustanovil. Poslanska skupina Socialnih demokratov je storila največ od vseh skupin, kar je bilo mogoče, da je sklep o določitvi preiskave sedaj vsaj minimalno korekten. Vsi tudi veste, da je razprava ob ustanavljanju preiskovalne komisije o delu državnih tožilstev pokazal kako zelo različno si v državnem zboru predstavljamo delo preiskovalnih komisij. Za večino v koaliciji in za Slovensko nacionalno stranko državni zbor pri preiskavi ni strogo vezan na ustavne pristojnosti in delitve oblasti, temveč je njegova naloga, da dokaže nezakonita ravnanja tožilcev v konkretnih kazenskih zadevah, kar pa državni zbor ne sme in pomeni poseg v neodvisnost sodne veje oblasti. Ob takih težnjah sta sedaj za predsednika in podpredsednika komisije predlagana kandidata iz poslanskih skupin, ki žele vplivati na konkretna ravnanja tožilcev v konkretnih postopkih, torej v nasprotju z načelom delitve oblasti. Zakon o parlamentarni preiskavi v svojem 3. členu med drugim določa, da ne more biti član preiskovalne komisije poslanec, če je ali je bil kadarkoli udeležen v kazenskem ali drugem sodnem postopku, ki je v neposredni zvezi s predmetom preiskave. Na to vprašanje je bila ob konkretnih predlogih za članstvo in vodstvo preiskovalne komisije mandatno-volilna komisija opozorjena, vendar ni želela storiti ničesar. Jasno pa je, da smo vsi člani mandatno-volilne komisije vedeli, za kaj gre, pa ne na podlagi kakšnih skrivnih dejstev, o čemer so popolnoma neodgovorno in neresno govorili nekateri poslanci koalicije, temveč smo vedeli, da gre za odločanje o dopustitvi kazenskega pregona zoper gospoda Kovačiča in Jelinčiča, ki sta predlagana za vodenje preiskovalne komisije, o tem smo pa v zadnjih pol leta odločali v državnem zboru. To smo vedeli poslanke in poslanci, to je vedela slovenska javnost. Ob tem brez dvoma gre za dvoje vprašanj. Prvič za vprašanje, ali je njuno članstvo v preiskovalni komisiji formalno mogoče. Tega mandatno volilna komisija ni želela presojati, češ, mi za to nimamo podlag. Prav pa bi bilo, da o tem presoja državni zbor, saj bi to lahko škodovalo delu preiskovalne komisije. Glede na to, da bo preiskovalna komisija proučevala vsa ravnanja tožilcev v mandatu 2000/2004, je možno, da sta gospoda Kovačič in Jelinčič kakorkoli, torej ne le kot obdolženec, temveč tudi kot priča, izvedenec, oškodovanec ali kako drugače, udeležena v kakšnem postopku, glede katerega bosta presojala ali pa sta že o njem presojala ravnanje tožilcev. Če je to res, ju danes ne bi smeli imenovati za dolžnost, ki je predlagana. In drugo vprašanje, če morda prvo ni utemeljeno, ali tudi v primeru, če ne gre za nesporne formalne zadržke, jaz namreč to možnost dopuščam, ne postavljam pa kot trditev, državni zbor, Demokratska stranka in Slovenska nacionalna stranka, ki sta predlagali kandidate, ki so v postopku, gospod Jelinčič je v več kazenskih postopkih, res menita, da ni nikakršnih vsaj moralnih zadržkov za oceno njunih predlogov, da ne bi bilo vredno razmisliti, da se predlagajo kandidatke in kandidati, ki jih ti dve stranki gotovo imata, ki jim ne bi bilo mogoče očitati nobene neobjektivnosti in s tem zagotoviti ugled in nesporno verodostojnost državnega zbora in njegove preiskovalne komisije. Pri tem poudarjam, da je posebej nesprejemljivo, da sta za izvolitev take sestave komisije s takim vodstvom glasovali le poslanke in poslanci koalicije in Slovenske nacionalne stranke. Medsebojno so si torej zagotovili izvolitev in mislim, da je prav, da se ve, kdo je torej za tako sestavo komisije, če bo do nje prišlo, odgovoren. Poslanska skupina Socialnih demokratov je ob takem stanju tehtala, ali naj v preiskovalni komisiji kljub temu sodeluje in poskuša s svojim sodelovanjem zagotoviti vsaj minimalno zakonitost in verodostojnost komisije ali pa naj zaradi arogance vladne koalicije in Slovenske nacionalne stranke odpove sodelovanje in s tem morda povzroči nezmožnost ustanovitve komisije. Po skrbnem tehtanju argumentov smo se za enkrat odločili, da ne odklonimo sodelovanja v komisiji, da bi lahko sproti ocenjevali zakonitost ravnanja komisije in da hkrati ne bi dali podlage vladni koaliciji in Slovenski nacionalni stranki, da nas z demagogijo in lažmi obtožuje, da v preiskavi nočemo sodelovati zato, ker ne želimo ugotavljati nezakonitega stanja in ravnanja tožilstev. To je namreč za Socialne demokrate in njene poslanke in poslance med vsemi strankami objektivno najmanj res. Socialni demokrati namreč nikoli nismo imeli ministra za pravosodje. Imeli so ga Slovenski narodni demokrati, Liberalni demokrati, koalicija Slovenija, Slovenska ljudska stranka in sedaj Nova Slovenija. In prav tako nismo nikoli imeli generalnega državnega tožilca. Poleg tega poslanke in poslanci Socialnih demokratov nismo bili doslej obravnavani in še manj obsojeni zaradi nobenega javnopreganljivega kaznivega dejanja, skratka takšnega, ki ga obravnavajo tožilci. Zato si Socialni demokrati tudi objektivno želimo oceniti delovanja tožilstev in zato si ne bomo dovolili, da bi nas kdorkoli, ki želi s svojo vlogo v komisiji le vplivati na njihovo ravnanje tako, da uveljavlja svoje interese, lahko lažno obtoževal. Zato svojega sodelovanja v komisiji ne umikamo, menimo pa, da je njena sestava, posebej pa njeno vodstvo neprimerno, sporno z vidika zakonov o parlamentarni preiskavi, in da ne more zagotoviti nepristranskega delovanja komisije. Zato poslanska skupina Socialnih demokratov povsem formalno, to velja tudi kot odgovor na opozorilo gospe poslanke Darje Lavtižar Bebler, v skladu s 74. členom poslovnika predlaga, da se razprava in odločanje o obravnavani zadevi preloži na naslednjo sejo. V skladu s poslovnikom je to mogoče. Če bo mandatno-volilna komisija do takrat pripravila predlog, je za nas ta preložitev mogoča tudi na v petek sklicano izredno sejo, ker nimamo nobenih razlogov zavlačevati z ustanavljanjem komisije. Smo pa mnenja, da je treba tudi formalno poslanskima skupinama SDS in SNS dati priložnost za ponovni razmislek in za predlaganje drugih kandidatov za predsednika in podpredsednika komisije. Pri tem naj povem, da poznamo določila 5. člena poslovnika o parlamentarni preiskavi, po katerih naj bi bila preiskovalna komisija imenovana najkasneje na prvi seji po sprejemu akta o parlamentarni preiskavi, da nam ne bi kdo neznanja očital. Vendar menimo, da določitev sestave komisije nekaj dni kasneje, ki je sicer lahko ocenjena kot formalna kršitev roka, pomeni mnogo manj kot pa eventualna določitev komisije v nasprotju z zakonom, kar je pa resna materialna kršitev, ki lahko vpliva na njeno delo. Zato je treba možnost ponovne presoje uveljaviti. Vladna večina in Slovenska nacionalna stranka, ki sta odgovorni za predlagano sestavo komisije, naj torej dobita priložnost ponovne ocene svojega ravnanja in predlaganja novih kandidatov, če bi se tako odločili. Če tega predloga ne bosta podprli, naj se pač ve, da ne želita predlagati poslank in poslancev, ki jim ni mogoče očitati pristranskosti, in naj torej nosita odgovornost za predlagano sestavo komisije. Za nesprejemljivo sestavo preiskovalne komisije poslanke in poslanci Socialnih demokratov ne bomo glasovali. Izvolita si jo naj v tem primeru pač vladna koalicija in Slovenska nacionalna stranka, ki imata glede delovanja tožilcev, izgleda, skupne interese. Bo pa poslanska skupina Socialnih demokratov spremljala delo te komisije in tudi imela svoje člane, poskušala vplivati na preprečevanje nezakonitega ravnanja, to je ocenjevanja dela v konkretnih primerih dela tožilcev. Če pa to ne bo mogoče, bo na podlagi dokazov o nezakonitem delovanju iz nje izstopila kasneje, tudi če bi s tem onemogočila njeno delovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc, v imenu SLS. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! V imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bi rad prebral ime komisije, o kateri danes razpravljamo, in sicer, o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov preiskovalne komisije državnega zbora Republike Slovenije za ugotavljanje in oceno dejanskega stanja, ki je lahko podlaga za odločanje o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij v vladi Republike Slovenije na ministrstvu za pravosodje, vrhovnem državnem tožilstvu Republike Slovenije, v zvezi z razreševanjem nadzora po zakonu o državnem tožilstvu, za spremembe zakonodaje in za drugo odločanje v skladu z ustavnimi pristojnostmi državnega zbora. Zakaj sem to prebral? Iz enega preprostega razloga, sicer kolegice in kolegi sigurno poznate zakon o parlamentarni preiskavi, ki pravi v 3. členu, prva alineja, "v preiskovalni komisiji ne sme sodelovati poslanec, če je preiskovanec ali priča v zadevi, ki se preiskuje." Iz naslova in imena današnje komisije in tudi razprave in poznavanja nekaterih postopkov, ki tečejo zoper nekatere predlagana kandidate v tej komisiji, ne morem ugotoviti, in tudi razpravljavci, ki ste predstavljali stališča nekaterih poslanskih skupin me niste prepričali, da, ne kolega Kovačič, ne kolega Jelinčič nista preiskovanca, ne priči v konkretnem področju, ki ga naj bi obravnavala ta preiskovalna komisija. In še nekaj bi rad prebral. Še enkrat ponavljam, sigurno poznate te določbe, četrto alinejo, ker ste nekateri druge alineje prebrali. Četrta alineja 3. člena pravi: "V preiskovalni komisiji ne sme sodelovati poslanec, če je ali je bil kakorkoli udeležen v kazenskem ali drugem sodnem ali upravnem postopku ali postopku v prekršku, ki je v neposredni zvezi s predmetom preiskave." Kolikor je meni znano, ne kolega Jelinčič, zoper katerega po navedbi enega od predhodnikov teče veliko kazenskih preiskav oziroma več, in gospod Kovačič, zoper katerega, mislim, teče ena preiskava. Sedaj pa k zadevi. Zaradi vsega tega poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podpira sklep o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov preiskovalne komisije. V zvezi z dilemami, vprašanji in trditvami, izrečenimi na matičnem delovnem telesu, kakor tudi danes iz nekaterih razprav, v poslanski skupini smatramo, da je sestava preiskovalne komisije določena z zakonom in poslovnikom o parlamentarni preiskavi ter poslovniku o delu državnega zbora. Pri tem pa še dodajamo, da so vsi poslanci državnega zbora enakopravni in odgovorni za delovanje in izvrševanje funkcij poslanca državnega zbora. Poslanske skupine so avtonomne in imajo v skladu s predpisi pravico do imenovanja svojih poslancev v delovna telesa kot tudi v komisije državnega zbora, ki izvršujejo posamezne naloge in funkcije državnega zbora v imenu le-tega. To velja tudi za preiskovalne komisije. Saj ima tudi vsak poslanec, ki ni član preiskovalne komisije, pravico do vpogleda v dokazila, zbrana v parlamentarni preiskavi, kot za vse ostalo gradivo, ki je potrebno za njeno delo oziroma za izvrševanje funkcije poslanca v državnem zboru, njegovem delovnem telesu ali komisiji. Poslanci in s tem državni zbor tudi preko preiskovalnih komisij izvajajo svojo nadzorstveno funkcijo. Zakon tudi določa, da se opravi parlamentarna preiskava o zadevi javnega pomena, da se ugotovi in oceni dejansko stanje, ki je lahko podlaga za odločanje državnega zbora o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij ali za spremembo zakonodaje na določenem področju in za druge oblike odločanja državnega zbora iz njegovih ustavnih pristojnosti. Zakon v 3. členu tudi določa, kateri poslanec ne sme sodelovati v preiskovalni komisiji - in prej sem citiral prvo in četrto alinejo 3. člena zakona o parlamentarni preiskavi. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke tudi smatramo, da je vsak poslanec in poslanska skupina avtonomna tako pri odločanju in tudi pri imenovanju poslancev v preiskovalne komisije, zato same poslanske skupine tako politično in moralno odgovarjajo za svojo odločitev in za svoje delovanje. Parlament lahko deluje demokratično in poslanci lahko izpolnjujemo svoj mandat, pridobljen ob volitvah, samo ob neodvisnem in odgovornem odločanju. Nadzorna funkcija poslancev in parlamenta je prav tako vezana na neodvisno delovanje, zato je prav, da je v skladu s predpisi prepuščeno posamezni poslanski skupini imenovanje njenih članov v preiskovalne komisije in bo to moral spoštovati tudi državni zbor. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pričakujemo, da bo imenovana preiskovalna komisija učinkovito opravila svoje delo ter izpolnila svojo nalogo in pričakovanja predlagateljev ter javnosti. Rezultati raziskave in morebitne končne ugotovitve lahko učinkovito pripomorejo k bolj učinkovitemu delu in delovanju pravosodnega sistema v naši državi. Zato bomo poslanci Slovenske ljudske stranke predlagani sklep podprli.
Hvala lepa. Vabim še gospoda Bogdana Baroviča, da poda stališče SNS. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice, kolegi. Saj je zanimivo poslušati razprave in prav je, da ima vsak svoje mnenje in svojo presojo, ampak jaz sem si predstavljal, da govorimo o oblikovanju preiskovalne komisije državnega zbora Republike Slovenije, ne pa o gospodu Jelinčiču in gospodu Kovačiču. Sta sicer vpletena, ampak o njiju in njunih grehih je bilo več besed kot pa o delu te komisije. Zakaj sploh ta komisija kdo sploh to komisijo želi, zakaj naj bi bila ta komisija? Če postaviš en konstrukt, o katerem bi rad govoril, vsak ima pravico povedati, zato je ta parlament, boljše, da se mi pogovarjamo, kot pa ljudje na cesti, pa da jih je nekaj tisoč. Danes smo slišali besede o primernosti teh dveh kandidatov. Pa bom začel tukaj. Kolikor je pač meni znano, pa najbrž je tudi vam, spoštovani kolegi z novim imenom Socialni demokrati, Liberalna demokracija Slovenije in vsem ostalim - je bil edini kandidat, ki se je prijavil za podpredsednika. Ne vem, zakaj potem niste vi ali pa vi, imenovali koga za podpredsednika. Bil je edini kandidat. Prvič. Zdaj pojdimo pa na začetek. Državni svet je tisti, ki je kriv ali nekriv za to, da naj bi se ta komisija oblikovala. In ta zahteva državnega sveta je bila dana državnemu zboru in državni zbor bo o tem odločil. To je dejstvo. Jaz bi zelo rad povedal eno primerjavo, ker smo govorili o ljudeh. Tudi kritika Socialnim demokratom gre v tem primeru Slovenski demokratski stranki. Sploh hočete ukiniti imuniteto. Ampak, imamo pa drug predlog, na novo Socialnih demokratov, ki pravijo, da naj bi bila imuniteta priznana izključno za besede izrečene tu. Zdaj vas pa vprašam, recimo, da bo Zmago Jelinčič 27. aprila, ki mu jaz pravim še vedno Dan osvobodilne fronte, govoril v Metliki kot poslanec državnega zbora, kamor je bil povabljen, in nekomu tam ne bo všeč, kar bo povedal in ga bo tožil. In ta državni zbor po predlogu Socialnih demokratov prav nič ne briga, kaj je poslanec državnega zbora povedal kot govornik zunaj tega prostora, čeprav je nastopil kot poslanec, čeprav nastopa ob prazniku in ga lahko nekdo mirno toži in imunitete mu ne bomo priznali na osnovi idej, ki jih imate. Prav. Torej, kar je tu velja, kar je zunaj, ne velja. No, zdaj se pa obrnimo nazaj, obrnimo se nazaj, zdaj pa nenadoma vse tisto, kar nekdo, domnevno Jelinčič, domnevno Kovačič, stori zunaj, kar vas tukaj nič ne briga kaj pove kot poslanec, je pa pomembno, da ne sme tukaj delati. Ali je to pošteno? Torej karkoli poslanec reče zunaj, ni važno, imuniteta ne velja, karkoli je pa zunaj naredil, kar nima nobene zveze z državnim zborom, je pa seveda bogokletno. Če je to enakost, če je to primerljivo, potem ne vem! Razložite mi, kako. Gremo naprej. Rad bi rekel, če bi bila polna dvorana, naj dvignejo roko tisti, ki se niso soočili z neko situacijo v 50-ih, 60-ih, 40-ih letih svojega življenja, ko so bili, pa pustimo prekrškovni pa kazenski zakonik ta trenutek, nepripeti v avtu, vozili so prehitro, napačno so parkirali. Koliko je teh ljudi tu, ki so popolnoma čisti, absolutno čisti? To so edini kandidati po tej logiki za člane in vodstvo te komisije. Rad bi videl tiste roke, kdo je popolnoma čist. Kdo? Jaz sem plačal najmanj sedem prekrškov zaradi prehitre vožnje, torej nimam šans, da bi bil član. Ali ker tudi če nisem plačal, ker sem ocenjeval, da se mi je mudilo v službo, bom pa prišel oziroma preko prekrška lahko pridem ali pa imam že eno drugo zadevo tudi pod vpliv kazenskega zakonika. Ampak jaz se držim enega načela za vse vas, od vas prvega tu na levi strani, do vas zadnjega: vsakdo je nedolžen do tistega trenutka, dokler mu ni dokazano, da je kriv. In ne govoriti, da je danes kriv Kovačič, da je danes kriv Jelinčič, dokler ni dokazano, ko bo dokazano. Zdaj se bom vrnil na temo, ki smo jo imeli malo prej. Govorim o 24. členu poslovnika državnih revizij. Tam je lahko mirno predsednik, in se izloči, če ima teto, strica, četrto, peto, šesto, sedmo koleno, ne vem, kaj še vse. Mirno! A v tem primeru mora biti nekdo čist kot solza. Bodimo pošteni in načelni in vozimo isto pot! Primer. Spoštovane gospe in gospodje, imenovali ste, Kovačič, imenovali ste, Jelinčič. Jelko Kacin, pravnomočno obsojen zaradi kaznivega dejanja, še vedno je bil poslanec, celo obrambni minister, če se ne motim, sedaj je evroposlanec - brez pripomb. Drago Kos, večkrat ovaden, Depala vas, Ranc, šef protikorupcijskega urada. Marko Pogorevc, dvakrat ovaden v času, ko je bil generalni direktor policije - brez pripomb. Mirko Bandelj, ovaden zaradi zadeve Mirage, generalni sekretar vlade - brez pripomb. Adolf Zupan, obsojen, zaradi napake višjega sodišča zadeva zastara - ni pripomb. Vika Potočnik, ovadena kot županja Ljubljane, nihče ni rekel, da mora odstopiti. Dimitrij Rupel, ovaden, njegova takratna stranka ni zahtevala, da odstopi kot zunanji minister. Borut Likar, ovaden zaradi izdaje uradne tajnosti, ko je bil generalni direktor policije - brez pripomb. Nihče, razen gospoda Jelka Kacina, ni bil pravnomočno obsojen. In po podatkih, ki jih imam - ki jih imam in sem jih pridobil, pa se bom pač potegnil za svojega strankarskega prvaka -, tudi Zmago Jelinčič ni bil obsojen. Ni bil še obsojen, tisto iz SFRJ je zbrisano in irelevantno. Logika - ovadba sama po sebi še ne pomeni nič. Če velja logika proti Zmagu Jelinčiču, potem presumcija nedolžnosti, ki jo zagotavlja 27. člen ustave, ne velja več. Pa še nekaj bi rad povedal. Če bi obveljala ta logika, potem se lahko kdorkoli onemogoči tako, da se zoper njega vloži neutemeljena ovadba, neka ovadba. Nato pa se navaja, da ni primeren za določeno funkcijo, ker je obravnavan s strani tožilstva. To je popolnoma enostavno narediti. In ne nazadnje, saj imamo izločitev. Izločitev je omenjena, je omenjena v zakonu, je omenjena v poslovniku - je omenjena! Tako kot se lahko predsednik računskega sodišča - vsebina, o kateri smo govorili prej - lahko izloči zaradi tega in tega, se lahko izloči tudi človek, ki je v tej komisiji. Ali, spoštovane gospe in gospodje, menite, da je 400 - 400 in še nekaj, kajne, mislim, to vemo vsi - založenih sodnih primerov pri tožilcu zgolj slučajnost? Če je, povejte zakaj. Potem bodite vsaj toliko korektni in recite, da je bil ta tožilec len, da sploh ni delal, ali je bil pa - naj bi bil, da ne bo kaj narobe - mogoče zaveden, da je teh 400 spisov malo skril. Ampak nekih 30 jih je pa verjetno rešil. In zdaj, ali mislite, da bo tistih 400 skritih, založenih zadev, ki so zastarale tudi v tožilstvu in kazenskem postopku, ali mislite, da bo tisti človek šel in preverjal delo tega tožilca? Pa saj ni neumen! Hvala bogu, zadeva je zastarala, mene ni zraven, kriv, nekriv, jaz nisem nič naredil. Kdo bo preganjal tega tožilca, ki je od 400 zadev zastaral 30, jaz, "ki sem bil med 30", če sem bil, govoril v navednicah, jaz ga bom tožil, jaz ga bom preganjal. To so popolnoma logične stvari. Ko sem pregledoval tako poročila, ki so bila dana in videna in slišana in prebrana v tisku, in pa seveda tudi sejo in vse domneve, spoštovane gospe in gospodje, še enkrat prosim, bodimo korektni. Potem pa pojdimo tako, če ste že predlagali, recimo, in če bi to uspelo, potem bom pa jaz res v petek želel, če bi se ta zadeva prestavila za dva dni, ker ne moremo v dveh dneh rešiti, če je tako pereča, je ne moremo v dveh dneh, ampak če, potem bom pa res rekel, dvignite roke tisti, ki ste čisti kot solza. Samo tisti imate to možnost. Mi danes govorimo o nadzoru dela nad sodno vejo oblasti, nad tožilstvom, govorimo o nadzoru in piše, to me pa najbolj boli, da ne govorim o izrazih, izrazi "okuženi", "kontaminirani", lahko, da je to pravni izraz, ampak veste, v nekaterih demokratičnih državah takšnih izrazov ne dovoljujejo. Spoštovani kolega iz Socialnih demokratov Potrč je rekel, da je priča lažem. No, lažem lahko lepše rečemo, da je nekdo izgubil stik z resnico. Nekdo je izgubil stik z resnico, bodimo korektni, bodimo fer. Ne morete reči, da je nekdo "okužen", "kontaminiran", da "laže", če nimate dokazov. In spet smo tam. Najbolj me pa boli to, da bo nekdo, ali gospod Kovačič ali Jelinčič, v konkretnem primeru ustrahoval tožilce. Prav, če drži ta teža, ki je bila izrečena, da bo Kovačič ali Jelinčič ustrahoval tožilce, potem jaz mirno rečem, da bo pa tisti, ki je čist kot solza, kupoval kreditne pike pri tožilcih. Sedaj se pa pogovarjajmo, kdo ima prav. Jaz lahko mirno, če sem čist kot solza, grem, se naredim, da je vse prav in vse "fajn" in bom kupil kreditne točke in bom spet med 400 tistimi spisi, ki so bili malo pozabljeni. In bo zadeva zastarala. Ne obtožujmo se na pamet kolegice in kolegi! Govorimo o oblikovanju komisije. Predlogi za predsednike in podpredsednike so bili. Sklepi mandatno-volilne komisije so bili dani. Predlog je za gospoda Kovačiča in za gospoda Jelinčiča. Gospod Potrč je povedal, da bo Socialna demokracija, in to je pošteno, ostala zraven, pošteno, naj ostane zraven in naj nadzira. Pa preglejte, kakšno delo bo opravljeno. Prepričan sem da se bo, predvsem Zmago, pa tudi gospod Kovačič izločil v primeru, ko bo njemu dokazano, da je v takšnem statusu postopka v procesu tožilstva, v takšnem stanju, da se bo moral izločiti. In nič hudega, se bo izločil in ga bo nadomestil nekdo drug. To možnost imamo vsi. To so predvidevanja, ki jih imate. Ni pošteno in ni fer in nihče si ne izmišljuje tega in nihče noče nikogar ustrahovati, spoštovane gospe in gospodje! Sicer pa tudi pogovor včeraj je bil zelo zanimiv med gospodom Kovačičem in med gospo Darjo Lavtižar Bebler. Zelo zanimiv. Še enkrat pravim tisto, kar je res. Kdor je nedolžen, komur ni dokazano, da je kriv, je nedolžen do tistega trenutka, ko mu je to dokazano. In ne nazadnje, to ni demagogija. To je resnica. Poslanci smo po ustavi enakopravni, imamo enake pravice in predvsem enake dolžnosti. In prvega, ki ga bo sram, to pa jasno povem, ki ga bo sram, če ni to res, kar sem povedal, pa sem iskreno povedal, bom jaz, ampak me ne bo. Me ne bo. Ker ne gledam ne ustrahovanj, ne pridobivanj kreditnih točk za naprej. Vedno pa sem bil in bom prepričan, da je najboljši nadzornik tisti človek, ki je okusil krivico. Vsakdo to ve. To vemo vsi, ki poznamo zgodovino. Mi vemo, kaj se je dogajalo v zgodovini, pa se lahko vrnemo v drugo svetovno vojno, ki je ta trenutek zelo popularna, kdo je tisti, ki bo obtoževal zločine nacizma in nacistov? Kdo? Tisti, ki je čist, ali tisti, ki je bil prizadet, in hvala bogu ostal živ? Kdo? In ne se sprenevedati kolegice in kolegi! Bodimo pošteni, odprimo karte, povejmo in recimo bobu bob. Če si nas 90 tule ne bo zaupalo, kdo pa pričakujete, bo zaupal nam 90 iz cele Slovenije, kjer živi 2 milijona ljudi? Kdo nam bo zaupal? Vsakdo med nami ima nek madež nad sabo. Vsakdo ga ima. Madež, majhen. Vsakdo naredi prekršek. Vsakdo. Zato nismo vsi ta trenutek zločinci. Na mandatno-volilni komisiji bi se morali resno usesti, oziroma če ste se usedli, ste se, in sklep je bil, kakršen je bil. Za predsednika in podpredsednika. In ta zadeva je danes tu. In o tej zadevi odločajmo. Ne prestavljajmo, ne premikajmo. Državni svet je dal zahtevo, izpolniti jo moramo, komisija za nadzor bo oblikovana. Predlog za predsednika in podpredsednika imamo, odločajmo da ali ne. Tudi če bo "ne", bo še vedno priložnost. Ni pa to priložnost za diskreditacijo dveh ljudi. Jaz nisem v svojem govoru, upam, diskreditiral nikogar, razen državnega tožilca, ki mu je slučajno ušlo 400 in še nekaj spisov, ki jih želimo sedaj prekontrolirati in videti, zakaj mu je to ušlo, razen njega, ampak upam, da upravičeno. In ne diskreditirajmo ljudi, temveč povejmo po resnici, predlog je, odločimo se: da ali ne. Če ne, boste oblikovali druge predloge in mnenja. Povedal sem po pravici, po svoji presoji in iskreno. In upam, kolegice in kolegi, da se boste zamislili ob tem. Še enkrat pravim, nihče ni kriv dokler, je nedolžen, dokler mu ni dokazano, da je kriv. In nas 90 kolegov lahko da različno mislimo, moramo si pa zaupati, ker živimo skupaj iz dneva v dan; danes od 10-ih. pa bog ve, do katere ure. Jutri in v petek in naprej in naprej. In mi smo obraz tega ljudstva in ljudstvo mora nam verjeti. Če se bomo pa kregali med seboj, nam pa nikdar ne bo verjelo.
Hvala lepa. S tem so zaključena stališča poslanskih skupin. Glede na stališče gospoda Potrča, ki je v svoji razpravi omenil in podal tudi ustni predlog, da bi se razprava ali odločanje o tej točki odložilo naprej oziroma kot v poslovniku piše, na eno od naslednjih sej, ga sprašujem, ali misli samo na razpravo, ali samo na odločanje, ali na oboje skupaj. V vsakem primeru, če vztraja na tem predlogu, mora o tem odločati državni zbor z glasovanjem. Zato vas sprašujem, še enkrat ponovno prosim za vaš predlog.
Gospod predsednik! Moj predlog je formalen, da odloča državni zbor. Jaz sem, mislim da, predlagal, da pred odločanjem, ker se mi zdi, da bi bilo prav, da slišimo še različna mnenja. Mi bo pa ljubše, če bi bila volja, da to naredimo tudi sedaj, pa da se ne prepričujemo na način, kakor smo se ravnokar, ker govorimo drug mimo drugega, še nekaj ur. Prosim pa, da se formalno odloča.
Potem bi vas prosil, če formalno, še enkrat prosim, poveste [[...]]
Moj predlog je bil, "zato poslanska skupina Socialnih demokratov v skladu s 74. členom poslovnika predlaga, da se razpravo in odločanje o obravnavani zadevi preloži - naš predlog je - na naslednjo sejo". In potem sem rekel, da je zaradi nas lahko tudi naslednja izredna seja ne pa nujno redna, glede na določila 5. člena poslovnika. Hvala.
Hvala lepa. Torej, če vztrajate na tem predlogu, potem državni zbor mora o tem odločati z glasovanjem. In to po 74. členu poslovnika. Dovolite mi, prosim, zaradi uskladitve, da sejo prekinemo za 10 minut. 5 minut, dobrih 5 minut. Prosim.
Spoštovane poslanke in poslanci, oprostite, ker sem rekel samo 10 minut, vendar zadeva je bila malo bolj zamotana, tako da smo porabili nekaj več časa, da smo se dogovorili, kako ravnati vnaprej. Gospod Potrč je v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov podal predlog, da se razprava in odločanje o točki o preiskovalni komisiji odloži na eno od naslednjih naših sej. To je možno po 74. členu poslovnika, vendar pa smo ugotovili dodatno, da je to v koliziji s 5. členom poslovnika o parlamentarni preiskavi, ki tudi velja. In ta 5. člen pravi takole: "Državni zbor za vsako parlamentarno preiskavo imenuje posebno preiskovalno komisijo. Državni zbor imenuje preiskovalno komisijo praviloma na isti seji, na kateri sprejme sklep oziroma izda akt o odreditvi parlamentarne preiskave, najkasneje pa na prvi naslednji seji." Glede na 74. člen poslovnika in glede na 5. člen poslovnika o parlamentarni preiskavi ne morem tega predlog gospoda Potrča dati na glasovanje. Vendar pa predlagam, da odločamo o tem, ali to točko prekinemo, nadaljujemo v petek, v začetku naše izredne seje, s to točko, medtem pa se tudi sestane mandatno-imunitetna komisija in nekaj pove o vsem tem, kar je bilo danes v tej razpravi tudi rečeno. Tega, kar je bilo v razpravi rečeno, ne bom ponavljal. Torej, slišali ste ta predlog, mislim, da smo se pomenili in prišli do tega zaključka, da drugače ni mogoče. Moram pa ta predlog zadnji, ki sem vam ga povedal, dati na glasovanje. In še to, razprave o teh predlogih ni, lahko pa se v imenu poslanske skupine, največ tri minute na poslansko skupino, poda mnenje. Ali ima kdo od poslanskih skupin želi besedo? Kot predlagatelj celo do 5 minut. Izvolite gospod Potrč.
Gospod predsedujoči, moje mnenje je sicer lahko tudi drugačno, vendar sprejemam kompromisen predlog. Rad bi kolegicam in kolegom nekaj povedal. Ne želimo s tem predlogom kakorkoli posegati v avtonomnost poslanskih skupin glede predlogov. Vsaka poslanska skupina ima pravico do predloga, vendar imamo tudi mi drugi pravico do ocene, kaj in kakšen je ta predlog in kaj bo za nas vse kot državni zbor, če se o njem odločimo, pomenil. Drugo, resnično in najbolj iskreno, ne želimo diskreditirati nobenega od kolegov. Vendar hkrati želimo povedati, da smo v različnem položaju, ne zato, ali je kdo naredil prekršek, vsi smo ga že kdaj naredili, ampak kakšen je naš odnos do eventualnega dela tožilcev, ker smo ali nismo v potencialno, kazenskem postopku. Tretje, verjemite, tudi mi znamo brati ustavo in spoštovati načelo nedolžnosti. Toda v tem primeru sploh ne gre za načelo nedolžnosti, ampak gre za to, ali lahko nekdo, ki mu lahko tisti, ki bo ocenjevan, očita pristranost, ali je prav, da potem on ocenjuje njegovo delo. In naše mnenje je, da o tem je vredno razmisliti, če želimo, da na tako pomembni točki, kot je delo tožilstva, z željo, da dosežemo realno oceno tega dela, z željo, da dosežemo napredek, imamo ustrezno sestavo. Zato se nam zdi vredno še enkrat o tem razmisliti, in predlagam, da modificiran predlog gospoda podpredsednika sprejmemo. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? Izvolite, ste povedali prej. Gospa Bebler.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Jaz bi najprej v imenu naše poslanske skupine povedala, da mi podpiramo predlog, kakor ga je ravnokar v imenu predlagatelja predstavil gospod Potrč. Imamo pa še en dodaten, proceduralni predlog. Glede na to, da ste omenili, da sta si poslovnika državnega zbora in poslovnik preiskovalne komisije oziroma parlamentarne preiskave v koliziji, sprašujem, ali lahko generalni sekretar, oziroma namestnik generalnega sekretarja tukaj pove, kateri je glede na hierarhijo pravnih aktov višji akt oziroma ali je tukaj treba spoštovati "lex specialis", po načelu "lex specialis", da se posebej upošteva pač ta poslovnik parlamentarne preiskave, zato da bo jasno, ali se res ni mogoče izogniti temu poslovniškemu zapletu. Hvala.
Bi dal takojšen odgovor, kot mi ga je povedal tudi pomočnik generalnega sekretarja. 74. člen poslovnika je, splošen, generalni. Specialni je pa poslovnik o parlamentarni preiskavi. Gospod Zagorac, v imenu SNS. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Gospod predsedujoči. Verjetno, ko ste napovedali sklep, o katerem glasujemo danes, sedaj, ste mislili, da bi to sejo, oziroma to točko nadaljevali na enaki seji v petek, in ne na začetku izredne seje. Ste mislili na to sejo? Ker omenili ste, da bi to točko obravnavali na začetku izredne seje, kar ste sami pred tem ugotovili, da ne gre. Kar se tiče časa za razmislek, mislim, da ga je bilo dovolj. 6 dni je od konca seje KVIAZ-a. Pred tem je potekal tudi izbirni postopek. In v Slovenski nacionalni stranki resnično dvomimo, da se boste Socialni demokrati in pa Liberalni demokrati do petka premislili in ugotovili, da je sedanji predlog dober. Zato ne vidim nobenega razloga, da bi tak predlog, kot ste ga podali, tudi podprli. V Slovenski nacionalni stranki bomo seveda glasovali proti temu predlogu. Hvala.
Hvala lepa. Naj takoj pojasnim. Menil sem, da bo nadaljevanje te seje, ne kot izredne, ampak ker sem vedel, da imamo izredno sejo, sem vedel, da se bomo mi vsi skupaj usedli v isti dvorani, zato mi je to pač ušlo. Se opravičujem, če sem narobe povedal. Gospod Tanko, v imenu SDS.
Hvala lepa. Najprej moram reči, da v naši poslanski skupini nismo zadovoljni s tem, da ste sploh proceduralno prekinili sejo, ker za to ni bilo, mislim, da nobenih pogojev. Drugo, kar je, mi tega predloga ne podpiramo, zato ker ocenjujemo, da s tem popolnoma nič ne pridobimo. In kakorkoli lepo obračamo to idejo o premisleku, to enostavno pomeni, da se posega v avtonomijo predlagateljstva posameznih poslanskih skupin, katerekoli že. Mislim, da se na tak način ustanavljati komisije, pa tudi kakšne druge stvari ne more početi. Vsaka poslanska skupina je iz svojega nabora poslancev ocenila, kateri poslanci so za to parlamentarno komisijo primerni, in jih tudi predlagala. In če poslanci izpolnjujejo kriterije za kandidiranje, sploh za volitve v državni zbor, če tam ni omejitev in če se lahko potem imenujejo v katerokoli delovno telo, potem se lahko tudi v tega. Navsezadnje ima vsak poslanec namestnika, ki ga nadomesti v primerih, ko ta ne more svoje naloge opraviti. Čisto za vsakega smo predvideli tudi namestnika oziroma tistega, ki nadomešča. Skratka, ocenjujemo, da s tem, ko bi prekinili točko in jo prestavili na petek dopoldan, ne bi pridobili popolnoma ničesar, kajti naša poslanska skupina, če nam že oporekate, novih kandidatov ne bo predlagala. In ocenjujem tudi, da v tem kratkem času, ki je na razpolago, tudi mandatno-volilna komisija ne more opraviti svojega dela tako, kot bi človek pričakoval. Zato tega predloga ne podpiramo.
Hvala lepa. Naj pojasnim najprej svoje ravnanje. Glede na proceduralni predlog, ki mi je bil dan, bi bilo zelo težko, če bi se tukaj trije, štirje ali pet nas pogovarjalo o zapleteni zadevi, ki ni bila lahka za odločitev, in vi bi nas gledali. Zato sem sejo za deset minut prekinil in se vam tudi opravičil, ker je teh deset minut bilo nekoliko več. Toliko v zvezi s tem. Drugo. Ker smo dobili stališča poslanskih skupin, ponovno povem predlog, ki sem ga dal pred tem, da se obravnava te točke prekine in se nadaljuje v petek. O tem moramo glasovati. Medtem se, kot sem rekel, sestane tudi mandatno-volilna komisija in spregovori o tej točki. Vendar pa moramo o tem predlogu glasovati in zato bom ta predlog sedaj dal na glasovanje. Mislim, da je bil jasno povedan: prekinitev te točke, nadaljevanje v petek, ne kot izredna seja, kot nadaljevanje te točke do konca, in o tem moramo glasovati. Zato prosim, prehajamo na glasovanje. Obrazložitve glasu ni, na to sem vas opozoril prej, po poslovniku so imele možnost samo poslanske skupine. Glasujemo. Ugotavljam izid glasovanje. Od navzočih 68 poslank in poslancev je bilo za predlog 22, proti 45. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet. Zato nadaljujemo s točko, in sicer z razpravo poslank in poslancev, ki so bili prijavljeni za točko 18.č. Pozivam gospoda Bogdana Baroviča, SNS. Se odpoveduje. Hvala lepa. Potem vabim gospoda mag. Cvikla k besedi, LDS. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Najprej najlepša hvala za vaš napor, ki ste ga naredili tako v odmoru kot z oblikovanjem proceduralnega predloga. Menimo, da ste naredili to, kar je bilo mogoče, vendar pa vladajoča koalicija tukaj deluje kot glasovalni stroj, za to seveda ima vso pravico. Vendar bi vseeno želel v svoji razpravi poudariti, da danes že drugič odločamo o zelo pomembnih vprašanjih, ki bodo po mojem mnenju kar pomembno vplivale na to, kako bo Slovenija izgledala v naslednjih letih. Ali bo to država, v katerih bodo javni uslužbenci, pa naj bodo to policaji, naj bodo to vojaki ali pa tisti, ki odločajo na primer na posameznih resorjih o aktivnostih javnega naročanja, preprosto podrejeni politiki ali pa to ne bodo. Danes odločate o tem že drugič, potem ko smo najprej z velikim strinjanjem vladajoče koalicije podprli pogojevanje gospe kandidatke za generalno državno tožilko, da "ste in boste kot zakonodajna oblast podprli spremembe zakonodaje in jaz bom postala vaša generalna državna tožilka". To ste že naredili, sedaj pa ste in z glasovanjem, ki se je ravnokar zaključilo, tudi potrdili, kako boste glasovali, naredili naslednji korak. Imenovali boste komisijo podpredsednika, podpredsednika, člane, namestnike preiskovalne komisije državnega zbora, ki bo ugotavljala in ocenjevala dejansko stanje. To ugotavljanje naj bi bilo podlaga za odločanje o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij. Izvajali boste, kot je bilo povedano - vsaj nekateri ste to sami tako doumeli - , pritisk tudi na vse državne tožilce, ker očitno verjetno ni dovolj, tako ocenjujete, da je bila izvoljena gospa Barbara Brezigar, ampak je potrebno vsakega od tožilcev ustrahovati. Zato boste seveda v preiskovalno komisijo izvolili člane, nekatere vodilne na vodilna mesta, za katere verjetno obstaja dvom v to, da niso pristrani. Nekateri so bodisi podali ovadbe v nekaterih znanih tako imenovanih aferah ali pa so sami ovadili. Gospod predstavnik ene od parlamentarnih strank, ki je govoril, da bo vprašal, kdo je čist, jaz mislim, da je v tem državnem zboru zelo veliko poslancev in poslank, ki bi nedvomno lahko dvignili roko, vendar ne gre za to. Gre za to, ali lahko poslanske skupine, ko se odločajo, kdo naj vodi nepristrano razpravo oziroma nepristrano preiskavo na enak način tudi odloči o tem, kdo naj bo predstavnik, njihov predstavnik v preiskovalni komisiji. Mi smo ocenjevali v preteklih dnevnih, da predlagani predsednik, predlagani podpredsednik to nista zaradi že navedenih razlogov, zato ker je eden ovadil in je bil hkrati ovaden, drugi pa je v enajstih ovadbah. To so nesporna dejstva in zaradi teh nespornih dejstev bi bilo dobro, da bi poslanski skupini SDS in SNS razmislili o svojih kandidatih, vendar tega ne želite, zato ker potrebujete te prvoborce v prvih vrstah te preiskovalne komisije, zato ker želite uporabiti in zlorabiti preiskovalno komisijo Državnega zbora Republike Slovenije, da bo izvedla nalogo, ki jo je dobila, to pa je lomiti hrbtenice državnim tožilcem. Gospod rektor univerze v Ljubljani Jože Mencinger je na zasedanju državnega sveta pred slabima dvema mesecema rekel, da bo glasoval proti zakonu o javnih uslužbencih zato, "ker bo zaradi tega zakona v Sloveniji 200 in več zlomljenih hrbtenic". In iz tega zornega kota, ker se bo verjetno na podlagi delovanja tako sestavljene preiskovalne komisije dogajalo podobno v državnem tožilstvu, seveda ne moremo in na ta način ne želimo sodelovati v delu takšne preiskovalne komisije. Zato smo že naredili ustrezne korake in bomo v nadaljevanju zavrnili takšen predlog, kot je tukaj podan, in temu skladno politično delovali. Sam osebno pa sem ob koncu današnjega dneva nekoliko razočaran nad željo vladajoče koalicije, da si niti ne želi vzeti ene ali dveh noči, da prespi svoje odločitve in da mogoče vendarle dobimo parlamentarno preiskovalno komisijo. Danes boste izglasovali parlamentarno preiskovalno komisijo vladajoče koalicije in seveda v takšni preiskovalni komisiji nam je v opozicije izredno težko sodelovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aleš Gulič.
Cenjeni kolegi, spoštovane kolegice, gospod predsedujoči. O tem je bilo danes pravzaprav že veliko govorjenega, tudi prej, ko smo govorili o gospe Barbari Brezigar. Zadeve so zelo podobne. Mene na nek način moti to, da na eni strani hočemo na nek način vedno čiste zadeve. Imamo seveda zakon, recimo, o javnih naročilih, da bi bilo čim manj zmede, da bi bile zadeve čim bolj čiste, da ne bi prihajalo do zlorab. Imamo komisijo proti korupciji, ki seveda tudi funkcionira na ta način. In tudi tam so seveda zadeve zelo jasno določene. Tukaj, ko govorimo pa o delu javnih tožilcev, pa je naenkrat čisto vse dobro. Dobri so vsi kandidati, ne glede na to, koliko so vpleteni ali koliko bi lahko bili vpleteni. Dobro je pravzaprav po neki logiki, se reče takole, to smo slišali prej, da smo vsi pošteni, da ni razloga, da bi kdo kakorkoli bil krvav pod kožo, krvavi pa smo prav gotovo vsi. In zato me take zadeve motijo. Iz čisto te politične, človeške higiene. Tudi zato sem odstopil, izstopil iz te komisije, ker se mi zdi, da ni dobro, da je že čisto na začetku, se pravi, ko štarta, na nek način okužena. Se pravi, da so v njej ljudje, ki imajo lahko - ne rečem, da imajo - , ampak za katere je možno, da imajo kakšne zamere, ali pozitivne zamere ali pa negativne. Saj tudi če si v postopku, pa gre vse gladko skozi, si lahko zelo, zelo hvaležen. In to hvaležnost zmoreš izkazati, če si normalen človek. Lahko si pa seveda zelo, zelo jezen, užaljen, in potem iščeš tudi dlako v jajcu. Tako se mi zdi, da ta komisija, sploh pa ker naj ne bi posegala seveda v same spise, se bo potem ukvarjala z ljudmi. Se pravi, sploh ni nujno, da gre za primere, v katere so vpleteni. Lahko gre tudi za primere, v katere so vpleteni isti ljudje, kot so bili vpleteni kam drugam. Zadeva se širi na vse načine in je kužna. Za to gre. Ne gre za to, da komisija ne bi smela delovati, da ne bi preverjali dela tožilcev, čeprav mislim, da imajo strokovni nadzor sedaj zelo, zelo dobro urejen in tam se vendarle preverjajo vsi spisi, sploh pri napredovanju. Ampak očitno tega nihče noče slišati. Hočete slišati samo nekaj o politični odgovornosti. In ta retropolitika seveda sega tja v sedemdeseta, in pa v prvo polovico osemdesetih let. Takrat so politkomisarji, ocenjevali delo vsega. Čisto vsega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vabim k besedi gospo Darjo Lavtižar Bebler.
Hvala lepa za besedo. Bom poskušala biti zelo kratka, ker je bilo tukaj že veliko stvari izrečenih. Izrečenih pa je bilo na ta način, da se je pokazalo, da še vedno obstojijo nekatere nerazčiščene stvari, tako z vlogo same parlamentarne preiskave kakor seveda tudi s sestavo te parlamentarne preiskovalne komisije. Tudi nisem zadovoljna s tem, kako mi je bilo odgovorjeno na vprašanje, kako je mogoče najti izid iz kolizije med obema poslovnika. Najmanj, kar bi si želela, bi želela slišati, ali je - ne glede na to, da gre za neke vrste "lex specialis" - treba upoštevati dejstvo, da je bil ta poslovnik o delu parlamentarne preiskave narejen vendarle za potrebe zakona, ki je navaden zakon, kolikor vem, in je bil verjetno sprejet tudi poslovnik z navadno večino; ne vem, če ni bil, naj mi, prosim, na to nekdo odgovori, ker mislim, da je to zelo relevantno. Ampak to takole, mimogrede, ker se mi zdi, da se že pri samem tolmačenju poslovniku in pri razčiščevanju nekaterih stvari, elementarnih stvari za delo državnega zbora znajdemo v situaciji, ko enostavno ni kompetentnega odgovora na tovrstna vprašanja. Kako pravzaprav ne razumemo bistva, ideje ali pa instituta parlamentarne preiskave, je bilo tukaj izpričano na tej govornici pravzaprav že na tako grob, fondamentalni način, da če bi človek hotel biti zgrožen, bi lahko bil, ampak kot poslanec ali poslanka v tem državnem zboru se sčasoma navadiš na vse mogoče. Namreč, ko je govor o tem, da nikomur ni mogoče očitati krivde, dokler ni poznan pravnomočno za kazensko odgovornega oziroma za obsojenega. Bilo je tudi povedano, da je vsaka poslanska skupina suverena, povsem suverena pri tem, katerega poslanca bo določila v to preiskovalno komisijo. Potem pa se, kolegi in kolegice, sprašujem, čemu določba 3. člena zakona o preiskovalni komisiji. Ta državni zbor oziroma državni zbor v prejšnjem mandatu je ta zakon sprejel in najbrž, ko je določil, ko je sprejel tudi 3. člen v tem zakonu, je imel posebne razloge za to. Ja, se strinjam, vsaka poslanska skupina je suverena v tem, da predlaga svoje poslance v to komisijo, ampak seveda v okviru ustave in konkretnega zakona, ki ureja to zadevo. Za mene nobena taka komisija, glede katere sestave že vnaprej obstoji utemeljen dvom o nepristranskosti nekaterih članov, njenih članov, še posebej pa dvom v nepristranskost predsednika in namestnika predsednika te komisije, ki imata seveda specifično vlogo pri delu te komisije - jaz enostavno take komisije ne morem podpreti, še več, zgrožena sem nad tem, s kakšno lahkoto, s kakšno neznosno lahkotnostjo pravzaprav nekateri prezrejo te določbe. Saj navsezadnje tudi mi smo dolžni spoštovati zakone, ki smo jih sprejeli in če nekateri kolegi pač tega ne razumejo, mi je zelo žal, upam pa, da bo tudi naša javnost sposobna nekatere te zadeve razbrati in jih tudi odčitati take, kakršne so. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cveta Zalokar Oražem. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Nisem pravnica in nisem v tem času že na seji mandatno-volilne komisije iskala poslovniških, zakonskih in drugih členov in dikcij, s katerimi bi skušala utemeljiti neprimernost nekaterih predlaganih članov za komisijo, zaradi razlogov, o katerih danes govorimo. Sem pa že na mandatno-volilni komisiji pozvala k premisleku tiste poslanske skupine in tiste posameznike, ki bi morali, po moji oceni, z moralnih in etičnih razlogov pri sebi razmisliti, ali so primerni člani za omenjeno komisijo in ali lahko s svojo osebno integriteto dajejo pečat takšni komisij v negativnem ali v pozitivnem smislu. Očitno šest dni premisleka ni pri nikomur spremenilo odločitve. Šlo je za poziv, ki se tiče njihovega osebnega odnosa do te stvari. Glede na to, da pravzaprav tudi nihče o teh stvareh niti s kančkom obžalovanja ali kakršnegakoli pomisleka danes ni tega izrazil, moram reči, da sama osebno te komisije že od danes dalje ne priznavam. Mislim, da je ta komisija, tako kot sem že rekla, farsa in nanjo, tako sestavo, brez premisleka mislim, da pada velika črna pika in njeni rezultati so krepko vprašljivi, zato mislim, da je škoda vsega denarja davkoplačevalskega, ki ga bomo z delom te komisije zapravili glede na to, da je ta komisija s to črno piko obremenjena. Dovolj imamo popolnoma primernih in neobremenjenih ljudi, zaradi katerih te črne pike ne bi bilo, dovolj je takšnih ljudi med poslanci in poslankami, vendar očitno so drugi interesi in so druge želje, da se dosežejo določeni nameni, na kar bi morali misliti že danes. Zame, lahko povem že v tem trenutku, rezultati te komisije so brez pomena, farsa in absurd.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Davorin Terčon, LDS.
Hvala, gospod podpredsednik. Najprej, kar ugotavljam pri teh sejah državnega zbora, bi rekel, da so precej skopa. Če je veljalo v prejšnjih mandatih, ko je bila naša opozicijska stranka na oblasti, so bile seje zelo natrpane z vsebinskim dnevnim redom in da je mogoče bila vlada kakšenkrat tako, bi rekel, deloholična, da je morala zelo hitro tudi popravljati predpise, da jih je tako hitro pisala, kar je tudi slaba stran. Res pa je, da jih je morala dosti proizvesti zaradi vstopanja v EU. In sem bil tudi sam, kot poslanec do takšnega dela kritičen, moram sedaj ugotoviti, da je sedaj ravno obratno. Vsebinskih točk je zelo malo. Poglejte dnevni red, same ratifikacije, imenovanja in tako naprej. Pa še teh nekaj točk, ki so vsebinske, bi rekel, zasluži nek komentar. Če gledamo 4. točko - obravnava mednarodne raziskave trendov znanja matematike, sploh ne vem, zakaj je to obravnaval državni zbor. Ampak potem ko sem to malo poslušal, sem ugotovil, zakaj je obravnaval. Predvsem zato, da bi se zvalila krivda na bivšo koalicijo za vse slabo stanje, ki je v tej državi. In tako razumem tudi to točko, predvsem v vsebini, ki govori o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij v vladi Republike Slovenije. Torej, kolegice in kolegi so opozarjali na sestavo in cilje komisije, so opozarjali na nevarnost vpletanja v delo tožilstva. Jaz pa mislim, da je evidenten cilj ponovno diskreditirati in zvaliti krivdo za vse slabo v tej državi na prejšnjo koalicijo. Ta praksa se valja že kar nekaj časa in do tega imate vso pravico. Lahko tudi meni del krivde naprtite, jaz bom to sprejel, ker vsak, ki dela, tudi greši. Vendar me to spominja na neko znano zgodbo, ko je nek vladar po dolgih letih vladanja - lahko vzamete tudi dvanajst let, če vam je to milo - nasledniku zapustil dve sporočili, torej, kot nasledstvo mu je zapustil dve pismi. Na prvo kuverto je napisal: "Odpri, ko boš prvič v težavah," in na drugo je napisal, "odpri, ko boš ponovno v težavah." In seveda, ko je ta vladar vladal, je prišel tudi v težave in takrat se je spomnil teh pisem, odprl prvo kuverto in v njej je pisalo: "Vso krivdo zvali name, na predhodnika, vsega sem kriv jaz." In to, mislim, da zdaj vi uspešno delate. No, potem je minil čas, zadeva se je pomirila, potem je prišla pa ponovna kriza. In se je spomnil še na drugo pismo, kjer je pisalo, "odpri, ko boš ponovno v krizi". In je odprl in notri je pisalo: "Napiši dve pismi za svojega naslednika." Torej, kaj hočem s tem povedati? Vi imate pravico, da opozorite na napake, ki so bile storjene. Še bolje bi pa bilo, da odpravljate te pomanjkljivosti, ki so, da postanete konstruktivni, ne pa da se vrtimo stalno v začaranem krogu neke krivde, ker to ni nič dobrega in na koncu koncev mogoče vsakega enkrat čaka tisto drugo pismo. To je treba vedeti. Zato bi svetoval tudi pri tem razmisleku, pri ustanavljanju te komisije in pri takem delovanju nasploh, da vendarle, prvič, poiščete širši konsenz in da začnemo vsi skupaj delovati konstruktivno, v dobro te države, ne pa samo prelagati breme z enega na drugega, kar je smisel, po moje, tudi te komisije. Zato jaz tega ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Dimitrij Kovačič, SDS, imate besedo, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Kolegice in kolegi! Najprej bi navedel nekaj dejstev. Državni svet je v skladu z zakonskimi določili vložil zahtevo za ustanovitev preiskovalne komisije. V tej zahtevi državnemu zboru ni omogočeno, da se odloča in se z neko večino opredeli, ampak je po zakonu dolžan ugotoviti, da je bila zahteva vložena v skladu s proceduro, in to komisijo ustanoviti. Torej o tem ne more državni zbor odločati. No, in ko je državni zbor ugotovil na prejšnji seji, da so izpolnjeni pogoji za ustanovitev te komisije, je spet v skladu z določili poslovnika o preiskovalni komisiji, najkasneje na naslednji seji državnega zbora potrebno ustanoviti preiskovalno komisijo. To so kogentna določila, ki jih je potrebno spoštovati. In na podlagi tega poslanske skupine imenujejo v skladu s številčno močjo vsake poslanske skupine sorazmerno število svojih poslancev, za katere poslanske skupine menijo, da so primerne. Ključ te sorazmernosti je bil soglasno sprejet. [[...]] [[Pojasnilo iz klopi.]] [[...]]Dobro. Na tej podlagi so poslanske skupine pač predlagale svoje kandidate. In vsaka poslanska skupina je pri kadrovanju, da tako rečem, avtonomna. Sedaj, tukaj slišim, da se pač poskuša vplivati na to kadrovanje, da naj bi nekdo drug poskušal kadrovati v neki drugi poslanski skupini. Mislim, da je to nedopustno in seveda mora biti to prepuščeno vsaki poslanski skupini. Sedaj bi pa mogoče povedal še nekaj posebnega, glede na to, da sem bil sam danes nekajkrat imenovan kot človek, "ki je okužen, ki je kontaminiran, ki je vpleten v neke postopke". In vse to je bilo izrečeno v neki izrazito negativni konotaciji zato, da bi pač mogoče se ustvaril nek vtis o moji osebi kot človeku, ki ni verodostojen in tako naprej. To je bilo izrazito s tem namenom povedano. No, naj povem, da nisem v nobenem kazenskem postopku. Bil pa sem. Bil pa sem, in sicer v postopku, pri katerem je tudi ta državni zbor odločal o podeljevanju imunitete, čeprav se sam na to imuniteto nisem nikoli skliceval. V tem primeru je šlo za postopek, ki je bil vložen na podlagi zasebne tožbe zaradi domnevne razžalitve, ki naj bi jo storil temu zasebnemu tožilcu z besedami, izraženimi v nekem pogovoru. V tem zasebnem postopku, ki je bil vložen na podlagi zasebne tožbe, niso vključeni nobeni tožilci, kajti ne gre za javni pregon, kjer je vključen državni tožilec, ampak gre za zasebni pregon, kjer imamo zasebnega tožilca in tistega zoper katerega ja zasebna tožba vložena. In v tem postopku sem bil pred sodiščem oproščen in sodišče je ugotovilo, da z mojimi besedami ni prišlo do žalitve. V nadaljnjem postopku se je zasebni tožilec preko svojega pooblaščenca pisno odrekel pritožbi, tako da v tem trenutku tudi v tem postopku nisem nikakor udeležen. Toliko samo v vednost tistim, ki so me na ta način poskušali, mislim, da ne preveč z lepim namenom, in tudi glede na to, da je bilo v zadnjih dneh o tem izrečenih kar nekaj nesramnih in manipulativnih podtikanj, zato mislim, da sem bil dolžen tudi to povedati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek, SDS. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Mislim, da bo po nastopu in obrazložitvi mojega predhodnika kmalu jasno, da je "cesar gol" v zadevi podtikanj opozicije na račun kandidata za predsednika. Namreč, popolnoma jasno je, da v oziru gospoda Kovačiča gre za nesramno insinuacijo, ker o njegovi zadevi, pa to je v dokumentaciji v državnem zboru, ni šlo za nobenega državnega tožilca. Ne more biti kontaminiran, ne more biti, pa kljub temu se kar naprej obnavlja in trdi; te nesramne insinuacije se pojavljajo in to je hkrati dokaz da - oprostite, kolegi, kolegice - , da vam predvsem ne gre za to, da bi želeli prispevati k verodostojnosti preiskovalne komisije, ampak gre za poskus obstrukcije oziroma odložitve dela preiskovalne komisije. Na to jasno kaže in napeljuje tudi izjava kolega poslanca Guliča v imenu Liberalne demokracije v prispevku za POP TV, ko je izjavil: "Tudi če bi bilo čisto vse v redu, ostaja sum o verodostojnosti takšne komisije." Če bi bilo čisto vse v redu, za vas obstaja sum. To je logični nesmisel sicer, ampak je pa manipulacija, ki jo s pridom uporabljate. In poglejte, če bi vas skrbela verodostojnost komisije, domnevam, da nekatere posameznike morda res, iskreno gre za to, ne v slučaju predsednika, vendar v tem slučaju bi vi morali imeti odgovornost in predlagali kandidata za podpredsednika preiskovalne komisije. Tega seveda niste storili, nobena od teh strank, ki sedaj podtika in zganja direndaj, z zavestjo, da če je ne boste predlagali, da bo pač seveda edini predlagani kandidat za podpredsednika potrjen, da se lahko komisija konstituira. In sedaj ste dobili manevrski prostor za zganjanje direndaja, insinuacije itn. Drugo pa, kar je, je zavestno napačno branje 3. člena zakona o parlamentarni preiskavi. Že sam ta 3. člen jasno kaže, kdo je lahko, kdo ne more biti član komisije in kdaj se mora izločiti, če bi tako daleč prišlo. Ker pa imam nekaj prakse z delom preiskovalne komisije, vem, da na začetku dela preiskovalne komisije preiskovalna komisija sprejme dokazni sklep o predmetu svoje preiskave. In lahko vam zagotovim, da bo naša poslanska skupina predlagala, da je eden od delov dokaznega sklepa, da komisija ne obravnava zadev, v katerih bi lahko bili udeleženi člani komisije. Tako bo teoretično to izključno. Da se bo že na začetku dela komisije ta izločitev zgodila, če boste le podprli takšne sklepe. Ali boste pa rabili osnovno za "zganjanje" populizma in preprečevanja dela komisije. Meni se vaše ravnanje in vse skupaj zdi zelo, zelo nenavadno, dvolično. Glede na to, da je, recimo, v tej komisiji Vič-Holmec sodeloval tudi gospod Anderlič, mislim, da je pred tem, v prehodnem mandatu, tudi on bil po vaših kriterijih kontaminiran v nekem postopku, pa mu vendar ni nihče metal pod noge polena oziroma govoril o neprimernosti za člana preiskovalne komisije. Vaša poslanska skupina se očitno obnaša dvolično in mislim, da s tem ne doprinesete k temu, da ta klasičen institutu parlamentarizma, preiskovalna komisija, dobi neko težo, pridobi, če hočete razrušiti ugled oziroma ta institut že pred začetkom delovanja. Jaz se zavedam, da bo ta preiskovalna komisija imela najtežjo nalogo od vseh preiskovalnih komisij, zaradi tega ker bo morala zelo ozko določiti predmet preiskave, ampak očitno vam ni po godu, da bi karkoli se dogajalo. Študirate vse možne načine, še enkrat poudarjam, kako obstruirati, kako preprečiti delo komisije. Vsi ti pomisleki so za nekega posameznika, ki jih navaja, lahko verodostojni, vendar je očitno zadaj zelo natančno izdelan načrt, strategija, kako preprečiti začetek dela komisije. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima dr. Lahovnik, LDS. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci. Tudi današnja razprava vendarle dokazuje, zakaj naj bi pri tej komisiji šlo. Treba je seveda poslati zelo jasen signal tožilcem, kako naj delajo, kaj lahko preiskujejo in česar ne smejo preiskovati. Gre za zelo jasno pošiljanje signala. Tukaj v tem državnem zboru sedi tudi kakšne poslanec, ki je obravnavan v kar nekaj kazenskih postopkih, kar nekaj ovadb. Zadnjič je v dnevnem časopisu Finance - mislim, da jih je ene 5, 6, 7, jaz jih niti nisem uspel prešteti. Vse so bile zelo osupljive. In kakšen signal se s tem pošilja? Če bo tukaj tožilec zelo korektno opravil svoje delo, seveda lahko postane njegovo delo predmet tudi takšne parlamentarne preiskave. Kaj pa je to "neodgovorno"? Kaj je "odgovorno" in kaj je "neodgovorno"? To je pogostokrat stvar različne perspektive. Najlepše se je to pokazalo v primeru imenovanja, se boste spomnili, članice ustavnega sodišča, gospe Mirjam Škrk, ki je kandidirala za mesto, mislim da v Haagu. V Haagu. Tako. Je prišel gor predstavnik ene izmed političnih strank nove koalicije in dejal: "Zato, ker nam ni bila všeč ena izmed razsodb ustavnega sodišča, je ne bomo podprli. Jo bomo kadrovsko onemogočili. In točno to se je naredilo." Brez sramu je to povedal v mikrofon. Obstajajo magnetogrami. In kaj se danes spet sporoča tožilcem in tožilkam? Če vaše delo ne bo potekalo v skladu z našimi političnimi kriteriji, če ne bodo politično kompatibilni, se jih bo pač preiskovalo. In gospod Jerovšek je sedaj najlepše utemeljil, je rekel, mi bomo že vnaprej predlagali, da komisija ne bo obravnavala zadev, v katerih bi bili lahko udeleženi člani komisije. Se pravi, če pa bo kakšen član komisije, ki je storil kakršnokoli nemarnost, poslanec, in se, recimo, vpletal v delo tožilcev, pa jim že vnaprej poveste, da ne boste tega obravnavali. Je to logika? Naj se izvzame, če resno mislite. Ne vem, ali je bil lapsus ali je bilo zavestno rečeno. Ali pa je bilo tisto, kar je prej lepo utemeljil kolega Gantar. Da včasih nezavedno poveste tisto, kar res mislite. In ste s tega vidika zelo dragocen diskutant. Skratka, sprašujem se, kaj bo sedaj počela ta komisija. Bilo je rečeno tudi s strani eminentnih ustavnih pravnikov: če bo pregledovala spise državnih tožilcev, jih vrednotila, je to protiustavno. Meni nič, tebi nič pride pomemben predstavnik ene izmed strank koalicije, slučajno seveda tisti, ki je ravno tukaj utemeljil, zakaj sodnica ustavnega sodišča, gospa Mirjam Škrk, ni primerna za sodnico mednarodnega sodišča v Haagu, za arbitraže, se opravičujem, zelo jasno je utemeljil to s političnimi kriteriji, in ta seveda reče: "Ja, potem pač ne vem, kaj naj bi mi počeli." Seveda je treba vrednotiti posamezne spise, imeti vpogled v njih, brskati po njih. Nekaj, kar cel kup pravnikov že v izhodišču misli, da je protiustavno. Kaj je namen tega? Spet pošiljanje zelo jasnih političnih signalov. Danes ste nekateri v državnem zboru podprli imenovanje nove državne tožilke, ki je imenovala gospoda Mirana Železnika za vodjo gospodarskega oddelka na okrožnem sodišču v Ljubljani. In je bilo zelo jasno pokazano, da je ta gospod pozabil celo vrsto spisov v svojih omarah, pa se vam to prej ni zdelo primerno. Utemeljili ste to potem, češ, da je drugače politično neodvisna, neopredeljena in da se na ta način daje neka dodana vrednost tožilstvu. Kasneje smo ugotovili, da so vsaj štirje zelo jasni politični kriteriji, ki jih zelo natančno izpolnjuje, da nedvomno gre za prvovrstno politično imenovanje in sedaj imamo še prvovrstno politično komisijo, ki bo preiskovala delo tožilstev. Seveda je to lep takšen pink-ponk, ki se bo verjetno tukaj igral, katerega namen je pač piar, piarovski politični marketing, ki ga boste uporabljali. To je povsem legitimno, da to počnete, seveda je pa druga stvar, koliko je to dobro za neodvisno institucijo v tej državi. Koliko je to dobro za to, da imamo ločene različne veje oblast, koliko je to dobro za to, da se še naprej ohranja vseeno neka neodvisnost posameznih institucij in ali je resnično dobro, da v tej družbi dejansko, tako kot je bil primer v zakonu o javnih uslužbencih, kjer smo prišli do podobnega argumenta, kjer je po novem možno zamenjati vodjo Dursa, vodjo carinske uprave mimogrede. Če bo nek vpliven podjetnik največje vladne stranke v postopku, če mu ne bo všeč obravnava s strani Dursa, s strani carinske uprave, seveda, obstaja možnost, da se ga zamenja. In enako velja tudi v tem primeru, obstaja analogija. Če vam ne bo všeč delo katerega izmed tožilcev ali tožilk, bo pač predmet parlamentarne preiskave. Zelo jasno in zelo prepoznavno. Tudi to ste sami najlepše utemeljili.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, replika.
Hvala lepa. Gospod Lahovnik je očitno dejansko premlad in premalo izkušen v parlamentarnih zadevah, da bi razumel mojo poanto in da bi vedel, kaj je dokazni sklep pri preiskovalni komisiji. Jaz mu ne zamerim, da je popolnoma napačno razumel, pa je potem na podlagi tega tudi insinuiral, vendar moram vam prebrati 6. člen: "V dokaznem sklepu, ki ga sprejme pred začetkom dokazovanja, preiskovalna komisija določi način izvedbe parlamentarne preiskave in dokazila." In točno na to se je nanašala moja opomba oziroma na to, kaj je treba predlagati na začetku. Gospod Lahovnik, jaz bi predlagal, da si najprej preberete zakon o preiskovalni komisiji, potem pa ugotovite, kaj trosite tukaj in javnosti. Tokrat ste se pač pokazali, da vsega pač ne razumete.
Prosim? Replika.
Če mi dovolite [[....]]
Samo trenutek. Gospod Sok ste vi razpravljali?
Ne nisem razpravljal, ampak ves čas je govoril [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Prekinite polemiko [[...]]
[[...]]je govoril o meni.
[[...]]vam ne morem dati besede, prosim.
Ves čas je govoril o meni.
Nadaljujemo z razpravo.
Poglejte, ves čas je govoril o nekom, ki si je tu privoščil neko izjavo, in omenjal je mene, ni pa rekel Sok, ja, ampak je govoril o meni.
Oprostite, prosim, ne morem vam dati besede. Nadaljujemo z razpravo. Gospod mag. Sajovic ima besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Vesel sem, da [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Samo moment, prosim. Prosim za mir v dvorani. Nadaljujte, prosim.
Hvala lepa. Vesel sem, da gre razprava h koncu, kajti vse bolj je jasno, da ko enkrat v temi zmanjka poti naprej, potem se začne tisti, ki hodi, ozirati nazaj. Očitno je tej oblasti zmanjkalo jasnega in določenega pogleda v bodočnost in se ukvarja s preteklostjo. Znano je že reklo, da če hočete, da se neki zadevi ne pride do konca, potem je treba ustanoviti pač neko preiskovalno komisijo, tako ali drugačno. Ob kadrovanju v tej znameniti komisiji, ki bo vsekakor prišla v zgodovino parlamentarne demokracije, bomo lahko na koncu zapisali neko preprosto basen, in sicer, da smo v parlamentu poskušali dati lisici čuvati kure. To se v preprostem kmečkem življenju do sedaj ni obneslo in mislim, da tu v tem mandatu kakšnih bistvenih uspehov in napredka v razvoju Slovenije ne bo prineslo. Mislim, da je čas, da se pogleda naprej. Pred nami so številni projekti, ki čakajo na rešitev. Vehementno in obilo ste jih obljubljali in čas je, da se jih lotite in jih realizirate.
Hvala lepa. In še zadnji razpravljavec, gospod Miran Potrč.
Hvala lepa. Upal bi trditi, da smo v poslanski skupini Socialnih demokratov poskušali storiti vse, kar bi bilo mogoče, da bi razumeli, kje je problem. Tega niste želeli. Najbrž bo ostalo dokumentirano, da je za vas pravni formalizem aroganca, večina, mnogo več od vsebinskih opredelitev, ki jih sprejema ta državni zbor. Naj bo tako, večino imate in na ta način lahko odločate. Ker tiste razprave, ki so danes bile, so res kazale na popolno nerazumevanje nekaterih vprašanj dela parlamentarne preiskave nasploh, sploh pa, kadar gre za nadzorovanje dela tretje veje oblasti. Poglejte, v primeru, če bo kdorkoli od poslank in poslancev obravnavan v neki kazenski zadevi - tožilcev ni brez števila -, potem tisti tožilec, ki ga bo obravnaval, ne sme biti v nobenem od tistih vseh ostalih primerih, ki jih bodo obravnavali v tej komisiji, ne sme biti, ker se bo moral izločiti in bo rekel, ne smem več delovati, ker sem kot tožilec lahko pristranski, ker me ta komisija obravnava. In takih primerov bo lahko nešteto. In da ne želite tega videti, enostavno ne razumem. Jaz se gospodu Kovačiču zahvaljujem za njegovo informacijo, ki jo je dal. Ta informacija bi bila zelo dobrodošla na mandatno-volilni komisiji. V pomembnem delu sem jo vedel; da je dokončno zaključen postopek - nisem vedel, bi mi bilo ljubo, če bi povedal še, kaj je z vprašanjem, ki je bilo v javnosti, priče v zadevi proučevanja kazenskega postopka, ne gospoda Kovačiča, ampak drugih v SIB banki, ker če gre res tam za pričo, potem glede na to, da 3. člen zakona o parlamentarni preiskavi piše "kakršnokoli sodelovanje v postopku", tudi obdolženec, priča, oškodovanec in podobno, je to takšen primer, ki potem ne bi bil aktualen. Samo rad bi vam nekaj povedal, gospodje, to da se danes na koncu razprave to pove, ne mi zameriti, kaže na vašo aroganco: nič se nam ne more. Ni nam treba niti dejstva vam povedati, ker mi imamo večino in bomo odločili tako, kot bo nam "pasalo". To je slabo. In gospod Kovačič bi lahko to povedal na mandatno-volilni komisiji, enako bi lahko povedali gospodje iz Slovenske nacionalne stranke, če gre za podobne stvari, pa bi se stvari razčistile. Ne, niste želeli! Obratno! Danes ste ugotovili, da nobena odločitev ne more biti spremenjena. Da ne bom predolg, ker se je škoda medsebojno prepričevati, bom to rekel: meni in tudi vam kdaj, pravni formalizem ne bo več od vsebine. Kdor ni prišel preko tega, da mu je pravni formalizem več kot celotna vsebina zakona, predvsem pa ustavni položaj državnega zbora - in zato, gospod predsednik, gledam vas in vi v tej hiši morate za to najbolj skrbeti. Če je vam neka alineja nekega člena bolj pomembna kot ustavna vloga državnega zbor, potem je treba razmisliti, kakšna bo ta vloga ustavnega zbora nastala. Če je glasovanje več kot splošna predstava o tem, kakšen ugled bo imel državni zbor pri uresničevanju nekaterih svojih ciljev v javnosti, potem je ta formalizem več. Mislim, da bo slej kot prej treba o teh stvareh razmišljati. Da zaključil. Mislim, da smo naredili vse, kar bi bilo možno, da bi vsaj čutili, kje vidimo mi problem. Nismo bili uspešni. Vi s svojo večino boste stvari odločili drugače. Moram vam pa povedati, mi pa bomo ponovno ocenili vsa ravnanja na današnji seji in videli, kdaj in ali je nastopil čas, ko bomo sporočili, da v taki komisiji ne moremo sodelovati. Ker naša iluzija, da bi lahko nadzorovali ali pa sodelovali pri delovanju zakonitosti te komisije, postaja res samo iluzija glede na vaša ravnanja, ko niste pripravili nič, čisto nič, razen svoje večine in svoje arogance do vseh, ki mislijo drugače, uveljavljati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod predsednik Cukjati, replika.
Hvala za besedo. Repliciral bom na očitek, da mi je, imenovan sem bil kot predsednik, več za formalizem kot za vsebino. Jaz mislim, da spoštovati ustavo, zakon in poslovnik državnega zbora, ki je mala ustava, ni formalizem. In po poslovniku in zakonu smo mi to komisije dolžni ustanoviti, ni to izmišljotina SDS-a ali kake druge vladne stranke, pač pa je dolžnost, ki nam jo nalaga mala ustava, kdor tega ne razume, ne ve, kaj je demokracija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kovačič, replika. Na koga? Prosim, na razpravo. Gospod Potrč, ste poimensko poimenovali gospoda Kovačiča? Ja prosim, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, gospod Potrč, ko ste omenjali, kako sem kužen in kontaminiran in vpleten v kazenski postopek in da je to razlog, da sem neprimeren za to kandidaturo, ste, skoraj prepričan sem, vedeli za to, da gre v tem primeru za zasebno tožbo in ne za neko javno obtožbo, kjer je vključen javni tožilec. Pa kljub temu ste govorili nekaj dni o tem, da je pač to razlog, zaradi katerega sem neprimeren. Če pa niste vedeli, bi pa bilo prav, da bi se pozanimali ali pa bi me vprašali, pa vam bi povedal. Mislim, da bi bilo to korektno, ne pa govoriti na pamet nečesa, kar ni res. Kaj se pa tiče tega, zakaj nisem prej povedal, da je postopek končan, jaz moram povedati, da do danes nisem vedel, da se je zasebni tožilec odpovedal pritožbi. To obvestilo sem danes dobil, zato sem ga tudi danes povedal, da sem bil pa bolj na koncu razprave uvrščen, pa tudi nisem sam mogel na to vplivati, pač napisan sem bil tukaj in ko sem dobil besedo, sem tudi to povedal. Torej, v postopku sem bil oproščen, sodišče je ugotovilo, da nisem s svojimi besedami razžalil zasebnega tožilca in zasebni tožilec mi je preko svojega pooblaščena poslal pismo, torej pismeno se je odpovedal pritožbi, kar sem pa danes dobil po pošti, to informacijo. Hvala.
Hvala lepa. Replika na repliko. Komu replicirate? Prosim.
Kovačič še enkrat, če vi niste [[...]]
Izjemoma replika na repliko.
Če ni nujno, če nimam besede tudi, ne bom govoril.
Rajši ne.
Ne. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje oziroma na odločanje o predlogu sklepa o sestavi preiskovalne komisije. Želi kdo obrazložiti glas? Aurelio Juri, Cvikl. Še kdo, prosim? Da ne bi izgubljali časa, ne bom zdaj pisal. Prosim, bom potem še enkrat vprašal, če nisem koga pozabil napisati. Prosim, gospod Aurelio Juri, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Zelo kratko. Se nisem priglasil k razpravi prej, ampak izkoriščam institut obrazložitev glasu za to, da povem, da ko bi se to dogajalo v italijanskem parlamentu, ko bi v enem dnevu Berlusconi imenoval svojega človeka za generalnega tožilca, ko bi poslanci ustanovili preiskovalno komisijo na račun tožilcev, bi naslednji dan vsa magistratura Italiji stopila na noge in se uprla. Kajti mi zelo nevarno vstopamo v vode političnega poseganja v avtonomijo pravosodja. Jutri se nam lahko podobno dogodi s sodišči in z ustavnim sodiščem. Seveda, to je vaša odločitev, imate za to večino, prevzemate zato tudi odgovornost. Že takrat, ko smo ustanavljali komisijo, če bi bila dana možnost, da glasujemo, bi jaz glasoval proti. Ker takrat te možnosti ni bilo, imam danes pravico, da se opredelim do predloga, ki ga imamo pred seboj, in seveda takšnega predloga ne morem podpreti, mi olajšuje glasovanje "proti" tudi nepripravljenost večine, da poišče konsenz z opozicijo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl, izvolite prosim.
V imenu poslanske skupine, če mi daste tri minute.
Prosim?
V imenu poslanske skupine. Hvala lepa. Dovolite mi, da v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije pojasnim naše glasovanje. Mi bomo glasovali proti temu sklepu, ob tem pa obžalujemo, da ni bilo v toku današnje razprave, tudi ob nekaterih proceduralnih sklepih toliko razsodnosti na strani vladajoče koalicije, da bi to kar danes sprejemate, nekoliko prespali. Dovolite pa, da komentiram tudi to, kar je bilo povedano prej s strani enega od poslancev, prvega med nami, ki pravi, da spoštuje poslovnik. To bi si res želeli. Ker če bi seveda bilo, spoštovane poslovnika [[...]]
Gospod Cvikl. Prosim za obrazložitev glasu in ne za polemiko.
Mi namreč bomo proti temu glasovali zato, ker je seveda poslovnik in pa odnosi med državnim zborom in državnim svetom in pa postopki v pripravi sklepov, povezanih s preiskovalno komisijo - bilo kar nekajkrat kršeno. Tudi v zvezi z aktivnostmi prej imenovanih. Zato menimo, da ne obstajajo pogoji, ki bi odpravljali sum v to, da preiskovalna komisija državnega zbora, oblikovana na pobudo državnega sveta, ob ustreznem, zelo intenzivnem delovanju posameznikov v tej dvorani - zato je državni svet, vemo iz katerih razlogov, popravil tisti predlog, da smo o tem potem sploh glasovali. In zaradi vseh teh razlogov poslanski klub danes ne bo podprl tega sklepa. Glasovali bomo proti. Pričakujemo seveda, da bo najprej nek premislek v posameznih poslanskih skupinah, da bi dobili vodstvo komisije, ki bo lahko nedvoumno delovalo nepristrano, vendar za to danes pogoji niso vzpostavljeni in bomo glasovali proti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kangler, besedo imate. Prosim.
Hvala za besedo. Meni je žal, da nisem bil prijavljen k razpravi, da bi lahko svoje osebno stališče pojasnil v razpravi. Zato moram izkoristiti to, da obrazložim svoj glas in da javno in glasno povem, da ne bom podprl te komisije, pa čeprav sem v samem sklepu imenovan za namestnika našega člana. Imam več razlogov. Imam devetletno parlamentarno tradicijo, spoštovani poslanski kolegi in kolegice. Bil sem član in priča dveh preiskovalnih komisij. In za mene ni nihče sporen, ki ima na sodiščih zadevo, kar se tiče zasebne tožbe in podobno. Če pa je kdo izmed teh članov v kazenskem postopku, ki se preganja po uradni dolžnosti, takrat pa moram odkrito reči, da ne morem kot poslanec nasprotovati članstva temu. Vendar prehitro nekateri v tej dvorani pozabljate na nekatera parlamentarna načela. Spomnim se enega poslanskega kolega, ki je govoril o politični higieni. Moj velik prijatelj. Na politično higieno in na ugled te hiše pozabljamo. Ne bom glasoval proti, ne bom ga pa tudi ne podprl. In če se spomnimo zadeve Petek in preiskovalne komisije, je bila nujno potrebna in tudi ta je nujno potrebna. Vendar komisija mora biti verodostojna, mora braniti čast in ugled parlamentarne demokracije. Kot član dveh preiskovalnih komisij pa vam lahko na tem mestu zagotovim, da je bilo na teh komisijah vse drugo, kot pa tisto, za kar je bila komisija ustanovljena [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]To pa je, da bi ne glede na to, kateri opciji in kateri stranki kateri izmed posameznih članov pripada, gledali na parlamentarno preiskavo v smislu, da zagotovimo to, kar z velikim veseljem lahko ugotovim, dosegli ta cilj, kot je bila komisija ustanovljena v zadevi Petek. In zato tudi podpiram, da imamo na področju tožilstva preiskovalno komisijo, iz teh razlogov, ki sem jih sedaj navedel; iz politične higiene se bom vzdržal pri glasovanju tega sklepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Beblerjeva. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Želim obrazložiti svoj glas, in sicer v tem smislu, da je nedvomno, da je danes zelo velik dan za širjenje duha politične kompatibilnosti v tej deželi. Dobili smo generalno državno tožilko, dobili bomo preiskovalno komisijo, sestavljeno v sestavi, ki po mojem ni kredibilna in ni vredna zaupanja. Zadnjič, ko smo razpravljali o uvedbi te preiskovalne komisije, je bilo rečeno učinkovitost in uspešnost te preiskave parlamentarne bo odvisna od kooperativnosti državnega tožilstva. Mislim, da smo danes zagotovili tudi to kooperativnost. Ampak gospodje, vi hočete imeti tako sestavo te preiskovalne komisije in ne pozabiti, da je potem tudi odgovornost vaša. Vi imate komisijo in odgovornost je tudi vaša. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sok. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. V imenu poslanske skupine bi želel. Hvala. Torej, rad bi povedal v imenu Nove Slovenije, da mi nismo navdušeni nad podpredsednikom te komisije. Gospod Jelinčič je namreč ob neki priliki povedal, da so volivci dr. Bernika golazen, ki bi jo bilo potrebno po letu 1945 pobiti, in tega mu ne moremo pozabiti. Vedno, ko ga vidim, se tega spomnim. Vendar je treba na drugi strani tudi povedati, da je gospod Jelinčič bil edini kandidat za podpredsednika. Da pa je dejansko komisijo potrebno imenovati v skladu s poslovniškimi možnostmi in s tem, kar poslovnik govori. Kar se tiče samih kazenskih postopkov, za nas to ni toliko sporno, ker v bistvu moram reči, da tudi sam sem v kazenskem postopku, to pa zato, ker me toži poslanec iz vrst LDS-a, se pravi, naš poslanski kolega, zaradi izjave, dane na tiskovni konferenci. Se pravi, vsak od nas je lahko v vsakem trenutku v kazenskem postopku. Sedaj pa še eno, ker mi prej niste dovolili replicirati gospodu dr. Lahovniku, ki je govoril samo o meni. Samo en stavek, prosim lepo, če ste vi lahko govorili [[...]]
Oprostite, gospod Sok, bi vas lepo prosil, res motite tisto, kar želimo doseči pri vodenju državnega zobra. Jaz vas prosim, nisem vam prej dal besede za repliko, ker niste razpravljali in niste bili poimensko omenjeni. Sedaj imate besedo za obrazložitev glasu, prosim, če nadaljujete z obrazložitvijo ali končate.
Ne vem, če vodite, predsedujoči, sejo, potem pač morate paziti, da poslanci ne govorijo o nekih drugih zadevah in o poslancih, ki jih ni tukaj. Če pa že govorijo, potem pa v skladu s 74. členom oziroma 73. členom, 70. členom, se opravičujem, lahko daste pravico do replike. Torej, če mi to ni dovoljeno, pač ne morem, ampak bom pač ob neki drugi priliki dr. Lahovniku odgovoril na to njegovo nakladanje, ki ga je danes tukaj prezentiral. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rugelj.
Hvala, gospod podpredsednik. Danes so nekateri poslanci, ki so tudi člani mandatne komisije, kjer sem bil tudi jaz, želeli na nek način v slabo luč spraviti gospoda Kovačiča, čeprav so bili na tej komisiji natančno seznanjeni, za kaj je šlo. Mislim, da to ni bilo prav in da ni bilo fer, s tem da lahko rečem, kolikor poznam te politične opcije, bi na njihovem mestu oziroma na mestu gospoda Kovačiča oni že zdavnaj zahtevali opravičilo za tako stvar. Prosim, da v tem parlamentu ne bi več podtikali na tak način nekomu dejansko zavestno, ker so poznali stvar. To bo v dobrobit tega parlamenta. Hvala lepa. Glasoval bom pa seveda "za".
Hvala lepa. Gospod Peče besedo imate, prosim.
Hvala. V imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Nekoč sem slišal primer dvoličnosti, ki se je glasil približno tako: glej, a ne spreglej, okusi, a ne pogoltni. Gospe in gospodje, ravno to počnete - bodi poslanec, a ne opravlja svoje funkcije. Ali ne bi bilo bolj smiselno, da zdaj, ko je nekdo že v funkciji poslanca, ki so mu državljanke in državljani na volitvah dali mandat, dovolite, da ta poslanec opravlja svojo funkcijo? Ne, vi pravite [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] Gospod Pavel Gantar, prosim, če se umirite enkrat za spremembo. Vi pravite drugo stvar, vi trdite, naj bo nekdo poslanec na papirju, ampak naj nima svoje dejanske moči oziroma izvršilne vloge, ki jo naj zagovarja oziroma ki bi jo moral izvajati v okviru različnih komisij. Po drugi strani smo pri prejšnji točki govorili o številu kandidatov za posamezno mesto - mislim, da je šlo za generalno tožilko. Ker se je s strani dveh tako imenovanih opozicijskih strank pojavil tisti pomislek, češ da nekdo ne more opravljati te funkcije, ker je vlada Republike Slovenije naredila veliko napako, da je predlagala samo enega kandidata. Gospe in gospodje iz LDS in Združene liste, mar niste imeli vi te možnosti, predlagati svoje članice ali člana za podpredsednika? Zdaj pa očitate predlogu Slovenske nacionalne stranke, ki je bil edini, ker ste vi pač tangirali na mesto predsednika oziroma na mesto predsednice - če se ne motim, je bila to gospa Beblerjeva. In s tem potem izničujete vlogo podpredsednika. Po moji oceni je to zelo dvolično. Če bi imeli željo sodelovati pri najvišjih dveh mestih omenjene komisije, torej predsedniku in podpredsedniku, bi za te funkcije tudi kandidirali. Tako pa niti kandidirali niste za funkcijo podpredsednika, zdaj pa očitate edinemu kandidatu - in logično, da je izbran, mar ne? -, da je neustrezen. Po drugi strani pa vsaj v okviru Nacionalne stranke ocenjujemo, da je edini - pod narekovaji - "delno resen argument" bil z vaše strani, ki oporekate sestavi te komisije, češ da preiskovanec oziroma vpletena oseba v določeni zadevi ne more odločati korektno v omenjeni zadevi. Gospe in gospodje, če pogledate material, ki je danes pred nami, vidite, da v preiskovalno komisijo sodijo tudi tako imenovani nadomestni člani. In če bi se kjerkoli kasneje izkazalo, da je resnično nastopila kakršnakoli vpletenost, ima vsak od članov svojega nadomestnega člana, ki ga lahko v posameznih primerih nadomešča, kar se je v preteklosti že zgodilo. Ampak ne, za vas tudi to ni sprejemljivo. Po moji oceni oziroma po oceni poslanske skupine Nacionalne stranke [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]je nekdo nedolžen toliko časa, dokler se mu ne dokaže krivde. Ampak vi že danes vnaprej obsojate nekatere poslance.
Gospod Peče, počasi bi lahko zaključili. Hvala lepa.
V Nacionalni stranki bomo to podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Prijatelj.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod Aurelio, želim vam povedati, da tukaj ni italijanski parlament, mi smo v slovenskem parlamentu. Želim pa tudi obrazložiti svoj glas [[...]]
Še enkrat, prosim. Je to obrazložitev glasu ali je to replika?
Je obrazložitev glasu. Torej, sam bom glasoval za ta predlog komisije, vam, ki pa imate vsi pomisleke, pa sporočam, da lahko najdemo krivce na eni in na drugi strani. Predvsem pa ne primerjati tukaj, kaj bi bilo v nekem drugem parlamentu, ker vemo, da ravno ta vlada govori, predsednik vlade govori, da je bilo na Rabu neko počitniško naselje za Slovence v času druge svetovne vojne. Zakaj pa tega ne poveste, gospod Aurelio? Sramotno je, da tukaj primerjamo italijanski parlament s slovenskim in o morali [[...]]
Še enkrat bi, prosim, opozoril [[...]]
[[...]]imam povedati: "Le čevlje sodi naj Kopitar". Hvala lepa.
Hvala lepa. Lepo vas prosim, držite se tega, kar je smisel obrazložitve glasu. Besedo ima gospod Potrč.
Hvala lepa. Sodeloval sem na okrogli mizi na javni ali pa še javni radioteleviziji, kjer smo se pogovarjali o ustanovitvi preiskovalne komisije; profesor pravne fakultete je rekel, če bi državni zbor želel, takšne preiskovalne komisije na podlagi nesprejemljive zahteve ne bi ustanovil. Ustava velja tudi za državni zbor in je nad formo, kadar gre za bistvena vsebinska vprašanja. Jaz ne pričakujem, da bomo to kmalu se naučili pa vedeli, samo prav je, da se tu in tam tudi na to opozori. Vse, kar se je pri oblikovanju najprej odločitve za ustanovitev preiskovalne komisije in vsi postopki naprej, ki so se dogajali, so nam potrdili, da pripravljenosti za resno oceno ni, kar je pač trdna odločenost, da je treba spoštovati formo ne pa vsebino. Povem še enkrat. Odločili smo se pri tem sodelovati, ker ne želimo, da bi lahko bil nam dan kakršenkoli očitek, da ne želimo oceniti delovanja tožilstva, ker v tožilstvu so resni problemi. Kako je pa nadaljnji postopek tekel, smo pa razočarani do konca in samo nimamo druge možnosti kot povedati, da nobeden izgovor, ki ste ga danes povedali, ne vzdrži resne ocene. Tudi ne izgovor, da ste bili dolžni to storiti, tudi ne izgovor, da ni bilo drugih kandidatov, vse to ni točno, točno je samo to, da je vaša volja, da se je ta komisija na vsak način ustanovi iz razlogov, ki so bili danes že povedani, da se dobi politični vpliv tudi v to sfero delovanja naše države.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Naša poslanska skupina pri glasovanju za ta sestav komisije le-tega ne bo podprla zaradi tega, ker ne želi sprejemati ne teh očitkov, ki so bili danes izrečeni v tej dvorani, čeprav smo na to navajeni lahko in lahko sprejemamo kot normalno delovanje demokratičnega državnega zbora. Na vsak način pa sem prepričan, da očitki ne bodo usahnili, zlati ne oni med volivci in iz tega razloga seveda in iz načelnih razlogov tega podpreti ne moremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje je končano. Ugotavljam, da je od 64 poslank in poslancev za glasovalo 38, proti 17. [[Za je glasovalo 38.]] [[proti 17.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na naslednjo točko - predlog sklepa o razrešitvi in imenovanju predsednika Odbora Državnega Zbora Republike Slovenije za kulturo, šolstvo in šport. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila poslanska skupina SDS. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o razrešitvi in o imenovanju predsednika odbora državnega zbora Republike Slovenije za kulturo, šolstvo in šport. Glasujemo. Izid glasovanja. Navzočih je bilo 56 poslank in poslancev, za 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Naslednja točka - obravnava zahteve Okrožnega državnega tožilstva Kranj za dovoljenje za kazenski pregon zoper poslanca državnega zbora Republike Slovenije Pavla Ruparja. Zahtevo je v obravnavo zboru posredovalo okrožno državno tožilstvo Kranj. Zahtevo je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo in zboru predložila predlog sklepa. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] V skladu s prvim odstavkom 207. člena poslovnika ni razprave o imunitetnih zadevah, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: "Sklep. Državni zbor Republike Slovenije na podlagi tretjega odstavka 83. člena Ustave RS ter prvega in drugega odstavka 22. člena Zakona o poslancih v zvezi z zahtevo Okrožnega državnega tožilstva Kranj glede nameravanja zahteve za uvedbo kazenske preiskave pri Okrožnem sodišču v Kranju zoper poslanca Državnega zbora RS gospoda Pavla Ruparja v smeri utemeljenega suma kaznivega dejanja zlorabe uradnega položaja po tretjem odstavku 261. člena kazenskega zakonika ne prizna imunitete poslancu Državnega zbora RS gospodu Pavlu Ruparju in dovoli začetek kazenskega pregona." Glasujemo. Glasovanje končano. Navzočih 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 2. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 2.]] S tem ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. En moment, prosim! Samo še kratko obvestilo, predno zaključim. Za jutri zjutraj ob pol desetih je bila sklicana seja, delovna seja, vodij poslanskih skupin s predsednikom državnega zbora, torej s kolegijem državnega zbora. Sejo ste nekatere poslanske skupine predlagale, vendar bi vas lepo prosil, da vzamete na znanje, da zaradi preobilice vsega dela te seje ne bo jutri zjutraj ob pol desetih, ampak bi bila prestavljena na čas takoj po 1. maju. Upam, da ste to z razumevanjem sprejeli. S tem zaključujem 5. sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Lahko noč.