Zahvaljujem se, predsedniče. Uvažene kolege, građani Srbije, ja bih postavio nekoliko pitanja vezano za turizam, turističke destinacije, ugostiteljstvo, konkretno, na jugoistoku Srbije gde je centar svega toga Stara planina, vrh i ono što je najlepše to su dobri ljudi i dobra usluga. Ujedno ću i da pozovem sve građane Srbije i vas ovde u Skupštini da obiđete Staru planinu, hotel „SP Resort“ i sve tamo, gde je sada direktor na Staroj planini Goran Karadžić koji je bio i direktor „SP Resort“ i gde sada ima veliki broj ljudi koji tamo dolazi zbog dobre klime, zdravog vazduha i najbitnije od svega toga jesu dobri ljudi koji žive tamo. Suština svega jeste da je hotel rađen u prethodnom periodu, da je to projekat države Srbije, da je ispunio sva svoja očekivanja i moje pitanje, konkretno, da li će u narednom periodu biti, što brže da se radi, izgradnje novih objekata, proširenja kapaciteta i normalno da sve to bude uz blagoslov svih nas ovde zato što je Stara planina i opštine koje se tiču, gde put prolazi do Stare planine, to je opština Svrljig i opština Bela Palanka, grad Pirot, Knjaževac, Zaječar. Sve su to destinacije preko kojih možete da dođete i da probate specijalitete koji se tamo rade kod nas. Kada neko pođe odavde iz Beograda preko autoputa, Niša, preko Svrljiga do Stare planine, bilo bi dobro da svrati u Svrljig da proba naše specijalitete i bilo bi dobro da nadležno Ministarstvo turizma obezbedi i opredeli sredstva za ulaganje i u seoski turizam, u ugostiteljstvo, jer mislim da je to neophodno da se najviše pomognu ti naši poljoprivredni proizvođači koji žive na tom delu puta, da se tamo njima obezbede dovoljna sredstva da mogu da pojačaju svoje smeštajne kapacitete, da tu mogu da prodaju svoje kvalitetne proizvode i na taj način da sebi obezbede lakši život, da sebi obezbede mogućnost da tamo ostanu i da tamo mogu da stvaraju svoje porodice i da kroz program države Srbije se izdvaja više sredstava za svako novorođeno dete, za svaku nezaposlenu porodilju koja živi tu i u takvim sredinama. Još nešto što je za sve nas tamo bitno jeste da se pojača snaga struje i da sutra tu može da se gradi još objekata, jer znam da je i direktor o tome pričao i siguran sam da će to biti urađeno, ali uz podršku države Srbije. Jedna od stvari koja je tamo bitna za sve jeste da se reši problem otpadnih voda. Još jedna od stvari vezanih za ugostiteljstvo – da li postoji mogućnost da ti ugostiteljski objekti, ugostiteljska preduzeća, gde je osnivač država Srbija, a ima ih takvih ovde i u Beogradu, ima ih i u Novom Sadu, mislim da ih ima i u Nišu, ti hoteli koji su u vlasništvu države Srbije imaju ista prava kao i privatni hoteli, da imaju pravo na tu minimalnu zaradu za svakog radnika, da imaju pravo na subvenciju za svaki krevet? Kako sam ja čuo, oni ta prava nemaju. Mislim da bi bilo dobro da se državnim preduzećima, što se tiče ugostiteljstva, obezbede iste mogućnosti kao i privatnim hotelima, da mogu od svog rada da žive i normalno da rade i doprinose svima nama, a takvih hotela, takvih ugostiteljskih preduzeća ima u centru Beograda. Hvala još jednom.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Selma Kučević. Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, podsetiću javnost da je u toku 2020. godine tadašnji ministar prosvete protivzakonito imenovao vršioca dužnosti direktora škole „Avdo Međedović“ u Novom Pazaru. Dakle, protivno izraženoj volji zaposlenih, školskog odbora, pa i mišljenja Bošnjačkog nacionalnog veća. Naime, radi se o licu koje nije čak ni učestvovalo na konkursu, koje nije bilo ni zaposleno u ovoj ustanovi, ali je on, kako on to sam kaže u svom javnom obraćanju, funkcioner jedne od političkih partija. Uprkos tome što su i nastavničko veće, kao i školski odbor, većinski podržali drugog kandidata, tadašnji ministar se oglušio o ovim važnim činjenicama, ignorisao izbornu proceduru i suspendovao zakon, te doneo odluku o imenovanju. Kolektiv škole, kao i zaposleni, održavali su proteste u februaru 2020. godine ispred škole protiv ove protivzakonite odluke, a važno je napomenuti i to da je OŠ „Avdo Međedović“ proglašena ustanovom od posebnog značaja za Bošnjake iz razloga što se u njoj kompletna nastava izvodi na bosanskom jeziku. Zbog ovakvog postupanja tadašnjeg ministra kojim je povređeno pravo Nacionalnog veća na učešće u upravljanju ustanovama posebnog značaja, Nacionalni savet Bošnjaka obratio se Zaštitniku građana, Povereniku za zaštitu ravnopravnosti i Upravnom sudu sa ciljem zaštite Ustavom i zakonima garantovanim pravima Bošnjaka na obrazovanje na maternjem jeziku. Na osnovu utvrđenih okolnosti, Poverenik za zaštitu ravnopravnosti doneo je mišljenje kojim je utvrđeno da je Ministarstvo prosvete izvršilo čin, odnosno akt diskriminacije Bošnjaka i Bošnjačkog nacionalnog veća imenovanjem vršioca dužnosti direktora Osnovne škole „Avdo Međedović“. U obrazloženju se takođe navodi da je Ministarstvo prosvete bilo u obavezi da traži mišljenje od Bošnjačkog nacionalnog veća kada se radi o ustanovi koja je od posebnog značaja za Bošnjake, time još jednom potvrđujući da Ministarstvo prosvete drsko diskriminiše Bošnjake i Bošnjačko nacionalno veće selektivnom primenom odredaba Ustava i zakona. Međutim, ovde nije kraj vređanja dostojanstva i osporavanje identiteta Bošnjaka u Republici Srbiji. Poslednji pokušaj za osporavanjem sadržaja veoma važnog i za nacionalni identitet Bošnjaka, koji se prvenstveno odnosi na književnost, istoriju, pa i na sam jezik, dolazi upravo od člana Nacionalnog prosvetnog saveta, a istovremeno člana Srpskog filozofskog društva. Dakle, u spornom dopisu ovog člana nastavlja usporavanje jednog od osnovnih identitetskih elemenata kakav je to jezik, čime se otvoreno nastavlja sa segregacijom Bošnjaka i permanentnim kršenjem prava Bošnjaka. Dakle, akademska zajednica u Srbiji treba da zna da građenjem vlastitog kulturnog identiteta, negiranjem tuđeg, kao i verovanje u postojanje superiornosti nekog jezika, kulture ili nacije su zapravo najveće zablude kojima može da se vodi jedno društvo. Stoga ja postavljam pitanje ministru prosvete, gospodinu Ružiću - na koji način će on popraviti odnos ovog Ministarstva prema Bošnjacima Sandžaka, otkloniti posledice koje ovom narodu nanose članovi Nacionalnog prosvetnog saveta, o čijem štetnom delovanju sam govorila i onda kada je bila rasprava o Izveštaju o radu Poverenika za zaštitu ravnopravnosti i Zaštitnika građana? Dakle, zanima me koje će aktivnosti takođe preduzeti povodom utvrđene diskriminacije Bošnjaka i Bošnjačkog nacionalnog veća ustanovljene od strane ovog Ministarstva u toku protekle godine. Takođe, svoje pitanje postavljam i predsednici Vlade, postavljam Ustavnom sudu - šta oni planiraju da preduzmu po pitanju ovih izliva diskriminacije, nacionalizma, segregacije Bošnjaka u državi u kojoj su oni relevantni faktori? Dakle, uzimajući u obzir izveštaj „Freedom house“ o sve značajnijem padu građanskih prava i političkih sloboda. Bošnjaci Sandžaka žele da povrate poverenje u instituciji i žele da budu slobodni i ravnopravni građani ove države, ne građani drugog rada, koji će svaki put naći na meti proizvoljnih frustracija pojedinaca. Zahvaljujem.
Hvala. Narodna poslanica Samira Ćosović. Izvolite.
Moje pitanje je upućeno Komisiji za izdavanje saglasnosti za novo zapošljavanje i dodatno radno angažovanje kod korisnika javnih sredstava, a glasi – zašto Komisija za izdavanje saglasnosti za novo zapošljavanje i dodatno radno angažovanje ne izda saglasnost Muzeju u Prijepolju za prijem u radni odnos na neodređeno vreme jednog diplomiranog arheologa i jednog diplomiranog ekonomiste? Naime, više puta je opština Prijepolje, kao osnivač muzeja, od pomenute Komisije tražila saglasnost za prijem u radni odnos navedenih kadrova koji su muzeju sa kompleksnom zbirkom neophodni za normalno odvijanje muzejske delatnosti. Muzej u Prijepolju osnovan je 1990. godine. Dobitnik je specijalne nagrade od Evropskog muzejskog foruma za 2012. godinu, uručena je maja 2013. godine u Portugaliji. Ovo priznanje do sada nije dobio ni jedan muzej u regionu. Muzej je teritorijalno nadležan inače za opštine Prijepolje i Priboj. Prilikom inspekcijskog nadzora Ministarstvo kulture i informisanja Republike Srbije u Izveštaju broj 07-00-343/2017-01, od 28. maja 2018. godine, konstatovano je da u skladu sa članom 3. tačka 3. Pravilnika o bližim uslovima za početak rada i obavljanje delatnosti ustanova zaštite kulturnih dobara, Muzej u Prijepolju treba da ima četiri stručna saradnika, od kojih u ovom trenutku muzeju nedostaju dva, i to pre svega diplomirani arheolog i kustos dokumentalista. Takođe, odlaskom u penziju diplomiranog ekonomiste za finansijsko-računovodstvene poslove pre dve godine, muzej nema u stalnom radnom odnosu ni diplomiranog ekonomistu, te je neophodno da se reguliše radni odnos na neodređeno vreme i za ovo radno mesto, kako bi se finansijsko poslovanje obavljalo redovno i u skladu sa zakonskim propisima. Napominjem da u muzeju već skoro jednu deceniju pored navedenih kadrovskih problema postoji i problem smanjenja broja radnika, pre svega prirodnim odlivom, što predstavlja ozbiljnu otežavajuću okolnost u redovnom obavljanju rada ove renomirane ustanove kulture. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Poštovane kolege narodni poslanici, pre svega građani Srbije, nakon posete gospodina Lajčaka i sinoćnog razgovora moje je veliko zadovoljstvo da sam čula jedan nedvosmisleni nacionalni stav o tome da nećemo pristati ni na kakav pritisak kada je u pitanju naša južna srpska pokrajina. Zašto ovo kažem u uvodu? Zato što je na adresu poslaničke grupe SPS stiglo pismo od gospodina Petković Jovana koji je iz sela Žakovo, devet kilometara udaljeno od opštine Istok. Moje pitanje biće upućeno Kancelariji za KiM, ali pre svega, kao i sam gospodin Jovan, imam ambiciju da skrenem pažnju na možda ovakav problem. Dakle, radi se o selu koje je devet kilometara udaljeno od opštine Istok, preko Mokre Gore putevi i njihova imanja vode negde do Gazivoda. Devedeset posto zemljišta je još uvek u vlasništvu Srba. Međutim, 20 godina niko od njih ne može da ide na svoje imanje, osim u pratnji UNMIK-a i to limitirano, na nekih 30 minuta. Po tvrdnjama gospodina Jovana, jedino po čemu se može videti da su tu nekada živeli Srbi jeste lokalno groblje koje je porušeno, ali još uvek postoje ostaci. Uložili su veliki napor da 90% ove zemlje, koju pri tome eksploatišu 21 godinu ničim ne svedoči da su tu nekada živeli Srbi, da je to i dan-danas srpsko, sve kuće su porušene i po navodima gospodina Jovana, tragičnu sudbinu ove porodice, kojih je bilo 40, izbegli su samo čudom, jer su nekoliko minuta uspeli da se iz sela izvuku pre nego su horde terorista UČK ušle u selo sa ambicijom da odatle niko ne izađe živ. Dakle, ovo nažalost nije jedino selo na KiM koje ima ovu sudbinu. Ono što jeste problem svih nas jeste činjenica da u odnosu na ovakve probleme EU nema nikakav stav, nije čak ni razmatrala situaciju da se sva srpska imanja koja se nalaze u ruralnim sredinama eksploatišu 20 i nešto godina, koriste kao svoja, bez bilo kakve naknade u odnosu na vlasnike, pre svega zato što imanja nisu prodata, a drugo i zato što niko od njih ni nema potrebu da ih proda. Ali, pod okolnostima da nemaju hrabrosti i da nisu bezbedni ako na svoja imanja siđu, oni ne mogu ni da zaustave tu jednu eksploataciju koja se 20 godina unazad dešava i to bi moglo da se meri čak i u evrima u smislu štete koja je naneta građanima Srbije kada je u pitanju jedan ovakav odnos. Dakle, po bilo kom pravu, a naročito uzimajući u obzir ljudska prava o kojima često slušamo od predstavnika Evrope, ovi bi ljudi morali da imaju mogućnost da koriste nešto što je njihovo. Osim što nemaju tu mogućnost, ovo je bio jedini način da na sebe skrenu pažnju. Meni je potpuno jasno zašto je pismo ovog tipa, ja ću ga pokazati, stiglo n a adresu poslaničke grupe SPS. Iskreno se nadam i čvrsto verujem da ćemo uspeti kao odgovorno državno rukovodstvo, a nemam ni dilemu da smo sve ove godine to i radili, da nametnemo i ovu temu koliko god Priština smatrala da je jedino važno da iz Vašingtona dobijemo nekakvu poruku da mi moramo da priznamo nezavisno Kosovo, ne. Važno je da nam objasnite prvo zašto niste sproveli ništa od dogovora iz Briselskog sporazuma, a onda zašto bežite od razgovora na temu ovakvih, da ih zovemo tehničkim detaljima, ali one su sudbinske priče. Ja molim Kancelariju za Kosovo samo da ukoliko je u mogućnosti, dobijemo odgovor imamo li podatak koji je procenat zemlje uzurpiran na ovaj način i koliko je naših ljudi koji su prognani sa KiM ili koji žive i sada na KiM, bez mogućnosti da odu do određenih lokacija koje su rizične, oštećene za proteklih 20 godina? Čisto kao jedan podatak, koji ćemo nadam se, u razgovorima, za koje smo uvek spremni, moći da stavimo na sto i eventualno rešimo kao problem. Hvala.
Narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedniče Narodne skupštine gospodine Dačiću. Dame i gospodo narodni poslanici, ja imam nekoliko pitanja za ministra pravde i ministra unutrašnjih poslova. Naime, juče i tokom prethodnih dana svi gotovo relevantni svetski analitičari su pisali i govorili o tome da je ovo što je Srbija uradila po pitanju vakcinacije i po pitanju doniranja vakcina BiH, Crnoj Gori, Republici Severnoj Makedoniji, najbolji potez meke moći u poslednjih 50 godina. Takođe, svedoci smo onoga što će se dešavati u narednim mesecima i u narednom periodu, a tiče se velikih pritisaka koji traju naravno u kontinuitetu, a koji će se sigurno pojačati u odnosu na samog predsednika Vučića i našu zemlju po pitanju KiM, koji će sada biti mnogo koordinisaniji i mnogo više usklađeniji, kada su u pitanju i Brisel i Vašington. U tom kontekstu želim da postavim nekoliko pitanja koja se tiču onoga što jeste centralna tema naše politike danas i centralna tema naših vitalnih interesa i svega onoga što mi treba ovde u parlamentu da uradimo kao narodni poslanici i naše kolege iz Vlade, kako bi odbranili Srbiju i kako bi odbranili naše nacionalne interese. Želim da kažem da i posle ovih uspešnih akcija MUP-a i BIA gde su uhapšeni članovi narko kartela, gde su uhapšeni članovi mafije, izvođači radova, onih koji su i pripadaju domaćim političkim centrima moći kako bi naravno eliminisali onog ko jeste prepreka raznim ciljevima. Dakle, iz domaćih centara moći, iz stranih obaveštajnih službi, iz stranih cenata moći kada su u pitanju njihovi interesi u regionu i Srbija, a to jeste predsednik Vučić. Ne stidim se da kažem, i želim javno da kažem da je onaj najgori scenarijo, a to jeste planiranje i pokušaj ubistva predsednika Vučića izbegnut možda samo za nekoliko dana. Mislim da mi u ovom parlamentu i mnogo više u javnom mnjenju kod svih relevantnih činilaca treba da razgovaramo o toj temi. Ozbiljne stvari se dešavaju u ovoj zemlji i mislim da pitanja o kulturi i sportu, razonodi jesu važna, ali mi treba mnogo više i jače da se posvetimo ovoj temi i da radimo posvećenije kako bi odbranili našu državu i kako bi se odbranili od onoga što nam je pretilo tokom proteklih meseci posebno i tokom proteklih nekoliko godina. Predsednik Vučić je gotovo u sličnoj situaciji kao Milan Stojadinović 1938. godine. Milan Stojadinović je tada, kao predsednik Vlade, kao neko ko je pobedio na izborima u Kraljevini Jugoslaviji, koji je osvojio 80% srpskih glasova tada u tadašnjoj zajedničkoj državi imao ogromne izazove, ogromne pretnje i tada je i sa strane i sa nažalost na domaćoj političkoj sceni, tada je rekao da je suština politike Srbije da zadrži stare prijatelje i stvara nova prijateljstva, a da one nemani koje su se ustremile na Srbiju, Srbija odnosno, Kraljevina Jugoslavija treba da izbegnu. Mi u toj politici izbegavanja tih nemani iz inostranstva i domaćih nemani treba da podržimo maksimalno predsednika Vučića. Moje pitanje je i ka pravosudnim organima i ka ministru pravde i ministru unutrašnjih poslova je da se pod hitno istraže tokovi novca. Mislim da je to najbitnija stvar u celom ovom pokušaju zavere i na kraju pokušaju da se eliminiše fizički predsednik Vučić, da se dobro ispita imovina svih koji su u tome učestvovali. Nikako ne možemo da zanemarimo, nikako ne smemo da potcenimo ljude i organizacije koje raspolažu sa više desetina i više stotina miliona evra. To što su pohapšeni izvođači radova, to što možda imamo u vidu da će biti pohapšeni i oni koji su bili politički patroni svega ovoga, ne govori o tome da kapital da je ostao, imovina koja je stečena nelegalnim putem i koordinacijom između mafije, domaćih centara moći i stranih centara moći, stranih službi je ostala netaknuta. Mafija je imala novac, mafija je imala infrastrukturu, mafija je imala oružje. Mafija je imala Čabu Đera, mafija je nameštala i kupovala snajpere za ono što je trebalo da se desi i pozivam Upravu za sprečavanje pranja novca, sve relevantne državne institucije da pod hitno istraže tokove novca, da pod hitno popišu imovinu svih onih, imamo sada i zakonsko utemeljenje u Zakonu o poreklu imovine, da se hitno uđe u proces oduzimanja imovine, da se na sve objekte, da se na svu imovinu koja je nelegalno stečena pobode srpska zastava, kada se to oduzme zbog najgoreg dela veleizdaje koje se dešavalo u Srbiji prethodnih nekoliko meseci, uz upozorenje da najgore nije prošlo i da bezbedonosne službe moraju mnogo toga da urade kako bi zaštitile predsednika i kako bi zaštitile ovu državu. Hvala
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Poštovani narodni poslanici, obzirom na to da smo obavili pretres o tačkama dnevnog reda sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem četvrtak 4. mart 2021. godine sa početkom u 10.36 sati kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno u ovom trenutku 160 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačke 4. i 6. Ustava Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju javno zaduživanje i zaključivanje i potraživanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma o zajmu LD 2034 (2020), između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za projektni zajam – Infrastruktura u kulturi, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 165, za – 162, nije glasalo troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Druga tačka dnevnog reda, pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 13. Ustava Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika bira sudije. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 167, za – 167, nije glasalo troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Istovremeno vas obaveštavam da sam Drugu sednicu zakazao za utorak u 10.00 sati. Hvala. (Sednica je završena u 10.40 sati.)