Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Četrnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 92 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 95 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Nada Lazić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, ja želim da uputim pitanje, odnosno da tražim odgovor od Ministarstva energetike i rudarstva i Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine, a u ime građana Srbobrana koji imaju problem sa NIS-om. Naime, u predgrađu, odnosno kod poslednjih kuća u Srbobranu odvijaju se radovi na bušotinama, odnosno pripremni radovi na bušotinama na kojima radi teška mašinerija NIS-a. Ova oprema radi 24 sata dnevno, uz veliku buku, prašinu, a odvija se i promet teških mašina kroz samo naselje, što je dovelo i do oštećenja pojedinih kuća. Građani su tražili da se ovi radovi uopšte ne izvode u naseljenom mestu, ali pošto to nije bilo izvodljivo zahtev je bio da se sanira buka, odnosno da se smanji buka, prašina i da se obustavi promet teških vozila, pogotovo u noćnim satima, praktično u periodu od 22.00 do 7.00 ujutru. Normalno, i da se uvaži oštećenje, odnosno pravno na obeštećenje zbog šteta na kućama koje su nastale tokom ovih radova. Održano je nekoliko sastanaka između predstavnika NIS-a i građana, ali, kako građani kažu, nije ispunjeno ono što je na tim sastancima dogovoreno, tj. poštovalo se nekoliko dana i posle se nastavilo sve po starom. Građani su praktično, zbog nemoći da na bilo koji drugi legalni način reše ovaj problem, počeli sa mirnim protestima. Nekih pedesetak građana je u tri navrata 3, 23. i 24. juna organizovalo mirne proteste tako što su seli ispred ulaza u dvorište gde su se ti radovi odvijali. Svi ovi protesti su bili uredno prijavljeni policiji i bili su overeni u opštini. S druge strane, u NIS-u kažu da imaju dozvole i saglasnost državnih organa, da su održali sastanke sa rukovodstvom lokalne samouprave i sa građanima. Pitanje je na koji način su sve građane informisali o radovima koje će izvoditi i koje će efekte ti radovi proizvesti. To je sada znak pitanja i o tome želim da dobijem između ostalo i odgovor. Kao sledeći korak, pošto se očigledno nisu mogli dogovoriti, NIS je uputio tužbe na 10 adresa za ometanje radova. Čak građani kažu da su neki dobili koji uopšte nisu učestvovali u protestu. Normalno, nakon svega ovoga građani su ogorčeni, osećaju se potpuno nemoćno i nezaštićeno i ne znaju više kome da se obrate. Ja praktično koristim ovu priliku u ime poslaničke grupe LSV da postavim pitanje šta da rade ti građani, jer se, kako oni kažu, NIS ponaša kao država u državi. Ročište u vezi ovog problema, odnosno po ovim tužbama zakazano je za početak septembra. Najverovatnije da će epilog, kako oni kažu, biti da će se ove tužbe povući na prvom ročištu, jer kažu da je NIS-u jedino značajno dok se postupak ne okonča da građani nemaju pravo pristupa, odnosno da ne mogu da organizuju više proteste, a da oni u međuvremenu svoje radove završe. Praktično, na ovaj način kupuju vreme. Da ne bi dobijali informacije iz medija i u novinama, pošto je o ovome pisalo i u medijima, da bismo pomogli građanima da dobiju odgovor na svoje pritužbe i da bi dobili pomoć, koliko je omogućeno da se dobije, tražim odgovor od Ministarstva energetike i rudarstva i Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine u vezi ovog slučaja, odnosno da ispitaju navode u ovom slučaju i da daju odgovor kako i na koji način mogu da pomognu građanima. Želim da podsetim da je NIS kompanija koja je prva u Srbiji otvorila predstavništvo u Briselu još 2011. godine, sa ciljem da se, kako oni kažu, prate direktive i regulative EU u oblasti energetike, smanjenja emisija štetnih gasova i zaštite životne sredine. U ovom slučaju postavlja se pitanje - gde su ovde obični ljudi, odnosno građani, naše komšije i njihovo pravo na bezbednu i čistu životnu sredinu i kako da oni ostvare svoja prava i da se ubuduće ne osećaju ovako nemoćno? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala, uvažena predsednice. Svoje prvo pitanje danas želim da postavim ministru finansija i ministru državne uprave i lokalne samouprave. Ovo je treći ili četvrti put od početka godine kako pokušavamo da dobijemo podatke o tome kolika su ukupna zaduženja grada Novog Pazara. U međuvremenu, dok smo čekali odgovore na to pitanje, u poslednja tri meseca samo dug po osnovi kreditnog zaduživanja grada Novog Pazara narastao je za novih 700 miliona. Upozoravao sam više puta, a to činim i danas, da su dugovanja grada Novog Pazara jedan crveni alarm i da, prema našim podacima, ona iznose i preko visine tri godišnja budžeta grada Novog Pazara. Da bi se napravio toliki dug, prema Zakonu, moralo je postojati odobrenje Vlade. Sada ponovo pitam - ko je i po kom osnovu dozvolio tolika zaduženja i koje su garancije date za ovo zaduživanje budžeta grada Novog Pazara i na osnovu čega se danas uzimaju ti bankarski krediti i svesno gura grad u bankrot? Nas uskoro očekuju lokalni izbori. Vladajuća većina je počela sa nekim kozmetičkim šminkanjem grada. Ovde se postavlja pitanje - da li uopšte ima smisla učestvovati u tim lokalnim izborima i šta posle njih jer je grad, po visini ovih zaduživanja, u vanrednom stanju i grad Novi Pazar je već odavno u bankrotu i pored toga ima još jednu dodatnu otežavajuću okolnost, a to je da je nezaposlenost u ovom gradu i dva i po puta veća od republičkog proseka? Drugo današnje pitanje upućujem ministru pravde u vezi stečajnog postupka Tekstilnog kombinata „Raška“, koji se sprovodi uz neviđene nezakonitosti, organizovanu prevaru i pljačku radnika ovog kombinata. Nama su se obratili radnici ovog preduzeća i njihovi predstavnici, kako bi ukazali na brojne zloupotrebe na relaciji stečajni sudija-stečajni upravnik. Naime, stečajni sudija Privrednog suda u Kraljevu je za stečajnog upravnika imenovala poverenika sa područja nadležnosti drugog Privrednog suda u Nišu, čime je prekršila član 20. Zakona o stečaju. Isti stečajni sudija je dozvolio da se račun stečajnog dužnika otvori takođe izvan Novog Pazara, pa je račun otvoren umesto u Novom Pazaru - u Nišu, a knjigovodstvene usluge za ovu holding kompaniju se, umesto u Novom Pazaru, vode u Aleksincu, gde knjigovodstvena agencija u Aleksincu naplaćuje enormne, astronomske cene za svoje usluge, a sve to iz stečajne mase, ili da prevedem na narodski jezik - od novca iz sredstava koji pripada radnicima ovog tekstilnog kombinata iz Novog Pazara. Tražim objašnjenje, ko i zašto dozvoljava ove nezakonitosti i zašto se na ovaj način otima novac radnika iz Novog Pazara i rasipa širom Srbije? Ovakvim kriminalnim privatizacijama, ali i reketiranjem koje sprovode razni inspektori, partijski jastrebovi na terenu, te uz sistematsko uništavanje budžeta grada Novog Pazara, Novi Pazar se polako ubija i od nekadašnjeg privrednog čuda danas postaje mesto iz koga svi, a naročito mladi kojih najviše ima, jedva čekaju da odu. Novi Pazar je jedini grad u Srbiji u koji se stečajni upravnik, ali i drugi funkcioneri dovode najčešće mimo zakona, mimo svih procedura i kriterijuma iz raznih gradova iz Srbije. Dok se sa jedne strane isisava novac iz ovog tekstilnog kombinata, tri hiljade radnika je ostalo bez posla, a od 1.450 radničkih poverilačkih zahteva, njih 800 je odbijeno uz obrazloženje da su oni došli iz zavisnih preduzeća ovog tekstilnog kombinata čija je imovina najpre oduzeta, stavljena u vlasništvo holdinga, a potom puštena da zajedno sa radnicima propadne. Ukoliko mi ostane vremena, navešću kasnije još nekoliko primera kako se kroz nezakonita izdavanja poslovnih prostora …
Vreme, hvala.
… i računa za struju otima novac, ali o tome ću govoriti drugom prilikom. Tražim od vas, predsednice, da insistirate da odgovore na ova pitanja dobijamo u roku koje je ovim Poslovnikom predviđeno.
PREDSEDNIK: Hvala vam puno. Prošlo je vreme. Ja urgiram svaki put kada se kaže. Reč ima narodni poslanik Žika Gojković.
Poštovana gospođo predsednice, dame i gospodo poslanici, moje prvo pitanje upućujem Ministarstvu sporta i omladine. Da bih bio što jasniji, pročitaću jednu vrlo kratku biografiju sportistkinje. Pretpostavljam da će se u ovoj biografiji naći mnogi sportisti. „Moje ime je Dunja Žeravić Lalić. Rođena sam 1988. godine. Članica sam Karate kluba „Somborac“ iz Sombora i seniorska reprezentativka Srbije u karateu. Karate treniram od 1992. godine. Prošla sam kroz sve uzraste selekcije i osvojila mnogo odličja na državnim, balkanskim, mediteranskim i evropskim prvenstvima. Dobitnica sam mnogih nagrada i priznanja. Najvredniji rezultati su bronzane medalje osvojene na seniorskim prvenstvima Evrope 2008. i 2013. godine. Uporedo sa svojim sportskim reprezentativnim obavezama, završila sam u roku osnovne i master sudije na Ekonomskom fakultetu u Subotici. Na osnovu postignutih rezultata u 2013. godini dobila sam sportsku stipendiju i rangirana sam kao vrhunski sportista, zaslužni sportista Republike Srbije. U prvom delu sezone 2015. godine odsustvovaću sa sportskih borilišta i trenirati kao rekreativac jer u junu mesecu treba da se ostvarim u novoj ulozi, postaću majka. U planu mi je brz oporavak i ponovno vraćanje na sportsko borilište. Dobila sam informaciju da sam skinuta sa spiska stipendista predloženog od strane Karate federacije Srbije, uz objašnjenje Karate federacije da je moje ime izbrisano sa spiska na insistiranje Ministarstva omladine i sporta jer ne ispunjavam određene kriterijume.“ Određeni kriterijumi su ti što će ova mlada gospođa ostala u drugom stanju i što će uskoro, ako Bog da, da dobije dete. Kao poslanik, kao predsednik Sportskog saveza grada Sombora, kao bivši sportista i kao čovek, gospodine Udovičiću, molim vas da učinite mali napor jer javna rasprava po ovom zakonu još nije završena i da ispravimo ovu nepravdu prema ženama u sportu jer je ovo klasičan vid diskriminacije. Moje pitanje je jasno – da li će ovakav nakaradan član u Zakonu ispraviti u budućem zakonu o sportu, pogotovo u vreme kada govorimo o beloj kugi? Moje drugo pitanje postavljam Ministarstvu prosvete. Na osnovu kog zakona se utvrđuju dnevnice učiteljima i nastavnicima koji vode decu na ekskurzije ili rekreativnu nastavu? Po kojoj skali se utvrđuje visina dnevnica? Da li učitelj ima obavezu da vodi svoje odeljenje na ekskurzije ili rekreativne nastave bez dnevnice? U mnogim školama, a pogotovo u Beogradu, to je postala prava pijaca. Naša poslanička grupa smatra da takvom javašluku treba stati na put. Roditelji se tu ništa ne pitaju, a iz neformalnih razgovora čak i sa ljudima iz Ministarstva rečeno mi je da se radi o najklasičnijem vidu korupcije, ali očigledno nekim prosvetnim radnicima to odgovara i mnogi se ne bude da se ne bi zamerili svojim kolegama. Mora se naći, jednostavno, preciznije zakonsko rešenje za ovaj problem. Ovo još malo vremena što je ostalo posvetio bih Javnom preduzeću „Proteinka“, poznatijem kao kafilerija, u Somboru. Više ne znam šta treba da uradimo i moje kolege iz Sombora i ja da bi se ovaj problem rešio. Da li treba da dođe do ekološke katastrofe ili treba da dođe do toga da se ljudi sami organizuju i da ovaj problem reše na jedan drugačiji način? Još jednom apelujem, molim, pozivam ljude iz Ministarstva poljoprivrede da prespavaju samo jedno veče u Somboru i da vide sa kakvim se mi problemom srećemo. U svakoj drugoj normalnoj zemlji, u zemljama Evropske unije, odavno bi neki ljudi koji su zaslužni za ovo dobili krivične prijave, a o fabrici da ne govorim kako bi završila. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, gospođo potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, moje prvo pitanje upućeno je Ministarstvu privrede i Ministarstvu za rad, boračka i socijalna pitanja. Tiče se radnika koji su bili zaposleni u firmama u restrukturiranju ili su bili zaposleni u firmama koje više i ne postoje jer su prodavane više puta, ušle su u stečaj i onda su iz stečaja privatizovane, a ti bivši radnici imaju izvršne sudske presude za zaostale zarade. Ja sam ovo pitanje već jednom ovde postavljao u Skupštini i, nažalost, nisam dobio odgovor na to pitanje. Zbog toga ga sada postavljam za dva ministarstva koja bi trebalo da daju jasan odgovor. Da li će u budžetu Republike Srbije biti predviđena sredstva za radnike koji imaju izvršne sudske presude za zaostale zarade, da se taj problem reši? Problem je postojao i sa povezivanjem radnog staža za radnike koji su bili u firmama u restrukturiranju. Vlada Srbije 18. jula ove godine je donela zaključak na koji način će tim radnicima biti povezan radni staž. Taj zaključak se nalazi na sajtu Ministarstva privrede i svi oni koji su u tom problemu i koji su zainteresovani, na jasan način mogu da vide kako mogu svoj problem da reše. Tako da još jednom molim, pre svega Ministarstvo privrede i Ministarstvo za rad i boračka pitanja da u najhitnijem roku mi dostave odgovor na ovo pitanje, a i da se uhvate u koštac sa ovim problemom, jer je u pitanju više desetina hiljada ljudi čitave Srbije, a i u pitanju su ozbiljne sume novca. Moje drugo pitanje je upućeno Ministarstvo unutrašnjih poslova i gospodinu Nebojši Stefanoviću, resornom ministru, a tiče se jednog problema koji smo iskreno mislili da je iza nas, a taj problem se ticao registracije pre svega poljoprivrednih mašina, ticao se registracije traktora koje seljaci voze širom Srbije i koji su bili stari 20 i više godina, a koji su ranije kupljeni što u IMT, što u IMR, odnosno Rakovici. Na žalost, ljudi više nemaju računa od tih traktora i bio je problem sa registracijom tih mašina. Taj problem je ministarstvo rešilo donošenjem pravilnika na koji način se te priključne mašine i traktori mogu registrovati i sada se taj problem rešava. Pojavio se dodatni problem a tiče se prikolica kako za same traktore tako i prikolica za putničke automobile, autobuse i kombije koji se trenutno uopšte u Srbiji ne mogu registrovati. To je interesantan slučaj, a ja sam i sam vozač. Kupili smo prikolice za putničke automobile potpuno normalno na prodajnim mestima. Imali smo registrovane ne te prikolice i sada kada su istekle registracije u MUP kažu – gospodo, ne možete ih više registrovati, već morate za te prikolice doneti ateste mašinskih fakulteta iz Beograda ili Kragujevca. Sada vi meni recite, kako ja sada za prikolicu koju sam kupio na prodajnom mestu, dobio papire pre sedam, deset ili više godina, registrovao više puta u MUP, sada ponovo za istu tu prikolicu da idem na mašinski fakultet i da tražim određene ateste? Prosto mi nije jasno, ni meni, ni hiljadama vozača širom Srbije ko je smislio ovakav način da jednostavno vi na praktičan način ne možete da registrujete jednu prikolicu koja vam služi za prenos tereta, kažem još jednom, kako za putnički auto tako i za autobuse, kombije, a i za traktore. To su prikolice koje na žalost kada ljudi sada sa letinom izađu na državni put, policija im piše kazne za neregistrovane prikolice, a oni nemaju uopšte način na koji mogu te prikolice da registruju. Molim, resorno ministarstvo da se pod hitno nađe način da se ovaj problem reši jer ovaj problem tišti seljake, vozače, građane Srbije širom naše ove lepe zemlje. Još jednom molim ministra da se pozabavi ovim pitanjem i da se ovo pitanje pod hitno reši. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem predsednice Narodne skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti, ono što je pitanje ispred poslaničkog kluba DS jeste tema koja se tiče migranata i kada je u pitanju jug Srbije, odnosno Preševo i kada je u pitanju grad Beograd i kada je u pitanju sever Srbije, odnosno tačnije opština Kanjiža. Postavljamo pitanje MUP Republike Srbije da li može da nam dostavi fazni izveštaj za ovaj deo godine, april, maj, jun ove godine iz prostog razloga što u ove dve opštine i u ovom gradu imamo nešto što bi moglo da liči na humanitarnu katastrofu. Kakav je plan Centra za azil i MUP kada je u pitanju rešavanje ovog problema do kraja 2015. godine? U skladu sa tim DS pohvaljuje sve one humanitarne organizacije koje su se našle u ovoj katastrofi i u ovoj nevolji koje pomažu svakodnevno svim uzrastima i svim migrantima koji se nalaze na teritoriji Republike Srbije. S tim u vezi i sama DS će organizovati danas u 18,00 časova jednu veliku akciju od danas uBeogradu, u narednih nekoliko dana u ostatku Srbije, kada je u pitanju zbrinjavanje i obezbeđivanje dovoljnih količinapijaće vode zato što su temperature tolike, a kao što znamo mnoge dece je izloženo veoma neljudskim uslovima života. Hvala i onim građanima Republike Srbije koji su se istakli u ovom problemu i koji su dali sve od sebe i pokazali solidarnost i osvetlili naravno obraz ove zemlje. Pozivamo sva privredna društva, sve proizvođače vode i hrane takođe da se uključe u ovu jednu veliku akciju. Pozivamo sve nevladine organizacije. Pozivamo sve političke organizacije, sve verske organizacije da u skladu sa svojim misijama izađu u susret ipomognu ljudima koji se trenutno nalaze na teritoriji Republike Srbije i da u skladu sa svojim verskim uverenjima izađu u susret ljudima ma koje vere oni bili. Mislimo da je ovo veliki problem i smatramo da je veoma važno da se država na jedan odgovoran način pozabavi ovim problemom. Mi smo u nekoliko navratapredlagali između ostalog i gradu Beogradu koji je s obzirom na infrastrukturu i najjači pojedinačni grad i centar što se podrazumeva u Srbiji, da organizuje komisiju koja bi pratila ovaj problem, koja bi predlagala rešenja, koja bi čak imala i neke izvršne nadležnosti u kojoj bi učestvovale sve političke organizacije koje su u Skupštini grada Beograda zato što mislim da bi i MUP Republike Srbije i Centru za azil bili od velike pomoći kada je u pitanju ovaj problem. Nismo naišli na podršku grada Beograda. Smatrali su da MUP i Centar za azil dobro obavljaju svoje nadležnosti i svoj posao. Mi smo zabrinuti, s obzirom da je sve više i više ljudi, ne samo u centru grada Beograda već i u Kanjiži, Preševu koji su u centralnim delovima grada smešteni pre svega po parkovima gde obavljaju sve svoje potrebe na otvorenom, javno. Smatramo da je veoma zato važno, da se ne bi dogodila humanitarna katastrofa u Srbiji, da se dostave svi planovi do kraja godine i da se dostave svi fazni izveštaji za april, maj i jun ove godine. Ovo je veoma važno pitanje i još jednom pozivamo sve da se u njega uključe. Smatramo da Srbija mora da bude solidarna kada je stvar u pitanju i svakom čoveku da izađe u susret, koji je ugrožen. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dejan Nektarijević.
Poštovana predsednice, drage kolege, lokalna samouprava ima zadatak da omogući i unapredi funkcionisanje svih državnih institucija i javnih službi u cilju održavanja i unapređenja kvaliteta života svih građana na svojoj teritoriji. U tom smislu bi trebalo da i opštinska uprava u Smederevskoj Palanci koristi svoje nadležnosti i prava za što bolje funkcionisanje svih segmenata života stanovnika Smederevske Palanke. Trenutna situacija nije takva jer je na čelu opštine Radoslav Milojičić zvani Kena, visoki funkcioner DS. Situacija je nepodnošljiva i kao takva traje dugi niz godina, a ogleda se u potpunoj nebrizi i nedomaćinskom odnosu prema opštini i njenim obavezama. Kao što su ukupan dug opštine za 2012. godinu iznosi milijardu i 925 miliona dinara. Dug za 2013. godinu iznosi milijardu i 869 miliona dinara. Dug do 30. juna 2014. godine iznosi milijardu i 967 miliona dinara. U ovaj dug ne ulaze druga polovina 2014. godine i 2015. godina koja je u toku, kao i stvorene obaveze po kreditima banaka. Sve ovo je dovelo do blokade opštinskih računa u trajanju od preko hiljadu dana kao i do blokade računa vodovoda i ostalih javnih preduzeća, doma zdravlja, školskih i predškolskih ustanova. Svi ovi podaci su preuzeti iz zvaničnog izveštaja DRI, koja se sada nalazi u Odboru za finansije Skupštine Srbije. Sva ova bahatost, ogleda se između ostalog u restrikciji, vodi za piće u trajanju od preko deset sati svakodnevno. Odsustvo ulične rasvete u trajanju više meseci tokom protekle zime zbog duga od 800 miliona dinara. Uništenim zaštitnim objektima od poplava, uništenim ulicama i trotoarima, štetnom otuđenju prirodnih resursa, termo mineralne vode i ostale državne imovine, na primer, Dom armije. Nekontrolisanom sečenju stogodišnje šume, gradsko bolničkom banjskom kompleksu. Pored ukupnih dosadašnjih obaveza namera opštinskog rukovodstva na čelu sa predsednikom opštine Radoslavom Milojičićem Kenom, je da se zaduži opštinski budžet zanovih 150 miliona dinara, putem emisija hartija od vrednosti, a sve to zarad ostvarivanja ličnih interesa. Verovatno zato što se za fudbalski sport izdvajaju novčana sredstva u iznosu od 60 miliona dinara godišnje. Državna revizorska institucija u toku 2013. godine izvršila je reviziju poslovanja ove opštine za 2012. godinu i utvrdila čitav niz nepravilnosti, prekršaja i krivičnih dela kojim povodom je i podnela niz krivičnih prijava čiji ishod nije poznat. Nažalost svih nas, aktuelna vlast na čelu sa Radoslavom Milojičićem zvanim Kena, predsednikom opštine, Petrom Jelićem zamenikom predsednika opštine, Slavoljubom Đurićem predsednikom SO, Živkom Petrovićem, zamenikom predsednika SO, svojom bahatošću i neznanjem vode ovu opštinu u propast. Pitanje postavljam Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu u kojoj meri je upoznata sa problemima Opštine Smederevska Palanka i na koji način namerava da pomogne građanima Smederevske Palanke koja je praktično u bankrotu i bezizlaznoj situaciji? Zahvaljujući interesno organizovanoj grupi ljudi na čelu opštine Kena, Pera, Đura, Živko. Upućujem poziv MUP Republike Srbije da izvrši sve istražne radnje kako bi odgovorni za ovakvo katastrofalno stanje naše opštine bili otkriveni i procesuirani. Hvala.
Hvala, obaveštavam vas da su sednici sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici Dragan Šutanovac, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Vesna Marjanović, Milena Ćorilić, Branko Ružić, Đorđe Čabarkapa. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima Predloga zakona o istraživanju nesreća u vazdušnom, železničkom, vodnom saobraćaju. Obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju prof. dr Zorana Mihajlović, predsednik Vlade i ministar građevinarstva i saobraćaja, infrastrukture Miodrag Poledica državni sekretar u Ministarstvu, Zoran Ilić, Nena Tomović, Leposava Sojić vršioci dužnosti pomoćnika ministra građevinarstva saobraćaja i infrastrukture, i Mirjana Čizmarov direktor Direktorata civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije. Primili ste amandmane koji su na predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbornika i mišljenja Vlade podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Ivanović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite. Da li neko želi reč? (Da.) Dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Gojković, poštovana gospođo Mihajlović i poštovane gošće iz Ministarstva. Imam sada jednu zamerku gospođo Gojković na vaše malopređašnje delanje, evo gospodin Janko Veselinović, je ovde, tačno je da je malo ovako u jednoj brzopletosti zaboravio da u jedinicu ubaci svoju karticu, ali ja smatram da je bio red da se narodnom poslaniku Janku Veselinoviću, gospođo predsednice, ipak omogući da obrazloži svoj amandman zato što je njegova želja i namera …
Trošite vaše dragoceno vreme o amandmanu.
… ali, ja mislim da vredi što trošim evo jedan minut na obrazlaganje toga zašto je možda gospodin Veselinović trebalo da dobije priliku da obrazloži svoj amandman…
Kolega neka se odluči da li je u sali ili nije u sali, vi samo lepo o amandmanu. Hvala vam.
… u sali je gospodin Veselinović, evo vidimo. E, dobro. Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo po devet amandmana na ovaj predlog zakona koji u Narodnoj skupštini, u ime Vlade, brani ministarka Mihajlović. Poštovana gospodo nijedan od devet amandmana narodnog poslanika Zorana Živkovića i nijedan od mojih devet amandmana, koji su doduše u istovetnom tekstu nije prihvaćen poštovana gospodo i ja moram da saopštim ministarki Mihajlović jedno nezadovoljstvo. Evo, ovde su čuju neki aplauzi, ali kada je nezadovoljstvo u pitanju poštovana gospodo, ja mislim da nije red, da se na nezadovoljstvo odgovara aplauzima. Zato ćemo mi pokušati, poštovana gospodo, narodni poslanici, tokom današnje rasprave da ubedimo i ministarku Mihajlović i narodne poslanike, većine ovde, da ipak treba da prihvate naše amandmane. Naročito želim da napomenem sada ovde jednu stvar kojom se može opisati jedna paradoksalna situacija u kojoj se nalazimo, gde narodni poslanici SNS, gospođo Mihajlović na primer, imaju čestu zamerku zašto vas dvojica poslanika Nove stranke podnosite često amandmane – „briše se“, a onda se desi da neki od tih amandmana budu prihvaćeni …
Prešli ste na vreme duže.
… da, da sedam minuta.
U redu je.
Dakle, amandmani – briše se budu prihvaćeni gospođo Mihajlović nije to radila, ali jeste guvernerka Narodne banke, da vas obavestim gospođo Mihajlović, gospođa Tabaković prihvatala je naše amandmane – briše se. Poslanici SNS kažu – nemojte „briše se“ nećemo da prihvatamo, to se prihvati, mi sada podnesemo po devet amandmana gde nijedan nije – briše se, poštovana gospodo. Svi po devet amandmana imaju izvesni tekst koji nije – briše se i onda ministarka ne prihvati takve amandmane. I evo ja sada samo hoću da pokažem ovde tu jednu paradoksalnu situaciju, jednu kontradiktornu situaciju u kojoj se nalaze, pre svega, narodni poslanici SNS i verujem da to nije laka situacija u našoj Narodnoj skupštini, kada se narodni poslanici SNS suoče sa njom. Evo da pokažem kako sam ja nezadovoljan, na primer, ovim neprihvatanjem amandmana na član 3. Predloga zakona. Naš amandman poštovana gospodo, ja mislim da je to jasno svima koji su čitali naše amandmane, a ja verujem da nakon godinu i dva meseca imamo ustaljenu praksu da i poslanici SNS čitaju temeljno naše amandmane i ove – briše se, a i ove koje imamo danas, a koji nisu – briše se, gde mi predlažemo dve izmene. Jedna izmena tiče se promene jednog termina, dakle, umesto - pojmovi, da koristimo termin- definicije i onda imamo predlog da se promeni sadržina tačke 1. E sad, u ime Ministarstva ministarka Mihajlović nama je odgovorila zašto ne može da se prihvati termin – definicije, umesto termina – pojmovi i tu je rečeno – amandman se ne prihvata iz razloga što se u zakonima i drugim propisima iz oblasti saobraćaja, za označavanje pojmova koristi formulacija korišćena u Predlogu zakona. Prihvatanjem predloženog amandmana bi se bez opravdanog razloga napustila korišćena nomotehnika. Ja tu imam jedan kontraargument. Moguće je da postoji pristup koji podrazumeva da u ovoj oblasti koja se tiče saobraćaja, ljudi primenjuju uvek ovaj termin, ovaj pojam sada ovde, ali ja bih onda mogao da kažem – pa čekajte poštovana gospodo, mi imamo mnoštvo zakona koji usvajamo u Narodnoj skupštini, pa se ipak koriste neki drugi termini kao što je termin, na primer – definisanje pojedinih izraza ili značenje pojedinih izraza. Ja smatram da pozivanje na nomotehniku da bi onda moglo da nas usmeri ka jednoj protivurečnosti između različitih zakonskih rešenja, u okviru različitih oblasti. Pa bi neko mogao onda da zameri na tome, da ova Vlada prilikom predlaganja zakona saopštava jednu protivurečnost u pogledu pristupa korišćenja izvesnim terminima. Ono što je meni, gospođo Mihajlović, možda još zanimljivije ovde jeste što u vašem odgovoru nema intervencije na drugi deo našeg amandmana. U drugom delu našeg amandmana mi smo predložili da se menja sadržina tačke 1. u okviru člana 3. Predloga zakona. I naš predlog je sledeći, da tačka 1. glasi - Bezbednosna preporuka je predlog Centra za istraživanje nesreća na osnovu informacija dobijenih u istrazi u svrhu sprečavanja udesa i ozbiljnih nezgoda u vazdušnom saobraćaju, ozbiljnih nesreća u železničkom saobraćaju, vrlo ozbiljnih pomorskih nesreća, ozbiljnih pomorskih nesreća, pomorskih nesreća, pomorskih nezgoda, ozbiljnih plovidbenih nezgoda i plovidbenih nezgoda u vodnom saobraćaju“. Sada je meni veoma važno, ja mislim, da bismo imali jedan red i u našoj raspravi ovde i jedno uzajamno poštovanje, da čujemo zašto sadržina tačke 1. kako smo mi predložili, poštovana gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine i poštovana gospođo Mihajlović, nije prihvaćen. Nismo dobili argumentaciju zašto to nije prihvaćeno, pa očekujem da sada tokom rasprave čujemo zašto nije, pa možda i mi prihvatimo to obrazloženje, poštovana predsednice Narodne skupštine i poštovana gospođo Mihajlović. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić, po amandmanu.
Poštovana predsednice, poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, naravno da predlažem da se amandman odbije, iz razloga nesvrsishodnosti i nije smislen. Zašto? Zato što pojedini termini koji stoje u Predlogu zakona bolje odgovaraju suštini člana 3. o kojem govorimo, nego izraz pojedine definicije koje je prethodni govornik predložio. Dakle, nadalje, izraz „pojam“ je ustanovljen u pravničkoj nomenklaturi, dok izraz „definicija“ nije toliko ustaljen. Ali, nije to bitno toliko. Možda je ovo bitnije da uđemo u pojam reč šta znači reč „pojam“, a šta znači reč „definicija“. Onda bi, ukoliko uđemo u suštinu tih reči, onda bi poštovanom docentu Pavićeviću bilo jasno zašto se u Predlogu zakona koristi izraz pojedini pojmovi, a ne pojedine definicije. Dozvolite da kažem da pojedini pojmovi, odnosno pojam, u logici je misaona sinteza bitnih zajedničkih obeležja jedne grupe predmeta, to je jedna definicija. Druga definicija koja je u narodu ustaljena jeste da je pojam osnovno znanje o nečemu. O čemu? Na primer, kada dva čoveka razgovaraju o kukuruzu pa ovaj kaže – ti nemaš pojma o kukuruzu, to znači nema osnovna znanja. Ili, docent Pavićević nema pojma o pojmu, to znači da nema osnovna znanja o pojmu o kojem je reč, itd, ili Zoran Živković nema pojma o vinogradarstvu. Znači, na to se odnosi ovo osnovno znanje - o čemu. Treće, pojam je misao o biti onoga što mislimo u filozofskom smislu reči to je definicija čuvenog filozofa Gaje Petrovića itd. I, ono što je sada najvažnije, pojam je uopštena ideja zaključno izvedena iz karakteristika svojstva predmeta. Šta je onda definicija onda? Mislim da će nam sada biti jasno, definicija je tačno i logično određivanje jednog pojma pomoću drugog pojma. Da li ste osetili razliku između pojma i definicije? Dabome da jeste. I na kraju, ja preporučujem poštovanom docentu da uzme udžbenik logike iz gimnazije, gde stoji jedna od nastavnih jedinica „pojam“, a jedna „definicija“ i mislim da će mu onda biti možda jasnije zašto je Vlada ostavila pod terminom „pojam“, a ne „definicija“. Hvala lepo.
Moram prvo da dam reč poslaniku Zoranu Živkoviću, jer je on predlagač u istovetnom tekstu. Prvo vi [[Vladimir Pavićević, s mesta: A replika? Replika ima prednost.]]
Ja mislim da je logično da se prvo da replika.
Dobro, ako vi to prihvatate, moja greška je bila što nisam dala reč pre poslanika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, i poštovana gospođo Mihajlović i uvažene gošće iz ministarstva, dve su stvari koje želim sada da kažem u replici uvaženom narodnom poslaniku i profesoru marku Atlagiću. Poštovana gospodo, naravno da postoje razlike između značenja pojedinih termina. Kada mi kažemo „pojam“, kada kažemo „termin“, kada kažemo „definicija“, naravno da su to sve različiti termini, ali ja preporučujem profesoru Atlagiću naravno da se drži i logike i udžbenika koji se tiču logike, ali pre svega u osnovi, poštovana gospodo i rečnika srpskog jezika koji mi ovde obilato koristimo u Narodnoj skupštini, mi iz opozicije, ali profesore Atlagiću, ne rečnika iz šezdesetih godina koji sada postavljate na svoj sto. Evo, profesor Atlagić sada postavlja tomove rečnika iz šezdesetih godina. Od šezdesetih godina prošlog veka, prošlo je više od pola veka, poštovana gospodo, i jezik se menja, značenja se menjaju. Evo, u rečniku iz 2007. godine, Matice srpske, poštovana gospodo, lepo piše: Definicija – tumačenje, odnosno značenje nekog pojma; i mi smo veoma precizno hteli da sugerišemo gospođi Mihajlović šta treba da se nađe u članu 3. ovog Predloga zakona, a koristeći se i rečnikom, ali i udžbenicima koji se tiču logike, poštovana gospodo. Kada se tiče ovog dela o vinogradarstvu, ja verujem da bi narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću malo bila jedna sednica, gospodine Atlagiću, da malo drži predavanja o toj oblasti, pa kada bude to neka tema, ja predlažem da se povede i neka ozbiljna rasprava. Gospođu Mihajlović molim ipak i to je druga napomena, da odgovori na ovaj drugi deo, tačka 1. zašto to nije prihvaćeno. Hvala.
Reč ima poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. Mislim da je kolega Pavićević vrlo jasno definisao zašto je „definicija“ bolji izraz od izraza „pojam“ za korišćenje u ovom zakonu i obrazloženje je negde između neozbiljnog i besmislenog. To što se nešto koristilo, ako to treba da bude metod kako će se odgovarati na amandmane poslanika posebno opozicije, onda uvek možete da odbijete nešto, jer to što mi nudimo jeste nešto novo, nešto što bi trebalo da promeni ono staro, a vi se zaklinjete da hoćete da sprovodite reforme i da uvodite promene. Ne možete na ovaj način. Nismo dobili odgovor od ministarke, od potpredsednice Vlade. Odgovore koje daju neki poslanici stvarno su van potrebe za komentarisanjem i ja stvarno nemam nameru da se time bavim, ne ulazeći u nemerljivu stručnost koju oni imaju u tim oblastima o čemu govore. Pitanje je postavljeno članu Vlade, potpredsednici, ministarki saobraćaja. Ja mogu da se složim još jednom sa gospodinom Pavićevićem da ste na ovaj drugi deo našeg amandmana, praktično niste rekli ništa, niste dali ni u stavu Vlade niti smo to do sada čuli šta to ne valja u ovom drugom stavu koji želimo da promenimo i mogu da zaključim samo jedno, da bi bilo dobro da obavestite poslanike u Narodnoj skupštini, građanke i građane Srbije ko je pisao ovaj zakon. To očigledno niste vi i to nije sramota. Ministri inače retko pišu zakone, ali bilo bi lepo da dovedete nekoga ko je pisao ovaj zakon jer je on jedini kompetentan da nam kaže šta se ovde dešava, zašto su ovakvi pojmovi i zašto naši amandmani nisu prihvaćeni. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Nebojša Petrović.
Zahvaljujem uvažena predsednice Narodne skupštine Republike Srbije. Poštovana ministarko, saradnici, naravno da amandman koji su podneli poslanici Pavićević i Živković ne treba da bude prihvaćen, a ja ću pokušati da im objasnim ono što nisu želeli da shvate u jednom vrlo poučnom izlaganju koje je kolega Atlagić ovde imao prilike da im saopšti. Prvo, razumeo bih da je kao predlog u prvom delu amandmana koji su dali bio da se reč – značenje, zameni rečju – definicija. Onda bi to imalo smisla. Dakle, da se značenje pojma predefiniše u definiciju pojma. To bi imalo punog smisla. Ovo što su predložili, zaista, uz svo pozivanje i na logiku i na rečnik, i dalje nema nikakvog smisla. Drugo, ono što ste želeli da čujete od gospođe ministarke, to je ono što ću pokušati da vam objasnim da ste kojim slučajem razdvojili ovaj jedan podneti amandman u dva amandmana, možda ste imali priliku da budete zadovoljni ovoga puta da vam je barem nešto prihvaćeno, kao što ste imali prilike da pročitate, a verovatno to niste učinili – Vlada je prihvatila amandman koji su podneli poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Aleksandra Jerkov itd. upravo u tekstu kakav ste vi predložili u drugom delu svog amandmana. Jasno vam je da se ne može jedan amandman prihvatiti odnosno odbiti u jednom delu, a prihvatiti u drugom delu. Dakle, amandman se može prihvatiti samo u celini. A vaš drugi deo amandmana je gotovo istovetan sa amandmanom koji je već prihvaćen od strane poslanika koje sam pomenuo. Hvala.
Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Nisam dala reč ni dr Marku Atlagiću, jer po članu 104. bi moralo da bude nešto uvredljivo, neko nerazumevanje. Zato ne mogu ni vama sada da dam repliku, ako je prethodni poslanik izneo svoje mišljenje zašto ne treba prihvatiti amandman. (Marko Atlagić, s mesta: Ali je kolega Pavićević zaista pogrešno protumačio.) Pustite meni da ocenim, da bi sednica nekako tekla. Ja znam da svi vi mislite da je neko nekoga pogrešno protumačio. Svi ćete dobiti reč, ali po amandmanu. Reč ima dr Vladimir Orlić.
Hvala gospođo predsednice. Nema potrebe da ovo traje predugo. Zahvaljujem kolegi što je upravo obrazložio ono što je, pretpostavljam, predlagača amandmana najviše i zanimalo – zašto nedostaje odgovor na jedan deo njihovog predloga. Upravo zato što je taj deo usvojen, kroz jedan drugi amandman. Zašto taj drugi jeste a ovaj nije, odgovor se takođe krije u odgovoru koji smo dobili od Vlade. Zbog toga što postoji primedba na ono što je predloženo u prvom delu amandmana o kome raspravljamo sada. Definicija ili pojam, mislim da ipak ne treba na tome da insistiramo, s obzirom da se vrlo često ovde srećemo sa zakonima u kojima se baš koristi termin – pojam. Nikada to do sada nije bio problem, pa ne vidim ni razlog da to bude sada. Dakle, da se ne svede ovo samo na izgovor za javljanje u određenom broju pokušaja danas, mislim da je obrazloženje vrlo smisleno, ima svoj razlog, lepo je i sročeno, razumljivo je i nema tu apsolutno ništa sporno. Mada ja lično, možda, ni za ovaj drugi deo amandmana koji je usvojen, ne bih potrošio previše reči, s obzirom da je i tu reč samo o nekoj promeni redosleda. Nisam primetio da postoje razlike u smislu. Možda samo zvuči bolje, elegantnije, ali, tu već pričamo o ukusima. Predlažem da se dobije amandman iz razloga koje smo i dobili u obrazloženju. Još jednom podvlačim, smatram da je u ovom predlogu da se uvede definicija umesto pojma zapravo insistiranje na nečemu čemu mesta nema. Želeo bih da istaknem još jednu stvar. To što nisu usvojeni ovi amandmani, nema apsolutno nikakve kontradikcije i nije nikakav paradoks ako smo bili u prilici da čujemo danas zašto, jer suština je u kvalitetu. I to je potpuno saglasno sa onim na čemu mi insistiramo iz ovih klupa. Da bi se nešto usvojilo, mora da zadovolji uslov da bude određenog kvaliteta. Ni kad se predloži ono čuveno – briše se, ni kad se predloži nešto poput ovoga što su predložili predlagači ovog amandmana na ovaj zakon, kvaliteta, nažalost, i nema. Naprotiv, mislim da predlagač amandmana baš uporno insistira na tome da kvaliteta ne bude. Na šta tačno mislim? Pozvao bih predlagača amandmana da pogleda sopstveno obrazloženje ovog amandmana, da pogleda st. 1. i 2. svog obrazloženja i ako u onom rečniku koji smo videli malo pre uspe da pronađe tri ili četiri reči koje praktično ne postoje, odnosno koje su zaista pravopisna sramota, možda utvrdi da nema potrebe danas da se tim rečnikom maše, bar ne toliko očigledno i napadno. Ovo je možda po kvalitetu pravopisnom najlošiji predlog amandmana koji smo dobili u ovom sazivu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Ovde mnogo nas nema pojma da amandmani nemaju delove. To je prvi pojam. Drugi pojam je da ne može da se govori o dva amandmana istovremeno, od kojih je jedan u pretresu, a drugi nije. Tako da, bilo bi dobro po sve nas da svi mi koji uzimamo reč da bi pokazali da nešto znamo, prvo pročitamo na koji način se podnosi amandman, kako se amandman prihvata ili ne prihvata, pošto amandman takođe ne može da se odbije. Može da se odbaci na Odboru, a u glasanju se prihvata ili ne prihvata. Pa, kada god budemo sledeći put želeli da vrlo precizno govorimo o tome šta se dešava sa amandmanom u pretresu u pojedinostima, onda su ovo informacije koje ne mogu nikako da škode. Amandman kolega narodnih poslanika Zorana Živkovića i Vladimira Pavićevića u celini ne menja zakon na gore, naprotiv, i sasvim ga je moguće prihvatiti. Ono što je proceduralno tema za ovaj amandman je što je već prihvaćen i postao sastavni deo Predloga zakona amandman druge grupe narodnih poslanika, tako da i to treba imati na umu kada vodimo raspravu u pojedinostima. A, i u ovom amandmanu i u drugima koji se tiču pojmova i definicija, imaćemo prilično rasprave o tome šta koji pojam znači, da li je dobro upotrebljen i da li su dovoljno jasno definisane nadležnosti centra za istraživanje nesreća. Mi ostali narodni poslanici možda imamo pravo na neznanje, ali ne verujem da oni koji vrlo detaljno rade, kao što je to kolega Nebojša Petrović, u oblasti, mogu sebi da dozvole da kažu da postoje delovi amandmana ili da je jedan deo amandmana takav da strašno šteti zakonu, pošto je to očito netačno. Ako sve služi retorici i da trošimo vreme, onda razumem, ali nije dobro da u okviru zabave i političkog folklora i retorike govorimo o delovima amandmana, jer to ne postoji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić.
Poštovana predsednice, samo da pojasnim ovaj predlog zakona. Predložio sam već da se amandman odbije, jer sam na neki način bio i pogrešno protumačen. Nije tačno, što se tiče pojma i rečnika. Ovaj rečnik koji ja imam, ovde imam šest knjiga, a ne jednu, a nije tačno, ako je novije izdanje, da je i bolje. Samo napominjem da je Enciklopedija Jugoslavije izašla 1963. godine, a izašla je jedna naša enciklopedija sada u jednom tomu, od svega hiljadu strana. Hoćete li reći da je ova bolja? Dakle, obraćam se ovde radi istine akademskoj javnosti, pokazujem rečnik u šest knjiga, a ne u jednoj, Matice Srpske iz 1971. godine, strana 613. Citirao sam stranu 613, sva četiri ta pojma. Neka presudi akademska javnost. Što se tiče Predloga zakona, mislim da je Vlada zaista vodila računa i izvanredno stavila izraz „termin“ a ne „definicija“.
Hvala. Poslanik je pojasnio šta je mislio. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Uvažena gospođo ministarko, poštovane koleginice i kolege, poštovani građani, uložili smo amandman na član 3. koji govori o značenju pojmova obuhvaćenom u ovom zakonu, o istraživanju nesreće u vazdušnom, železničkom i vodnom saobraćaju i to smo dali amandman da u članu 3. stav 1. posle tačke 4.) dodaje se nova tačka 4a) koja glasi – voz je propisano, sastavljen i zahvaćen niz vučnih vozila sa jednim ili više vučnih vozila ili samo vučno vozilo ili više zahvaćenih vučnih vozila. Da bi građanima bilo jasno, u ovom članu se govori šta je bezbednosna preporuka, šta je brod, šta je vazduhoplov, šta je velika šteta u železničkom, šta je vrlo ozbiljna pomorska nesreća itd. Posle tačke 5.) dodali smo 5a) i 5b), koje govore o vučnom vozilu i vučenom vozilu i u tački 8.) smo dodali 8a) i 8b), to su pojmovi - šta je manevrisanje i manevarski sastav. To smo predložili jer smatramo da je potrebno definisati ove pojmove kako bi se precizno odredio pojam nezgode odnosno nesreće u železničkom saobraćaju, jer je to od izuzetnog značaja za primenu odredbi koje se odnose na postupanje nadležnih organa kad ti slučajevi nastupe. Amandmanom predlažemo i preciznije definisanje pojmova - vrlo ozbiljna pomorska nesreća, predlagač je definisao da je vrlo ozbiljna pomorska nesreća ona pomorska nesreća koja za posledicu ima, između ostalog, smrt. Međutim, nije precizno definisao čiju smrt i koliko broja lica, a naročito kada je takvo preciziranje učinilo kod pojma - ozbiljna nesreća u železničkom saobraćaju. Pored toga pojam - ozbiljna nesreća u železničkom saobraćaju je navedeno da je to ona nesreća koja ima za posledicu pored smrti najmanje jednog lica i teške povrede pet ili više lica. Dobili smo obrazloženje da se amandman ne prihvata iz razloga što je pojam – voz, vučno vozilo i vučeno vozilo definisano u Zakonu o bezbednosti i interoperabilnosti železnice, a pojmovi - manevrisanje i manevarski sastav u važećim železničkim propisima. Znači, dalje kažete da prihvatanjem amandmana došlo bi do sukoba ova dva zakona s obzirom na različito značenje koje bi bilo dato istim pojmovima, nije tačno. Nije tačno. Znači, ovo što smo mi naveli i citirali, mi smo to citirali pojmove iz važećeg zakona. Mi ovo nismo izmislili niti pravili novo kovanice. Ne razumem zašto, ako je nešto već obuhvaćeno zakonom koji ovde, da ne citiram „Službeni glasnik“, gde se nalaze ti pojmovi smo stavili da bi bio jasniji i kompletniji član, vi to odbijate i kažete da su različiti pojmovi. Ja bih voleo da mi objasnite i da mi pročitate „Službeni glasnik RS“ broj 104/13 i Saobraćajni pravilnik broj 2 i Uputstvo o manevrisanju broj 42. da se razlikuju od onoga što smo mi dali u predlogu amandmana. Molim vas da još jednom razmislite i prihvatite naš predlog jer ćemo imati kompletniji zakon prihvatanjem našeg amandmana. Hvala.
Izvolite. Ima reč ministar Zorana Mihajlović.
Pre nego što vam odmah odgovorim na to, uopšte na ovaj zakon je došlo 77 amandmana, 17 je prihvaćeno, a kada govorimo o ovom amandmanu sam odbor je rekao da ovaj amandman nije u skladu sa postojećim zakonskim propisima, odnosno da postoji kolizija, da su odredbe u koliziji, samim tim ne može da se prihvati. Prema tome, ako je sam odbor to rekao, ja mislim da je to za mene sasvim dovoljna informacija zbog čega amandman nije prihvaćen.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala gospođo predsednice. Još jedna rečenica kao dodatak u prilog obrazloženju koje smo čuli, svakako se slažem Odbor za ustavna pitanja je dao negativnu ocenu na takve stvari ne bi trebalo da trošimo vreme dodatno, takođe pravopisni razlozi. Razlozi kvaliteta. Pozivam predlagača amandmana da pročita tekst svoje predložene tačke 8a) videće da pravopis apsolutno nije kako treba. Hvala.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem. Moja koleginica Snežana Malović i ja smo podnele amandman na član 3. koji inače definiše pojmove u Predlogu zakona. Mi imamo primedbu na član 3. stav 1. tačka 16) koja definiše ozbiljne plovidbene nezgode na unutrašnjim vodama. Obzirom da je u tački 14) opisana ozbiljna nesreća u železničkom saobraćaju, gde je navedeno, između ostalog, da je to sudar, nalet ili iskliznuće voza koji ima za posledicu smrt najmanje jednog lica ili teške povrede pet ili više lica, smatrali smo, analogno samoj definiciji ozbiljne nesreće i u železničkom ili ozbiljne plovidbene nezgode na unutrašnjim vodama, da je potrebno da se izmeni deo koji kaže u tački 16), između ostalog, da reči – smrt ili teške telesne povrede menjaju se rečima – smrt najmanje jednog lica ili teške telesne povrede pet ili više lica. U odgovoru Vlade kaže se – amandman se ne prihvata iz razloga što ozbiljna plovidbena nezgoda postoji i kada je došlo do teške telesne povrede jednog lica. Mi ne sporimo to, ali vas još nešto pitam- u tački 18.) koja takođe opisuje plovidbenu nezgodu na unutrašnjim vodama, gde između materijalne štete i ostalih stvari, kada su u pitanju ljudski životi i kada su u pitanju povrede, tu stoji da je plovidbena nezgoda na unutrašnjim vodama, znači, kada je došlo do ljudskih žrtava ili telesnih povreda. Ne postoji razlika što se tiče ljudskih žrtava i povreda između tačke 18) i tačke 16). Volela bih da mi vi objasnite zašto u ovoj gradaciji teške odnosno ozbiljne nesreće u železničkom saobraćaju i ozbiljne plovidbene nezgode na unutrašnjim vodama ne postoji analogija? Hvala.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać, dr. Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistem Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Želite reč? Reč ima dr Blagoje Bradić.
Da, pa želim reč svakako. U redu je što je amandman prihvaćen, ali da građani znaju zašto je prihvaćen i šta je pisalo u članu. Član 5. govori i kaže – centar je samostalan u radu funkcionalno i organizaciono, nezavisno od svih organa i organizacija nadležnih za vazdušni, železnički i vodni saobraćaj, kao i svih pravnih i fizičkih lica čiji interesi mogu biti suprotni zadacima i ovlašćenjima centra. Naš stav je bio da nezavisnost centra pored funkcionalnog i organizacionog mora da se odnosi i na finansije, pa smo tako predložili da reči – funkcionalno i organizaciono zamenjuju se rečima – funkcionalno, organizaciono i finansijski jer samostalnost i nezavisnost centra za istraživanje nesreća u saobraćaju može biti u potpunosti garantovana i obezbeđena samo ukoliko je centar nezavisan ne samo, kao što sam rekao, funkcionalno i organizaciono već i materijalno, odnosno finansijski. Finansijska zavisnost organizacije dotira i funkcionalnu i organizacionu nezavisnost i zbog toga smatram da je jako dobro što je ministarstvo prihvatilo naš predlog. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Naš amandman se odnosi na član 5. koji u stvari detaljnije opisuje rad centra, odnosno poslove centra. U stavu 2. stoji da stručne poslove koji se odnose na istraživanja nesreća su nezavisni od krivičnih istraga ili drugih paralelnih istraga kojima se utvrđuje odgovornost ili ih određuje stepen krivice. Mišljenja smo bile, koleginica Snežana Malović i ja, da posle reči – paralelnih istraga da se dodaju reči – koje se vode u skladu sa zakonom. Obrazloženje za odbijanje amandmana, u njemu stoji da se amandman ne prihvata iz razloga što iz istog proizilazi da se Predlogom zakona o istraživanju nesreća u vazdušnom, železničkom ili vodnom saobraćaju uređuju paralelne istrage. Imajući u vidu da se Predlog zakona ne odnosi na paralelne istrage kojima se utvrđuje odgovornost i stepen krivice koje se sprovode u skladu sa drugim zakonima, već se predloženim članom vrši samo materijalno povezivanje više zakona u cilju usklađivanja postupanja nadležnih organa itd. itd. Više puta ste u načelnoj raspravi jasno rekli šta je posao centra, nama je to potpuno jasno, ali mislim da nije na odmet da se u ovom stavu posle reči „paralelnih istraga“ navede i to - da se sve ostale istrage koje se vode, vode u skladu sa zakonom, te vas još jednom molim da razmislite o tome i prihvatite ovaj naš amandman.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Samo kratko. Kako drugačije, ako ne su skladu sa zakonom. Podrazumeva se, kao i u prethodnom, što smo pominjali različite pojmove koji postoje u raznim, da se samo nadovežem, nisam odgovorila, dakle, za onaj prethodni amandman, različiti vidovi saobraćaja imaju različite pojmove i ne mogu se unificirati. Ali, što se ovog ovde tiče, podrazumeva se da je u skladu sa zakonom i mi smo smatrali da ne treba da stoji dodatno. Zbog toga je amandman i odbijen.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Nebojša Petrović.
Zahvaljujem poštovana predsednice, Poštovana ministarko, predlažem da se ovaj amandman ne prihvati zbog toga što je pojam „paralelnih istraga“ i nešto malo širi od ovoga, što je i ministarka potvrdila, da se istrage vrše u skladu sa zakonima, odgovarajućim za svaku od vrsta istraga, zbog toga što je moguće, i to je praksa, da se i sami zainteresovani subjekti, koji su pretrpeli određenu štetu tokom neke od nesreća u jednom od pomenuta tri vida saobraćaja, angažuju na svojim istragama. Tako, kada je u pitanju vazdušni saobraćaj, jedan er bas ili boing, bez obzira na to što ste razne državne institucije bave istragom vezanom za udes njihovih aviona, sprovode i istrage koje su kompanijske istrage. Iz tog razloga se predlagač zakona opredelio za ovaj širi pojam, jer je to moguće, naročito kada su to velike nesreće u pitanju, kada su u pitanju ozbiljni gubici života, kada su u pitanju ozbiljne materijalne štete, kada je u pitanju postavka da li je uzrok takve nesreće samo ljudski faktor ili možda i neka fabrička greška ili greška u projektovanju, sve kompanije se vode tom logikom da i same istražuju takve velike nesreće. Zbog toga je ovaj pojam apsolutno, da kažem, neophodan bio da se nađe u zakonu.
Hvala. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Uvažena gospođo ministarko, poštovane koleginice i kolege, član 6, dali smo amandman na stav 2. Pročitaću i stav 1. da bi vam bilo jasnije o čemu pričam. „Centrom rukovodi glavni istražitelj koji ima položaj direktora posebne organizacije.“, tu se svi slažemo. Sledeći stav kaže: „Glavnog istražitelja postavlja Vlada na pet godina, a na predlog predsednika Vlade.“ Mi smo dali predlog izmene ovog stava, koji kaže: „Glavnog istražitelja i pomoćnike glavnog istražitelja postavlja Vlada na pet godina na predlog predsednika Vlade, po sprovedenom javnom konkursu.“ I dodali smo, na kraju, posle stava 7. stav 8. koji glasi: „U pogledu sprovođenja javnog konkursa iz stava 2. ovog člana i u pogledu prava i dužnosti i drugih pitanja koja se odnose na položaj Glavnog istražitelja i pomoćnika glavnog istražitelja shodno se primenjuju odredbe zakona koji uređuje rad državnih službenika na položaju.“ Dali smo i obrazloženje da predlogom zakona nije urađen postupak postavljanja glavnog istražitelja i njegovog pomoćnika, niti je upućeno na shodnu primenu određenih propisa, nije uređen ni njihov položaj, odnosno, prava i dužnosti. Smatramo da je potrebno precizno definisati da se glavni istražitelj i pomoćnici postavljaju na osnovu prethodno sprovedenog javnog konkursa i da se na položaju ovih lica shodno primenjuju odredbe Zakona o državnim službenicima, koji se odnose na javni konkurs i prava i dužnosti državnih službenika na položaju. Dobili smo obrazloženje odbijanja, koje kaže - amandman se ne prihvata iz razloga što je način izbora rukovodioca posebne organizacije, odnosno lica na položaju uređen Zakonom o državnim službenicima. Pa, mi smo to pričali. Mi smo prepisali uslove iz Zakona o državnim službenicima i samo smo upotpunili član. Razumem da ne želite da prihvatite naše amandmane, ali nemojte ovakva obrazloženja da nam dajete. Mislim da stvarno nije smisleno.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Mislim da, ponovo ćemo da pročitamo, kao kada smo imali raspravu Zakona o načelu, kako izgleda član 6. Pošto naravno, vi amandman možete da date i na jednu reč i na jedan zarez, pa tako i na jedan delić člana 6, ali je član 6. vrlo jasan i upravo, ako bi smo dodavali još ovo što vi kažete, mislim da samo opterećujemo tekst, jer vrlo jasno piše: „Glavnog istražitelja postavlja Vlada na pet godina na predlog predsednika Vlade.“ „Lice koje se postavlja“, što je suština, „za glavnog istražitelja mora, pored uslova koji su propisani zakonom kojim se uređuje rad na položaju državnih službenika“, a to je Zakona o državnim službenicima, a on pretpostavlja javni konkurs, i to lepo piše u Zakonu o državnim službenicima, „da ima odgovarajuću stručnost za poslove istraživanja nesreće najmanje devet godina“ itd. Znači, niko nije rekao da se postavlja glavni istražitelj bez javnog konkursa.
Hvala. Na član 6. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Mihajlović i poštovane gošće iz Ministarstva, sada ću, u pokušaju da obrazložim zašto je neophodno da se prihvati ovaj amandman, samo da se nadovežem na ono što je malo pre rekao gospodin Blagoje Bradić. Gospođo Mihajlović, smatram da treba ovde da posebnu pažnju usmerite i kao ovom našem amandmanu, jer i naš predlog je da u članu 6. stav 2. imamo ovaj dodatak. Dakle, da piše: „Glavnog istražitelja postavlja Vlada na period od pet godina, nakon okončanog javnog konkursa u skladu sa najvišim međunarodnim standardima.“ Saglasan sam da ste vi u pravu kada ste stavili ovaj uput u obrazloženju, da se amandman ne prihvata sada zato što je način izbora rukovodioca uređen Zakonom o državnim službenicima. A zašto onda u tom stavu, gospođo Mihajlović, samo nismo stavili - ovo će sve da se uradi na osnovu sadržine Zakona o državnim službenicima? Smatram da je veoma važno da u uslovima u kojima smo naglasimo značaj tog konkursa i posebno, gospođo Mihajlović, i šta bi tu smetalo da se mi dogovorimo oko toga ovde i posebno ovo - u skladu sa najvišim međunarodnim standardima? To nije u suprotnosti sa bilo kojim zakonom, to je naglašavanje nečega što je važno i to bi značilo, gospođo Mihajlović, ne prihvatanje ovog pristupa koji zajednički danas celo jutro zagovaraju prof. Atlagić i gospodin Orlić. Kada, na primer, kažu – ako se gospodin Pavićević poziva na novo izdanje rečnika, ne znači da je to novo bolje od onoga što je staro. Pa, gospođo Mihajlović, moramo da se pridržavamo postojećih pravila, šta god mislili o njima. To bi bilo kao da ja, misleći da neki zakon nije dobar, idem sada po Srbiji i govorim ljudima – nemojmo da poštujemo usvojene zakone. Pa, na šta bi to ličilo, poštovana gospodo i gospodine Orliću i gospodine Atlagiću? Moramo da poštujemo usvojena pravila.
Hvala. Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Postojeća pravila i, pre svega, postojeći Zakon o državnim službenicima je vrlo jasan. Pretpostavlja javni konkurs, što vrlo jasno i lepo piše, pa ću opet da iskoristim priliku i ponovo ću da pročitam, zbog građana Srbije - lice koje se postavlja za glavnog istražitelja mora, pored uslova koji su propisani zakonom kojim se uređuje rad na položaju državnih službenika, a to je Zakon o državnim službenicima, da imaju odgovarajuću stručnost za poslove istraživanja. Prema tome, niko nije rekao, ponavljam, da će bilo ko ko je državni službenik biti postavljen van javnog konkursa, što u članu 6. i stoji.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, predlagač amandmana.
Koristiću i onih pet minuta. Dobili smo i čuli smo obrazloženje i ono ima smisla, ali nema razloga da se zbog preciznosti u zakonu ne stavi i konkurs, bez obzira što to piše u Zakonu o državnim službenicima i posebnim organizacijama, jer da je to dovoljno onda ne bi bila potrebna ni definicija da ga predlaže predsednik Vlade. Zašto bi to onda moralo da bude u ovom zakonu? Ali mislim da je problem dublji. U nacrtu zakona, koji još uvek koliko ja znam stoji na sajtu vašeg ministarstva, piše da je to agencija, a ne centar kao posebna organizacija. Agencije imaju poseban, drugačiji način izbora direktora u odnosu na posebne organizacije. To piše na vašem sajtu, a ovo znam sigurno. Osnivanje posebnih organizacija može da se zakonski uradi samo ako se menja Zakon o ministarstvima. Moje pitanje je da li je promenjen Zakon o ministarstvima i da li je u vašem ministarstvu kao nadležnost ili bilo gde u Vladi postavljena mogućnost osnivanja ovog centra? Da li tu piše da je to centar? Šta piše u Zakonu o ministarstvima. Znači, posebne organizacije se osnivaju promenom Zakona o ministarstvima, a onda se definišu posebnim zakonom, kao što imamo zakon pred sobom. Ako imamo varijantu kao što je u nacrtu zakona, koji još uvek, ponavljam, stoji na sajtu vašeg ministarstva, i ako je to agencija, onda se direktor agencije ne postavlja na predlog predsednika Vlade, nego u jednom drugom postavkom. Zato sam i pitao na početku, i to uopšte nije nikakvo prebacivanje, kažite nam ko je pisao zakona da znamo sa kim da pričamo o detaljima? Nemojte da se vređate. Niko ne zna sve, pa ni potpredsednica Vlade i to je potpuno normalno. Dobro, možda vi mislite da neko zna sve, ali ja i dalje mislim da ne postoji niko ko zna sve. Dakle, zbog kvaliteta rasprave i zbog kvaliteta zakona koji se donose u ovom parlamentu, da ne bi imao sudbinu mnogih zakona koji su doneti u poslednje tri godine, pa su menjani posle šest meseci ili godinu dana, svima je u interesu da jedna ovako važna tema bude definisana na način koji je apsolutno primeren uslovima u kojima mi živimo, a ovo je 21. vek i ovo je Evropa, a mi želimo da budemo deo evropske zajednice, odnosno EU. Zato ne smemo sebi da dozvolimo da imamo rešenja koja više liče na neko vreme sa sredine prošlog veka i to je neophodno i u ovom slučaju. Zašto bi predsednik Vlade mogao da zna koje su kvalifikacije potrebne za direktora centra, odnosno za glavnog istražitelja? Ja sam siguran da ne postoji predsednik Vlade na svetu koji ima takvo znanje i iskustvo da može na osnovu svog ličnog predloga da garantuje da će neko ko obavlja tako važnu funkciju da to radi na valjan način. Rasteretite predsednika Vlade takvih obaveza, bilo kog u budućnosti. U prošlosti je nemoguće, bez obzira što neki nadri pravnici misle da je to moguće. Nemoguće je menjati ništa unazad. Prema tome, bez obzira na dobacivanja, koja sam ja nesposoban da razumem jer nemam atribute doktora Dulitla, ja vas molim da još jednom uđete u suštinu ovog zakona, u dobre namere našeg predloga, da pogledate to još jednom, možete dati i pauzu, i da posle toga kažete šta je to tako nespojivo sa dobrim namerama, sa reformskim procesima ili sa bilo čim, a što bi smetalo da se usvoji ovaj amandman. Bilo bi jako interesantno, naravno, to je tema nekih drugih amandmana, ali pošto sam malopre pomenut od strane jednog kolege kao neko ko nema pojma, bilo bi dobro da nam kaže gospodin Nebojša Petrović, koji je sada na funkciji glavnog istražitelja, gde je bio u noći…
Poslaniče, samo amandman.
Pustite me da ja kažem, da pogrešim, pa me vi posle kaznite.
Neću ja nikog da kažnjavam, nego da usmerim raspravu kako treba. Znači, nema pitanja.
Kako možete da čitate misli šta ja hoću sada da kažem?
Zato što ste izgovorili prvu rečenicu i postavili pitanje gde je bio doktor Nebojša Petrović.
I vi onda znate šta ću ja da kažem? A što vi ne promenite posao? Što se ne bavite nekim poslom gde su te vaše nadnarodne sposobnosti, predikcije, bile bi korisne možda više za ovu državu i za ovaj narod?
Hvala za ideju za preduzetništvo, samo vas molim sada o amandmanu.
Da je zakon pisan dobro i da su svi članovi ovog zakona dobri, pa i član 6. na koji mi dajemo amandman, ne bi se desilo da u noći pada helikoptera niko ne može da nađe glavnog inspektora, a posebno ne u dva i 24. Zato je važno kada se pišu zakoni da znamo tačno šta se radi, kako se radi, gde se radi i da se onda ne desi da imamo nesreću koja je tema ovog zakona, a da više od pet meseci kasnije ne znamo ništa o tome šta se desilo i da imamo zaveru ćutanja, u kojoj učestvuje i aktuelni glavni inspektor. To se u kolokvijalnom jeziku zove omerta. Hvala vam.
Reč ima ministar, replika. Izvolite.
Kao što znate, posebne organizacije su utvrđene Zakonom o ministarstvima i ovaj centar će imati status posebne organizacije. (Narodni poslanik Zoran Živković dobacuje s mesta.) Izvinjavam se, ja sam ćutala dok ste vi govorili. Druga stvar, ukoliko se na sajtu našla bilo koja informacija koja ne odgovara trenutnom tekstu, odnosno tekstu koji je sada u parlamentu, koji je prošao Vladu i koji je sada u pojedinostima ovde na raspravi, onda će to sigurno biti ispravljeno jer je verovatno došlo do tehničke greške. Ja sam već reagovala na to. Dakle, u tom smislu ako postoji greška, ispravićemo je. Hvala vam i izvinjavam se zbog toga. Dakle, imaće status posebne organizacije i biće centar za istraživanje nesreća i udesa. Ne bih ponovo još jednom da objašnjavam nešto što sam nekoliko puta već čitala i nema potrebe da polemišem oko toga. Zakon o državnim službenicima je jasan. Konkurs sasvim sigurno postoji i biće. Još samo jedna na kraju rečenica. Tema ovog zakona nije nesreća, nego istraživanje nesreća. Samo toliko.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Sonja Vlahović. Izvolite.
Hvala, poštovana predsednice. Javljam se po amandmanu, a prethodno bih htela kao uvodnu reč prosto da objasnim da u Republici Srbiji ne postoji niti je postojao poseban zakon kojim se uređuje oblast istraživanja nesreća. Cela materija je jako slabo regulisana propisima. Donošenje ovog zakona je jedina mogućnost za prevazilaženje svih navedenih problema i jedini način da se primena ovog zakona, kojim se uređuje oblast istraživanja nesreća, učini praktičnom i efikasnom, kao i da se indirektno poveća bezbednost saobraćaja i smanji mogućnost nesreća i nezgoda, a koje mogu da izazovu ljudske žrtve, značajan gubitak vrednosti imovine i zagađivanje životne sredine. Kao što je već par puta ponovila gospođa Mihajlović, način izbora rukovodioca posebne organizacije, odnosno lica na položaju je uređen Zakonom o državnim službenicima. Lice koje se postavlja za glavnog istražitelja mora, pored uslova koji su propisani zakonom kojim se uređuje rad na položaju državnih službenika, da ima i odgovarajuću stručnost za poslove istraživanja nesreća, a najmanje devet godina radnog iskustva u vazdušnom, železničkom ili vodnom saobraćaju. U Danu za glasanje ću glasati za ovaj zakon koji je predložila Vlada na čelu sa Aleksandrom Vučićem, ali neću glasati za ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Nebojša Petrović. Izvolite.
Uvažena predsednice, uvažena ministarko, treba razjasniti neke stvari koje su ovde bile pomenute, za koje mislim da mogu da izazovu potpunu zabunu i u javnosti, a i među poslanicima. Čudno je da se usudite i date sebi slobodu da pričate o nečemu o čemu se niste elementarno informisali. Naravno, možete postaviti i predložiti bilo koji amandman, ali obrazloženje amandmana mora da bude zaista jasno, precizno i istinito. Prvo, na sajtu Ministarstva se nalazi nacrt zakona. Nacrt zakona takav kakav se nalazi na sajtu Ministarstva je ušao u javnu raspravu sa tim tekstom. Iz javne rasprave je izašao ovaj tekst zakona i Predlog zakona koji se nalazi pred nama. Javna rasprava, koja je bila zaista vrlo temeljna i u kojoj su uzeli učešće svi oni koji o ove tri vrste saobraćaja imaju šta da kažu, naravno, uz vrlo ozbiljna mišljenja koja su davala resorna ministarstva, a to treba takođe naglasiti, resorna ministarstva, dali su određene predloge i insistirali na određenim izmenama. Tako je i početni predlog u nacrtu ovog zakona, da se novo telo formira kao agencija, promenjen u posebnu organizaciju. Da li su predlagači zakona ili nisu bili zadovoljni tom činjenicom, to je nešto o čemu možemo da razgovaramo, ali je stav, pre svega, između ostalog, zbog toga što ova država pokušava da se zaista odnosi prema svim daljim pitanjima državne uprave na odgovoran način, što znači i da vodi brigu o racionalizaciji i o materijalnim sredstvima koje izdvaja za ovakve institucije, odustalo se od agencije i u Predlogu zakona je forma posebne organizacije. Takođe, iznenađujuće je da neko ko je bio i predsednik Vlade ne zna da posebne organizacije mogu i da se formiraju na dva načina. Jedno je Zakonom o ministarstvima, a drugo je i posebnim zakonom kojim se uređuje i ta oblast. Znači, ne mora se naći na spisku u Zakonu o ministarstvima svaka posebna organizacija, pogotovo ne moraju one koje imaju svoj posebni zakon. Sadašnji centar, a i ovaj budući koji ćemo formirati na osnovu ovog zakona takođe mogu, a ne moraju da se nađu na spisku svih ministarstava, gde se nalazi određeni broj posebnih organizacija. Sadašnji centar je formiran na osnovu Zakona o vazdušnom saobraćaju, gde je jasno stavljeno i u taj zakon da se radi o posebnoj organizaciji. Samom činjenicom da je tako definisan u Zakonu o vazdušnom saobraćaju, ne mora da se nađe i u okviru Zakona o ministarstvima. Takvo elementarno neznanje je nedopustivo, a naročito pričamo danas sve vreme o glavnom istražitelju, a zovemo ga glavni inspektor, što takođe apsolutno ne stoji. Konačno treće, jasno je bilo u okviru diskusije, u načelu, vezano za ovaj zakon rečeno, govorimo ovde o civilnom vazduhoplovstvu, ne o vojnom vazduhoplovstvu, samo jedan mali segment se odnosi na mešovite komisije koje se formiraju u posebnim uslovima. Ono što se dogodilo vezano za vojni helikopter i u sadašnjem Zakonu o vazdušnom saobraćaju je jasno u nadležnosti Vojske i Ministarstva odbrane. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Amandman koji su podnele kolege narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, kao i amandman koji su podneli kolega Aleksandar Senić, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać, Blagoje Bradić, je …
Greška, Gordana, samo Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Kao i amandman, kažem, pošto se radi o istoj…
Sledeći, ne. Prethodni?
Ne, ne, sledeći je moj amandman, i kolega koji su zajedno sa mnom potpisali amandman. Ovaj koji je sada u pretresu i prethodni ima istu ideju, da se jasno kaže da glavnog istražitelja postavlja Vlada, na period od pet godina, nakon okončanog javnog konkursa, u skladu sa najvišim međunarodnim standardima, umesto stava 2. člana 6. koji kaže da glavnog istražitelja postavlja Vlada na pet godina, na predlog predsednika Vlade. Objašnjenje da će za glavnog istražitelja biti konkurs je objašnjenje koje je tumačenje, zbog toga što pozivanje na sledeći stav, o tome da se postavlja lice po Zakonu o državnim službenicima, za kojeg će onda, naravno, važiti odredbe, ne može da bude tumačenje za konkurs. Ovako kako sada stoji u Zakonu, zajedno sa izmenjenim stavom 3, može da bude konkurs, a ne mora. To je isto tako tumačenje ravnopravno, kao i da će za glavnog istražitelja, a i za pomoćnike biti konkursa. Nadam se da će tumačenje koje smo dobili od potpredsednice Vlade Zorane Mihajlović biti ono što će biti u praksi, da će biti konkursa za glavnog istražitelja i za pomoćnike, za sve one koji će u budućoj posebnoj organizaciji biti zaposleni. Tumačenje da se ovim zakonom osniva posebna organizacija ne mora nalaziti u Zakonu o ministarstvima je takođe tumačenje. Sve posebne organizacije se navode u Zakonu o ministarstvima, pa i organi i organizacije za koje takođe važi da ih postavlja Vlada, na predlog predsednika Vlade, a ima ih. Ne tražim ponovo odgovor od potpredsednice jer ako je jednom rečeno u Skupštini da će biti konkursa za glavnog istražitelja, onda nemam razloga da sumnjam da će tako i biti postupano i da će komisija koja bude odlučivala o kandidatima koji se jave, smatrajući da ispunjavaju uslove za glavnog istražitelja, odlučiti i predočiti svoju odluku predsedniku Vlade, koji će onda formalno predložiti Vladi da postavi glavnog istražitelja. Nadam se da će to biti dovoljno da ovaj zakon zaista bude u tom delu primenjen i u saglasnosti sa Zakonom o državnim službenicima, kako je u diskusiji tumačeno. Sve ostalo što smo čuli i što je prošireno u odnosu na nadležnosti glavnog istražitelja, sa dosta razočarenja slušam sadašnjeg glavnog istražitelja koji ne zna da spasilačka misija 13.3. nije bila vojni let. Toliko bi morali da znate. Hvala vam.
Reč im narodni poslanik Katarina Rakić.
Hvala. Pre svega bih htela da se zahvalim jednom od prethodnih govornika što me je, pokušajem da bude zanimljiv i interesantan, vratio u detinjstvo, pomenuvši jednog junaka jednog crtanog filma koji je na nivou dece osnovne škole. Žao mi je da u ovoj sali još uvek imamo uopšte poslanike na tom nivou, ali, eto, kažem opet, dobro je da je pokušao bar da bude interesantan. Ono što je dobro rekao jeste da smo dobili obrazloženje za ove amandmane i da ima smisla da budu odbijeni. Naravno da ima smisla. Ono što nema smisla jeste da ova dva amandmana koja su u istovetnom tekstu od poslanika Živkovića i Vladimira Pavićevića, kao i od poslanika SDS, kao i od poslanika koji su podneli naredni amandman, smatram da nema smisla uopšte da o njima raspravljamo pošto ih je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo odbio, što znači da smo mi ovde da predlažemo nešto što će svakako doneti bolje i unaprediti tekst zakona, a ne da donosimo i da predlažemo amandmane, da ih usvojimo da postanu sastavni deo zakona, a da ih posle Ustavni sud odbije, kao nešto što nije u skladu sa pravnim sistemom i zakonodavstvom u Republici Srbiji. Lično smatram da o ovakvim amandmanima uopšte ne treba ni da diskutujemo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije ovaj amandman, dakle, amandman na član 6. Pridružujem se obrazloženju koje je Vlada u svom mišljenju dala, ali i onome što je gospođa Mihajlović malopre iznela kao argumentaciju, ali i svi ostali poslanici. Nakon ove, da kažem, iscrpne rasprave zaista mislim da sama argumentacija nije sporna i da je svima jasno da ovaj amandman ne treba prihvatiti. Međutim, ne znam, gospođo predsedavajuća, u kakvoj je vezi tekst ovog amandmana sa rečju koja je upotrebljena, koja glasi omerta. Morao sam da potražim značenje ove reči i utvrdio da je to izraz iz mafijaških filmova. Verujem da je predlagač ovog amandmana gledao mafijaške filmove u mladosti. Verujem da su ti mafijaški filmovi na neki način njega inspirisali, verujem da su ga možda podstakli na neke njegove poslovne poduhvate…
Dajte, molim vas, samo o amandmanu.
Ali mislim da u svakom slučaju pominjanje te reči nije primereno.
Da ne kvarimo raspravu.
Mislim da ste trebali da reagujete. Hvala vam u svakom slučaju.
Ne znam šta znači ta reč. Ne mogu da reagujem kada nešto ne znam.
U svakom slučaju pozivam da odbijemo ovaj amandman. Hvala vam.
Reč stranog porekla [[Vladimir Pavićević, s mesta: Da li imam pravo na repliku?]] Niko vas pomenuo nije. Ime, prezime, niko. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Naša intervencija u članu 6. na stavu 3. i 5. bila je da se menjaju godine radnog iskustva koje se zahtevaju od glavnog istražitelja i od pomoćnika i to tako da za njega ili nju važi da je potrebno 10 godina radnog iskustva u vazdušnom, železničkom ili vodnom saobraćaju. Pomoćnici glavnog istražitelja moraju pored uslova koji su propisani zakonom kojim se uređuje rad na položaju državnih službenika da imaju najmanje, od kojih najmanje ne tri godine radnog iskustva na poslovima u vezi sa bezbednošću u vazdušnom, železničkom, vodnom saobraćaju, istraživanju nesreća, nego pet. Nije samo da imamo amandman, mada je naravno legitimno i da se tako komentariše, nego je potreba da dodamo godina koje zahtevaju kao radno iskustvo i za glavnog istražitelja i za pomoćnike glavnog istražitelja sa nadom da će na konkurs javiti zaista ljudi koji će dokazati svojim radnim iskustvom da zaslužuju da budu izabrani kako za glavnog istražitelja, tako i za njegove pomoćnike. Ostaje dilema gde će oni raditi i tumačenje da ako u ovom zakonu utvrdite da je to posebna organizacija da to može da postoji bez izmena Zakona o ministarstvima. Ponavljam čuli smo da je takvo tumačenje od strane predlagača. Nadamo se da će tako tumačenje ostati na snazi. Moram da izrazim sumnju, jer želim da ovo radi što pre. Dakle, i da stupi na snagu, i da imamo konkurs, i da zaista se jave ljudi, i da temeljito počnemo da se bavimo jednim poslom koji je važan. Da bi se to sve dogodilo mora da postoji pravni okvir koji je nesporan, uloga posebne organizacije kao i tumačenje za konkurs su bili tema ovog i prethodnog amandmana. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. (Zoran Babić, s mesta: Greška.) Izvinjavam se. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Gordana, slučajno, ili želite reč? Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe DS. Ovaj amandman je postao sastavni deo zakona to je taj stav 3. člana 6. na koji su razni poslanici imali intervencije i sada imamo da će u konačnom, nakon usvajanja teksta zakona u celini on glasiti – da lice koje se postavlja za glavnog istražitelja mora, pored uslova koji su propisani zakonom kojim se uređuje položaj državnih službenika, da ima i najmanje devet godina radnog iskustva u vazdušnom ili železničkom ili vodnom saobraćaju od kojih najmanje tri godine radnog iskustva na poslovima u vezi sa bezbednošću vazdušnom, železničkom ili vodnom saobraćaju i istraživanju nesreća. Ovo je stav na koji se pozivamo kada tumačimo da će biti konkursa odnosi se na deo teksta koji je postao sastavni deo zakona pored uslova koji su propisani zakonom kojim se uređuje položaj državnih službenika. To je deo teksta koji je tumačen da je obavezan javni konkurs i za javnog istražitelja i za pomoćnike samo zbog naše zajedničke, nadam se, zainteresovanosti da sasvim bez spora bude da će tako i da se desi. Hvala vam.
Hvala. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala poštovana predsednice. Poštovana potpredsednice Vlade, Pokret za PREOKRET je podneo sedam amandmana na ovaj zakon i od toga 30% amandmana je prihvaćeno. Voleo bih i da podrška Pokretu za PREOKRET bude veća od tog procenta, ali svakako većina građana Srbije smatra da je preokret u Srbiji potreban. Vama se potpredsednice Vlade zahvaljujem što ste prihvatili ovaj amandman. Znači, da niste imali problem što je amandman iz opozicije. Ovo jeste potvrda i da smo mi temeljno pogledali zakon u vremenu koliko samo imali. Da smo uočili neke nelogičnosti. Ovde smo konkretno zajedno kroz moj predlog i vaše prihvatanje otklonili mogućnost da Centar nema pravo da daje preporuke da se železničke nesreće u budućnosti ne dese ukoliko imamo pouku od nekih nesreća u prošlosti. Dakle, ovde je prihvaćen amandman u kome se kaže – da Centar daje bezbednosne preporuke radi poboljšanja bezbednosti u železničkom saobraćaju. Ovakve preporuke daje Centar i u vazdušnom saobraćaju i u unutrašnjoj plovidbi, pa je logično da to bude i u železničkom saobraćaju. Tim povodom učinili smo nešto na preventivni. S druge strane, nadam se da će ovaj zakon biti primenjen i da će njegova primena dovesti do toga da broj nesreća u vazdušnom, železničkom i rečnom saobraćaju smanji kako istraživanja i nesreća ne bi ni bilo.
Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak.
Poštovana predsednice, uvažena ministarko, uvažene koleginice i kolege, radi realnog sagledavanja pristupa analizi svih zakona kao i analizi potrebe usvajanja nekog amandmana, želela bih da u ime SDPS, ali i kao član Odbora, resornog Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu, skrenem pažnju na način kako smo analizirali, kako smo usvajali amandmane. Naravno da se ne radi ni o kakvom selektivnom pristupi nego prosto objektivnom i profesionalnom. Ovim amandmanom se proširuju obaveze Centra za istraživanje nesreća u saobraćaju i obzirom da je predloženo da se doda član kojimCentar daje preporuke radi poboljšanja bezbednosti u železničkom saobraćaju, logično je bilo da i mi kao poslanici SDPS, ali i naravno mi poslanici koji smo članovi resornog odbora damo preporuku da se usvoji ovaj amandman. On je usvojen kroz odbor i samim tim postao deo ovog zakona, jer potpuno je logično prihvatiti ga, jer Centar je dobio dodatnu obavezu po principu – bolje sprečiti nego lečiti. Po principu bolje dati što više preporuka i razmišljati o preporukama, a ne baviti se post festum uzrocima i posledicama železničkih nesreća. Naravno to je bio jedan od motiva. Javila sam se prosto da objasnim koji je princip, kako smo mi usvajali amandmane i da je zaista potpuno nebitno ko amandman predlaže. Zbog toga i SDPS će podržati ovakve amandmane, a naravno i resorni odbor. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, dakle, pa dobro prihvaćen je amandman i nema sumnje u to da je ovaj amandman koristan. Želeo bih da skrenem pažnju, krajnje dobronamerno, dakle na pravno-tehničku redakciju u drugoj rečenici. Dakle, radi preciznosti, umesto reči „saobaćaj“, treba izvršiti redakciju i napisati „saobraćaj“. Dakle, ništa više. Hvala vam.
Hvala. Na član 7. amandman sa ispravkom podnele narodni poslanik Stefana Miladinović. Da li želite reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice, uvažena ministarko, poštovane gošće, dame i gospodo narodni poslanici, moje kolege i ja smo podneli amandman na član 7. koji reguliše poslove centra i on je veoma obiman, pošto detaljno nabraja koji su sve poslovi centra i ceo čini stav 1. Mi smo predložili da se posle ovog stava 1. doda stav 2. koji glasi: „centar nadležnosti iz stava 1. ovog člana, sprovodi uz poštovanje propisa koji uređuju zaštitu podataka o ličnosti i slobodan pristup informacijama od javnog značaja“. Predloženim amandmanom smo tražili da se izričito navede obaveza centra, da u vršenju nadležnosti, poštuje propise koji uređuju zaštitu podataka o ličnosti i slobodan pristup informacijama od javnog značaja. Smatramo da je uvođenje ovog novog stava u član 7. od izuzetnog značaja, imajući u vidu položaj centra u sistemu državne uprave, tj imajući u vidu činjenicu da centar ima položaj posebne organizacije za obavljanje stručnih poslova, te da se u praksi može desiti da se ovaj položaj može pogrešno razumeti i da bude osnov za tumačenje, da centar ne podleže zakonskim obavezama predviđenim u Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti i slobodan pristup informacijama od javnog značaja. Amandman je odbijen uz obrazloženje da se ne prihvata iz razloga što je članom 6. Zakona o istraživanju nesreće u vazdušnom, železničkom i vodnom saobraćaju, propisano da su glavni istražitelj, pomoćnici glavnog istražitelja za vazdušni, železnički i vodni saobraćaj, kao svi zaposleni iz centra, kao i sva lica uključena u istraživanje nesreće, dužni da čuvaju podatke do kojih dođu u istražnom postupku, kao tajnu. Ovim članom uređena je opšta obaveza poštovanja, odnosno postupanja zaposlenih u centru, u skladu sa propisima kojima se uređuju poverljivo postupanje sa određenim podacima o ličnosti, te nema potrebe da se dodatno ova obaveza navodi u drugim članovima nacrta zakona. Prvo pretpostavljam da je ovde omaškom ostalo - nacrta zakona, jer pred nama je Predlog zakona i kada se usvoji u ovoj skupštini biće - tekst zakona i nama je cilj i da ono što piše u samom Predlogu, a i ono što amandmanima predložimo bude u konačnom tekstu zakona koji će biti na snazi. Ali, pretpostavljam da je to omaškom ostalo - nacrta zakona. Ono što hoću da ponovo istaknem i da zamolim da još jednom razmotrite ovaj amandman, jeste da postoji razlika između tajnosti podataka i između zaštite podataka o ličnosti. Neki akt ne mora uopšte da nosi oznaku tajnosti, ne mora da ima nikakav stepen tajnosti, ali u njemu mogu da se sadrže podaci koji podležu zaštiti podataka o ličnosti. Tako da, zavisi od tumačenja ovakvog ili onakvog, ali u svakom slučaju da bi obezbedili poštovanje i jednih i drugih propisa, smatramo da ovo treba ugraditi u zakon i da treba time dopuniti ih. Pri tome, uopšte u zakonu se nigde ne predviđa obaveza poštovanja propisa koji regulišu dostupnost informacija od javnog značaja. Već sam rekla da je svima jasno da centar ima poseban položaj. On nije ni državni organ u plastičnom smislu, nije ni javno preduzeće da bi automatski bio podložan primeni Zakona o dostupnosti informacija od javnog značaja. Ali, pokriva oblast za koju je javnost veoma zainteresovana i zato smo mi mislili da treba u tekstu zakona da stoji obaveza i poštovanja ovog propisa. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala gospođo predsednice, jedna rečenica. Svakako pozdravljam nameru da se uvede preciznost i kvalitet gde god je potrebno, upravo iz tih razloga bih ipak pozvao da ne usvojimo amandman, a razlozi su opet pravopisne prirode. Hvala.
Hvala. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice, mogu samo da izrazim zadovoljstvo što je i Ministarstvo i Vlada imali razumevanja i što su shvatili značaj ovog amandmana koji je vrlo kratak, ali koji ima dosta dubok smisao ako se detaljnije analizira. Naime, član 8. sada glasi: „sredstva za rad centra obezbeđuju se iz budžeta Republike Srbije“. Mi smo amandmanom predložili da umesto reči „iz budžeta“, stoje reči „u budžetu Republike Srbije“ i amandman je prihvaćen. Razlika je veoma velika u suštini, jer ako se kaže iz budžeta Republike Srbije to može da bude sa različitih pozicija i da se različito tumači. Može čak nekada da se finansira iz budžetske rezerve. Donosimo ovde budžet i znamo sve mogućnosti, a kad kažemo u budžetu Republike Srbije to znači da mora da ima svoju poziciju, da moraju unapred da budu opredeljena sredstva i da centar onda može da planira rad, i da na taj način ima i finansijsku samostalnost i nezavisnost, jer se zna koja su mu sredstva opredeljena i u okviru tih sredstava može da obavlja poslove zbog kojih postoji i koji su od veoma velikog značaja za društvo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem, koristim vreme ovlašćene predstavnice DS, ovaj prihvaćen amandman vraća pitanje. Na kojoj poziciji u budžetu će biti posebna organizacija Centra za istraživanje nesreće? Vrlo važno pitanje. Ako neko ima ideju, da ta pozicija bude sadašnja pozicija samo za vazdušni saobraćaj, to je vrlo loša ideja. Nadam se da je nema. Ali, ovako kako je, Centar za istraživanje mora biti izlistan u spisku posebnih organizacija da bi bilo mora biti izmena Zakona o ministarstvima. To nije samo proceduralno pitanje, nego je ovako kako je prihvaćen sada amandman koji je postao sastavni deo zakona, član 8. glasi da se sredstva za rad centra obezbeđuju u budžetu Republike Srbije, što znači kao i svaka druga pozicija kojom je definisano izdvajanje na delu rashodne strane budžeta ili na delu prihodne strane, ako oni budu prikupljali neke takse, što nadam se da neće. Nemaju ta ovlašćenja, ali bi bilo važno da to imamo na umu. Ne možemo mi da podnesemo ovde amandman da se menja Zakon o ministarstvima, ali možemo da zajedno imamo svest o tome da će to biti tema za planiranje budžeta za 2016. godinu. Ako neko drugi ima neku drugu ideju gde da bude pozicija posebne organizacije Centra za istraživanje nesreća u budžetu, a bez izmene i dopune Zakona o ministarstvima, takođe mislim da je ovo trenutak da se to kaže.
Hvala. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović.
Ja očekujem od Ministarstva finansija da daju tačno svoj predlog na osnovu čega će Vlada doneti odluku i onda ćemo videti tačno u budžetu gde će se naći ovaj centar. Moje je lično mišljenje da to svakako mora biti posebno i posebno izlistano, znači posebna organizacija i centar za istraživanja, nikako samo u vazdušnom saobraćaju kako je sada.
Hvala. Na naslov iznad člana 9. i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Gospođo ministarka, koleginice i kolege, dakle naslov člana 9. i član 9. podneli smo amandman, a on glasi – Direktor; pa kaže član 9. – direktor zastupa i predstavlja centar, organizuje i rukovodi radom centra, donosi propise, itd. Mi smo predložili da naslov bude – Glavni istražitelj; i da u članu piše da glavni istražitelj zastupa i predstavlja centar, organizuje i rukovodi radom centra, donosi propise i pojedinačne pravne akte centra, donosi akt o unutrašnjoj organizaciji, itd. Obrazloženje smo dali da odredbom člana 6. Predloga zakona utvrđeno je da centrom rukovodi glavni istražitelj koji ima položaj direktora posebne organizacije, te je predložena izmena člana 9. – usaglašavanje sa odredbom člana 6. o kome smo malo pre pričali. Vaše ministarstvo i vaša stručna služba, gospođo Mihajlović, je odgovorila – amandman se ne prihvata iz razloga što je članom 39. Zakona o državnoj upravi propisano da direktor rukovodi posebnom organizacijom i da je za svoj rad odgovoran Vladi. Sada meni nešto nije jasno. Lepo kažete u članu 6, stav 1. – centrom rukovodi glavni istražitelj koji ima položaj direktora posebne organizacije; i mi to samo upodobljavamo u članu 9, a vi nas vraćate na član 34. Zakona o državnoj upravi, što mi uopšte ne sporimo. Ovde dajete ovlašćenja da taj čovek ili ta žena koja rukovodi centrom ima funkciju glavnog istražitelja i sva ovlašćenja kažete koja ima direktor, da li je tako, kao što ste rekli direktor posebne organizacije, mi to prepišemo i napišemo u članu 9, a onda vi odbijate i kažete nam da je to nemoguće ili možda imate ideju da imate direktore i da imate glavnog istražitelja. Ako odbijete naš amandman ispada da ćemo imati u tom centru i direktora i glavnog istražitelja. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar.
Izvinjavam se, ja moram da reagujemo samo na jednu stvar. Rekli ste – ili taj čovek ili žena. Pretpostavljam da je i žena čovek, samo to. Rekli ste – ili taj čovek ili žena; izvinjavam se, ja sam morala da odreagujem. Znači, žena je čovek.
Slažem se, bolje da se ne javljate. Reč ima Vladimir Orlić.
Hvala gospođo predsednice, opet jedna rečenica. Mislim da je predlog zapravoprosto suvišan pošto je u članu 6. uvedena ekvivalencija između glavnog istražitelja i direktora. Da li ćemo nazvati ovako ili onako sada ne unosi nikakvu novinu, ali svakako u sadržaju teksta ne postoji ni jedan jedini razlog ni kao naznaka zašto bi moglo da se pojavi i jedno i drugo kao nezavisna pozicija, prosto je reč o ekvivalenciji. Hvala.
Reč ima Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, po amandmanu. Dakle, ja uopšte ne sumnjam da ćete vi da usvojite Predlog zakona, kako ste i na odboru i sada ovde iz vaše diskusije se vidi da ćete vi ovo usvojiti. Ja to pričam građanima Srbije, uvažene kolege jer neće biti prvi put da mi o istom zakonu za šest meseci pričamo i sve ono što sada kategorički tvrdite, da okrenete kao da nije bilo pa pričate novu priču. Ja samo pričam građanima Srbije da ono što mi predlažemo da postoji drugi način razmišljanja, da postoji drugo viđenje problema i drugi način rešavanja problema. Uz dužno poštovanje, vi možete kao što sam vam rekao da vi izglasate da je zemlja kockasta, ali ona se i dalje okreće, kotrlja. Zahvaljujem.
Reč ima Vladimir Orlić.
Hvala. Takođe zbog građana Srbije, ovaj zakon nema previše veze sa reljefom. Ako se nađemo u poziciji da za šest meseci pričamo o ovome, unapred prihvatam, ja ću vrlo rado reći da sam danas kazao da je uvedena ekvivalcencija između glavnog istražitelja i direktora ove institucije,čisto da ne bude zabune kako ćemo razmišljati onda. Još jednom, ovo je suvišno. Hvala.
Hvala. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Daću vam reč, recite odmah dok vam ne dam minutažu, hoćete li trošiti pet minuta? (Janko Veselinović, s mesta: Ne.) Izvolite.
Čuvam svojih pet minuta, uvažena predsednice, pošto ste mi vi uzeli dve minute, moram da budem štedljiv. Poštovana ministarko, niste prihvatili ovaj amandman kojim je Pokret za PREOKRET predložio da se u ovom zakonu jasno definiše ko može biti direktor centra zaistraživanje nesreća. E sad, vi u obrazloženju kažete da se na direktoraprimenjuje kao direktora posebne organizacije, da se primenjuju uslovi koji su propisani Zakonom o državnim službenicima. Tačno je to i nije to bilo sporno od početka. Međutim, ovde se radi o posebnoj organizaciji sa svojim specifičnostima i ne bi bilo prvi put da u posebnom zakonu bude na poseban način uređeno ko može voditi to telo koje kažete i sami ima položaj posebne organizacije. U predlogu koji sam podneo, tražio sam da direktor treba da ispunjava uslove, da ima visoko obrazovanje pravnog, saobraćajnog fakulteta ili da je završio policijsku akademiju, da ima najmanje pet godina radnog iskustva na sličnim poslovima, da govori najmanje jedan svetski jezik i da nije krivično kažnjavan i da protiv njega se ne vodi krivični postupak. Moguće je da bi o ovim uslovima mogli da diskutujemo, ali sigurno je da je ova organizacija kao posebna organizacija, da ona zaslužuje da se u ovom zakonu posebno navedu uslovi koje direktor treba da ispuni. Nažalost, koga zmije ujedaju i guštera se plaši, imamo vrlo loših iskustava sa direktorima.
Hvala. Prekoračili ste vreme, rekli ste da nećete da trošite, da ne ispadne da ćemo ukrasti još pet minuta.
Nećete da mi date one moje dve minute. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hvala predsedavajuća. Poštovana ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se ne prihvati i ovaj amandman, dakle amandman na član 9. predloženog zakona. Jedino što mogu, to je da pročitam i obrazloženje kojim Vlada predlaže da se ne prihvati ovaj amandman. Obrazloženje kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što je članom 6. Zakona o istraživanju nesreća u vazdušnom, železničkom i vodnom saobraćaju propisano da glavni istražitelj ima položaj direktora posebne organizacije i da se na njega primenjuju uslovi koji su propisani Zakonom o državnim službenicima. U obrazloženju koje je predlagač amandmana naveo, piše da je neophodno da se predvide uslovi koje treba da ispuni lice koje će zastupati i predstavljati centar. Ti uslovi su predviđeni i propisaniali drugim zakonom, Zakonom o državnim službenicima. Polazio sam od pretpostavke da uvaženi doktor pravnih nauka to zna, tako da predlažem da se odbije ovaj amandman iz tih razloga. Nemam naročitih zamerki ni na pravopisne i slovne greške, ima jedna mala greška, ali ne želim da sitničarim. U pitanju je „saobraćnog fakulteta“, umesto „saobraćajnog“. U svakom slučaju, kritika je urodila plodom i ja mogu da pohvalim napredak predlagača ovog amandmana u tom smislu, još samo da se oslobodi izvesnih strahova i biće sve u redu. U svakom slučaju, predlažem da odbijemo ovaj amandman. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da će Skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da donesemo ove zakone, odnosno akte iz dnevnog reda ove sednice. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Osnov? Tanko nešto, samo što je rečeno „predlagač“ i izneto mišljenje. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala uvažena predsedavajuća. Moram da priznam da uz svo uvažavanje, možda i dobrih namera, ali znate ovo je situacija kada neko amandman piše čisto da bi se javio i kao nogama. Ja ne znam da se obrazovanje završava, a ovde se traži za uslov da je završio visoko obrazovanje, pazite tu rečenicu, pravnog, saobraćajnog fakulteta ili da je završio policijsku akademiju. Razumem da ste vi napisali i da insistirate da potencijalni kandidat ima pravni fakultet, saobraćajni ili Policijsku akademiju, ali da završi visoko obrazovanje, to još nisam čuo. Ovo je prvi put ovako nešto da imamo kao predlog i zaista ovako nešto nikako ne može da se prihvati. Takođe, kada kažete da govori najmanje jedan svetski jezik, pa znate, i srpski je svetski jezik i svahili je svetski jezik. Ja razumem da ste vi napisali da govori najmanje jedan strani jezik, pa to je u redu da se prihvati, ali ovako kao što ste napisali zaista je neprihvatljivo i nemoguće je da tako uđe u zakon. Da ne pričamo o ovome da ima najmanje pet godina radnog iskustva na istim ili sličnim poslovima. Koji bi sad to bili slični poslovi kada je ovo nešto u principu novo što se osniva i gde je neko, na kraju krajeva, mogao da ima pet godina? Ja znam da je bila ranija slična ovoj agencija, ali koja se imala pojedinačna za svake saobraćaj. Sad se objedinjuje za sve tri vrste saobraćaja, sada dolaze u ovu novu agenciju, odnosno kako li će se već zvati. U svakom slučaju, ne znam gde ste mogli da vidite da se neko bavi sličnim poslovima i da ovako nešto stavite u amandman. Prema tome, ovo je potpuno neprihvatljivo. Razumem da ste ovo napisali čisto da biste se javili, ali bih vas zamolio, pošto ste doktor pravnih nauka, da ipak malo više vodite računa, pre svega, i o pravopisu i o gramatici i, naravno, o tome kako ćete sastaviti rečenicu. Hvala vam.
Poslaniče, niste smeli direktno da se obraćate poslaniku. Jeste, stalno ste se njemu obraćali. Replika. Izvolite.
Hvala, predsednice. Uglavnom pojedini poslanici žele da pobegnu od suštine i zbog toga koriste uvrede. Kolega je malopre govorio i o tome da li se ja bojim ili se ne bojim, verovatno aludirajući na neke pretnje koje su pre toga bile prema meni. Cilj amandmana koje sam podneo jeste da se popravi zakon. Da sam nogom pisao zakon, kao što je neko malopre rekao, ne bi ministarka, odnosno potpredsednica Vlade prihvatila 30% amandmana. Ja znam da on nema naklonost prema toj ministarki i da je on govorio razne stvari koje su bile uvredljive i prema njoj, ali nije način da na taj način se sa ministarkom obračunava preko mene. Dakle, 30% amandmana koje je Pokret za preokret podneo je prihvaćeno. Na taj način je popravljen zakon. To što vi želite političke poene i želite da se javite samo zato da bi se slikali, da bi vas videli, to nije ono zbog čega su vas građani birali. Vas su građani birali da služite narodu i sama reč poslanik znači da vas je narod poslao, a ne da pravite tu neke insinuacije koje nemaju nikakve veze i od kojih građani nemaju korist. Oni znaju kako žive i koliko ste im smanjili plate, vašim glasovima, između ostalog i plate i penzije i sve ostalo. Skupštinu želite da skandalizujete. Ja se borim protiv toga, borim se protiv skandalizacije Skupštine i borim se za dostojanstvo narodnih poslanika, predsednika, ministara koji ovde sede i smatram da to treba da bude cilj svih nas, da vratimo dostojanstvo Narodnoj skupštini, koje počesto bez razloga narušava i izvršna vlast i mediji, itd. Nemojte da mi doprinosimo sami tome.
Vreme. Hvala. Molim sve poslanike da se obraćaju meni. Izvolite, replika.
To kako ste vodili računa o narodu pokazuje da mi danas moramo da vratimo ove godine samo milijardu i 300 miliona evra kamata od vaših besmislenih kredita koje ste uzimali, a to vam gospodin Jelašić sada govori, koji je bio guverner u vaše vreme. Dostojanstvo parlamenta se poštuje pravilnim izražavanjem. Ako ćete vi kao doktor pravnih nauka ovakav amandman, pošto ste malopre rekli da ste pisali zakon, niste pisali zakon, nego amandmane na Predlog zakona. Tu morate da vodite računa o tome. Ako ćete ovakve amandmane da podnosite, pa vi grubo vređate dostojanstvo parlamenta. Objasnite mi to kako se završava visoko obrazovanje? Šta znači ova rečenica, kaže – da je završio visoko obrazovanje pravnog, saobraćajnog fakulteta ili da je završio Policijsku akademiju? Potpuno neverovatno da doktor pravnih nauka sebi to može da priušti i da ovako nešto napiše. Ako govorimo o dostojanstvu parlamenta, vi ga grubo vređate upravo neretko i obmanama, kao što ste malopre rekli o platama i penzijama, jer ne bi se smanjivale da ste tim ljudima umeli tada da objasnite zašto ste nerezonski podigli te plate i penzije, odakle ste obezbeđivali pare, a obezbeđivali iz kredita, jer ste ovu zemlju zaduživali. Isto, morali biste da objasnite zašto kao doktor pravnih nauka ovakve amandmane podnosite, gde grubo vređate i građane koji ovo gledaju, a naravno, vređate i dostojanstvo parlamenta. Hvala.
Završićemo repliku molim [[Janko Veselinović, s mesta: Dajte mi repliku.]] Poslovnik je prednost uvek. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovana gospođo Mihajlović i poštovane gošće iz Ministarstva, smatram da je malopre povređen član 107. Poslovnika Narodne skupštine tokom govora narodnog poslanika gospodina Vladimira Đukanovića, koji je dve stvari ovde saopštio, ja mislim, koje nisu bile primerene parlamentarnoj debati, poštovana predsednice Narodne skupštine, a na šta vi niste reagovali tokom dva minuta koliko je trajao govor gospodina Đukanovića. Gospodin Đukanović je ovde najpre osporavao jedno pravo jednog narodnog poslanika, u ovom slučaju gospodina Janka Veselinovića, da Janko Veselinović na predloge zakona priprema, poštovana gospodo, obrazlaže amandmane i da o njima raspravlja tokom sednice Narodne skupštine. Gospodin Đukanović se osetio pozvanim da meri ko ovde ima pravo da podnosi amandmane, poštovana predsednice. Pa, svi imamo pravo, i gospodin Đukanović ima pravo, pa što nije podneo amandmane? Ja bih se zabrinuo da sam na mestu gospođe Mihajlović, da njen Predlog zakona, koja je u ime Vlade ovde predstavljena kao evrofanatik, brani jedan eurofob …
Molim vas, o povredi Poslovnika.
Druga stvar, gospođo Gojković, gospodin Đukanović je upotrebio sledeće reči da opiše pripremu amandmana jednog narodnog poslanika. Ovako je rekao – ovo kao da je nogom pisano. Poštovana predsednice, mislim da je bilo neophodno da vi intervenišete na takve reči koje je za delanje jednog od nas 250 u Narodnoj skupštini upotrebio jedan od nas, narodni poslanik SNS gospodin Đukanović. Molim vas da sada, ako niste na vreme, ukažete gospodinu Đukanoviću da je to bilo neprimereno, nepoštovanje dostojanstva Skupštine. Hvala.
Hvala. Kao što i sami znate, u desetoj sekundi sam rekla poslaniku da se obraća direktno meni, a ne poslaniku Janku Veselinoviću. Zamolila sam Janka Veselinovića da se obraća meni, i to poslanici kao da ne čuju, ne mislim na njih dvojicu konkretno, nego inače. (Vladimir Đukanović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Molim vas da ne vičete. Čujem vas vrlo dobro. Odgovaram na povredu Poslovnika. Nema potrebe za vikanjem. Nije neposredno učinjeno ovo što ste rekli, a Janko Veselinović je dobio priliku da odgovori i odgovorio je. Na taj deo ne možemo da se osvrnemo. Da li želite da se glasa o povredi? (Vladimir Pavićević, s mesta: Ne.) Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, Vladimir Đukanović.
I član 108, a i 107, ali pošto se kolega pozvao, 108. o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Da sam prekršio Poslovnik, verujem da biste me vi opomenuli. Ali, samo da ovde zarad istine kažem, ja nikome ništa nisam osporavao, samo sam osporavao sam amandman. Prema tome, nemojte da izmišljate. To bi bilo vezano za 107. zato što grubo kršite dostojanstvo parlamenta i obmanjujete javnost.
Opet se obraćate direktno i to u povredi Poslovnika i replicirate.
Obraćam se vama.
Nemojte mahati rukom.
Znači da ovo malopre što je izneto, red je bio da za tu obmanu opomenete poslanika, zato što ja nikome ništa nisam osporavao. Naprotiv, veoma se radujem kada neko podnosi amandmane, a to što sam rekao da je neko to kao nogom napisao, ostajem pri tome, s obzirom kad se pročita sadržaj samog amandmana, zaista to može da se zaključi. Hvala.
Povrede Poslovnika zaista nije bilo u ovom slučaju. Morala je biti neposredno učinjena. Između smo imali jednu povredu Poslovnika. Molim vas da svako obrati pažnju na svoje ponašanje i onda će se čuvati dostojanstvo Narodne skupštine, a ja kao pojedinac ne mogu toliko da ga ugrožavam, niti mogu vas da nateram da ne ugrožavate dostojanstvo Narodne skupštine, osim da izričem finansijske kazne, a to ne želim, jer vidim da nema efekta. Odnosi se bukvalno na sve poslanike. Da li želite da glasamo o povredi Poslovnika? (Vladimir Đukanović, s mesta: Ne.) Hvala. Nisam sklona dalje da nastavim raspravu u ovom smeru, apsolutno. Možemo i da se čudimo i da se ne čudimo. Na meni je da ispunjavam član 108. da se staram o redu na sednici, i oduzimaću vreme po dve minute od sada, jer se koristite povredama Poslovnika da bi jedno drugom davali zadavali udarce ispod pojasa. Znači, replicirali. Izvolite.
Poslovnik. Pa, meni ste već oduzeli dve minute, tako da …
Nisam ništa oduzela, nego vi nećete da se registrujete. Ne. Ne, javnost mora da zna zato što replicirate. Odjednom želite da svi nauče lekciju kako ja nekom oduzimam vreme. Ali, neće vam uspeti. Vi se registrujete kad god uđete u salu onda ja mogu da vas prozovem, ako ste nepostojeći poslanik ja ne mogu da komuniciram sa vama. Znači, neću vam dozvoliti da obmanjujete javnost po treći put danas na sednici.
O tome koliko sam nepostojeći poslanik pokazuje statistika da sam jedan od najaktivnijih poslanika.
Jeste, ali jutros niste bili najaktivniji, pa ste bili nevidljivi.
Član 27. vođenje Narodne skupštine. Poštovana predsednice trebali ste da ukažete narodnom poslaniku koji ne čita, po svemu sudeći zakone, da se visoko obrazovanje može da završi, da postoje ljudi koji završe visoko obrazovanje, a ne upravljaju sa javnim sistemima sa srednjom školom. Dakle, postoji gospodo, postoje ljudi koji završe….
Znači, replicirate. Pauza pet minuta da bi svi poslanici malo obratili pažnju na član 9. koji je podneo poslanik koji se sada obraćao i diskutovali u ovom pravcu - da li direktor treba da ispunjava ove uslove ili one uslove da bi ga mi izabrali ili, već šta god, već smo zaboravili materiju o kojoj govorimo. [[Posle pauze.]] Sad je smirivanje situacije. Da li hoće neko da govori o amandmanu? (Marijan Rističević, s mesta: Hoću ja.) Doktor Gordana Zorićželi o amandmanu. Doktor Gordana Zorić je prijavljena u sistemu, poslaniče. Izvolite. Postoje i poslanici, npr. koji se zovu i dr Gordana Zorić, to se vama obraćam poslaniče, pa ima pravo da govori koliko i vi. Izvolite. Izvinjavam se poslanici.
Poštovana predsednice, poštovana ministarka sa saradnicima, poštovani poslanici, glavni razlog zbog koga ovaj amandman ne treba prihvatiti je sadržan u članu broj 6. gde se jasno kaže, ne bih čitala prethodni tekst, ali da glavni istražitelj mora da ima odgovarajuću stručnost za poslove istraživanja nesreća i najmanje devet godina radnog iskustva u vazdušnom ili železničkom ili vodenom saobraćaju. Amandmanom je predviđeno da glavni istražitelj ima pravni, saobraćajni ili policijsku akademiju. Da li neko misli da pravnik može da bude glavni istražitelj? Posao istraživanja uzroka nesreća u vazdušnom, železničkom ili vodenom saobraćaju je posao za stručnjake tehničke struke. Bez obzira što će on imati saradnike, ako je glavni istražitelj taj posao zahteva znanja iz tehničkih nauka. Pravnik svakako ne može da ima dovoljno znanja iz tehničkih nauka da bi ga to kvalifikovalo da bude glavni istražitelj. Šta je sa avioinženjerima, šta je sa mašinskim inženjerima, sa elektroinženjerima i još mnogim drugim strukama? To je jedno. Drugo, pored završenog fakulteta glavni istražitelj će morati da ima i razne specijalizacije iz oblasti kao što je u medicini - lekar opšte prakse ne može da bude hirurg, nego završava posle toga specijalizaciju iz hirurgije. Posao istraživanja nesreća je vrlo kompleksan i multidisciplinaran i ako glavni istražitelj nema dovoljno znanja iz raznih oblasti, on taj posao ne može sa uspehom ni da obavlja. Tako da iz tih razloga smatram da upravo zbog ovoga navedenog, pravni, saobraćajni ili policijska akademija, što isključuje druge profesije tehničke struke, ovaj amandman ne treba prihvatiti. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja predlažem da se ne prihvati ovaj amandman. Gospodin Đukanović i gospodin Marković su mi već uzeli deo mojih beleški. Da bi se nešto prihvatilo i ugradilo u zakon mora da bude elementarno obrađeno, odnosno da odgovara gramatici i pravopisu itd. Ako neko napiše da je završio visoko obrazovanje, umesto da poseduje visoko obrazovanje, ako napiše – pravnog, saobraćajnog fakulteta i da je završio Policijsku akademiju i ovo policijsku akademiju započne velikim slovom, umesto malim, mene to zabrinjava, jer ako takav amandman ugradimo u zakon, to će učiniti zakon potpuno nerazumljivom, odnosno ta vrsta nepismenosti ne može da se ugradi u bilo koji zakon, pa ni u ovaj. Takođe, ova treća tačka – da govori najmanje jedan svetski jezik, za mene svetski jezik ne postoji. Ako uzmemo da je svetski jezik u jednini, onda je to jedan jezik. Što kaže gospodin Đukanović – postoji više jezika u svetu. Svetski jezik može biti onda i srpski i hrvatski itd, ali navesti da je jedan svetski jezik, u svetu ne postoji svetski jezik. Postoje razne vrste jezika. Takav jezik ne postoji. Iz tih razloga ja savetujem narodnim poslanicima da ne glasaju za ovaj amandman zbog razloga zbog koga sam i zabrinut, a zabrinut sam zbog visokog stepena nepismenosti našeg naučnog kadra i zato se slažem da neke doktorate treba preispitati. Hvala.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Da li želite reč? Reč ima Branka Karavidić.
Zahvaljujem gospođo predsednice. U članu 12. koji definiše službenu legitimaciju mi smo na stav 3. podnele amandman i predložile da se posle reči – centar vodi evidenciju o izdatim službenim legitimacijama, da se posle reči – centar vodi dodaju reči – jedinstvenu elektronsku evidenciju o izdatim službenim legitimacijama. Smatrale smo da je neophodno da evidencija bude jedinstvena i elektronska i smatramo da takvo vođenje evidencije i u takvoj formi predstavlja prepreku za eventualne zloupotrebe. U odgovoru na naš amandman stoji da se amandman ne prihvata zato što je članom 12. stav 5. propisano da će ministar nadležan za poslove saobraćaja propisati i način vođenja evidencije o izdatim službenim legitimacijama. Ukazuje se da je evidenciju moguće voditi i da se ista po pravilu vodi i na druge načine, što mi naravno ne sporimo, a pre svega u obliku knjiga, te nije potrebno da se ovaj amandman usvoji, jer bi se ograničilo vođenje evidencije samo na elektronski oblik. Svojim amandmanom nismo ograničili vođenje evidencije samo na elektronsku evidenciju, nego smo amandmanom u stvari predložili, odnosno predlažemo obavezu centra da vodi i jedinstvenu elektronsku evidenciju. Tako da bih zamolila predstavnike Vlade da još jednom razmisle o ovome i prihvate amandman. Hvala.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i Blagoje Bradić. Reč ima Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Podneli smo amandman na član 12. kojim predlažemo da se posle stava 4. dodaju novi st. 5. i 6. koji glase – imalac službene legitimacije izdate na određeno vreme dužan je da po isteku važenja legitimacije, legitimaciju vrati i – službena legitimacija koja je izdata na određeno vreme po isteku perioda na koji je izdata poništava se. Amandman nije prihvaćen iz razloga što je članom 12. stav 5. Predloga zakona propisano da će se način sprovođenja postupka izdavanja, zamene, oduzimanja službene legitimacije, kao i način vođenja evidencije o izdatim službenim legitimacijama bliže urediti podzakonskim aktom. Navedenim aktom će se bliže odrediti i druge bitne pravne situacije koje se odnose na službene legitimacije, te nije potrebno Predlogom zakona uređivati isključivo situaciju postupanja sa legitimacijom čije je važenje isteklo. Hoću samo da podsetim da je članom 12. predviđeno ko izdaje službenu legitimaciju, da je izdaje centar, šta sadrži službena legitimacija, zatim da je centar dužan da vodi evidenciju o izdatim službenim legitimacijama, šta sadrži ta evidencija i u poslednjem stavu kaže – ministar nadležan za poslove saobraćaja, u daljem tekstu ministar, propisuje izgled obrasca službene legitimacije istražitelja, način sprovođenja postupka izdavanja, zamene, oduzimanja službene legitimacije, kao i način vođenja evidencije o izdatim službenim legitimacijama. Mi ne sporimo da ovakav podzakonski akt koji ministar treba da propiše treba da postoji, ali smo smatrali da, radi sprečavanja raznih zloupotreba, ipak treba dopuniti ovaj član stavom 5. i 6. u tekstu u kom sam pročitala.
Hvala. Na član 14. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Stefana Miladinović. Želite li reč? (Ne) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Da li želite reč? (Ne) Na naziv člana 18. i član 18. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Mi smo dali amandman na član 18. ali ja ne bih da njega definišem, pošto jasno piše, jer smo analizom koju smo imali pre par minuta došli do toga da je član 4. ovog zakona suprotan Ustavu, zato što se tim članom 4, a onda su svi, pa i član 18, neustavni, jer se članom 4. osniva posebna organizacija, a to je moguće samo ako se pre toga izmeni Zakon o ministarstvima, koji u članu 23. tačno definiše koje su posebne organizacije. Ja vas molim da to pogledate svi, imate internet. Među tim organizacijama u postojećem Zakonu o ministarstvima nema centra. Da vas podsetim, pre mesec dana, 19. juna, smo menjali Zakon o ministarstvima zbog dve reči – protivgradna zaštita, koje su prebačene iz člana 11. u član 27, odnosno iz nadležnosti Ministarstva unutrašnjih poslova, sektora za vanredne situacije, u član 27. Republički hidrometeorološki zavod. Znači, ovo je neustavno. Ja vas pozivam da povučete ovaj zakon. Ako se to ne desi, gospodin Pavićević i ja ćemo podneti zahtev za ocenu ustavnosti člana 4. ovog zakona, koji je apsolutno protivustavan. Inače, na sajtu Ministarstva i dalje stoji onaj nacrt o kome sam govorio, gde to nije centar nego je agencija, a agencija se osniva po drugim propisima i onda bi to moglo da se uradi bez izmene Zakona o ministarstvima. Ovako, ne može.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Amandman koji smo kolege narodni poslanici i ja podneli odnosi se na član 18, koji u osnovnom tekstu Predloga zakona ima rubrum – mešovita civilno-vojna komisija. Po našem predlogu rubrum treba da glasi – mešovita istražna komisija. Obrazloženje amandmana odnosi se, pre svega, na upotrebu civilnih vazduhoplova i vojnih vazduhoplova. Ako civilni vazduhoplov prevozi vojnu opremu, onda se on smatra državnim vazduhoplovom, u smislu člana 3. već pomenute Čikaške konvencije o civilnom vazduhoplovstvu. To je razlog zašto smo u amandmanu intervenisali da svuda gde se definiše vojni, domaći ili strani, govorim o državnom, jer ovako kako je u osnovnom tekstu zakona nemamo situaciju da će glavni istražitelj imati pristup civilnoj letilici koja prenosi vojnu opremu, što ne da nije nemoguća situacija, nego imamo iskustva da se to i događa. Amandman nije prihvaćen sa obrazloženjem da je ovo rešenje preciznije, bolje i tačnije. Mi mislimo da još uvek ima vremena da se prihvati naš predlog i da se time uskladi termin „državnog vazduhoplova“ sa Čikaškom konvencijom, uz napomenu da zaista treba pažljivo konsultovati vreme u kojem u jednom zakonu definišite posebnu organizaciju, koja mora biti citirana u Zakonu o ministarstvima, pogotovo zbog toga što smo tražili sada da se finansira u budžetu Republike Srbije, pa mora imati preciznu poziciju. Ovakav član 18, kako je naveden u tekstu Predloga zakona, odnosi se samo na vazdušni saobraćaj i želim da, kao i mnogi drugi članovi ovog zakona, onne bude primenjen, jer bi to značilo da ozbiljne nesreće ili nesreće sa tragičnim posledicama i nema. Ali, ako je bude, volela bih da bude sasvim precizno definisan, da je mešovita istražna komisija i da su definicije vazduhoplova u skladu sa Čikaškom konvencijom. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, gospođo Mihajlović i uvažene gošće iz ministarstva, dve su stvari koje želim da saopštim povodom našeg amandmana na ovaj član Predloga zakona. Najpre, gospođo Mihajlović, pozvali smo se, kao što ste sigurno vi pročitali, na član 3. Čikaške konvencije o civilnom vazduhoplovstvu, gde se kaže – Ako civilni vazduhoplov prevozi vojnu opremu, onda se on smatra državnim vazduhoplovom, u smislu sadržine člana 3. Čikaške konvencije. Vi ste nama odbili amandman, niste prihvatili amandman i obrazložili da bi prihvatanjem amandmana došlo do proširenja nadležnosti centra na tu vrstu vazduhoplova koja nije obuhvaćena izvorima prava EU. Onda po logici stvari zaključujem da izvori prava EU u ovom slučaju, po vašem tumačenju, mogli bi da budu u neskladu sa onim što je u ovoj oblasti sadržina člana 3. Čikaške konvencije. Zaista to ne mogu da razumem. Druga stvar, gospođo Mihajlović, mislim jednako važna ili još važnija, vi ste danas, tokom naše rasprave ovde, upravo u razgovoru sa jednom narodnom poslanicom u Skupštini rekli – pa, kako drugačije da radimo nego po zakonu? Pazite, gospođo Mihajlović, to je, naravno, jedna dobra poruka, ali je neophodno u svom delanju da se pridržavamo velikih poruka. Mi pokušavamo već sat i po vremena ovde da vam ukažemo na to da ovakav Predlog zakona u pojedinim delovima nije moguć, gospođo Mihajlović, bez promene Zakona o ministarstvima. To znači da ako se usvoji ovaj Predlog zakona danas, to će biti u suprotnosti sa onim što ste vi proklamovali jutros – kako drugačije nego po zakonu. Što je još važnije, suprotno onome što je sadržina člana 3.Ustava naše Republike, a sadržina člana 3. Ustava naše Republike tiče se osnovne pretpostavke našeg Ustava, a to je vladavina prava, poštovana gospodo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Sonja Vlahović.
Hvala, poštovana predsednice. Javljam se po amandmanu koji su kolege podnele na naziv člana 18. i član 18, gde se menjaju i glase, pa kaže – Mešovita istražna komisija istražuje udes ili ozbiljnu nezgodu vazduhoplova ako, pa ide tačka 1, tačka 2, tačka 3, tačka 4. Stala bih na tačku 5. Poštovana predsedavajuća, poštovani građani Srbije, najviše zbog njih - do udesa ili nezgode dođe kada je domaći državni vazduhoplov u radio-kontaktu sa pružaocem usluga kontrole letenja za civilni vazdušni saobraćaj. Pročitala sam tačku 5, koju su podneli kolege Živković i Pavićević. Ja ne razumem. Znači, to su kolege od kojih danima slušamo hvalospeve o njihovim podnetim i prihvaćenim amandmanima, a najviše prihvaćenih amandmana u skladu sa pravopisom i gramatikom srpskog jezika. Čak je i kolega Pavićević izvodio razne logičke i matematičke operacije, izvodio statistiku podnetih amandmana. Čak je, štaviše, i poistovećivao procenat prihvaćenih amandmana sa podrškom biračkog tela. Da jedan kolega koji ima najviše podnetih amandmana, prihvaćenih amandmana u skladu sa pravopisom i gramatikom srpskog jezika, napravi baš ovako jednu kardinalnu grešku. Znači, jedan vrlo važan podatak, a više puta je postavljeno to pitanje kolegi Pavićeviću i kolegi Živkoviću, za koliko su svojih amandmana oni glasali? Samim tim kada dobijemo odgovor shvatićemo i mi i građani, a mi već znamo ovde kao poslanici SNS zašto, ali građani Srbije ne znaju koji je razlog ovolikog broja podnetih amandmana. Da li se amandmani podnose u cilju poboljšanja predloženih zakona, ili u nekom drugom cilju? Sa samim odgovorom mi ćemo to dobiti. U Danu za glasanje neću glasati za amandman koji nije u skladu sa gramatikom i pravopisom srpskog jezika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, replika. Izvolite.
Postavljeno je pitanje o glasanju za amandmane koje mi podnosimo. Ja sam mislio da je to jasno svima u Srbiji, ali ako nije, ja sam spreman da vam objasnim neke stvari. Amandmane podnose poslanici opozicije da bi ubedili vlast da je njihov predlog zakona loš. Glasanje o amandmanima nije paganski obred, u kome je potrebno lično prisustvo, neka baklja ili neka druga insignija, nego je to jedno tehničko pitanje. Svuda gde vlast ima većinu, kao što je sada slučaj u parlamentu, koja je dominantna, opozicija ne prisustvuje glasanju, ali to paganstvo, taj odnos prema parlamentu kao nečemu paganskom, naravno nikada neće biti obeležje ni gospodina Pavićevića, ni mene. To da bi naše prisustvo dovelo do toga da ćete vi glasati za naše amandmane je na nivou naivnosti koju ja stvarno ne bih da poredim sa bilo čim. Prema tome, ako vi mislite da je uredno prisustvovanje sednicama na glasanju, naplaćivanje izmišljenih upotreba sopstvenog vozila za održavanje izmišljenih sastanaka poslaničkog kluba, kao što to radi većina u parlamentu, ako mislite da je to svrha parlamenta, onda to kažite građanima Srbije. Mi mislimo da je svrha parlamenta da donosi dobre zakone, a da kada vlast predloži dobar zakon, mi onda glasamo za taj zakon bez amandmana. Ako mislimo da je zakon nedovoljno dobar, mi onda pokušavamo da taj zakon popravimo amandmanima. Ako to vlast ne prihvati, ne želimo ni da učestvujemo u glasanju koje je za vas pagansko.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Ima prednost narodni poslanik Vladimir Đukanović, po Povredi Poslovnika. Izvolite.
Član 107. - vređanje dostojanstva parlamenta. Ovde je neko nazvao poslanike paganima. Da li ste čuli šta je rekao? Kako je moguće da ga niste opomenuli? Nazvao je poslanike SNS-a da koriste paganske običaje ili kako god, da li će glasati ili neće glasati za njihove amandmane. Ali, suština svega je da je valjda elementarni red da glasate za svoj amandman ako mislite da on popravlja zakon. Ovim što oni ne dolaze na sednice da glasaju za svoj amandman pokazuju koliko su im loši amandmani. To je suština cele priče. Oni ne veruju ni sami u to što napišu. Molim vas da ubuduće kada neko tako uvredi poslanike, pošto ako se neko ponaša tako, mogli bi možda da pogledamo na tu stranu, kao što su oni malopre rekli, jer paganski je, znate, recimo verovanje u hrast ili tako nešto. Ja bih zamolio da opomente tog poslanika, jer to je najgrublja moguća uvreda i za, recimo, verujuće ljude ili kako god. Nema niko pravo da tako imputira takav jedan epitet narodnim poslanicima SNS-a. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospodine Đukanoviću. Ja se izvinjavam, ali to nisam čuo. Ako ste u pravu, izvinjavam se narodnim poslanicima zato što nisam opomenuo poslanika Živkovića, ali gospodin Živković je rekao nekoliko stvari koje ne odgovaraju istini, kao i plaćanje poslaničkih sednica poslaničkih klubova i ostalo. To su neka vremena koja su davno, davno bila prošla, tako da to nije sada praksa, niti je zakonski po odlukama Administrativnog odbora moguće, tako da se izvinjavam zato što obmanjuje javnost kada je u pitanju to. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Hvala. Da li još neko ima po Poslovniku od prijavljenih? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, poštovana gospođo Mihajlović i uvažene gošće iz Ministarstva, dve su stvari koje sada želim da saopštim u replici uvaženoj narodnoj poslanici, gospođi Vlahović. Najpre, zahvalan sam gospođi Vlahović na onom delu njenog govora u kojem je pohvalila to što smo mi narodni poslanici Nove stranke najaktivniji narodi poslanici u ovom sazivu Narodne skupštine, poštovana gospodo. I ne samo to, nego sam zahvalan i na tome što je gospođa Vlahović pohvalila to što smo mi najaktivniji u raspravama, u podnošenju amandmana i što je podsetila sve nas narodne poslanike ovde da je od ukupnog broja podnetih amandmana narodnih poslanika Nove stranke, gospodina Zorana Živkovića i mene, do sada, za ovih godinu i dva meseca, prihvaćeno 6,5%, poštovana gospodo. Ja uvek pravim izvesnu vrstu analogije sa podrškom u biračkom telu i dolazim, po svojoj analogiji, po svojoj jednoj logici, do zaključka da je bilo dovoljno godinu i dva meseca intenzivnog, posvećenog, upornog rada u Narodnoj skupštini da Nova stranka u biračkom telu u našoj Republici ima podršku od 6,5%. Podsećam sve narodne poslanike ovde i gospodina Neđa Jovanovića, koji sa pažnjom, ja vidim, prati tok, da naš cilj nije da se zadržimo na ovih 6,5%, da čuje i gospođa Vlahović, naravno i ministarka Mihajlović, nego da je naša ideja, gospodo, da imamo 20% podrške u biračkom telu nakon sledećih parlamentarnih izbora. Druga stvar, da i gospođa Vlahović i gospodin Orlić i gospođa Mihajlović čuju da je ključni naš argument za ovaj amandman pridržavanje načela vladavine prava. Kako to da narodni poslanici SNS-a ne reaguju na jedan atak na vladavinu prava, poštovana gospodo? Hvala.
Gospođo Vlahović, prednost ima ministar, pa ćete vi dobiti reč. Reč ima dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala. Biću vrlo kratka. Što se tiče vašeg uporišta u biračkom telu, svako bira iluzije koje će da živi.
Zahvaljujem. Repliku ima narodna poslanica Sonja Vlahović, pa onda gospodin Martinović. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. S obzirom da imam pravo na repliku, isto imam pravo i da dobijem odgovor koji nisam dobila. Smatram i mislim, kada verujete u svoje amandmane koje podnosite, pa makar oni bili u skladu sa pravopisom i gramatikom srpskog jezika, koji odmah budu deo zakona, a kada verujete u amandmane koji se pišu sa tekstom briše se, ako toliko verujete, onda dođete i glasate za taj svoj amandman. Samim tim pokazujete i opoziciji i građanima Srbije da vam je stalno do tih amandmana. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Vlahović. Reč ima dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine Bečiću. Što se tiče paganskih običaja, o kojima je govorio Zoran Živković, paganski običaj je bio da se zapali zgrada Narodne skupštine, odnosno tadašnja Savezna skupština. Kako se ono, gospodine Živkoviću, beše zvao onaj, je li Maka, što je bio vođa onih koji su upadali…
Molim vas, gospodine Martinoviću, meni se obraćajte.
…u zgradu ove Skupštine, krali umetničke slike, fotelje, stolice, palili baklje ovde? Dakle, sve te paganske obrede ste upražnjavali vi 5. oktobra 2000. godine. Rekli ste da svi mi, poslanici u Narodnoj skupštini, jel tako, možemo da koristimo internet. Ja sam nekoliko puta danas čuo od vas jednu neverovatnu besmislicu, od čoveka koji je, na veliku nesreću građana Srbije jedno vreme bio predsednik Vlade, a to je da centar za istraživanje nesreća, koji se ovim zakonom definiše kao posebna organizacija, ne može da bude definisan i da se taj centar uopšte stvori bez promene Zakona o ministarstvima, pa ste to besomučno ponavljali nekoliko puta i rekli ste da to nije u skladu sa Ustavom, itd. Evo, ja ću sada da upotrebim taj famozni internet i, evo, Zakon o ministarstvima važeći, „Službeni glasnik RS“, br. 44/2014, 14/2015 i 54/2015. Član 1: „Ovim zakonom obrazuju se ministarstva i posebne organizacije i utvrđuje njihov delokrug.“ To je član 1. stav 1. Član 1. stav 2. Gospođo Mihajlović, da samo imate u vidu sa kakvom neznalicom imate posla. „Posebne organizacije mogu se obrazovati i njihov delokrug može se utvrditi i posebnim zakonom.“ Dakle, to piše u važećem Zakonu o ministarstvima, da se posebne organizacije, a centar se definiše kao posebna organizacija, može obrazovati i posebnim zakonom. To je ovaj zakon o kome mi danas razgovaramo. Satima slušamo čoveka koji se više razume u paganske običaje, u druženje sa Čumetom, Legijom, šverc naoružanja, itd, nego u zakone, kako je ovo neustavan zakon, kako moramo da menjamo Zakon o ministarstvima. Zamislite tragediju ove države da je predsednik Vlade bio čovek koji ne zna da se posebne organizacije, a postojale su i u njegovo vreme, mogu obrazovati i nekim drugim zakonima, a ne Zakonom o ministarstvima. I to je jasno svakome. Nije jasno jedino čoveku koga ništa drugo u životu nije zanimalo, nego da na protivpravan, protivustavan način postane neko i nešto u ovoj državi. Na svu sreću, to vreme je prošlo i ja se nadam da se više nikada neće ponoviti.
Zahvaljujem. Pošto imamo dosta prijavljenih, moram samo da utvrdim redosled. Gospodine Orliću, vi ste po amandmanu? Da. Gospođo Čomić? Po amandmanu. Dobićete reč, gospodine Živkoviću, samo moram zbog redosleda. Gospodine Rističeviću? Po amandmanu. Gospodin Đukanović? Po amandmanu. Onda reč ima narodni poslanik Zoran Živković, replika na izlaganje gospodina Martinovića. Izvolite.
Prvo, tačno je da u članu 1. stav 2. piše to što je kolega rekao. Drugo, tačno je da postoji član 23. istog zakona, pa je stvarno tužno, tragično, ili kako već, izaberite nešto iz onih reči koje smo čuli malopre, da neko ko se hvali da je pravnik, i to vrhunski, da ne zna da pročita ceo zakon. No, to me ne čudi. Masa uvreda koje su izrečene, uz to da vi niste reagovali kao predsedavajući, uvreda i neistina, naravno, uz zadovoljstvo kolega iz vladajućih stanaka, naravno, govori o atmosferi u ovom parlamentu. (Aleksandar Martinović, s mesta: Jel neistina da ste palili Skupštinu? Koliko umetničkih slika ste odneli?) Ovo dobacivanje takođe govori o tome.
Molim vas, gospodine Martinoviću, dozvolite. Gospodine Babiću, molim vas. Molim vas, dozvolite, vi niste prekidani. Molim vas, gospodine Martinoviću, niste prekidani, dopustite da završi izlaganje gospodin Živković.
To je trajalo jedno 15 sekundi, tako da vas molim da mi vratite 15 sekundi. Postoje neki navodno mudri ljudi koji kažu da snaga jednog čoveka se meri snagom njegovih neprijatelja. Ja se ne slažem sa tom definicijom jer bi to značilo da sam ja jedan vrlo slab čovek. Naprotiv, postoje neki drugi mudri ljudi koji kažu da se snaga jednog čoveka meri snagom njegovih prijatelja i ispravnošću njegovih ideja i, sa te pozicije, ja sam vrlo snažan čovek i ponosan sam na to. A to, ti paganski audio izrazi koje vi koristite dalje samo potvrđuju moju tezu sa ovog prošlog obraćanja. Konačno, 5. oktobar, najsvetliji datum moderne srpske istorije. Paljenje parlamenta nisu radili ljudi koji su vodili 5. oktobar, to je radila fukara koja je posle došla.
Vreme. Zahvaljujem. (Aleksandar Martinović, s mesta: Replika.) (Vladimir Đukanović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Imate pravo na repliku, gospodine Martinoviću, ali gospodin Đukanović - povreda Poslovnika, ima prednost. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, ja vas molim ponovo, član 107, ponovo nas je nazvao „paganima“. Morali ste da ga opomenete. Ja ne znam, evo drugi put i vas opominjem. To je potpuno neverovatno, to je uvreda za ljude, da nas neko naziva paganima. A to – ko je palio parlament, pošto ste rekli da je to uradila fukara, pa nisam video da ste nekoga od njih procesuirali ili uhapsili. Naprotiv, neke ste nagradili, postali su veoma važni u državi. To je ono što vam niko, naravno, neće zaboraviti. Vas molim ubuduće da opomenete poslanika koji ovako vređa narodne poslanike. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Rekao sam da ću da pogledam u steno beleškama šta je rekao gospodin Živković, a sada je sada je izgovorio „paganski običaji“ pa sam smatrao da ne treba u ovom trenutku da reagujem, ali bih takođe zamolio i s jedne i s druge strane da pokušate da u narednim diskusijama stvarno ne rušite dostojanstvo parlamenta. Zahvaljujem. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se izjasnimo? Ne. Hvala. Repliku ima dr Aleksandar Martinović na izlaganje gospodina Živkovića. Izvolite, gospodine Martinoviću.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Nisam izgovorio apsolutno nijednu jedinu neistinu. Činjenica je da su 5. oktobra oni koji su vodili tu tzv. demokratsku revoluciju zapalili ne samo tadašnju Saveznu skupštinu, nego su zapalili i zgradu Radio-televizije Srbije. Te ljude koje vi danas nazivate fukarama, u to vreme su bili heroji te vaše petooktobarske revolucije, Maka, Bagzi. Jel se sećate da ste se to veče 5. na 6. oktobar slikali sa Legijom? On je bio heroj 5. oktobra, zato što je okrenuo leđa svom tadašnjem šefu Slobodanu Miloševiću i stao na vašu stranu. Godine 2003. postao je državni neprijatelj broj jedan. Jel se sećate da je gomila od pedesetak ljudi tukla jednog čoveka, direktora Radio-televizije Srbije? Jel se sećate toga? Jel se sećate onih sramotnih slika koje se nisu dešavale ni u najnerazvijenijim državama sveta, u tom najsvetlijem danu u srpskoj istoriji, kako vi kažete, da se iz zapaljene Savezne skupštine iznose fotelje, umetničke fotografije, televizori, stone lampe, pitaj boga šta se sve nije iznosilo? Jel se sećate, i potpuno je u pravu gospodin Marijan Rističević, da ste delili naoružanje iz policijske stanice u Ulici majke Jevrosime? Pa to su sve činjenice. To je istina. To se dešavalo tih oktobarskih dana 2000. godine.
Vreme.
Ja ne čime mi treba da se ponosimo ili da vam budemo ne znam ni ja na čemu zahvalni.
Zahvaljujem, gospodine Martinoviću.
Dakle, uradili ste nešto sa ovom državom što niko nije uradio pre vas i nadam se da se tako više ništa neće desiti. Evo, to je slika koju pokazuje gospodin Rističević.
Gospodine Martinoviću, moram da vas prekinem. Dajem kratku pauzu jer ovo ne vodi ničemu. Ne možemo da poslanici budu taoci replika. Moramo da se vratimo na raspravu. Ko bude želeo da govori o amandmanima na ovaj zakon, on će imati mogućnost da govori. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom, na amandman koji je u toku. Reč ima dr Vladimir Orlić po amandmanu. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Po amandmanu i najpre bih podsetio na one argumente koje je iznela koleginica Vlahović pre nego što smo ušli u raspravu o mnogim drugim pitanjima. Opet, hajde da pričamo ozbiljno kako bi i trebalo to da radimo. Reč je o pitanju kvaliteta. Čuli ste i sami, uvaženi predlagači, opet imamo problem neodgovarajućeg kvaliteta. Jezičke nepravilnosti, koleginica je napomenula tačku 5, nažalost nisu jedine. Dodatno, napomenuo bih i da imam rezerve prema upotrebi termina „istražno“, ali pričaćemo o tome sigurno i po nekim drugim predlozima kada je reč o amandmanima koji su pred nama. Kratak komentar na još neke, nazovi, razloge koje smo čuli tokom rasprave danas, za to da li amandman treba ili ne treba biti prihvaćen. Između ostalog, pitanje glasanja, da li onaj ko nešto predlaže treba za to i da glasa i kakvu to poruku šalje ostalima, šta im govori u prilog da li treba da podrže njegov predlog? Slažem se sa tim da ocene kao što je ono paganski običaj, šta smo već čuli danas, apsolutno nisu primereni i nema im mesta danas. Ali, ima svakako mnogo veze to da li je neko spreman da podrži sopstveno rešenje i nekim konkretnim delom sa utiskom kakav ostavlja na ostale. Ima, ima, jer zaista ja mogu da potvrdim utisak koji je koleginica navela, da često ponašanje nekih ovde podseća na one reći, mislim da je reč o grupi „Zabranjeno pušenje“ – ponaša se kao pesnik što ne veruje u vlastite stihove. Često neke stvari ovde deluju baš na taj način, ali da budemo vrlo precizni, zašto neko ne glasa za sopstvene amandmane? Stvar je više nego jasna svima nama koji smo ovde često. Zato što tokom glasanja nažalost nema previše prostora da se bude u krupnom kadru, biće da je to nekom glavni motiv za sve što radi ovde. Druga stvar, da li procenat prihvaćenih amandmana ima ili nema veze sa razlozima da se nešto novo što se predlaže prihvata ili ne? Pa, naravno da nema. Dakle, niko ovde stvar ne odbija zbog toga što dolazi sa određene strane, niti nekom broji, statistički meri rezultat, pa na osnovu toga donosi neku odluku – e, sada ćemo prihvatiti, sada nećemo. Tako da, pozivam da i po ovom pitanju budemo više nego ozbiljni i da zaboravimo na one skoro pa lakrdijaške pokušaje da se neka statistika preračunava i izvode se neki zaključci da bi se nadugačko i naširoko pričalo. Pre nego što dođemo u situaciju da računajući procenat prihvaćenih amandmana, pa neku kao implikaciju na podršku u glasačkom telu, jednog dana, daleko bilo, neki narodni poslanik ovde počne svoje izlaganje rečima – jutros sam krenuo na sednicu, krenuo sam da se obujem i od dve cipele pronašao sam obe, znači sto posto ljudi me podržava. Da se uozbiljimo, molim vas. Poslednja stvar, da li neko ko sebe smatra najaktivnijim predlaže nešto amandmanski, ima bilo kakve veze sa tim da li njegov predlog treba da se uvaži? Pa, svakako nema. Ali podeliću sa vama još jedan utisak. Vrlo često kada od nekih ovde čujem – mi smo najaktivniji po ovom, onom aspektu, iz ovog ili onog razloga. Padne mi na pamet jedna anegdota koja se vezivala za nekadašnju JNA. Znate, tu je bio onaj sistem ocenjivanja po opisnom principu. Pa, kako beše, ocene su bile nezadovoljava, zadovoljava, ističe se i posebno se ističe kao najviša ocena. Bila je i jedna neformalna, bespotrebno se ističe. Ne znam što mi je ovo sada palo na pamet. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica… (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku, gospodine Pavićeviću. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, po amandmanu. Izvolite.
Rečeno je u raspravi o ovom amandmanu da se ne razume apsolutno tačka 5. zbog padeža u kojoj je imenica vazduhoplov. I, da objasnim, tačka 5. – do udesa ili nezgoda dođe kada je domaći državni vazduhoplov. To je avion, letelica, vazduhoplov u kome se nalazio predsednik Republike Srbije, Tomislav Nikolić, u trenutku nezgode, a na planu leta od Beograda ka Vatikanu. Drugi deo tačke 5. – u radio kontaktu sa pružaocem usluge kontrole letenja za civilni vazdušni saobraćaj. To je radio kontrola za civilni vazdušni saobraćaj kome se obratio pilot državnog vazduhoplova. To je ta tačka. To je Čikaška konvencija. Sa uvažavanjem da je slovo „a“ u reči vazduhoplov viška, sva potrebna druga objašnjenja, zašto je potrebno da bude istražna komisija, a ne vojno civilna? Pokazuje i nesporazum koje je nastao čitanjem tačke 5. amandmana koji smo podneli na naziv člana 18. i na član 18. Ako ima još nerazumevanja šta je koja tačka, ja sam na raspolaganju da objasnim kako to izgleda u primeni i zašto je važno da amandman bude prihvaćeno pošto, na primer, imamo i tačku 4. – da do udesa ili nezgode civilnog vazduhoplova dođe prilikom sletanja, poletanja sa vojnog aerodroma ili ako do udesa ili nezgode domaćeg, državnog vazduhoplova dođe prilikom sletanja, poletanja sa civilnog aerodroma. To je takođe situacija za koju mogu da vam dam primer, da ne propustim da kažem da je meni drago što je primer koji sam spomenula da objasnim tačku 5. jer je domaći državni vazduhoplov onaj u kome se nalazim predsednik Srbije prošao bez ikakvih ozbiljnijih posledica. Ko je bio pružalac usluge kontrole letenja za civilni vazdušni saobraćaj nije moje ni da nagađam ni da sa vama delim informaciju. To bi bio posao mešovite istražne komisije koja bi u tom slučaju utvrđivala i kako se komuniciralo sa civilnom kontrolom leta. Ukoliko je nejasna tačka 1. u amandmanu - u udesu u ozbiljnoj nezgodi učestvovali civilni vazduhoplov i domaći ili strani državni vazduhoplovi. Takođe, imate primera kada su se događale i ove situacije i zbog toga je važno da uvažimo Čikašku konvenciju kada je u pitanju naziv i istražne komisije i naziv državnog vazduhoplova i zbog toga što u slučajevima kada budu isključivo vojna letilica nećete moći da imate pristup na osnovu ovog zakona, sopstvenog glavnog istražitelja ćete sprečiti da skuplja informacije i da prikuplja podatke o udesu koji se dogodio. Za padež u kojem je reč, ako je to bio razlog da se ne razume, ja to mogu da razumem. U okviru viška slova „a“ u imenici vazduhoplov, ali mislim da je, nadam se sada svima koji su bili radoznali šta znači član 5. na osnovu primera koji smo nažalost svedočili, to znači član 5. i to je državni vazduhoplov. Izvinjavam se, tačka 5. Izvinjavam za pogrešnu upotrebu imenice član gde je mesto da se govori o tački amandmana na član 18. tački 5. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Na početku ću samo da kažem dva stiha Alekse Šantića – O klasje moje ispod golih brda, moj crni hljebe, krvlju poštrapani. Ovo je posvećeno mojim kolegama po muci i znoju, poljoprivrednicima koji su na današnji dan pre 16 godina, na Kosovu i Metohiji, u Starom Grackom surovo pobijeni, masakrirani. Toj braci po muci i znoju, svakako dugujemo makar da ovo pomenemo, s obzirom da za taj zločin niko nije kažnjen, da je ubijeno 14 pasa lutalica već bi neko bio kažnjen, a za ovu moju braću seljake niko nije bio kažnjen. Što se amandmana tiče, predlažem da se odbije zbog prepisivanja. Vi znate da kazna u osnovnoj školi, srednjoj školi za prepisivanje je šta? Negativna ocena. Vi znate da sami sebe predlagači amandmana ocenjuju pozitivno ukoliko isprave neku gramatičku, slovnu ili neku drugu pravopisnu grešku. Sami se time hvale po broju usvojenih amandmana. Hajde sada neka se malo pohvale i prepisivanjem. To mi kako su nas nazvali, paganima, ne radimo. Dakle, kada neko prepiše, a radi se o ortodoksnom prepisivanju, znači, član 20, član 21, član 22, su u istovetnom tekstu od tri različita predlagača i sva tri predlagača imaju kada je domaći i državni i vazduhoplova. Dakle, ista slovna gramatička greška, ista pravopisna greška i nemoguće da je do toga došlo, ukoliko nije došlo do prepisivanja. Iz tog razloga, ja predlažem da narodni poslanici ni slučajno ne usvoje ovaj amandman zato što bi zakon onda rogobatno zvučao, a sa druge strane, ne smemo nagraditi prepisivače bez obzira što se radi o svršenim studentima, o svršenim srednjoškolcima itd, ne želeći da zbog školske spreme uvredim ni jednog predlagača amandmana. Ja ne sumnjam u mudrost predlagača. Mudrost dolazi sa godinama, nažalost nekima dolaze samo godine. Mudar čovek čita mudre knjige, ali i sam sebe. Mudar čovek nikada neće reći – ja i gospodin Babić, uvek će reći – gospodin Babić i ja. Jer ukoliko neko kaže – ja i taj i taj, ćemo podneti zahtev za ocenu ustavnosti, taj nije samo iskazao aroganciju, taj je iskazao i nepoštovanje prema svom kolegi i zbog toga smatram da i njegov kolega treba da zamisli i da razmisli da li treba da podrži amandman svog kolege, s obzirom i bez obzira što su predložili isti predlog, odnosno prepisivajući imaju isti predlog tri predlagača amandmana i zato tražim da narodni poslanici kazne kao u osnovnoj školi prepisivače. Ako već ne možemo da ih udaljimo, možemo negativno da ih ocenimo i ne usvojimo ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, po amandmanu.
Ne znam da li ima da se govori mimo dnevnog reda ili nema, jer ako ima onda bih i ja mimo dnevnog reda?
Gospođo Čomić…
Ako nema onda ću ja o dnevnom redu.
Vi ćete o dnevnom redu kao što je i gospodin Rističević, govorio amandmanu. Svoje viđenje, obrazlaganja tog amandmana zašto ga ne treba usvojiti, on to vrlo duhovito radi, ali je govorio o amandmanu.
Smatrate duhovitošću, da u okviru amandmana govori o smrtima ljudi. To smatrate duhovitošću.
Vrlo dobro znate da nisam mislio na to, i govorio sam o ovom zadnjem što je rekao, a na taj deo koji je rekao u početku… Gospođo Čomić, ako smatrate da tu prvu rečenicu treba komentarisati, ja je ne želim da komentarišem, ako vi želite izvolite.
Ja ne komentarišem rečenicu, ja pitam da li ima da se govori mimo dnevnog reda? Ako ima, da svi učestvujemo u tome, ako nema ja bih o amandmanu.
Gospođo Čomić, vrlo ste duhoviti, izvolite nastavite.
Zahvaljujem. Naš predlog da umesto naslova „mešovita civilno-vojna komisija“, bude „mešovito istražna komisija“, je utemeljen u Čikaškoj konvenciji. Bilo bi dobro da još jedanputa predlagač razmisli zašto je bolje da se prihvati da bude „mešovita istražna komisija“. Obrazloženje da to nije u skladu sa evropskim integracijama ne stoji. Pošto kada predlažemo amandman znamo šta piše i u Konvenciji, šta je i u evropskim direktivama, odnosno zakonodavstvima koja usaglašena za ono što i mi hoćemo da budemo deo evropskog zakonodavstva. Mešovita civilno-vojna komisija ograničiće glavnog istražitelja. Ja mogu da ponovim samo da bih ja volela da nijedan od slučajeva, nijedan od tačaka u članu 18. i ne bude tema rada glavnog istražitelja ili pomoćnika. Ali, ako već definišemo kroz tačke vrlo posebne uslove gde učestvuje državni vazduhoplov, onda bi trebalo da tako bude i naslov člana i da to budu nadležnosti glavnog istražitelja. Naprotiv, naš stav je da je time usaglašen sa pravilima koja važe u ovoj oblasti i u Evropskoj uniji. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik dr Nebojša Petrović.
Zahvaljujem uvaženi potpredsedniče, poštovana ministarko, saradnici, naravno da ovaj predlog amandmana ne treba usvojiti i ja ću pokušati u nekoliko rečenica da objasnim i zbog čega. Prvo i osnovno ne stoji primedba koja se odnosi na citiranje člana 3. Čikaške konvencije i pominjanje termina – državni vazduhoplov. To je nešto što je upravo ovde u 1. stavu pod tačkom 3) jasno definisano na način kako bi to bilo bez ikakve potrebe da se kasnije dodatno objašnjava. Pročitali ste član 3. Čikaške konvencije, a on je ovde bukvalno i upotrebljen u ovoj tački 3. Ako je došlo do udesa ili ozbiljne nezgode, civilnog, dodato i stranog vojnog vazduhoplova, koji prevozi sredstva posebne namene za potrebe Ministarstva nadležnog za poslove odbrane i Vojsku Srbije. Upravo onako kako to stoji i u članu 3. Čikaške konvencije, jasno definisano. Kada je u pitanju letilica kojom se prevozi neko od državnika naše Republike Vlade, predsednika, bilo koga od onih koji se smatraju licima koja mogu koristiti letilice, odnosno avione, helikoptere za svrhu svog prevoza, odnosi se takođe ovaj zakon, jer su to letilice koje se nalaze u registru, civilnom, koji je u nadležnosti direktora civilnog vazduhoplovstva. Njih ne treba posebno apostrofirati kao državne letilice, jer sve letilice, svi vazduhoplovi koji se nalaze u registru Direktorata civilnog vazduhoplovstva su u nadležnosti ovog centra, tako da tu nema potrebe za posebnim naglašavanjem. Da bi vam bilo jasnije, kada je u pitanju konkretan slučaj, vezan za let našeg predsednika, za Italiju, generalno se svi incidenti u vazduhu, u civilnom i vazdušnom saobraćaju nazivaju događajima i oni su svi u kategoriji događaja. Da li će dobiti neku od karakterizacija, čime će se podvući i pod nadležnost glavnog istražitelja, takođe je ovim zakonom jasno definisano. Da li je to udes ili ozbiljna nezgoda? Događaj o kome ste konkretno pričali je ostao na nivou događaja i kao takav evidentiran i ostavljen službi koja se bavi pri Vladi, avio službi da ona istraži ono što je bilo do nje, da kontrola letenja eventualno istraži što je bilo do nje. Sve organizacije u civilnom i vazdušnom saobraćaju rade svoj posao tako da poštuju svoju nadležnost, odgovornost i sve ostalo iznad toga, bilo bi mešanje u rad, i da kažem u njihovu nezavisnost. Što se tiče pominjanja, a opet u vezi sa ovim što ste predložili svojim amandmanom u tački 5) takođe morate znati da je kontrola letenja Republike Srbije i Republike Crne Gore, jedan integrisani sistem i podrazumeva, objedinjuje i civilno i vojno vazduhoplovstvo. To je opet jednim drugim krucijalnim i da tako kažem, bitnim segmentom vezano za vazdušni prostor definisano, raspored nadležnosti u okviru letenja u domenu civilnog vazdušnog saobraćaja, vojnog letenja i apsolutno je, potvrđujem, integrisani sistem koji kao takav ne treba da bude posebno naglašen, jer nadležnost istrage u onom delu koji treba da vodi Vojska ili Ministarstvo odbrane i u onom delu koji treba da vodi civilna vlast su podeljene na osnovu jednog suštinskog kriterijuma na koji se odnosi čitava problematika vazdušnog saobraćaja, a to je onoga ko je nosilac saobraćaja, to je transportno sredstvo, to je vazduhoplov i u odnosu na njega, sve ostale podele i sva ostala regulativa, u odnosu na vazduhoplov.
Zahvaljujem gospodine Petroviću. Gospođa Čomić, ponovo ste se prijavili po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Neophodno je da u dijalogu ovo potpuno razjasnimo, jer mislići da govorim protiv amandmana koji smo podneli, narodni poslanik je govorio u njegov prilog zbog toga što, u nadamo se nikad, ponovljenom slučaju događaja u nezgode letilice u kojoj se nalazio predsednik Srbije, takođe će samo avio služba i kontrole letenja imati pristup, glavni istražitelj neće. Tačka 3. koja je citirana, ja zato insistiram da ovo bude državni vazduhoplov i da bude i mešovita istražna komisija, jer želim da glavni istražitelj ima pristup i slučajevima kada imamo, nikad primenjeno, ali hipotetički moramo na žalost o tome da govorimo, nezgode, događaje ili udese u vazdušnom saobraćaju, a tačka 3. koja je citirana kaže da je došlo do udesa i ozbiljne nezgode civilnog ili stranog vojnog vazduhoplova koja prevozi sredstva posebne namene za potrebe Ministarstva nadležnog za poslove odbrane i Vojsku Srbije. To nema veze sa Čikaškom konvencijom. To samo govori o nadležnostima Ministarstva odbrane, a vi možete da imate iznad neba Srbije državni vazduhoplov, civilnu letilicu koja prevozi vojnu opremu bilo koje države i zbog toga je važno da govorimo o mešovitoj istražnoj komisiji, ne samo kada se radi o onome što naša Vlada i naš ministar odbrane ima, nego imate, moguće je da imate i slučaj da se ne radi o vazduhoplovu koji za potrebe Ministarstva naše odbrane radi. Zašto se ne želi prihvatiti amandman ni prvi ni poslednji? Ja ne bih trošila naše zajedničko vreme na pojašnjenja da mogu mirne savesti da odslušam nedovoljno znanje ili unapred pristajanje da je detaljno dovoljno i obuhvatajući sve moguće slučajeve član 18. napisan. Nije. Ja bih volela da nikada se ne pokaže realnim događajem koliko sam u pravu, zato što mi je važnije da se udes ili događaj na koji glavni istražitelj neće imati nadležnosti ne dogodi, nego da ja u dijalogu sa bilo kim ovde pokažem da li umem da argumentujem razliku između vazduhoplova u kojem se nalazi predsednik Republike ili ne i razliku između vazduhoplova civilnog u kojem moj ministar odbrane, naš ministar odbrane koristi za vojne namene ili civilnog vazduhoplova Norveške koji se koristi za prenos vojne opreme treće strane, a udes se dogodi na vazdušnom prostoru, odnosno na tlu Republike Srbije. Vi ćete reći šta nas to briga? Pa, briga nas. Briga nas je da i u takvim slučajevima glavni istražitelj ima po ovom zakonu jednak pristup kao što bi svima nama bilo drago da recimo, nije bilo ponovljene istrage, sad se ne radi samo o sličnom zakonu kada je u pitanju bio pad državnog vazduhoplova makedonskog predsednika Borisa Trajkovskog, tako da ja se zahvaljujem na mogućnosti da nekoliko puta pokušam da obrazložim sa nadom da neće biti događaja koji će pokazati koliko smo u pravu.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić, podnosilac amandmana. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvažena gospođo ministarko, koleginice i kolege, uvaženi gosti iz ministarstva, pre nego što počnem da pričam o članu 18. gospođo Mihajlović ja bih želeo, koleginice su mi skrenule pažnju, ja sam obrazlažući član 9. učinio lapsus i možda njime nekog povredio, ja se iskreno izvinjavam. Ja sam mislio na muškarce i žene govoreći o glavnom istražitelju tj. direktoru centra, a rekao sam bilo da je čovek ili žena, ja se stvarno izvinjavam nenamerno je. Ja ne volim da me drugi vređa i ne želim druge da vređam, tako da se stvarno izvinjavam pripadnicama ženskog pola, nisam to mislio. E, sada da pređemo na član 18. Dakle, mi smo dali amandman gde smo posle, a zarad građana, on govorio o mešovito civilno-vojnoj komisiji, gde smo posle u stavu 1. posle tačke 3. dodali tačku 4. a stav 1. govori o mešovito civilno-vojnoj komisiji koja istražuje udes ili ozbiljnu nezgodu vazduhoplova, pa kaže 1) su u udesu i ozbiljnoj nezgodi učestvovali civilni vazduhoplovi, domaći ili strani vojni vazduhoplovi; 2) ako je mesto pada civilnog ili stranog vojnog vazduhoplova vojni objekat ili drugi objekat od bitnog značaja za odbranu zemlje; 3) ako je došlo do udesa ili ozbiljne nezgode civilnog ili stranog vojnog vazduhoplova koji prevozi sredstva posebne namene za potrebe ministarstva nadležnog za poslove odbrane i Vojske Srbije ili prevozi sredstva posebne namene namenjenih izvozu. Mi smo dodali tačku 4. koja kaže – Ako je došlo do udesa ili ozbiljne nezgode domaćeg vojnog vazduhoplova koji je prevozio i civilna lica. Sledeći stav kaže za Predlog vašeg zakona, gospođo ministarko, da polovinu članova u mešovito civilno-vojnoj komisiji imenuje centar, a drugu polovinu članova imenuje ministar, nadležan za poslove odbrane, apsolutno se slažemo sa tim. Zatim, mešovitoj civilno-vojnoj komisiji predsedava glavni istražitelj ili glavni istražitelj za vazdušni saobraćaj, i to je u redu, uslove pod kojima se imenuje mešovito civilno-vojna komisija način njenog rada i način istraživanja udesa i ozbiljnih nezgoda, bliže se uređuje propisom Vlade na predlog ministra, uz saglasnost ministra nadležnog za poslove odbrane. Mi dodajemo još tri stava koja glase – Glavnom istražitelju, odnosno glavnom istražitelju za vazdušni saobraćaj, kao i članovima mešovite civilno-vojne komisije koji imenuje centar ne mogu biti ograničena, umanjena ili ukinuta ovlašćenja, odnosno dužnosti koje imaju na osnovu ovog zakona. Dalje dodajemo – Odredbe ovog zakona koje se odnose na ovlašćenja i dužnosti centra u istražnom postupku u oblasti vazdušnog saobraćaja, shodno se primenjuje i na mešovito civilnu-vojnu komisiju. Još jedan stav koji kaže – Celokupnu dokumentaciju, informacije i dokaze koji su prikupljeni u toku istrage ili su nastali u vezi sa istragom ili kao rezultat istrage mešovito civilno-vojne komisije u skladu sa ovim zakonom, kao izveštaj o istrazi mešovito civilno-vojne komisije, po završenoj istrazi preuzima centar i sa njim postupa u skladu sa ovim zakonom jer ste vi u ranijim članovima već rekli kako se ponaša centar u skladu sa pristupnim, tj. dobijenim informacijama. Odgovorili ste da amandman se ne prihvata iz razloga što se navedena tačka odnosi samo na operacije vojnihvazduhoplova, na koje se primenjuju drugi propisi, a deo koji se odnosi na dodavanje stava 5, 6. i 7. se ne prihvata iz razloga što navedene odredbe nisu predmet uređenja ovog zakona. Mislim da smo u pravu. Mislim da ćemo ako Skupština prihvati naš predlog amandmana imati kvalitetni član ovog zakona koji će jasnije definisatiprava i obaveze i ovlašćenja, a i postupanje sa informacijama do kojih se dođe tokom istrage u ovom zakonu. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo još jednom da naglasimo, pod četiri član koji ste stavili, da je došlo do udesa, dakle dodajete 1, 2, 3. pa na 4. dodajete da je došlo do udesa ili ozbiljne nezgode domaćeg, da ponovimo, vojnog vazduhoplova koji je prevozio i civilna lica. Znači, nije u nadležnosti ovog zakona nego je u nadležnosti Ministarstva odbrane i to smo nekoliko puta do sada rekli i to je jedini razlog zašto ovog ne može da bude sastavni deo ovog zakona.
Zahvaljujem. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? Reč ima gospodin Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja predlažem da ovaj amandman odbijete, ali molim vas da ga pažljivo pročitate. Razlog je u onome što piše i što ću pročitati. Kaže tačka 4. u amandmanu - postoji osnovana sumnja da su za nastanak udesa i ozbiljnih nezgoda koje su doživeli vazduhoplovi, doživeli vazduhoplovi. Gospođo ministarko, morate mi objasniti da li vazduhoplov može da živi? Ja to nisam znao. Ovde će još malo pa da napiše da mu pružamo veštačko disanje. Ako ovo napiše jedan naučnik, a jedan seljak primeti, ja ne znam onda ko je tu seljak, a ko je tu naučnik. Ovaj amandman, gospodo poslanici, morate da odbijete, nikako ne smete da glasate za to da u zakon uđe da je vazduhoplov živ. Možda je nekome smešno, meni nije. Meni ovo otvara sumnju da određena zvanja diplome, titule, naučne titule, nisu više potvrda znanja, već potvrda političkih veza, novca itd, ne znam način na koje su stečene. Ako neko napiše da vazduhoplov živi, neverovatno, a pri tome je doktor nauka. Još jedan cilj imam zašto vam kažem da odbijete amandman, da jasno vidite razliku između znanja i zvanja. Hvala.
Zahvaljujem. Na naziv člana 20. i član 20. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući današnjom sednicom gospodine Bečiću, poštovana gospođo Mihajlović i uvažene gošće iz Ministarstva, mi smo podneli amandman i na ovaj član Predloga zakona i ja sam pažljivo slušao danas i ministarku Mihajlović, čitao obrazloženje i odgovor ministarke Mihajlović je da svako ima pravo na svoju iluziju. To je danas ministarka Mihajlović poručila i u toku naše rasprave na amandmanskoj sednici povodom ovoga Predloga zakona. Neophodno je, poštovani gospodine Bečiću, da ministarki Mihajlović, preporučim ovim povodom našeg amandmana na ovaj član Predloga zakona za čitanje jednu knjigu. Nemam sada primerak ovde, ja bih inače poklonio tu knjigu gospođi Mihajlović, ali preporučujem za čitanje, autor je Džon Plamenac, jedan od najvećih političkih teoretičara, predavač na Univerzitetu u Oksfordu, poštovana gospodo, napisao je delo, gospođo Mihajlović, „Demokratija i iluzija“, poštovana gospodo. U tom delu, gospođo Mihajlović gospodin Plamenac, profesor Plamenac, analizira izvesne sumnje u demokratiji, a ja vidim da je i vaše učešće u raspravi danas na tom tragu, čim atakujete na vladavinu prava, gospođo Mihajlović. On analizira sumnje u demokratiju, koje su argumentovali najpre utilitaristi, poštovana gospodo, potom anrhomarksisti, potom predstavnici akademskog napada na demokratiju, kao što su bili Mihel, Spareto, Moska, a onda analizira izvesne ideje o demokratiji drugih pisaca, kao što je Šum Peter.
Vreme
Ja mislim, gospođo Mihajlović, da bi čitanjem i ovakvog štiva, sigurno svi mi doprineli kvalitetnijoj raspravi i ovom Predlogu zakona, pa kada se pominje iluzija u vezi sa demokratijom, ja mislim da relevantnu literaturu da pominjemo. Hvala.
Zahvaljujem se. (Zoran Babić, s mesta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika, član 106. stav 1. Pažljivo slušam gospodina Pavićevića i osim onih 13 sekundi, kolikovremena mu je bilo potrebno da nabroji sve predstavnike Ministarstva, što je uljudno, korektno i fino, ostalih dva minuta jednu jedinu reč o nazivu člana 20. i član 20. nije rekao, ni jednu jedinu reč o istražnoj komisiji. Ja znam da bi voleo da bude veliki iluzionista i da ovde politika koju sprovodi i ideje koje sprovodi više su za Koperfilda nego za Narodnu skupštinu Republike Srbije, ali vas molim da sa pažnjom vodite ovu sednicu. Narodni poslanici i narodne poslanice SNS se pažljivo spremaju, pažljivo čitaju svaki zakon, pažljivo čitaju svaki amandman i govore o amandmanima. S druge strane, predlagač amandmana je ostao danas nem kada nas je njegov kolega ili u žargonu koji je koristio njegov bos nazvao ovde životinjama, a sebe doktorom Dulitlom, a znamo da je doktor Dulitil poznat po tome što je naučio jezik životinja i da je po tome postao poznat. I da su svi ostali nemi, da je predlagač amandmana ostao nem na tako nešto, a sada, teraće vas da kršite Poslovnik, ovde priča o svemu i svačemu, o profesorima o kojima ja imam jedno sjajno mišljenja i o njihovim idejama i o knjigama koje su objavili. Ali, kada tema dnevnog reda bude demokratija i iluzija, onda možemo da slušamo ovakve tirade.
Vreme.
U međuvremenu, bolje neko da sedi i da ćuti, jer očito kada ne govori o amandmanu, znači da je opet prepisivačka škola bila u pitanju i opet je neko od nekoga prepisivao, samo što apsolutno ne postoji nikakvo obrazloženje.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. U pravu ste. Pomislio sam da je gospodin koji je predložio amandman shvatio da je greškom predložio amandman i nema šta da kaže o njemu i zato je govorio o nečem drugom. Nisam želeo da ga prekinem, ali ste potpuno u pravu i od ovog trenutka ću voditi računa i neću govoriti da niko od poslanika, da li obrazlažući amandman ili govoriti kontra, da amandman ne treba prihvatiti, trudiću se da ne dozvolim da se govori van teme ili amandmana koji je na dnevnom redu. Da li želite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Zoran Babić, s mesta: Ne.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, predlagač amandmana.
Amandman na član 20. na naziv i na sam član, istražna komisija, tim izrazom menjamo izraz radna grupa. Odgovor je da se to odbija zato što je novotehnika u celom tekstu Predloga zakona takva da se koristi termin radna grupa, pa bi prihvatanje amandmana dovelo do neujednačenosti Predloga zakona. Hajde, možda formalno može da se prihvati, ali priznaćete da je istražna komisija, ako već imamo mešovitu istražnu komisiju u članu 18. mnogo primereniji pojam nego radna grupa. Radna grupa je inače u ovoj državi i u njenoj politici iskompromitovana priča odavno, ali to nije bila vaša namera, o tome ne govorim uopšte. To je bila namera možda onoga ko je pisao ovaj zakon, ali neću da se vraćam ni za to. U svakom slučaju, složićemo se da je u duhu srpskog jezika, a i u vezi sa članom 18, gde se pominje mešovita istražna komisija, mnogo logičnije da se ova po vama radna grupa zove istražna komisija. Nema nikakvog razloga da oko toga vodimo velike rasprave, ako je već u tekstu primenjen izraz radna grupa, pa mogli smo to da promenimo u celom tekstu, mogli ste da date tu inicijativu ili nama ili nadležnom odboru ili da Vlada promeni i to bi bio pravi odgovor. Ovako, došli smo ponovo do toga da se odbija amandman koji je smislen, koji ima dovoljno razloga da bude predložen iz razloga koji su potpuno besmisleni. Kao što bi bilo besmisleno da zatrpate ranohrišćansku grobnicu ili da posečete hrast star 600 godina.
Moram da ispunim svoje obećanje da ne dozvolim da se govori van amandmana, gospodine Živkoviću. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Samo da podsetim da nije prihvaćen amandman kojim je predloženo da umesto mešovito civilno-vojne komisije imamo mešovito istražnu komisiju, pošto ste ovde kada ste objašnjavali zašto ne bismo radnu grupu promenili u istražnu komisiju, rekli – kad već možda imamo mešovito istražnu komisiju, onda da imamo samo istražnu. Znači, nije prihvaćen taj amandman, a nije prihvaćen ni ovaj amandman, jer bi onda u celom zakonu to menjali. Ja sam tako razumela. Izvinjavam se ako sam pogrešno razumela.
Zahvaljujem. Reč ima predlagač amandmana narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Posledični je amandman. Potpredsednica Vlade Zorana Mihajlović je potpuno u pravu i obrazlaganje posledičnog amandmana samo postoji zato što pokazuje doslednost da kada jednom napravite izmenu u nekom članu, kao što je u ovom slučaju u članu 18. gde smo da se umesto „mešovite civilno-vojne“ stavi „mešovita istražna“, onda morate u svakom sledećem članu da naravno podnosite amandman kojim će to biti promenjeno. Razumem stav predlagača da ne želi definisanu, jasnu nadležnost glavnog istražitelja u ovoj oblasti ali takođe molim za razumevanje to bi bilo neozbiljno da podnesemo amandman na član 18, na naziv člana 18. a da posle toga ne podnosimo sledstveno amandmane kojima se svugde gde se da je amandman prihvaćen pojavljuje izraz „civilno-vojna“ tražimo zamenu sa „istražna komisija“. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Na član 21. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite gospodine Živkoviću.
Amandman na član 21. stav 3. da se reči „radne grupe“ menjaju rečima „istražne komisije“. Malo pre je ministarka rekla da nije tačno da je usvojen amandman koji glasi „mešovita“, gde je suština „mešovita komisija“, nego da je ostao tekst „vojno-civilna mešovita komisija“, ako sam dobro shvatio, ili „vojno-civilna komisija“. Poenta je u komisiji. Ne u mešovitosti, ne u civilno-vojnoj nego je stvar u tome da ne postoji radna grupa. Radnu grupu možete da skupite na ulici, kao što se sada radi, a komisija ima svoje utemeljeno mesto u protokolima gde se tačno zna ko šta radi, a ne dešava se ono što je opet pisano u izveštaju direktorke Direktorata za civilno vazduhoplovstvo od 14. marta ove godine. Prema tome, to su razlozi što smo predložili ovo i potpuno je nerazumno da se odbije ovaj predlog i neću sada da kažem ni hrast, ni ranohrišćanska bazilika.
Duhovito. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući i današnjom sednicom, gospodine Bečiću, poštovana gospođo Mihajlović i uvažene gošće iz ministarstva, nisam hteo da se javljam prethodno po Poslovniku, ali ću sada pokušati da obrazlažući ovaj amandman ukažem predsedavajućem, gospodinu Bečiću da zaista nije primereno da reaguje afirmativno na predloge narodnih poslanika koji sugerišu da ne koristimo literaturu kao deo pripreme za učešće na raspravi na sednici Narodne skupštine. Pa podrazumeva se, poštovana gospodo, gospodine Bečiću, kada ministarka pomene iluzije i ona meni u amandmanu … [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Pavićeviću, ja sam opomenuto od predsednika poslaničke grupe SNS da dozvoljavam da se govori o temi koja nije na dnevnom redu, da se ne govori o amandmanima koji su u toku. Tako da sam rekao da ću striktno poštovati Poslovnik i ne dozvoljavati da poslanici govore van teme. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ne govorim van teme.) Vrlo ste duhoviti danas i u tim klupama, ne mogu da kažem u poslaničkoj grupi. Molim vas, ako ćete da govorite o amandmanu član 21, izvolite, a ako ne želite, smatraću da ste greškom, da ste shvatili da niste podneli amandman koji može da se obrazloži i jednostavno da nemate potrebu da govorite. Izvolite gospodine Pavićeviću.
Dobro. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući i današnjom sednicom, gospodine Bečiću, poštovana gospođo Mihajlović i uvažene gošće iz ministarstva, primećujem, gospodine Bečiću, da traju intenzivne konsultacije oko obrazloženja za naš amandman na ovaj član …
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, predlagač amandmana.
Zahvaljujem. Amandman je posledični. Dakle, ako uvedete „istražnu komisiju“ umesto „radna grupa“, tražite da stalno budu reči „istražna komisija“ umesto „radna grupa“. Ali, kod amandmana na član 21. ja imam pitanje koje sam najavila u toku rasprave u načelu, da će bitipitanja koja smatram važnima, ali ću ih ostaviti za raspravu u pojedinostima. Naime, član 21. kaže u stavu 3. – ovlašćeni predstavnici organa za istraživanje udesa i ozbiljnih nezgoda država koje se obaveštavaju o udesu ili ozbiljnoj nezgodi mogu da učestvuju u radu radne grupe. Ono što meni nedostaje i što je pitanje – kako oni učestvuju u radu radne grupe? U prethodnom članu gde se uvodi radna grupa koju formira centar za istraživanje nesreća kaže se da nju sačinjavaju zaposleni centra i da se ona rešenjem glavnog istražitelja formira da mogu da učestvuju i druga lica u poslednjem stavu 5. člana 20, a sada u 21. mi otvaramo mogućnost da ovlašćeni predstavnici nadležnih organa za istraživanje udesa i ozbiljnih nezgoda država koje se obaveštavaju o udesu takođe učestvuju u radnoj grupi. Da li to znači da oni imaju isti status kao i ovo što smo definisali u članu 20. da ulaze u rešenje kojim se radna grupa formira ili je predviđeno da za njih postoji nekakav drugačiji protokol pošto iz čl. zakona se ne vidi, a mislim da bi bilo zajedničke koristi da bude potpuno jasno po kom protokolu će lica, predstavnici nadležnih organa drugih država učestvovati u radu radne grupe? Naš predlog ostaje da to bude „istražna komisija“, ali ovo je nevezano sa tim što tražimo izmenu načina na koji se formira grupa ljudi koja će da istražuje nesreću.
Reč ima potpredsednik Vlade Zorana Mihajlović.
Ovlašćeni predstavnici nadležnih organa, kao što ste rekli, za istraživanje udesa itd. koji mogu da učestvuju određuje ko će učestvovati, određuje glavni istražitelj po potrebi. Ukoliko on smatra da treba neko drugi da učestvuje, ako neki ovlašćeni predstavnik nadležnih organa treba da učestvuje u toj radnoj grupi on je taj koji će proceniti ko i da li uopšte treba da učestvuje i oni naravno moraju biti članovi radne grupe. Oko nekog detaljnijeg protokola, to je ono što će se urediti u samom centru za istraživanja od udesa. Dakle, mislim da sam odgovorila. Ne?
Reč ima dr Marko Atlagić po amandmanu.
Poštovani potpredsedniče Bečiću, poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, naravno da predlažem da se narodnim poslanicima ne prihvati amandman predlagača zbog toga u prvom redu što je predlagač amandmana naglasio da je akcenat na grupi. E, baš kada je na grupi onda moram da kažem da je to ustaljeni pravni termin koji se koristi ne samo u ovom zakonu nego i u mnogim drugim zakonima. Izraz – grupa znači skup ili skupina ljudi na nekom poslu – rečnik srpsko-hrvatskog jezika Matice srpske 1971. godine Knjiga 1, 585 strana. Prema tome, vrlo je jasno, a izraz „komisija“ je više lica određena da vrše nekakav zadatak ili posao npr. ispitna komisija, lekarska komisija, verska komisija, regrutna komisija, poljoprivredna komisija, vinogradarska komisija itd. Prema tome, termin „radna grupa“ sasvim je odgovarajući gospodine potpredsedniče i prenesite predlagaču amandmana da nije u pravu i da je Vladin predlog potpuno adekvatan i bolji i odgovara suštini člana zakona o kojem je reč. Hvala.
Zahvaljujem dr Atlagić. Reč ima predlagač amandmana, narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Samo da otklonim nesporazum. Dakle, desila se nezgoda, udes, ozbiljna nezgoda, obaveštavamo državu o tom udesu, dakle, drugu državu i onda ovlašćeni predstavnici nadležnih organa iz te države rešenjem glavnog istražitelja budu članovi radne grupe.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Dve stvari. Prvo, postoji određena saradnja između dve države, u prvom trenutku, a između ostalog, podzakonskim aktom će biti definisan tačno način na koji će biti nadležni, dakle ovlašćeni predstavnici nadležnih organa uključeni u rad te radne grupe.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Nebojša Petrović.
Uvaženi potpredsedniče, uvažena ministarko, uvaženi saradnici, naravno da predlažem da se ovaj amandman ne prihvati, a treba samo malo pogledati celinu čitavog zakonskog predloga, pa onda bi verovatno i sam predlog amandmana se učinio u odnosu na njega malo, da kažem, nesinhronizovan. Mi smo do sada imali, i to je ono od čega smo polazili, imali smo Zakon o vazdušnom saobraćaju, imali smo koncept komisija o kojima pričate, koje su, nažalost, tim Zakonom i o tome nisam želeo na početku da pričam, koji usvojen 2010. godine, izmenama od 2011. godine uskratio nadležnosti Direktoratu na ovim poslovima, preneo na jedno novo telo, a nije mu ni na koji način omogućio da funkcionalno deluje. Došlo je do potpune suprotstavljenosti u funkcionisanju na radu u istragama o kojima pričate, vezano ponovo za civilno vazudhoplovstvo, jer su se na jednoj strani nalazile komisije, a na drugoj strani se nalazio Centar. Ovim zakonskim predlogom na prvom mestu potpuna nadležnost se stavlja u ruke Centra kao institucije, a ne komisije koje bi mogle da se dožive kao samostalne i u tom smislu nesinhronizovane sa čitavim postupkom istrage onako kako on treba da se vodi da bi na kraju bi imao svoj rezultat, a to su bezbednosne preporuke. Dakle, povezivanje člana zakona koji se odnosi na mešovito vojno-civilnu komisiju i radnih grupa takođe nije moguće. Upravo zbog toga što se u tom prethodnom članu govori o dve institucije, dva državna subjekta koji formiraju jedno telo koje će se baviti posebnim slučajevima udesa i ozbiljnih nezgoda. S druge strane, član zakona o kome sada trenutno pričamo i za koji ste podneli amandmane odnosi se na isključivu nadležnost samog Centra, odnosno glavnog istražitelja i radne grupe. U tom smislu su prikladniji način za ono što će biti zadatak tih timova koji će raditi na istragama posebnih udesa i ozbiljnih nezgoda, prevashodno zbog toga što je intencija celokupne problematike da se što je moguće više posla obavi kroz rad samih zaposlenih unutar Centra, a da se što manje koriste eksterni stručnjaci, odnosno eksperti, kako ih nazivamo, koji se priključuju radnim, odnosno uključuju u rad radnih grupa koje sačinjavaju, na prvom mestu, zaposleni. To je nešto što na neki način povezuje jedan, odnosno istitskuje drugi pojam koji je iskorišćen, odnosno koji je ovde pomenut. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Petroviću. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Podneli smo amandman na član 22. u smislu da u stavu 2. predlažemo da se reč „može“ zamenjuje rečima „je dužan“, jer taj stav 2 kaže: „Centar može da nadležnim pravosudnim organima, na njihov zahtev, pruži tehničku pomoć i dostavi informaciju o udesu ili ozbiljnoj nezgodi, kao i izveštaj o udesu ili ozbiljnoj nezgodi“. Smatramo da ovaj izraz „može“ je fakultativan i da je Centar dužan da dostavi izveštaj pravosudnim organima na njihov zahtev, da je potrebno ovo preformulisati i time izostaviti fakultativnost te obaveze dostavljanja izveštaja pravosudnim organima i predložili smo da se posle stava 2. doda novi stav 3. koji glasi – informacije i izveštaj iz stava 2. ovog člana Centar dostavlja pravosudnom organu u roku koji organ odredi, a koji ne može biti kraći od tri dana. Amandman je odbijen uz obrazloženje da se ne prihvata iz razloga što je članom 15. Predloga zakona definisano da niko ne može da ograniči sadržinu i obim istraživanja, da utiče na sadržinu i obim izveštaja o istraživanju udesa i ozbiljnih nezgoda ili na sadržinu i obim bezbednosni preporuka Centra, a ujedno su rokovi definisani drugim propisima. Član 15. na koji se poziva zaista kaže: „Niko ne može da ograniči sadržinu i obim istraživanja, da utiče na sadržinu ili obim izveštaja o istraživanju udesa i ozbiljnih nezgoda ili na sadržinu i obim bezbednosnih procedura“. Mi ne diramo u sadržaj i obim izveštaja i ovoga što reguliše član 15,tako da smatram da obrazloženje koje je dato odbijanju zaista nema veze sa sadržinom našeg amandmana. Mi samo preciziramo obaveznost dostavljanja izveštaja pravosudnim organima u slučaju kada to pravosudni organi traže. Obrazloženje nije povezano sa amandmanom, iz ovoga što se vidi, i smatramo da je neophodno precizirati odnose između Centra i pravosudnih organa time što će se regulisati stepen obaveznosti dostavljanja izveštaja.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Da je vaš deo amandmana bio samo prvi deo, gde umesto reči „može“ stavljate „je dužan“, bilo bi prihvatljivo, meni se čini. Ovaj drugi deo je nešto što nije prihvatljivo. Što se tiče samog obrazloženja, saglasna sa vama, nema veze sa onim što ste napisali.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Nebojša Petrović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsedniče. Poštovana ministarko sa saradnicima, moram da kažem da sam takođe na stanovištu da ovaj amandman ne treba prihvatiti iz nekoliko razloga. Prvo, ako pročitate tekst samog Predloga zakona, u članu 22. stav 2. kaže, upravo vezano za ovo o čemu ste pričali – Centar može da nadležnim pravosudnim organima, na njihov zahtev, pruži, pa sada se nabraja – tehničku pomoć i dostavi informacije o udesu i ozbiljnoj nezgodi, kao i izveštaj o udesu ili ozbiljnoj nezgodi. Ovde se u samom tekstu zakona govori i o pružanju tehničke pomoći. Iz tog razloga nije moguće uneti obaveznost Centra da tehnički odrađuje poslove za pravosudne organe, jer bi time došlo do subordinacije koja nije u skladu sa onim što kaže član 15, a to je da je celokupna procedura istrage Centra potpuno nezavisna od bilo kog drugog orana ili neke druge organizacije. Dakle, radi se o tome da tehnička pomoć može da se pruži u onoj meri u kojoj je centar u mogućnosti da je pruži, a ne može da se pruži po zahtevu pravosudnih organa tamo gde centar nije u mogućnosti ili nije, da kažem, osposobljen da takvu tehničku pomoć pruži. Prosto, postoje određena ograničenja, postoje određeni nivoi mogućnosti pomoći. Stavljanjem u tekstu zakona obaveznost – dužan je, ostavili bismo prostor pravosudnim organima da možda postave neke zahteve na koje centar ne bi mogao da odgovori. Što se tiče informacije, što se tiče izveštaja, oni su javno dostupni, javno publikovani. U praksi čak, što je nešto o čemu treba takođe da se vodi računa, dostavljaju se svim relevantnim organizacijama i organima, tako da i saradnja sa pravosudnim organima u tom smislu je nešto što predstavlja dvosmernu ulicu i nešto što zaista treba ostaviti da u budućnosti centar, glavni istražitelj u određenim protokolima o saradnji ne samo sa pravosudnim organima nego i sa nekim drugim organima, dakle organima MUP-a, regulišu te međusobne odnose i tu međusobnu saradnju. Dakle, potrebna je pomoć i pravosudnim organima i organima MUP-a, potrebna je pomoć i centru s njihove strane. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Želela bih samo da pojasnim zbog diskusije kolege, ne radi se o subordinaciji organa nego o saradnji i ako je pri udesu i nesreći koju istražuje centar bilo sumnje da postoji krivično delo, epilog toga treba da bude pred pravosudnim organima. U tom slučaju, svi smo dužni, pa i centar, da dostavljamo informacije, podatke i da pružimo pomoć pravosudnim organima da sprovedu svoj postupak. I ne vidim zašto bi to na neki način dovelo centar u podređen položaj, kad svi imamo tu obavezu prema pravosudnim organima, jer svima nam je stalo da se završe postupci pred pravosudnim organima i da se kazne počinioci, ako postoje, i da se zadovolji i pravo i pravda.
Zahvaljujem. Na član 23. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Ovo je još jedan od amandmana gde smo u prethodnim slučajevima smo reči – radna grupa, tražili da se zamene rečima – istražna komisija, a ovde reč – centar da se zameni rečima – istražna komisija. Razumem ja nameru predlagača u članu 23, ali bojim se da će biti ovde slučaj kod člana 23, kad se poredi sa članom 22. i članom 21, da imate shodnu primenu na radnu grupu. Jer, u članu 23. se ne govori o radnoj grupi, nego se govori o centru. Kaže se u prvom stavu: „Centar je ovlašćen da preduzme potrebne mere za obavljanje istraživanja, bez obzira da li je pokrenuta druga zvanična istraga. Nadležni organi i druga pravna i fizička lica moraju da omoguće centru da efikasno i nezavisno obavlja istražne poslove“. Znači, sada i centar obavlja istražne poslove. Tamo je formirana radna grupa, formirao je glavni istražitelj. Kažem – shodna primena zakona. Nikad nije dobro. Nikad nije dobro, pogotovo ne u ovakvim slučajevima kada ćete imati da se prepliću nadležnosti. Da ne govorim o onom što smo razjasnili, da će biti urađeno posebnim protokolom, a to su ovlašćeni predstavnici nadležnih organa drugih država koje se obaveštavaju o udesu, jer moraju da se obaveste. Sada, u ovom članu, imate da se udes istražuje. Tim više ima logike da se ono što rešenjem formira glavni istražitelj, to je njegovo pravo, ne zove radna grupa nego istražna komisija. Ali, dobro. I ovde se govori o opštim nadležnostima centra, „dok istražuje udes ili ozbiljnu nezgodu vazduhoplova“, na šta sve ima prava. To se kaže ukupno u sedam tačaka. U tački 1 – na neograničen i neometan pristup mestu udesa ili ozbiljne nezgode, vazduhoplovu, njegovoj sadržini ili olupini. Tačka 2 – da bez odlaganja sačini listu dokaza i obezbedi kontrolisano uklanjanje olupine ili delova vazduhoplova, radi njihovog daljeg ispitivanja odnosno analize. Tačka 3 – da ima neposredan pristup i kontrolu nad uređajima za snimanje leta, njihovom sadržinom i drugim relevantnim snimcima. Tačka 4 – da zahteva obdukciju tela poginulih lica, da sarađuje na obdukciji i da ima neposredan pristup rezultatima obdukcije ili testova izvršenih na uzetim uzorcima. Tačka 5 – da zahteva lekarski pregled lica koja su učestvovala u operacijama vazduhoplova ili da zahteva da se sprovedu testovi na uzetim uzorcima i da ima neposredan uvid u rezultate pregleda, odnosno testova. Tačka 6 – da pozove i ispita svedoke i da od njih zahteva da dostave informacije ili dokaze u vezi sa istraživanjem. Tačka 7 – na slobodan pristup svim relevantnim dokumentima i podacima koje poseduju vlasnik, korisnik ili proizvođač vazduhoplova, imalac potvrde o tipu, nadležna organizacija za održavanje vazduhoplova, centar za obuku, pružaoci usluga u vazdušnoj plovidbi, operateri aerodroma i nadležne civilne vazduhoplovne vlasti. Dakle, ovim se članom definiše šta su ovlašćenja centra. U slučaju zaista ozbiljnog udesa, nezgode, imaćemo da se ova ovlašćenja, koja su sva istražna, smatraju da su ovlašćenja radne grupe. To je još samo jedan od razloga da je možda ipak trebalo razmisliti i govoriti o istražnoj komisiji, jer ta radna grupa očigledno radi istražne radnje i ova ovlašćenja će biti prilično komplikovano harmonizovati sa svim onima koji takođe učestvuju u istrazi, koji takođe moraju da imaju neometan pristup. Kod protokolima o saradnji se to može urediti, ali je naš amandman podnet sa željom da bude van svaki sumnje šta su nadležnosti glavnog istražitelja istražne komisije koju on reformira svojim rešenjem uz, kako smo čuli, protokole za ovlašćene predstavnike drugih država, koji takođe mogu da učestvuju u istrazi i da sve to bude u skladu sa Čikaškom konvencijom i članom 3. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Uz poštovanje onoga što je koleginica Čomić rekla pre mene, još jedan pokušaj da uverimo predlagača da ovaj amandman zajedno sa drugim ima za cilj samo to da spreči jednu konfuziju koja je napravljena u ovom na brzinu sročenom zakonu sa mnogim manama. Uvodimo četvrtu kategoriju u istragu, imamo glavnog istražitelja, imamo vojno-civilnu komisiju, imamo radnu grupu i imamo centar i svi imaju nekakva prava, a nigde se ne definiše njihov međusobni odnos, hijerarhija. Onda imamo to da ćemo, ako ovako ostane, a ja sam siguran da će ovaj zakon doći na izmene i dopune pre nego što stupi na snagu, a nije realno da stupi na snagu u narednih godinu dana i po tome što ne postoje podzakonski akti i po tome što ne postoje budžetska sredstva za finansiranje delatnosti, što nije ni blizu formiran centar, što nije doneta ni izmena Zakona o ministarstvima. Znači, nikakva potreba nije bila da se ovaj zakon donosi preko kolena, na ovaj hiper brzi način, ali verovatno za to postoji neko opravdanje koje nije među politički racionalnim. No, to nije pitanje za mene, nego je to pitanje za aktuelnu vlast. Prema tome, razmislite još jednom o nekoliko stvari. Prvo, treba da povučete zakon iz procedure i da ga do redovnog zasedanja dovedete u red, tako da može da se čita, da se razume, da bude ustavno i pravno saglasan sa onim što definiše ustavno-pravni sistem Srbije, ili da ga popravljamo ovim amandmanima, da ga krpimo, a to nije dobar put.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče gospodine Bečiću, gospođo Mihajlović i uvažene gošće iz Ministarstva, smatram da smo imali priliku, ako nije bilo možda vremena za neke narodne poslanike da pročitaju obrazloženje za prihvatanje ovog amandmana na član 23, da smo u nastupima gospođe Čomić i gospodina Živkovića imali dodatnih argumenata gospođe Mihajlović da se razmisli o prihvatanju ovog amandmana ili da se možda dodatno pojasni zašto vi smatrate da ovaj amandman ne treba da se prihvati. Naravno, ključna argumentacija, po mom sudu, tiče se dve važne linije preko kojih posmatramo sada ovaj predlog zakona. Jedna linija tiče se člana 3. Ustava, jer smo videli i uverili se u to tokom današnje rasprave i povodom ovog amandmana da imamo problema sa koncepcijom vladavine zakona, odnosno vladavine prava, sada se uveravamo u to, evo i povodom rasprave o ovom amandmanu. Ona druga važna linija, preko koje možemo da pratimo sadržinu ovog predloga zakona, odnosi se na tu jednu hitnost, brzinu, preko koje je Predlog zakona došao u Skupštinu i veoma brzo postao deo dnevnog reda jedne sednice Narodne skupštine, a sada primećujemo da ima mnogo razloga … (Zoran Babić, s mesta: Istražna komisija!)
Gospodine Pavićeviću, ja vas molim.
Istražna komisija, gospodine Babiću. Tako je, istražna komisija.
Gospodine Babiću, gospodine Pavićeviću… (Vladimir Pavićević, s mesta: Gospodine Babiću, vi niste čitali, izgleda, amandmane, obrazloženje amandmana. Vi sledite instrukcije gospodina Babića. On jeste šef vaše poslaničke grupe…) Čije instrukcije slušam, gospodine Pavićeviću? Bilo kog poslanika koji ukaže da se ne poštuje Poslovnik i ne govori o tački dnevnog reda koja je na dnevnom redu. A vi, gospodine Pavićeviću, ako nemate argumente u prilog amandmana koji ste podneli, ja vam tu ne mogu ništa. Vidim da ste spremili kolegu, ali da vi o tome ništa ne znate da kažete, niti govorite. Govorite samo neku priču koja je uopštena, govorite o zakonima, o vladavini prava, a ne govorite o amandmanu. Ja vas molim, gospodine Pavićeviću, ili ćete govoriti o amandmanima koji su na dnevnom redu, u ovom slučaju, amandman na član 23, ili jednostavno neću dozvoliti, ja sam to rekao, da se govori van dnevnog reda. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Vezano za član 23, odnosno amandman, vrlo jasno piše da centar obavlja poslove istraživanja samostalno u članu 22. ili kada je to potrebno u saradnji sa drugim državnim organima i centar može da nadležnim pravosudnim organima, na njihov zahtev, pruži tehničku pomoć, dostavi informacije itd. Prema tome, obavlja samostalno ili, kada je to potrebno, u saradnji sa drugim državnim organima. To je tema, rekla bih, i ovog amandmana. Dakle, centar utvrđuje uzroke. Centar je kapa praktično nad, i tako se i zove - centar za istraživanje udesa i niko ovde ne uvodi mnogo nekih instituta, kao što ste pominjali, komisije i radne grupe itd, nego vrlo jasno u zakonu piše ko šta radi, a centar je samostalan. Ono što je jedan od prethodnika rekao, to je da će ovaj zakon da se popravlja, da neće biti podzakonskih akata, da nema novca i da će se menjati Zakon o ministarstvima, sve jedna i druga i treća stvar nisu tačne.
Zahvaljujem, gospođo Mihajlović. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Amandman koji smo kolege narodni poslanici i ja podneli menja stavove 1, 2, 3. i 4. člana 24. osnovnog teksta Predloga zakona. U stavovima 2. i 3. i stavu 4. posledično tražimo da umesto „Centar“ i „radna grupa“ svugde stoji „Istražna komisija“, zbog toga što se bavi istražnim radnjama, bavi se istragom. Stav 1. smo smatrali da treba bolje definisati. Naime, u predloženom tekstu zakona taj stav glasi: „Sva dokumenta, podaci i dokazi moraju se koristiti isključivo za potrebe istraživanja udesa ili ozbiljne nezgode vazduhoplova i u druge svrhe se ne mogu koristiti.“ To je samo jezička izmena na kojoj nemamo drugog razloga da insistiramo, osim potrebe da se još jedanput napomene – Sva dokumenta, podaci i dokazi moraju se koristiti isključivo za potrebe istraživanja udesa i u druge svrhe se ne mogu koristiti. S obzirom da postoji stav predlagača da ostane pri formiranju radne grupe i upotrebi „Centar“, umesto „Centar za istraživanje nesreća“, naravno, ja ne očekujem prihvatanje amandmana, ali smatram obavezom da objasnim razloge, motive i logiku podnošenja amandmana i na član 24. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 24. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. Na član 25. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Još jedan posledični amandman u kojem se menja član 25, stavovi 3, 4, 8. i 10. Naša namera da ustanovimo istražnu komisiju, kao telo koje se formira rešenjem centra za istraživanje nesreća, podrazumeva i da se, recimo, u stavu 10. reči: „Centar, na predlog rukovodioca radne grupe“ zameni rečima: „Rukovodilac istražne komisije“. Ali, ono što je zanimljivo u ovom članu 25. je činjenica na koju ne može biti podnet amandman, pogotovo u poslednjem stavu, koji glasi - Centar, na predlog rukovodioca radne grupe, može da da saglasnost za ranije raspolaganje vazduhoplovom koji je učestvovao u udesu ili ozbiljnoj nezgodi i njegovoj propratnoj dokumentaciji, po zahtevu korisnika ili vlasnika vazduhoplova, i to samo ako su sačuvani svi dokazi koji mogu da ukažu na uzrok udesa ili ozbiljne nezgode ili su potrebni za završetak istražnog postupka. Ovaj poslednji deo rečenice, ja nisam uspela da napravim dobar amandman, dakle, ako su sačuvani svi dokazi koji mogu da ukažu na uzrok udesa ili ozbiljne nezgode ili su potrebni za završetak istražnog postupka. Šta se radi? Da li mu daješ dozvolu da leti ranije ako su potrebni za završetak istražnog postupka ili ako su sačuvani? Ja sam imala deo amandmana koji sam povukla – koji su potrebni za završetak istražnog postupka, ali to mi nije zvučalo logično. Ako pročitate taj poslednji stav, jasno je da vi nemate dilemu. Ja je imam, jer se radi o dozvoli centra na ranije raspolaganje vazduhoplovom, ako su sačuvani svi dokazi koji mogu da ukažu na uzrok udesa ili ozbiljne nezgode ili su potrebni za završetak istražnog postupka. Ne može oba, tako mi se čini.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović i poštovane gošće iz Ministarstva, poštovani gospodine Bečiću, ovo je pretposlednji amandman, osmi, koji sam ja podneo na ovaj Predlog zakona u istovetnom tekstu, kao što je to uradio i gospodin Zoran Živković. Gospođa Mihajlović nije prihvatila ovaj amandman i ja sam najavio i jutros na sednici Odbora, poštovana gospodo, da je neophodno da prisustvo gospođe Mihajlović ovde iskoristim da argumentujem jednu stvar preko jedne knjige, poštovana gospodo. Nadam se, gospodine Bečiću, da gospodin Babić nema ništa protiv knjige, da gospođa Mihajlović nema ništa protiv knjige i da i vi nemate ništa protiv knjige i da u dva minuta, na koje imam pravo, mogu valjda da ukažem na relevantnu knjigu na osnovu koje sam se pripremao za ovu sednicu Skupštine, poštovana gospodo. (Zoran Babić, s mesta: Istražna komisija!) Evo, gospodin Babić ima nešto protiv knjige. Gospodine Babiću, evo knjige. Gospodine Bečiću, gospođo Mihajlović, vi ste pročitali jednu knjigu koju sam vam poklonio, danas sam vam predstavio još jednu, a povodom ovog amandmana, gospođo Mihajlović, evo jedna važna knjiga. Naziv knjige „Rano hrišćanstvo od Isusa do Hrista“, autor, čuveni sociolog religije kod nas, profesor na Filozofskom fakultetu, profesor Milan Vukomanović. A ključna reč, gospođo Mihajlović, za razumevanje, ja mislim i vašeg delanja i ovog predloga zakona i zbog čega je ova knjiga važna, jeste zatrpavanje ranohrišćanske bazilike, koja se tiče i naše rasprave danas, poštovana gospodo. Nije konzervirana, gospođo Mihajlović.
Gospodine Pavićeviću…
Arheološki materijal nije zaštićen gospodine Bečiću…
Gospodine Pavićeviću…
… nije dozvoljeno da se izmesti ta bazilika i ne mogu da dozvolim da vi danas dođete u Skupštinu, a da ne posvetimo makar dva minuta toj veoma važnoj i aktuelnoj temi. [[Isključen mikrofon]] Knjige su uvek važne, gospodine Bečiću.
Gospodine Pavićeviću, vi se očigledno danas niste pripremili za ovu temu. Pa, gospodine Pavićeviću, evo, malo sam vas pustio da čujemo iz nekoliko pokušaja vaših da kažete nešto, i na kraju, iz četvrtog, petog pokušaja, vi niste uspeli ništa da kažete o ovom amandmanu, o ovoj temi, nego govorite nešto što nema veze. Ali evo, neću, nisam hteo da vas prekidam. Izvolite, gospođo Mihajlović, imate reč.
Kao član Vlade Republike Srbije, ne mogu da komentarišem da li vi zloupotrebljavate ili ne zloupotrebljavate vaše minute koje imate, ali pošto ste vi poslanik, ja ću shvatiti da ste vi postavili poslaničko pitanje i u pismenoj formi će Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture da odgovori na pitanje bazilike, koja nije, radi građana Srbije zatrpana, nego je konzervirana, i nije ni prva ni poslednja. Nadam se da će doći vreme kada ćemo moći na drugi način da je prikažemo, ali za sada je tako. Vi ćete u pisanoj formi dobiti informaciju o temi koju ste postavili kroz jedan drugačiji pristup, a to je kroz knjigu koju ste dali.
Zahvaljujem gospođo Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Po amandmanu, po Poslovniku ili? (Zoran Babić, s mesta: Replika.) Replika. Izvolite gospodine Babić, replika.
Evo, ja ću vas da pitam, gospodine Bečiću, i da vas zamolim da pitate gospodina Pavićevića, šta ima protiv Narodne skupštine Republike Srbije? Šta ima protiv Narodne skupštine Republike Srbije, pa je ruži svakim kršenjem Poslovnika Narodne skupštine? Minut i 36 sekundi, malo pre, jedna jedina reč o amandmanu, ni o čemu. Da li to znači da za gospodina Pavićevića važe neka posebna pravila ovde? Da li sa količinom decibela kojima nas obasipa ovde? Mlataranjem rukama? Da li je možda vas zaplašio, nas neće da zaplaši da može da radi šta god hoće? S kojim pravom se gospodin Pavićević se izražava prema drugim kolegama? Prema kolegi Nenadu, prema meni, prema bilo kome, da li mrzimo knjigu? Zašto on mrzi Narodnu skupštinu? Ako je njegov šef palio Narodnu skupštinu, ne mora da znači da je on ne pali sada, na neki drugi način. Ako se zalažemo za vladavinu prava, pravo je i da se poštuje Poslovnik Narodne skupštine. Da se poštuje Poslovnik Narodne skupštine od prve do poslednje stranice, od prvog do poslednjeg člana. Da li to radi gospodin Pavićević? Ne radi, zato što ništa ne zna o ovom zakonu i zato što nije sramota priznati da ništa ne znaš, nego što ćeš preuzimati ulogu da možeš da govoriš šta god hoćeš i da na taj način naruži dijalog koji se vodi u Narodnoj skupštini. Kakve veze ima bazilika sa ovom temom, današnjom temom dnevnog reda? Pa, kamo sreće da ste napravili projekte koji su drugačiji, pa kamo sreće da ste već izgradili Koridor „10“ i Koridor „11“. Pa sve ste potrošili, pokrali ste a sada mi koji hoćemo da izgradimo i da premrežimo našu Srbiju koridorima sada nam spočitavate zašto radimo. Pa, naravno da ćemo raditi i naravno da ćemo gledati u budućnost, jer ste vi potrošili i prošlost i budućnost naše dece. Da, iako se isčuđavate, vi zato što ste bili na istoj listi i pomogli istim ljudima koji su pokrali i uništili, da uđu u ovu Narodnu skupštinu.
Gospodin Pavićević, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, poštovana gospođo Mihajlović i uvažene gošće iz Ministarstva, od prvog dana mog delanja u ovoj Narodnoj skupštini, pa do dana današnjeg, a to ću nastaviti i dalje da radim, trudim se da svojim delanjem isključivo doprinosim dostojanstvu, kako narodnih poslanika ovde, tako i Narodne skupštine, kao, da ponovim još jednom, centralne političke institucije u našem političkom sistemu, poštovana gospodo, institucije koja zaslužuje da je opišemo kao svetilište političkog života. U tom svetilištupolitičkog života, poštovanagospodo, kada nas se pojavi kao gošća ministarka da dolazi da obrazlaže jedan predlog zakona, a da tim predlogom zakona kao i nekim prethodnim koje je branila ovde doprinosi urušavanju kulturnih dobara, [[isključen mikrofon]] a zatrpavanje rano hrišćanske bazilike jeste to, poštovana gospod narodni poslanici, pa to je narušavanje dostojanstva Narodne skupštine, gospodine Babiću. I, ne možete vi meni da zamerite što ja koristim priliku da kada je ministarka tu kontrolišem rad članova Vlade, pa to je valjda deo funkcije našeg zakonodavnog tela, da kontrolišemo svakog člana Vlade i predsednika Vlade. To je dostojanstvo Narodne skupštine.
Reč ima ministar gospođa Mihajlović. Izvolite.
Ne zbog uvaženog poslanika, nego zbog građana Srbije pitanje bazilike je pitanje vrlo ozbiljno koje nije rešavano tri i po godine. Naravno i zbog loših projekata, odnosno ne odgovarajućih projekata. Nekada pre kada Vladu nije vodila SNS pitanje bazilike nije bilo njeno zatrpavanje. Bazilika je konzervirana i sačuvana za budućnost, a sa druge strane nastavljena je izgradnja auto puta. Srbiju je nažalost, nesređivanje, odnosno ne rešavanje problema bazilike i hrasta koštalo dnevno, ali dnevno dakle u prethodnih tri godine deset hiljada evra. O tome niko nije vodio računa. Mi smo problem rešili na najbolje mogući način u saradnji sa svim zvaničnim institucijama u ovoj zemlji zbog toga što instituciju u zemlji funkcionišu. Tako da kada još jedanputa ponovim, bazilika nije zatrpana. Možda bi je neko zatrpavao ranije, ali mi smo je konzervirali i sačuvali. Mi smo jedna zemlja koja je bogata arheološkim nalazištima, pa i naš grad, gde danas jesmo, u Beogradu. Veliki deo Beograda jeste upravo izgrađen na arheološkim nalazištima. Jedan deo njih je takođe konzerviran.
Zahvaljujem se. Gospodine Babiću po kom osnovu? (Zoran Babić, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. (Zoran Babić, s mesta: Nemam pravo na direktno pominjanje imena?) Gospodine Babiću, gospodin Pavićević je prekinut. Nisam dozvolio više da govori zato što nije replicirao vama nego je pokušao da replicira gospođi ministarki, a dobio je upravo repliku na vaše izlaganje. Pošto to nije želeo da radi nego je replicirao ministarki. (Zoran Babić, s mesta: Nije pomenuto moje ime?) Kažem da nije jer je pokušao da replicira ministarki, a dobio je repliku na vaše izlaganje. Govorio je ali sa isključenim mikrofonom. Reč ima narodni poslanik doktor Aleksandar Martinović, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno mislim da amandman treba odbiti zato što apsolutno ne postoji nijedan valjan razlog koji je navede u amandmanu da bismo ga prihvatili. Ja sam gospodine Bečiću smatrao da je vreme političkog terora DS davno prošlo. Međutim, očigledno da recidivi tog terora i dalje traju.
Gospodine Martinoviću, niste bili u sali kada sam opomenut od šefa poslaničke grupe SNS da ne dozvoljavam da se ne govori i da dozvoljavam da se govori o svemu i svačemu, a ne o amandmanu. Ja sam, kao što važi za gospodina Pavićevića…. (Aleksandar Martinović, s mesta: Jel mogu da završim?) … ali ne govorite po amandmanu, govorite o DS, govorite o nečemu drugom. Tako da neću dozvoliti da govorite van amandmana koji je na član 25. podnela grupa narodnih poslanika. Samo ako želite da govorite po amandmanu. Izvolite.
Želim da završim po amandmanu, ali mi morate omogućiti da o amandmanu pričam na isti način na koji ste omogućili i gospodinu Pavićeviću.
Gospodine Martinoviću, niste bili u sali…
Bio sam u sali, gospodine Bečiću.
Pa, niste bili u sali. Ne želim sa vama na ovakav način. Dajem pauzu.
Bio sam u sali gospodine Bečiću kada je gospodin Pavićević… [[isključen mikrofon]] rekao – vi iz SNS ne čitate knjige, ne znate šta u njima piše, itd, i ja sam bio u sali. Ja vas lepo molim, da mi dozvolite da kažem nekoliko reči, jer se ovde vređa cela SNS.
Govorim gospodine Martinoviću, govorim o vremenu i izlaganjima pre toga. Govorim o vremenu i izlaganjima i o raspravi pre toga. Znači, nismo dozvolili i nisam dozvolio nijednom poslaniku da govore van teme. (Aleksandar Martinović, s mesta:…i on je uzeo knjigu i pročitao…i rekao je da je ministarka saobraćaja odgovorna za zatrpavanje rane hrišćanske bazilike.) U pravu ste, za to ste u pravu i prekinut je. Gospođa ministarka Mihajlović je obrazložila to detaljno. Objasnila je gospodinu Pavićeviću. Pa, ne možete na isti način kršiti Poslovnik ako i gospodin Pavićević. To neću dozvoliti. Ne želim sa vama da se ubeđujem. Ili ćete dozvoliti da se nastavi rasprava ili ću dati pauzu. Dajem pauzu. Pa, dajem pauzu, gospodine Martinoviću. (Aleksandar Martinović, s mesta: Javljam se po Poslovniku. Ja sam tu knjigu čitao još kada sam bio student, ne čitaš samo ti, sad ću ja da ti objasnim sve. Šta? Samo vi čitate?) [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. (Aleksandar Martinović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik, gospođa Čomić.
Zahvaljujem. Član 27. u originalnom tekstu predloga zakona glasi – pre objavljivanja izveštaja na dostavljeni predlog Radne grupe saglasnost daje glavni istražitelj. Mi smo predložili da se taj stav briše. Zbog toga što… (Aleksandar Martinović, s mesta: Bečiću, tražiću da se glasa o povredi Poslovnika, majke mi.)
Gospodine Martinoviću, izričem vam opomenu. (Zoran Babić, s mesta: Zašto? Zašto? Zbog čega? I ja dobacujem.) Izvolite nastavite gospođo Čomić. Zbog dobacivanja sa mesta. Gospodine Babiću, izričem vam opomenu. Zahvaljujem. Nastavite gospođo Čomić.
Zahvaljujem potpredsedniče. Potpuno nepotrebno, ali potpuno nepotrebno.
Dajem pauzu pet minuta. (Aleksandar Martinović, s mesta: Hajde da sada svi napadamo Vladu, šta je ovo, kažem član Poslovnika i odmah opomena. Siđite vi u salu i borite se za SNS, a ja ću tu gde ste vi.)
Gospođo Čomić, jeste li se prijavili?
Mislim da sam potrošila od dva minuta jedno vreme, a nastaviću u pokušaju da ne izgubim svo vreme na raspolaganju za obrazlaganje amandmana. Dakle, radi se o objavljivanju izveštaja i taj izveštaj na dostavljeni predlog Radne grupe, saglasnost daje glavni istražitelj. A ja razumem smisao koji podrazumeva da Radna grupa koju formira rešenjem glavni istražitelj, da pravi izveštaj, a da pre nego što se taj izveštaj objavi, da glavni istražitelj daje saglasnost. Imamo problem sa procedurom i ovlašćenjima, po kom osnovu on daje saglasnost, ako nije učestvovao u izradi izveštaja. Ja ne sumnjam da je to jedan kontrolni mehanizam, dakle nisam protiv ideje uopšte, da glavni istražitelj, s obzirom da ima velika ovlašćenja i nosi odgovornost, da daje prethodno saglasnost za objavljivanje izveštaja, ali osim ako se neće potpuno urediti u kojim slučajevima može glavni istražitelj da ne da saglasnost, u odnosu na predloženi tekst zakona, mi smo smatrali da je bolje da se taj stav 2. briše, jer ako će se to uređivati podzakonskim aktima, onda je i nepotrebno da stoji u zakonu. Hvala.
Gospodine Rističeviću, želite povredu Poslovnika, ali mislim da je izgubila smisao povreda Poslovnika, pošto nisam ja povredio. Hajde, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103. posebno stav 3. – predsednik Narodne skupštine daje reč narodnom poslaniku koji ukazuje na povredu iz stava 1. ovog člana, odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika, s tim što predsednici poslaničkih grupa imaju prednost. Kolega Martinović i ja smo posle izlaganja, gospodinu Bečiću, koji je tada bio predsedavajući, reklamirali povredu Poslovnika i ja se slažem da je prednost imao gospodin Martinović, zato što je u funkciji zamenika šefa poslaničke grupe i ja sam posle njega trebao da dobijem reč za povredu Poslovnika, a to pravo mi nismo ostvarili. Iz tog neostvarivanja našeg prava, proistekla je posledica iz člana 108. i 109. Poslovnika, tako da su kolega Martinović i kolega Babić dobili opomene, samo zato što su insistirali na pravu iz člana 103. stav 3. Gospodine predsedavajući, ja neću tražiti da se o ovome glasa. Smatram da ćete vi smiriti situaciju. Ja dopuštam da opozicija ima odgovarajuće prednosti, ali ne možemo dozvoliti da neki poslanici, svaki čas skaču i mašu Poslovnikom i ovde prave promaju i na takav način doprinose energetsku efikasnost, a da sa druge strane mi ta prava ista nemamo. Mogu da tolerišem da oni imaju malo više prava da mašu Poslovnikom od nas, ali da se o tome vodi neka mera, zbog budućeg rada i verujem da ćete vi smiriti situaciju i odustajem od namere da se o ovoj povredi glasa, ali kada malo bolje razmislim, s obzirom da je to uradio kolega Bečić, e sada tražim da se o njoj glasa. Hvala.
Reč ima po amandmanu Zoran Živković.
Hvala lepo. Znači, da se malo vratimo sa tih unutar stranačkih sukoba na suštinu, a to je da se u članu 27. stav 2, sadA glasi – pre objavljivanja izveštaja na dostavljeni predlog radne grupe saglasnost daje glavni istražitelj. To je sada ponovo teško uhvatiti, da li je to glavni istražitelj ili je on direktor centra, ali generalno na tragu objašnjenja koje je dala koleginica Čomić, potpuno je besmisleno da neko kome nije nužda, učestvovao u istrazi na bilo koji način. Kad se završi istraga i kad radna grupa ili vojno-civilna komisija ili centar, već se ne zna ko, napravi izveštaj, da onda opet se ne zna ko, da li glavni istražitelj ili direktor centra može da suspenduje njihov posao i da kaže – meni se to ne sviđa i to ne može da ide u javnost. Ako gledamo zakon, evo da vam dam primer koji je apsolutno po zakonu – ako predsednik Vlade Aleksandar Vučić predloži našeg kolegu Nebojšu Petrovića koji je i sada glavni istražitelj, da istražuje pad helikoptera i on utvrdi da je za to kriv ministar odbrane Gašić, načelnik Generalštaba, ne znam kako se zove, predsednik države, predsednik Vlade, onda na kraju dođe ta komisija, napravi takav zaključak, a onda Nebojša Petrović kaže – ne može tako. (Aleksandar Martinović, s mesta: A gde si ti bio kad je bio Đinđić ubijen?) Ja vas molim… (Aleksandar Martinović, s mesta: Gde si ti bio?) Molim vas da sprečite kolegu da mi dobacuje ili da sam sprečavam to? Molim vas da vodite sednicu. (Aleksandar Martinović, s mesta: Gde si ti bio?) To ću da vam objasnim posle.
Gospodo narodni poslanici, molim vas… (Aleksandar Martinović, s mesta: Tebi je ubijen predsednik Vlade, šta si ti istražio?) Molim vas gospodine Martinoviću, molim vas nemojte dobacivati.
Prvo da vam kažem, ja nisam član SNS, ne možete na mene da se derete, nisam ni potpredsednik Skupštine u ime Srpske napredne stranke i ne možete meni da se derete, ja govorim o amandmanu, a vi ako imate nešto da pitate mogu da vam objasnim, kako god hoćete, na bilo koji način. (Vladimir Đukanović, s mesta: Poslovnik.) (Zoran Živković, s mesta: Imaš slabo srce.) (Aleksandar Martinović, s mesta: Ja imam slabo srce? Dođi da probaš.)
Gospodo narodni poslanici, molim vas, pa ne ide ovako. Povreda Poslovnika, Vladimir Đukanović. Izvolite.
Član 107. naravno, jer se grubo vređa dostojanstvo parlamenta, mi smo čuli pretnje sa druge strane, poziv na dvoboj, na tuču od strane dotičnog kolege koji valjda smatra da možda bi ponovo trebalo spaliti Skupštinu. Ali sa druge strane, moram da se pozovem i na član koji govori o tome da mora da se priča o dnevnom redu, odnosno o onome što je na dnevnom redu. Ovde smo čuli potpuno neke neverovatne stvari koje nikakve veze nemaju sa ovim zakonom, niste reagovali i to je neko izneo ko najmanje ima pravo na tako nešto, jer u njegovo vreme mu je predsednik Vlade ubijen, a on je bio savezni ministar policije i pokazuje na ovaj način da ove amandmane, inače koje podnosi, ne podnosi radi iskrenosti, nego isključivo da bi pokušao da prikuplja jeftine političke poene na najgorem mogućem politikantstvu. Tražim da se naravno o ovome i vi naravno izjasnite u zavisnosti od vašeg odgovora, sam ću se odlučiti da li ću tražiti da se glasa o povredi Poslovnika, ali ovako nešto je nedopušteno, molim vas da ubuduće reagujete. Hvala vam.
Hvala. Molim vas, ja prvo ne bih mogao da pratim Skupštinu i šta govori pojedini poslanik, neophodno je pre svega da bude pristojna ili da kažem umerena tišina. Ovako kada počinjete dobacivati i skrećete pažnju s jednog na drugo, onda je jasno i predsedavajući izgubi i prihvatam tu mogućnost da nisam dovoljno bio pažljiv. Prema tome, ja potpuno podržavam svakog poslanika, bez obzira kojoj strani pripadao da se pri govoru prvo dostojanstveno ponaša i drugo da se govori o dnevnom redu. Te dve stvari kada se ispune onda je rad Skupštine složićete se na nivou. U tom smislu ja vas ne podržavam, a vaše je pravo da se izjasnite? (Vladimir Đukanović, s mesta: Ne.) Hvala. Povreda Poslovnika Janko Veselinović, izvolite.
Poštovani predsedavajući, povređen je član 106. i još neki članovi Poslovnika koji kažu da je zabranjeno dobacivanje, ometanje poslanika za vreme izlaganja. Mi sada imamo permanentno poslednjih pola sata jednu agresivnu situaciju u kojoj poslanici SNS iz prvog reda ometaju govornike i onemogućavaju vođenje sednice predsednika. I posle izricanja opomena predsedniku i šefu poslanike grupe SNS, nastavili su sa istim tonom. Molim vas predsedavajući, mi pričamo o veoma važnom zakonu, pričamo o istraživanju nesreća vazduhoplova, u železničkom saobraćaju, u unutrašnjoj plovidbi, veoma je važna tema, mi pričamo ovde, odnosno pretvaramo Skupštinu u nešto što ne dolikuje parlamentu. Ja vas molim da iskoristite vaše mogućnosti koje vam stoje na raspolaganju, nemojte biti prema poziciji nego opoziciji. Ako ne možete da vodite sednicu, napravite pauzu, dajte sastanak poslaničkih grupa, ne znam šta se danas dešava u poslaničkoj grupi SNS, nisu izazvani makar sa ove strane. Nisam bio celo vreme u sali, ali nema nikakvog razloga da se na ovaj način osporava mogućnost nekome da drugačije misli o ovom zakonu, pa vas molim da uvedete sednicu u neki normalan tok ili da napravite malo dužu pauzu kako bi se strasti smirile.
Gospodine Veselinoviću, znači ima jedno pet minuta otkad ja predsedavam ovde i nisam mogao da izazovem takvo ponašanje svojim vođenjem Skupštine, to je jedno. Drugo, ko god je ovde prisutan ili kada sam ja prisutan, uvek postoji uzročno-posledična veza. Ja ne želim time da branim ni jednu ni drugu stranu, ali ako bi govornik koji je uzeo prvi reč govorio samo o amandmanu i dostojanstveno, onda stvarno nema razloga, to govorim bez obzira kojoj stranci pripada, nema razloga da ona druga stran reaguje. Ako se na bilo koji način ili druga strana nađe povređena, logična je po meni reakcija i tu ja sada više ne mogu ništa. Ako mislite da je kažnjavanje rešenje u tom smislu, ja mislim a nije. Mogu samo da izazovem opet nezadovoljstvo još veće jer je teško. Sudije koje vode, to im je životni poziv, pa naprave, učine nepravdu a ne ja koji sam ipak, nisam sudija, nego sam jednostavno ovde predsedavajući, pokušavajući da ovu Skupštinu dovedem u jedan red. U tom smislu ja vas sve molim da u tom smislu mi i pomognete. To ne zavisi isključivo od mene. Mogu ja da napravim pauzu, nije to problem ako ćemo time rešiti, no vaše je pravo, ja podržavam da ne treba stvarno dobacivati, slažem se sa tim, ali ne mogu jednostavno sada da ispravim tu grešku nego sad ja na vas sve apelujem da idemo jednim, da kažem, normalnim ponašanjem i raspravu po dnevnom redu. Da li želite da se u danu za glasanje… (Janko Veselinović, s mesta: Ne.) Znači ne tražite da se izjasni. Gospodine Babiću vi ste se javili? (Zoran Babić, s mesta: Po amandmanu, ako dozvolite.) Po amandmanu. Ima po Poslovniku Marković. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Reklamiram član 108. Dakle, o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Olako smo prešli preko pretnji i zastrašivanja koje smo malo pre mogli da čujemo, upućene od strane poslanika Živkovića, nekim poslanicima SNS, ali mi je sada jasno da i ono što smo čuli jutros i te mafijaške pojmove Omerta itd, sigurno da nije bila slučajnost. Dakle, mafijaški pojmovi, mafijaške metode, pretnje, zastrašivanja, itd. su nešto što je svojstveno gospodinu Živkoviću, ali želim da mu poručim da na taj način ne može da nas zastraši, ne može da nas uplaši time, nikog od poslanika SNS. Mislim da je krajnje neprimereno bilo ponašanje i propustili ste priliku da ga sankcionišete. Dakle, po članu 108. ste mogli da mu izreknete opomenu, a to niste učinili. Hvala.
Ja sam već jednom odgovorio da moram da priznam da ja nisam… Moguće, možda ste vi u pravu, ali šta se od jutros sve dešavalo, ja sad ne mogu za to da snosim posledice. Ali, svakako, principijelno sam protiv bilo kakvih pretnji, protiv bilo kakvog nekulturnog ponašanja, protiv bilo kakvog drugog odnosa. Prema tome, ja vas molim u tom smislu, to zahtevam od vas, od svih poslanika. Da li želite da se izjasnimo? (Aleksandar Marković, s mesta: Ne.) Zoran Živković je prijavljen za reč. Po kom osnovu? (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Nemate pravo repliku na povredu Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, bez obzira ko predsedavao Skupštinom, ambijent u kojem radimo već proteklih godinu, godinu i nešto dana je katastrofalan, ambijent u kome neko ko nije bio u sali uskače ovde i samo zbog dva minuta slave nam čita tu i spočitava bar nekom iz prvog reda SNS, ne znam kada će se preokrenuti kada će doći na pravu stranu, ali definitivno nije mogao da ima utisak šta se radi, kako se radi u sali ako nije u sali. Ali, fiksacija Srpskom naprednom strankom je veoma zanimljiva. Neću dozvoliti da bilo kakva ružna reč padne na SNS, jer mi nismo koristili ni jedan jedni put ni sa uključenim mikrofonom, ni na hodniku, ni bilo gde gde smo izloženi najžešćem šikaniranju i mržnji, narodne poslanice i narodni poslanici SNS nisu odgovorili na taj način. Nismo odgovorili zato što ne verujemo u takve metode.
Gospodine Babiću, tražili ste reč po amandmanu. Mogu da tolerišem određeno odstupanje, ali evo, već ne znam koliko vremena vi o amandmanu ne govorite. Molim vas o amandmanu. Ja mogu da razumem vas zbog toga kako se vi osećate. Ali sada hajde da prevaziđemo to i da sada idemo po dnevnom redu. Ja vas molim od vas i od većine zavisi kako će se uglavnom ovde ponašati. Evo, to vas molim. Ja nemam drugih reči. Ipak ne mogu sad ni vama, izvinjavam se, ako je zbog vremena, lako ćemo nadoknaditi, nije problem da li ćemo pet minuta više sedeti ovde ili manje, nego jednostavno, sad ja vas molim da vi date primer o radu Skupštine vezano za dnevni red. (Zoran Babić, s mesta: Mogu li da nastavim?) Izvolite, kolega Babiću.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Pa, znate, morali ste da budete tako osetljivi, iako vas beskrajno poštujem, morali ste da budete osetljivi kada neko ko po godinama može otac da mu bude, mom mladom kolegi Aleksandru Markoviću spočitava bolesno srce. To je katastrofalno. To je nečuveno, gospodine predsedavajući.
Nisam vas razumeo, gospodine Babiću.
Pa, niste razumeli gospodina Zorana Živkovića kada se pozivao na bolest srca nekog od naših kolega ovde, niste razumeli onda kada je rekao gospodinu Martinoviću da će da ga ućutka, a znate neko ko slavi sa Crvenim beretkama, neko ko je slikan sa najvećim kriminalcima i najviđenijim kriminalcima zadnjih 20 godina, takva jedna pretnja je krajnje ozbiljna. Pozivam na ovaj način nadležne državne organe da na ove pretnje, u skladu sa zakonom, i reaguju. S druge strane, ovde se predlaže…
Poslaniče, bez ikakve uvrede. Evo, ja sam prihvatila da se naljutite na mene. Ovo više nema nikakvog smisla. Ja mislim da smo svi izuzetno nervozni i zbog vrućine i radimo danima bez pauze zato što smo izgubili taj ritam od 10,00 do 18,00 časova i ja sam prinuđena da dam redovnu pauzu u skladu sa Poslovnikom od sat vremena. Zaista, nas troje ne možemo da vodimo ovakve sednice. Ovakve sednice ne znamo da vodimo. Eto, nas dvoje ne znamo da vodimo, kad neće niko da sarađuje sa nama. Evo, potpredsednik kaže da ste tražili po amandmanu. Zaista ne bih da raspravljam. Sat vremena, odmorite se svi, redovna pauza u skladu sa Poslovnikom. Nemojte da se ljutite na nas, razgovarajte međusobno. Ljutite se jedni na druge. (Zoran Babić, s mesta: Pozivaju ga na bolesno srce, njemu prete, a nas kazne.) Ja sam svedok da je traženo po amandmanu, nije traženo ništa drugo. Potpuno razumem potpredsednike da ne mogu da uspostave red i mir na drugi način. Mi možemo da nastavimo, ali uz uverenje da će se pričati o amandmanima. To ne želi niko, očigledno. Ako se šefovi poslaničkih grupa obavežu da ćemo pričati o amandmanu, ali neće, prema tome, mi nećemo napustiti salu. Zaista nemam tu moć, neće me niko poslušati. Dogovorite se. Nemojte se svađati. Iskoriste pauzu za odmor. Redovna pauza, nastavljamo za sat vremena po amandmanima, zaista, po amandmanima. Razmislite, ovo se ponavlja svaki dan. Vrlo ružna slika ide u javnost. Ne interesuje me ko je kriv. Za svađu treba dvoje. [[Posle pauze]] Da li se neko javlja za reč po amandmanu na član 27? (Ne) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Da li neko želi reč? Hvala. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Da li neko želi reč? Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević i Velimir Stanojević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Reč ima Gordana Čomić.
Član 33. u svom stavu 7. kaže – ministar bliže propisuje sadržinu konačnog izveštaja o istragama nesreća i nezgoda u železničkom saobraćaju. Smatrali smo da ministar ne može da propisuje sadržinu, nego smo predložili da se ovaj stav 7. u članu 33. menja i da glasi – ministar bliže propisuje formu konačnog izveštaja o istragama nesreća i nezgoda u železničkom saobraćaju, pogotovo zato što ministar po svim odredbama zakona nema, osim kontrolne naravno uloge i nadzora za primenu zakona, baš ništa sa sadržinom konačnog izveštaja. Ako bi ostalo da propisuje sadržinu konačnog izveštaja, pretpostavljam da se mislilo na to da ministar propisuje kako mora da izgleda konačni izveštaj, ali to nije sadržaj. Sadržaj konačnog izveštaja je ono što je uradila i radna grupa centra za istraživanje nesreća ili glavni istražitelj ako je izveštaj o istragama nesreća i nezgoda u železničkom saobraćaju, te vas molimo da razmislimo još jedanput i da prihvatimo promenjenu jezičku formulaciju ovog stava 7. jer nam se čini da on u stvari opisuje ono što će se događati u realnosti kada su u pitanju nezgode u železničkom saobraćaju. Hvala.
Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Ivan Jovanović i Jovan Marković. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Član 38. govori o pomorskim nesrećama. U stavu 1. kaže – posle vrlo ozbiljne pomorske nesreće i pomorske nesreće mora se sprovesti bezbednosna istraga ako. U tom prvom stavu verovatno nedostaju reči. Prvi stav je za vrlo ozbiljnu pomorsku nesreću… Naš amandman se odnosi na stav 2. koji definiše šta je bitan interes Republike Srbije i mi smo predložili da tekst ovog stava 2. člana 38. Predloga zakona glasi – Republika Srbija ima bitan interes za sprovođenje bezbednosne istrage kada brodovi koji učestvuju u nesrećama iz stava 1, to su ozbiljne pomorske nesreće i pomorske nesreće, plove pod zastavom Republike Srbije, kad ima informacije korisne za istragu ili ako je iz opravdanih razloga zainteresovana za sprovođenje istrage. Smatrali smo da kako je predloženo da ako brodovi koji učestvuju u nesrećama iz stava 1. ovog člana imaju zastavu Republike Srbije da je bolje da bude preformulisano - pod zastavom Republike Srbije. U konsultacijama nam je rečno da je to fraza koja može da se koristi za brodove, ali smo smatrali da je bolje da potpuno precizno bude da mislimo na brodove koji plove pod zastavom Srbije i da treba precizno definisati zašto je to bitan interes Republike Srbije za sprovođenje bezbednosne istrage. Hvala vam.
Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Na član 51. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima Janko Veselinović.
Poštovana predsednice, poštovana potpredsednice Vlade, u amandmanu koji sam u ime Pokreta za PREOKRET podneo na član 51. Zakona tražio sam da se najniža kazna za privredna društva ili kako se u narodu kaže – za preduzeća poveća sa 150.000 na 300.000 jer sam smatrao da privredno društvo koje ne obavesti centar o udesu ili ozbiljnoj nezgodi vazduhoplova ili ograniči centru pristup mestu udesa ili ozbiljne nezgode vazduhoplova da je mala kazna 150.000 dinara jer vlasnici vazduhoplova nisu siromašne kompanije. Moguće je da bi bio povod da prikrije udes ili da o njemu obaveste kasno, da bi za njih to bio povod ukoliko bi kazna bila hiljadu evra praktično i da bi bilo svrsishodno da ta najniža kazna bude povećana, naročito imajući u vidu, uvažena potpredsednice, što ste amandman koji sam podneo na sledeći član prihvatili, a ticao se odgovornosti fizičkog lica za ne prijavljivanje udesa. Tako da smatram da ste trebali razmotriti i ovaj amandman oko podizanja najniže vrednosti novčane kazne. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, mislim da je sasvim opravdano da kolega koji je predlagač ovog amandmana ima svoje mišljenje i da daje neki svoj predlog, ali istovremeno, mislim da nije obaveza da se prihvati taj predlog i stanovišta sam da treba prihvatiti predlog predlagača zakona, jer predlagač zakona je sigurno imao i mnogo više drugih razloga zašto je predložio veličinu kaznu onako kako je predložio. Hvala.
Hvala. Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović i Branka Bošnjak. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Nebojša Petrović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 52. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Ljiljana Nestorović i prof. dr Janko Veselinović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.)
Kao na početku rasprave, još jednom se zahvaljujem potpredsednici Vlade na razumevanju i želji da se ovaj zakon popravi. Dakle, usvojeno je 30% amandmana Pokreta za PREOKRET i rekao sam da bih voleo da podrška građana preokretu u Srbiji bude mnogo veća, jer je ona neophodna. Ovde se radi o sličnoj situaciji o kojoj sam govorio malopre. Radi se o odgovornosti odgovornog lica u pravnom licu, koje je dužno da prijavi udes vazduhoplova, broda ili objekta koji saobraća u železničkom saobraćaju. Kazna je bila predviđena 20.000 najniža, ovim predloženim izmenama, usvojenim amandmanom ona je povećana na 50.000. Smatram da je to primerena kazna za odgovorno fizičko lice u pravnom licu. Generalno želim da iskažem svoj stav da je naša kaznena politika blaga, a sa druge strane, vrlo čest stav suda i prekršajnih sudija da izriču najnižu kaznu. To je loša praksa, na taj način se ne čini dovoljno na prevenciji, jer kazne imaju i cilj odvraćanja od pravljenja novih prekršaja ili krivičnih dela. Ukoliko lice koje je potencijalno odgovorno zna da neće biti kažnjeno ili zna da će ta kazna biti mala, ima interesa da ili čini prekršaje ili da čeka da prođe vreme i da ne bude kažnjen.
Hvala. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.)
Zahvaljujem gospođo predsednice. Članom 54. regulisani su rokovi u kojima se donose podzakonski akti, pa je bilo predviđeno da je ministar dužan u roku od godinu dana da donese podzakonska akta iz svoje nadležnosti, a Vlada u roku od dve godine od dana stupanja na snagu zakona. Amandmanom smo predložili da se i jedan i drugi rok skrate na šest meseci, jer smatramo, pogotovo zbog događaja koji smo imali u bliskoj prošlosti, da je važno da ovaj zakon počne što pre da se primenjuje, da se što pre donesu podzakonska akta, koja će tek u kompletu sa zakonom moći da obezbede potpunu primenu ovog zakona. Zato smo predložili skraćene roka. Mogu samo da izrazim zadovoljstvo što je Vlada imala razumevanja i što pokazuju volju da se potrude da i ministar i Vlada donesu podzakonska akta u roku od šest meseci i tako omoguće primenu zakona. Mislim da je bilo mesta za još neke amandmane, za prihvatanje još nekih amandmana, jer kao što smo u načelnoj raspravi rekli, zakon malo nije usaglašen terminološki, kao da je sastavljen iz nekoliko pisanih celina, pa smo mi amandmani pokušali to. Nisam htela da obrazlažem svaki amandman pojedinačno, ali dobro da je i ovo prihvaćeno. Smatram da će primena zakona doneti neki boljitak u ovoj oblasti.
Hvala. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Predsednice, sada ću koristiti svojih pet minuta, dakle ukupno sedam. Poštovana predsednice, poštovana potpredsednice Vlade gospođo Mihajlović, ovaj amandman je iz razloga što ste vi prema izveštaju, ne mislim na vas lično, nego na Vladu Republike Srbije, proglašeni za najneefikasniju Vladu u svetu, odnosno među deset najneefikasnijih vlada u svetu. Cilj ovog amandmana, do sada smo, gospođo Mihajlović, raspravljali o sličnim amandmanima na druge zakone, čiji ste vi bili podnosilac, odnosno predstavnik Vlade. Ovim amandmanom ne traži se ništa drugo nego da posle godinu dana dođete u Narodnu skupštinu Republike Srbije i kažete – dobar dan, mi smo pre godinu dana doneli zakon o istraživanju udesa u saobraćaju, da skratim naziv zakona, u međuvremenu se desilo toliko i toliko slučajeva udesa vazduhoplova, plovila, u železničkom saobraćaju, formirana je komisija, centar je formirao tim, istraženo je u roku tom i tom. Poslanici na bazi toga kažu – dobro, na bazi zakona je zaista imalo smisla formirati taj centar koji će istraživati te slučajeve, i mi završimo raspravu i kažemo da je taj zakon primenjen. Dakle, nije dovoljno, gospođo Mihajlović, doneti zakon, potrebno je da on bude primenjen. Osnovna zamerka vaših ili naših partnera iz EU jeste da mi donosimo zakone koje nedovoljno primenjujemo. Ovaj amandman nisam kreirao na bazi moje volje da podnesem još jedan amandman. Ovakve članove u zakonu imaju brojne zemlje EU. To su takvi članovi zakona koji obavezuju predlagača zakona da se pojavi pred nadležnim odborom ili pred parlamentom da podnese izveštaj o tome šta je urađeno na primeni tog zakona. Zbog čega se, gospođo Mihajlović, vi niste odvažili i prihvatili jedan ovakav amandman na zakon na koji je relativno lako izvršiti evaluaciju šta je učinjeno i šta se desilo u primeni tog zakona? Zbog čega niste prihvatili i pristali da dođete u Skupštinu za godinu dana, naravno, ako budete i tada potpredsednik najneefikasnije Vlade na svetu, odnosno među 10 najneefikasnijih vlada na svetu, i da popravite tu neefikanost? Daj bože da vi iduće godine ne budete na toj listi. Zaista bi to bila moja želja i mislim da bi to bilo dobro za građane Srbije, a to biste uradili na način da se zakoni koje usvojimo ovde u Narodnoj skupštini primenjuju. Šta bi to značilo? To bi značilo da bi znali ukoliko se desi neki slučaj, koji se desio, recimo, pre nekoliko meseci, koji se desio u udesu jednog helikoptera u kome je poginulo sedmoro ljudi, da bi znali na koji način se vrši istraga u tom slučaju. Ali, gospođo Mihajlović, vi niste prihvatili ni amandman kojim sam ja predložio da se takvi slučajevi istražuju od strane mešovite vojno-civilne kontrole, vojno-civilne komisije. Dakle, takav slučaj u kome je došlo do udesa vojnog vazduhoplova, a u kome su možda učestvovala i fizička lica, dakle, možda su suodgovorna za taj udes, to ne istražuje centar, to ostaje u nadležnosti vojnih službi, odnosno Ministarstva odbrane. Ključna je stvar, dakle, niste prihvatili amandman da se i takvi slučajevi istražuju od strane centra i da to bude javno dostupno i parlamentu, a s druge strane niste pristali da podneste izveštaj za godinu dana šta je urađeno na primeni ovog zakona. Ja vas pitam zbog čega je to tako? Dakle, ne vidim nijedan razlog. Ovo nije politički zakon kojim se smanjuju plate, penzije itd. da bi bila neka velika rasprava u skupštini, politička tribina na kojoj bi se zarađivali poeni. Ovo je jednostavno izveštaj, skup statističkih podataka da li je bilo udesa, ko je u njima učestvovao, šta su uzroci, šta je preduzeto od preventivnih mera da se slični udesi ne dese u buduće i to bi bila sasvim jedna, siguran sam, pristojna rasprava. Ne znam zbog čega niste pristali na to i zbog čega ne pristajete na takvu jednu odredbu u našim zakonima? Nije dovoljna, gospođo Mihajlović, sadašnja praksa skupštinska i odnos Vlade i Skupštine po kojoj mi imamo dva-tri javna slušanja tokom godine po pojedinim ministarstvima. Mi ne znamo šta se dešava sa primenom zakona, gospođo Mihajlović. Oni se najčešće ne primenjuju ili se neadekvatno primenjuju. Ideja „Pokreta za preokret“ jeste da se zakoni primenjuju, da se zakoni primenjuju jednako na sve. Bio taj koji je počinio prekršaj, krivično delo ili slično, član vladajuće stranke, opozicije ili ne bio član nijedne stranke, sudovi i prekršajna veća trebaju da budu ista i jednaka za sve. Još jednom vam se na kraju zahvaljujem što ste prihvatili neke amandmane, što ste uložili napor da popravimo ovaj zakon kroz prihvatanje tih amandmana, ali zaista ne mogu ni sebi, a vi mi pokušajte objasniti zbog čega niste prihvatili da kroz godinu dana podneste izveštaj šta je bilo sa realizacijom ovog zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Poštovani poslaniče, za vašu informaciju, postoje jasna pravila i kriterijumi koje su utvrdile vaše vlade, a ne Vlada u kojoj je bila SNS, a to je da postoje odbori u parlamentu Srbije kojima članovi Vlade, odnosno ministarstva podnose svoj izveštaje, brane svoje izveštaje i dostupni su da razgovaraju o svemu onome što rade unutar svog ministarstva. Tako i kao ministar energetike, tako i kao ministar sada saobraćaja, infrastrukture, odnosno građevinarstva, ja to i radim. Ako vi mislite da to nije dovoljno, kako ovde kažete, ja moram da vam kažem da ste ta pravila napravili upravo vi, odnosno vlade u kojima ste vi bili, a ne mi. Ako treba nešto da se menja, dajte inicijativu, pa ako poslanici prihvate, mi smo tu. Dodatno članovi Vlade su uvek na raspolaganju i sve što radimo vrlo je javno i transparentno. Ova Vlada ne da nije neefikasna, ovo je jedna od najboljih vlada koju je Srbija imala. Ovo je Vlada koja ima najniži deficit u regionu. Ovo je Vlada koja ima najniži deficit sa zajedno tri još države EU, dakle najrazvijenije države. Ova Vlada je za godinu dana uradila ono što su retko koje vlade uradile u prethodnom periodu, od reformi u javnom sektoru, koje su pokrenute od restrukturiranja preduzeća, od na kraju krajeva resora koji ja vodim, dakle izgradnje puteva, koji jeste deset puta više nego što je bio. Ovo je Vlada koja je donela zakone koje nijedna prethodna nije želela da donese, počev od Zakona o radu, počev od medijskih zakona i Zakon o planiranju i izgradnji. To su zakoni koji se primenjuju i o svakom od tih zakona možemo da razgovaramo na svakoj sednici odbora koja bude bila u parlamentu, da pričamo, da vidimo da li postoje problemi, da li eventualno nešto treba da se menja. Kada govorite najneefikasnija Vlada, zbog svih ostalih i zbog građana Srbije, dakle, to je autorski članak sa bloga Svetskog ekonomskog foruma. Dakle, to nije ni izveštaj Svetskog ekonomskog foruma, tu nema kriterijuma, to nije lista Svetskog ekonomskog foruma. Pošto ste to pominjali još jednom kada smo imali zakon u načelu i sada, prosto nije tačno to što govorite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, taman sam bio spreman da pohvalim kolegu koji se preokrenuo i došao u neko stanje normalno, zbog onoga što je 30% njegovih amandman prihvaćeno, ali onda me on razočara sa svojim sledećim nastupom gde traži nešto što ne priliči ni njemu, ni bilo kome od nas. Prvo, da razjasnimo jednu stvar, ovde ne postoji vaša vlada, naša vlada, vlada naprednjaka, vlada demokrata. Ne, ovo je Vlada Srbije, svih nas. Možda se neko od ministara nama ne dopada fizički, ali to je ipak Vlada Srbije. Isto kao što su i ove prethodne vlade u istoriji Srbije bile naše, tako je i ovo naša vlada. Sve što uradi ova vlada, to je naš ponos, a ako bude loše, biće naša bruka. Ja sam u svojoj poslovnoj karijeri imao čast da budem jedan od direktora u Pomorskoj agenciji „Jugoagant“ u jednom periodu, a u jednom periodu svog života bio sam pitomac ili polaznik Škole za kontrolu letenja, čini mi se 20. klasa. U tom periodu desile su se dve velike tragedije. Naša karavela je udarila u Babin Zub i poginuli su svi putnici, normalno, jer je to bila užasna tragedija. Dok sam bio u „Jugoagentu“ „Beopolov“ je imao jedan prekookeanski brod koji je nastradao negde na pučini i tada su, na osnovu zakona koji su postojali u onoj zemlji SFRJ, određene komisije koje su ispitivale te nesreće. Komisije su ostavljene na miru da rade svoj posao i uradile su ga onako kako je trebalo. Dakle, zato i mislim da je sada ovaj predlog Vlade, ovaj zakon u skladu sa težnjom da sve što se bude desilo od kada budemo primenjivali ovaj zakon da se ispit na način koji će biti na zadovoljstvo svih građana Srbije i u interesu svih građana Srbije. I, nemojmo više da se delimo – naša vlada, vaša vlada, crni, crveni itd. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Gospođo ministre, gospođo predsednice, SNS neće glasati za prihvatanje ovog amandmana, da Vlada podnosi Narodnoj skupštini preko nadležnog odbora godišnji izveštaj o efektima primene ovog zakona, iz bar dva razloga. Jedan razlog je taj što je ovo vladajuća većina koja usvaja zakone i Vlada koja te zakone predlaže, predlaže ih i usvaja da bi oni bili primenjeni. Efekti primene zakona se pokazuju i u onome što je malopre, bar kada je stanje u javnim finansijama u pitanju, rekla gospođa Mihajlović, ali i po onome što građanke i građani Republike Srbije osećaju i vide. Drugi, mnogo važniji, razlog zbog kojeg poslanička grupa SNS neće glasati, neće prihvatiti ovaj amandman, je neiskrenost. Neiskrenost, zato što je predlagač amandmana bio narodni poslanik 21. maja 2008. godine. Bio je narodni poslanik 21. maja 2008. godine, kada se u reonu sela Baranda, opština Pančevo, kada dogodio udes, pad vazduhoplova aviona Orao, evidencijskog broja 25-114, iz sastava 98. avijacijske baze. Pilot vazduhoplova Janik Tomas, major, komandant, pri katapultiranju je zadobio prelome prvog stepena. Udes se dogodio prilikom izvršenja zadatka leta po maršuti poletanje Knić-Mladenovac-Pančevo-Titel-Pančevo-Mladenovac-Knić, sletanje. Vazduhoplov je potpuno uništen. Rad na utvrđivanju okolnosti vazduhoplovnog udesa preuzela je komisija. Da li je tada predlagač amandmana gospodin Veselinović tražio izveštaj? Da li je smeo da traži izveštaj? Nije. Zato što je ministar bio njegov ministar, ministar u Vladi, Dragan Šutanovac. Pa, ni na senku nije smeo da mu stane, a kamoli da mu traži izveštaj zbog čega je pao vazduhoplov u okolini sela Baranda. Šta ćemo dalje? Nećemo glasati za ovaj amandman zbog neiskrenosti predlagača amandmana koji je bio poslanik i 24. septembra 2008. godine. Tada je, dame i gospodo narodni poslanici, na aerodromu Batajnica došlo do udesa, pada vazduhoplova, aviona Super-Galeb G-4 iz sastava Tehničko-opitnog centra Sektora za letna ispitivanja. Tom prilikom, pilot vazduhoplova Ištvan Kanas, potpukovnik, na dužnosti komandanta eskadrile za letna ispitivanja u sastavu Tehničko-opitnog centra zadobio je povrede sa smrtnim ishodom. Rad na utvrđivanju okolnosti vazduhoplovnog udesa preuzela je komisija. Da li je tada predlagač amandmana gospodin Janko Veselinović tražio da se ispita slučaj? Da li je tada tražio bilo ko, pa čak i ovi ministri u senci, vlade u senci, da li su tražili anketni odbor da se utvrde sve okolnosti? Smrtni ishod, pad vazduhoplova? Ne, nije. A, zašto? Zato što je ministar bio Dragan Šutanovac, potpredsednik DS, strah i trepet, pa čak i sada, sa mora. Da li su tada tražili, da li su tada ginuli ljudi? Da li je nastala šteta za Vojsku Srbije? Da li su nešto rekli? Ne. Nisu. Ali nije ništa ni rekla SNS, ni poslanička grupa SNS, koja je sedela baš u ovom delu sale, nas 21. Zato što smo rekli - takve stvari se dešavaju svuda, takve stvari se dešavaju i u Srbiji. Takve stvari će se, nažalost, dešavati i dalje. Moramo da radimo na tome da ih smanjimo, da ih svedemo na minimum, da ih iskorenimo, a ne da se seirimo i da pravimo političku kampanju, bednu i jadnu političku kampanju. Nećemo glasati za ovaj amandman, gospođo predsednice, zbog neiskrenosti predlagača amandmana jer je 7. jula 2009. godine, samo nekoliko meseci posle svega ovoga, na aerodromu Batajnica došlo do udesa, pada vazduhoplova, aviona MIG-29, evidencijskog broja 18-105 iz sastava 204. avijacijske baze. Tom prilikom, pilot Rade Ranđelović, potpukovnik, na dužnosti načelnika štaba, ujedno nastavnik letenja, zadobio je povrede sa smrtnim ishodom. Takođe, na mestu pada vazduhoplova pronađen je ugljenisani leš Milana Ulemeka, vojnika iz sastava PVO. Vazduhoplov je izvršavao zadatak pripreme za predstojeći Aeromiting na Kalemegdanu. Rad na utvrđivanju okolnosti vazduhoplovnog udesa preuzela je komisija. Da li je tada predlagač amandmana i ovi ministri u senci, da li su tada tražili bilo kakve izveštaje? Da li je postojao tada bilo kakav predlog zakona kao što je ovaj Predlog zakona koji je sada pred nama, a to je zakon o istraživanju nesreća u vazdušnom, železničkom i vodnom saobraćaju? Nije im padalo na pamet. Nije im padalo na pamet zato što je potpredsednik njihove DS bio i ministar odbrane, strah i trepet u DS. Na senku nisu smeli da mu stanu, a kamoli da traže bilo kakav izveštaj. Na pašnjak nisu smeli da kroče. Ni šljivu sa tog pašnjaka nisu smeli da uberu, a kamoli bilo šta drugo da traže, a vidite kakve su štete i kakve su posledice bile. Poslanička grupa SNS je i tada, sa ponosom mogu da kažem, ćutala. Ćutala je, zato što su to stvari koje su se, nažalost, dešavale i dešavaće se i ne smeju da budu deo politikanstva i političkih obračuna. Nećemo prihvatiti ovaj amandman zbog neiskrenosti predlagača amandmana, zato što se, dame i gospodo narodni poslanici, 3. juna 2010. godine na jezeru Gruža kod Knića, u toku izvršenja zadatka Let za obnavljanje i usavršavanje tehnike upravljanja avionom pri izvođenju kombinovanog manevra dogodio udes, pad vazduhoplova Orao J-22, evidencijskog broja 25-156, iz sastava 98. avijacijske baze. Tom prilikom, pilot vazduhoplova Slobodan Jocić, major na dužnosti komandira Prvog avijacijskog odeljenja 241 lovačko-bombarderske-avijacijske eskadrile iz Lađevaca, ujedno instruktor, instruktor letenja, pri katapultiranju je zadobio povrede kičmenog stuba. Rad na utvrđivanju okolnosti vazduhoplovnog udesa preuzela je komisija. Da li je i tada predlagač amandmana predlagao da se sastavi komisija, da ta komisija da izveštaj, da nadležni skupštinski odbori znaju šta se radi? Da li je on, kao narodni poslanik, tražio da se zna šta je posledica, ko je pogrešio? Ne, nije. Nije smeo. Neko kaže – nije bio preokrenut. I preokrenut i nepreokrenut, nije iskren u svemu ovome. Ali, tada, evo, i po četvrti put ću reći, poslanička grupa SNS koja je sedela, a bilo nas je 21, nismo se seirili, nismo se bahatili, nismo slavili nad nesrećom, nismo tražili političku glavu zbog toga. Ćutali smo, saosećajući sa porodicama koje su izgubile svoje bližnje, saosećajući sa Ministarstvom odbrane koje je izgubilo prvenstveno ljude u koje je ulagano, materijalna dobra, avione, koje je jako teško i održavati, a kamoli kupiti nove. Za razliku od ovih preokrenutih koji traže glavu i ovih u senci koji sada traže anketni odbor, pa hajde, saglasiću se da napravimo anketni odbor, ali da napravimo anketni odbor i za ovo. Zašto tada niste tražili anketni odbor? Zašto tada Dragan Šutanovac nije došao ovde da kaže pod kakvim okolnostima su ovi vazduhoplovi pali, ko je odgovoran, ko je kriv? Niste smeli, ili niste hteli, ili niste razumeli. Ne verujem da bi bilo dovoljno vremena, a SNS znate da ima gotovo tri sata da govori o amandmanima, ne bi bilo dovoljno vremena da govorim o svim nedaćama koje su nas u prošlosti zadesile. Nikada nismo gradili političke poene na tome, kao i na padu helikoptera koji je podignut da bi se spasao jedan život, kao i što su oni koji su izgubili živote do tada spasili na desetine i stotine drugih života, zato što su heroji nacije, ne zato što ih više nema, nego zbog svega onoga što su radili, i u poplavama i u smetovima i u raznim drugim situacijama. Hoćete li da vam govorim o zemljama u okruženju, o padovima helikoptera ili vazduhoplova i u Hrvatskoj i u Crnoj Gori i u Makedoniji i o ljudskim životima, a bilo ih je više žrtava nego što je u padu helikoptera bilo kod nas? Da li je tada postojao neko preokrenut koji je tražio izveštaj? Ko je tražio glavu iz senke, pokazujući da je bolji, ali ne dokazujući, zato što niste tražili ni izveštaj, ni bilo šta što bi pokazalo šta je pozadina ovih vazduhoplova koji su padali u prošlosti. Niste smeli, zato što je Dragan Šutanovac bio ministar odbrane. Niste hteli, jer vas to tada nije zanimalo, jer je on bio vaš ministar. U pravu je gospodin Ljubiša Stoimirović – nema naši i vaši. Ovo je Vlada Republike Srbije koju su birali građani Republike Srbije, na fer i demokratskim izborima. Birali su najboljeg od nas i izabrali Aleksandra Vučića, svidelo se to vama ili ne svidelo. Sviđa se građanima Republike Srbije. I slobodno taj ironičan smeh možete da ostavite za sebe, jer se na taj način ne smejete ni Aleksandru, ni gospodinu Martinoviću, ni gospođi Mihajlović, ni meni. Smejete se građanima Republike Srbije kojima se udvarate ovakvim stvarima. Ovakvim stvarima koje niste smeli ni da pomislite, a kamoli da uradite kada je vaš Dragan Šutanovac bio ministar odbrane. Da li ste tražili komisiju, da li ste tražili anketni odbor i kada je 18. jula 2012. godine na poligonu Pasuljanskih livada prilikom izvođenje vežbe „Četa na maršu sa prelaskom u napad“ došlo do eksplozije projektila, što je za posledicu imalo nastanak smrtnih posledica za dva kadeta 133. klase, teške telesne povrede za četiri kadeta i lake telesne povrede za tri kadeta? Da li ste smeli tada da podignete glas? Da li ste smeli tada i šapatom da pitate Dragana Šutanovca – ko je odgovoran? Da li ste smeli tada da tražite njegovu glavu, politički? A da li ste čuli Srpsku naprednu stranku da, osim sažaljenja što se tako nešto desilo i što su se izgubili mladi i perspektivni životi, kadeti, sutra možda i pukovnici i generali, izgubljeni nemarom i greškom - nismo se seirili nad tim. Saučestvovali smo u bolu i porodica i naše države. E, to je odgovor odgovornih ljudi. Zbog svega ovog izrečenog, i prvenstveno zbog neodgovornosti, prvenstveno zbog neiskrenosti predlagača amandmana, Srpska napredna stranka neće glasati za prihvatanje ovog amandmana.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Razumem fasciniranost Draganom Šutanovcem, nemate potrebe da vam se priviđa da je on čovek koga se treba bojati. On je jedan zlatan čovek. Možete to proveriti. On je naš kolega, narodni poslanik. A možemo da nastavimo tako da će poslanici većine dobacivati. Nije nikakav problem. Dakle, nikad nije dobro da se iz svog ličnog, izmišljenog stava i utiska o nekome pokuša graditi argumentacija čitanjem nesreća. Šta se čita dok se želi objasniti da se ima strah od Dragana Šutanovca? Čitaju se izveštaji. Da nisu napravljeni izveštaji i istrage, ne biste danas, potpuno pogrešno, koristili podatke istih istraga, samo da bi naglasili da vam se ne sviđa malko Dragan Šutanovac. Naravno, to je svačije pravo. Ali, nemate razloga ni da vam se sviđa, ni da vam se ne sviđa, niti bilo kome od nas. Ja znam da on jeste zlatan čovek. Pogotovo što govorite o amandmanu gde se u drugom stavu kaže – Vlada će u roku od dve godine od dana stupanja na snagu ovog zakona doneti podzakonska akta iz člana 14. i člana 18. stav 4. ovog zakona. Dakle, još dve godine će svi izveštaji i sve istrage o vojnim i civilnim letelicama biti rađene kao i do sada. Jer, stav o kome će podzakonski akt biti donet tek za dve godine, koji je u amandmanu, na koji je prvi stav podneo narodni poslanik Janko Veselinović, odnosi se na četvrti stav člana 18. koji govori o tome da će Vlada bliže propisati kako će raditi mešovita civilno-vojna komisija. Uzalud je sva loše prikrivena netrpeljivost prema Draganu Šutanovcu. To neće ućutkati pitanje koje imamo kao Demokratska stranka – ko je ministru odbrane dao informaciju… [[isključen mikrofon]]
Repliku sam dao. Prošlo je dva minuta. Reč ima Janko Veselinović, replika.
Ja nemam 20 minuta, niti tri sata, kao gospodin Babić. Imam dva minuta, ali mi je dovoljno. Dakle, udesi o kojima je govorio gospodin Babić, kao što je rekla i moja uvažena koleginica Čomić, da nisu istraženi, on ne bi imao danas podatke o njima. Međutim, ipak se radi o različitim stvarima. Niko povodom tih udesa koji su se desili nije imao nameru da televizijske kamere sačekaju taj vazduhoplov i da slikaju ministra, radi sticanja političkih poena. Dakle, razlika je velika. Trebalo bi gospodin Babić da zna da je ovo jedna posebna situacija, u kojoj su kamere na Aerodromu „Nikola Tesla“ čekali ministra da ga slikaju kako sa vojnim helikopterom vrši funkciju koja je data vojsci. I to je, naravno, politički vrlo nisko i to je ono što građani Srbije dobro znaju. I to prepoznaju. I prepoznaju govor srpskog radikala koji sada priča uvijeno, kao da mi ne znamo šta se dešavalo 90-ih godina i ko su bili ministri Srpske radikalne stranke i koga je on sve podržavao i za koga je glasao. Nisu građani Srbije tako kratkog pamćenja. Ja sam mislio da ćemo mi danas pričati o zakonu. Nisam nijednog momenta spomenuo stvari koje bi mogle biti sporne za tu raspravu. Tražio sam da Vlada podnese izveštaj za godinu dana. Da li je to nemoralno? Da li je to neiskreno? Kome to može biti neiskreno ako se traži od Vlade da podnese izveštaj? To rade sve vlade u svetu, naša Vlada to ne radi.
Reč ima potpredsednik Vlade. Izvolite.
Možda meni nije dozvoljeno opet kao članu Vlade da kažem koliko zloupotrebljavate ili koliko je ovo neozbiljno, da koristite i da se služite poluistinama. Ono što je istina iz ovoga što vi govorite jeste da je postojao vazduhoplov i da se desila nesreća, i to teška. Ali, sve drugo što ste rekli je potpuna laž. I vrlo nekorektno. (Janko Veselinović, s mesta: Nisu čekale kamere?) (Aleksandar Martinović, s mesta: A gde su pa čekale kamere?) Ja sam član Vlade i imam situaciju gde možete da mi kažete da nemam pravo ovo da kažem, ali ja to moram da kažem zbog građana Srbije, ne zbog vas. Šta vi mislite, to je vaša stvar. Ali, građani Srbije će imati, na kraju krajeva, u narednom vremenskom periodu i izveštaj tužilaštva, itd. Ali, da govorite poluistinu, da govorite da je neko želeo da se slika, nema veze sa onim što je istina. Nažalost, imali smo tragediju, da se nikada ne ponovi. Ja se slažem da i ovaj zakon, s jedne strane, treba da pomogne da se nikada, naravno, uvek imamo uzrok i da znamo ne ko je kriv, nego šta trebamo sve da uradimo, takve stvari ne bi dešavale. Ali, govoriti poluistine, ja ne znam šta želite time da dobijete?
Replika. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Kada vam neko spočitava pripadnost političkoj stranci a za šest meseci je promenio tri, a verovatno u političkoj karijeri jedno 17, onda je to stvarno – nemam komentara za to. Ne znam kako to da nazovem? Demokrata? Socijaldemokrata? Prevrnuti? Ne znam kako i sa koje strane da ga nazovem i kojim imenom. Ukoliko je ministrima u senci na jednoj strani A-4 formata izveštaj o četiri udesa vazduhoplova sa smrtnim posledicama izveštaj – onda ste vi neznalice. Ukoliko su vam ovih pet, šest redova samo tehničkih karakteristika ko je upravljao vazduhoplovima, koje su one, koji je tip vazduhoplova i gde se desilo, izveštaj, onda ste vi katastrofalne neznalice. Katastrofalne neznalice. Gde je ovde uzrok? Gde je ovde odgovornost? Gde? Nema je. Ko je izdao naređenje? Zbog čega? Kako? Pa deda mrazove ste vozili helikopterima u Kragujevcu pa su padali, deda mrazovi. Ali mi je ovde drago što se ogolila, ogolio se motiv. Drago mi je što je predlagač amandmana rekao da nije i ne bi ikada imao nameru da spašava decu. Helikopter je poleteo da bi spasio jedan ljudski život, da bi spasio jedno dete iz Novog Pazara. Helikopter, bez obzira na naredbu ne bi poleteo da komandujući u njemu nije prihvatio i zbog uslova leta i zbog namene i zbog svega ostalog i da poleti. Ali, ovde u ovoj sali postoje ljudi koji su jasno malopre rekli da nemaju nameru da spašavaju decu.
Hvala. Povreda Poslovnika, Đukanović.
Član 107. Bili ste dužni, malopre a to je strahovito vređanje dostojanstva ovog parlamenta kada neko iznese takvu monstruoznu laž. Bili ste dužni da ga opomenete. Neko laže da su kamere čekale ministra na aerodromu, pa valjda bi postojao neki snimak, valjda bi neko slikao tog ministra pošto su rekli da su bila čak dvojica, valjda bi te ekipe novinara zabeležile dolazak ministra sa kamerom, pošto dobro znate da je to neistina. Trebalo bi da se stidite. Sram vas bilo.
Molim vas. Ja vas molim da stišamo tenzije. Dobro znate da predsedavajući nije odgovoran da li neko govori istinu ili laže. To nije stvar predsedavajućeg, a i dobro znate da i po Poslovniku poslanik ima pravo da govori neistinu, nažalost. Ne odgovara za izrečeno ovde u ovoj Skupštini. Prema tome, ja nisam mogao u tom smislu da reagujem. Ja vas molim, prekidamo repliku. Povreda Poslovnika, može. Izvolite drug Šormaz.
Molim vas generale, znate koliko vas uvažavam, ali hajte gospodine Šormaze a ne druže, ako sam dobro čuo. Učinilo mi se da ste rekli druže Šormaz.
Ne, nemate pravo na repliku Šormaz.
Ne na repliku, nego član 27. povreda Poslovnika i mašem od prvog trenutka od kada je učinjena, a vi ste dali svima i replike i ministarki i svima ste dali reč, niste dali povredi Poslovnika, koja ima prednost u odnosu na ostale. Da li ste me čuli? Član 27. predsedavajući. Mislim da ste zaista, meni je žao što ovo kažem, vi znate koliko vas uvažavam, da ste prekršili Poslovnik, jer kolegi Veselinoviću niste smeli da dozvolite da govori neistine, čuli smo već reč i zašto ne upotrebiti laži, u sali Skupštine. Ja sam u ovoj sali govorio gde je ministar bio oko ponoći. Znači, bio je maltene na pragu Kruševca, jel smo se sreli automobilima. Ja sam se te večeri vraćao sa službenog puta iz Albanije i ovde postoji svedok, zaposlena sekretarica u Skupštini, u stvari stručni savetnik i vozač skupštinski koji je vozio kola. Znači, ministar je bio satima daleko od mesta nesreće i stotinama kilometara, a reći da je neko čekao sa kamerama zbog ministra i to je činjenica, to je utvrđeno, i po ko zna koji put je zloupotreba. Vi ne da ste morali da oduzmete reč, nego ja mislim da i sad postoji prostor da tog poslanika kaznite najstrožije po Poslovniku i da ne može u ovu salu da uđe narednih mesec dana. Zahvaljujem.
Ja još jednom podvlačim da nije moje da utvrđujem ko ovde govori istinu, a ko govori laži. Pročitajte Poslovnik gospodine Šormaz. Pročitajte. Prema tome, poslanik je oslobođen odgovornosti za iskazanu neistinu. Nažalost, tako je po Poslovniku. Prema tome, ja smatram da nisam povredio Poslovnik, ali vi imate pravo da se u danu za glasanje izjasnimo. Da li želite da se izjasnimo? Dobro. Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam strpljivo slušao sve. Ne mogu da se složim s predlagačem amandmana iz nekoliko razloga. Prvi razlog je politički. Ne može neko da mi spočitava vezu sa SRS. Ja sam za to da se ovaj amandman odbije iz tog razloga zato što mi je prilepljena etiketa, barem meni, da sam imao neke veze sa SRS. Ja sam svedok tog vremena. Ja nisam 90-ih godina sarađivao sa pomenutim gospodinom, ali predsednik stranke bivšeg režima, na čijoj izbornoj listi …
Molim vas, molim vas…
Izvinite gospodine predsedavajući, ne razumem.
Gospodine Rističeviću, vratite se na amandman. Kakve veze sada imaju slike?
Vraćam se na amandman. Ja kažem da ne mogu da prihvatim amandman …
Neću vam, neću vam, od sada neću dozvoliti ni slovo da se govori mimo amandmana, nikome.
Kad dođe do mene, vi nećete meni da dozvolite ni slovo.
Ako hoćete po amandmanu da govorite. Prijavite se ponovo i po amandmanu. Izvolite.
Ja i govorim po amandmanu. Zato sada vas pitam. Kakve je veze predlagač meni prilepio Vojislava Šešelja u vezi sa amandmanom? On je govorio o njemu, nisam ja govorio. Evo, njihov predsednik sa njim 1994. godine, pravi savez. Imam fotografije.
Nemojte, molim vas.
Evo neću više o tome da pričam. Pričam o amandmanu. Ja nisam profesor prava. Ja se u amandmane razumem koliko mi je poslanička praksa to dozvolila. Ali, izvinite, u predlogu amandmana stoji – Vlada podnosi Narodnoj skupštini preko nadležnog odbora godišnji izveštaj o efektima primene ovog zakona. Ja sam pročitao doslovce amandman. Znači, neću se baviti ni padom letilica, neću ni reći da su u Španiji pala dva aviona vojna za dva meseca itd. neću se baviti onim čime se on bavio. Baviću se amandmanom. Neprihvatljive. Zato što je on doktor prava. Nije pročitao Poslovnik koji je njegova stranka pisala, pa makar je tada bio u toj stranci. U Poslovniku, član 229. piše a ja nisam doktor prava ali umem makar da pročitam. Ono što su neki doktori prava napisali, pa piše ovako – ministar informiše nadležni odbor Narodne skupštine o radu ministarstva jednom u tri meseca, a onda doktor prava predloži da Poslovnik ne važi i da se izveštaj podnosi jednom godišnje. To je neprihvatljivo. Neprihvatljivo je da jedan doktor prava, predlagač ovog amandmana ne zna šta piše u Poslovniku koji je donosila bez naše saglasnosti. Ja tu nisam bio. Stranka bivšeg režima. To je razlog zašto ja tražim da se odbije ovaj amandman i da moje kolege poslanici ne glasaju, s tim što sam uvređen zbog onog što sam već rekao, ali da se ne vraćam na to. Ja ovo moram da kažem, ali vih voleo da predlagač prizna, jer priznavanje o neznanju je veliki korak ka znanju. Ko ne zna da ne zna, taj već nešto zna. Hvala.
Hvala. Po kom osnovu? Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, član 106. govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Vi predsedavajući, ako nemate mogućnosti da vodite sednicu tako da obezbedite ravnopravnost poslanika pozicije i opozicije, onda je bolje da to ne radite. Dakle, poslanici pozicije mogu da pričaju o čemu god hoće, kada dođe do poslanika opozicije vi primenjujete Poslovnik. Malopre je jedan poslanik rekao kako sam ja bio protiv toga da se spasi dete. Ja sam bio samo protiv toga da se ubije sedam ljudi da bi se neki ministar slikao na aerodromu gde su ga čekale kamere.
Gospodine Veselinoviću, ja ću vama uzvratiti istom merom. Ako nemate pravi argument da reklamirate povredu Poslovnika, onda nemojte koristiti i zloupotrebljavati Poslovnik i optuživati predsedavajućeg da ne zna da vodi Skupštinu. Prema tome, ja vas molim da vodite računa koliko god ja čuvam dostojanstvo ove Skupštine, mnogo više zavisi od vas. Ja neću nikoga vređati, budite sigurni, ja vas molim u tom smislu da se tako i ponašamo. Ako smatram da nije bilo povrede Poslovnika, vaše je pravo da se izjasnite da li želite da se glasa o povredi Poslovnika? (Janko Veselinović, s mesta: Ne.) Ne. Znači, ne izjašnjavate se, u redu. Đukanović, povreda Poslovnika.
Član 109. uvaženi predsedavajući, bili ste dužni da mu izreknete opomenu, jer je rekao na kraju da je bio protiv toga da neko ubije sedam ljudi. Izvinite, jel ovde neko proglašava ministra da je svesno ubio sedam ljudi? Pa nemojte da se igramo sa tim, bili ste dužni da mu izreknete opomenu. Niste to učinili i ja zahtevam da mu izreknete opomenu zato što je, pored toga što je uvredio sam parlament i sve nas ovde, nazvao ministra ubicom. A ja vam tvrdim da je bilo obrnuto, da je, ne daj Bože, to dete umrlo, onda bi ga optuživali zašto nije poslao helikopter. E to je to licemerje koje mi ovde preživljavamo svaki dan. I molim vas da mu izreknete opomenu za ovakvu gnusnu laž koju je izneo. Sa druge strane, niko od nas makar nikada nije vodio srpski narod iz Krajine da glasa za HDZ, a to je neko tamo radio. Hvala vam.
Danas smo izgleda naelektrisani. Ja vas molim da spustimo malo tenzije. Moram da kažem da ja nisam tako shvatio gospodina Veselinovića, da je mislio to. Možda ste vi u pravu, ali sad, na vašu sugestiju, ja jednostavno ne mogu da učinim, ako sam ja napravio propust, onda je moja greška i prihvatam je u tom smislu, ali na sugestiju vašu, nemam moralnog prava da izreknem opomenu. Ja mogu sam sebi da izreknem opomenu. Ja vas molim, da li želite da se u Danu za glasanje izjasnite? (Vladimir Đukanović, s mesta: Ne.) Ne. Gospođo Čomić, po kom osnovu?
Repliku, ako smatrate da imam pravo na repliku, u razmeni argumenata sa predsednikom Poslaničke grupe SNS, vaše je pravo da odlučite o tome.
Na član 56. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Nebojša Petrović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman … Pošto je postalo sve smešno, pa i smešno je ako nisam uključio mikrofon onda stvarno ne mogu više da shvatim. Znači, Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na sledeću tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O OBLIGACIONIM I OSNOVAMA SVOJINSKO-PRAVNIH ODNOSA U VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU. Primili ste amandmane koji su na predlog zakona podneli narodni poslanici: prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać, dr Blagoje Bradić, dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Baćevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Primili ste izveštaj Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu itelekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Da, u suštini predsedavajući, ni uvrede ni pretnje ne mogu da ospore to da ja želim da popravim zakone koje je Vlada poslala u proceduru. U tom smislu, podneo sam u ime Pokreta za PREOKRET na član 7. amandman kojim tražim i ja molim ministarku, potpredsednicu Vlade da mi objasni zbog čega nije prihvatila amandman, da se u registar upisuju ne samo svojina, stvarna prava, već da se u registar upisuje i zakup vazduhoplova. Zašto? Zato što ja ne vidim drugu evidenciju ili registar iz koga će država moći da ima uvid koji vazduhoplovi, koje godine starosti, čijeg vlasništva saobraćaju našim nebom. Dakle, naravno da su oni upisani, ali nema jedinstvenog registra. Zbog čega niste prihvatili amandman i predvideli još jednu rubriku ili još jedan registar u koji bi bili upisani i vazduhoplovi koji su u zakupu? Dakle, nije mali broj, ali ja ne znam i kada bih sada hteo da proverim, evo recite mi gospođo Mihajlović, posle donošenja ovog zakona, kada bi želeo neko da proveri koliko vazduhoplova u Srbiji ima koji su pod zakupom, koje kompanije su ih unajmile, gde bih mogao da to proverim? Ako mi date uverenje da postoji takav registar, ja ću odustati od svog amandmana, odnosno smatraću da ste vi postupili ispravno kada niste prihvatili moj amandman.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala gospodine predsedavajući. Dakle, pozivam predlagača da postupi kako je upravo kazao, dakle da odustane od amandmana, jer kako stvari stoje i na osnovu ovog obrazloženja i na osnovu onoga što piše, njegov predlog je bio da se u priču uvede pravo na osnovu ugovora o zakupu, što se ne postiže predloženim brisanjem stava 3. jer se ovo pitanje tretira u stavu 2, a stav 3. se bavi nečim drugim. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja se slažem sa gospodinom Orlićem, dakle to je tako kontradiktorno da se ne može prihvatiti. Moj drugi razlog zašto kolegama poslanicima govorim i od njih zahtevam da ne glasaju za ovaj amandman je iz prostog razloga što neko kaže da nastupa ovde u ime nevladine udruge Pokret za PREOKRET. Za mene je to gotovo nemoguće jer mi ovde predstavljamo političke stranke i ovde ako počnemo svi da reklamiramo udruženja građana koji su registrovani u privrednom registru, ja ne znam dokle ćemo dogurati.
Vratite se gospodine Rističeviću. Molim vas gospodine Rističeviću, govorite o amandmanu.
Ja govorim o amandmanu.
Nemojte, ne govorite o amandmanu, ne.
Gospodine predsedavajući, morate da imate iste standarde. Gospodin predlagač se pozvao na svoj nastup…
Neću, jednostavno moram takav stav da zauzmem, neću dozvoliti nikakve ni replike ni po amandmanu jer se još javio Aleksandar Marković. (Marijan Rističević, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Hoće li prvo po Poslovniku ili ja imam reč?
Imate reč.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se ne prihvati ovaj amandman na član 7. Predloga zakona o izmenama Zakona o obligacionim i osnovama svojinsko-pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju. Kako iz obrazlaganja predlagača ovog amandmana mi nismo čuli nikakve argumente ne bismo li prihvatili ovaj amandman, ja moram da se vodim prosto činjenicom da je u načelnoj raspravi o ovom Predlogu zakona predlagač rekao da će glasati protiv, odnosno da mu je sporan taj zakon. Ne mogu da ne pitam - a kako je moguće da 20. oktobra 2011. godine isti predlagač ovog amandmana, tada kao poslanik vladajuće, tada vladajuće stranke, snažno podržava isti ovaj zakon, dakle, Predlog zakona o izmenama Zakona o obligacionim i osnovama svojinsko pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju i to rečima da ovo jeste usklađivanje sa zakonima EU? Čuli smo već u načelnoj raspravi da su osnovni razlozi za usvajanje baš ovog zakona baš usklađivanje sa evropskim pravnim tekovinama. Kako je tada mogao da podržava usklađivanje, a sada ne može? Da li je to preokret? Hvala vam i pozivam vas da odbijemo ovaj amandman.
Po Poslovniku reč ima prof. dr Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, bili ste dužni da opomenete prethodnog govornika, ne sada, nego pre toga. Vi ste ga prekidali, ali mu niste oduzeli reč. Naime, predsedavajući, član 106. Ovde se ne radi samo o povredi Poslovnika. Ovde se radi o povredi Ustava Republike Srbije, po kojem je svim građanima Srbije dozvoljena sloboda udruživanja, sloboda političkog udruživanja i svakog drugog udruživanja.
Ne, ne. Neću vam dozvoliti sada repliku. Ne možete repliku.
Srpska napredna stranka je u koaliciji… [[isključen mikrofon]]
Ne, ne, neću vam dozvoliti. Jasna mi je vaša povreda Poslovnika, ali repliku neću dozvoliti u okviru povrede Poslovnika i niste u pravu. Niste u pravu, jer sam gospodina Rističevića opomenuo da ne govori mimo dnevnog reda, čak sam ga i prekinuo. Prema tome, niste u pravu, a vi možete zahtevati da se u danu za glasanje izjasnimo. (Janko Veselinović, s mesta: Ne.) Gospodin Rističević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, reklamiram 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103. Pozivam se na član 103, narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu Poslovnika u postupanju predsednika Narodne skupštine ako smatra da nije u skladu sa odredbama ovog Poslovnika učinjenoj na sednici Narodne skupštine koja je u toku i to neposredno po učinjenoj povredi, što ja i činim. Dakle, za vreme mog govora, dok sam obrazlagao zašto ne treba prihvatiti amandman, vi ste meni isključili mikrofon. Meni se to ne dešava prvi put i pravo da vam kažem, na vas ne mogu da se naljutim. Međutim, s obzirom da je primenjen različit aršin, dakle, da je kolegi koji je predlagao amandman dozvoljeno da govori o onome o čemu sam ja govorio, a da je meni to pravo oduzeto, ja se sa punim pravom bunim i želim da vam ukažem na to da ubuduće pokušate da imate jednak tretman i prema predlagaču amandmana i prema onome ko komentariše amandman, imajući u vidu da sam ja amandman komentarisao na isti način na koji ga je predlagač obrazlagao. Dakle, ja i dalje tvrdim da nisam povredio Poslovnik, da sam se strogo odnosio prema amandmanu na način na koji je to radio predlagač. Ne tražim da se o ovoj povredi glasa, ali ubuduće molim vas da vodite računa o tome i da kada saslušate one koji predlažu amandman, isto pravo dozvolite i onome ko taj amandman osporava. Ja sam ga osporio na način na koji sam to osporio i ponovo ću ponoviti. Nema političkog udruživanja u udruženju građana. To udruživanje može da se ostvari samo kroz političke stranke i to je moj politički stav i na njega imam pravo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, opet niste opomenuli prethodnog govornika, koji osporava osnovno pravo građana na slobodu udruživanja. Dakle, SNS je u koaliciji sa Dverima, sa Trećom Srbijom… [[Isključen mikrofon.]]
Neću vam dozvoliti. Na član 7. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Slobodan Homen, Biljana Hasanović Korać i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. S obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem četvrtak 23. jul 2015. godine, sa početkom u 18:07 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Četrnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Molimo vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je sali prisutno 152 narodna poslanika i da imamo uslove za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o istraživanju nesreća u vazdušnom, železničkom i vodnom saobraćaju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podnela grupa od sedam narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela grupa od sedam narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Stefana Miladinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 9. i član 9. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Stefana Miladinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 25, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv člana 18. i član 18. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i grupa od sedam narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv člana 20. i član 20. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i grupa od sedam narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i grupa od sedam narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i grupa od sedam narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podnela grupa od sedam narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević u grupa od sedam narodnih poslanika Poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević u grupa od sedam narodnih poslanika Poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević i Velimir Stanojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman je podnela grupa od sedam narodnih poslanika Poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podnela grupa od sedam narodnih poslanika Poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 46. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 47. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o istraživanju nesreća u vazdušnom, železničkom i vodnom saobraćaju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 163, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dva od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o istraživanju nesreća u vazdušnom, železničkom i vodnom saobraćaju. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O OBLIGACIONIM I OSNOVAMA SVOJINSKO-PRAVNIH ODNOSA U VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o obligacionim i osnovama svojinsko-pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo četiri od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da je sastavni deo Predlog zakona postao amandman na član 5. koji su zajedno podnele narodni poslanici Snežana Malović i Branka Karavidić. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 5. amandman je podnela grupa od pet narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe Socijaldemokratske partije Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 poslanika od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 7. amandman, sa ispravkom, je podnela grupa od pet narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 poslanika od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o obligacionim i osnovama svojinsko-pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan poslanik od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o obligacionim i osnovama svojinsko-pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju, većinom glasova. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o vazdušnom saobraćaju između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Američkih Država, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan poslanik od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Turske o izručenju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije bilo onih koji nisu glasali, od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Turske o uzajamnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije bilo onih koji nisu glasali, od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Turske o uzajamnoj pravnoj pomoći u građanskim i trgovačkim stvarima, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan poslanik od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru Republičkog javnog tužioca, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 poslanika od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Dozvolite da u vaše i u svoje ime čestitam gospođi Zagorki Dolovac na izboru za Republičkog javnog tužioca i poželim joj puno uspeha u radu. Pre nego što pređemo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici, dužnost mi je da vas obavestim da je potpredsednik Igor Bečić odlučio da povuče sve opomene koje je izrekao na današnjoj sednici, te se smatra da nema opomena. Pravo predsedavajućeg je da to uradi. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 21. jula 2015. godine, u 13 časova i 45 minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 152 poslanika, od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 22. jula 2015. godine, u 13 časova i 35 minuta, ukazao je na povrede čl. 106. i 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 140 poslanika, od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Marijan Rističević, na sednici 23. jula 2015. godine, u 15 časova i 38 minuta, ukazao je na povredu člana 103. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 130 poslanika, od ukupno prisutnih 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dragan Šormaz, na sednici 23. jula 2015. godine, u 17 časova i 45 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 122 poslanika, od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Četrnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.