Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici, završni račun budžeta za 2001. godinu kao i svaki završni račun, s obzirom da nema izveštaja o radu, predstavlja faktičko stanje u radu ministarstava i Vlade u prethodnoj godini. Imajući u vidu da smo juče dosta se bavili prošlošću, mislim da je vreme i da kroz ovaj izveštaj o završnom računu, a takođe i kroz rebalans budžeta za 2002. godinu, korekcije budžeta sa memorandumom za naredne tri godine. Zaista, očekivao sam od gospodina ministra Đelića da odmah na početku da jednu globalnu sliku onoga sa čim se Vlada susrela u prošloj godini, rezultatima za ovodu godinu i projekcijama za narednu godinu kako bi imali jednu kompletnu sliku za raspravu i šta očekuje naše građane. Međutim, svaka parna sednica ove skupštine se završava pre usvajanja dnevnog reda. U ovom trenutku i ovo zakašnjenje zaista za sve oni koji žele da učestvuju u radu ovog parlamenta je velika smetnja. Po prvi put nije usvojen završni račun i na redovnom dnevnom redu koji je bio predložen za ovu sednicu, našao se završni račun budžeta za 2001. godinu, a možda kroz izveštaje, s obzirom da je opet na dnevnom redu bila 2000. godina, naći će se izveštaj za neke od prethodnih, možda posleratnih od 1945. godine. Hteo bih nešto da kažem, pošto ministar Đelić nije tu, da je nekada završni račun nakon usvajanja od strane izvršnog organa da li opštine ili Republike, nakon predavanja 28. februara prvog narednog dana, već 1. marta inspekcija SDK je dolazila u pregled završnog računa. Prilikom usvajanja završnog računa Skupštine Republike Srbije do kraja juna, a skupština opština do kraja maja, obavezno je uz odluku o završnom računu usvajan i razmatran izveštaj o kontroli završnog računa budžeta društveno-političkih zajednica. To znači da je postojala zakonska obaveza i da je ta zakonska obaveza poštovana od strane društvenog knjigovodstva. Tako da mogu da kažem, nije tačno da u prethodnom periodu nisu vršene kontrole poslovanja i utroška sredstava završnog računa, odnosno budžeta za tekuće godine. Mislim da upoređujući izveštaje i završni račun za 2000. i 2001. godinu, mogu se izvući velike sličnosti, ali velika razlika u političkim ocenama. Mislim da je nekoliko puta skidanje tog izveštaja faktički i doprinosilo da se samo vrše neke političke procene, bez obzira na ono što je napisano u završnim računima. To mogu da konstatujem, a mislim da ćemo se svi složiti da je tačno da je ova vlada, trenutno aktuelna, usvojila i odluka i predložila odluku o završnom računu za 2000. isto kao i za 2001. godinu. A da je i to i jedan i drugi završni račun uradilo Ministarstvo finansija, isto to ministarstvo koje je predložilo, odnosno uradilo završni račun i za 2000. i za 2001. godinu, a mislim da u tom ministarstvu čak ni velikih personalnih promena nije bilo. Posle šest meseci od prvog razmatranja još ni jedna cifra ni u jednom računu, ni za 2000, ni za 2001. godinu nije promenjena. Rešenjem Vlade, kako one prelazne, tako i aktuelne Vlade, izvršen je rebalans budžeta i za 2000. i za 2001. godinu, a što znači da su obe vlade uskladile obim potrošenih sredstava, namerno govorim uskladile obim potrošenih sredstava sa 31.12. sa planom, a što je očito vidljivo u završnom računu i za 2000. i za 2001. godinu. Budžetski deficit planiran za 2001. godinu je 90%, a bio je negde oko 22 milijarde pokriven dodatnom globom građana, ostvareni prihodi su za 16,2% veći u odnosu na planirane. Povećani prihodi u odnosu na planirane su po osnovu poreza na promet 8 milijardi ili 27,2% u odnosu na plan. Porez na dohodak građana 6 milijardi i ostali prihodi 3 milijarde. To znači da je budžetski deficit bio samo na papiru sa imaginarnim pokrićem od privatizacije, imajući u vidu da je ostvaren prihod po tom osnovu u 2001. godini nula, od stranih kredita i delom iz donacija gde je ostvareno znatno manje sredstava od planiranih. Znači da je budžetski deficit pokriven iz realnih izvora i domaćih kredita od NBJ. Efekti vaše čuvene poreske politike se mogu lako sagledati u podatku da su ostvareni prihodi u prvom tromesečju 2001. godine iznosili 13,9 milijardi dinara, a nakon poreskih reformi prosečno tromesečno 37040. Znači, tri puta su veći prihodi ostvareni u ostalim tromesečjima u odnosu na početak godine. Neki pozitivni efekti od uticaja na ostvarivanje većih prihoda u odnosu na plan, veća stopa inflacije, veće plate, jačanje finansijske discipline, smanjenja šverca nafte i cigareta su dodatni efekti, ali mnogo veći efekti kod ostvarivanja prihoda su povećanje stopa, smanjivanje poreskih olakšica i centralizacija budžetskih primanja, odnosno prihoda. Tačno je i da je transparentniji završni račun za 2000. godinu, najnoviji paket koji smo imali ovih dana na 282 strane sa Izveštaj od 1996. do 1999. godine, a završeni račun za 2001. godinu sa dopunom rashoda po razdelima, što je bila osnova o radu ministarstava po razdelima je i rad pojedinih ministarstava i utrošak sredstava, svega na 74 strane. Potraživanja budžeta po poslovnim knjigama veća su 5,5 puta 31. 12. u odnosu na 1. 1. 2001. godine i iznose 6,1 milijardu dinara, a nastala su usled davanja pozajmica za otkup pšenice, pozajmica za deblokadu žiro računa deponenata, banaka u sanaciji, pa čak i sindikatu EPS-a u iznosu od 1,8 miliona dinara. To više nije nezakonita rabota, pa čak iako ugovorena kamata na date pozajmice nije obračunata i naplaćena, ali su zato iste konstatacije za 2000. godinu nezakonite i nenamensko korišćenje sredstava. Na strani 39 obrazloženja stoji - prenos predmetnih sredstava navedenih korisnika nije u saglasnosti sa članom 6. Zakona o budžetu za 2001. godinu, jer nije predviđen raspored rashoda budžeta za navedene namene. U istom periodu shodno članu 39. navedene pozajmice nisu mogle da se odobre iz razloga što je budžet imao dospele, a neizmirene obaveze i što Vlada o tome nije odlučivala. Gospodine ministre, za vas kršenje samo dva osnovna zakona ne predstavlja nezakonito korišćenje sredstava budžeta za 2001. godinu. Isto tako sredstva budžeta koja predstavljaju nezakonito korišćenje su i sredstva koja su više potrošena u odnosu na rešenje koje je donela Vlada. Još drastičnije kršenje zakona napisano je na 41 strani. Ministarstvu finansija i ekonomije budžetski korisnici nisu prilikom dostavljanja zahteva za isplatu plata dostavili i podatke o platama za prethodni mesec. Ovaj obrazac nije bio zvanično čak ni propisan, iako je ta obaveza gospodina ministra bila utvrđena Zakonom o budžetu. Gde su sada sankcije, ako ste za prethodnu godinu preduzeli mere i protiv onih koji planove nisu dostavili. Globalne ocene završnog računa budžeta za 2001. godinu su i ocene uspeha makroekonomske i finansijske politike, koji su maglovito napisani. Šta se krije u ciframa koje su predmet kontrole, mislim da bi trebalo da donesemo odluku o organizaciji koja će izvršiti eksternu kontrolu, a posetavio bih samo dva pitanja. Zašto su smanjeni prihodi po osnovu doprinosa za penzijsko i zdravstveno osiguranje, pa su sredstva budžeta povećana za isplatu penzija pa su povećana sredstva na 21 milijardu sa 13, koliko je bilo planirano i zašto je rast plata kod korisnika budžeta realno 5,5 do 9% kod obrazovanja, pravosuđa i državnih organa, a samo kod Ministarstva unutrašnjih poslova plate realno opadaju za 9%.
Da li se još neko od predstavnika poslaničkih grupa prijavljuje za reč? (Ne.) Prelazimo na raspravu prema prijavama za reč narodnih poslanika. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Miloš Todorović, a sledeća prijavljena za reč je narodna poslanica Nataša Jovanović.
Poštovana gospođo predsednik, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodo ministri, u Izveštaju o izvršenju budžeta za 2001. godinu povodom ostvarenih budžetskih prihoda data su vrlo neobična obrazloženja. Na ostvarene prihode budžeta u 2001. godini uticali su, kažu, sledeći faktori: reforma poreskog sistema, suzbijanje sive ekonomije, ostvarena, podvlačim ovu reč ostvarena, inflacija veća od očekivane i veći rast cena od očekivanog. Svi znamo da se reforma poreskog sistema u stvari nije ni dogodila. Donet je samo paket loših poreskih zakona, koje je sama Vlada pre nekoliko nedelja korigovala mnogobrojnim izmenama i dopunama. Nije se dogodilo ni suzbijanje sive ekonomije. Ona je za sada samo manje vidljiva. Ne prodaje se benzin na ulici, nema ni cigareta na trotoarima, ali određene grupacije i dalje caruju švercom goriva i cigareta, kao i u mnogim drugim oblastima u Srbiji. Vlada u svoju zaslugu jedino može pripisati veće ostvarivanje inflacije od očekivane i veći rast cena od očekivanog. Na ovom polju zaista su se potrudili, pa su budžetski prihodi doticali kao bujice i prelili budžetski okvir zahvaljujući velikoj inflaciji i enormnom povećanju cena. Neka nas Bog i Vlada ubuduće poštede ovakvih uspeha u realizaciji budžeta. U Izveštaju se naširoko raspreda o platama zaposlenih u državnim organima i organizacijama. Polovinom prošle godine prešlo se na nov način obračuna plata, na bruto sistem. Praktično neto plate zaposlenih nešto su smanjene od 1. juna 2001. godine, ali su ostali bez naknade za ishranu u toku rada i bez regresa za godišnji odmor. Prosečna plata u lokaloj samoupravi bila je prošle godine 7.000 dinara, a danas je oko 9.000 dinara. Sa tako mizernom platom i visokom inflacijom i cenama zaposleni u javnom sektoru jedva mogu preživeti. Svi oni se mogu tretirati kao ljudi ispod granice siromaštva, odnosno kao socijalni slučajevi. Premijer i Vlada se iščuđuju zaboga što su nepopularni, a doveli su bukvalno do prosjačkog štapa zaposlene u državnim organima, pravosuđu, zdravstvu, prosveti i kulturi. Gospodo, oko milion ljudi u ovoj zemlji gladuje. Ako se tome doda još milion i po penzionera, kojima su primanja smanjena na takoreći do ukidanja ispada da je pola stanovništva Srbije protiv Vlade iz najbanalnijeg razloga, nemaju od čega da žive. Dame i gospodo, u Izveštaju o kontroli budžeta Republike Srbije za 2001. godinu konstatovano je da korisnici budžeta i dalje nisu disciplinovani, te da je protiv njih podneto dosta krivičnih prijava i prijava za privredni prestup. Međutim, kao i za period od 1996. do 1999. godine po onoj prvoj varijanti opet nisu data imena odgovornih, sve je ostalo potpuno bezlično i potpuno uopšteno, a u Izveštaju su navedene značajne neplaćene obaveze među kojima je i obaveza prema budžetu Federacije u iznosu od 350 miliona dinara. Da li nam se to ponavlja 1989. godina, kada je Srbija ušla u budžet Federacije i time praktično započela monetarnu propast ondašnje Jugoslavije. Vlada se tobož iskreno zalaže za usvajanje Ustavne povelje, međutim, ovakvim delovanjem sadašnju i buduću saveznu državu finansijski potkopava i ruši. Budžet za 2001. godinu diči se jednom krupnom stavkom, prihod ostvaren od ekstraprofita, milijardu i 220 miliona dinara. Taj novac je utrošen uglavnom na gašenje gorućih socijalnih problema. Međutim, trebalo je taj novac čuvati u kasi, kako bi ga sada vratili kompaniji Karić po odluci Vrhovnog suda Srbije, odakle će sada Vlada da vrati taj novac, možda iz budžeta za 2003. godinu. Izveštaj o radu budžetske inspekcije zanimljiv je zato što nailazimo na čitav niz slučajeva nezakonitog i nepravilnog raspolaganja budžetskim sredstvima u 2001. godini, koji nose ovako slikovite nazive: nenamenski utrošena sredstva, nenamenski korišćena sredstva solidarnosti, nezakonito korišćenje sredstava, nezakonito sprovedene kompenzacije, neuplaćeni prihodi, neuplaćeni porezi i doprinosi, nezakonito oročavanje i plasiranje sredstava kod poslovnih banaka, nezakonito zaduživanje ministarstava kod poslovnih banaka itd. Sve u svemu, ovako je proćerdano 15 milijardi dinara ili milion maraka, kako to stoji u Izveštaju. Ja neznam na osnovu koje računice to piše u Izveštaju. Jedino nije napisano koji su ljudi sve ovo uradili u vreme nove vlasti, kada je sve "transparentno", kako ta vlast voli da kaže. Bar da su rekli koji su to ministri rešili da se nezakonito zaduže kod poslovnih banaka. Red bi bio da oni danas ovde podnesu ostavke, ako već neće snositi posledice koje su zakonom propisane.
Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović. Sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Slobodan Tomović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS apsolutno ne može da prihvati ovakav Predlog zakona o završnom računu budžeta za 2001. godinu, a i ovaj, najblaže rečeno, štur Izveštaj kojim nam je juče mahao i ministar Pitić, koji je danas prisutan ovde i ministar Đelić. U njemu se dosta toga krije. Danas je vreme da počnemo sa pričom o vama i o onome kako ste vi otpočeli sa projekcijom budžeta trošenjem narodnih para u 2001. godini, dovodeći tzv. eksperte u Vladu Republike Srbije, a to se pre svega odnosi na ministra finansija Božidara Đelića. Najpre, moram da kažem da je ovaj budžet bio izložen najoštrijoj kritici srpskih radikala, onda kada je usvajan, i to tek negde u martu mesecu 2001. godine. Ne zaboravite, ovaj budžet se odnosio na skraćenu budžetsku godinu, na svega devet meseci, jer posle petooktobarskog puča i posle vašeg takvog neustavnog ponašanja i preuzimanja vlasti u našoj zemlji, vi ste krenuli sa trošenjem narodnih para, privremeno se finansirajući do konstituisanja ove nesrećne i korumpirane Đinđićeve Vlade, a tek onda usvajanje budžeta, u martu mesecu.
Narodna poslanice, Nataša Jovanović, izričem vam prvu opomenu, na osnovu člana 101. Poslovnika Narodne skupštine i molim vas da vodite računa kako se izražavate.
Ocena rada Republičke vlade nije stvar moje slobodne procene, gospođo Mićić, već na osnovu rezultata i na osnovu onoga što smo mi danas spremni da vam kažemo ovde. Ako vas boli istina, to je druga stvar. Međutim, konkretne činjenice i, pre svega, Izveštaj koji govori da je Vlada Republike Srbije, projektujući budžet od 129 milijardi, dakle, šest puta veći nego onaj o kome ste juče govorili, o kome ste napisali 300 strana pucajući u prazno sa nekom praznom pričom kojom stemahali, sve za račun toga da diskreditujete svoje političke neistomišljenike. Danas su cifre mnogo drugačije i stvarne. To je ono što građani Srbije treba da znaju, gde ste vi otpočeli, preuzimajući vlast u Srbiji, da trošite nenamenski pare od budžetskih korisnika, od građana Srbije od kojih su ih sa teškom mukom izdvajali. U ovom Izveštaju se ministar Đelić hvali da je zahvatanje u budžetu Republike Srbije za 2001. godinu pospešeno zahvaljujući njegovom paketu poreskih zakona. Čega se pametan stidi, vi znate kako dalje ide narodna poslovica. Međutim, vi treba da znate da građani Srbije ne mogu da vamoproste tako visoke globe koje nisu u stanju ni dan danas na plate. Pre svega,ne mogu da se pomire sa činjenicom da ste, izdajući srpske nacionalne interese, a pre svega, vodeći politiku koja je išla na šatetu Srbima sa Kosova i Metohije, dajući pola milijarde dinara u ruke potpredsedniku Vlade Nebojši Čoviću, načinili mnogo štete za srpski narod i u tri južne srpske opštine: Bujanovcu, Preševu i Medveđi i za Srbe sa Kosova i Metohije. Apsolutno je neprihvatljivo za nas da prihvatimo stavku koja govori o milijardu ipo dinara u budžetu za tzv. kopnenu zonu bezbednosti, kada sezna da je taj isti Nebojša Čović, uz odobrenje svih vas iz DOS-ovske oligarhije, krajem 2001. godine odlučio da se naša vojska povuče iz kopnene zone bezbednosti. Kada nastaju, posle okupacije Srba sa Kosova i Metohije, njihove još veće muke, progoni, ubistva, sve ono što vas ne dotiče i što niste hteli da rešavate. Neverovatno je da nam ministri, za koje kažete da su eksperti, dostave ovako nepismen Izveštaj. Ako u Izveštaju o postupanju Ministarstva finansija i ekonomije, u primeni Zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu, vi napišete da Ministarstvo finansija i ekonomije, budžetski korisnici nisu, prilikom dostavljanja zahteva za isplatu plata, dostavljali i podatke o izvršenim isplatama za prethodni mesec, postavlja se pitanje - koji je to mnistar u Vladi Republike Srbije smeo, ako nema izveštaj o isplaćenim platama za prethodni mesec, da potpiše nalog za isplatu sledećih plata. Jedno veliko pitanje i odgovor za ministra Pitića, da nam objasni. Juče je jedan naš poslanik, na jedan veoma simpatičan, ali i pravi način to pitanje postavio, kolega Janjić, dobacujući iz klupe ministru, a on se pravio da to nije čuo - gde je, gospodine Pitiću, dve ipo milijarde dinara koje ste dobili od donacija koje nisu prikazane u vašem Izveštaju, aneraspoređene su u budžetu, kako kažete i prenete u sledeću budžetsku godinu. Ono što vi dugujete, kao Vlada koja je toliko nedogovornosti pokazala za protekle dve godine, da nam kažete gde držite ta neutrošena sredstva i koje su to poslovne banke sa kojima Vlada Republike Srbije sarađuje i po čijoj odluci. Uostalom, kroz govore sledećih kolega iz poslaničke grupe SRS, pretresaćemo tačku po tačku da vidimo kako ste to nezakonito i nenamenski trošili narodni novac.
Prvo na repliku, predsednica poslaničke grupe DOS - Demokratska alternativa, gospođa Nada Kolundžija.
Poštovano predsedništvo, uvaženi članovi Vlade, kolege narodni poslanici, kada su narodne poslovice u pitanju, onda oni koji ne mogu da razumeju nauče napamet ono što im drugi kažu. Istine radi, iako se uči napamet, nije loše naučiti činjenice napamet. Dakle, činjenica je da je prethodna vlast, radeći za interese Albanaca, dovela do toga da je Kosovo i Metohija dato pod međunarodnu upravu, dokumentima koje je prethodna vlast potpisala. Takođe, činjenica je da je Kumanovskim sporazumom formirana ta zona bezbednosti, kopnena i vazdušna, a to je takođe potpisala prethodna vlast. Dakle, psotavlja se pitanje koliko para je dobio onaj ko je to potpisao, koliko para je Srbija izgubila zbog toga što su oniprodali Kosovo i Metohiju i južni deo Srbije. Postavlja se pitanje koliko para misle oni da vredi napor da se ispravi to što su oni uradili. Dakle, ovde se radi o tome da ovi napadi imaju jednu jedinu metu i jedan jedini razlog. Time se pokušava prikriti izdaja državnih interesa. Neki umišljaju da će zbog te izdaje državnih interesa odgovarati samo pred biračima. Duboko sam uverena da će odgovarati pred sudovima i da im neće suditi građani svojim glasovima, nego će im suditi sudovi po zakonima, jer je krivično delo koje ne zastareva izdaja državnih i nacionalnih interesa. I, kako god se nadali da će biti u prilici dugo da računaju na to da će građani odlučivati o njihovoj sudbini, odlučivaće sudovi. Dakle, izgubiti desetine hiljada kvadratnih kilometara državnog prostora je nacionalna izdaja, proterati stotine hiljada Srba sa svojih ognjišta je naciconalna izdaja. Izazvati bombardovanje zemlje je nacionalna izdaja, izazvati desetine hiljada žrtava i izgubljenih života je, gospodo, nacionalna izdaja. Ako vi govorite sada o tome da li je previše para dato za to da bi se ukinula kopnena zona bezbednosti, koju ste vi stvorili, ta kopnena zona bezbednosti, naime, značila je da je sa te teritorije proterana država Srbija vašom zaslugom.
Upozoravam Vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.
Sa te teritorije proteran je srpski vojnik i srpski policajac. Ako vi mislite da je to previše, onda nam recite koliko ste vi dobili, da to izgubimo?
Reč ima narodni poslanik Slobodan Tomović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da ovaj predlog zakona ne treba usvojiti, a s tim u vezi, vašoj pažnji i pažnji javnosti želim da predočim sledeće argumente i činjenice - najpre, ukupni prihod budžeta Republike Srbije za 2001. godinu je iznosio 125 milijardi, rashodi su 127. Iz toga sledi deficit budžeta Republike Srbije za 2001. godinu, u iznosu od dve milijarde i 270 miliona. Činjenica da u budžetu postoji deficit, nalaže da se ovaj izveštaj detaljno prouči, a proučavanjem tog izveštaja generišu se brojna pitanja, na koja treba dati decidan odgovor. Ja ću zbog kratkoće vremena, koje mi je na raspolaganju, samo neka od tih pitanja da akcentujem, u nameri da, ilustrujući kako se radilo, dobijem i odgovor - zašto se tako radilo? Najpre, želim da kažem da postoji značajno probijanje planiranih troškova kod razdela VI - Ministarstvo finansija i ekonomije. Vidimo da je to zbog penzijskog i invalidskog osiguranja. Ali, takođe vidimo da smo štedeli na socijalnom fondu za jednokratnu pomoć. Vidimo da smo štedeli na fondu za tržište rada, vidimo da smo štedeli kod sredstava za AP Kosovo i Metohiju, i naravno, moje pitanje je - zašto i da li je to bilo racionalno poslovanje? Takođe vidimo u razdelu DžI - Ministarstvo saobraćaja i telekomunikacija, da opet imamo probijanje troškova. Probijanje troškova imamo i po osnovu plata, pa je moje pitanje - da li smo to primili više ljudi, nego što je bilo na početku, pa je to razlog probijanja, ili su ti ljudi bili bolje plaćeni, a takođe vidimo da su i neki programi u saobraćaju 35-36% više izvršeni, pa se postavlja pitanje - a zašto i šta se s tim u vezi dešavalo? Isto se pitanje može postaviti i za Ministarstvo trgovine i turizma. Na drugoj strani, kada gledamo šta se dešavalo u Ministarstvu prosvete i sporta, vidimo da smo štedeli na razvoju i reformama sistema obrazovanja, možda zato da bi smo tamo mogli da damo plate, vidimo da smo štedeli kod učeničkih kredita, talenata i stipendija, i tu smo dali manje, valjda opet zato da bi smo popravili plate, pa nam nije bilo dovoljno, nego smo uzeli i od studentskih kredita, talenata i stipendija, i tu smo štedeli da bi smo valjda tamo povećali plate. I konačno, kod programa u oblasti brige o mladima, i tu smo uštedeli, da bi smo opet prebacili na neko drugo mesto. Na drugoj strani, ja sam vernik, dakle, slavim slavu, ali mi nije jasno zašto smo morali u razdelu koji se odnosi na Ministarstvo vera da potrošimo više nego što smo planirali, a kod Ministarstva za kulturu i ekologiju da štedimo? Da li zato da bi smo ovde mogli da potrošimo više? Poražavajuće je i to što se vidi da smo štedeli i kod ovog razdela koji se odnosi na Komesarijat za izbeglice. Dakle, trebalo je potrošiti 898 miliona, a potrošeno je 509. Moje pitanje je zašto, jesmo li mi to izbeglice vratili na Kosovo, ili u Krajinu, pa smo zato imali manje troškova, ili je to možda zbog toga što nismo dobro planirali, ili je možda zbog toga što smo im manje dali, nego što im sledi? U svakom slučaju, i to zahteva odgovor. Taj budžet je, kaže se, finansiran tako što je uzeta pozajmica, kredit od NBJ, a to smo u izveštaju za 2000. godinu čuli kao davnu jeres, kako da se to pozajmljuje? Rečeno je takođe da je karakteristika ostvarenja prihoda itd. bila i ta što je inflacija bila veća od planirane, pa to smo mi rekli, molim vas, postoje stenografske beleške. Rekli smo da će inflacija biti veća, nego što je planirano, ali niko o tome nije vodio računa. I najzad se kaže - poreska reforma u oblasti oporezivanja zarada imala je cilj rasterećenja privrede, a odmah na sledećoj strani kaže - da je porez na dobit preduzeća ostvaren sa 54% više, sa 154%, da je porez na dohodak građana ostvaren sa 23% više, da je porez na lična primanja ostvaren sa 25% više. Pa eto kako je ostvaren prihod. Znači, poreski obveznici, narodski rečeno, platili su to kao "vuk kožom", kako bi se reklo. Štedeli smo, naravno, i tamo gde ne treba da se šteti, na sredstvima za kulturu, na sredstvima za fizičku kulturu. Setite se samo koliko smo odličja doneli u ovoj i u godinama unazad, a štedeli smo, naravno, i na sredstvima planiranim za nauku, tehnologiju i razvoj, jer valjda ni to nije važno, daće nam neko donacije, pa ćemo time da nadoknadimo taj "zev", kad je u pitanju razvoj nauke i tehnologije. I konačno, moram u nekoliko rečenica da se osvrnem i na izveštaj budžetske komisije, (on je sastavni deo ovog izveštaja) jer imali smo to i u ovome što je bilo za 2000. godinu. Ovde se kaže - Republičkom fondu PIO preneta su sredstva za isplatu penzija, itd. Niko ne spori ništa, ali se kaže dalje - prenos predmetnih sredstava napred navedenim korisnicima nije u saglasnosti sa članom 6. Osnov za prenos navedenih sredstava nije bio ni u tački 5. Dakle, samo da se zna da smo radili nešto što nema utemeljenje u zakonu. Pa onda dalje - prenos sredstava za plate direktnim budžetskim korisnicima vršen je na osnovu zahteva korisnika budžeta, i to na obrascu koji je sačinjen od strane Ministarstva, a taj obrazac nije zvanično propisan, iako je ta obaveza utvrđena tim i tim članom. Pa onda dalje - Zakonom o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu je predviđeno da budžetski korisnici, koji ostvare uštede itd. 10%, mogu da to isplate u platama, a onda u sledećoj rečenici se kaže - ali, to ne može da se utvrdi. Znači, svako je mogao da isplati kako god hoće, ako to nije moglo da se utvrdi. I konačno, ja bih ostavio priliku i mojim kolegama da o tome govore, kaže se - prema budžetskim korisnicima koji nisu izvršavali obaveze određene članom 10, 20, 21.i 22. Zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu, nisu primenjene sankcije u pogledu obustavljanja daljeg prenosa sredstava. I najzad, kaže se - kod tekućih i stalnih budžetskih rezervi, na osnovu izvršenog uvida u knjigovodstvenu evidenciju i dokumentaciju o kroišćenju sredstava tukuće budžetske rezerve, utvrđeno je da su tokom 2001. godine sredstva tekuće budžetske rezerve korišćena u okviru iznosa predviđenih rešenjima Vlade. A već u sledećoj alineji kaže da su u više slučajeva sredstva tekuće budžetske rezerve korišćena u iznosu većem od iznosa predviđenih rešenjem Vlade. Pa odlučite se, gospodo predlagači, je li ovo, ili ono? Kažite šta je? I konačno, da su rešenjem Vlade iz februara meseca 2002. godine utvrđeni iznosi za pokriće više izvršenih isplata, na teret sredstava tekuće budžetske rezerve, u odnosu na postojeće rešenje Vlade. Pomenuto rešenje Vlade, nije overeno, potpisano i objavljeno u Službenom glasniku. E pa, nazdravlje. Za ovo juče, ili za slično, bilo je sijaset krivičnih, prekršajnih i neznam kakvih prijava. Ja nisam za revanšizam, ali, hajde da prema svemu imamo iste kriterijume i isti osećaj mere. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, u svojstvu predsednika Poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, moja osnovna primedba je - zašto mi Izveštaj o završnom računu za 2001. godinu nemamo na 300 strana, kao što smo imali za 2000? Nestalo vam papira, izgleda, ministre, u Vladi. Nije imao ko da piše, šta se to desilo pa nemamo sada izveštaj na 300 strana? (Milka Marinković, s mesta: zato što nemamo lopova) O kom lopovu je reč Milka? Ja Čovića nisam sada još pomenuo, Milka nemoj ništa unapred, ništa unapred. Što se tiče Čovića, danas o njemu ovde govorimo povodom trošenja 500 miliona dinara za 2001. godinu. Za ostale stvari, to ćemo raspravljati na drugim tačkama dnevnog reda, na drugim mestima, i tako dalje, uključujući i sudove i javna tužilaštva. Nema nigde nikakvog traga kako je 2001. godine Nebojša Čović potrošio 500 miliona dinara. Ovde se samo konstatuje da je Čović potrošio 500 miliona dinara i ništa više, odnosno 498 i nešto. Uštedeo je milion.Ali, gde je potrošio onih 499 miliona? To je ključno pitanje. Nemojte vi ovde da Čovića branite demagogijom šta je ko uradio na Kosovu, šta je uradio na jugu Srbije. To tamošnji Srbi najbolje znaju. Kakva je moja uloga bila za sve ovo vreme na Kosovu i Metohiji, svedoči i činjenica da sam i ovog puta dobio 58% glasova. Da vidimo kako stoje stvari na jugu Srbije. U Medveđi sam dobio 51%, Koštunica 43%...
Čuli smo to na medijima sto puta...
Ne, ovo niste čuli za Medveđu, garantujem da ovo niste čuli.
Ne, ne možete pričati o izbornim rezultatima, držite konferenciju za štampu u Skupštini.
Govorim o jugu Srbije. Zašto niste upozorili malopređašnju govornicu ovde da ne može o tome da govori.
To je bilo pravo replike, znate koliko ste godina u Parlamentu, valjda znate da na pravo replike nema tema dnevnog reda, a vi ste se javili kao šef poslaničke grupe i morate se držati teme dnevnog reda.
Ne znam kome je ona replicirala, ali Srbi koji žive na jugu Srbije najviše su ogorčeni ponašanjem Nebojše Čovića i načinom njegovog trošenja budžetskih para. To je suština. Oni svoje ogorčenje Čoviću pokazuju i ovakvim glasanjem na izborima. Srbi u Bujanovcu, 66% za mene, a za Čovićevog kandidata, za Koštunicu mnogo manje. To govori koliko tamošnji Srbi imaju poverenja u Čovićevo raspolaganje državnim parama i o njegovim krajnjim ciljevima za koje je pare koristio. U Preševu 60%, šta to znači? Nemate vi tu šta da kažete, tamošnji Srbi sve najbolje znaju, tamošnji Srbi znaju kako se Čović razmeće budžetskim parama i gde je finansijska inspekcija da podnese izveštaj? Gde je ministre izveštaj za ovih 500 miliona, kako je potrošeno, Siniša, pusti ministra da me sluša, ministar je ovde pre svega da sluša opoziciju, opozicija mu kritikuje izveštaj, nemojte ga ometati. Zašto nam ovde potanko nije navedeno - Čović potrošio 20 miliona tamo, 30 tamo, 15 ovamo i tako dalje? To je smisao završnog računa.Vi ste ovim završnim računom, ne samo za Čovića, nego i za sve ostale i ministre i vladine službe, samo ste naveli da su oni potrošili pare, koliko im je budžet predvideo, toliko potrošili, a neke prebacili u okviru određenog razdela i tako dalje. To nije nikakav izveštaj o završnom računu. Imamo sve tanje izveštaje, zašto vam ovo nije transparentno ministre, pa da se zna svaka stavka. Vidite koliko je para potrošilo Ministarstvo unutrašnjih poslova. Mi znamo nabavljanje nove uniforme, oprema, upaljači, šafcigeri, šta je sve kupovano, pa se lepo kaže, nove uniforme toliko, upaljači toliko, prislušni uređaji toliko, ovo toliko, ono toliko i tako dalje. To je smisao izveštaja o završnom računu, pa da vidimo onda da li je neko te pare trošio mimo budžeta, mimo zakona, i u kom iznosu. Zašto budžetska inspekcija nije obavila svoj posao za 2001. godinu, imala je vremena. (Milisav Petković, s mesta: nema lopovluka.) To je unapred konstatovano, nema lopovluka, pa ne mora ni da radi budžetska inspekcija, jeli tako? Pošto ste vi ubeđeni, vi znate sebe najbolje, zašto niste onda raspustili tu finansijsku inspekciju, budžetsku inspekciju, raspustite lepo i kažete - evo, sada je ovo vlast bez lopovluka, bez kriminala, bez problema, ne treba vam uopšte policija, ne treba, je li tako? Evo, Đelić se slaže. Đelić nam je ovde, gledao sam u stenogramu, njegovo uvodno izlaganje, govorio kako je budžetska inspekcija radila samostalno i bez pritisaka. To nije istina. Prava drama se odvijala u budžetskoj inspekciji, imam i te podatke, stalni pritisci protiv koga će se podnositi krivične prijave, kakve krivične prijave, šta treba da sadrže i tako dalje. Jedna se drama tamo stvori, pa se to proforme napravi bez ikakvih pokazatelja, bez ikakvih dokaza, i onda naravno, problemi na sudovima. Zašto malo niste obavili ovaj posao koji najviše vas tangira, zašto to niste igražili? Da vidimo šta se dešavalo na primer, sa vašim putnim troškovima. Kako je moguće, Aleksandar Radović 2001. godine da sto puta putuje u inostranstvo? Kako je to moguće i što tu nije reagovala budžetska inspekcija? Stotinak puta je putovao u inostranstvo, da li 96 ili 102 puta, ne znam pouzdano, ali imam podatke. Državnim parama putovao oko sto puta službeno u inostranstvo. Dalje, nikakve zaključke Vlade o putovanjima u inostranstvo Aleksandra Radovića, nije imao nikakve, ja ne znam kakva je sprega gospodine ministre između vas i Radovića i da li ste to vi njemu isplaćivali novac za ta putovanja bez zaključka Vlade. Šta se iza toga krije, da razjasnimo to? Šta je tražio Aleksandar Radović u inostranstvu službeno, hajde, otišao je jednom na Baleare, na Pitjuze, na Šešeljska ostrva, gde je sve mogao da ide. Da li se to tako zove? Kako, kako? (Božidar Đelić, s mesta: Sejšelska ostrva.) Ministru su malo usne deformisane, ne znam od čega, ne može baš da izgovori kako treba. Dalje, ministre, vi ste upoznati o svakom Radovićevom putovanju u inostranstvo i ja očekujem da vi sada izađete za govornicu i kažete koliko je bilo tih Radovićevih putovanja u inostranstvo i konktreno, kojim povodom je on putovao? Pazite, Aleksandar Radović je bio direktor Republičke uprave javnih prihoda, je li tako, je li on poreze naplaćivao u inostranstvu, šta je on radio tamo, koje su njegove nadležnosti povezane sa putovanjem u inostranstvo? Vi ste ministre direktno nadređeni Aleksandru Radoviću, vi ste odgovorni direktno i krivično za sve što je Radović uradio protivno zakonu, da li ste vi svesni toga? Nema zaključka Vlade, hajde da je Vlada dala zaključak da Radović putuje u inostranstvo, vi biste mogli da se pokrijete i kolektivna krivična odgovornost ne postoji. Ovo je bilo bez zaključka Vlade, ne znam kako ćete ovde da se pokrivate. Radović je bio i predsednik komisije za zloupotrebe u Vladi Srbije, kako se zvaše ta komisija, nije ni bitan tačan naziv, on sam sebe kontroliše i onda do mile volje može da zloupotrebljava funkciju, jer ne može niko njega da razotkrije da nema opozicije. Sada je vaš problem što niste na vreme ukinuli opoziciju u Parlamentu. Da ste na vreme ukinuli opoziciju, možda se nikada za ovo ne bi nsaznalo. Dalje, pošto je Radović učestvovao u aktivnostima te grupe za unutrašnju kontrolu koju je on lično protivno zakonu i pravilniku, formirao u okrivu Republičke uprave javnih prihoda, na poslove te kontrole Radović je angažovao penzionisana vojna lica, na čelu sa nekim bivšim generalom, neću ime da pominjem, nije bitno, imam i taj podatak, ali sada već toliko imena ima u opticaju da to samo po sebi nije naročito značajno. Značajan je Radović i značajan je ministar Đelić. Oni su...
Da li koristite narednih 10 minuta?
Neću narednih 10 minuta, samo ću završiti, oni su dakle obavljali određene poslove, čekam sada da mi se ministar izjasni, pa ću naknadno, detaljno još izneti podatke kojima raspolažem, jer da ja sada iskoristim kompletno vreme, a posle da mi ne date da repliciram ministru, ne mogu baš sebi da dozvolim.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Nada kolundžija, predsednik poslaničke grupe DOS - Demokratska alternativa.
Dakle, to što ste dobili toliko glasova, iako tamo Srba gotovo nema, potvrđuje moju tezu, verovatno su Albanci glasali za vas. A, što se tiče cifara i podataka o tome kako je trošeno, vi ne osporavate potrebu države da investira u popravku onoga što je napravljeno na Kosovu i Metohiji i jugu Srbije, nego tražite samo da znate za šta je trošeno, ako sam vas dobro razumela. Znači, to je potrebno da se zna. Koordinaciono telo za jug Srbije i koordinacioni centar za Kosovo i Metohiju formirani su odlukama Savezne i Republičke vlade. Program i tela i centra, takođe su usvojile Savezna i Republička vlada. Finansijski plan i za jedno i za drugo telo takođe su usvojile Savezna i Republička vlada kao i finansijske izveštaje za utrošena sredstva. Savezna i Republička vlada ove izveštaje su usvojile vrlo detaljno predstavljene i u tim izveštajima stoje sve stavke za svaki dinar, a ako hoćete mogu da vam pročitam neke, prosto da znate [[komentar se odnosi na upadice poslanika Šešelja koje se ne čuju]] znači - izgradnja puta Preševo, Orahovica, Donja Šušaja, nabavka potopne pumpe za vodu za potrebe vodovoda, rekonstrukcija seoskog vodovoda, koptiranje... znači, to su sve izveštaji, to su finansirali vaši finansijeri, to nema veze sa ovim, (komentar se nije čuo) dakle, postoji potpuno do u dinar izveštaj koji su i jedna i druga vlada usvojile i verovatno i vi dobro znate da ako bi zavšrni račun po stavkama - nabavka ambulantnog vozila, nabavka cisterni, itd, ako bi to tako izgledalo da bi onda to bilo mnogo više od 300 strana koje tražite. Dakle, takav završni račun se ne može ipak predočiti. Ali, ako je to vaša potreba mogu vam dati sve informacije, odnosno daću vam papire koji su usvojile i jedna i druga vlada o tome kako su trošena sredstva koja su odobrena od strane i jedne i druge vlade za rad Koordinacionog tela i Koordinacionog centra, koji su imali zadatak da poprave nesreću koju je prethodna vlast izazvala.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS - Reforma Srbije.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, nema potrebe da se podsećamo o svemu onome što je rečeno krajem marta meseca prošle godine kada je tema naše rasprave zapravo bila rasprava o projektovanom budžetu, dakle i obimu javnih finansija za devet meseci 2001. godine. Podsećam vas da smo mi do te tačke dnevnog reda stigli kroz prethodnu raspravu o reformi fiskalnog sistema, koja nam je omogućila da, između ostalog, kažemo da će planirani budžet za 2001. godinu biti u visini rashoda od 127 milijardi dinara, da su planirani prihodi od 121 milijarde i da imamo projektovani deficit tj. mislim da je tada bio planiran deficit od 21 milijarde, moguće je da bude milion gore ili dole u ovom trenutku i da postoji neka razlika, ali bih se osvrnuo na one važne činjenice kao što su: Da li smo mi planirajući budžet za 2001. godinu pravili budžet kojim se neće isplatiti materijalni deo penzija; da li smo planirani budžet kojim država neće odgovoriti svojim socijalnim obavezama; da li smo planirali budžet kojim se neće izaći u susret onim potrebama koje proizilaze kao potrebe društva u tranziciji, a tu, pre svega, mislim na isplatu otpremnina tj. prekvalifikaciju radne snage. Kada sve to stavimo na jednu stranu na drugoj strani se otvara pitanje koliko smo mi bili efikasni. Sa zadovoljstvom mogu da kažem da smo bili veoma efikasni; da smo uprkos svim kritikama, sa kojima smo se suočavali u toj budžetskoj raspravi, mi zapravo dobili podatke koji naše društvo opisuju bitno drugačijim nego što su to činili oni koji su nas kritikovali. Dakle, mi imamo društvo odgovornih građana, koji u potpunosti odgovaraju svojoj obavezi. Verovatno zbog toga, i uveren sam zbog toga, što su svesni da je država koja je uspostavila te obaveze drugačija od one sa kojom su imali slučaj da se sreću prethodnih 10 godina; da je to odgovorna država, država koja je u 2001. godini isplatila sve penzije; država koja je izmirila socijalne obaveze ne samo proistekle iz 2001. godine već i socijalne obaveze koje su kao neizmirene i nasleđene iz prethodne četiri godine; da je to država koja je veoma pažljivo rešavala probleme sa kojima se suočavala, a koji su bili nasleđeni. Tu, pre svega, mislim na probleme koji su ovde kritikovani kroz način finansiranja problema na jugu Srbije i Kosova i Metohiji. Tačno je da smo mi potrošili 498 miliona dinara rešavajući problem tri opštine na jugu Srbije, ali više nijedan policajac ne gine, ne ginu vojnici Vojske Jugoslavije, ne stradaju civili. Na jugu Srbije se održavaju izbori, a pre godinu dana se tamo ginulo. Danas se stavovi i političke ideje tamo brane glasačkim listićima, a ne preko nišana, kako je bio slučaj samo pre godinu dana. Mi smo uvek spremni da platimo tu cenu, pa neka onda ovde neko konstatuje koliko je dobio glasova građana izašlih na izbore, ali se više tamo ne gine i mislim da je to uspeh koji se ne sme potcenjivati. Ljudski život nema cenu i neodgovorni su oni nastupi u kojima se tako nešto devalvira. Što se tiče kontrole i rezultata rada te kontrole ovo je prvi završni račun u kome se kaže da je bilo propusta. Pogledajte završni račun za 1999. godinu, 12 stranica. U završnom račnu za 1999. godinu čak i ne postoji MUP, nema ga nigde. To je bila ratna godina, ali mi bismo želeli da vidimo koliko je porodica poginulih policajaca dobilo materijalnu nadoknadu. Kada pogledate naš budžet, odnosno završni račun za budžet u 2001. godini, pomislićete da Japan ne postoji.Mi smo između doma za japanske penzionere i redovnih penzija izabrali - redovne penzije. Neka o japanskim penzionerima brine japanska država i oni sami. To je politika čistog računa. Zašto to ne odgovara opoziciji? Ili delu opozicije. Zbog toga što je sve ono što su oni pokušavali da učine u prethodnih godinu dana obesmišljeno ovim izveštajem. Država je racionalno sabirala sredstva i još racionalnije ta sredstva trošila. Pitanje donacija je vrlo detaljno obrazloženo. Tu je ministar za ekonomske odnose sa inostranstvom, ministar finansija, i hajde da razgovarmao o činjenicama. Hajde da kažemo ko je bio donator tih navodnih 2,5 milijardi dinara, kojih danas nigde nema. Da li je to bio Sadam Husein? Da li su te donacije isplatili radnici Zavoda "Crvena zastava", kao što je to bio slučaj 2000. godine, ili je bio neki anonimni donator. Mi stojimo iza svakog dinara koji je ušao u ovu zemlju jer je ušao, očigledno, na javan način i mi nemamo razloga da se toga plašimo. otvoreno razgovaramo o činjenicama. Ono što je bilo pitanje deficita, odnosno neusklađenosti ostvarenih i planiranih prihoda i potrebe da se zadovolje rashodima je pokriveno iz pozajmice koja je učinjena kroz dogovor sa NBJ. Definisana je kamatna stopa, doneta odluka, sve u skladusa propisima i mislim da je to politika čistog računa. Pitanje inflacije znači - da li smo mipenzije i socijalne obaveze, prestruktuiranje preduzeća, izvršili kroz štampanje novca ili kroz realno dobijena sredstva. Projektovana inflacija od 40% je inflacija prebačena za 10% u tom projektovanom smislu. Otvoreno govorimo o tome. Kroz šta? Kroz otklanjanje dispariteta u cenama. Juče suse neki radovali štrajku EPS-a. Oni koji su slavodobitno videli u protestu radnika EPS-a priliku za sebe treba tim radnicima da odgovore kako je moguće da Elektroprivreda Srbije ima 30.000 radnika koji su tehnološki višak. I, kako je moguće da sa 60.000 radnika ne može da proizvede ono što proizvode elektroprivredni sistemu u našem okruženju sa 10 puta manje radnika. Isti je slučaj sa železnicom, sa "Telekomom", sa Jugoslovenskim aerotransportom, isti je slučaj sa brojnim javnim preduzećima koja su predimenzionirana pre svega kroz kupivinu socijalnog mira. Taj mir je kupovan, a budućnost je prodavana. Cenu toga mi danas treba da platimo i mi ćemo je platiti, ali vrlo ozbiljno i odgovorno kroz pažljivo postupanje sa javnim finansijama. Konačno, mislim da je licemerno da mi govorimo o tome kako su se ponašale vlade, kako se ponašao Koordinacioni centar, ispostavljao račune pojedinim ministrima. Hajde da pogledamo kako se ponašala Skupština, da vidimo kako smo mi kao poslanici trošili iste te narodne pare, a kasa je ista. Nama iz DOS-a je dosta predavanja i lekcija bez činjenica. Zbog nespremnosti prethodnog skupštinskog rukovodstva da se pažljivo vodi računovodstvena služba, mi nismo u prilici da analiziramo podatke za 2001. godinu. U prilici smo da pogledamo recimo prvi kvartal tekuće godine, pa da vidimo koliko je koji poslanik republičkog parlamenta i koja poslanička grupa potegla novca iz zajedničke kase i da li su u tome bili odgovorni, da li su pošteno naplatili svoj rad, a ako jesu da im čestitamo. Ako nisu, da na tako nešto ukažemo. To je zbog toga, a upoznaću vas sa predlogom utrošenih sredstava za isplatu poslaničke naknade u januaru 2002. godine. Kada govorimo o troškovima Nebojše Čovića, zašto ne bi govorili o troškovima poslaničkih grupa DOS-a, DSS-a, DS-a, stranaka iz opozicije. Pogledajte do kakvih činjenica dolazimo. A da je recimo isti broj poslanika Demokratske stranke u januaru mesecu učestvovao u ukupnim troškovima republičkog parlamenta sa 11%, da je isti broj poslanika DSS-a učestvovao sa 18%, da je deset poslanika manje SPS-a učestvovalo sa 24%, a da je 20 poslanika manje SRS učestvovalo sa 16%. Možda su u januaru radili više, ali postoji evidencija, pa ako su radili više, treba da dobiju novca. U februaru mesecu SRS učestvuje sa 23 poslanika i isto onoliko koliko i Demokratska stranka sa 47, putni troškovi, dnevnice, hotel, sastanci poslaničkih klubova, itd. itd, svakog meseca stotine hiljade dinara, desetine hiljada evra, uzima se iz kase građana ove zemlje za finansiranje neodgovornosti, kleveta, za jalov rad, besmislene amandmane i o tome treba javno da se govori. Pošto su citirani izborni rezultati, u tome sam prepoznao trijumfalizam onih koji su na izborima učestovali. Javno vas pitam, šta je sa biračima u Peći, Prizrenu, Prištini, pitam vas kako možete da govorite tako u republičkom parlamentu, zanemarujući činjenicu da je više građana Kosova i Metohije glasalo u Srbiji, nego na Kosovu i Metohiji. Prestanite da se poigravate sa nesrećom našeg društva, prestanite da je uvećavate, prestanite da pljačkate budžetsku kasu, odgovorno se ponašajte i imaćete odgovoran tretman. (Vojislav Šešelj, s mesta: Repblika)
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, u svojstvu predsednika poslaničke grupe SPS. Nemate pravo na repliku. (Vojislav Šešelj, s mesta: Pomenuta mi je poslanička grupa.) Nije uvređena, to su činjenice, potrošila je toliko novca prema finansijskoj evidenciji. Izvolite gospodine Obradoviću.
Poštovane kolege narodni poslanici, javio sam se na repliku povodom izlaganja šefa poslaničke grupe DOS-a ...
Nemate pravo na repliku. Dala sam vam reč kao predsedniku poslaničke grupe.
Molim vas, pomenuta je pljačka iz kase, kako to ne znate, nemojte molim vas ...
Nije rekao da je vaša poslanička grupa.
Molim vas, kako nije rekao, pomenuo je ...
Nabrojao je sve poslaničke grupe i procente koliko je ko trošio novca.
Vi meni ne date repliku?
Ne dam.
Zašto?
Objasnila sam vam.
Kako, pa čovek je rekao da smo pljačkali kasu.
Nije rekao za vašu poslaničku grupu.
Čovek dođe i kaže, pljačkate kasu i onda nemate pravo na repliku. Dozvolite, neću mnogo, jer o ovome ćemo pričati, ova priča koju je pomenuo gospodin Jovanović će doći na dnevni red kada budemo imali predlog završnog računa budžeta za 2002. godinu. A po onoj narodnoj - držte lopova, najlakše je pričati o onome što nije predlog dnevnog reda. Današnji dnevni red je predlog završnog računa budžeta Republike Srbije za 2001. godinu. Inače, gospodine Jovanoviću, ako ne znate da vam kažem, sve ono što je predmet ili stavka sredstava SPS-a je nešto što smo traži, jer po Poslovniku ili odluci Administrativnog odbora sve mora da odobri gospođa predsednik Narodne skupštine Republike Srbije. Znači sve ono što smo dobili kao sredstvo, ima paraf gospođe predsednice Narodne skupštine. Ako vas to ne zadovoljava, ako je to problem, izvolite i recite zbog čega i na koji način i slično. Pustite priču, 2002. godina će doći. Pustite kako mi radimo u Skupštini, a to će građani reći, da niste tri puta menjali Poslovnik, da ne premeštate ove prenose sa programa na program da se ne vidi šta se priča. Građani Srbije to sve i onako znaju. Što se tiče troškova, mi učestvujemo onoliko koliko učestvujemo. Radimo u Skupštini onako koliko možemo, a građani Srbije će to oceniti. Sva sredstva moraju da idu uz prethodni paraf gospođe predsednice, pa ako nešto imate, izvolite, javite se gospođi predsednici. Hvala.
Gospodine Obradoviću, samo vas upozoravam da niste imali pravo na repliku, nego da vam je ovo prvo javljanje. Imate još sedam minuta. Nećete vi određivati po kom osnovu ste dobili reč. Reč ima narodni poslanik Srđan Petrović, a vi nemate pravo na repliku. (Vojislav Šešelj, s mesta: Kao šef.) Kao šef možete, izvolite. Druga prijava za reč, u svojstvu predsednika poslaničke grupe.
Ovde je pomenuto iz izlaganja raznih predstavnika DOS-ovske poslaničke grupe, mnogo podataka koji govore o trošenju budžetskog novca. Problem jeste u tome što vi imate te podatke, a nećete u izveštaju da nam podnesete. I to je trebalo, koliko je u Skupštini potrošeno i na koji način. To je trebalo ovde podneti, pa da znamo koliko je ko potrošio. Poslanička grupa SRS toliko i toliko, da li to treba da bude tajna, ili to treba da bude tajni adut da se izađe za govornicu i da se kaže onda kada nemate apsolutno nikakvih argumenata da pobijete našu kritiku. I još jednu stvar. Radikali su više radili. Vaši poslanici ne rade ništa i ni jedan amandman nisu pripremili, koliko se sećam. Mi prosto zasipamo sve zakonske projekte stotinama amandmana. To mora da se radi. Drugo, ja sam ih naterao da rade mnogo više, jer ste ih ovde novčano kažnjavali do besvesti, pa da dodatnim radom i to nadoknade. Vi ste ovde uveli novčano kažnjavanje, a onda glumite dobrotvore. Znate, to je proklet novac. Vi mrzite onoga kome ste poklonili taj oteti novac. Neće nikome sreću doneti. Onaj ko je dobio taj novac neće mu biti srećan, to znajte i tu ste se dvostruko ogrešili, ali to nije bitno. Ovde je bitno ko je nalogodavac za isplatu. Vi isplaćujete taj novac. Pojavi se naš poslanik na blagajni i kaže daošao sam i ima taj i taj posao, imam poslaničku grupu, imam ovo, imam ono i šta znate, vi isplaćujete novac. Nije to nama novac na izvolte, pa svaki od nas koji uđe zagrabi. Vi isplaćujete po odgovarajućim kriterijumima koje ste sami propisali. Zašto to uopšte unosite u ovu raspravu? Ovde je reč o raznim malverzacijama, o protivzakonitom trošenju budžetskih para za koje je odgovoran ministar Đelić. Pošto očigledno ministar neće da mi odgovara, idem dalje u toj kritici. General Radenko Dišović je bio angažovan u Republičkoj upravi javnih prihoda sa grupom penzionisanih oficira itendanata. Dobili su na raspolaganje državni auto, mobilne telefone za posao koji nikako nije smeo da se obavlja ugovorom o delu. Uopšte je to nedozvoljeno, apsolutno nedozvoljeno. Kada je Radović smenjen ili sam otišao, svi ovi penzionisani oficiri su odstranjeni i raskinuti su ugovori o delu, jer je nekome palo na pamet da za to može da se odgovora. Kako oni mogu da obavljaju poslove kontrole za Vladu i za Republičku upravu javnih prihoda, da to ministar odgovori ovde. Ako niste imali kadrova zašto niste raspisali konkurs, pa zaposlili kadrove. Državni činovnik radi po određenim zakonskim odredbama i mora da polaže i stručni ispit i mora da bude odgovoran za svaki delić svog posla. Ne može po ugovoru o delu neko da ta pitanja istražuje. Vi ste i uveli tu praksu, vi privatne policije formirate ugovorom o delu, obavljaju vam poslove. Gospodine Jovanoviću, vi ste lepo ovde govorili koliko koja poslanička grupa košta Srbiju, ali ja kritikujem i Ministarstvo unutrašnjih poslova što ovde nije izneseno koliki su troškovi ličnog obezbeđenja pojedinih funkcionera, blindiranih džipova i policajaca koji vas prate. Dok vi niste došli na vlast državno obezbeđenje je imao samo predsednik Republike i u maloj meri predsednik Vlade. Ogroman broj vaših funkcionera sada ima lično obezbeđenje. Po kom osnovu? Ja nikada nisam imao državno obezbeđenje. Bio sam potpredsednik Vlade, a da ne govorim kao šef poslaničke grupe, to je bilo nezamislivo da šef poslaničke grupe ima državno obezbeđenje. Više je koštalo vaše državno obezbeđenje nego sve ono što su poslanici Srpske radikalne stranke za dve godine ovde zaradili i to je činjenica. Ja vas kritirijum što toga nema u Izveštaju, pa da vidimo da li je negde previše potrošeno, da li je negde malo potrošeno, itd, ali kako vaši poslanici uopšte mogu da učestvuju u ovim skupštinskim troškovima kada ne pišu, ama nikada ne pišu amandmane. Oni dođu ovde, dignu ruke kada se glasa i to je sve. Lako je tako biti poslanik. Poslanički rad je crnački posao, od jutra do mraka. Svaki zakon mora da se prouči, da se konsultuju eksperti, stručnjaci itd. Ne može to sa neba da padne, stotine amandmana kada se podnose i šta vi hoćete time da dokažete. Da smo mi zloupotrebili budžetske pare. Ništa smešnije nisam čuo. Dalje, što se tiče ove isiplate po ugovoru o delu za ove vaše falš kontrolore koji nisu smeli, ta isplata je takođe protivna propisima. Pošto se ti poslovi ne mogu obavljati preko ugovora o delu, nezakonito je korišćen taj državni novac i za taj novac ćete morati krivično da odgovarate. Dalje, isplatama angažovani vojnih lica za poslove unutar Republičke uprave javnih prihoda počinjeno je krivično delo utaje poreza za razliku poreske stope koja se primenjuje kod ugovora o delu i one koja pripada za isplate plata iz rednovnog radnog odnosa. Oni nisu mogli da dobiju autorski honorar ili honorar za konkretan posao. Oni su radili posao koji mora državni službenik da radi u okviru svog radnog mesta, u okviru svog radnog odnosa. To je u nadležnosti nekih državnih službi. Ne može državna služba da ne radi svoj posao, a ugovorom o delu da se angažuje neko drugi da radi umeto nje. To je dvostruki trošak za državu. Tu je utaja između 700 hiljada i milion dianra. Tu je pribavljena korist, protivpravno pribavljena imovinska korist za one koji nisu kvalifikovani da rade taj posao, niti su takvi poslovi predviđeni Zakonom o kontroli i odgovarajućim pravilnikom. Sve je to potpuno protivzakonito. Što se tiče tih vaših izveštaja, vi ni za jedno ministarstvo niste ovde naveli precizno za šta su pare trošene. Ajde ovo za plate, to valjda znamo za šta je trošeno, ali sve ostalo je moralo proći kroz određene specifikacije i sada pošto nemate nikakvog odgovora kažete da je i ranije tako bilo, ali što se tiče Srpske radikalne stranke mi smo uvek to kritikovali. Naći ćete vi u zapisnicima Odbora za finansije Vlade Republike Srbije, kojim sam ja predsedavao, takve vrste kritika. Objaviću te zapisnike kao knjigu. Sve ću objaviti, da bude transparentno, što bi rekao ministar Đelić. Može da kupi knjige za ministarstvo pa da uče iz tih knjiga, da ne moraju da angažuju penzionere, penzionisane oficire da obavljaju najdelikatniji državni posao. Gospodine ministre vi ste ovde napravili neko čudo neviđeno. Sledeće godine ova država će doći u situaciju, vi ste potrošili pare, naplaćene protivzakonito vašim Zakonom o ekstraprofitu, a sa jedne strane taj zakon je protivustavan i moraće kad tad da padne po Ustavnom sudu, ali vi ste kršili sam zakon kod određenih naplata. Sada će Vrhovni sud jednu po jednu presudu da donosi i te pare će morati da se vraćaju. Ne vredi to kada Zoran Đinđić kaže - nećemo izvršiti odluku Vrhovnog suda. Neka vlast će morati da izvrši, jer odluka Vrhovnog suda je neprikosnovena, pogotovo u slučajevima kada je očigledno da je na zakonu zasnovana. Nema odgovarajućeg argumentovanog priziva na tu presudu. Šta ćete onda da radite? Hoćete vi, Dinkić i Radović da pobegnete, a onda neko drugi ovde da vadi kestenje iz vatre. Šta ste vi smislili povodom toga, to me interesuje. Vi kažete kao minstar ili predsednik Vlade kaže da neće da poštuje odluku Vrhovnog suda. Mogu ja kao opozicionar da kritikujem Vrhovni sud. Izvršna vlast ne sme da kritikuje sudsku instancu, apsolutno ne sme. To je apsolutno nedozvoljivo. Dalje, zašto ste nema uopšte podnosili ovaj izveštaj o završnom računu za 2001. godinu? Šta ste hteli time da pokažete? Iz Izveštaja ne može ništa da se vidi, pa onda moraju razni ovdi da podnose neke druge papire. Uopšte nema nikakve svrhe da za ovo glasamo. Nema ovde ni kako su raspoređene donacije. Ima samo registrovano da su neke prispele. Vi mislite ako su stigle te donacije državi da ste vi sasvim slobodni da njima raspolažete. Vi ste neke donacije dobijali u tehničkim sredstvima, u robama i onda je to prodavano. Jel to moglo biti prodavano? Jel neka humanitarna pomoć mogla biti prodavana? Ima podataka da je prodavano. Ovaj završni račun nema nikakve svrhe da Narodna skupština usvaja. Ovaj završni račun mora da se vrati Vladi i ministru finansijai da nam sledeći put dostavi završni račun na 300 strana, u kome će sve stavke biti obrađene bar do onog nivoa do koga su obrađene u završnom računu za 2000. godinu.
Reč ima narodni poslanik Srđan Petrović, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Stevan Gudurić.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, za početak interesantno je kako neki predsednici poslaničkih grupa smatraju svoje kolege poslanike činovnicima. Ovde smo malopre čuli da je Skupština troškovni centar i koliko ko troši. U jednoj situaciji taj gospodin zastupa poslaničku grupu, širu poslaničku grupu DOS Reforme, a u drugom trenutku samo poslanike svoje stranke. Da li su svi činovnici ili su samo poslanici njegove stranke činovnici, to ostaje da se proceni. Ja mogu da kažem da Demokratska stranka Srbije i njeni poslanici sebe ne smatraju činovnicima u Skupštini i na ovom aktuelnom zakonu, o kome danas raspravljamo, to može najbolje da se vidi. Zato ću za početak da podsetim na istorijat ovog zakona, kako je on išao u Skupštini. Prošle nedelje smo dobili originalni zakon i Izveštaj za završni račun budžeta za 2001. godinu. Demokratska stranka Srbije je u svom predlogu za skidanje te tačke sa dnevnog reda tražila određenu dopunu i jedna dopuna je došla prošlog utorka. U samom originalnom tekstu budžeta, ono što je dobro i to ću prvo reći, to je pre svega nova metodologija koja je primenjena i u delu izveštaja dobar je deo sa platama, znači deo u kome su objašnjene plate. Plate jesu najveća stavka budžeta, negde oko 25,6% budžeta i to je ono što je bilo dobro, znači pre prošlog utorka, odnosno onda kada smo dobili taj prvi zakon o budžetu. To je sigurno i bolje nego što se radilo ranijih godina, ali nije dovoljno. Mi smo to videli i zato smo i tražili određene dopune. U prvim dopunama od prošlog utorka urađeno je nešto po pitanju razdela budžeta Srbije. Data su i neka mala objašnjenja. Tonas nije zadovoljilo. Danas dobijamo i drugu dopunu. Vi ste tek malo pre dobili te izveštaje, ja sam imao šansu da to gledam pola sata ranije. U njoj ima nekih novih elemenata, činjenica. To su donacije o kojima je juče govorio ministar Pitić. Ima jednog dela o Agrarnom budžetu. Druge stvari su uglavnom ostale iste kao u prethodnoj dopuni. Iz ovoga se vidi da Izveštaj o završnom računu budžeta za 2001. godinu konstantno dobija nove elemente, tako da bi vremenom, možda kroz nekoliko nedelja, približio se onome što treba da bude. Šta treba da bude, to će govoriti poslanici DSS-a, naročito u onom delu koji smatramo da je nedovoljan u Izveštaju za budžet za 2001. godinu. Ponoviću još jednom, plate su dobro urađene. Druga stavka, posle plata, su subvencije za Fond penzijskog i invalidskog osiguranja.O tome nećemo govoriti, jer to je naša nužnost, da se fiskalno finansiraju penzije. Treća stvar o čemu ćemo govoriti, našta ćemo obratiti pažnju, to su subvencije u privredi, koje se tiču Agrarnog budžeta, koje se tiču saobraćaja. Ono što smatramo da je nedostatak u ovom tekstu zakona, to su posebni programi Vlade i u ovom tekstu zakona i u Zakonu o budžetu za 2003. godinu. Smatramo da je nedovoljno informacija dato. Ono o čemu ću ja govoriti i daću jedno rešenje kako mi vidimo da treba završni račun da izgleda, to su subvencije u privredi, u užem smislu. Znači, ono što je Vlada subvencionirala, pre svega našu industriju. Subvencije generalno iznose 17,53% budžeta i one, kao deo koji utiče na neki razvoj, na neku našu budućnost, nije samo vezano za plate, su vrlo bitne. Ovaj deo subvencija u privredi u užem smislu je oko 2,83% budžeta. Planirane su bile na nivou četiri milijarda dinara, a izvršene na nivou tri milijarde 606 dinara. Znači, negde oko 90,17%, što iznosi 31,4% ukupnih subvencija koje je Vlada izdvojila za privredu. U Izveštaju, za razliku od plata koje opet pohvaljujem, koje su dae na šest strana, u Izveštaju imamo samo ko pola strane. Šta imamo od podataka? Imamo podatakza "Zastavu" od milijardu 133 miliona, RTB Bor za bruto plate, metalski kompleksi, SARTID, što sve zajedno čini milijardu 866 miliona dinara, što čini 50% te stavke budžeta - subvencije u privredi. Kako bi to trebalo da izgleda po nama?Znači, trebalo bi da ima, prvo, zakonsku osnovu, da se da jedna kratka zakonska osnova - izdvajanje tih sredstava, da Vlada da jedinstvene kriterijume po kojima se ta sredstva dodeljuju i, na kraju, kriterijume distribucije. To je najbolje prikazatijednoj tabeli gde treba izdvojiti prvih sto izdataka u korisnicima i za stavku planirano i za stavku ostvareno. Ta tabela bi trebalo da ima sledeće elemente. Znači, pored naziva korisnika, koliko je dato sredstava tom određenom korisniku. Mi u ovom pregledu imamo samo za četiri - pet korisnika to dato. To je sigurno nedovoljno, jer je materija dosta važna. Drugi deo je koliko je tih sredstava dodeljeno za plate. Znači, koliko je od subvencija išlo u fond plata tih korisnika, za koji broj radnika. Slično tome, koliko je dato za otpremnine i koliko je radnika na taj način subvencionisano, kolika su bila osnovna sredstva održavanja i zamene opreme, koliko je od toga bilo ulaganje u obrtna sredstva, koliko je bilo za otplatukredita. Ono što su opisni podaci, ono što treba Vlada da da opisno, a to je željeni i ostvareni efekat tih subvencija. Tu tabelu treba dati na drugim nivoima agregacije, znači, za grane, za ostatak korisnika koji nisu dati u tih prvih sto ili po vrsti subvencija. Na kraju, treba da dobijemo i jedan zaključak o efektima tih subvencija. Ono što je takođe važno, pored subvencija, o čemu ću ja još govoriti, to su i investicije koje su izvršene na nivou od 20 miliona evra. 20 miliona evra je izdvojeno, a bila su planirana na nivou milijardu ipo dinara, odnosno izvršena milijarda i 200 miliona. Šta treba dati? Znači, slično kao za subvencije. Treba dati kriterijume kako su te investicije izdvajane. Važno je da li su to nasleđene investicije ili su tek novi započeti objekti, da li su investicije jednogodišnje ili višegodišnje, da li će se to nastaviti u narednim periodima, kriterijume distribucije, po granama, geografska zastupljenost tih investicija i još neki drugi važni ekonomski, pa i politički kriterijumi za investiranje. Ono što je važno, to je da se kaže koliki je udeo investicija bio posebnim programima. Takođe, tu je moguće dati određene tabele. Mislim da su tabele odlična stvar da bi mogli na brz način da pregledamo šta je urađeno i da te tabele treba da se, kroz jednu dinamiku iz godine u godinu, onda je sa njima lakše to sve i porediti, slično kao što je dato za plate, na onih šest strana obrazloženja za plate. Druge moje kolege će govoriti o ostalim delovima subvencija. Toliko za sada.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS-Reforma Srbije, drugo javljanje.
Gospođo Čomić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, očekivao sam da će ova rasprava biti mnogo konkretnija, da će primedbe koje su bile tako bombastično najavljivane i kojima je sputavan uopšte početak rada parlamenta, biti argumentovane i opravdane. Ali, ništa od toga. Juče smo čuli kritike na račun Agrarnog budžeta, u najavi - šta je sa Agrarnim budžetom, nisu jasne činjenice gde je taj novac trošen. Pominjane su donacije, pominjan je Republički fond zdravstvenog osiguranja, navodne nepravilnosti u poslovanju Ministarstva finansija. Ništa od toga. Molim vas da se osvrnete na činjenice i da sa činjenicama pomognete formiranje kompletnog završnog računa za 2001. godinu, ukoliko ovaj nije kompletan. Kada smo već jednom povlačili završni račun za 2000. godinu, siguran sam da će ministar finansija prihvatiti zahtev da sepovuče i ovaj završni račun, ako u nečemu nije dobar.Ali, ukažite na činjenice, recite na osnovu čega. Ministarstvo unutrašnjih poslova svaka četiri meseca podnosi izveštaj osvom radu Odboru za odbranu i bezbednost, detaljan izveštaj, baš kao što i Ministarstvo poljoprivrede ili Ministarstvo za ekonomske odnose sa inostranstvom može da izađe pred ovaj parlament i da kaže da su nadležni odbori usvojili njihov izveštaj o radu, po pravilu, jednoglasno, bez ijedne primedbe, bez ijedne sumnje. Oni koji su tada podržali Izveštaj o radu nadležnog ministarstva koje danas kritikuju, treba da kažu - mi smo kao poslanici, radeći u Odboru, podržali Izveštaj, čime su oduzete one mogućnosti koje Poslovnikom pretpostavljaju skupštinsku raspravu, ukoliko neki rad nije podržan i prihvaćen, međutim, danas smo uočili da smo tada pogrešili na osnovu tih, tih i tih činjenica. Umesto toga, poslanici se čude zbog čega pričamo o troškovima parlamenta. Valjda smo dužni da pođemo od sebe, pa da onda, razgovarajući o sebi, damo za pravo da govorimo i o drugima. Ja govorim o poslaničkoj grupi DOS, govorim i o stranci kojom pripadam i dajem vama priliku da vi izađete sa činjenicama. Eto, kako je uradio gospodin, jedan odprethodnih govornika, koji je pomenuo lično obezbeđenje. Izvinite, zakonom su definisane okolnosti pod kojima osobe mogu dobiti lično obezbeđenje. Elementarno pravilo je da su to radnici MUP-a. Pošto sam konkretno pomenut, tačno je da imam lično obezbeđenje. Čudi me, u knjigama su pominjane njihove plate, u knjigama pojedinih stranaka, čak i ovde u skupštinskim raspravama, desetine hiljada maraka. Sada se odjednom javlja problem oko toga, navodno, da ne znaju. Oni koji su među nama najobavešteniji ne znaju gde je Japan u završnom računu budžeta za 2001. godinu, gde su knjige, dal suprestale da se štampaju i čitaju u Srbiji i sad ne znaju šta je sa našim obezbeđenjem. Mi njih čuvamo od njih samih, odgovorni smo i za njih i za njihove postupke, a istovremeno moramo da odgovaramo i za sebe, štitimo se. Postavite to pitanje na Odboru za odbranu i bezbednost, dobićete vrlo kvalitetne odgovore. Ja sam na tako nešto spreman. Što se tiče Skupštine, to je moralno pitanje, ne finansijsko. Moralno pitanje je da li 37 poslanika jedne opozicione stranke može da potroši više novca, nego 102 poslanika Poslaničke grupe DOS-a? Svakog meseca. To je moralno pitanje. Ako ste moralno devalvirani po tom pitanju, gubite pravo i da po svakog drugom pitanju tražite odgovore, jer ste nemoralna ličnost. Što se tiče brige prethodnika, koji je pomenuo i Demokratsku stranku i DOS, ali ne samo njega, već i onih drugih, koji bi da razgovaraju o završnom računu, ali da to ne podrazumeva da neko njima ispostavi račun zato što su radili. E, to možda može negde drugde, ali u republičkom parlamentu, dok je nas poslanika koji mislimo na drugačiji način, toga neće biti. Dakle, odgovorite da li je moralno da put od Hilandarske ulice do Skupštine mesečno košta 80 hiljada dinara? Tačno je da poslanik ima pravo da traži naknadu za utrošeno gorivo, ali je pitanje vrlo ozbiljno - da li ta naknada košta 80 hiljada dinara, kada idete od Hilandarske ulice do Skupštine Srbije? Pošto ne mislim da treba toliko da se ponižavamo, znamo imena, i nemojte da rasprava ide dalje u tom pravcu. Izađite kao predstavnici stranaka, koji kritikuju završni račun i recite - nismo zadovoljni, Božidare Đeliću, gde su otišla sredstva iz donacija? Ali vas onda pozivam da okrenete završni račun i videćete da su sredstva iz donacija otišla u remont EPS-a. Sada EPS proizvodi više energije, nego što je to radio tokom prošlosti, uz manje troškove, obnovljeni su kapaciteti, i to je zajendičko dobro. Znači, sredstva su otišla u EPS. Sredstva su otišla u socijalna davanja, sredstva su otišla u restruktuiranje privrede. Ko je - pa one koja je restruktuirana, u "Crvenu Zastavu", u "Sartid", otišla su u tržište rada, otišla su na univerzitet. Pogledajte rast plata. Osnovno i srednje obrazovanje, nominalni rast 56%, realni 9%, više univerzitetsko obrazovanje, nominalni rast 50%, realni 5%. U pravosuđu rast 51%, realni 5%, nominalni i realni, pri čemu sudije imaju platu koju smo rekli da će imati.Da li je ona dovoljna, mislim da nije, mora biti veća, ali plata od 500 evra u 2002. godini je veliki uspeh. To je posledica naše finansijske poslovnosti, koja je zasnovana između ostalog i na čvrstim osnovama, utvrđenim budžetom za 2001. godinu. MUP - to pitanje je postavljeno, pad zarada od 9%, ali je osnovica na osnovu koje su projektovane zarade bila veća, jer je MUP bilo posebno tretirano u budžetima iz 1999. i 2000. godine. Država je bila u drugim okolnostima, procena da se više mora uložiti u MUP, nego u obrazovanje. Ali na sreću, pošto se više ne gine i ne ratuje, možemo danas da gledamo u budućnost na drugačiji način. Državni organi - realni porast za 6%. Znači, u svakom od ovih segmenata videćete da je budžetom iz 2001. godine omogućen prosečan realni porast, veći od standarda koji su uobičajeni za države u tranziciji. Ako pročitate poslednji broj "Ekonomista" videćete efekte takve vrste naše politike. Pre nekoliko dana je bankrotirao "Junajted erlajns", drugi najveći avio prevoznik u svetu. Jugoslovenski aerotransport uspešno radi, servisira svoje dugove i postoji na tržištu avioprevoznika. Pre šest meseci je u jednom danu propao "Svis - AIR". JAT je i tada uspešno radio. Pogledajte šta se dešava sa elektroprivredom - oni koji se raduju štrajku u EPS-u, danas su razočarani. Dogovorili smo se sa radnicima, poštujući elementarne principe tržišnog poslovanja. Svaki sat moraimati svoju vrednost, onaj ko radi neka dobije platu, neka ta plata bude zaslužena, a onaj ko ne radi, neka deli sudbinu neradnika. To su principi koji su takođe sadržani u budžetu iz 2001. godine, koji nam takvu vrstu ponašanja omogućava. Francuska elektroprivreda je bankrotirala. Srpska nije, uprkos mnogim nastojanjima. I tako, od stavke do stavke, videćete da je ovaj završni račun veoma precizan, detaljan. U onim situacijama u kojima vi mislite da nije, tražite odgovore, tu su ministri koji vam ih moraju dati, ali vodite računa o skupštinskim odborima, koji su odgovore dobijali periodično, o tome se razgovaralo, vrlo dobro znam da jeste. Recimo, Odbor za ekonomske odnose sa inostranstvom je jednoglasno usvojio Izveštaj ministra Pitića, a onda nam se prošle nedelje "zaboo nož u leđa", posle dogovora oko dnevnog reda, posle očekivanog normalnog rada u parlamentu, zbog navodnih nejasnoća oko donacija. To je neodgovorno ponašanje i mislim da nema nikakve loše namere u tome što sam predložio, da počnemo od nas, da vidimo gde je ko, koliko je ko odgovoran, da li mi imamo tu moralnu čistotu, koja nam je potrebna, da bi drugi upirali prstom? Oni koji imaju, neka tako nešto rade, oni koji nemaju, neka znaju da je sve pažljivo zabeleženo i da mi na tome insistiramo. Završni račun za budžet iz 2001. godine je završni račun za svakoga, pa i za nas. Oni koji ne misle da su činovnici, imaju potpuno pravo na tako nešto, ali moraju znati da treba da odgovaraju onima koji ih plaćaju. Ovo je račun za tu odgovornost, ili neodgovornost.
Za reč se javio narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik Poslaničke grupe DSS.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, puno reči o moralnoj čistoti, ali znate šta, svako priča o onome što mu nedostaje, tako da o tome ne bih komentarisao. Polazim od onoga da ko hoće da se bavi moralom, neka ide u crkvu, i jednostavno, ako krenemo od te maksime jednog ovdašnjeg političara, ne možemo daleko da stignemo. DSS je, s obzirom da ima dobru komunikaciju sa ministrom Đelićem, više puta insistirala i na svoj zahtev pre rasprave, prošle nedelje, o budžetu i o završnom računu, da se uspostavi kontakt sa Ministarstvom. Mi smo imali dobru komunikaciju sa Ministarstvom, i ministar Đelić je razgovarao, pokušao je da da obrazloženja na neke tačke i mi smo upravo, ne želeći da ga iznenadimo, prošle nedelje predložili da se ta tačka skine sa dnevnog reda, ne bi li mu dali priliku da on dopuni svoj završni račun. Gospodin Đelić je to učinio u dva maha, tako da je najsavršeniji i najbolji završni račun od 1945. godine dva puta dopunjen, s tim što moram da kažem da je završni račun za 2000. godinu mnogo bolje urađen, nego ovaj za 2001. i da na taj način smatramo da ovaj račun bude još dodatno dopunjen. Ove dopune koje sada imamo, nisu dobre i nisu dovoljne. One su prilično segmentarno, parcijalno obrađene i nisu dovoljan okvir da možemo adekvatno da raspravljamo o ovom budžetu. Neko je tražio argumente, te argumente će i dobiti - šta u ovome ne valja. Suština rasprave o završnom računu u svim normalnim demokratskim državama je da ta rasprava traje i duže nego rasprava o budžetu. Raspravom o budžetu vi dajete određeno poverenje Vladi, da sprovodi svoju politiku, a završnim računom vi stavljate pod lupu sve što je ta Vlada radila, i u Francuskoj, Velikoj Britaniji, SAD, čitavi odbori postoje za završni račun, za javne račune, koji se bave samo ovom stavkom. DSS će preložiti ovoj skupštini da pored ovog revizora, koga može da angažuje, da se formira poseban odbor za javne račune, koji bi se bavio samo javnim finansijama, i to je nešto što je neophodno, ako hoćemo da uđemo u red uređenih društava, država sa uređenim fiskalnim sistemom i kontrolom javnih finansija. Budžetska inspekcija - ako govorimo o dometima budžetske inspekcije, ta budžetska inspekcija ima domet da utvrdi da li je nešto potrošeno u skladu sa zakonom i da li za to postoji ugovor, tako da je budžetska inspekcija verovatno, ili neko drugi utvrdio, da na 42. strani izveštaja možemo da vidimo da su rešenjem Vlade iz februara meseca 2002. godine utvrđeni iznosi za pokriće više izvršenih isplata na teret sredstava tekuće budžetske rezerve, u odnosu na postojanje rešenja Vlade. Oni su februara meseca pokrili ono što su trošili tokom godine. Ja ne vidim ko je odgovorno lice iz ove budžetske inspekcije. Ako smo govorili o odgovornosti za nesavesno i neodgovorno trošenje sredstava, za zakonito trošenje sredstava, pokriveno odlukama, zašto se onda određena potrošnja pokriva tek februara 2002. godine, a ta trošenja su izvršena 2001. godine? Zašto se ne piše ovde ko je raspolagao i na koji način, i kolika su ta sredstva, i u čiju svrhu? To je, recimo, jedan nedostatak izveštaja. O tome će verovatno gospodin Đelić, ukoliko može, dati odgovor. S obzirom da je ministar Đelić u razgovoru koji smo imali sa njim, više puta iznosio primedbe da on ne može da da odgovor za pojedina ministarstva, da mu ona ne dostavljaju odgovore, i mi ćemo pomenuti koja su to ministarstva i videćete da stotine i stotine miliona maraka ili eura su potrošene, a da mi u budžetu, da u završnom računu imamo samo jednu rečenicu gde se kaže kako je to trošeno. Suština završnih računa je, da oni pokažu da li su pare trošene u skladu sa zakonom, da li su trošene racionalno, da li su trošene celishodno i da li su trošene efikasno i da li su neki rezultati postignuti sa utroškom tih sredstava. Malo toga se vidi iz ovog završnog računa i malo toga se vidi iz dopune koju smo mi ovde dobili. Revizija o kojoj se puno priča i raspredaju se razne priče, ima za cilj, ne da otkrije celishodnost, racionalnost i efikasnost, već samo zakonitost. Mi ovde, pored zakonitosti kao telo koje glasa za budžet i koje bira Vladu, moramo da se bavimo i ovim drugim stavkama. Da bi se bavili racionalnošću, celishodnošću i efikasnošću kontrole, odnosno trošenja sredstava budžeta, mi moramo da imamo kompletan izveštaj, a to je, kako je svaki dinar trošen. Uzmite razdeo 6. dopune izveštaja, gde se kaže - za otplatu kredita utrošeno je 589 miliona dinara. Ne vidi se koje kredite, ko se zadužio, da li su stari krediti, novi krediti, kome i kako se mi razdužujemo, da li su to komercijalne banke, strane banke, Svetska banka ili ko drugi. Mislim da je jako važno ako se troši 600 miliona dinara da se zna na šta se troši. Fond za razvoj Republike Srbije, utrošeno je 497, znači 500 miliona dinara. Ne vidi se kome i kako su otišle ove pare u Fond za razvoj. Ima raznih primedbi da se iz Fonda za razvoj finansiraju po partijskoj i drugim linijama, a mi hoćemo da vidimo kome i kako su otišle te pare. Fond za tranziciju, utrošeno 732 miliona dinara, nema ni jedne jedine reči gde su otišle te pare. To su sve odgovori, odnosno to su sve pitanja na koje smo tražili odgovore, na žalost, nismo ih dobili. Meni je žao da, oni koji su tražili, konkretna pitanja, nisu sada tu, da ih čuju, pa da posle možda naknadno dopune odgovore. Bilo je puno primedbi na izveštaj o radu Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, najvodno je dostavljen izveštaj kako je utrošen agrarni budžet. Uzmite, recimo, zdravstvena zaštita životinja, od planiranih 800 miliona, potrošen je 281 milion, skoro 282 miliona, ili 35,2%. Veliki interes naše države je da se upravo u ovoj oblasti, u zdravstvenoj zaštiti životinja, uloži ne 800, nego mnogo više para. Jedan od razloga zašto mi ne izvozimo meso je upravo taj što mi nemamo dovoljnu zdravstvenu zaštitu. Ovo je veliki interes naše države, da se ovde ulaže. Potrošeno je 35,2% sredstava, okrenite sledeću stranu gde ide obrazloženje zdravstvene zaštite životinja, to je ovo dopunjeno i gde se kaže - usvojeni program mera sprovođenja zdravstvene zaštite životinja i godišnja naredba vezana za dijagnostikovanje zdravstvenog stanja životinja, isplata štete za uništenje grla, realizovani su sa 35,2%. Znači, oni samo prepisuju ono što se nalazi, ne pišu ni kako, ni zašto, zašto je manje realizovano, ko je odlučio da se manje realizuje, zašto je tako odlučeno i čija je odgovornost. Znači, svega toga nema ovde, a govorimo upravo o racionalnosti, celishodnosti i efikasnosti. Da li je slučaj da se agrarni budžet ostvaruje u manjem iznosu od planiranog, u situaciji kada mi hoćemo, da upravo poljoprivreda bude ta pokretačka snaga, pravi način da se ta poljoprivreda razvije, i da li je to efikasna Vlada koja ne ulaže u poljoprivredu i koja smanjuje agrarni budžet. To ćete videti u rebalansu za 2002. godinu, da se upravo otimaju pare od poljoprivrede i prebacuju nekim drugima. Da li se tako radi u jednoj zemlji, ako vi hoćete da pokrenete poljoprivredu? Naravno, da se ne radi i tu govorimo o odgovornosti. Idemo dalje, moram ovako da koristim dopunski izveštaj, jer smo ga dobili tek jutros oko 10 sati, Ministarstvo za privredu i privatizaciju, sredstva za posebne namene izvršena su u iznosu od 41,90 miliona dinara i to je sve. Koje su posebne namene i kako su izvršena, o tome ni reči nema. Ministarstvo rudarstva i energetike, rashodi za subvenciju u privredi izvršeni su u iznosu od 3 milijarde 600 miliona, ni reči više od toga, gde su potrošene 3 milijarde 600 miliona dinara. Ministarstvo saobraćaja i telekomunikacija, tu posebno treba da se zadržimo, bilo je priče ovde, čuli smo i u "Snjissearu"...(ne razume se), o svim ostalim svetskim kompanijama koje propadaju, a naš saobraćaj cveta. Utrošeno je, ovako ide rečenica, sredstva za programe u saobraćaju izvršena su u iznosu od 9 milijardi 689 miliona. Taj iznos je u odnosu na budžet povećan za oko milijardu dinara. Ako se setimo svih priča, o asfaltiranjima puteva, autoputeva, svih afera koje su bile vezane za asfaltiranje puteva po Srbiji, mi dolazimo u situaciju da je 9 milijardi i 600, skoro 10 milijardi... (Milka Marinković, s mesta: kojih afera?) Ja bih vas zamolio da mi omogućite da nastavim dalje. Dolazimo u situaciju da je 10 milijardi dinara potrošeno iz Ministarstva za saobraćaj, da se ne vidi, da li je to otišlo za drumski saobraćaj, vazdušni, vodeni ili železnički, da se ne vidi koliko je puteva urađeno, da li su to lokalni, regionalni, auto-putevi ili ostali putevi, da se ne vidi koje su to firme radile, kakvi su bili tenderi, kakvi su bili oglasi, po kojim cenama je rađeno. To je 10 milijardi dinara, a mi ovde govorimo o skoro 400 miliona maraka ili 200 miliona eura, i ovde neko govori ili nam zamazuje oči nekim izveštajima. Mi hoćemo izveštaj gde je utrošeno 400 miliona maraka, o tome ovde nema ni reči. Ministarstvo urbanizma i građevina, za programe obnove utrošeno je 3 milijarde 046 miliona, nema ni reči, samo za programe obnove. Koji su programi? Govorimo o 3 milijarde dinara, o 100 miliona maraka, a to nisu male pare za situaciju u kojoj se naša država nalazi. Ako listamo dalje, dopunjeno je ovo za donacije, a ja na žalost nisam stigao da pogledam, jer mi je to jutros stiglo, ali idemo dalje, ima tu još mnogo toga što se pokušava odgovoriti.
Deset minuta je, da li koristite i narednih deset minuta?
Završavam, iskoristiću posle deset minuta. Znači, to su glavna pitanja koja smo mi postavili pismenim putem ministru Đeliću. Na neka smo dobili odgovore, na neka nismo, na neke je pokušao da odgovori, a na ona, kao što je ovo za Ministarstvo saobraćaja, jednostavno kaže - ja taj izveštaj ne mogu da dobijem. Ko može taj izveštaj da dobije i kome se ti izveštaji podnose, ako ne ovoj Skupštini kojoj treba da se podnese izveštaj kako je potrošeno 400 miliona maraka, koji su putevi i kako asfaltirani i koje su to firme radile. To su pitanja na koja ova Skupština mora da dobije odgovore, ako ministar i Vlada očekuju da mi za završni račun glasamo.
Reč ima narodni poslanik Stevan Ž. Gudurić, a posle njega narodni poslanik Milorad Mirčić.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, načekao sam se za moj red, slušajući ova međudosovska prepucavanja. Sada ne znam da li će se uvrediti ovi iz DOS-a što sam im prisjedinio DSS, ili će se ovi u DSS uvrediti što sam ih svrstao u DOS, ali koliko sam razumeo svi su zajedno oni potekli, narodski rečeno - iz istog legla su došli u ovu Skupštinu. Pričajući, iz boljeg od tebe, to je sigurno, pričajući o tehnološkom višku, neko je samo zaboravio da uzme jednu činjenicu da, dok je Beočinska fabrika cementa imala dve hiljade radnika, cena cementa na tržištu je bila niža nego sada kada ima hiljadu radnika, pa ne znam kako to onaj ko je pričao o tehnološkom višku, kako hoće da objasni, da zato što ima tehnološkog viška, pa mora da se leti sa posla da bi bilo bolje. Koliko samja razumeo, kada je cement jeftiniji na tržištu, onda bi trebalo da je građanima bolje. Ja vidim da je jedna od sledećih tačaka, izmena i dopuna budžeta za 2002. godinu,pristojno sam uredno bio na Skupštini, ne znam da smo raspravljali izmene i dopune budžeta za 2001. godinu, a koliko se razumem, ne bi trebalo da možda potroši na nekoj poziciji više od onoga koliko je planirano, može manje. Bilo bi onda zanimljivo, ja neću objašnjavati kao neki prethodnici, a samo da pogledamo brojeve. Verovatno obrazovanje nikome ne treba, kada je potrošeno manje nego što je planirano, verovatno za socijalnu zaštitu ne treba toliko koliko je planirano, jer je manje potrošeno. Kome je do zdravstva i kulture? I tu je manje potrošeno od planiranog. Kome je do poljoprivrede i agrarnog budžeta, i tu je manje potrošeno. Međutim, kome je do zaštite životne sredine stalo, i tu je manje potrošeno, ako nije pranje time što se posle toga pravilo ministarstvo, ono što se u startu izbacilo. Kome je stalo da se ubije objašnjavajući kako poslaničke grupe pokradoše ovu Srbiju, kad ovde vidim da piše - 180 planirano a 175 potrošeno. Pa, kako onda to - poslaničke grupe poaraše ovu skupštinu i ovaj narod kada nije ptrošeno ni koliko je planirano. Kako to da Ministarstvo za saobraćaj i telekomunikacije potroši pristojno više nego što je planirano, a ova skupština o tome nije ni obaveštena, da o odlučivanju i ne pričamo. Kako to da samo nema onih prijatelja koji obično sede na galeriji po pozivu predsednika Skupštine, koji su bili Otpor i koji su bili mladi, pa da primete kako kod učeničkih kredita, za talentovane, za stipendije, pristojno je mae potrošeno od planiranog, u oblasti - briga o mladima, pristojno je mae potrošeno od planiranog, i kako to da se za protivgradnu zaštitu potorši pristojno manje od planiranog. Da li to možda ne pada led zadnjih godina pa ni ne treba više. Kako to da u jednoj poziciji materijalnih troškova odjednom postoje duplo veće pare od planiranih a o tome nismo pričali u ovoj skupštini. Kome je u ovoj državi više stalo di izbeglica, s obzirom da je i tu mnogo manje potrošeno od planiranog. Prema tome, to bi neko trebao da objasni. Kako to da je sijaset pozicija žestoko probijeno, a ova skupština o tome raspravljala nije. Ta neka vaša DOS-ovska prepucavanja završite izvan ove skupštinske sale.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić.
Ovaj izveštaj bi bio mnogo kompletniji da je kao i izveštaj za 2000. godinu o završnom računu razrađen po svim ovim stavkama, odnosno razdelima i pogotovu kada je u pitanju rashodna strana u detalje. Drugo, uz ovaj izveštaj fali jedan dokument. Ili, bar separat koji ste trebali priložiti za poslednji kvartal 2000. godine gospodo. Ne zbog toga da bise izveštaj kompletirao nego zbog toga što se iz poslednjeg kvartala 2000. godine vidi priroda DOS-ovske vlasti, vide se vaše dobre namere, kako tvrdite sa ove govornice, da domaćinski raspoređujete finansijska sredstva. Samo u poslednjem kvartalu 2000. godine potrošili ste više nego tadašnja vlada u proteklih devet meseci. Gde ste to prikazali? Nigde. Izlazite za ovu govornicu u liku i obliku ministra i sa gotovo histeričnim argumentia napdate prethodnu vlast, ali ne obrazlažete preko tog istog lika i oblika gde ste potrošili sredstva, na koji način, kome ste podneli izveštaj. Ne, nego pravite jedan izveštaj na 50 strana i mislite da će to javnost u Srbiji da proguta. Ono što je evidentno je to što ste jedino priznali da je deficit u budžetu za 2001. godinu, a zamislite gospodo, koja koincidencija, niste obratili pažnju, taj deficit od dve milijarde dinara poklapa se sa decifitom koji je iskazan u Ministarstvu za saobraćaj i telekomunikacije. I ako ništa drugo onda su opravdane sumnje za sve ove afere koje su potresale Srbiju, oko nameštenih tendera, za izgradnju puteva, a opravdane su sumnje i svoje opravdanje traže u ovom izveštaju za 2001. godinu. Tačno toliko ste bili primorani da izdvojite dodatnih sredstava kako bi zadovoljili apetite, kako volite da ih zovete, novih investitora, a narod ih već odavno prepoznaje po nekim drugim karakteristikama. Gospodo, pošto tvrdite da se opozicija, a u ovom slučaju srpski radikali služe demagogijom kada obrazlažu vaš izveštaj, hajde da vas ne pitamo baš u detalje - zašto su povećane plate u Ministarstvu za energetiku i rudarstvo, jer možete da protumačite da mi zloupotrebljavamo trenutnu situaciju i položaj rudara i radnika u elektoprivredi. Ali, obrazložite gospodo - zašto su za dva miliona povećani troškovi tog biroa u Vladi Srbije, na čijem čelu je do juče bio Beba Popović, po zanimanju konobar. Recite bar neki argument. Da li je to u skladu sa njegovim zanimanjem, on podvukao olovkom i dva miliona više potrošio. Gde imate obrazloženje zbog čega su ta sredstva potrošena, za šta, da nisu možda za ono što ste negirali, za prislušne uređaje, potrošena ta dva miliona, ili za deo nabavke tih prislušnih uređaja. Na ono što je ministar sa ove govornice tvrdio u dva navrata osvrnuću se u drugom delu - sami ste priznali svoju nesposobnost, govorim za one koji su u Vladi, za njihove predstavnike, sami ste priznali svoje malverzacije i mahinacije. Vaša budžetska inspekcija je ustanovila gospodo da ste nenamenski trošili sredstva od humanitarne pomoći, od donacija, od svega onoga što je stizalo iz inostranstva. Juče smo sa ove govornice čuli vapaj kako je prethodna vlast nenamenski trošila sredstva. Šta ste vi radili gospodo? Optužujete prethodnu vlast kako su sredstva bila deponovana u komercijalnim bankama. Pa, vi, u izveštaju koji smo dobili pre pet minuta, priznajete da koristite isti metod, ali za rzaliku od prehtodne vlasti niste prikazali pod kojim uslovima su deponovana ta srestva. Vaša budžetska inspekcija je utvrdila i o tome napisala izveštaja - niti su resorni mnistri podnosili program na osnovu koga su dobijali sredstva, a kamali da podnose izveštaj u šta su utrošila ta sredstva, nego su preko jednog prolaznog računa koji se zove - Ministarstvo za ekonomske odnose sa inostranstvom, uzimali koliko im je trebalo, davali kome su oni mislili, a izveštaja nema. Zašto gospodo niste dopunili imenima tih koji su odgovorni taj izveštaj, a konstatovali ste preko svoje inspekcije da su uzimali sredstva bez plana za trošenje, i bez konačnog izveštaja gde su utrošili sredstva. Vaša priča se završava po onoj narodnoj "oni o poštenju, a DOS o moralu".
Pre nego što dam reč narodnom poslaniku Joci Arsiću obaveštavam vas da će nastavak 51. sednice Odbora za finansije Republike Srbije biti u 14,00 časova u sali jedan u prizemlju. Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Pre nego što počnem moju diskusiju, biću duže od tri minuta, zahvaljujem gospodine Zeldžo, mislim da nema smisla ni mnogo govoriti jer ministra nema, nema ministra za ekonomske odnose, a nema ni dovoljno poslanika u sali. Ne znam da li ima smisla govoriti jedino kamerama koje ovo prenose i narodu koji to, nadam se, sluša. Ovde sam posle diskusija nekih poslanika u dilemi da li mi treba da krenemo u Evropu, jer smo čuli iskustva Francuske, švajcarske i ostalih. Nije mi jasno da li nam je potrebno da stavljamo na rizi, našu elektroprivredu, naše avioprevoznike ulaskom u Evropu, a ovo shvatite kao šaljivu primedbu. Hoću da kažem da se ovde ministar izjasnio da je principijelno i transparentno dat predlog završnog računa, odnosno zakona o završnom računu budžeta za 2001. godinu. Mislim da mu ta konstatacija nije tačna, jer sada smo u toku raspravljanja ovog zakona, odnosno predloga, dobili smo i dopunski izveštaj. Na koji način i kako ćemo voditi kvalitetnu raspravu, ako nam se izveštaji dopunski dostavljaju za vreme trajanja same rasprave na dnevnom redu. Ono što hoću da kažem, opet oko neprincipijelnosti, a to je da nije bilo zakonska obaveza da se angažuje inspekcija o pregledu završnog računa budžeta, da je to samo što se tiče kontrole inspekcije budžetske, a da je u 2001. angažovana, a ako nije bila zakonska, onda nije morala ni za 2000. da bude angažovana i da se ovakav izveštaj daje. Ona je potrebna i potrebno je da se čuje tačno šta je i za šta je i na koji način su utrošena sredstva. Ministar je takođe rekao da će ovog puta biti angažovan eksterni revizor, pa o tome treba predlog da donese Vlada, a da ova Skupština se izjasni oko angažovanja eksternog revizora. Ako to donosi Vlada i ako mi to kažemo, onda ne verujem u neku potpunu nepristrasnost i tog eksternog revizora, mada se čulo ovde i ko je sve i na koji način angažovan da vrši pregled budžeta iza 2000. i za 2001. godinu. Takođe, u ovim izveštajima je rečeno da će se dati izveštaj o kontroli za 2001. godinu. U izveštajima koji imamo i jedan i drugi izveštaj dopunski i ovaj prvi koji smo dobili, govori o kontroli koja je vršena u 2001. godini. Ako je vršena u 2001. godini, ne može da se odnosi na završni račun budžeta za celu 2001. godinu, nije nikako bilo moguće izvršiti tu kontrolu na taj način. Takođe u završnom računu budžeta se dalo ovde da su utvrđene određene nepravilnosti, a posebno mislim da je o tome bilo reči, nepravilnosti koje se tiču budžetske rezerve, koja je povećana za 2 milijarde, a planirano je 7 milijardi, a izvršena je sa 9 milijardi, naknadno je odlukom Vlade to rečeno da je u 2002. godini sankcionisan, odnosno doneta je odluka o tome, a da ne kažemo za koje potrebe, gde i šta. Mislim i kada je u pitanju budžetska rezerva, trebalo je reći tačno na koje namene i za šta je utrošena budžetska rezerva, da bi izveštaj bio kako je to rečeno, transparentan. Takođe se ovde pominje oko dela sredstava upućenog za ovo koordinaciono telo. Priča se o 498 miliona, a ne kaže se da je i iz budžetske rezerve izdvojeno 150 miliona za potrebe tog centra i ne vidim tu ljutnju i ne vidim zašto se neko ljuti, ako se traži da se o svemu podnese kompletan izveštaj i da za šta i na koje namene su utrošena ta sredstva. To nema nikakve veze ni sa kakvim ideološkim postavkama. Jednostavno, treba da se da izveštaj kao što se to tražilo i radilo u budžetu za 2000. godinu, da se tako uradi i za budžet i za 2001. godinu i onda on ne bi ovako kratak i ovako mali. Ono što je moja primedba osnovna kod izvršenja budžeta za 2001. godinu, a o tome je već nešto rečeno, mislim da su uskraćena tri vrlo bitna segmenta, a to je da je nedovoljno izvršen budžet kada su u pitanju stipendije za visoko obrazovanje, a takođe i stipendije, odnosno krediti za srednje škole. Tu je uskraćeno, toj mladoj deci preko polovine od ukupno planiranih sredstava. Mislim da to nije korektno i da je neko mogao da se potrudi da taj standard učenika na taj način poveća. Inače i kroz veća zahvatanja su takođe i veća zahvatanja iz džepova roditelja i srednjoškolaca i studenata. Vi znate da su nekoliko puta povećani troškovi smeštaja u studentskim domovima i učeničkim domovima u odnosu na prethodni period, a što u svakom slučaju opterećuje i ovako male budžete. To bi bile neke osnovne primedbe. Takođe je rečeno ovde da je izvršena pozajmica za Direkciju za robne rezerve za otkup pšenice. Normalno, pšenica i treba da bude otkupljena, otkupljivana je svake godine, samo se ovde postavlja pitanje ministru poljoprivrede, da li su otkupljeni svi tržni viškovi pšenice, da li je otkupljeno od seljaka ono što je tržni višak, ono što je potrebno ovoj zemlji i ono što garantuje stabilnost. Čuli smo da je otpisana pekarima pšenica za mililjarduipo dinara. Sigurno je da te rezerve ispražnjene na takav način, treba adekvatno popuniti i obezbediti jednu punu stabilnost ovom budžetu. Rečeno je ovde oko zaštite životinja. Mislim da se strašno malo poklanja pažnje zaštiti životinja. Ovo što nije izvršeno, verovatno se odnosilo na onaj deo ptica koje umesto da lete na jug, izgleda sada lete na zapad u Italiju. Taj smanjeni fond je minimalan u odnosu na ono čemu treba posvetiti pažnju, jer je stočni fond izložen mnogim bolestima. Mogu da vam kažem da se u veterinarskim stanicama naplaćuje pregled na trihinelozu sa po 150 dinara svakom onom ko dođe. Mislim da bi tu obavezu država trebala da preduzme, jer imam mnogo više interesa da tako nešto čini i radi, upravo u cilju zaštite stanovništva od mogućih posledica na mesa zagađena trihinelom. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Milutin Prodanović, a posle njega narodni poslanik Dragan S. Tomić.
Dame i gospodo narodni izabranici, gospodo ministri, završni račun bi trebao da omogući realno, tačno i jasno sagledavanje i praćenje finansijskih tokova države, a samim tim i da ukaže na trendove u poreskom i budžetskom sistemu. Svi podaci koji se prezentuju u završnom računu, koriste se kao najtvrđa osnova pri izradi budžeta za neke buduće budžetske cikluse. Ono kao što se prvo može uočiti je činjenica da ovaj završni račun je dostavljen pred ovaj parlament istovremeno sa predlogom budžeta za 2003. godinu i time je Vlada pokazala, da se odnosi prema završnom računu budžeta za 2001. godinu, kao prema nekom drugorazrednom aktu. Druga činjenica je da je ovaj završni račun budžeta, da nije urađen sa potrebnom ozbiljnošću, jer i mala preduzeća ozbiljnije prikažu rashodnu stranu, nego što je to ovde prikazano. Upravo zbog ovakvog pristupa, DSS je zatražila od Vlade Republike Srbije da popravi kvalitet sadržaja završnog računa, informacijama koje su neophodne prema Zakonu o javnim prihodima i rashodima i Zakona o budžetskom sistemu, a prvenstveno insistirajući na izveštaju o sopstvenim prihodima koje su ostvarile javne službe i korisnici budžetskih sredstava. Zatim, o izveštaju o odobrenim kreditima, odnosno pozajmicama iz budžeta i stanju sredstava od otplate kredita, zatim izveštaj o sredstvima izdvojenim za stalnu budžetsku rezervu i njihovom korišćenju itd. Ministarstvo finansija i ekonomije u ime Vlade Republike Srbije je dopunilo izveštaj i to dva puta o završnom računu budžeta. Međutim, ima jedna stvar, koja se odmah uočava i koja nam upada u oči, a to znamo mi koji dolazimo iz lokalnih samouprava. Ako vidite da je predviđeno budžetom 100 dinara, a potrošeno je 120 dinara, bez ikakvog zakona i obaveštavanja parlamenta, onda je to ono što prvo upada u oči. U ovom predlogu zakona o završnom računu budžeta za 2001. godinu i u ovom prvom delu Izveštaja, koji ste nam dostavili i u drugom delu Izveštaja upravo ta stavka nam smeta i bode oči, a to je ovaj razdeo 11 i analitički konto 911-190 pozicija 63, koja se zove programi u saobraćaju, gde je predviđeno nešto više od sedam milijardi dinara, a potrošeno 9,7 milijardi dinara bez ikakvog rebalansa, znači nismo imali rebalans u 2001. godini i bez ikakvog upoznavanja srpskog parlamenta. Ko glda budžet odmah to vidi. Oba puta ste tu poziciju, na koju smo vam ukazivali, dali samo u jednoj rečenici. Moram da kažem da se zahvaljujem Ministarstvu finansija koje se trudilo da u dva maha opravda ove nedostatke i saradnicima koji rade u Ministarstvu funancija, koji su ovo danonoćno radili, ali da li je to neimanje informacija samog Ministarstva finansija, da li je to nepripremljenost pravog resornog ministarstva, moramo da vidimo o čemu se tu radi i moramo neku informaciju imati. Putevi jesu zetečeni u katastrofalnom stanju i tačno je da putna infrastruktura mora biti jedna od osnovnih prioriteta države, ali je neodgovorno da Vlada parlament izvesti samo u jednoj rečenici "sredstva za programe u saobraćaju izvršena su u iznosu 9.689.050.000 dinara". Po kojim to programima su izdvojena tolika sredstva i kako je moglo da se izdvoji dodatnih 2.673.000.000 dinara bez upoznavanja ovog parlamenta, odnosno rebalansa budžeta za 2001. godinu u tom razdelu. Vlada od nas traži da za 2002. godinu izglasamo rebalans za mnogo sitnije stavke. Dobili smo pre neki dan od Vlade predlog rebalansa, apsolutno korektno, za mnogo sitnije stavke, rasparčano u sitna crveca i to je dobro, ali za jednu ovakvu sumu, koja nije opravdana, koja nije iznešena pred ove ljude mora stajati obrazloženje. Odgovorno tvrdim da Demokratska stranka Srbije, dok se ne obrazloži i ovaj konto, neće glasati za završni račun za 2001. godinu, a preporučio bih da nam odgovorite na pitanja ko je doneo plan i program investicija u putnoj infrastrukturi i po kom kriterijumu, po kom pravnom osnovu je odobrena ovako velika količina novca. Mi nismo videli i ne znamo kao parlament da je usvojen dugoročni, srednjoročni ili godišnji plan, odnosno program radova, održavanja, zaštite, izgradnje putne infrastrukture, a mene to posebno interesuje kao poslanika iz jedne opštine i predsednika te opštine, u kojoj ima oko 200 kilometara dužnih magistralnih i regionalnih puteva, u kojoj 2001. godine nije zakopan ni budačić. Mi jednostavno ne znamo da kažemo ljudima kako ćemo i po kom programu mi u našoj opštini dobiti sredstva da se ti regionalni i magistralni putevi oprave. Iz kog razloga? Mi znamo da je to dužnost države, ali male opštine imaju taj problem, da regionalni putevi prolaze kroz centre gradova i da su u stvari regionalni putevi i saobraćajnice. Ne možemo od svojih sredstava to raditi, jer nemamo dozvolu Republike zbog toga bih voleo da mi odgovorite na pitanje. Hvala gospodine ministre.
Reč ima narodni poslanik Dragan S. Tomić, a posle njega narodni poslanik Aleksandar Vučić. Narodni poslanik Dragan S. Tomić nije tu. Inače, vaša poslaničke grupa raspolaže sa jednim minutom. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, a posle njega narodni poslanik Hranislav Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, slušali smo ne juče, već dve godine napade na sve one koji drugačije misle, bez naročitih obrazloženja, sa malo ili nimalo dokaza, a danas, odnosno sinoć nam je predstavljen završni račun za 2001. godinu kao bogom dani papir, kao nešto što nismo ni sanjali da ćemo tako dobro urađeno da dobijemo i za to sve pohvale zaslužuje Vlada Republike Srbije. U samom završnom računu, odnosno u analizi rada budžetske inspekcije možete da ustanovite brojne nepravilnosti, o kojima ću govoriti kasnije, ali bez obzira na to moram da ukažem na neke stvari koje bi trebalo da predstavljaju činjenicu, a koje su sve samo ne činjenice i argumenti. Naime, Vlada Republike Srbije kaže da je u sprovođenju ekonomske politike za 2001. godinu imala projekciju društvenog proizvoda sa realnim rastom od 5%. Moram da vas podsetim, a onda kasnije navodi da je nominalni rast bio 81,5% itd, da je to rast u odnosu na 2000. godinu, prvu posleratnu godinu, ali ona tri meseca vladavine DOS-a, odnosno tzv. Prelazne vlade, ali tada su vladali DOS i njegovi krizni štabovi, kada su ono otimali sve što su stigli, upadali gde su stigli i kada je spuštena proizvodnja, razume se u našoj zemlji, za ogroman procenat. Ni u odnosu na sve to DOS nije uspeo da obezbedi veći društveni proizvod od onoga koji ovde navodi. Moram da primetim jednu stvar, da je dosmanlijski režim gde govori o sadržini zakona, kaže "u strukturi ukupnih rashoda sredstava za subvenciju u privredi učestvuju sa 17,53% i to programi u soabraćaju izvršeni su u ukupnom iznosu od 38,10% više od plana". Postavlja se pitanje ko je to odobrio, gde odoše tolike milijarde. Ne desetine hiljada dinara, kao što su neki govorili, milijarde. Juče smo saznali za milijardu 544 miliona od G-17. Da li je bilo G-17 ili GEJ-17 plus, ja to već ne znam, milijardu i 544 miliona. Danas imamo rupu od 400 miliona maraka, od 11-12 milijardi i ne zna se gde je. Ja ću da vam kažem gde je. Eno ga kod Čumeta u firmi "Difens", da vam to jasno stavimo do znanja. Oni su radili te puteve, oni su te pare dobijali i sada se pita kako to ovde nema u Izveštaju, kako se u Izveštaju kaže šverc od 50%, cigareta je smanjena, šverc od 15 do 20%. Ako se zna gde je šverc zašto se taj šverc ne zaustavi? Kako je moguće da niko ne zaustavlja taj tok, a ima evidenciju da je 15 do 20% cigareta prošvercovano. Znate li ko švercuje? Stanko Subotić-Cane, najveći bandit u Srbiji, Žabac mu je još jedan nadimak i on se valjda time ponosi.
Narodni poslaniče upozoravam vas na obaveze po Poslovniku o načinu ophođenja.
Da li ima negde u Poslovniku i zakonu da ne smem da pomenem Caneta Žapca?
Ne, ali ima u Poslovniku obaveza da iznosite istinite činjenice za govornicom.
Ja iznosim istinite činjenice i zbog toga postoji i knjiga "Kralj duvanske mafije Cane Žabac" koju je napisao dr Vojislav Šešelj, a vi izađite pa branite Caneta Subotića. Vi gospođo Čomić izađite pa kažite da li je to gospodin Cane i gospodin Čume, nekada nešto dobro uradili za državu.
Narodni poslaniče, moja obaveza je u primeni i poštovanju Poslovnika i ništa drugo.
Ja vas samo molim da mi ovo vreme ne računate, ovih 30-tak sekundi.
Naravno, nikada nije manjkalo izvršavanja vaših prava i obaveza. Zaista vas molim na jezik sa uvažavanjem.
Neće se ljutiti gospoda Čume i Cane, samo će neke nove tužbe da podignu, ali nema veze. Što se tiče donacija, o kojima je rečeno da je sve transparentno dobijeno, ja postavljam tu nekoliko pitanja. Mi smo u ovom prvom izveštaju, bez ovog naknadnog, a kasnije ću reći nešto i o naknadnom izveštaju, dobili informaciju koliko je dobijeno od 3.366.000.000 i šest ili sedam stavki na koje je to potrošeno i kako je raspolagano. Za šta je potrošeno 547 miliona koje je dobilo Ministarstvo za ekonomske veze sa inostranstvom? Da ne pričamo o tome da nas onda laže ili televizija ako je samo ovoliko donacija ilinas laže završni račun. Niste mogli oka da otvorite od silnih donacija koje smo dobijali svakog dana, sve su bili iznosi, što milioni, što milijarde. Sad vidimo da to i nije baš bog zna šta. Ovo što ima u dodatnom objašnjenju, lepo je ovo što je davano za socijalnu pomoć, za penzije poljoprivrednim proizvođačima itd, ali da vidimo zašta je trošeno, recimo, iz oblasti obrazovanja i sporta, pre svega obrazovanja? Vi mislite sad da naša deca nešto lakše mogu da nauče, da neki bolji program nauče, da nešto bolje savladaju. Ne, tu se pare troše na Nataše Kandić, Sonje Biserko, fondove za otvorena društva, za njihove seminare o reformama itd. Da znate, građani Srbije, da na to idu pare, za njihove okrugle stolove o reformama, pa im onda pogrešno uplate sredstva i to dva puta im pogrešno uplate sredstva. Pa, Američka ambasada, projekat gađanskog vaspitanja, itd. Lepo, da znaju ljudi da nisu te pare dobijene onako da bi narod imao da jede ili da popravlja mostove koje su oni porušili. Što nema ovde - popravljen je most u Novom Sadu, koji je srušen pre tri ipo godine. Nema nijednog novog mosta, nema nijedne crvene vrpce, nema nigde ničega. Govorili su neki ovde o troškovima Privremene Vlade Kosova i Metohije, nekada. 40 godina smo mogli da finansiramo privremenu vladu, koliko samo fali iz ovoga za Ministarstvo saobraćaja. Da li je tako, gospodine Anđelkoviću? (Zoran Anđelković: 400 godina.) 400 godina, samo za ovo što je Čume uzeo. Samo što je gospodin Čume dobio, toliko smo mogli. Što se tiče nekih koji su govorili ko je za koga glasao, mi kao srpski radikali, kao neko ko je za nacionalnu toleranciju, ne merimo i ne gledamo ko je koje nacionalne pripadnosti i za koga glasa. U Leposaviću i Zvečanu gotovo da nema Albanaca, sve su Srbi glasali za gospodina Šešelja. Što se tiče potpredsednika Vlade Nebojše Čovića, on je rekao za Ridvana Ćazimija. Za one koji ne znaju ko je, reč o o tzv. "komandatu Lešiju". Nebojša Čović 2001. godine kaže: "Svi oni koji se raduju pogibiji Ridvana Ćazimija su zlonamerni, jer Ridvan Ćazimi - komandant Leši, šiptarski komandatn, je mnogo doprineo uspostavljanju mira na Jugu Srbije." Toliko, dame i gospodo, o tome ko štiti srpske nacionalne interese, ko ne. Srpski radikali su jedini od svih na srpskoj političkoj sceni bili protiv Plana Ahtisari - Černomidin i uvek ćemo moći lepo i jednostavno da govorimo i protiv svih onih koji rade u vladei i protiv gospodina Čumeta i gospodina Caneta. Zato se približava dan kada ćemo konačno pobediti.
Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković, a posle njega narodni poslanik Slavoljub Matić.
Uvaženo predsedništvo, cenjeni ministre, kolege poslanici, nadam se da ove moje reči istine neće izazvati gnev gospodina ministra, kao što je to bilo juče, pa da ospe paljbu na moj Leskovac, jer ću postaviti samo nekoliko pitanja i tražiti odgovore na njih. Poštovani moji birači, vi znate da je moja osnovna deviza u ovoj kampanji, kada se kandidujem za gradonačelnika Leskovca, to da se uspostave najnormalniji odnosi sa Vladom Republike Srbije, takvi odnosi u kojima će Leskovac da u Vladi Republike Srbije bude tretiran na način kako dolikuje gradu koji je peti u Srbiji i koji ima 5.000 stanovnika manje. Treba i mora u najskorije vreme da Beograd zavoli Leskovac onako kako Leskovac voli Beograd i da Beograd, u zadnjih 60 godina, prvi put poveruje i Leskovcu. U vezi sa pitanjima za završni račun budžeta za 2000. godinu, moje prvo pitanje, gospodine ministre, odnosi se na to zašto je, ako je zakonski uređeno, ovaj zakon trebao da dođe pred nas 1. jula, a stigao je krajem novembra meseca. Drugo pitanje, moram da ponovim i ono što sam juče govorio - kako su i zašto plate u državnim organima i organizacijama za 3,12% veće o onoga što je Zakonom o budžetu predviđeno i usvojeno, azna se da je u tom delu negde oko 71.000 zaposlenih. Znam daobrazovanju ima nešto više zaposlenih nego u državnim organima i organizacijama, ali znam i to da je od predviđenih 18 milijardi za taj deo, isplaćena 16,1 milijarda ili da je obrazovanje dobilo 11,3% manje sredstava od onoga što je Zakon o budžetu predviđao. Jesu državni organi važni, ali mislim da ni obrazovanje nije manje važno. Ako ministar nađe načina da objasni kako su državni organi značajno važniji nego što je obrazoanje, mislim da ipak neće imati smelosti i hrabrosti da na taj način uporedi državne organe i Srpsku akademiju nauka, kao najelitniji i najpametniji deo ove države. Da podsetim, u Zakonu o budžetu je bilo predviđeno da se za Srpsku akademiju nauka i umetnosti izdvoji 28 miliona dinara za plate, a izdvojeno je 13,8% manje ili 24,4 miliona dinara. Molim odgovor zašto je to tako kad su u pitanju državni organi i ova dva dela. Na kraju, treće pitanje, kada u delu rashoda u odeljku pod VI vidimo da su davanja iz budžeta, za robne rezerve, za podsticaj razvoja, za program u saobraćaju, da su penzije u privredi, potpuno u skladu sa zakonom, što je dobro i što mi pozdravljamo. Kako se dogodilo da u tom delu agrar bude sagledan na najgori mogući način, da sredstva za agrarni budžet beleže izvršenje od 77,26% i zašto su niži za visokih skoro 23%? Kako su agrar, selo i seljaci ostali uskraćeni za 1,2 milijarde dinara u ovom izvršenju budžeta, to se delimično da i objasniti, jer prvi put u istoriji srpskog sela, koju ja pamtim, Agrarni budžet nije finansirao naftu za poljoprivredu. Prvi put je te 2001. godine seljak i agrar ostao bez regresirane nafte, tako da je to jedan od osnovnih razloga što su u tom budžetu ostala toliko velika sredstva. Dakle, Vlada je svojim odlukama ukinula nadoknadu iz budžeta za regresiranje nafte i na taj način ostavila selo i seljaka bez toga. To je neshvatljivo, kada je u Evropi, kojoj mi tako brzo idemo, znamo da OECD izdvaja ogromna sredstva - 311 milijardi dolara za poljoprivredu, da je u okviru OECD-a 31% svih prihoda od poljoprivrede, predstavljaju tu finansijsku pomoć državi. Kako je moguće da mi ostavimo Agrarni budžet za 1,2 milijarde? Pošto mi se vreme bliži, a očigledno je šta je ovde, dragi moji zemljaci i birači jasno je da si ja zborim, a ovija dosovci i ovaj Vlada ni aber ne dava. Za toj, ništa gim ne verujte, što bajev sas obećanja se samo so te budale kljukam, a mi toj sigurno nesmo. Kada sam juče govorio o vašoj pameti, o pameti seljaka i naroda, DOS-ovska većina se grohotom smejala. Bez obzira na to, ja ću im našom seljačkom narodnom poslovicom samo reći: "Seljak si je takoj ko brašnena vreća, tresi, tresi, čukaj, ne čukaj, pa ima. Kolko da gu utreseš, iz njuma pa ispada". Zahvaljujem.
Narodni poslaniče, ili ćete sledeći put tečno i napamet izgovoriti posloviti i narečje leskovačkog okruga, ili ćete dobiti opomenu za zloupotrebu govornice. Ima reč narodni poslanik Slavoljub Matić.
Kolege poslanici, prvo, sa žaljenjem konstatujem da od obećanja ministra Đelića, da će ovde biti malte ne svi ministri, koji će na naša pitanja davati odgovore, očigledno nema ništa, čak nema ni ministra Đelića. Žalosno je što raspravljamo o završnom računu, i to u vreme kada nije za raspravu, za račun za 2001. godinu, na zalasku smo 2002. godine. Sa zakašnjenjem najmanje od 6 meseci, možda i više, raspravljamo o najvažnijem budžetskom dokumentu i jednoj godini. Zašto je to najvažnije - pa zato što mi poslanici želimo da kontrolišemo trošenje državnog novca. Gde su ministri da ovde objasne nama stavku po stavku, ova skupština služi, čini mi se, samo da narodu ogadimo politiku, kako ne bi izlazio na izbore, pa čak i važne budžetske zakone donosimo na raspravu, i ovde vodimo raspravu po najvažnijim budžetskim zakonima, u vreme jedne vruće izborne atmosvere u Srbiji, kako bi najverovatnije "vozovi prošli" kroz račune. To je smisao i onoga što je odlučio Administrativni odbor, da usred izborne kampanje poslanicima diže plate za 10%, da bi se narodu politika u Srbiji ogadila. Zna se i zbog čega, nekome je odgovaralo da izbori za predsednika ne prođu, i to je potpuno jasno. Jasno je zašto nas ignorišu ovde ministri. Kome ćemo postaviti pitanja, za ono što smo dobili kao izveštaj. Šta piše u izveštajima, da se podsetimo - u izveštajima piše - za plate toliko i toliko miliona, za materijalne troškove toliko, i za neke možda posebne namene toliko. Ništa jasno. Kada je bio rebalans za agrarni budžet - ne znamo, po kom osnovu se menjala stavka za nekoliko milijardi dinara - ne znamo. Ne znamo mnogo što šta, gde je ministar poljoprivrede da daje ovde odgovore? I onda nas proziva šef Poslaničke grupe DOS- reforme Srbije, i kaže - mi nismo korektni u ovim nastupima, a kada ćemo biti korektni, nego sada? Sada pričamo o novcu, to je najbitnije. Predlažem u ime DSS-a da pod hitno ova skupština, ovaj dom, donese odluku o formiranju, o konstituisanju odbora za praćenje javnih računa. Jedan odbor koji će kontinuirano, tokom čitave godine, voditi računa o javnim finansijama, čini mi se da je jedino moguće rešenje kako bi smo pratili, kako ne bi zapadali stalno u cajtnot kada su u pitanju javne finansije. Takođe, kada pogledamo izveštaj budžetske inspekcije za period od 1996. do 1999. godine, videćemo da su dosta toga uradili, izveštaj treba da sadrži i ono što su uradili, i ono što će na kraju biti na sudovima. Naravno, konačnu reč ima sud. Ali, da se podsetimo, u decembru mesecu 2000. godine javno smo dali obećanje da ćemo sankcionisati lopovluk, ne samo pre 5. oktobra, nego i nakon 5. oktobra, i svakako da njega ima. Kada vidimo ove izveštaje, posebno za prethodni period, videćemo da su novac i politika u stalnoj sprezi. Da se ne bi to ponavljalo, smatram da treba takođe izvuđi nauk, a nauk treba da bude - pod hitno da donesemo zakon o finansiranju političkih stranaka. Izvorište korupcije u Srbiji, izvorište korupcije posebno kada je u pitanju budžetski novac, jeste odnos između politike i političkih stranaka, odnos politike i novca je neraskidiv odnos. Zakon o finansiranju političkih stranaka dobar deo izveštaja budžetskih inspekcija bi u svakom slučaju smanjio. Pretpostavljam da bi smo kud i kamo manje imali takvih prekršaja i krivičnih dela, nego što ih imamo, da postoji ovaj zakon. To treba da bude naš nauk. Takođe, kad su u pitanju investicije, verujte da mi, posebno predstavnici lokalnih samouprava, ne znamo po kom modelu se taj novac distribuira? Da li postoje privilegovane sredine, a čini mi se da postoje, i kad su u pitanju putevi, i kad su u pitanju saobraćajne veze, i telekomunikacije, i sve ostalo što je u prosveti, u kulturi, u sportu, u svakom domenu, što je preko potrebno žiteljima određenih lokalnih samouprava. Žalosno je što je tako, posebno kada bude došlo na dnevni red i učešće gradova i opština u porezu na promet. Mislim da ćemo imati dosta toga da kažemo o tome. Žalosno je što nema ministara i ja se pitam - čemu ova rasprava? Ako ovde nema ministara, o čemu mi tu pričamo? Ja ću postaviti još jedno pitanje. (glasovi iz sale: ovde je jedan ministar) Dobro, imamo jednog ministra. Još jedno pitanje, koje nisu moji prethodnici pomenuli, a to je - šta je sa kamatama na sredstva koja leže na budžetskim računima? Po nekim našim procenama iz DSS-a, kada uzmemo u obzir depozite tj. račune iz 2001. godine, moguće je da između jedne i dve milijarde imamo kamatu po viđenju, na osnovu tih depozita, na osnovu tog ležećeg novca. Neko će reći, naravno, da su ti računi kao protočni bojleri, da samo dođe i ode kod budžetskog korisnika. No, nije tako, danas došao i otišao novac, ali došao je i onaj novac za sutra, koji će se distribuirati. Pitam šta je sa time, jer mislim da zbog toga i vodimo raspravu, da postavimo pitanje i da dobijemo odgovor. Ako se radi o tim sredstvima, evo, pretpostavljam da se radi između 12 i 24 milijarde dinara, hajde da vidimo na koji način je to išlo i da znamo u buduće - Narodna banka drži depozite do određenog limita. Svakako može i kod nje da se kreditira budžetski korisnik, naravno, uz mogućnost prebijanja kamata. Zahvaljujem.
Ima reč narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, prvo moram da izrazim određenu dozu čuđenja što gospodina ministra, kad je njegov budžet u pitanju, nema ovde u Skupštini. Kada se raspravljao budžet za 2000. godinu, stalno je ovde skakutao i spominjao nekakve knjige, a da vidimo kako je gospodin ministar Đelić trošio svoje knjige i da nam na ta pitanja odgovori. Njega nema, ali prenesite mu. Prvo, još kada je ovaj budžet projektovan i kada su poreski zakoni, koji treba da pune ovaj budžet, menjani baš od strane gospodina Đelića, uz zaklinjanje da će inflacija u 2001. godini da bude između 30 i 35%, sada priznajete da su naša upozorenja, poslanika SRS, da se preteranom fiskalnom politikom postiže samo pad bruto nacionalnog dohotka, i inflacija, ništa više. Možemo slobodno reći da je gospodin ministar Đelić jedan od najodgovornijih za inflaciju od 92%. U prihodnoj strani budžeta za 2001. godinu više puta je rečeno da ste imali donaciju u iznosu od tri milijarde 366 miliona itd. i to je verovatno sve ono što ste dobili od obećanih šest milijardi dolara u 2000. godini. To je sve što ste dobili i pitanje je - da li ste dobili, ili na neki drugi način treba ta sredstva da vratite? Mnogo je spominjana i budžetska inspekcija,koja je čitavo vreme, za ove protekle dve godine, bila zauzeta budžetima za neke druge godine i nije kontrolisala budžete npr. za 2001. godinu, jer, da je iole malo kontrolisala, imali bi smo tačniji uvid u sve zloupotrebe, koje su napravljene za vreme mandata ove vlade. Ja ću samo da navedem nekoliko primera kako se zakon krši i kakve se zloupotrebe prave. Recimo da je u opštini Žabari, ja obično ne izlazim iz teritorije svog okruga, trebalo je uraditi put u dužini od 5 kilometara, da je za to Vlada Republike Srbije izdvojila određena sredstva, da su ta sredstva uplaćena SO, kojoj je taj posao poveren. Skupština opštine je sklopila ugovor sa izvođačem radova za celu deonicu puta, sredstva su preneta izvođaču radova i put još uvek nije završen, samo jedan mali deo od nekih 10 do 12%. Čini mi se da je vrednost posla negde oko 6 miliona dinara, da izračunamo koliko je to knjiga, to je 6 hiljada knjiga, da vam bude lakše, vi više volite u knjigama da računate. Izvođač radova je niko drugi, nego Čume. Pitao bih ministra da li sme da pošalje budžetsku inspekciju kod Čumeta, da zatraži kamatu na prihvaćene, a ne izvršene obaveze i penale za neizvršen posao, ako to sme, svaka čast. Ja mislim da ne sme, a to samo dokazuje tvrdu Srpskih radikala da ovu državu vodi mafija. Kako vaše skupštine opština troše sredstva...
Narodni poslaniče, nemate pravo takve tvrdnje da izričete za skupštinskom govornicom i ja vas molim da poštujete Poslovnik koji vas obavezuje na jezik i na obraćanje sa uvažavanjem, i na prisutne u sali, i na one o kojima izričete sudove za govornicom.
Gospođo predsednice, ja bih vas upozorio da SRS oduzmete od vremena dva minuta, koliko su vaše polemike trajale sa poslanicima SRS.
Do poslednjeg sekunda, sve ono što je bilo oduzeto međusobnim dijalogom je na računu vremena SRS. Izvolite.
Dva ipo minuta, molim vas. Recimo, Skupština opštine Kučevo, jedna stavka u budžetu koja iznosi 3 milijarde 660 miliona dinara su donacije Elektroprivredi. Elektroprivreda je najveći deo donacija utrošila na rekonstrukciju niskonaponske mreže, znači elektrodistribucijama, tako piše i u budžetu za 2003. godinu, reč je negde o oko 6 milijardi dinara, a šta rade vaše opštine gde ste vi na vlasti? Dobiju sredstva od Republike, sredstva prebace direkcijama za izgradnju, direkcije za izgradnju naprave plan da će one da urade rekonstrukciju niskonaponske mreže, podele mesnim zajednicama i pare - pojela maca. Prava rekonstrukcija se radi onim parama koje su date iz ovog budžeta, tako da se dešava da ste narodu tri puta naplatili rekonstrukciju niskonaponske mreže. Prvi put kroz dranje, kakve su vam cene električne energije, drugi put kroz plaćanje poreza od 20% za svaki utrošen kilovat i treći put kroz takse i doprinose koji pripadaju organima lokalne samouprave. Zašto takvih izveštaja nema u ovom završnom računu? Izračunajte koliko je to knjiga.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković, a posle njega narodni poslanik Arsen Kurjački.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas mi pokušavamo da razgovaramo o završnom računu za 2001. godinu, ili tačnije rečeno, pokušavamo da saznamo koje su cifre ovde tačne, šta je u ovom završnom računu za 2001. godinu potrošeno i na koji način je potrošeno. Teško je bilo šta saznati iz prostog razloga što su ovde, uglavnom u ovoj dopuni izveštaja, opisne neke činjenice, bez cifara gde su sredstva potrošena, u ovom prvom delu koji smo dobili kada je i predložen ovaj dnevni red, u suštini se vidi samo kako je potrošena tekuća budžetska rezerva, a ne do duše, ni tu celokupna, već samo deo, ali jedino što se može na prvi pogled odmah, bez velikih rasprava zaključiti, jeste, prvo da javnost može da vidi koliko je to transparentno po kilaži, ako ne i po broju strana, transparentni budžet za 2001. godinu, tj. završni račun u odnosu na 2000. godinu i koliko želi na pravi način poslanicima dati informacije šta je i na koji način su ta sredstva trošena. Drugo, iz običnih cifara se može jasno videti, a to je da je ovaj budžet u odnosu na 2000. godinu skoro četiri puta obimniji po sredstvima, to je skoro 130 milijardi, 127 milijardi u odnosu na 34 milijardi za 2000. godinu. To naravno govori o tome da se za toliko puta više uzelo od građana Srbije, znači skoro 100 milijardi je uzeto više od građana Srbije, zavučena je ruka u džep građanima Srbije i uzeto je od njih, a da li smo u stvari na drugoj strani dobili bolji standard onih koji troše budžet, pre svega mislim na plate jer se to ovde jedino može videti. Da li bolje žive ljudi koji su zaposleni u zdravstvu, prosveti, policiji, sudstvu? Ne, sigurno ne žive bolje u odnosu na ekonomski standard koji su imali čak i 2000. godine, ne žive ni malo bolje, na protiv loše, to oni jasno kažu. Drugo, kada govorimo o tekućoj budžetskoj rezervi, čuli smo da je ovaj završni račun najtransparentniji i najbolji od 1947. godine na ovamo. Nismo, evo raspravljamo danas, ovde već nekoliko sati, nismo danas čuli u čemu je on to najbolji, sem da je naravno najskuplji. Možda je po tome najbolji, pošto je najskuplji, ali po tome da se objašnjava gde su pare potrošene, to jednostavno danas nismo čuli. Možda smo mogli da čujemo da je najbolji od Cara Dušana na ovamo, ali nekoliko od tih stvari koje se ovde pojavljuju, kada je reč o tekućoj budžetskoj rezervi, pošto je ona u suštini ovde jedino, nju je jedino moguće tretirati pošto se ona vidi na neki način. Šta se iz ovoga vidi i šta smo mogli da čujemo, na primer juče? Juče smo čuli ovde o finansiranju političkih partija, kako se finansiraju, pa eto, najteža stvar je, potpisan je ugovor između finansijske policije i Socijalističke partije oko Poslovnog centra "Ušće", koji je tako srušen, pa ne može da se koristi. Ima jedna promena oko Poslovnog centra "Ušća" pošto sam ja malo proverio, tamo ima jedna garaža od 5 hiljada kvadrata koja nije srušena i ona je data pod zakup, ali je još veći problem od toga nešto drugo, što je tih 5 hiljada kvadrata garaže i 20 hiljada kvadrata srušenog prostora, prodato, zamislite, čak za 10 miliona maraka ili 300 miliona dinara, a 500 metara dalje, znači, sa strujom, vodom, kanalizacijom, telefonima, uređenim poslovnim prostorom, a 500 metara dalje, zemljište bez vode, struje, bez uređenja bilo kakvog, "Merkator", dato je za 17 miliona maraka, samo nadoknada zemlje. To govori verovatno o poštenju, o zakonitosti, o moralu. Zamislite ko je kupio to? Kupio je isti onaj što je kupio tri šećerane za tri dolara ili tri evra po Vojvodini, isti čovek koji je bio, zamislite još, i direktor Demokratske stranke nekoliko ili desetak godina. To je u stvari suština te priče oko toga. Juče smo čuli ovde da je G-17, nije G-17 plus, G-17 je napravila protokol u oktobru mesecu 2000. godine o isporuci brašna pekarima, jer kažu - nedostatak brašna je bio, ne znam, nedostatak hleba, to sam juče čuo, a u septembru taj hleb je koštao tri dinara, da podsetim, 2000. godine i isporučili. Verovatno je G-17 mislio da će dobiti velika donatorstva i velike pare, da će sam to da plati, kad, Direkcija to isporučila, vidimo krivične prijave direktoru Direkcije za robne rezerve zato što se to brašno nije vratilo, a nova Vlada je taj protokol preuzela i isplatila milijardu 544 miliona. E, sada, to što je isplatila za G-17, znači direktno finansirala G-17 i njihov protokol sa pekarima, to je jedan problem, to je direktno finansiranje političke organizacije ili partije, ne znam kako će se zvati, to nisu objavili, većiproblem je nešto drugo. Ko je imao pravo da stavi potpis na to, ko ima pravo da odobri ta sredstva i gde su ta sredstva, na kojoj poziciji? Da li na tekućim budžetskim rezervama, a nema ih, ovde gledam, da li Ministarstvu poljoprivrede, agrarnom budžetu, ili gde su tih milijardu 544 miliona ovde prikazana. Da budem malo jasniji kada je reč o milijardu 544 miliona, to je ni manje ni više nego 40 budžeta pokrajinske privremene vlade u ratnim godinama 1999. godine, one za koju kažete da nije imala pravo da potroši 2 miliona i nešto za televiziju. Kada je reč o tekućoj budžetskoj rezervi, kako se ona troši? Znači, tih 40 godina je ovde smešteno. Ovde se kaže u članu 11. u ovom izveštaju Zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu, utvrđeno je da Vlada Republike Srbije može preneti u tekuću budžetsku rezervu sredstva raspoređena ovim zakonom za koja se utvrdi da neće biti utrošena i raspoređena za druge namene. Tačno je. To piše u zakonu. Doduše to piše i u zakonu za budžet pokrajinske vlade za 1999. godine u članu 5. a ne u 11. jer se razlikuju, a u članu 6. ovog zakona piše da raspored tekuće budžetske rezerve vrši pokrajinska vlada, a ovde Republička vlada. Samo, ima jedna razlika. Kada mi donesemo odluku da potrošimo tekuću budžetsku rezervu i unapred, i to potrošimo, za 2,5 miliona, to je krivična prijava za nenamensko trošenje. Kada Vlada potroši 300 miliona zaRTS i unapred, a verifikuje tek u februaru mesecu 2002. godine, onda to nije nenamensko trošenje. Odakle pravo da se potroši 300 miliona za RTS? Znači, ima pravo za RTS, na kojoj se samo, naravno, samo vladajuća većina slika, da potroši, a pokrajinska vlada dve godine pre toga nije imala pravo da potroši 2,5 miliona dinara za radio u Gračanici, da bi Srbi u julu i avgustu mesecu slušali radio na srpskom jeziku, ili za radio u Štrpcima, Goraždevcu, u Zvečanu. Za to pokrajinska vlada, zato što je bila na Kosovu i pokušavala da zadrži 120.000 Srba, koliko ih sada ima, nije imala pravo, i to je krivična prijava, a ova vlada može ladno da potroši 300 miliona dinara za RTS zato što se prethodno hvalila da hoće da ukine taksu, jer je to politički marketing zbog koga je imala i političke poene u decembru 2000. godine. Na osnovu čega? Da li treba RTS-u 300 miliona? Verovatno treba više. Sada vidim u ovom rebalansu da će biti još 2,5 milijarde, samo na osnovu čega. Može li ovo? Molim onda da se i ovde podnese ista krivična prijava kao što je nama podneta, a mi ćemo za ono što smo dali Srbima da se napravi radio u Gračanici, da idemo u zatvor, ali molim da idu i ovi za 300 miliona. A, ovih 300 miliona su ni manje ni više nego sedam godišnjih budžeta privremene vlade za 1999. godinu na Kosovu i Metohiji. Ali, da idemo dalje. Ovde piše, takođe - tekuće budžetske rezerve na KIM za Koordinacioni centar je potrošeno 150 miliona dinara. Pazite, za 40 miliona privremena vlada, u ratnim uslovima, je imala prema usvojenom budžetu u Republici Srbiji. Usvojen je uz prava i obaveze,sve je taksativno napisano šta mogu da rade, a šta ne mogu, gde mogu da potroše, ali je išla krivična prijava zbog toga što je odluka doneta o tome da se ta sredstva potroše iz tekuće budžetske rezerve. A, ovde, 150 miliona za Koordinacioni centar. Ko je donosio odluke? Na osnovu čega može da se rasporede ta sredstva za Koordinacioni centar? Reći ćete mi da je odluku donela Savezna vlada, kao i Republička, da se formira Koordinacioni centar i to je tačno. Da li je on potreban? Jeste. Samo, zašto Skupština nije donela odluku. Ako to sme Vlada onda sme i prethodna. Ako ne sme onda molim krivičnu prijavu. Kako je potrošeno 150 miliona? Opet, tu su četiri godišnja budžeta u ratnim uslovima, kada smo pokušavali da zadržimo 120.000 Srba na KIM. Kako onda sme da potroši 150 miliona i gde je potrošeno? Da li je potrošeno? Gde je potrošeno? Niko ne zna. Sa 40 miliona je zadržano 120.000 Srba na Kosovu, a sa 150 - koliko je Srba vraćeno na Kosovo? To je valjda bio zadatak - da se vrate. Evo, budžet Republičke skupštine, koji kaže, naravno, koliko je za šta potrošeno. Ovo je usvojeno ovde u Skupštini (u rukama drži materijal), pa kaže - 43 miliona 622.000, završni račun za 1999. Ovde je doduše rečeno i da nije bilo završnog računa za MUP, ali evo ovde, takođe u završnom računu za 1999. godinu u "Službenom listu" broj 12, strana 407, piše: Razdeo MUP, za 1999.godinu, 4.918.472.000. Sve stu to istine. Sve su to činjenice koje ovde stoje i na taj način se raidlo. Naravno, mi možemo da razgovarmao i o tome i verovatno je namenski kada uzmete puške pa uđete u NBJ. To nije naša izmišljotina. To je rekao ministar policije, da je sadašnji guverner NBJ preuzeo NBJ puškama. Verovatno imate pravo da nosite puške i da uđete u trezor NBJ. Verovatno možete da verifikujete tekuću budžetsku rezervu godinu dana kasnije,posle potrošnje, u februaru mesecu 2000. godine, samo nemate pravo unapred da donesete odluku, kada ste vi na vlasti, o tome da rasporedite tekuću budžetsku rezervu i da to potrošite, i za to krivična prijava. Doduše, odbijena je ona prethodna za 2000. godinu po istom metodu. Odbijaće se i ova ali vama do toga nije stalo. Nije ovde namera to. Ovde je namera da se vodi kampanja protiv ljudi, da se ti ljudi demistifikuju, da se uništi SPS i da se jedino radi protiv SPS-a. A kada vi potrošite 127 milijardi, bez ikakvih odluka, onda je sve to u redu i sve pošteno, što bismo rekli - transparentno.E, toliko o tom transparentnom. Kada je reč sada o finansiranju nevladinih organizacija, srpska nacionalna skupština na KIM dobila je 450.000 i kao - to nije dobro, a kako se finansiraju političke partije... Ne, nisam prekoračio. Potrošiću ja vreme moje poslaničke grupe, ništa se ne sekirajte, to je moj problem sa njima. A, kako ste se vi finansirali, nisam ja o tome govorio, gospodin Tim Maršal je napisao kako su džakovi para za sadašnju vlast tj. tadašnju opoziciju prenošeni. Tužite njega, nemojte mene, nisam ja rekao da ste pare daobijali iz inostranstva na način na koji ste ih dobijali.
Pitam narodnog poslanika Arsena Kurjačkog da li hoće da se obrati kao prvi govornik u popodnevnom delu sednice, s obzorom da je ostalo svega tri minuta. (Pristaje.) Određujem pauzu do 15,00 časova, kada počinjemo rad u popodnevnom redu. Prvi govornik je narodni poslanik Arsen Kurjački, a posle njega narodni poslanik Miroljub Veljković. [[Posle pauze – 15,40.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice u popodnevnom delu raspravom u načelu o zakonu o završnom računu budžeta za 2001. godinu, po redosledu prijavljenih narodnih poslanika. Molim vas, da utvrdimo da li imamo kvorum za rad. Izvolite. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Arsen Kurjački, a posle njega narodni poslanik Miroljub Veljković.
Poštovani predsedavajući, gospodina ministra nema, uvažene kolege, u završnom računu za 2001. godinu ne postoji nikakav stvarni izveštaj o načinu izvršenja Agrarnog budžeta. Osvrnuću se na taj deo. U poglavlju "Obrazloženje" na strani 15, čitava poljoprivreda obuhvaćena je samo jednom rečenicom i koja glasi citiram: "U strukturi ukupnih rashoda sredstva namenjena izvršavanju rashoda Agrarnog budžeta izvršena u ukupnom iznosu od 3.940 milijardi dinara ili 77,26% od plana". U prvoj dopuni koju smo dobili nakon pauze koja je napravljena prošle sednice, izveštaja Predloga zakona o završnom računu budžeta za 2001. godinu, na strani 11. razdeo 8. kaže se između ostalog i, citiram: " Zakonom o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta utvrđeno je da će se sredstva za razvoj poljoprivrede i sela koristiti u skladu sa strategijom dugoročnog razvoja poljoprivrede, sela, prehrambene industrije, šumarstva i vodoprivrede i ekonomskom politikom Vlade za 2001. godinu". To je sve što je Vlada smatrala da treba da zna i Narodna skupština, a i svi građani o Agrarnom budžetu, pa samim tim i o agrarnoj politici. Ako znamo da ovoj skupštini nikada nije prezentovan niti ekonomski niti bilo koji drugi program, a kamoli bilo kakav izveštaj o radu, odnosno realizaciji tih programa, postavlja se pitanje, na osnovu čega onda je radilo i trošilo pare Ministarstvo poljoprivrede? Strategiju dugoročnog razvoja poljoprivrede ova vlada za dve godine još nije uspela ni da definiše ni u konturama, a kamoli da je izradi u celosti i prezentuje ovoj skupštini, kako bi to trebalo da bude. Dakle, akoje verovati ministru da se radi u skladu sa strategijom, kako piše, onda to može biti samo ona iz vremena prethodnog režima. Iz vremena kada je naša poljoprivreda doživela potpuni kolaps, kada su poljoprivredni kombinati i zadruge, zbog gubitka na supstanci, počeli da potpadaju pod stečaje i likvidacije, kada je stotine hiljada paorskih domaćinstava svake godine zavijano u crno, kada je država sistemski pljačkala sve koji žive od poljoprivrede i nemilice arčila prirodna i nacionalna blaga ove države i naroda. Da li po toj strategiji razvoja poljoprivrede treba da se i dalje radi? Čime je to Ministar toliko zauzet, kada za ove dve godine još uvek nema ni naznaka strateškog viđenja razvoja našeg agrara i njegovog mesta u privredi Srbije, a da ne govorimo o EU. Zar je to diskontinuitet od prethodne vlasti? Jel to dato obećanje građanima 5. oktobra 2000. godine? Jasno je da su se u Ministarstvu poljoprivrede promenili samo personalno čelni ljudi, a da je način rada i odnos prema poljoprivredi i dalje ostao isti ili možda još i gori? Očigledno da postoji nastavljanje kontinuiteta, nebrige prema agraru. Kako ovo ne bi bilo puko nagađanje, ilustrovaću samo primerima o učešću Agrarnog budžeta u ukupnom budžetu. Videćete tendenciju stalnog smanjivanja. 1997. godine učešće Agrarnog budžeta je bilo 6,61%,1998. godine je bilo 5,94%,1999. godine 4,87%,2000. godine 4,74%. Dolazi nova vlast 2001. godine 3,94% planirano, a na žalost realizovano još manje 3,09%,2002. godine 3,64% planirano je, a u rebalansu 2,17% učešća u budžetu. Da li je to raskid sa obrascem ponašanja prebacivanja svih promašaja ekonomske politike i dubioza, na leđa seljaka i poljoprivrede. Naprotiv, što bi ova omladina, koja sedi gore "mnogo ste isti". Koliko je ovom ministarstvu, odnosno Vladi stalo do razvoja poljoprivrede i popravljanja njenog katastrofalnog položaja, govori i sam podatak o realizaciji Budžeta. Naime, od te nedovoljno planirane sume, u iznosu od 5.100.000.000 dinara u 2001. godini, realizovano je svega 77,26% tj. 3.940,14 milijardi dinara, što čini tek 3,09% od celokupnog Budžeta, kako sam malo pre i rekao. Znači, ministar, ni ova mala sredstva nije sva plasirao u razvoj agrara, već je zakinuo 1.160.000.000 dinara našim stočarima, našim malinarima, svim proizvođačima da kažem slikovito "belog leba crni ruku". Nije zakinuto, videli smo iz budžeta, belim kragnama, ni birokratiji, nego seljacima. Zašto je to urađeno, za seljake je manje bitno u ovom momentu, od saznanja da im je neko uskratio ono što im je bilo planirano i trebalo pripasti, a uostalom to i nije njihov posao, ali posao nas narodnih poslanika je upravo to. Mi moramo da tražio od Vlade da nam dostavi detaljno obrazloženje ko se to poigrao sa parama, odnosno sredstvima koja su bila projektovana i trebala da pripadnu poljoprivredi. Da li su sredstva utrošena zbog toga što nije bilo godišnjeg programa rada, pa budžet nije realno planiran zbog toga? Da li je bio predimenzioniran budžet? Da li su se sprovodile sve planirane mere koje su bile zacrtane? Da nisu možda određene obaveze ostale namerno neizmirene i prenete u 2002. godinu ili su sredstva namenjena agraru zloupotrebljena i alocirana u druge svrhe? Zašto nije tražen rebalans budžeta da se utvrdi da se manje sredstava i zbog čega uloži u poljoprivredu? Na sva ta pitanja Vlada mora da pruži odgovore i to u redovnom izveštaju koji dobijamo, a ne da narodni poslanici moraju sami da vrše ekspertizu svake budžetske stavke i da traže stalno neke dopunske izveštaje kao što je bio slučaj sada. Stiče se utisak da treba ministrima da zavrćemo ruke da bismo dobili podatke koji nam pripadaju kao Narodnoj skupštini. Prošli put mi iz DSS smo pokušali da raspravljamo o ovom budžetu, ali zaista nismo mogli da raspravljamo, jer nismo nimali nikakvih ozbiljnih podataka, jer je Izveštaj o završnom računu bio zamagljen, šturo prezentovan, bez bilo kakve mogućnosti sagledavanja stvarnog stanja. Ovo je najozbiljniji dokument o kome treba da rasprava ova Skupština i to je gospodin ministar Đelić juče lepo rekao i nema važnijeg posla za ovu Skupštinu nego skenirati, rendgentski pregledati svaku stavku ovog budžeta i dati potvrdu tog stanja i te politike ili uskratiti poverenje. Dakle, ne možemo raspravljati ako nemamo sve ono što nam je potrebno. Mi smo danas pre podne dobili novi dopunski izveštaj o izvršenju budžeta što je, priznaćete, prilično neozbiljno za jedan ovako ozbiljan posao i bilo je teško za ovako kratko vreme detaljnije pregledati, ali ja ću izdvojiti samo nekoliko karakterističkih stavki koje govore o ozbiljnošću ministarstva i uopšte čitave Vlade po pitanju agrara. U stavci broj 3 - druge obaveze utvrđene zakonom, stavka - unapređenje stočarstva, pozicija realizacije izvršena sa 66,7%. U obrazloženju se kaže da su ova sredstva namenjena za mere selekcije u stočarskoj proizvodnji. Postavlja se pitanje da li mi imamo tako dobar rasni sastav da nema potrebe ni ova mala sredstva da utrošimo za poboljšanje rasnog sastava. Sledeća stavka je zdravstvena zaštita životinja, izvršena sa svega 35%. Pod zdravstvenom zaštitom životinja, to je ono što interesuje svagdašnji narod, spada između ostalog i isplata šteta za uništena grla. Ko se razume malo u zdravstvenu zaštitu životinja zna da je osnovni problem kod trihineloze upravo ta isplata za uništena grla, koja se apsolutno ne isplaćuje. Problem kod seljaka je što niko ne isplaćuje uklanjanje leševa, pa se ti leševi zaraženi trihenolozom stavljaju na neka smetlišta pokraj sela, gde onda dolaze glodari koji prenose i taj ciklus stalno ide. Umesto da se ta mala sredstva unose to se iskoristilo samo u iznosu od 35%. Prilično neodgovorno od strane ministarstva. Imamo stavku uređenja poljoprivrednog zemljišta, koja je gle jednocifrena, sa 6,7% svega realizacije. U obrazloženju se kaže da su nepovoljni uslovi obezbeđenja kredita i loš ekonomski položaj primarnih proizvođača onemogućili veće korišćenje ovih sredstava. Šta je osnovni posao ministarstva nego da poboljša ekonomski položaj poljoprivrednih proizvođača. Koje su to mere koje su učinjene da se taj položaj drugačije definiše. Još jedna karakteristična mera, mere i akcije u poljoprivredi koje su realizovane sa svega 44%. Tu se kaže da su sredstva sa ove pozicije korišćena za pomaganje svih manifestacija vezanih za ruralni razvoj, od učešća izgradnje određenih infrastrukturnih objekata, organizacije izložbi stoke itd. Doajen naše poljoprivrede, gospodin Zaharije Trnavčević na Odboru za poljoprivredu stalno ponavlja kako je preko potrebno i neophodno vršiti edukaciju seljaka i objašnjavati o svim tekovinama nauke koje su u poljoprivredi. Vidimo ovde da od toga nema ni traga, da je iskorišćeno svega 44%. Znači, ono što je problem i gde treba da se angažuje ministarstvo, gde treba ozbiljnije da se poradi, to se ne radi, sredstva se ne koriste, ostaju neiskorišćena ili kako sam rekao, možda zloupotrebljena u neke druge svrhe koje su važnije ovoj Vladi nego što je razvoj poljoprivrede i agrara uopšte. Dakle, da bismo se izjasnili o ovom budžetu, odnosno o delu agrarnog budžeta, o kome sam raspravljao, potrebno je razjasniti mnoge stvari koje nisu do sada bile prezentovane. Sa ovim izveštajem su ipak malo više raščinjene, ali od svih ovih objašnjenja, koje očekujemo da će biti od strane Vlade, kada predveče dođu, zavisiće naravno i kako će se ovaj dom izjasniti. Računam da tu višestranačka pripadnost nije važna, nego je bitno kako ćemo se odnositi ubuduće prema agraru i kako ćemo ovu Vladu naterati da ozbiljno razmišlja o poljoprivredi i razvoju. Nateraćemo je samo tako ako ih dovedemo ovde da nam objasne i kažu kako će se dalje razvijati naš agrar.
Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ministar je juče 14 puta izlazio za govornicu da napada završni račun budžeta za 2000. godinu. U pisanju tog materijala angažovao je nezakonito više od 40 lica. Danas još nije izašao da brani završni račun budžeta, koji je on sprovodio. U reviziji, u analizi tog završnog računa bila su angažovana naravno samo četiri budžetska inspektora i to vam dovoljno govori kakav je odnos Vlade Republike Srbije prema obavezama drugih i prema Vladi Republike Srbije. Ako na to dodate i činjenicu da je Ministarstvo finansija najpre dostavilo jednu legalnu dopunu izveštaja uz završni račun budžeta za 2001. godinu, koja je došla 3. decembra u Skupštinu Srbije, a da smo jutros za vreme rasprave dobili još jedan nelegalan izveštaj, još jednu nelegalnu dopunu, koja nije ni zavedena u ekspediciji Narodne skupštine Republike Srbije i ima neku oznaku koja se zove samo - novi tekst, onda vam je jasno da izgleda ova Skupština i dalje nastavlja da radi samo zato što postoje pritisci i ucene ili postoji pritisak i ucena da će pasti budžet ili postoji pritisak i ucena da će neko izgubiti mandat, a mi koji ne zavisimo ni od toga da li će budžet pasti, niti od toga da li će nekome oduzimati mandate, već isključivo od volje građana, sedimo u klupama i čekamo kako, sa kojom poslaničkom grupom DOS -Reforme ima dogovor. Sad je očigledno da ima dogovor sa jednom manjom poslaničkom grupom koja je nekad bila uz Vladu, pa niz Vladu, pa niz vodu, a sada je ponovo, izgleda, uz Vladu. Sad da krenemo da malo samo analiziramo podatke i da građane Srbije obavestimo o tome koliko su 2001. godine doprineli budžetu Republike Srbije. Povećani su prihodi, naravno, po osnovu poreza, jer ovo je poreska vlada i ovaj ministar finansija je, ustvari, poreski ministar. On nije pravi ministar finansija. Povećani su do te mere da je porez na dohodak građana bezmalo jednak budžetu za 2000. godinu,da je porez na primanja bezmalo jednak budžetu za prethodnu godinu, da su ta dva poreza, porez na dobit preduzeća i poredz na dohodak građana, mnogo viši nego što su bili planirani. Vlada se nije potrudila da sagledava u toku godine koliko uzima od građana i od posrnule privrede, pa da eventualno smanji zahteve. Vlada je u realizaciji ogromnog budžeta, budžeta od 125 milijardi dinara, išla do kraja, pa umesto da nam podnese izveštaj o poslovanju za 2001. godinu, izveštaj Vlade, pa da možemo i tada na vreme da ga kritikujemo, da eventualno utičemo na to da smanji zahvatanja od građana i od privrede, ona je pustila da protekne skoro dve godine i da sad izađa pred nas sa jednim lošim materijalom. Naravno, akcize i porez na promet su ostvareni u skoro 20% većem iznosu nego što su bili planirani. Porez na promet je na 29 milijardi povećan za osam milijardi, tako da su ukupni prihodi za 18 milijardi dinara veći od planiranih ukupnih prihoda. Kad pogledate rashodnu stavku, očekivali biste da je taj višak prihoda nad rashodima iskorišćen, u najmanju ruku, za socijalne programe. Ali, zabrinjava činjenica da je, recimo, socijalni fond za jednokratnu pomoć, koji je bio planiran sa tri milijarde dinara, izvršen sa 423 miliona dinara. Zabrinjava podatak da su sredstva za socijalne programe, u odnosu na plan, ostvarena sa 80 i nešto procenta. U jednom društvu koje se nalazi u tranziciji, da ne pominjem da je i taj tranzicioni fond ostvaren u manjem iznosu nego što je bio planiran, da je Agrarni budžet manje ostvaren za milijardu i 100 miliona dinara. Na pet milijardi i 100, koliko je bio planiran, to je ogromna cifra, to je 20%. Zato su programi u saobraćaju izvršeni sa 2,7 milijarde više nego što su planirani. Upozoravam na podatak da su svi socijalni fondovi umanjeni, da je fond za tranziciju umanjen, da je agrarni fond manje izvršen, a da su samo programi za saobraćaj povećani i sa sedam planiranih milijardi otišli na skoro 10 milijardi u izvršenju. Naravno, otišlo je i 66 miliona dinara za društvene i druge organizacije. Bilo bi zanimljivo da znamo za koje druge organizacije. Da uporedimo malo fond koji je koristio Nebojša Čović sa Fondom za razvoj Republike Srbije. Skoro ista cifra. Fond za razvoj Republike Srbije je realizovan sa 497 miliona dinara, a Fond Nebojše Čovića sa 498 miliona dinara. Uporedite 498 miliona dinara, ne računam tu milijardu i 330 miliona koja je otišla za kopnenu zonu bezbednosti, pominjem samo ovo što se vezuje direktno za Nebojšu Čovića - 498 miliona dinara, a niko od vas ne pita gde je to otišlo, a pitate Narodnu skupštinu kako je potrošila 175 miliona dinara za svoj rad te godine, Nardonu skupštinu Republike Srbije, najviše zakonodavno telo, u kojoj bar ima 250 poslanika, a nekada je bilo 308. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, ovim je utrošeno vreme poslaničke grupe SRS.) Ako mogu samo još jedan minut i neću više da se javljam. Ovde se pominju prihodi o ekstraprofitu. Juče sam prozvan ovde kao ekstraprofiter, pohvaljen da sam platio ekstraprofit. Naravno, ja cinizam kod mladih ljudi razumem. Moram da vam kažem da ja nisam mogao da se ponašam kao onaj zec što je bežao iz Bosne kad je čuo da štroje bikove, pa da bežim kad DOS dolazi na vlast. Ja sam sve uradio u životu u skladu sa zakonom. Dve godine posle toga ste me proglasili za ekstraprofitera. Tvrdim vam, kada se promeni vlast, za ekstraprofiterstvo će biti optužen onaj ko uživa policijsku zaštitu i vozi se u blindiranim džipovima danas, a možda misli da na to ima pravo. Može da bude ekstraprofiter i onaj predsednik Vlade koji živi na Dedinju, zato što može neka skupština kroz dve ili tri godine da donese zakon po kome će da odluči da je pre tri godine bio ekstraprofiter onaj predsednik vlade koji je živeo na Dedinju.Nađe li se besomučna većina poslanika daza to glasa, eto vam etikete na čoveka. Ali, gledajate malo, kad koristite te ekikete, razmišljajte o tome da u ovoj Srbiji treba još dugo da se živi i da time što povređujete neke ljude, povređujete sebe. Jednog dana će neko da vam vrati sve te povrede.
Reč ima narodni poslanik Rade Bajić, a posle njega narodni poslanik Milan Radulović.
Poštovani narodni poslanic, pred nama je završni račun budžeta za 2001. godinu. Da je Vlada bila "transparentna", kao što često ima običaj i voli za sebe da kaže, onda bi ovaj izveštaj umesto 50 stranica bio preko hiljadu stranica, jer četiri puta manji budžet 2000. godine, a šest puta veća sredstvau 2001. godini su prikazani samo na četrdesetak stranica. Toliko o tome. Projektovani deficit budžeta za 2001. bio je oko 22 milijarde. U Izveštaju je rečeno da je samo 11 milijardi pokriveno i to 8,2 milijarde od kredita Narodne banke i oko 3 i nešto milijarde od donacija. Tamo je rečeno, kad smO projektovali budžet, da će biti pokriven iz donacija, stranih kredita, kredita domaćih banakai privatizacije. Ako znamo da od privatizacije nije nijedan dinar dobijen, gde je onda polovina sredstava sa kojima sepokrio deficit? Ako je izvršenje 127 milijardi, a 125 izvršen prihod, jasno je da je deficit 2 milijarde, a da je razlika pokrivena dodatnim opterećenjem, odnosno porezom na dohodak građana u visini od šest milijardi i porezom na prometu visini od 8 milijardi. Pošto po tom vašem novom Poslovniku nemamo pravo na više nego 30 i nekoliko minuta, osvrnuo bih se samo na četiri elementa ovog budžeta. Ne znam zbog čega se bune pojedinci ovde kada mi prozivamo fond Nebojše Čovića od 500 miliona, odnosno dodatnih 150 miliona za Kosovo. Neka to bude i tri milijarde za Kosovo, ali da znamo da je to utrošeno za poboljšanje života tih ljudi i za rešavanje problema. Ali, ni za jedan jedini dinar nije rečeno gde je utrošen. Pa ja neću da čujem od njegovog poslanika da ima svaki dinar, pa da ja hoću da i ja imam, pa kada me građanin upita, da znam šta je to potrošeno za Kosovo. Pored toga,ona je rekla da se prave putevi, asvaltiraju. Pa, za kopnenu zonu bezbednosti, predviđeno je milijardu i 500, a utrošeno milijardu i 331 milion. Pa valjda iz tih sredstava je rađena infrastruktura u kopnenoj zoni bezbednosti. Ovde se kaže da je za prestruktuiranje banaka utrošeno milijardu i 800 miliona, a 600 miliona je bilo planirano. Pa zar je trebalo milijardu i 800 miliona da se isteraju radnici na ulice, da se uništi bankarski sistem Jugoslavije i najveće banke se ugase? E pa, ako je za to trebalo milijardu i 800 miliona, onda svaka čast Vladi. A s druge strane, u jednom segmentu tamo piše da je Vlada 3. decembra 2001. godine donela odluku da se za socijalne programe otpuštenih radnika zaduži kod Narodne banke za milijardu i 400 miliona, i ovih 600 miliona što je bilo u budžetu. Nigde ne piše da li je zaduženo,gde je to otišlo i da li su se ta sredstva uložila u rešavanje socijalnih problema otpuštenih radnika. Kad je u pitanju Ministarstvo za privredu i privatizaciju, da li je to ministarstvo podiglo jedno preduzeće na noge? U onome čuvenom napadanom budžetu iz 2000. godine, Vlada je uspela da podigne razrušena preduzeća, kao što je "Zastava", fabrika "Cer" u Čačku, sva namenska industrija, preradu nafte i rafinerije u Novom Sadu i Pančevu, iz tog budžeta koji je bio četiri puta manji, a sada se ni jedno preduzeće nije podiglo, već naprotiv, rasprodaje se i ono što je bilo dobro. Kad je u pitanju segment izbeglica, planirano je 800 i nešto miliona, a utrošeno je za 302 miliona manje. U jednom delu izveštaja kaže se da su ta sredstva predviđena za ishranu i socijalnu pomoć izbelicama. Pa ljudi, za 600 miliona, 600 hiljada izbeglica ima samo jednu hiljadu po članu domaćinstva za godinu dana. Pa da li je hiljadu dinara dovoljno za isrhranu izbeglica, za godinu dana, po članu domaćinstva? Komesar za izbeglice kaže da je u pitanju bilo sada da li se može obezbediti jedan obrok za izbeglice, a mi nismo utrošili 300 miliona. Jednostavno, iz Izveštaja ne vidim. Možda neopravdano napadamo tu vladu, možda Komesarijat za izbeglice nije dostavio plan i nije zatražio da se realizuju sredstva, ali je činjenica da je 302 miliona manje utrošeno za taj najizraženiji problem, koji nas tišti, odnosno 600 hiljada izbeglica u Srbiji. Zar se nije moglo za tih 300 miliona u Istočnoj Srbiji, ili nekim delovima Banata otkupiti najmanje 500 domaćinstava sa okućnicama i da se 500 porodica smesti i da ima trajno prebivalište, da ima od čega da živi, da ne žive u socijalnoj bedi i u nekim kolektivnim smeštajima. Prema tome, neko mora da odgovori na ovo pitanje. I jednostavno, niz pitanja se ovde može postaviti zbog toga što je ovo budžet, odnosno završni račun koji nema uopšte jasnoće i nema sveobuhvatnost. Vi imate nekoliko, ili više predsednika opština i gradova. Hajde pitajte ih na vašim poslaničkim grupama da li bi bili voljni da im se ovakav budžet prezentira? Zasigurno ne bi, već bi ga vratili i rekli bi da ne odgovara, već bi ga vratili na doradu. Prema tome, mislim da se ovakav budžet, sa ovakvim nejasnoćama i ovakvim propustima ne može usvojiti.
Ima reč narodni poslanik Milan Radulović, a poslednji prijavljeni je narodni poslanik Hranislav Perić, ali s obzirom da je potrošeno vreme koje je raspolaganju Poslaničkoj grupi SPS, onda je gospodin Milan Radulović poslednji prijavljeni govornik u raspravi u načelu. Vreme za poslaničku grupu DSS je 20 minuta.
Poštovani narodni poslanici, pošto smo čuli jako mnogo kritičkih reči o ovom knjigovodstvenom spisu, koji razmatramo danas, ja ću početi jednom pohvalom ovoga teksta. Naime, ministar Đelić nam je precizno pokazao kakva je Vlada 2001. godine skupljala novac i pokazao je koliko je bila efikasna u tom poslu, i takođe, kako je Vlada taj novac raspodelila. U raspodeli je, do duše, bila još efikasnija, tako da je napravila deficit od dve milijarde i 700 miliona, ali u redu, sa knjigovodstvene strane sve su to cifre, prihodi i rashodi. Ovaj spis bi, međutim, mogao da bude koristan Saveznom zavodu za statistiku, Ekonomskom institutu i ljudima koji se bave kretanjem novca u državi. Ovaj spis je takođe izuzetno koristan spoljnim, stranim finansijskim institucijama, koje motre kako se kod nas kreće novčana masa, da li se budžet finansira iz realnih prihoda, koliko se pravi deficit itd. Dakle, ministar Đelić nije uložio uzaludan trud. On je samo promašio adresu. Naime, mi nismo MMF, nismo ni Savezni zavod za statistiku, mi smo Narodna skupština. Ovaj izveštajmože da posluži nekim institucijama, ali za Narodnu skupštinu, Izveštaj, odnosno završni račun, ministre, mora da poseduje i da ima vrlo detaljno obrazloženje rashoda, po razdelima. Ovaj izveštaj toga nema. Najjednostavnije, kratko i jasno rečeno, u ovom izveštaju nema obrazloženja rashoda po razdelima. Da to ilustrujem nekim primerima - ministar je, pretpostavljam, i uveren sam, čitao ceo svoj izveštaj, ali evo, neka uzme Ministarstvo za nauku, tehnologiju i razvoj, neka pogleda svoju prvu verziju izveštaja, neka pogleda svoje dopune, pa druge dopune, šta će tamo naći - tamo će naći da je Minstarstvo za nauku, tehnologiju i razvoj delilo sredstva po Zakonu o naučno-istraživačkoj delatnosti i po Zakonu o javnim prihodima i rashodima. Naći će takođe da je za izvršenje ugovora, po Zakonu o naučno-istraživačkoj delatnosti, bila planirana milijarda i 650 miliona, a da je ostvarena milijarda i 162 miliona. Dakle, oko 500 miliona manje od plana. Naravno da ministar Đelić ne može odgovoriti meni na jednostavna pitanja - zašto je naučna delatnost u Srbiji 2001. godine finansirana sa 500 miliona manje, no što je bilo predviđeno, i ne može nikako odgovoriti na pitanje - koji su programi finansirani, kolikonaučnih programa ima Republika Srbija, koliko projekata naučnih ima Republika Srbija, koliko ima naučnih istraživača, da li je novac raspoređivan pravilno na razvoj tehničko-tehnoloških, biomedicinskih i humanističko-kultoroloških nauka? Da smo mi dobili spisak projekata i programa koje Vlada finansira, mi bi smo mogli da pitamo ministra - da li je taj novac racionalno utrošen, da li je možda napravljena neka disproporcija između finansiranja razvoja humanističko-kulturoloških nauka na jednoj strani, i tehničko-tehnološkoj na drugoj, kako se priča u naučnim krugovima? Da li je Ministarstvo nauke utrošilo novac nepotrebno na neke čisto tehničke delatnosti, koje nemaju veze sa istraživačkom delatnošću, pa čak ni sa primenom naučnih rezultata? Jednom rečju, mi bi smo mogli onda konkretno da pitamo - kakva je naučna politika u Srbiji? Ne možemo to da pitamo jer nemamo ni jedan navedeni program, ni jedan projekat, nije moguće postaviti to pitanje. Ili, uzmimo Ministarstvo prosvete i sporta - tamo je rečeno da je za razvoj reforme sistema obrazovanja planirano 50 miliona, a utrošeno blizu 24. Dakle, 26 miliona manje od plana. Zašto je zakinuto na ovoj stavci? Još važnije pitanje bi bilo da ministra prosvete pitamo, da je on nama naveo zašta je potrošeno ovih 24 miliona, pa da ga zamolimo da nam kaže na koji način se vrši reforma obrazovnog sistema u Srbiji, šta je urađeno za ta 24 miliona, ko su članovi njegovih raznih ekspertskih timova, koji treba teorijski da osmisle reformu sistema? Mi ništa ne možemo da pitamo, zato što čovek nije naveo ni jednu jedinu stavku, u obrazloženju nijednom nema ni pomena o tome zaštasu okviru reformisanja sistema date pare? Nema u obrazloženju ni od koga zašto je Minsitarstvo prosvete dobilo oko četiri milijarde manje, no što je bilo planirano u toj godini. Recimo, uzmimo Ministarstvo kulture, gde se kaže - odobreno rešenje Vlade je izvršeno oko 200 miliona manje, no što je planirano. Za programe u kulturi planirano je 110, a utrošeno oko 180 miliona. Tu, dakle, imamo povećanje. Imamo zatim da su zrade zaposlenih u preko 150 ustanova kulture bile obezvređena sa sredstvima od 896 miliona, a da su dobile 533. Zašto je 150 kulturnih ustanova u Srbiji dobilo 300 miliona manje za zarade, a piše lepo u obrazloženju da su sredstva bila obezbeđena. Još zanimljivije bi nam bilo, kada bi mogao ministar kulture da kaže, od ovih 180 miliona koje je dao u programe, a imamo povećanje od 70 miliona, koje je programe finansirao, koje programe je finansiralo Ministarstvo kulture? Umesto toga, mi imamo navedeno samo taksativno desetak ustanova od izuzetnog značaja koje finansira ministarstvo. Da je on naveo koje je programe finansirao, mi bismo mogli njega da pitamo, da li su to bili prioritetni programi, koji su efekti tih programa, da li je kulturna svest našeg društva nešto se podigla, kako se kaže, i to na viši nivo, da li smo mi došli u situaciju da imamo ili nemamo kulturnu strategiju za razvoj društva, ima li Ministarstvo kulture ikakvu strategiju kada je reč o kulturi? Onda bismo mogli da ga pitamo da li je istina da u Narodnoj biblioteci postoje dva paralelna sistema, onaj koji je instaliralo Ministarstvo i onaj koji finansira Soroš? Šta radi taj paralelni sistem, koje efekte daje? Mogli bismo takođe da ga pitamo da li je istina da se u kulturnoj politici Srbije 2001. i 2002. godine favorizuju projekti koji srpsku kulturu treba da učine etiglonskim trabantom, takozvane post modernističke evropske kulture. Ima li u ovom društvu i u ovom ministarstvu, svesti o tome da je Ministarstvo kulture, ako želi da se integriše u evropski kulturni sistem, dužno da čuva celokupnu nacionalnu kulturu, jer evropska kultura mora da bude zbir i sinteza svih nacionalnih kultura. Ne postoji nikakva globalna kultura, postoji samo nacionalna kultura. Da li se, dakle, ovim načinom tumačenja evropske kulture, u smislu da mi treba da budemo epigoni, marginalni, i to njihovih kulturnih pokreta, troši i novac, umesto da se uloži u očuvanje kulturnog identiteta? Ko ima pravo da evropsku kulturu liši srpske komponente, ko ima pravo da evropsku kulturu liši srpske ćirilice? Niko nema pravo, a mi smo dužni, ne samo kao nacija, Evropa od nas traži da sve svoje autentične i autohtone kulturne vrednosti čuvamo. Je li, među ovim programima koje je Ministarstvo finansiralo bilo nečega od toga? Ne znam, možda je bilo. Ili, uzmimo gospodo, Ministarstvo vera, planirano je 31 milion, a potrošeno je oko 40 miliona. Tamo piše, pogledajte obrazloženje, zašto je to potrošeno, osim za plate zaposlenih, kaže se - imamo participaciju za penzijsko i invalidsko osiguranje sveštenika, pomoć crkvenim opštinama za izgradnju verskih objekata, pomoć ministarstvima za obnovu i izgradnju objekata i za poboljšanje uslova života u manastirima, pomoć eparhijama, pomoć centralnim crkvenim ustanovama, Bogoslovskom fakultetu i bogoslovijama, kao i pomoć ostalim verskim zajednicama. Doslovno prepisano iz završnog računa za 2000. godinu. Može li nama ministar vera da da neke podatke kojim eparhijama je pomagao, može li da nam kaže kojim manastirima i koliko je dao, može li ministar vera da nam kaže još jednu vrlo jednostavnu stvar, po kom zakonu Ministarstvo vera radi? Ministar vera je dužan da Parlamentu objasni zašto nije ponudio Zakon o verskim zajednicama, zašto je Srpska pravoslavna crkva kao državotvorna energija ovog naroda, alegalna organizacija, zašto su druge verske zajednice registrovane kao udruženja građana, zašto su neka verska udruženja ilegalne organizacije, a slobodno deluju. Zašto nije ponudio zakon kojim se vraća crkvena imovina verskim zajednicama, pa bi one mogle eventualno same da se finansiraju, zašto nije objasnio Skupštini da imovina verskih zajednica nije bila privatna u užem smislu, nego na svoj način kolektivna i da nije bila u funkciji profita, nego u funkciji kulture. Dakle, nema nikakve osnove po kom sva ostala ministarstva su navela, ova, a citirao sam zakone po kojima dele sredstva. Ovde se ne mogu navesti zakoni, jer ministarstvo nije zakone predložilo. U jednu reč, mi imamo posla sa jednim neozbiljnim, zaista neozbiljnim izveštajem, mi imamo posla sa izveštajem koji je promašio adresu i mi imamo u ovom izveštaju dokaz da neko, u ovom slučaju Vlada, pokušava da ponižava narodne poslanike. Ne može se predati ovakav izveštaj o završnom računu. Ne može zato što nema, uopšte nema nikakvog obrazloženja rashoda, a tek na osnovu obrazloženja rashoda, mi bismo mogli da vidimo,ne samo da li su ta sredstva trošena zakonski, a ja neću da sumnjam da jesu. Ne samo da li su trošena namenski, neću da sumnjičim, trošena su namenski, ali jesu li trošena racionalno, je li utrošeno, koji se efekat dobio ulažući ta sredstva u određene programe? I na kraju, iz tih obrazloženja mi bismo videli kakvu kulturnu politiku vodi Vlada Srbije, kakvu naučnu politiku, koju prosvetnu politiku i koju je politiku reforska vlada izabrala u odnosu prema verskim zajednicama. Ne vidimo to uopšte gospodine ministre. Ja vas razumem, vi pokušavate da branite nešto za šta ste sigurno da je neodbranjivo, rekli ste da je ovo najbolji izveštaj, a juče ste imali jedan mnogo bolji, mnogo detaljniji i sva ova ministarstva u 2000. godini u završnom računu su dala koliko - toliko, precizno, kako su rasporedila sredstva, a ovde nije urađeno ni to. Dakle, najgori mogući izveštaj koji može da vam služi kao reper, to je onaj za 2000. godinu, a ovaj ne može da služi ni za šta, on je promašio adresu. On može da služi samo Saveznom zavodu za statistiku i Međunarodnom monetarnom fondu da konstatuje da se vaša Vlada drži, da realno finansira i da ne pravi veliki deficit. Ne može da služi Skupštini. Dakle, bez imalo zle volje, ja znam da vi niste mogli da sastavite bolji izveštaj, jer kažete da vam ministarstva nisu dala izveštaj, nisu hteli, ali ministri će kad tad morati da podnesu izveštaje zašto su trošili pare, kad tad mi ćemo morati da razgovaramo o svačijoj strategiji, o politici u svakoj od ovih oblasti koju sam naveo. Ovo je način, prosto vi ste ponudili jedan izveštaj i branite ga, računajući da će ovde biti poslanika koji će prihvatiti sve što dolazi od Vlade. Ne može se prihvatiti gospodo sve, ja nisam sumnjičav čovek, neću da sumnjičim Vladu da li je neko trošio nezakonito ili nenamenski, a možda je čak trošeno i efikasno. Mi smo kao narodni poslanici dužni da imamo rezervisan kritički i konstruktivan odnos prema Vladi. Mi smo dužni da tražimo podatke na osnovu kojih bi smo mogli da rasuđujemo, ne samo o tome kako se sredstva troše, nego i za šta se troše. Ovde se to ne vidi, ne vidi se u ova četiri ministarstva i sami ste videli da se to ne vidi. Prema tome, gospodine ministre, vi biste uradili jako dobro da ne biste rušili svoje stručne reference, da ovaj završni budžet, odnosno tekst povučete zato što, možda je od 1945. godine do danas bilo i gorih izveštaja, ali ne sme više da bude gorih izveštaja. Ne možete da gledate šta su radili i kako su komunisti pravili završne račune, osim ako hoćete da se uverite kako se to ne sme raditi. Ako hoćete da vidite kako se pravi završni računi za Skupštinu, a vi nemate iskustva jer to radite prvi put, pogledajte završne račune Kraljevine Srbije, Kraljevine Jugoslavije i Francuske, pa nam dajte takav završni račun i mi ćemo o njemu da razgovaramo. Da bi uopšte moglo da se razgovara o ovome, nužno je dakle, uraditi sledeću stvar. Prvo, povući ovaj zakon. Drugo, formirati skupštinski odbor za kontrolu javnih finansija, formirati revizorsku komisiju koju ste pomenuli, formirati trezor, onda neće moći biti nenamenskog trošenja, sva će sredstva ići preko jednog centralizovanog računa, konsolidovanog i naredna stvar, doneti zakon o ministrima, jer mi smo juče čuli ovde skandalozne stvari. Mi smo čuli da je Vlada Srbije imala pravo, a i danas ga ima, da sredstvima raspolaže kako hoće; da uzme odavde i prebaci tamo, da troši po nekom sistemu i svojoj trenutnoj političkoj proceni trenutnog stanja u državi. Nema uopšte zakona o ministrima koji će tačno da propiše šta su nadležnosti ministra i šta su njegove odgovornosti. Kraljevina Jugoslavija je imala Zakon o ministrima, mora da ima i ova. Ministri, ministarstva i Vlada imaju prevelika ovlašćenja. Vi ste nasledili sistem u kome je politička oligarhija i njena volja 60 godina bila zakon za narod. Nemože se više tako raditi.Morate da promenite zakone. MOraju se uvesti institucije. Moraju se doneti zakoni koji će ministrima da smanje ovlašćenja ali i da povećaju odgovornost za raspolaganje državnim sredstvima, da ih primoraju, naročito da ih primoraju, da kada se razgovara o završnom računu da sede ovde, da objasne ljudima, poslanicima i javnosti svoju generalnu političku orijentaciju u određenoj oblasti. Ovako, zaista, ovo je nesnošljiv izveštaj bar što se tiče ova četiri ministarstva. Pročitali ste i sami i videli da tonije kulturno tako ponuditi poslanicima. Zaista nije. To je nesnošljivo. Da li vi pokrivate njihove izveštaje, da li su oni vama i dostavili izveštaje, a vi nista napisali to je vaša stvar, ali izveštaji moraju da dođu. Imali ste ih i za 2000. godinu. Dajte i za 2001. godinu. Prošla je cela godina, valjda znaju gde su potrošili pare, koje su programe finansirali. Kada dobijemo takve izveštaje onda ćemo moći, gospodine Jovanoviću, da razgovarate konkretno, onako kako nas vi molite. Šta ja konkretno da razgovaram o Ministarstvu nauke kada nema ni jednog projekta. Nema ni jednog programa. Kako da razgovaramo. Mogu samo da kažem da tu nema o čemu da se razgovara.
Ovo je poslednji prijavljeni govornik. Za reč se javio ministar, nije. Pravo na reč imaju predsednici poslaničkih grupa koji nisu iskoristili pravo i za reč se javio narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije, pa potom narodni poslanik Branislav Ivković.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, prre svega građani koji u ovom trenutku prate ovaj program, rekao bih da su ovlašćena lica predsednika Koštunice u RIK-u tokom pretrage na biračkom spisku, tokom oslednjih pet dana, ustanovili da na tom biračkom spisku 835.000 nepravilno upisanih birača. Kako je taj birački spisak nepravilno upisanih birača u posedu DSS-a, a ozbiljno je doveden u opasnost time što bi taj dokaz bio oduzet, zato što nekome nije stalo da se konačno stavi tačka na sve nepravilnosti i mahinacije sa biračkim spiskom, poslanici DSS-a napustiće zasedanje i otići da zaštite materijalni dokaz, kojim se dokazuje kako se i šta radilo u Srbiji. (Poslanici DSS-a napuštaju salu.)
Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da primetim da govornici za ovom govornicom nisu u ravnopravnom položaju, s obzirom da nemaju čašu vode kao što imaju predsedavajući, pa bih zamolio da se i nama koji govorimo ovde donese čaša sa vodom. Predsendiku poslaničke grupe narodnih socijalista preostalo je 20 minuta. Neću sve vreme koristiti. Morao sam nešto da uradim dok poslanici DSS-a, koji su izgleda rešili da budu opozicija, ne ispune svoju nameru i ne napuste salu. Meni je zaista teška kao građaninu Srbije jedna ovakva pretpostavka da je izvršen genocid nad srpskim narodom i da trenutno ima 800.000 manje građana Srbije nego što je bilo 24. septembra 2000. godine, jer je to isti birački spisak. Prema tome, DSS će možda dati i odgovor kakav je bio rezultat 24. septembra 2000. godine. Poštovani gospodine Đeliću, u ime narodnih socijalista i uopšte svih socijalista i levičara u Srbiji zahvaljujem na izveštaju o završnom računu budžeta za 2001. godinu, jer je ovaj vaš izveštaj najbolja promocija ideje socijalista u Srbiji. Vaš izveštaj o završnom računu... [[Žagor.]] Zamolio bih vas da zamolite one kojima ovo nije interesantno da izađu, ili da napravimo jednu pauzu. Da li mogu da nastavim? Kada se detaljnije pogleda izveštaj o završnom računu za 2001. godinu može se sagledati da je aktuelna Vlada Republike Srbije vrlo desničarska vlada, koja je istovremeno uspevajući jednom dobrom pooštrenom finansijskom disciplinom da napuni budžet, sa druge strane taj prihod koji je 98,43% vrlo neravnomerno raspodelila, i to ga je tako raspodelila da je zakinula sve one socijalne pozicije i pre svega za društvene delatnosti. Pre toga bih vam ukazao na Zakon o budžetskom sistemu koga ste vi gospodine Đeliću predložili Narodnoj skupštini Republike Srbije i na član 65. Taj zakon je usvojen ove godine u Skupštini Republike Srbije i jasno ukazuje na sadržaj završnog računa. Tu je tačno precizirano deset stavki koje završni račun mora da ima da bi uopšte mogao da dođe pred Skupštinu Republike Srbije. U desetoj stavki se jasno kaže da završni račun mora da ima izveštaj o eksternoj reviziji završnog računa. Znači, po zakonu o budžetskom sistemu član 65. poslednja stavka 10.kaže se da je sastavni deo završnog računa za određenu godinu i izveštaj o izvršenoj eksternoj reviziji. Član 80. je za ovu situaciju predvideo i prelaznu odredbu koja podrazumeva da Narodna skupština, pre nego što se izabere ekspertska kuća koja će vršiti eksternu reviziju izabere pojedince - eksperte, koji će vršiti reviziju budžeta. Mislim da ste saglasni sa mnom da Narodna skupština do sada nije izabrala pojedince koji će vršiti reviziju i da se pred nama nalazi Zakon o završnom računu budžeta za 2001. godinu, a da nemamo nikakvu eksternu kontrolu, koju je taj zakon predvideo. Znači, nije čak zadovoljena ni formulacija u članu 80. Ne bih govorio o kontroli da niste sami inicirali desetine i stotine hiljada kontrola za prethodne godine, a vrlo je neprijatna pozicija za vas kao ministra da vi koji ste inicirali grdne kontrole i davali imena ljudi i presuđivali pre presuda nemate situaciju da je vaš rođeni završni račun o budžetu za 2001. godinu kontrolisan. O tome šta je radila budžetska inspekcija u 2001. godini sve je jasno i u ovom izveštaju piše da se ona zabavljala tokom 2001. godine budžetom iz 2000, 1996, 1997, 1998. i 1999. Međutim, pojasnio bih zašto sam rekao da ste vi u suštini najveći promoter ideje socijalista u Srbiji. Vi ste uspeli nešto u čemu se do sada nije uspevalo. Na tome vam treba čestitati. Pooštrili ste finansijsku disciplinu, izvršili punjenje budžeta za 98,43%. Međutim, interesantno je kako je vršena raspodela tako popunjeno budžeta. Moram reći da ste bili nekom majka, a nekom maćeha. Ne mogu se videti kriterijumi zašto je prema nekom budžet Vlade Republike Srbije bio majka, a zašto mašeha, a najgore je što je maćeha bio prema onima koji su najnemoćniji i kojima najviše treba pomagati. Ako malo detaljnije pogledamo sam budžet, možemo primetiti da ste se vi zaposleni u državnim organima Vlade Republike Srbije u situaciji kada je budžet realizovan 100%, potrudili da plate i materijalni troškovi itd. za rad državnih organa budu popunjeni tačno prema planu 19,5 milijardi je plan, a 19,5 milijardi ostvarenje. Međutim, već na prvom koraku saplitanje, pa kada su u pitanju sredstva za ostvarivanje zakonom utvrđenih prava u javnim službama, a to su prosveta, nauka, kultura itd, tu je planirano 25 milijardi, a realizacija 20 milijardi. Znači, razlika je celih 5 milijardi dinara. Zbog čega i zašto? U vašem Zakonu o budžetskom sistemu, želim da vas podsetim, u članu 65. stavka 6 se jasno kaže da je Vlada Republike Srbije predlažući zakon o završnom računu budžeta dužna da da opravdanje i razloge, bitnih razlika između planiranog i ostvarenog. Kod vas apsolutno nema nikakvog tekstualnog objašnjenja zbog čega su plate i materijalni troškovi za rad državnih organa ispunjeni prema planu 19,5 - 19,5 milijardi, a zašto za javne službe, a zna se šta su javne službe, u ovom slučaju društvene delatnosti, planirano 25 milijardi, a realizovano 20 milijardi. A to sve u situaciji kada je budžet i tu su čestitke, popunjen 100%. Ako se ide malo dalje, već je ovde dosta govoreno o programu saobraćaja, a pre toga moram a da ne primetim, pošto su se drugovi i drugarice iz Republičke uprave javnih prihoda žestoko zabavljali sa kontrolama, a vi ste ih izgleda dobro i nagradili. Plan je bio za plate i materijalne troškove RUJP negde oko 1.350.000.000a zašto ste im dali 600 miliona više, a vi to sami znate. Stvarno ostaje pitanje, čime je RUJP u situaciji kada se prosveti, kulturi, nauci, daje 5 milijardi manje, zaslužila da dobije 600 miliona ili su možda bili tako fenomenalni žbirovi, potpisujući krivične prijave i gde treba i gde ne treba, da su zaslužili tako visoke plate. Bolja analiza desničarskog rada Vlade Republike Srbije nije mogla biti od završnog računa budžeta za 2001. godinu. Može se uočiti da su za sredstva za obrazovanje ukupno manja 4 milijarde. Zašto su sredstva za obrazovanje, a to je strana dva ministre, sredstva za obrazovanje ukupno je planirano 22 milijarde a realizovano je 18 milijardi. Zbog čega je u situaciji kada je naplata budžeta 100% za 4 milijarde je potrošeno manje i ostaje veliko pitanje, ako su zaposleni u RUJP-u zaslužili nagradu od 600 miliona ili skoro 20% više isplaćene plate. Studentski i učenički standard, krediti, talenti, stipendije, a za to je planirano 550 miliona, isplaćeno je 218 miliona. Znači, dva puta manje od plana u situaciji kada je budžet naplaćen jednom dobrom finansijskom disciplinom, vi ste je uveli i tu vas treba i pohvaliti, pa zašto i zbog čega je manje od plana. Po članu 65. Zakona o budžetskom sistemu, koji ste predložili, a ova skupština usvojila, stavka 6 vi ste bili dužni ili resorni ministar da date objašnjenje za bitne razlike između planiranog i ostvarenog. Istva stvar je kada su sredstva za nauku i tehnologiju i razvoj. Planirano je 1.650.000.000 a realizovano je 1.151.000.000. Zbog čega 500 miliona manje, zbog čega 30% manje od plana isplata za nauku, kada je budžet popunjen 100%. Znači, jasno je da vi ovde afirmišete Narodne socijaliste, jer govorite kako radi desničarska vlada. Taj budžet iz 2000. godine, a to je prošla tačka dnevnog reda, bez obzira kako je punjen, on je 100% ispunio obaveze i prema prosveti, i prema nauci, i prema kulturi. Ostaje zaista otvoreno pitanje i to mora ovde ponovo da se kaže, iako su kolege poslanici govorili to i ranije, u isto vreme za program saobraćaja je planirano 7,5 milijardi, a realizovano 9,7 milijardi.
Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.
Imam 20 minuta gospođo predsednice.
Da li hoćete i narednih 10 minuta?
Hvala lepo. Mi smo profesori namešteni na 45, nema problema. Koje je to lice bilo u poziciji da odluči da potroši dve milijarde i petstomiliona više ili negde oko 25% više od plana, toliki novac mimo volje Skupštine Republike Srbije. Uopšte, gospodine Đeliću, vašim dolaskom na mesto ministra za finansije i ekonomiju, dodagađa se nešto što se u ranijim vladama nije događalo. Budžet Vlade Republike Srbije sa svim razdelima i pozicijama i služi da narodni poslanici daju saglasnost o potrošnji po pojedinim stavkama. Kod vas se događa nonsens. U situaciji kad imate ministarstva koja u celini imaju možda 200 ili 300 miliona dinara pravo, a evo gospodin Šumarac i njegovo ministarstvo 200 miliona dinara pravo da potroši tokom cele godine. Vi još razbijate tu potrošnju na desetak pozicija. Vi u budžetu ste predviđali i sada za 2003. goidnu takođe, da na jednoj jedinoj stavci stoji 7,5 milijardi. Znate, prosto to izgleda kao igranje sa Skupštinom. Skupština je tu da razglaba o Ministarstvu građevina i deset pozicija i svega 200 miliona ukupno je u pitanju, a neko dobije pravo, kao ministar Veselinov u vašem budžetu za 2003. da sam troši 7,5 milijardi. Onda se pitam, čemu služi ova skupština? Zašto će nam deset stavki na poziciji Ministarstva građevina, a to je ukupno 200 miliona, kada jednom licu, ministru Veselinovu dajete pravo da troši 7,5 milijardi, ili ste vi gospodine Đeliću dobili kao ministar za ekonomiju i finansije na poziciji socijalnih programa za 2001. godinu da trošite 3 milijarde. Vi ste potrošili svega 450 miliona. U situaciji kada ste ispunili plan naplate i pokazali da ste dobar ministar, kada je uterivanje para u budžetsku kasu u pitanju, vi sami odlučujete da za socijalne programe, umesto 3 milijarde dinara, potrošite 450 miliona. Ostaje otvoreno pitanje, da li je moguće da Skupština Republike Srbije dođe u poziciju da vam da ovlašćenje da potrošite za socijalne programe 3 milijarde, a vi potrošite 450 miliona. Morate zaista, za ovom govornicom, dati jedan vrlo značajan razlog, zbog čega ste u situaciji, kada je budžet popunjen 100% umesto 3 milijarde za socijalne programe, u zemlji u kojoj su preko potrebni socijalni programi, jer je prestrukturiranje privrede, jer je tranzicija, jer imamo besomučnu privatizaciju. Mnogi ljudi ostaju bez posla, treba nam prekvalifikaciji da ljudima damo šansu da se sami izdržavaju, oni i njihove porodice, vi potrošite 450 miliona. Znači, šest puta manje. Verujte, više bi voleo da ste na toj poziciji potrošili 5 milijardi, nego što ste na nekoj drugoj poziciji, npr. izgradnji saobraćajnica potrošili 2,5 milijarde više. U isto vreme, vi kao ministar, odlučujete da Fond za prestrukturiranje banaka, a gde je bio plan 600 miliona ode milijardu i osamstomiliona. A da su te banke bar poštene banke, da nisu zelenaške, pa da ste time upumpavajući milijardu i dvesta miliona u banke, tim bankama omogućili da postanu potentne i daju jeftine kredite, možda bih razumeo da je to neki vid socijalnog programa, jer će to biti banke koje pokreću privredu, mala i srednja preduzeća. Mi saznajemo da jedan fond za razvoj odobrava kredite, a ljudi posle ne mogu da dobiju garancije od banaka i mnogi krediti u Fondu za razvoj propadaju, jer neće banke da daju garancije. Znam da vi kao ministar imate užasne probleme sa guvernerom Dinkićem, iako politički isto mislite. On je izvlačenjem para iz ove države i proglašavajući 2 milijarde dolara deviznim rezervama otvorio šansu zelenašima da uzimaju mesečne kamate od 3 do 7%. Jeste, gde nisu, kažite. Tri posto, a tvrdim vam da imaju banke koje godišnje idu i do 75% kamate u vreme kada je fiksiran kurs evra i dinara. Za vas je to dobro, jer malo olakšava Vladi, a teret i zastoj u privredi baca na guvernera sa punim pravom. Znači, jednostavno, ovde smo osetili posledicu lošeg pristupa formiranju budžeta, jer Skupština Republike Srbije čini 250 poslanika koji trebaju vama, Vladi da odobre potrošnju planiranog priliva. Vi nas dovodite u poziciju da jedno ministarstvo sa 100 zaposlenih troši 200 miliona, da nam to razbijete u 10 stavki i da mi to odobrimo. Čak su neke stavke 50.000, a onda se pojavi pozicija 7,5 milijardi, odlučio jedan čovek. Po kojim kriterijumima? Evo, socijalni programi i po kojim kriterijumima je neko odlučivao, odnosno vi kao ministar da trošite pare po tim socijalnim programima. Koji su to kriterijumi? Ko ih je usvojio? Koji su to prioriteti? Nije ni za vas dobro da tako bude pozicija ukrupnjena. Mislim da Zakon o budžetskom sistemu upravo zbog člana 65, koji vas obavezuje, zakonskom formom i možda ga zato i menjate, na neki način opredeljuje da preciznije precizirate potrošnju sredstava, jer sami sebi na neki način omogućujete faktički da nosite veliku odgovornost. Još jedan dokaz, učenički krediti, talenti i stipendije, posebni račun višeg univerzitetskog obrazovanja, predviđeno 250 miliona, a potrošeno samo 39 miliona. Zašto je potrošeno pet puta manje za učeničke kredite i za standard kada je budžet naplaćen sto posto. Ko je to odlučio da uskrati 75% para za tu namenu učeničkog kredita talentima i stipendijama i da baci negde na drugu stranu. To je velika odgovornost i o tome treba i dalje razgovarati. Na kraju jedna pozicija koja je zaista vrlo ozbiljna, a to su sredstva za smeštaj i ishranu izbeglih i prognanih lica. Mi smo sada u poziciji da oni koji su izazvali probleme na teritoriji bivše Jugoslavije povlače svoje humanitarne organizacije, obustavljaju podršku izbeglicama, izbeglim i prognanim licima. Mi sada to moramo da preuzmemo na sebe. Ne sme se dogoditi da bude predviđen 881 milion, a da bude potrošeno svega 578 miliona. Bar ta pozicija mora biti ispunjena. Sve u svemu, očigledno je da Zakon o budžetskom sistemu, kada je u pitanju završni račun Vlade Republike Srbije za 2001. godinu, nije ispoštovan, nije ispoštovan ni član 65, niti prelazne odredbe u članu 80. Jednostavo treba konstatovati da ovaj završni račun Vlade Republike Srbije nije prošao nikakvu kontrolu, posebno ne onu kontrolu po Zakonu o budžetskom sistemu. Što se tiče samog sadržaja, on pokazuje kako radi jedna desničarska vlada, jer su u situaciji kada je realizovana naplata 100% u suštini uštinute i to značajno, po četiri pet puta manje isplaćene one pozicije koje spadaju u pozicije socijalnog programa.
Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa prijavljuje za reč? Vi ste vaše pravo iskoristili. Možemo da napravimo ovakav kompromis, ako hoćete, pošto ste koristili već četiri minuta još šest minuta. Izvolite.
Poštovane kolege narodni poslanici, gospodine ministre, ako sklonimo u stranu sve ono što Vlada Republike Srbije govori o Predlogu zakona o završnom računu budžeta za 2001. godinu, jer je reč o ničim pokrivenim hvalospevima i kada se uroni u tekst ovog predloga zakona ono što piše uz stavove i brojke, a uz to se konstatuje da ima i stvari koje ne stoje u završnom računu budžeta, a trebalo bi, onda se zasigurno može izreći i sledeći stav, odnosno ocene. Završni račun budžeta za 2001. godinu, koji je inače po obimu jako skroman, koji nije pregledan, pokazuje da sadašnja Vlada Republike Srbije ima dva lica. Jedno za javnost, marketinško i drugo ono realno u praksi. Ta Vlada jedno priča, postavlja principe, zalaže se za određene vrednosti, drži nam istovremeno predavanja o moralu, potrebi poštovanja zakona i naravno pominje ko sve nije radio na zakonom utvrđen način, pominjući socijaliste, a istovremeno u praksi ponaša se krajnje voluntaristički, daje primat politici i stranačkom u odnosu na potrebe celog društva, nenamenski i nezakonito troši sredstva poreskih obveznika u isto vreme dok namiče nove i veće poreze za obične građane, a bogatima smanjuje poreske obaveze. Takva Vlada pokazuje da niti je ekspertska, ni dosledna, ni kvalifikovana za ono što radi i da ovaj predlog zakona ne zaslužuje prelaznu ocenu. Ja ću ove svoje tvrdnje potkrepiti sledećim primerima. Pomenućemo primera radi tekuće budžetske rezerve i činjenicu da su one za skoro 22% više, izvršene za 22% više od plana. Tako je recimo dva puta izdvojen novac za finansiranje Radio-televizije Srbije uz obrazloženje zbog izuzetno teške finansijske situacije nakon ukidanja takse na električno brojilo. Ko je ukinuo taksu na električko brojilo? Ova Vlada Republike Srbije. Ko je Radio-televiziju Srbije doveo u tešku ekonomsku situaciju? Vlada Republike Srbije i sada lijući krokodilske suze Vlada se pojavljuje kao spasilac te iste televizije, logično zna se i redosled poteza. Onaj koji plaća određuje i strukturu programa i sada umesto da Radio-televizija Srbije bude servis građana ona se pretvara u servis Vlade Republike Srbije. Kada pogledamo sve ono što se prikazuje na programima Radio-televizije jedonstavno od ministara se ne može doći do reči, doduše i neki predstavnik nevladinih organizacija. Opozicije tu nema, eventualno ako se neko poajvi samo da eventualno ulepša sliku o objektivnoj televiziji. Drugi primer, sredstva tekuće budžetske rezerve su izdvojena i za potrebe Koordinacionog centra SRJ i Republike Srbijei za tri opštine, a pored toga izdvojena su sredstva iz budžetske rezerve, još 150 milijardi za Koordinacioni centar. Postavlja se jedno logično pitanje, nije sporno odvajanje sredstava, ali se postavlja pitanje za šta su ta sredstva trošena. Zar je moguće da za ove dve godine mi u Skupštini Srbije nismo dobili nijedan izveštaj za šta se sredstva troše? Zar ne bi bilo logično da to bude izveštaj upućen Skupštini, a ne da nam pojedini poslanici objašnjavaju za šta se ta sredstva troše? Treći primer, direktni upliv politike i interesa DOS-a, naravno. Dato je 15 miliona dinara na ime povraćaja novčanih iznosa novinsko-izdavačkim kućama. Ovde se Vlada ponaša i kao tužilac i kao sudija i kao Božić bata. Sa poklonima se naravno kupuje i naklonost medija, pa se otuda ne treba čuditi što svi mediji u isto vreme objavljuju tekstove koji treba da afirmišu programe, politiku i rad Vlade, odnosno koji treba da govore negativno o drugima. Postavlja se pitanje zašto u strukturi budžeta za 2001. godinu nema nijedne reči o primeru koji sam juče izneo, o milijardu i 500 dinara novčanih sredstava, koje je Vlada Republike Srbije oprostila pekarima. Taj hleb je prodavan, neko je od toga uzeo profit. Zar je moguće da je Vlada Republike Srbije 50 miliona maraka poklonila pekarima i to samo na osnovu jednog protokola koji je zaključilaGrupa G-17 i pekari. Zašto u završnom računu ne stoje podaci o sredstvima iz poreza na ekstradohodak i ekstraimovinu, potrošenih po pojedinim namenama. Koliko je u budžetu uplaćeno poreza na promet usluga od strane ZOP-a, koji je obveznik na usluge platnog prometa, koji je taj platni promet i plaćao. Procena je da je Narodna banka Jugoslavije tj. ZOP na promet usluga od platnog prometa imao osnovicu 14 milijardi dinara i da po tom osnovu nisu plaćene 2,8 milijarde dinara. Koliko je budžet ostvario prihod od kamata na depozite budžetskih para u 2001. godini i gde su pare budžeta deponovane, a negde su morale biti u depozitu. Ovde se tvrdi da je prethodna vlast oštetila budžet, jer nije naplatila kamatu, gde je bilo deponovano oko 100 milijardi dinara. Na samom kraju, s obzirom na ograničeno vreme, želeo bih nešto reći. Moje kolege narodni poslanici iz Socijalističke partije Srbije su dokumentovano pokazale da je bilo nenamenskog trošenja sredstava. Takođe su i dokazali, a to stoji u ovom izveštaju koji je napravilo Ministarstvo, da je bilo slučajeva i nezakonitog trošenja sredstava. U kom obimu, to ćemo videti kad nova Vlada bude preuzela posao, pa kad nova budžetska inspekcija bude izvršila uvid u ono što se radilo. U svakom slučaju, ovaj izveštaj je loš i za poslaničku grupu SPS neprihvatljiv.
Da li se još neko od predstavnika poslaničkih grupa prijavljuje za reč? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pitam da li predstavnik predlagača, ministar finansija i ekonomija, gospodin Božidar Đelić, želi da da završnu reč?
Gospođo predsednica, uvaženi narodni poslanici, dame i gospodo, želeo bih veoma kratko da odgovorim na nekoliko pitanja koja su proizašla iz ove diskusije. Prvo što želim da kažem, to je da danas Vlada pred vama polaže račune, kao i što treba. Isto tako, ma koliko bilo i teških reči i nekih nepreciznosti u onome što je izrečeno za ovom govornicom, ne mogu da se otmem utisku da je danas bio jedan veoma dobar dan za ovaj parlament, za javne finansije Srbije. Čini mi se da na svakom koraku uspostavljamo ono što treba da bude onaj minimalni standard diskusije, onoga što treba da bude informacija koja treba da se dostavi ovom domu sa strane izvršne vlasti. Verujte i sledeći završni računi će biti utoliko bolji. Hteo bih ovde samo da odgovorim na nekoliko ključnih pitanja koji su proizašli iz ove diskusije. Prvo što bih hteo da kažem, to je da ovaj završni račun, naravno, kao ni mnogo što šta u našoj državi, nije još na onom svetskom nivou ili bar na nekom nivou gde bi mi svi mogli da kažemo da je to jedan dokument na koji možemo svi biti ponosni, uključujući i mene. Međutim, ne možemo zaboraviti da je završni račun prošlih godina bio puka formalnost. To je bio jedan zakon koji se usvajao bez diskusije, veoma često, čak u jednoj godini - devedetih godina, to je prvo bila jedna uredba koja je posle bila naknadn pokrivena zakonom. Ako pogledate diskusiju koja postoji u Saveznom parlamentu, usvajaju se i dan danas zazvršni računi Savezne države ili pak nekih institucija u njenom sklopu, kao Narodna banka Jugoslavije, bez mnogo diskusija. Mislim da je ova diskusija koju smo imali danas jedan veoma dobar, pozitivan korak. Ja ga kao takvog prihvatam i želim da samo ovde dodam nekoliko preciznosti. Prvo, napominjem, pošto je bilo dosta diskusije oko toga da je ovo prvi budžet, ako gledamo suštinu stvari, koji je bio izvršen u onome što je bilo planirano. Ne u potpunosti, jer, kao što znate, vi ste izglasali budžet tek krajem marta, tako da on nije pokrivao prvo tromesečje ove godine i celokupni budžet je trebao da uklopi nešto što se i desilo pre njega. Međutim, konstatujemo, kao što su i mnogi za ovom govornicom primetili, da je ovo prvi put u 12 godina da, bez uvođenja novih dažbina ili povećanja stopa, prihodna strana je izvršena po planu. Šta to znači po planu? Inflacija koja je bila projektovana na 30%, bila je konstatovana na 40,6%, tako da u realnom iznosu prihodi budžeta su bili veći za 6%. Zbog čega? Zbog toga što, zahvaljujući reformi budžeta, tzv. brutiranju budžeta, ukidanjem specijalnih računa, sve je bilo na jednom mestu. Ona fiskalna reforma koju ste izglasali krajem marta prošle godine je omogućila da imamo efikasniji poreski sistem sa mnogo manjim brojem poreskih formi, izdašnijim, lakšim za kontrolu i za ubiranje. Zahvaljujući tome, a ne višim stopama, došli smo do ovog rezultata. Naravno, tu je jedna žustra borba protiv šverca, jedna skoro u potpunosti uspešna, a to je protiv šverca naftnih derivata i jedna koja je svakodnevna borba, a to je borba protiv šverca cigareta, gde je učešće nelegalnih cigareta značajno smanjeno. To su činjenice u vidu onoga koliko se ubira na carini. Setimo se, 2001. godine legalno uvezene cigarete, ta količina je dva puta veća nego u zbiru pet godina koje su prethodile 2001. godini. Evo jednog eklatantnog dokaza da se u tom domenu značajan napredak napravio. Toliko o prihodnoj strani. Sve fiskalne forme: porez na promet, porez na dohodak građana ili akcize, pokazale su taj napredak. Ako pogledamo ono što se posle toga desilo na nivou sredstava koja su bila predviđena za pokrivanje deficita, jednostavno, tu i privatizacija i oni zajmovi sa strane međunarodnih finansijskih institucija i delimično donacije, ili su zakasnije nekoliko nedelja ili nisu bile izvršene u onom iznosu koji je bio predviđen. Zbog toga, prvi put u 12 godina je izvršenje rashoda bilo u tom i samo u tom obimu, bez štampanja novca. Zbog toga, kao što vidite, ne samo u nominalnom iznosu za milijardu - dve, ovaj budžet i realno na rashodnoj strani, zbog inflacije koja je bila nešto veća od planirane, izvršen za nekolliko procenta ispod onoga što je planirano. To je jedan odgovorni budžet. To je vođenje javnih finansija koje je mukotrpno. Iza toga su svakodnevne diskusije između prioriteta, onoga što je zacrtano, ali u svakom slučaju, ne odstupajući od onog kardinalnog principa koji mora, ma ko bio u Vladi od sada, rukovoditi vođenje naših javnih finansija, a to je da se ne pokrivaju problemi kroz stvaranje kvazifiskalnih deficita u robnim rezervama, izdavanje falš obveznica EPS-a ili obveznica za dečije dodatke, samo d bi se prikrio jedan deficit ili da bi proradio Topčider. Sve se, kako se onda to govorilo, peglalo prevazilazilo. Ima tu dosta bogate terminologije na način na koji se to radilo kroz štampanje novca. Toga nije bilo. Zahvaljujući tome Srbija je imala jednu veoma dobru bazu za 2002. godinu i završila je godinu sa jednim budžetskim deficitom koji je bio jedan od najmanjih u Evropi te godine. To nije neko ogromno dostignuće u smislu da je našoj državi u ovom momentu nužan jedan budžetski deficit u periodu, otprilike 3-4%. To je ono što je održivo i to je ono što je nužno za naše javne finansije. To je bilo manje 2001. godine samo zbog toga što su neka sredstva koja su bila planirana izostala. Umesto da štampamo novac, mi smo samo izvršili datu i nužnu kompresiju na rashodnoj strani. Tako se objašnjava zašto su neki rashodi manje izvršeni nego ono što je bilo predviđeno. Krenuli smo na tom finansijskkom guberu prema prioritetima i oni su bili, za razliku od onoga što je malo pre rečeno, ne u nekom vidu privilegovanih grupa, nego po zakonu i po socijalnim potrebama. Prioritet - penzije. Zbog toga, kao što vidite, pozicija penzija je više izvršena nego što je bilo budžetirana. Isto tako, ono što je bilo nužno po zakonskim prinadležnostima. Ovaj budžet, prvi put u 12 godina, podmirio je 12 plata, 12 penzija, otkupio pšenicu, bez štampanja novca, bez probijanja rokova, bez devalvacije, bio u stanju da pozajmi nužna sredstva EPS-u da izvrši remont, prvi put jedan ozbiljniji u 12 godina, a da za to ne proradi Topčider. Samim tim, a to je suština ovog budžeta, ovo je jedan odgovoran budžet koji je bio izvršen u okviru koji je bio previđen. Ako pogledamo, to su bila mnogobrojna pitanja koja su poslanici postavili, ako uzmemo poslaničku grupu DSS-a, dosta brzo se zaboravlja da je i DSS bio član ove vlade 2001. godine, sve do avgusta meseca. Ako pogledamo i pitanja, oni sami sebi, bar dvotrećinski, postavljaju ta pitanja. Od janura do avgusta meseca smo bili solidarni članovi te Vlade i radili smo zajedno na tom budžetu. Teško je prihvatiti, na neki način, postavljena pitanja, kao da se to njih ticalo, kao da oni nisu bili u toj Vladi, kao da oni nisu delili tu tešku odgovornosti vođenja zemlje sa nama i sve to do avgusta meseca te godine. Naravno, sva pitanja te poslaničke grupe i drugih poslaničkih grupa stoje, shodno novim pitanjima koja su se postavila ovog dana, naročito u razdelima privrede i privatizacije, saobraćaja i telekomunikacija, urbanizma i građevine i agrara. Nadležna ministarstva će dostaviti naknadno dodatne informacije, shodno onome što je danas zatraženo, zatražene su dodatne tabele. Nema ni jednog pitanja na koje nećemo odgovoriti, jer jednostavno, to je ne samo naša dužnost, ne samo naša obaveza, nego i naša čast da odgovorimo na pitanja koje postavlja ovaj cenjeni dom. I, nadležni ministri, koliko već sutra, odgovaraće lično na sva ta pitanja i na ono što je trošeno na njihovom razdelu. Budžet Srbije, ova vlada, ne smeju i nemaju nikakvu tajnu i nemaju i nikada neće imati ni jedno neodgovoreno pitanje, na ono što ovaj dom bude postavljao kao pitanje za njih. Uz to, hteo bih da odgovorim na nekoliko specifičnih pitanja, jer moje kolege će sutra odgovoriti lično na na pitanja koja se tiču njihovih resora. Želim samo da kažem, ako pogledamo Republičku upravu javnih prihoda, iznenađen sam bio da onaj ko je postavio pitanje, koji jeste vrstan poznavalac naše državne uprave, da je zaboravio da ta uprava nije u sklopu Ministarstva finansija, niti će biti sve do 31. decembra u ponoć ove godine, jer to je momenat kada će stupiti na snagu zakon koji ste izglasali prošle nedelje, u utorak. Ona je za sada organ koji je na nivou Vlade. Naravno, ako pogledamo ono što se tu dešavalo, pa pogledajte prihodnu stranu, možemo isto tako dati zahvalnost koje vrši jedan teški zanat. Ona je prvi put, i to svojski doprinela, da ti poreski prihodi budu tu, na onom nivou koji smo očekivali, čak 5% više od onoga što je bilo planirano u realnom iznosu. I naravno da ne stoje priče o nekim tajnim grupama, i naravno da ljudi koji su tu bili angažovani, da su radili kao savetnici, i naravno da su tu prevashodno pomagali da se i izgradi takav efikasan i moderan zakon, i naravno do sada, kada je taj zakon donešen od strane ovog doma, njihova uloga više nije nužna. Naravno da sve mora biti u sklopu organizacija i uprava, i naravno da sve mora biti po zakonu. Isto tako hteo bih da dodam, pošto je bilo pitanja oko toga - zašto 50 stranica, a ne 278, pogledajte završni račun za 2000. godinu i uočićete da jedan dobar deo tog završnog računa, koji se tiče raznih razdela, podsetio je i dom i poslanike koji su to zakoni koji se sprovode od strane raznih ministarstava. Imamo mi malo tradicije u javnim finansijama i mnoge od njih moramo da jačamo. Ali, postoji jedna, a to je da u prvom završnom računu u novom sazivu Narodne skupštine, dosta se obimno opisuje koji su to zakoni koji se sprovode u tom delu i bilo bi, čini mi se, nepotrebno da se oni ponavljaju i u ovom završnom računu, još manje imajući u vidu da, kao što vidimo kalendarski, oni se diskutuju jedan posle drugog. Naravno, isto tako želim da kažem da, ako pogledamo i neke druge razdele, više puta nadležni odbori ovoga doma su zatražili informacije i na sva pitanja nadležna ministarstva su odgovorila. Tako ćemo raditi i u budućnosti. Zbog toga, čini mi se, da ne stoje pitanja u smislu da niko ne želi da odgovori, ili da se nešto krije. Ne, Vlada Republike Srbije, nijedan resor, ne krije ništa od ovoga doma. Na svako od vaših pitanja u nadležnom odboru, ili pak na ovoj sednici, ili na nekoj kasnijoj sednici, mi ćemo odgovoriti. Ako pogledamo ovaj završni račun, on ima dva važna noviteta - prvi je da mimo bilo kakve zakonske obaveze, i malo je onih koji su to priznali i pohvalili, ova vlada je uvrstila izveštaj budžetske inspekcije. Tu konstatujemo da postoji jedna rđava navika, a to je da pri kraju godine, shodno zakonu koji je postojao i koji se primenjivao, znači, ništa tu nije protivzakonito, pre Zakona o budžetskom sistemu, bilo je moguće od strane Vlade da se vrši preraspodela sredstava. Ali, to nije dobro i mi nismo mislili da je to dobro. Baš zbog toga je predložen Zakon o budžetskom sistemu i zato i postoji sledeća tačka dnevnog reda ovog zasedanja, jer takve preraspodele sredstava od strane Vlade više nisu moguće po zakonu. Najzad, ovo će biti prvi završni račun i prvi budžet gde će ovaj dom biti u stanju, shodno članu 80. prelaznih odredaba Zakona o budžetskom sistemu, da dobije jednu eksternu ocenu ovoga što se radilo. I na kraju, kada budete glasali za ovaj zakon, neće biti kraj priče o budžetu 2001. godine, ni o završnom računu za tu godinu. Prvi put u istoriji javnih finansija u Srbiji imaćete jedan izveštaj nezavisnog revizora, koji će vama dostaviti izveštaj, a ne Vladi. Tu želim da zaključim da ovaj završni račun gleda jedan budžet gde nije zaboravljeno 16% prihoda, jer svih prihodi po bruto principu su ovde. Nema više specijalnih računa. Ovaj budžet i ovaj završni račun oko tog budžeta ne pokazuju neke skrivene dubioze, jer sve ono što je finansirano iz državnog novca je na jednom mestu. Nema nekih kvazi-fiskalnih deficita koji se gomilaju u javnim preduzećima, u robnim rezervama, ili pak kroz neke politički motivisane kredite NBJ, ili pak poslovnih banaka. Sve je to, na dlanu, da pogledate. Ovaj zakon o završnom računu pokazuje jednu sliku, prvi put u 12 godina, sliku budžeta koji nije izneverio one koji su očekivali nešto od njega, ni penzionere, ni seljake, ni sve one koji imaju i primaju socijalne prinadležnosti, prvi put. Isto tako, ovaj završni račun pokazuje jedan odgovorni budžet, gde nema štampanja novca, i to iskušenje je uvek prisutno, ali mi njemu nikada nećemo podlegnuti. I još nešto, želim takođe da kažem da će ovo biti prvi završni račun, gde smo priložili jedan izveštaj budžetske inspekcije. To će jačati njenu nezavisnost, i ne samo to. Dok se ne osnuje eksterna revizija naših javnih finansija, imate mogućnost, shodno članu 80. da dobijete izvršnog nezavisnog revizora. Za sledeću godinu (tu jedan govornik nije bio u pravu) ovaj zakon ne primenjuje ove godine članove 64. i 65. Međutim, već za budžet 2002. godine, rad na završnom računu za ovu godinu je već počeo 1. decembra. Pogledajte te članove i videćete da prema njima, zakonski određeno, imamo izuzetno precizno određene stvari, koje moraju da prate završni račun. Tu neće biti samo izvršenje novčano, tu će biti i garancija, tu će biti i mnogo preciznijih tabela oko dugova. Vidimo ovaj završni račun kao jedan važan momenat u napretku transparentnosti naših javnih finansija, koji će biti praćen još boljim koracima. Iz svih ovih razloga i zbog toga što ovoga dana prvi put, u ovom sazivu Vlade, za prvi budžet koji smo izradili, polažemo pred vama račune. Ja vam se zahvaljujem na ovoj diskusiji i apelujem da glasate za ovaj završni račun. Hvla puno.
Zahvaljujem predstavniku predlagača, ministru finansija, gospodinu Đeliću, i zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupštiina će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2002. GODINU Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Velimir Simonović; Dragan Pavlović; zajedno Ljubomir Mucić, Radojjko Petrić, Nebojša Jović i Marko Ćulibrk; zajedno Živanko Radovančev, Miomir Ilić, Hranislav Perić i Golub Rajić i zajedno Ljubomir Mucić, Radojko Petrić, Jovan Todorović, Dušan Cvetković, Živko Radovančev i Joca Arsić. Amandmani koji budu podneti do početka pretresa Predloga zakona biće vam uručeni u toku sednice. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Podsećam vas da vreme za raspravu iznosi 5 časova i da se ono raspoređuje srazmerno broju narodnih poslanika poslaničke grupe i molim predstavnike poslaničkih grupa da podnesu prijave za reč. Ima reč narodni poslanik Srđa Popović, po Poslovniku
U skladu sa članom 81. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, predlažem da večeras produžimo rad do završetka ove tačke dnevnog reda i molim da se utvrdi kvorum, pošto izgleda ima nekih kartica od ovih čuvara diskova, da bi mogli da odlučujemo o tome.
Molim Službu da pokupi kartice koje su ostale u poslaničkim jedinicama. Dame i gospodo, molim vas da utvrdimo da li imamo kvorum za odlučivanje. Konstatujem da imamo kvorum za rad, ali nemamo kvorum za odlučivanje. Prema tome, nastavićemo sa radom do 18 časova i neću stavljati Predlog na glasanje. Nastavljamo sa radom. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača, ministar finansija i ekonomije, gospodin Božidar Đelić želi da uzme reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo, želeo bih kratko da obrazložim Predlog o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2002. godinu. Indikativno je, da je pre svega, ovaj predlog danas pred vama. On je direktan rezultat vašeg glasanja ovog zakona, Zakona o budžetskom sistemu, koji zahteva od izvršne vlasti, da svaki put kada dođe do iole ozbiljnije preraspodele u državnoj kasi, bilo to u postojećem okviru, da dođe pred ovaj dom i da zatraži glasanje i vašu saglasnost da bi takva preraspodela mogla da se izvrši. Time, kao što vidimo, imamo još jedan korak prema većoj kontroli zakonodavne vlasti nad izvršnom vlašću u domenu javnih finansija i to je dobro. Ono što bih hteo isto da kažem, to je da, ako pogledamo suštinu ovog predloženog rebalansa, na žalost, ove godine imaćemo jednu inflaciju i to je dobra vest, koja će biti za koji procenat niža od one što smo predviđali, 16% umesto 20%, a isto tako realni rast naše ekonomije će biti tačno onoliko koliko je predviđeno, 4% realnog rasta društvene proizvodnje. Ako pogledamo prihodnu stranu, predviđamo da ćemo imati 700 do 800 miliona dinara manje u kasi, od onoga što je predviđeno u nominalnom iznosu, što znači da ćemo u realnom iznosu ima za koji procenat više prihoda od onoga što je predviđeno. Isto tako, ako pogledamo sredstva za finansiranje i pokrivanje predviđenog deficita budžeta, tu vidimo da imamo isti okvir, mada je, rekao bih, ako uđemo u samu kompoziciju tog pokrivanja, imamo malo različite stavke, ali predviđen deficit od 39,8 milijardi, biće izvršen sa 40,7 milijardi i to je 2% odstupanja, gde ćemo imati nešto manje kredita od međunarodnih finansijskih institucija, kao i prošle godine, rekao bih, prva tranša jednog zajma Svetske banke, biće sa nama i našem budžetu, dva do tri meseca nešto kasnije od onoga što je predviđeno, prevashodno zbog, rekao bih, dugog trajanja pregovora oko ustavne povelje i pitanja na kom nivou nužni zakoni koji idu sa tom podrškom, treba da budu izglasani. Isto tako, ako pogledamo donacije i prihode od privatizacije, oni će biti na predviđenom nivou, tako da razlika u zaduživanju kod međunarodnih finansijskih organizacija i kod Svetske banke, biće nadomesteno zaduživanjem u našem domaćem finansijskom sistemu. Znači, i prihodi i sredstva za pokrivanje deficita su u predviđenom okviru, samim tim rashode koje predlažemo da se finansiraju iz budžeta za ovu godinu su istovetni, kao i u onom momentu kada smo imali i glasanje ovog budžeta, 27. decembra ako se dobro sećam, prošle godine, pa i rebalansa koji se desio juna ove godine, zbog promena koje su dovele do izglasavanja Omnibus zakona i prenošenja određenih nadležnosti na AP Vojvodinu. E, sada, prihodi su otprilike isti, deficit će biti isti, rashodi će biti isti, pa se možemo pitati čemu predlog ovog rebalansa? Predlog ovog rebalansa je pred vama zbog toga što imamo jedan broj stavki koje moramo izvršiti u iznosu koji je nešto veći od onoga što je planirano. Ja bih hteo ovde da vam predočim koje su to stavke i zbog čega predlažemo da one budu izglasane, koliko već na ovoj sednici. Stavke koje predlažemo da budu veće su, i najveća je subvencija za PIO Fond zaposlenih, to su penzije, a zašto 4 milijarde više od onoga što je predviđeno? Tu želim odmah da kažem da to nije neki dodatni izdatak za penzije u vidu povećanja koje nije predviđeno Zakonom o penzijama, naravno, nego taj rebalans je nužan da bi bili u stanju da zakonski isplatimo penzije za decembar, jednostavno, prema onome što su bila predviđanja decembra prošle godine, tu imamo nešto veći broj penzionera od onoga što je predviđeno, to je pod jedan. Pod dva, imajući u vidu da su plate porasle nešto brže od onoga što je bilo predviđeno ove godine, a da se penzije za pola rasta vežu za rast tih plata, i sam rast penzija je bio nešto brži, najzad, Odlukom Saveznog ustavnog suda, mi smo morali da isplatimo razliku koju je on odredio od odprilike 1,5 milijardi dinara za razliku u isplati za prvu polovinu ove godine i odatle te 4 milijarde. Druga stavka koja je ovde predložena, to je stavka za Javno preduzeće ŽTP, to je 1,5 milijardi dinara, a to je zbog toga što jednostavno, na žalost, i dalje ove godine to javno preduzeće ne ubira dovoljne sopstvene prihode da bi bilo u stanju da podmiri njihov fond plata, a kamo li da podmiri potrebe za neke remonte i normalno funkcionisanje naše železnice. Zbog toga je taj iznos nužan, da bi mogli da obezbedimo normalno funkcionisanje naše železnice. Trista miliona dinara za EPS, jasno, za remonte, taj novac ne ide u EPS, nego ide direktno tim dobavljačima da bi isto tako mogli da završimo tu remontnu sezonu, koja je ove godine, 2002. godine je bila još bolja nego prošle godine, ovo je bila najbolja godina za remonte u zadnjih 15 godina. Isto tako, imamo nužnost da povećamo stavku za boračku i invalidsku zaštitu, i to za 500 miliona dinara, i 600 miliona dinara za Fond za tranziciju, imajući u vidu da jedan veliki broj preduzeća želi da uđe u program restruktuiranja. Postoji dogovor sindikata rukovodećih kadrova lokalne samouprave i oni traže od Vlade Republike Srbije i ovog budžeta pomoć da bi mogli da uđu u taj proces. To su najvažnije stavke koje se povećavaju, tu imamo jednu stavku koja se rasknjižava u velikoj meri, tako da možete u ovom momentu da vidite na šta je trošena tekuća budžetska rezerva, i videćete da je najveća stavka tu RTS zbog toga što izglasavanje Zakona o radiodifuziji, usledilo je dosta kasnije od onoga što je bilo prvobitno predviđeno i zbog toga, i to je bio jedini način za njegovo finansiranje da bi mogli da nastave normalno funkcionisanje i to je bilo iz svih rezervi. I ovog puta vidimo da će RTS koštati "2,6 milijardi dinara" iz budžetske kase. Sa druge strane, naravno, ako je gubar isti i ako je nužnost zbog penzija, socijale, normalnog funkcionisanja nekih javnih preduzeća, povećati neke stavke, isto tako je nužno i u istom iznosu smanjiti neke stavke, neke, kako da kažem i nije bilo teško smanjiti. Jedna je otplata inostranih kamata za 1,8 milijardu dinara. To je zbog toga što su bilateralni pregovori sa pariskim klubom, to su tehnički pregovori, potrajali koju nedelju i koji mesec više, pa ćemo ove godine plaćati manje za te kamate koliko je bilo predviđeno.Isto tako, imajući u vidu da pregovori sa londonskim klubom nisu napredovali ritmom koji je bio predviđen, neka sredstva koja su bila predviđena na toj stavci za eventualni početak otplate tog duga, posle njegovog značajnog smanjenja, neće biti zvršena. Isto tako imate tekuću budžetsku rezervu, a to je već nešto više računovodstveno nego suštinski, a smanjuje se time što se prikazuje ono za šta je ona bila upotrebljena u toku ove godine, prevashodno za RTS.Najzad, ono što je bilo nešto teže, ali što će biti veoma dobro primljeno i u ovom domu i od strane naših sunarodnika, je to ono što će država manje potrošiti na sebe, u iznosu od 1,4 milijarde dinara, za korišćenje usluga i roba. To su troškovi putovanja, usluge po ugovoru, specijalne usluge i materijal, organi i Vlada, država,će manje trošiti na sebe. Takođe, imaćemo manju stavku za 900 miliona dinara za osnovna sredstva a to su zgrade i građevinski radovi, održavanje onoga što su nepokretna sredstva Vlade.Imamo i smanjenje otplate glavnice. To su isto neki krediti koje ne moramo da vratimo u ritmu koji je bio predviđen, zatim nabavka finansijske imovine imajući u vidu da još nije izglasan zakon o garantnom fondu za kreditiranje malih i srednjih preduzeća. Nadam se da ćete taj zakon brzo izglasati, a nije izglasan ni zakon o garantovanju stambenih kredita. Nadam se da ćete i njega brzo izglasati.Prosto za to je obezbeđen u budžetu za 2003. godinu, ali nećemo biti u stanju da lansiramo te institucije sve dok ne izglasate te zakone. Na kraju dolazimo do onih nešto težih stvari, a to su da ćemo biti u stanju da potrošimo nešto manje za puteve, za oko 1,5 milijardi manje, što nije lako, ali jednostavno morali smo uklopiti rashode u skladu sa onim što je naša realnost, a to je da možemo da potrošimo ove godine tačn onoliko koliko je bilo predviđeno. Ovaj rebalans budžeta je možda tehničke prirode u smislu da on ne traži veću potrošnju, niti je smanjuje, ali je od izuzetnog značaja, jer bez njega i njegovog izglasavanja po zakonu mi ne bi bili u stanju da platimo penzije u decembru, da isplatimo socijalna davanja koja su predviđena, ili pak da obezbedimo nesmetano funkcionisanje veoma važnih javnih preduzeća. Zbot toga, cenjene dame i gospodo narodni poslanici, apelujem na vas da izglasate ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetu 2002. godine. Hvala na pažnji.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a.
Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, evo dočekali smo da nešto bude i drugi put. Do sada je uvek bilo - ovo je prvi put; ovo je istorijski, a ovo je drugi put, ovo je drugi rebalans budžeta za 2002. godinu. Pre nego što obrazložim rebalans tj. izmene i dopune Zakona o budžetu zamolio bih ministra da mi odgovori, jer na Odboru za finansije nisam razumeo odakle uvezao i kako se zove šef trezora republičkog budžeta. Pitali su me, radi zapisnika, niko nije znao da kaže ni kako se zove ni odakle je. (Ministar - iz Sente.) Interesantno ali istinito, po staroj praksi, dobro utvrđenoj, i ovaj drugi rebalans tj. izmene i dopune budžeta za tekuću godinu su predložene ovom domu po hitnom postupku. Tako je urađeno i osnovnim zakonom u decembru prošle godine, zatim izmenama u junu mesecu, a evo i izmenama sredinom decembra ove godine. Postavlja se vrlo bitno pitanje - zašto se u ovoj godini vrši već drugi put rebalans na sednicama ovog parlamenta, a za prošlu godinu, zvanično rebalans na sednicama Skupštine nije iznošen, već je to, kao što smo rekli, prilikom razmatranja završnog računa budžeta za 2001. godinu, putem transformacije i preraspodelom sredstava u okviru tekuće budžetske rezerve, Vlada Republike Srbije na sednici od 22. februara 2002. godine izvršila usaglašavanje budžetskog plana sa iznetim rashodima sa 31.12.2001. godine. U 2001. godini je bilo mnogo lakše jer su ostvareni tekući prihodi bili veći za 16,2% u odnosu na planirane, tako da je planirani deficit budžeta, koji je iznosio 22 milijarde, pokriven iz redovnihprimanja budžeta. E, ove godine je malo teže. Jer, tekući prihodi su oko granice planiranih početkom ove godine, a planirani deficit se uglavnom pegla od prihoda od privatizacije i domaćim kreditima. Iz tih razloga Vlada prebaci teret preraspodele budžetskih sredstava u okviru ukupnog obima budžetskih rashoda na ovaj parlament, koji će verovatno aminovati već izvršene budžetske rashode, ne ulazeći u ocenu njihovog izvršavanj ai realnosti. Ovim izmenama i dopunama budžeta ne povećavaju se ukupni rashodi, jer više nema izvora iz kojih treba da se izvršavaju i finansiraju. "Došlo je preko glave", što naš narod kaže, gospodine ministre, jer budžet je po ovom planu povećan 7 puta u odnosu na 2000. godinu i iznosi 217,4 milijarde dinara. Koja je perspektiva naše ekonomije ako rast brugo društvenog proizvoda i njegov obim i veličina se zasnivaju na uslužnom sektoru ekonomije, na društvenim delatnostima, na bankarstvu, na uslužnom sektoru ekonomije, društvenim delatnostima, bankarstvu, gde su ugašene četiri najveće domaće banke, trgovini uvoznom robom, imajući u vidu da se najveći deo robe široke potrošnje uvozi i to ulazi u finalnu potrošnju. Naša ekonomija se po ovom budžetu ne zasniva na industrijskoj proizvodnji i poljoprivredi. Možda zato i smanjujete sredstva agrarnog budžeta. to niste pomenuli u uvodnim napomenama - da se sredstva agrarnog budžeta po rebalansu za 2002. godinu smanjuju za dve milijarde u odnosu na sredstva koja su bila predviđena po planu budžeta koji smo usvojili krajem decembra 2001. godine. Ta sredstva usmeravate RTS-u, da nova RTS objavi da ste u društveni proizvod ulagali isto kao podsticajna sredstva u poljoprivrednu proizvodnju ili televiziju, a mogu reći da ste vi televiziju doveli do najvećih problema u njenom finansiranju. Najznačajnije je kresanje investicionih ulaganja u privredi, poljoprivredi i putnoj privredi, gde je budžet smanjen, odnosno planirani rashodi za oko 3,5 milijarde, 2 milijarde za agrarni budžet i 1,5 za putnu privredu i putnu infrastrukturu. To mora da je neka nova teorija o stvaranju pogodnih uslova za rast investicija, proizvodnje i zaposlenosti. Gospodine ministre, prema nekim podacima objavljenim ovih dana, broj zaposlenih u ovoj godini je smanjen za oko 100.000, odnosno broj nezaposlenih je povećan za isto toliko. Novi udar na budžet i fondove socijalnog osiguranja u ovom trenutku zato je i najveći. Dobro je da ste shvatili da korisnici sredstava budžeta u svom poslovanju nisu zlatna koka i da nemaju neke velike sopstvene prihode, pa je zato u rebalansu rashodnog dela, taj deo sredstava smanjen sa 13,8 na 3,3 milijarde dinara. Ne stvara se uslov za rast investicija, proizvodnje i zaposlenosti, povećanim transferom za Republički fond za PIO, koji je već transfer dostigao oko 49 milijardi dinara ili 1/3 ukupnih sredstava potrebnih za isplatu penzija. Dugujete odgovor koji sam postavio i po prethodnoj tački, zašto Fond za PIO u ovom trenutku nema i ne može da ostvari planirani obim sredstava? Koliko je smanjenje doprinosa po osnovu smanjenja zaposlenih, a sami ste napisali na strani 7 obrazloženja, kao drugi razlog za smanjenje poreza na dohodak po osnovu manjeg broja registrovano zaposlenih, na osnovu podataka za prvi devet meseci statistike. Budžet se puni iz potrošnje, dok je još ima, jer učešće poreza na promet i akciza iznosi 110 milijardi ili 59%, pa je i to razlog zašto nema poreza i doprinosa iz ličnih primanja. Ta potrošnja nije iz domaće proizvodnje već potrošnja uvozne robe široke potrošnje koja u ovom trenutku crpi poslednje rezerve koje ima stanovništvo. Šta reći za 4 milijarde za restrukturiranje banaka, kada se zna da su to sredstva za isplatu otpremnine za nekoliko hiljada zaposlenih koji su ostali bez posla zbog likvidacije četiri najveće domaće banke. Šta vam znači pozicija 371 463 transferi ostalim nivoima vlasti u razdelu Ministarstvu za ekonomske veze sa inostranstvom na koju se iznos sa nula dinara zamenjuje iznosom od 2 milijarde. Koje nivoe vlasti i u kojim zemljama finansira Ministarstvo za ekonomske veze sa inostranstvom? Šta je izvor i koja je namena ovih sredstava? Da li još ima takvih pozicija u budžetu? Možda bismo odgovor našli u izveštaju utrošenih sredstava budžeta za period januar-novembar, a koji je Vlada usvojila i koji je poslužio kao osnova za rebalans ovog budžeta. Taj izveštaj sam gospodine ministre tražio na sednici odbora, nisam dobio. Možda bi nam lakše bilo u ovom trenutku na osnovu tog izveštaja, da ne podnosim ove silne amandmane, jer najveći deo sredstava budžeta za 2002. godinu sa današnjim danom je potrošen i nema ni na jedan način, do završnog računa, pa ni po završnom računu, neće moći cifra da se promeni. Time se na ovaj način izgubio osnovni koncept koji ste imali i postavili za cilj ove vlade prilikom predlaganja budžeta za 2002. godinu u decembru prošle godine, od koncepta, a nekome će svanuti, dok se nekom ne smrači drugome ne svane, tako će nam i biti. Tako da, osnovni koncept je zasnovan na principu budžeta i makroekonomske politike okrenute razvoju. Ovaj budžet predstavlja socijalnu politiku ove vlade, imajući u vidu da je standard našeg stanovništva u ovom trenutku najugroženijih i da porast prosečnih ličnih dohodaka koji forsirate da bi pokazali poboljšanje standarda, to je samo gruba varka za povećane izdatke po osnovu plata ...
Da li želite da koristite i narednih deset minuta?
... društvenim delatnostima, ne želim da koristim, hvala vam, završavam.
Da li se još neko od predstavnika poslanička grupa prijavljuje za reč? (Da.) Izvolite, narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe Narodni socijalisti.
Poštovana gospodo narodni poslanici, hteo bih samo da upozorim na pravce ekonomske politike koje je zacrtala Vlada Republike Srbije, kada je obrazložila budžet za 2002. godinu. Tim pravcima ekonomske politike bilo je predviđeno sledeće. Prvo i osnovno, rast proizvodnje, rast privrednog razvoja, veća stopa zapošljavanja, poboljšanje materijalnog položaja zaposlenih u javnom sektoru, poboljšanja studentskog i učeničkog standarda, borba protiv sive ekonomije, brža privatizacija i dalje, planirani efekti Zakona o ekstraprofitu, donacije i sve ostalo što je bilo u planu. Danas se nalazimo pred drugim regalansom budžeta za ovu godinu. Može se konstatovati na sledeći način. Očigledno da efekti i ciljevi politike koji su zacrtani tim predlogom Vlade, nisu na dobar način ni mere niti su uzeti pravi parametri, niti su ti ciljevi realizovani. Samo bih o nekim pokazateljima. Nije ostvaren rast bruto društvenog proizvoda kako se očekivalo. Isti su odnosi između uvoza i izvoza. Danas smo čuli da je na Privrednoj komori Beograda rečeno da je izvoz na devet meseci bio 2 milijarde, uvoz 2 milijarde i nešto dolara, dvemilijarde i dvesta dolara, a ukupan izvoz srpske privrede je bio na nivou 450 miliona dolara. Ta ogromna razlika i rast te razlike u korist uvoza, u odnosu na rast, upozorava nekoliko važnih činjenica. Znači, nisu se ostvarili efekti u politici bankarskog sistema. Drugo, nisu se ostvarili ni puni efekti u poreskoj politici, jer nema stimulacije ka izvozu. Ne postoje ozbiljne garancije ili je srpska privreda pod kolapsom. Ono što je činjenica, to je da je stanje u srpskoj privredi dosta teško. Ovo možemo samo iz jednog podatka koji se nalazi na strani, a govori o sledećem, povlačenje električne energije u korist privrede Srbije je niže za 38% u odnosu na prethodnu godinu. Znači, ono ostaje za stanovništvo. Prema tome, verovatno je ovo jedan dodatni doprinos tako što privreda ne radi, a imaće dovoljno struje na zimu za grejanje stanovništva, bez obzira da li su vršeni u oblasti energetike, broj rekonstrukcija i pojačanje kapaciteta. Kada je u pitanju oblast građevinarstva, predviđen je rast od 15%. Podatak za Beograd je da je u Beogradu izgrađeno u ovoj godini 923 stana. Ovo je kao upozorenje, jer očigledno da stopa koja je bila predviđena, 0,5% ne pokazuje realne efekte koji su neophodni da bi se stvorili pravi ekonomski kriterijumi, koji su neophodni da bi bio rast stambene gradnje. Evidentno je da su građevinari u toj oblasti jako nezadovoljni, niti se u bankarskoj politici pojavio realan element za kreditiranje stambene gradnje. Privreda nema sredstava za tako nešto, pa tu treba tražiti neke druge kriterijume koji su neophodni za narednu godinu. Očigledno je da se neće na ovakav način dobro realizovali efekti koji su neophodni svima. Dalje, rast cena usluga i svih drugih, maloprodajne cene i u oblasti usluga je veći nego rast zarada, veći od rasta zarada i prosto ne možete sada da imate taj nivo i dalje je prisutan pad standarda stanovništva. Znači, ovo je kratkoročan efekat i mi mislimo da kada budete obrazlagali predlog politike Vlade za narednu godinu, da ovim, ne vredi da mi dobacujete, ovo su surove činjenice i na ovo odgovori sa druge strane ne postoje. Postoji promena ekonomske politike Vlade za narednu godinu koja mora biti primerena građanima, a građani su poslali poruku u nedelju svima. 56% građana je rekalo da politička scena u Srbiji nije dobra i o tome moramo da razmišljamo svi, o tome šta je važnost za budućnost. Ide nam 2003. godina, biće plan za narednu godinu. Ovo su ključni parametri o kojima treba voditi računa. Da podsetim, mora se smanjiti razlika između uvoza i izvoza. Srpska privreda mora više da izvozi. Moraju se stvoriti stimulativni kriterijumi. Imamo mi dovoljno privrede koja može da izvozi, samo ne treba da bolujemo nikakvim ideologijama, već da idemo na tržišta koja su spremna da prime naše robe, onakve kakve jesu, a srpska privreda ima šta da ponudi na određenim tržištima, na kojima je tradicionalno boravila svih ovih godina. Dalje, mora se učiniti svaki napor da se bankarski sistem, koji očigledno nije pokazao efekte koji su važni, a oni su važni u oblasti stambene gradnje, u oblasti kreditiranja privrede. Džabe što ovih dana u Agenciji za razvoj se odobravaju krediti kada banke ne daju garancije. Svega 2% od odobrenih kredita je bila garancija u bankama. Znači, jednostavno jedna je ogromna nestabilnost u toj oblasti i tu treba zaista povesti računa. Mislim da ekonomska politika Vlade u narednoj godini mora mnogo povesti računa o tome. Oblast zapošljavanja, gotovo čini mi se ne da stagnira, već da pada i mora se pronaći prostor, ako su to mala i srednja preduzeća, ako je to novi kapacitet. Nemojmo da proglašavamo da je "Merkator" najveća investicija u srpskoj privredi u ovoj godini. Nemojmo sebi da budemo smešni. Zna se šta su velike investicije. One mogu da budu u oblasti infrastrukture ili u izradnji novih kapaciteta. Po kriterijumima koji su tamo ustanovljeni rečeno je 40% srpske privrede će tu moći da prodaje, 40% slovenačke i 20% ostali. Mi smo imali priliku da pogledamo kako to izgleda. Po našoj proceni u ovom momentu između 15 i 20% svega privrede, srpske privrede nalazi i ima mogućnost da tamo proda svoju robu i tu je još jedan od debalansa koji mora da se ispravi. Ne znam kakav je odnos razmene. Verovatno smo dobri u razmeni jedino sa Republikom Srpskom i Makedonijom, za ostale ne znam, ali očigledno ako hoćemo ulazak u Evropsku uniju, ako hoćemo saradnju sa svetom, ako hoćemo da dobro živimo, onda nemojte da tržimo u Evropu, da počnemo da živimo kao Evropljani. Potrudimo se da dobro radimo, da budemo domaćini u svojoj kući i da ne falširamo ekonomsku politiku. Ovo pokazuje da je ekonomska politika dva puta ove godine, ekonomska politika Vlade Republike Srbije dva puta ove godine bila na teškim iskušenjima. Želja nam je da taj budžet za narednu godinu ima punog smisla, jer će biti od interesa za građane. Ako ne bude tako onda budite sigurni da je kriza Vlade još dublja, a parlamenta da ne govorim.
Da li se još neko od predstavnika poslaničkih grupa prijavljuje za reč? (Ne.) Nastavljamo raspravu prema prijavama za reč narodnih poslanika. Reč ima narodni poslanik Velimir Simonović, pet minuta ograničeno vreme za raspravu. Sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Zoran Nikolić.
Dakle, oko ovoga što se zove popularno rebalans, iako to nije zakoniti pojam, imam samo da kažem nekoliko stvari. Ne pravim pitanje od toga kada je rebalans u jednoj maloj ustanovi, čiji budžet inače ne prelazi 15 miliona dinara, godišnji budžet i to nekako može da se sredi, iako je smanjeno za 30% u ovom rebalansu, ali kada sam video da je za nauku, tehnologiju i razvoj smanjen budžet za oko 280 miliona dinara, moram da priznam da me je to jako neprijatno iznenadilo, ali ja ću o tome da kažem neku reč više kada bude rasprava o budžetu za 2003. godinu. Sada ono što želim još da spomenem, a to je strana 2 i onda tu neke pozicije, recimo pod rednim brojem 17. donacije međnarodnim organizacijama milion i po dinara. Jako me interesuje koja je to međunarodna organizacija kojoj smo mi dali donacije. Možda je to bilo korisno, ne znam, ali bih voleo da čujem o čemu se radi, ali me posebno interesuje 21. tačka donacije nevladinim organizacijama, 440 miliona. Nadam se gospodine Đeliću i voleo bih i zahtevam kao poslanik da dobijemo spisak koje mi to nevladine organizacije finansiramo iz budžeta. Nadam se da među njima neću naći onih nekoliko koje šire godinama ovde žestoku mržnju protiv srpskog naroda.
Reč ima narodni poslanik Zoran D. Nikolić. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Milorad Mirčić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, ovde je danas bilo reči o tome, ja ću govoriti o delu koje se odnosi na Ministarstvo poljoprivrede, da je Ministarstvo poljoprivrede proarčilo i nij vodilo računa kako troši novce. Ja sam spreman da podsetim kolege, ove koje su kritikovale, kako je izgledalo ranijih godina i da kažem kako je ipak, moram ovo reći, objektivno i pošteno da je ova Vlada podržavala rad Ministarstva poljoprivrede i da je ovo Ministarstvo poljoprivrede mnogo bolje nego što su prethodnici. Vi znate da u zadnjih 20 godina seljaci nikada nisu znali po kojoj će ceni prodati, kada su sejali u jesen nisu znali koliko će pšenice biti otkupljeno ili nikada nisu znali pod kojim uslovima će to biti otkupljeno. Nikada se nije dala premija za mleko tačno i na vreme. Nikada nije bilo podsticaja i jasne agrarne politike unapred za godinu dana, nego što je to ova Vlada radila. Svima je to poznato, međutim činjenice se iskrivljuju i mislim da ove podsticaje i ovo, da vas ne zadržavam u ovo vreme, ali citiram onu narodnu pesmu - nije babo potrošio blago na handžare i na buzdovane, već je babo potrošio blago, a to je potrošio dajući podsticaje za mleko, podsticaje za duvan, za šećernu repu. Tačno se znao svaki dinar i mislim da ovaj predlog oko rebalansa budžeta možemo da prihvatimo, jer je Vlada radila domaćinski i treba da se stide. Gospodine Nikoliću znate kako je bilo u vaše vreme. Kupovalo se po tri pfeniga, niste plaćali nikada na vreme, sve ste uzurpirali. Sada se zna unapred, tačno je rečeno koliko će biti otkupljeno, tačno sezna po kojoj ceni. Nikada vi to niste ni videli i sada treba da se učite na parimerima kako se to radi i kako se gazduje,jer vi ste bili jedne raspikuće, jedni prevarantikoji ste živeli na račun tih seljaka, a ovog puta nije tako.
Pravo na repliku.
Ne bi prethodnik ni zasluživao moj odgovor zbog stanja u kome se nalazi, ali moram samo da vam kažem da je moguće da seljaci ranije nisu znali po kojoj će ceni da bude otkupljeni, a sad znaju pa su nezadovoljni kad god im se kaže ta cena. U vreme kada smo mi bili u Vladi Republike Srbije, malih nežnih ptičica pevačica, bilo je širom Srbije, bar su uveseljavale narod. Od kako je vaš predsednik postao ministar poljoprivrede, ta ptičica nijedna nema u Vojvodini da se nađe. Pojeli su Italijani sve ptičice iz Srbije zahvaljujući ministra poljoprivrede. I u naše vreme je uveden agrarni budžet. Umesto da sad pitate ministra finansija zašto je manje izvršenje agrarnog budžeta svake godine i zašto su subvencije za poljoprivredu i po ovom rebalansu manje nego što su bile planirane, vi izlazite da hvalite ministra koji se nalzi u Vladi Republike Srbije. Taj ministar, da ova gospođa koja se zove borac za ljudska prava, kako sam čuo da je reklamiraju, sad kao budućeg predsednika Srbije, tobož, da poštuje Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije, rasprava o tom ministru u ovoj skupštini bi se vodila još pre sedam - osam meseci, kad je podnet zahtev za njegovu smenu. Najlakše, dame i gospodo, vi koji ste u Vladi, koji ste ministri, da kažete gospođi Mićić, kad god stigne zahtev za izglasavanje nepoverenja nekom ministru ili Vladi - skloni to sa strane, nećemo te zbog toga prozivati. Prozivaćemo vas jednog dana zbog svega toga. To su najgrublje povrede Poslovnika. Sačuvati na mestu ministra poljoprivrede vašeg Veselinova, to je atak na srpski narod. Ono što je malo pre profesor Simonović rekao za nevladine organizacije, sa tim se potpuno slažem, ali ministar poljoprivrede je bar po dva osnova zločinac: po zločinu prema srpskom selu i pozločinu prema malim pričicama koje su pobijene za vreme njegove vladavine.
Gospodine Nikoliću, izričem vam prvu opomenu. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić.
Kako hvale ministra poljoprivrede, njegove zasluge su prevazišle okvire resornog ministarstva. Treba ga staviti na čokolade "Milka". (Predsednik: A vi se vratite na temu. Narodni poslanik Nikolić je imao pravo da govori o ministru poljoprivrede zato što je koristio pravo na repliku, a vi ste se prijavili da raspravljate o budžetu.) Samo se vi pripremajte da budete drugi Milan Milutinović i radite svoj posao. Naime, ovaj Predlog rebalansa budžeta, koji nam je dostavila Vlada, je u uobičajenim nekim uslovima normalni instrument koji koristi manje - više svaka vlada. Ono što je neobično u ovom predlogu, to je da Vlada ne predlaže rebalans budžeta unutar stavki koje podrazumeva budžet Republike Srbije, nego Vlada predlaže da se sredstva iz donacija međunarodnih kredita, međunarodnih zaduženja i sredstva od privatizacije, uloži najvećim delom u penzioni fond. To bi, gledajući kao gest, bilo za pozdraviti, međutim, ovo jasno govori da je Vladauproteklom periodu obmanjivala javnost u Srbiji. Zašto je obmanjivala javnost u Srbiji? Zato što je iznosila netačne podatke da sredstva od privatizacije međunarodnih kredita ulaže u obnovu privrede, da je rast poljoprivredne proizvodnje, da je rast standarda, pa na osnovu te logike, ako je to tačno, ne bi imali sredstva u rebalansu koja su namenjena za popunu penziono - invalidskog osiguranja, odnosno za isplatu redovnih penzija, nego bi sad imali priču u rebalansu budžeta o povećanju plata zaposlenih. Vlada na ovaj način priznaje da nije u proteklom periodu obezbedila stalne i stabilne izvore prihoda. Vlada priznaje da je statistika kompletna pod njenom kontrolom i da ta statistika ima cilj da obmanjuje javnost. Gospodo, priznali ste da morate da dodatna sredstva iz privatizacije, iz međunarodnih kredita ulažete kako bi obezbedili isplatu penzija do kraja godine. Šta ćete tek za sledeću godinu, to niko ne zna. Kako možete onda daplanirate ovakav budžet koji ste nam dostavili, gde vam je preko 60% zastupljen socijalni program? Iz čega ćete to finansirati, gospodo? Drugo, Vlada priznaje da ima jasne namere da aminuje što više otpuštanje zaposlenih, pogotovo u onim preduzećima koja su u programu privatizacije. Kako to priznaje? Tako što dodatna sredstva izdvaja, kako reče ovde ministar, za izmirenje obaveza socijalnih davanja zaposlenima koji su ostali bez posla. Kada je bio Zakon o privatizaciji u raspravi u ovoj skupštini, onda su svi ministri redom, koji su imali zadatak da brane i obrazlažu taj zakon, uveravali nas da neće biti dodatnih otpuštanja. Sad priznaju, kroz ovaj rebalans, da se bukvalno ogromna sredstva ulažu da bi se obezbedili ti ljudi koji su ostali bez posla. Hoćemo li jednom čuti, hoće li javnostu Srbiji da čuje šta su to realni razlozi zbog čega ti ljudi ostaju bez posla? Ono što nam je ministar rekao kao značajnu stavku u ovom rebalansu, to je da se računa na sredstva koja se oslobađaju na ime prolongiranja plaćanja obeveza po osnovu međunarodnih kredita. Kaže, između redova, da su to zasluge ove Vlade i članova DOS-ovske ekspertske grupe koja već uveliko ima nameru da preraste u stranku. Ministre, vi mislite da vam neko veruje u ovoj Srbiji u te priče o Londonskom, o Pariskom klubu, o koje kakvim klubovima. Ne veruje vam više niko u ovoj Srbiji. Morate reći istinu. Sada je prolongirana otplata kredita iz prostog razloga što je na redu usvajanje Povelje, što još i Londonski i Pariski klub čeka koliko Srbiji da razreže, pa onda će da odredi kamatu, na osnovu tog duga koji pripadne Srbiji u raspodeli međunarodnih obaveza između Srbije i Crne Gore. Vi sada koristite ovo kako bi napravili više propagandu. Možete vi da mašete glavom koliko hoćete, ali, nažalost, demantuje vas vaš nekadašnji kolega, gospodin Labus,koji se odvojio, odmetnuo se od vas i sad valjda i njega grize savest pa objavljuje šta je prava istina. Vi, ministre, gledajte kako ćete sredstva od naredne privatizacije uložiti za oporavak privrede. Na ovakav način nečete, na ovakav način ćete jednokratna sredstva potrošiti, a Srbija će ostati upropaštena, a vi ćete, najverovatnije, ako ne krajem godine, početkom sledeće ili ubrzo, otići iz takve Srbije.
Ovim bismo završili današnji rad.