Prosim, da zasedete svoje sedeže. Pričenjam 5. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Zmago Jelinčič Plemeniti, Joško Godec, Roberto Battelli in Janja Klasinc. Na sejo sem vabil predsednika Vlade gospod Boruta Pahorja k 1. in 14. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 8. in 9. točki dnevnega reda, predsednika Nadzornega sveta RTV Slovenija k 12. točki dnevnega reda, predstavnika Sodnega sveta k 18. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 5. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 10. aprila 2009. Predlogov za umik točke z dnevnega reda ali njegovo širitev nisem prejel, zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na glasovanje. Prosim, proceduralno, gospod Sajovic.
Hvala lepa, predsednik. Mene zanima, ali bodo pri točki Kazenski zakonik izpolnjeni poslovniški pogoji. Do obravnave je bila seja odbora že sklicana ali mogoče še bo? Hvala lepa.
Torej, kot veste, se ta predlog tega zakona obravnava po nujnem postopku. To pomeni, da je čas za predložitev poročila pristojnega matičnega delovnega telesa do obravnave točke. Ta točka ostaja na dnevnem redu. Ali bo prišlo do te obravnave, pa bomo videli, ko bomo do te točke prišli. Več kot to se danes ne da povedati. Prosim, proceduralno.
Hvala lepa, za besedo, spoštovani predsednik. Vsem lep pozdrav! 16. aprila smo posredovali predlog na vaše ime za širitev dnevnega reda seje. Predlagali smo, da se na dnevni red uvrsti tudi Predlog sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov preiskovalne komisije Republike Slovenije za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so bili odgovorni za pripravo in izvedbo štetja tako imenovanih izbrisanih v letu 2003 in 2009 zaradi suma, da so bili uradno objavljeni rezultati, izidi prirejeni političnim potrebam nekaterih nosilcev javnih funkcij in tako naprej, da ne berem dalje. Ugotavljam pa, da niste te naše zahteve uvrstili na to sejo oziroma tudi o njej najbrž ne bomo odločali kot o predlogu širitve dnevnega reda. Zanima me, zakaj točka ni uvrščena oziroma predlog ni uvrščen v okviru proceduralnih predlogov za spremembo seje oziroma spremembo dnevnega reda te seje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prva seveda stvar je ta, da ta preiskovalna komisija še ni ustanovljena; bo danes, bo znotraj te seje. Hkrati nismo dobili ustreznega gradiva z imeni, o katerih bi lahko odločali, in jasno tudi takšna širitev, predlog za širitev, potem ko so bile določene točke dnevnega reda na petkovem kolegiju, potem do včeraj do dvanajste ure novega predloga s takšno možnostjo nismo dobili. Zato o tem predlogu širitve seveda danes ne moremo glasovati. Omenil bi tudi, mislim, da od dvajsetih preiskovalnih komisij v zadnjem času sta samo dve do sedaj bili takšni, kjer smo lahko hkrati z odlokom sprejeli tudi že članstvo oziroma sestavo članov takšne komisije. Zato sedaj prehajamo na glasovanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 5. seje zbora določen. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob petnajsti uri s 1. točko dnevnega reda, torej z vprašanji poslank in poslancev, ministricam in ministrom. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi. Nadaljujemo oziroma prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 29 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanje je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva štiri vprašanja poslancev opozicije in poslanca koalicije bo predsednik Vlade odgovarjal jutri, v torek, 21. aprila 2009 ob 10. uri. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednik Vlade, ministri, generalni sekretar Vlade odgovorijo na vprašanje v največ pet minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovore. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec postavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji o odgovoru predsednika Vlade, ministra ali generalnega sekretarja Vlade opravi razprava. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, minister ali generalni sekretar Vlade v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednje ministrice in ministri: dr. Patrick Vlačič, minister za promet, dr. Igor Lukšič, minister za šolstvo in šport, dr. Matej Lahovnik, minister za gospodarstvo, dr. Franc Križanič, minister za finance, gospod Samuel Žbogar minister za zunanje zadeve in gospod Karl Viktor Erjavec, minister za okolje in prostor od 17. ure dalje. Prehajamo na postavitev poslanskih vprašanj. Proceduralno, prosim.
Gospod predsednik, zdaj, ko ste navedli, koliko ministrov je odsotnih, sprašujem: Ali je Vlada že padla? Običajno, nekateri od teh ministrov, ki ste jih navedli, so napovedali izstop iz Vlade in, zgleda, da že uresničujejo to. Dokler Vlada ne pade, bi morali tisti, ki niso upravičeno zadržani, sedeti tu, pred poslanci in odgovarjati na poslanska vprašanja. Če pa je Vlada padla in razpadla koalicija, potem je pa treba najprej zbor obvestiti. Zgleda, da je Vlada razpadla. Hvala lepa.
Odgovor je enostaven: Vlada ni padla in vas naj preveč ne skrbi. Če bi padla, bi padla v tem zboru in ne drugje. Kar zadeva udeležbo, moram tudi jaz reči, da gotovo ne moremo biti srečni pri takšnem številu opravičeno odsotnih ministric in ministrov. Dejstvo je, da so nekaterih na potovanjih v tujini. Vlado bomo pa opozorili na to, da so poslanska vprašanja izjemno pomemben dejavnik parlamentarne demokracije in da je temu treba posvetiti ustrezno pozornost. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Najprej bi moral dr. Patrick Vlačič odgovarjati na poslansko vprašanje s prejšnje seje, ker je odsoten, bo to moral storiti prihodnjič. Razen če poslanca, to sta gospod Franci Kek in Peter Verlič, ne zahtevata pisnega odgovora. Gospod Kek, prosim.
Hvala za besedo. Prosil bi za pisni odgovor.
Hvala lepa. To bomo sporočili in od ministra boste dobili pisni odgovor. Proceduralno, gospod Tanko.
Hvala lepa. No, jaz razumem to zelo korektno pripombo kolega poslanca Jerovška na to, da se ministri ne udeležujejo odgovorov na poslanska vprašanja. To, da je od 18 ministrov, mislim, da prisotnih 6, kaže na to, da je tu samo tretjina Vlade. In glede na to, da smo v petek imeli kolegij, ko smo določali dnevni red in ste potem na osnovi teh dogovorov na kolegiju tudi na novo razporedili posamezne točke, kdaj se bodo posamezne zadeve obravnavale od ponedeljka do petka, potem bi bilo zelo korektno, da bi nas v petek opozorili, da tri četrtine ali pa dve tretjini vladne ekipe ne bo prisotne. Lahko bi to točko, tako kot ste odgovore predsednika Vlade prestavili na torek, in tudi odgovore ministrov prestavili na nek drug dan. Mislim, ko takole gledamo razpuščeno vladno ekipo, da to ni primerno in tudi naši javnosti se daje s tem zelo slabo sporočilo. Očitno zgleda, kot da dve tretjini vladne ekipe izvaja belo stavko in se ne udeležujejo sej in ne odgovarjajo. V primeru pa, če imajo druge obveznosti, bi pa zlahka na kolegiju povedali in bi to točko prestavili na nek drug dan, da bi se lahko normalno in v miru točka odvila, tako kot je predvideno. Predlagam, spoštovani predsednik Državnega zbora, da v vseh naslednjih primerih, ko boste ugotovili, da veliko ministrov ne bo prisotnih, tudi ustrezno uredite obravnavo poslanskih vprašanj. To bi bilo najbrž dobro, ker poslanska vprašanja niso sama sebi namen, ampak imajo neko vsebino in bi bilo treba tem zadevam tudi ustrezno prilagoditi delo Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Tanko. Odsotnost je opravičilo 6 ministric oziroma ministrov, za ostale pričakujem, da se bodo pojavili in da bodo tu v dvorani. Proceduralno želi še gospod Verlič. Prosim.
Hvala lepa. Glede na to, da sem postavil vprašanje ministru za promet v zvezi z zamrznitvijo evropskih sredstev za avtocestni program in zaradi te povezanosti, domnevne povezanosti, z vinjetnim sistemom diskriminatornosti. To sem pričakoval, zato sem postavil vprašanje ustno, ker je vprašanje izredno pomembno, da bi lahko minister čim prej odgovoril. Na to vprašanje sem čakal odgovor na prejšnji seji Državnega zbora, nisem dobil odgovora, danes se minister za promet zopet opravičuje. Na tem mestu bi rad povedal, da mi minister za promet ni odgovoril niti na pisno poslansko vprašanje v roku 30 dni - torej kar se tiče konflikta interesov predsednika nadzornega sveta Slovenskih železnic Andreja Godca. Torej, to kaže na - ne vem [[...]]Predsednik Vlade je rekel, da bodo ministri preživeli v Državnem zboru več kot pa na Vladi in me zdaj to čudi in res prosim, da boste ostro zastavili besedo pri Vladi, da bodo ministri prišli in nam odgovarjali na vprašanja. Hvala.
Hvala. Proceduralno, gospod Pukšič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, ministrice in ministri Vlade! Predlagam, da poslanska vprašanja, tako kot je prestavljeno za predsednika Vlade jutri ob 10., prestavimo tudi poslanska vprašanja ministrom. To je v skladu s 65. členom Poslovnika Državnega zbora. Iz naslednjih razlogov, in sicer, nismo dobili informacij, kje so, ali so ministri opravičeno odsotni in se danes ne udeležujejo seje Državnega zbora, ampak po nekaterih informacijah naj bi vsaj nekateri bili danes na seji Mestnega sveta Ljubljane. In glede na to, da se tam razpravlja o temi, ki bi trajno obeležila zločine zoper človeštvo, in ker je danes tudi rojstni dan enega največjih diktatorje v zgodovini človeštva, Hitlerja, mislim, da bi že iz tega naslova morale poslanke in poslanci protestno ne postaviti tudi tem, ki so tu, in niso za to krivi, poslanskih vprašanj, ker Ljubljana ni samo mesto meščank in meščanov, ampak Ljubljana je tudi glavno mesto Republike Slovenije, torej vseh državljank in državljanov. Zato kot poslanec Državnega zbora, ki imam poslansko vprašanje za visokošolskega ministra, če ne boste točke prekinili, javno in jasno povem, da protestiram na tak način, da mu ne bom postavil poslanskega vprašanja. Hvala.
Tega proceduralnega predloga o prekinitvi oziroma o premestitvi te točke ne morem dati na glasovanje, kar se je točka že začela. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Ne, ne morete gospod Pukšič, točka se je začela. Pred obravnavo točke bi lahko predlagali, da se točki premestita, vendar to sedaj več ni mogoče. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Nadaljujemo, gospod Pukšič. Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Milan Pogačnik odgovarjal najprej na vprašanje mag. Radovana Žerjava v zvezi s prirejo mleka. Prosim, gospod minister. Proceduralno gospod Sajovic, se opravičujem.
Hvala lepa, predsednik. Hotel sem pokazati dobro voljo, pa se temu vprašanju proceduralnemu odreči, ker ste spregledali, pa nič hudega. Moja proceduralna pobuda je, da s to sejo čim prej nadaljujete. Ker sem poslanec že drug mandat, imam iz preteklega mandata kar nekaj dobrih spominov in izkušenj, ko je bila tista klop pred menoj bistveno bolj prazna. Ta trenutek vidim tamle tri ministrice in štiri ministre dela voljne, 32 postavljenih poslanskih vprašanj in zagotovo bo na vsa ta vprašanja odgovorjeno. Kar pa se tiče 1. aprila, je že mimo, pa tudi nek datum neke sporne osebe iz zgodovine, ki ga omenjate, mislim, da si ne zasluži pozornosti v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj pa gospod minister, dr. Milan Pogačnik. Prosim za odgovor na poslansko vprašanje mag. Radovana Žerjava v zvezi s prirejo mleka.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod poslanec Radovan Žerjav je postavil vprašanje: Kakšne ukrepe predvidevamo na Ministrstvu za stabilizacijo sektorja prireje in pridelave mleka v Sloveniji ob močnem znižanju odkupnih cen mleka? Za uvod bi želel povedati naslednje: da se v Sloveniji v zadnjih letih zmanjšuje število rejcev, ki proizvajajo mleko, kajti v Sloveniji teče intenziven proces prestrukturiranja v sektorju mleka, ki se izkazuje v povečevanju proizvodnje na kmetijskih gospodarstvih in na zmanjševanju števila kmetijskih gospodarstev s proizvodnjo mleka. To je podoben proces, ki se tudi dogaja v nekaterih drugih novih članicah Evropske unije. Tako je v letu 2002-2003 13.900 rejcev dalo v mlekarne 473 milijonov kilogramov mleka, v letih 2008-2009 pa je 8.000 rejcev oddalo okoli 519.000 milijonov kilogramov mleka. Količina mleka se povečuje, res pa, da število rejcev pada, skratka nekateri manjši predajajo to pač v večje proizvodnje sisteme, s tem pa se tudi veča tržna naravnanost in tudi ekonomika. Ta proces prestrukturiranja se bo nedvoumno še nadaljeval in se bo izražal v koncentraciji rej na kmetijskim gospodarstvu. Slovenija kljub temu še vedno zaostaja za povprečno velikimi gospodarstvi v Evropski uniji. V Sloveniji je približno 12 krav na kmetijsko gospodarstvo, v Evropi 20, v 27-erici in 15-erici pa 50. Glede odkupnih cen, te so se res spremenile. Razlogi so različni. Visoke cene so bile v preteklem obdobju. Vemo, da so bile leta 2007 in 2008 izjemno visoke odkupne cene za mleko. Potem gre za znižanje cen krme in energentov, kar nekako blaži posledice krize, gre za globalno finančno krizo in za višjo proizvodnjo v nekaterih državah izven Evropske unije in podobno. Slovenija se kot del skupnega trga tem nastalim razmeram ni izognila, vendar kljub vsemu, če primerjamo cene odkupnega mleka v Sloveniji, so bile v letu 2008 33 centov na liter, medtem ko smo v letu 2009, januarja, evidentirali manjši padec, ne izrazitega padca, tako da je cena januarja 2009 znašala 30,41 centra za liter. Kljub temu je ne samo Slovenija, tudi Evropska unija pripravila seznam ukrepov stabilizacije. Slovenija se je skupaj z Avstrijo, Madžarsko, Slovaško in Nemčijo odločila, da pripravi za zadnje zasedanje evropskih kmetijskih ministrov poseben memorandum, v katerem je predlagala številne ukrepe, s katerimi bi ublažili krizo na področju proizvodnje mleka. Del teh ukrepov je bilo upoštevanih, ukrep, ki pa govori, recimo, o zaustavitvi prehitrega menjavanja kvot, pa je bil s strani komisije odklonjen. Vsekakor so ukrepi, ki se izvajajo v Evropski uniji in tudi pri nas, podpora zasebnemu skladiščenju masla, intervencijski odkup masla in posnetega prahu, pa tudi izvozne spodbude. V Sloveniji smo pripravili tudi druge ukrepe v okviru programa razvoja podeželja za 2007-2013, ki so predvsem namenjeni podpori pri naložbah in v prireji mleka. Gre za ukrepe, ki imajo naslov dodajanje vrednosti kmetijski in gozdarski proizvodnji, tu je bilo razpisano kar za 28 milijonov evrov različnih oblik možnosti, na katere lahko konkurirajo pridelovalci mleka. Maja 2009 bo objavljen novi razpis za naložbe kmetijskega gospodarstva, ki bodo vključevale tudi naložbe v prirejo mleka, to so, na primer, naložbe mladih prevzemnikov kmetij, naložbe v prosto rejo na ekoloških kmetijah ter naložbe v živinorejo. Sredstva bodo znašala približno 12 milijonov evrov. So pa še nekateri drugi ukrepi na nacionalnem nivoju, kot je sofinanciranje mlečnih prog, s katerimi bi rejcem v odročnih krajih delno pokrili stroške za prevoz mleka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister dr. Milan Pogačnik bo odgovoril še na poslansko vprašanje gospoda Gvida Kresa v zvezi s sredstvi za odpravo posledic neurja, pri čemer vas opozarjam, gospod minister, da imate na razpolago samo še dve minuti in pol.
Glede vprašanja gospoda Gvida Kresa, zahvaljujem se za vprašanje - gre za lanskoletna neurja. Zelo kratek čas mi je na razpolago, se bom potrudil - kakorkoli že. V lanskem letu je bilo z namenom zagotavljanja ekonomske varnosti kmetij za sofinanciranje zavarovalnih premij namenjeno 7 milijonov 700 tisoč evrov, to je 40% sofinanciranje zavarovalnih premij. V letošnjem letu smo to kvoto povečali na 50%. Ker so v lanskem letu bila tri hujša neurja, je Vlada Republike Slovenije Upravi Republike Slovenije za zaščito in reševanje naložila, da oceni te škode. Na podlagi pridobljenih podatkov se je Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano odločilo za predplačilo dela neposrednih plačil tistim kmetijskim gospodarstvom, ki so bila bistveno prizadeta v lanskih neurjih. Sredstva v višini 4 milijone evrov so bila izplačana v oktobru lanskega leta po potrditvi s strani Komisije Evropske unije. Na ministrstvu je bil tudi izveden javni razpis za dodeljevanje sredstev iz naslova ukrepa posodabljanja kmetijskih gospodarstev za obnovo kmetijskih poslopij in drugih stavb ter objektov, namenjenih za kmetijske namene, ter trajnih nasadov oljčnikovih melišč, ki so bili poškodovani v naravnih nesrečah v letu 2008. Okvirna višina nepovratnih sredstev je znašala 2 milijona, razpis še ni zaključen, torej sredstva še niso porabljena. Ministrstvo je tudi na podlagi podatkov, ki so jih pridobili od Uprave za zaščito in reševanje, pripravilo tudi program odprave posledic škode na poškodovanih kmetijskih zemljiščih, gre za poseben ukrep, in to zgodbo nekako pripravlja Ministrstvo za okolje in prostor in državna komisija za odpravo posledic škod na stvareh in tudi ta je imenovana pri Ministrstvu za okolje in prostor. Skupna potrebna sredstva za obnovo zemljišč za vsa tri neurja znašajo pet milijonov evrov, s programom za 2009 je bil zagotovljen 1 milijon pa še nekaj denarja, ostala sredstva pa bodo poravnana, izplačana do leta 2012. Enako je tudi za sanacijo gozdov, tudi to je bilo vaše vprašanje. Zavod za gozdove je izdelal sanacijske načrte, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave...]] [[..]], ki predvidevajo sanacijo v letih 2008-2009 in 2010. V letu 2008 je bilo s sklepom vlade namenjenih iz proračunske rezerve milijon 42 tisoč evrov, od tega zneska je bilo porabljenih [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod minister. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Dr. Vinko Gorenak bo postavil vprašanje ministru za pravosodje. Prosim.
Hvala lepa. Za ministra imam dve vprašanji, dal sem ju tudi pisno. Prvo se nanaša na vlogo, pomen in delo Sveta za kaznovalno pravo, drugi pa na javni razpis. Namreč, Delo je v petek ali soboto objavilo podatke o zelo zanimivem javnem razpisu, o katerem bom govoril v drugem delu svojega vprašanja. Kar se tiče Sveta za kaznovalno pravo, gospod minister, je situacija takšna, da ga zelo pogostokrat omenjate v Državnemu zboru. Svet za kaznovalno pravo vam je svetoval Kazenski zakonik, vam je svetoval tudi Zakon o odvetništvu in tako dalje; pa vendarle se sprašujem, kaj je s Svetom za kaznovalno pravo - kaj sploh to je? Namreč, v tej državi imamo sodišča, ki dajejo načelna mnenja v tej državi, imamo Državni zbor, ki sprejme avtentične razlage posameznih zakonov - vam pa svetuje Svet za kaznovalno pravo. Svet za kaznovalno pravo vodite vi, vi ste politik in to pomeni, da je Svet za kaznovalno pravo tipični politični organ. Kot tipičen političen organ ne more dajati strokovnih mnenj, s tem se verjetno lahko strinjamo. Priporočil vam je Zakon o odvetništvu - vemo, kakšen je bil cilj Zakona o odvetništvu, povsem drugačen kot tisto, kar ste zapisali: cilj Zakona o odvetništvu je bil polnjenje odvetniških žepov. Priporočil vam je novelo kazenskega zakonika, ki, kot veste, sem ga ustavil kot predsednik Odbora za notranjo politiko in še vedno sem prepričan, da sem ravnal prav. Namreč, vse službe, od Višjega sodišča do Zakonodajno-pravne službe Vlade in ne nazadnje do Zakonodajno-pravne službe parlamenta so rekle, da je s Kazenskim zakonikom dr. Lovra Šturma vse v redu, ta svet pa vam daje torej napačne, povsem napačne, signale. Sprašujem: Kako je s Svetom in koliko denarja porabljate za njega? Izjemno me je zbodel tudi javni razpis, objavljen - pomislite, spoštovane poslanke, poslanci, da ne bo pomote - objavljen 14. in javni razpis velja do 17. tega meseca. Pomeni tri dni! Tri dni za objavo tega razpisa! Gospod minister, vi iščete tukaj svetovanje za področje strateških odnosov z javnostmi. Poudarjam: svetovanje, ne izvajanje nalog! In za to ponujate devetindvajset tisoč evrov. Devetindvajset tisoč evrov za svetovanje na področju odnosov z javnostjo v enem letu! Oprostite, gospod minister, gospod Borut Pahor je lahko še dvajset let predsednik Vlade in še dvajset let lahko varčuje - kar jaz spoštujem, da varčuje na kavah - pa vendarle ne bo privarčeval toliko, kolikor boste vi vrgli skozi okno s tem javnim razpisom. Preberite si še točko 2. Namreč, v točki 4 je rok s pogoji za oddajo ponudb celo "copy - paste", tu govorite pa o notranjih revizijskih poročilih; se pravi, čista neumnost. Hvala lepa.
Preden dam besedo ministru, vas moram, spoštovani, cenjeni kolega dr. Gorenak, opozoriti, da je mogoče postaviti samo eno vprašanje. Vi ste govorili o dveh vprašanjih, jaz sam pred seboj nimam vprašanja tako bi rekel, da je minister dolžan odgovoriti samo na eno vprašanje. Seveda so lahko podvprašanja in tako naprej, vendar gre samo [[...]]Če pa želite še dodatno ali drugo vprašanje, pa morate to postaviti oziroma prijaviti to vprašanje seveda za naslednjo sejo. Besedo ima minister za pravosodje, gospod Aleš Zalar. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala tudi vam, gospod Gorenak, za vprašanje. Najprej glede Sveta za kaznovalno pravo. Ta svet je bil oblikovan na podlagi 20. člena Zakona o državni upravi. Naj vas spomnim, da ta člen določa, da lahko minister, katerikoli minister, za obravnavo strokovnih vprašanj z upravnih področij ministrstva oziroma za svetovanje pri oblikovanju politik ustanovi strokovni svet kot svoje strokovno posvetovalno telo. Torej, ne gre za političen organ, gre za strokovnoposvetovalni organ, ki ga predvideva zakon, ki ga je sprejel Državni zbor. Ministrstvo za pravosodje je po zakonu pristojno, med drugim, za pripravo predpisov s področja kaznovalnega prava. In prav v ta namen je bil ustanovljen ta svet - da svetuje pri pridobivanju stališč in mnenj glede predpisov in politik na področju kaznovalnega prava. To torej ni neka delovna skupina, ki bi pisala spremembe ali dopolnitve posameznih zakonov, ampak je to skupina ekspertov, ki naj bi imela celovit pregled nad stanjem na tem področju, zlasti glede na to, kako občutljivo je področje kaznovalnega prava in kako pogoste so spremembe, ki se na tem področju dogajajo in ki jih ta Vlada tudi načrtuje. Ta organ, torej, kot posvetovalno telo ministra, nima nobene neposredne vloge v razmerju do drugih vej oblasti. On torej daje samo svoja strokovna mnenja glede tistih nalog, ki jih po zakonu ima minister oziroma ministrstvo. V zvezi s samim delom tega sveta, bi vas rad popravil, kajti Svet ni pristojen in ni bil zaprošen, da da kakršnokoli mnenje glede Zakona o odvetništvu, ker to področje seveda ne spada v področje kaznovalnega prava - in se Svet o tem vprašanju tudi ni izrekel. Izrekal pa se je o vprašanju Kazenskega zakonika, o vprašanju Zakona o kazenskem postopku, Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij in se bo v prihodnosti tudi še glede prekrškovne zakonodaje. Glede sredstev za delo Sveta lahko povem, da so predvidena sredstva samo, kolikor gre za povračilo potnih stroškov tistim članom Sveta, ki niso zaposleni v državnih organih. Nobena druga sredstva niso predvidena za ta namen, doslej tudi izplačana niso bila. Doslej sta bili dve seji in obakrat je ena članica Sveta, ki ni iz Ljubljane, priglasila te potne stroške. Znašali so enkrat 27 evrov in drugič 37 evrov. In samo ta sredstva, torej za povračilo potnih stroškov, so tudi predvidena za delovanje Sveta, za katerega sicer administrativno-tehnične naloge opravlja neposredno ministrstvo. Glede javnega razpisa za izvajanje storitev strateškega svetovanja in aktivnosti s področja odnosov z javnostmi pa naj vam povem najprej to, da ta javni razpis ni povezan z delovanjem Sveta za kaznovalno pravo, čeprav seveda ni izključeno, da ne bi, na primer v situaciji, ko bi bila pripravljena tako imenovana velika novela kazenskega postopka bilo treba tudi opraviti določeno strateško komuniciranje, glede na to, kako velike spremembe se na tem področju predvidevajo. Glavni razlogi, zakaj je Ministrstvo za pravosodje objavilo ta razpis, so drugje. Namreč, Slovenija z majem tega meseca pričenja predsedovati Svetu Evrope. In Ministrstvo za pravosodje ima po vladnem programu na tem področju izjemno velike in široke zadolžitve, ki se v določeni meri celo lahko primerjajo z obdobjem predsedovanja EU. Drugi razlog je bil ta, da smo na Ministrstvu za pravosodje ugotovili, da imamo velike težave pri komuniciranju z javnostjo v zvezi s področjem prava EU. Čeprav po naši oceni približno 60% vse normativne dejavnosti Ministrstva za pravosodje odpade na področje prava EU, je tu zanimanje javnosti za vprašanja, ki jih to pravo ureja, in posledično tudi razumevanje tega prava, zelo slabo. Mi torej želimo na teh zelo osredotočenih področjih bistveno okrepiti razumevanje javnosti, kaj in katere predpise pripravlja ta država - bodisi doma, bodisi kot članica EU - na kakšen način bodo ti predpisi dosegli ljudi, kaj lahko ljudje v zvezi s tem pričakujejo in podobno. V določenem delu se bo to vprašanje lahko nanašalo tudi na nekatere pomembnejše nacionalne zakonodajne projekte. Rok za objavo razpisa pa je določen v skladu z zakonom [[....]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, dr. Gorenak.
Hvala lepa. Najprej pojasnilo. Seveda je poslansko vprašanje bilo postavljeno prav, gospod predsednik, tudi minister je to tako razumel in odgovoril v sklopu, za kar se zahvaljujem. Poglejte, gospod minister, svet za tako imenovano kaznovalno pravo - jaz sprejemam tisti del odgovora, ko govorite o zakonu o odvetništvu. Vi verjetno niste o tem posebej govorili, ampak jaz se bojim, da je s tem Svetom za kaznovalno pravo nekaj hudo narobe. Namreč, če grem kronološko. Vi najprej izjavite na televiziji: "Šturmov zakon ne omogoča kaznovanja mladoletnikov.", izdajate vsem slovenskim mladoletnikom zeleno luč, da lahko kradejo - po domače povedano - saj ne bodo kaznovani. In potem se oglasi Svet za kaznovalno pravo, ki sto - ali skoraj stoprocentno enotno ugotovi, da je to res, in trdi Svet za kaznovalno pravo, da je to res. Torej, imamo strašno pravno praznino v kazenskem zakoniku. Vi to povzamete, pridete na Vlado, in to zelo jasno poveste na Vladi in Vlada sprejme spremembo kazenskega zakonika. In po nujnem, hitrem postopku priletimo v parlament. Ob tem, da Zakonodajno-pravna služba Vlade reče: "Ne, pravne praznine ni!" Potem reče Zakonodajno-pravna služba parlamenta: "Ne, pravne praznine ni." Višje sodišče v Ljubljani odloči: "Ne, pravne praznine ni." A vi vztrajate na spremembah Kazenskega zakonika, vezanih na mnenje tega sveta. To se mi zdi absurdno, zato sem tudi počakal, da vam pojasnim, z delom odbora. Mislim pa, kar se tiče drugega dela, to pa je ta javni razpis, gospod minister, v tem javnem razpisu ni niti ene besede o tem, kaj bodo delali. V tem javnem razpisu piše samo to, da bo najugodnejši ponudnik ta in ta - tisti, ki bo - dobil 29 tisoč [[opozorilni znak za konec]] evrov. Nikjer ne piše, z eno besedo ni omenjena Evropska unija, z eno besedo ni omenjenega ničesar. Ta denar bi bilo bistveno bolje dati tistim ljudem, ki danes težko živijo, veste. Zato vas dodatno sprašujem [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Minister Zalar, prosim.
V zvezi s konkretnim vprašanjem o odločitvi Sveta za kaznovalno pravo oziroma o njegovem mnenju naj vam povem, da je bilo obratno res: najprej je svet sprejel mnenje o tem, kaj meni v zvezi s Kazenskim zakonikom, in šele potem sem kot minister o tem govoril tudi v javnosti. Ta mnenja so zelo različna. Tudi mnenja sodišč so različna, tako prvostopenjskih kot pritožbenih. To se vidi iz tega, da je zdaj sodišče tisto, ki je zahtevalo oceno ustavnosti Kazenskega zakonika. In Ustavno sodišče obravnava to vprašanje in upam, da ga bo obravnavalo absolutno prednostno, glede na pomen tega vprašanja. Obstajajo velike razlike v razumevanju, kateri Kazenski zakonik velja, če sploh velja. Zakonodajno-pravna služba v parlamentu in vladna Zakonodajno-pravna služba trdita, da naj bi veljal novi kazenski zakonik. Po razlagah, ki jih zavzemajo sodišča, naj bi veljal stari kazenski zakonik. Po nekaterih razlagah nekaterih sodišč naj ne bi veljal noben kazenski zakonik. Po mnenju večine članov Sveta za kaznovalno pravo naj bi šlo za tako pravno praznino, da je ni mogoče zapolniti z interpretacijo, glede na to, da velja tu temeljno pravno načelo "lex certa" v kaznovalnem pravu. Skratka, gre za precejšnjo negotovost. Če do te spremembe Kazenskega zakonika - in zdaj se opravičujem, ker se pravzaprav pogovarjamo o temi, ki bi morala biti obravnavana na vašem odboru, vendar ni bila, ker ste sejo prekinili -, če torej pustimo stanje tako, kot je, se lahko zgodi, da imamo danes v tem trenutku abolicijo, kar pomeni, da nihče ne more biti kaznovan, če je mladoletnik, za katerokoli kaznivo dejanje. In to so bili razlogi, zaradi katerih je bilo po mojem mnenju prav, da je Svet za kaznovalno pravo o tem tudi opravil razpravo in podal svoje mnenje. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, dr. Gorenak.
Hvala lepa. Jaz bom prosil za razpravo po 246. členu. Zakaj? Prvič zato, ker sem zdaj pa še toliko bolj prepričan, gospod predsednik, da sem ravnal prav. Ob tako različnih mnenjih bomo pa res počakali mnenje Vrhovnega sodišča, če ne Ustavnega sodišča. In prepričan sem, da je tako prav. Hvala za pomoč pri tej moji odločitvi. In zakaj še predlagam, da se o tem pogovorimo v splošni razpravi? Zaradi tega, gospod minister, tudi v drugem delu vprašanja niste rekli nobene besede o tem javnem razpisu. Ta javni razpis je po moji oceni treba takoj umakniti, ker ta javni razpis sodi k Kosu, Dragu Kosu, da ga pogleda, zlasti z vidika, za koga je "naštela", vi pa niste nič odgovorili, zdaj v drugem delu, glede tega javnega razpisa. 29.000 evrov bi jaz bil veliko bolj srečen, če bi jih dali Pomurki, pa bi kupili 10 ton mesa za tiste ljudi, ki nimajo kaj jesti. Bistveno boljo bi bilo, če damo ta denar tja. Bistveno bolje bo, če ga damo Karitasu ali Rdečemu križu ali kamorkoli v tej državi kot pa za nalogo, ki ni določena. V tem razpisu ni nikjer določeno, kakšna bo naloga; nasprotno, glejte, na strani 2 točka 4, boste po tej točki plačevali vsakih 30 dni na podlagi računa za vsako posamezno izvedeno notranjo revizijo. Ja kaj? Ali zdaj govorimo o notranji reviziji ali govorimo o svetovanju na področju odnosov z javnostmi? Ne trdim, da ste to vi, ampak to vam je nekdo naredil "copy-paste" nekega javnega naročila, jo hitro dal v podpis vam ali generalni sekretarki - in to ni dobro. Jaz sem prepričan, da se je treba o tej zadevi pomeniti na razpravi, o kateri govorim, pa tudi še o kakšni podobni. Sam osebno jasno zaključujem, da ni dopustno dati 29.000 evrov, kar pomeni 25 let kmečke penzije, če želite, nekomu kar tako. Poleg tega, če pogledate število prilog, ki so tu zadaj - v treh delovnih dneh, gospe poslanke in poslanci, nihče ni sposoben izpolniti vseh teh formularjev; v treh dneh ne, to moraš biti vnaprej obveščen, da lahko pripraviš tak javni razpis. Zato, minister, vas pozivam in bom odstopil od te zahteve, če bo umaknjen ta javni razpis, če pa ne bo, pa prosim za razpravo o tem mojem predlogu. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca dr. Vinka Gorenaka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za pravosodje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek 21. aprila 2009 v okviru glasovanj. Gospod Silven Majhenič bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane ministrice, ministri! V trenutno veljavnem prostorskem načrtu Občine Miklavž na Dravskem polju iz leta 2004 je del gozda na zahodnem robu naselja Miklavž zaveden kot stavbno zemljišče, kljub temu da je bila pravna podlaga za to razveljavljena. Navedeno območje je bilo namreč razglašeno kot stavbno zemljišče v letu 1990 s programsko zasnovo za avtocestni odsek Maribor-Zlatoličje, ki je predstavljalo dopolnitev takratnega družbenega plana mesta Maribor. Leta 1998 je bila ta programska zasnova zaradi spremembe trase avtoceste v spremembah in dopolnitvah družbenega plana mesta Maribor razveljavljena. Pol leta kasneje sta se na navedenem območju ustanovili dve novi občini: Miklavž na Dravskem polju, in Hoče-Slivnica, ki pa sta svoj prvi prostorski načrt sprejeli leta 2004. Občina Miklavž na Dravskem polju v letu 2004 kot pravna naslednica Občine Maribor tako ni upoštevala razveljavitve statusa stavbnega zemljišča iz leta 1998, saj je zemljišča na območju gozda na zahodnem robu Miklavža v svojem prostorskem načrtu brez veljavne pravne podlage prevzela kot območje stavbnih zemljišč. Na tem mestu velja še omeniti, da občinski prostorski načrt Občine Miklavž na Dravskem polju iz leta 2004 sam po sebi ne more biti pravna podlaga za status stavbnega zemljišča, saj se v njem za navedeno območje gozda na zahodnem robu Miklavža ni ponovno določil status stavbnega zemljišča. Tako sedaj obstaja utemeljen sum za nezakonito neskladje prostorskega načrta Občine Miklavž na Dravskem polju z veljavnimi določili njegovih pravnih predhodnikov. Ta sum utemeljuje tudi dejstvo, da je občina Hoče-Slivnica svoj del gozdnega območja, ki je bil v letu 1990 razglašen za stavbno zemljišče zaradi predvidene avtoceste, v prostorskem načrtu v letu 2004 povzela kot območje gozdnih zemljišč, upoštevajoč razveljavitev statusa stavbnih zemljišč iz leta 1998. Ministra Erjavca zato sprašujem in želim vprašati: Kakšno je njegovo mnenja oziroma mnenje Ministrstva za okolje in prostor v zvezi z zakonitostjo trenutnega prostorskega načrta občine Miklavž na Dravskem polju iz leta 2004? Hvala.
Gospod minister, prosim za odgovor.
Hvala, gospod predsednik. Hvala tudi za vprašanje, ki mi je bilo postavljeno. Moram pa reči, da imam pismeno malce drugačno vprašanje, da ni tako konkretno, kot ste mi ga ustno postavili. Ampak v pisnem vprašanju me sprašujete, na kakšen način Ministrstvo za okolje in prostor izvaja v skladu z Zakonom o lokalni samoupravi nadzor nad delom upravnih organov pri sprejemanju prostorskih aktov. Zato na konkreten primer, kakšno je moje mnenje, v tem trenutku ne morem odgovoriti zato, ker nisem pričakoval tako konkretnega vprašanja. Lahko pa na splošno povem, da so občine, lokalne skupnosti tiste, ki so pristojne za področje zadeve urejanja prostora, Ministrstvo za okolje in prostor pa vrši zgolj nadzor nad zakonitostjo prostorskih aktov in drugih splošnih aktov. ¸ Tako Ministrstvo za okolje ne vrši neposredne kontrole nad strokovnostjo dela upravnih organov, razen če gre za pristojnosti, ki so bile prenesene z državne pristojnosti. Nadzor nad zakonitostjo prostorskih aktov pa Ministrstvo za okolje vrši na dva načina; in sicer prvi način je tako imenovan vnaprejšnji nadzor, to se pravi, v sami proceduri sprejemanja prostorskih aktov, tako določa Zakon o urejanju prostora, in sicer se vrši tako, da občina predloži Ministrstvu za okolje občinski prostorski načrt, potem Ministrstvo za okolje ta načrt pregleda in ga tudi posreduje ostalim nosilcem urejanja prostora, gre za ministrstvo, za organe, ki imajo določena javna pooblastila. Kot sem povedal, v temu času Ministrstvo za okolje tudi pregleda, ali je akt pripravljen v skladu z Zakonom o prostorskem urejanju, in pa tudi, ali je akt upošteval usmeritve in določitve državnih prostorskih aktov. Če je ustrezen akt pripravljen, potem Ministrstvo za okolje takšen akt potrdi, seveda ob pogoju, da so vsi nosilci urejanja prostora tudi podali svoje soglasje. Potem je takšen akt tudi zrel, da ga občinski svet potrdi. Če kakšen od nosilcev urejanja prostora da negativno stališča, na primer, ne vem Ministrstvo za kulturo ali pa kakšno drugo ministrstvo, na primer za kmetijstvo, potem gre takšna zadeva na Vlado in potem Vlada odloči o potrditvi takšnega prostorskega akta. Druga oblika nadzora je pa tako imenovani naknadni nadzor. Tukaj gre pa za primer nadzora, ko ga opravimo na podlagi pobude strank oziroma kakšne civilne iniciative ali pa, da prejmemo pobudo s strani občanov. V temu primeru pregledamo, ali je prostorski akt v skladu z Ustavo in če ugotovimo, da je neustaven, potem Ministrstvo za okolje in prostor predlaga Vladi, da vloži zahtevo za oceno skladnosti takšnega akta pred Ustavnim sodiščem. V temu primeru lahko tudi zahtevamo uskladitev tega akta z Ustavo, lahko se pa tudi določi, da se takoj sprejme začasno zadržanje izvedbo takšnega akta. Tako bi ta konkreten primer, ki ste mi ga navedli, moral proučiti in pogledati, ali gre za prostorski akt, ki je v nasprotju z Ustavo in če je v nasprotju z Ustavo, potem bi bilo mogoče, da Vlada sprejme pobudo, da se vloži zahteva za oceno skladnosti pred Ustavnim sodiščem.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Gospod Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Glede na dejstva, da si očitno dve občini Miklavž in Hoče-Slivnica interpretirata pravno nasledstvo prostorskih aktov iz Občine Maribor diametralno nasprotno, je namreč treba nekaj storiti. Programska zasnova za avtocestni odsek Maribor - Zlatoličje iz leta 1990 je med drugim na približno 14 hektarov velikem ureditvenem območju na področju gozda na zahodnem robu Miklavža predvidevala izgradnjo nadomestne osnovne šole, saj bi sam potek avtoceste terjal rušitev obstoječe šole. To ureditveno območje danes leži v gozdu na teritoriju dveh občin, Miklavž in Hoče-Slivnica. Programska zasnova, ki je to ureditveno območje razglasila kot območje stavbnih zemljišč, je bila leta 1998 v celoti razveljavljena. Iz prostorskih načrtov občine Miklavž in Hoče-Slivnica pa jasno izhaja, da občina Miklavž še naprej ima svoje del tega področja kot območje stavnih zemljišč, medtem ko občina Hoče-Slivnica za svoj del meni, da je to območje gozdnih zemljišč prav zaradi razveljavitve programske zasnove za avtocestni odsek Maribor-Zlatoličje v letu 1998. Občina Hoče-Slivnica ni nikoli svoj del tega bivšega ureditvenega območja razglasila kot gozdno zemljišče, saj je zgolj prevzela stanje iz prostorskih aktov svoje pravne predhodnice Občine Maribor. Zato ministra sprašujem: Kako je mogoče, da si dve občine iste prostorske akte svoje pravne predhodnice, ki se na enak način tičejo področja, ki je del obeh občin, razlagata tako diametralno nasprotno? Ali boste na podlagi tega sprožili zopet katero od njiju postopke, ki jih v poglavju številka 10 Nadzor državnih organov določa Zakon o lokalni samoupravi? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, želite odgovoriti?
Kot sem že napovedal, mi bomo to zadevo pogledali. Res je nenavadno, da ena občina tolmači isti prostorski plan tako, druga občina povsem drugače. Tako bomo pogledali, kaj je s to zadevo in tudi potem ukrepali v skladu s pristojnostmi, ki sem jih natančno že v prvem odgovoru opisal.
Hvala lepa. Gospod Bogdan Čepič bo postavil poslansko vprašanje ministrici za obrambo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana gospa ministrica, dr. Ljubica Jelušič! Zakon o obrambi v svojem 84. členu nalaga Vladi Republike Slovenije, da odloča o sodelovanju Slovenske vojske v mednarodnih operacijah in misijah. Zakon o službi v Slovenski vojski v 22. členu določa različne oblike sodelovanja pri izvajanju obveznosti, ki jih prevzame Republika Slovenija na podlagi mednarodnih pogodb, ob tem pa gre za sodelovanje na vojaškem področju. Na civilnem področju to ureja drug zakon, in sicer Zakon o napotitvi oseb v mednarodne civilne misije in mednarodne organizacije. Gre seveda za pomembno sodelovanje tako vojaških kot civilnih oseb. Vlada Republike Slovenije in tudi vi ste večkrat izpostavili vprašanje vloge Državnega zbora pri spremljanju odločitev o sodelovanju pripadnikov in pripadnic Slovenske vojske in civilistov v mirovnih operacijah in misijah. V zadnjem času potekajo tudi strokovne razprave ter pobude Ministrstva za obrambo v povezavi z drugimi ministrstvo za celosten pristop pri pripravi strategije za sodelovanje Republike Slovenije v mednarodnih operacijah in misijah. Upam, da ste še vedno mnenja, da ima lahko Državni zbor pri informiranju in dajanju pobud pri sodelovanju in napotitvah pripadnikov in pripadnic Slovenske vojske in tudi drugih, ki sodelujejo v civilnih misijah, pomembno vlogo. Zato vas sprašujem: Kako bo izgledala ta celovita strategija? In: Kaj je Ministrstvo za obrambo, tudi skupaj z drugimi ministrstvi, do sedaj že ukrenilo za večjo razpravljalno vlogo Državnega zbora? Za odgovor se vam lepo zahvaljujem.
Hvala lepa. Prosim gospa ministrica.
Spoštovani predsednik. Najlepša hvala za vaše vprašanje, gospod poslanec Čepič. Spoštovani poslanci in poslanke. Zahvaljujem se vam za to izjemno pomembno vprašanje zato, ker velja za eno ključnih obrambno-strokovnih vprašanj, s katerimi smo se soočili že takoj, ko smo prišli na Ministrstvo za obrambo. Namreč, življenje mednarodnih operacij in misij je takšno, da se dogaja nenehno in je treba zelo hitro sprejemati odločitve. Toda te odločitve so lahko tudi zelo usodne. Zato je treba odkriti način, kako bi pri tem dosegli večjo stopnjo vključenosti slovenske javnosti, zlasti pa politične javnosti pri razmišljanju oziroma pri obravnavi teh vprašanj. Zato smo menili, da je prav, da pri tem dobi Državni zbor bistveno večjo vlogo, kot je bila navada doslej. Vi ste že citirali nekatere zakone, v katerih je sicer določen način napotovanja na mednarodne operacije in misije, toda dejstvo je, da ta način opredeljuje predvsem pristojnosti Vlade, manj pa opredeljuje možnosti obravnave oziroma razpravljalne vloge Državnega zbora ali celo parlamenta v celoti. To, kar je bilo za nas bistveno izhodišče, ki smo se ga lotili, ko smo začeli tako na Vladi, kot na Ministrstvu za obrambo razmišljati o mednarodnih operacijah in misijah, je bilo, da smo po eni strani želeli priti do ustrezne podpore tako v javnosti, torej v celotni javnosti, kot v politični javnosti za mednarodne operacije in misije, kot drugič, želeli smo, da imamo vendarle kot država celovit pregled nad vsemi tipi operacij; tako tistih, ki so mednarodne operacije in misije po zakonu o obrambi, kot tistih, ki so civilne misije in so določene v Zakonu o civilnih napotitvah na mednarodne civilne misije in v mednarodne organizacije, kot tistih, ki tečejo po Zakonu o naravnih nesrečah in so pravzaprav mednarodne reševalne operacije. Ker so danes z nami ravno gospodje gasilci in gasilke, se mi zdi prav, da povemo, da je v teh mednarodnih reševalnih operacijah velikokrat udeležen tudi marsikateri gasilec. Na Vladi smo potem v zvezi z razpravljalno vlogo Državnega zbora sprejeli sklep, in to 9. aprila letos, da določimo postopek, po katerem je mogoče vključiti oziroma kjer je mogoče dati večjo vlogo Državnemu zboru, zlasti pri odločanju o novih operacijah in misijah in o prenehanju nekaterih operacij in misij, v katerih je že vključena Republika Slovenija. Ta postopek smo uporabili že pri operaciji "Nato training mission in Irak", in sicer je šlo za dvostopenjski postopek. Vlada je najprej sprejela namero o tem, kaj bo storila z določeno operacijo, potem pa je to namero sporočila v Državni zbor. V Državnem zboru smo potem v dveh matičnih telesih, v Odboru za zunanjo politiko in Odboru za obrambo, razpravljali o tej pobudi in na podlagi te razprave in na podlagi dodatne presoje na Vladi smo potem sprejeli odločitev. Te vrste, dvostopenjski, način obravnave bi radi uporabili v prihodnosti vselej, ko bo šlo za nove operacije, in vselej, ko bo šlo za prenehanje starih operacij. Tudi pri velikih, bistvenih spremembah pri obstoječih operacijah bi bili veseli, če lahko uporabimo tudi tovrsten postopek. Naj povem, da bom zelo vesela, če bomo lahko v prihodnjih dneh skupaj rekli kakšno besedo o naši slovenski odgovornosti, kot pomorske države za dogodke ob somalijskih obalah, kjer so tudi ladje, čeprav niso več pod slovenskimi zastavami, nosijo pa še vedno slovenska imena in na njih so tudi slovenski mornarji. Torej, v tem sklepu, ki ga je Vlada sprejela 9. aprila, smo sprejeli tudi odločitev o nastajanju celovite strategije Republike Slovenije pri sodelovanju v mednarodnih operacijah in misijah in pri tem smo, kot ste tudi že vi opozorili, opravili vrsto posvetov. Ti posveti so se začeli že januarja letošnjega leta, in sicer od posveta o tem, katere vrste podlag imamo že v preteklosti v zvezi z morebitno strategijo, do tega, kako vendarle kljub različnim zakonom, po katerih potekajo napotitve, vzpostaviti nek enovit pogled na operacije in misije, do tega, kako bomo lahko v prihodnosti o teh operacijah spregovorili oziroma vse to zapisali v enoten integralni dokument. Maja letos, upamo, da bomo lahko ta dokument lahko predstavili javnosti. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Černač bo postavil poslansko vprašanje ministru za pravosodje. Prosim.
Spoštovani kolegice in kolegi, vsi ostali prisotni. Zakon o odvetništvu, tako imenovani Šturmov zakon, v 5. členu določa, da Odvetniška zbornica Slovenije vodi seznam odvetnikov in odvetniških družb, ki zastopajo stranke po uradni dolžnosti ali izvajajo storitve brezplačne pravne pomoči. Zakon tudi določa, da je Odvetniška zbornica dolžna posredovati ta seznam vsem sodiščem in jim sporočiti vsako spremembo. Zakon tudi določa, da odvetnik prosto odločal o uvrstitvi na seznam ter da lahko predlaga izbris iz tega seznama. Po vložitvi predloga pa je dolžan še 30 dni opravljati dejanja za stranko. Spoštovani gospod Zalar, minister za pravosodje. Zanima me torej: Koliko odvetnikov in odvetniških družb v Republiki Sloveniji je bilo na ta seznam vpisanih na dan 30. 6. 2008; 31. 12. 2008; 31. 1. 2009; 28. 2. 2009 in na dan 27. 3. 2009? Pri odvetniških družbah me zanima tudi: Koliko odvetnikov je zaposlenih v teh družbah, ki so vpisane na seznam odvetniških družb, ki zastopajo stranke po uradni dolžnosti ali izvajajo storitve brezplačne pravne pomoči? Zanima me tudi najvišji znesek, ki je bil odvetniku ali odvetniški družbi iz proračuna izplačan za vsa dejanja v posameznem primeru, ko je šlo za zastopanje po uradni dolžnosti, do 31. 12. 2008, in najvišji znesek, ki je bil izplačan po 1. 1. 2009. Zanima me tudi najvišji znesek povračila stroškov v postopku revizija javnih naročil; se pravi taksa, odvetniški in ostali stroški, kjer je izvajalec ponudnik v reviziji uspel, naročniku, državi pa je bilo s sklepom Državne revizijske komisije odrejeno plačilo stroškov. Zanima me podatek za leto 2008 in zanima me najvišji znesek povračila stroškov v postopku revizije javnih naročil na enak način - taksa, odvetniški in ostali stroški - za leto 2009, torej po 1. januarju 2009. V teh primerih me seveda zanima tudi tisto, kar je bistveno: Koliko je znašala vrednost javnega naročila, ki je bila v reviziji razveljavljena in koliko je znašala vrednost javnega naročila v ponovljenem postopku? Recimo, primer Markovec je takšna zanimiva zgodba, kjer se je vrednost prepolovila in govorimo o prihranku nekaj deset milijonov evrov. Ta vprašanja me zanimajo zato, ker odgovorov nanje nismo prejeli niti takrat, ko ste po nujnem postopku spremenili Zakon o odvetništvu, niti takrat, ko je bila sprejeta pobuda za ustavno presojo naknadnega zakonodajnega referenduma tega zakona, pri kateri ste se sklicevali na protiustavnost posledic, ki bi lahko nastale, pa niso bile z ničemer utemeljene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim za odgovore.
Hvala lepa. Najprej moram odgovoriti, da Ministrstvo za pravosodje po zakonu ni dolžno ali upravičeno voditi podatkov za katere ste zaprosili v zvezi z odvetniki in odvetniškimi družbami, zato smo morali te podatke pridobivati od petka popoldne do danes in podatki niso popolni. Ti podatki se vodijo pri okrožnih sodiščih. Glede na to, da zahtevate podatke o stanju na določen dan v letu 2008 in 2009, mi bo zanesljivo zmanjkalo časa, da vam razložim zdaj, kakšno je stanje. Ampak začel bom s tem, katera sodišča še niso posredovala odgovorov: okrožna sodišča Slovenj Gradec, Ptuj, Murska Sobota, Novo mesto in Ljubljana v glavnem tudi še ne. Drugače pa je število odvetnikov, ki so zastopali v zadevah "ex offo" na dan 30.6.2008: Celje 66, Koper 38, Krško 20, Maribor 87. Število odvetnikov, ki so delali v zadevah brezplačne pravne pomoči: Celje 47, Koper 21, Nova Gorica 44, Krško 21, Maribor 81. To je vse stanje na dan 30.6.2008. Stanje na dan 31.12.2008: Celje 64, Koper 38, Krško 20, Maribor 84, pri "ex offo". Stanje pri BPP: Celje 45, Koper 23, Nova Gorica 43, Krško 21, Maribor 81. Stanje 31.1.2009: Celje 64, Koper 6, Krško 21, Novo mesto 29, Maribor 80, brezplačna pravna pomoč: Celje 45, Koper 3, Nova Gorica 6, Krško 22, Ljubljana se tu pojavi s podatkom 198, Maribor 81. In naprej, 28.2.2009: Celje 64, Koper 6, Krško 21, Novo mesto 29, Maribor 77. Brezplačna pravna pomoč: Celje 44, Koper 4, Nova Gorica 28, Krško 22, Maribor 67. In še 27. marec 2009: Celje 64, Koper 6, Kranj 43, Krško 20, Maribor 77 in Novo mesto 29. Pri brezplačni pravni pomoči pa: Celje 43, Koper 3, Nova Gorica 29, Kranj 43, Krško 21, tu se spet pojavi Ljubljana 193, Maribor 67 in Ptuj se tu pojavi z edinim podatkom 32. To so zdaj podatki, ki so jih posredovala sodišča o številu odvetnikov, pri čemer pa morate upoštevati, da se ti podatki morajo povezovati z obvestili, ki so jih posredovali tem sodiščem območni odvetniški zbori o tem, da se vsi odvetniki umikajo s teh seznamov. Glede števila zaposlenih odvetnikov v odvetniških družbah, tega podatka nima niti Odvetniška zbornica, tako da vam ga ne morem posredovati. Ministrstvo pa tudi ne, ker po zakonu ni upravičeno teh podatkov zbirati. Glede višine izplačil v zadevah "ex offo" in brezplačne prave pomoči, ti podatki se ne zbirajo, centralno Vrhovno sodišče jih nima. Parcialno, po posameznih sodiščih nam je uspelo pridobiti podatke o stanju na dan 31.12.2008, ampak to zanesljivo ni celovit pregled za leto 2008, in sicer: Celje 11.603, Koper 10.341, Novo mesto 9.943 evrov, Maribor 19.610 evrov, Slovenj Gradec 7.553 evrov. To so po podatkih sodišč najvišji zneski za "ex offo" zastopanje. Po stanju na dan 1.1.2009 je pa, recimo, Koper sporočil 11.842 evrov, Krško 3.399, Novo mesto 5.375, Maribor 19.776, Slovenj Gradec 7.370. To so podatki, ki smo jih v tem kratkem času uspeli pridobiti. Glede revizije. Pri Državni revizijski komisiji po zakonu ne vodijo evidence o podatkih, za katere prosite, zaradi tega smo posebej zaprosili za te podatke. Sporočili so nam, da glede na to, da je Zakon o odvetniški tarifi [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]začel veljati 1. 1. 2009, to je večinoma za zahtevke, o katerih še ni bilo odločeno, varirajo pa od zneska 79.267 evrov, 31.550 evrov, [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod minister. Želite dopolnitev odgovora, gospod Černač? Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, zakon zelo jasno določa v 5. členu, da seznam odvetnikov vodi Odvetniška zbornica in ne sodišča. Odvetniška zbornica Slovenije je tista, ki je dolžna posredovati seznam odvetnikov vsem sodiščem in jim sporočiti vsako spremembo. To vam gotovo ni neznano. Tudi vam ni neznano, da območni zbori odvetnikov niso tisti, ki bi lahko odločali o vpisih ali izbrisih iz tega seznama, ampak v skladu z zakonom lahko o tem odloča samo vsak odvetnik kot posameznik. Na to so bili odvetniki na teh zborih tudi opozorjeni. Zaradi tega vašega podatka, ki ste ga navajali, da so območni zbori sprejemali sklep o izpisu, ne morem šteti za relevantnega, ampak bolj kot zavajanje javnosti. Iz podatkov, ki ste jih navedli, izhaja, da ni res, kar ste trdili, ko smo obravnavali zakon po nujnem postopku, in da ni res, kar ste trdili v Državnem zboru takrat, ko ste vladajočo večino prepričevali, da bodo nastale nujne in škodljive posledice, če ne bo sprejeta ustavna presoja naknadnega zakonodajnega referenduma o vašem zakonu. Podatki, ki ste jih navedli, resda parcialno kažejo na to, kar smo ves čas zatrjevali, da ne drži, da so se odvetniki iz teh seznamov izpisovali, da je resnica drugačna in tudi številke, ki ste jih sedaj navedli, kažejo na to, da je številka približno takšna, kot je bila. Še več, da se je na nekaterih sodiščih povečala. Nedopustno je, da pristojni minister nima teh podatkov, moral bi jih imeti že takrat, ko je bil zakon 27. marca obravnavan po nujnem postopku v tem Državnem zboru, najkasneje pa 8. aprila, ko je utemeljeval na teh neverodostojnih podatkih, da bodo [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]nastale protiustavne posledice, če ta Državni zbor ne bo sprejel ustavne presoje naknadnega zakonodajnega referenduma. Prosim, da mi do konca odgovorite v celoti na moje vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Moram zavrniti očitek o zavajanju. Ministrstvo za pravosodje je v zakonodajnem postopku v zvezi z zakonom o odvetništvu posredovalo Državnemu zboru informacije, ki jih je dobilo od sodišč in Odvetniške zbornice. In iz teh informacij jasno izhaja poročilo, da so se odvetniki kolektivno umaknili s teh list za zastopanje po uradni dolžnosti in zadevah brezplačne pravne pomoči. O tem sem tudi kot minister večkrat govoril tu v Državnem zboru. Drži pa vaš podatek, da kaže ta primer potrebo po tem, da se uredi to področje seznamov, na katere se uvrščajo odvetniki. To je bil tudi eden od razlogov, zaradi česar smo se na ministrstvu in Vladi odločili, da Državnemu zboru predlagamo spremembo zakona. V zvezi s tem vam lahko zagotovim, da bom kot minister poskrbel, da bodo ti seznami ažurirani, ne glede na to, ali bo uveljavljena stara, torej sedanja ureditev, ali bo uveljavljena nova, tista, ki je v presoji na Ustavnem sodišču v zvezi z referendumsko pobudo, ker se je tu izkazalo, da tudi sama praksa, in sedaj moram reči praksa sodišč v zvezi s postavljanjem odvetnikov s teh seznamov, ni enotna, ni povsem v duhu zakona, povezuje se s situacijami, ko nekdo pride na sodišče z odvetnikom po pooblastilu in potem sodišče temu odvetniku da status zagovornika po uradni dolžnosti. Tu obstaja neka siva lisa in tu Ministrstvo za pravosodje bo v vsakem primeru to vprašanje uredilo na način, da bodo te liste v bodoče ažurirane.
Hvala lepa. Gospod Černač.
Na moje vprašanje seveda ni bilo odgovorjeno. Ni bilo odgovorjeno v celoti. Odgovor je izredno pomanjkljiv, nisem dobil cele vrsto informacij o tem, o čemer sem spraševal, kljub temu, da sem to vprašanje točno tako, kot sem ga danes prebral, najavil do 12. ure v petek prejšnji teden. Nedopustno je, da pristojni minister nima podatkov, na podlagi katerih je v Državnem zboru utemeljeval spremembo Šturmovega zakona in nekaj dni kasneje utemeljeval zahtevo po ustavni presoji naknadnega zakonodajnega referenduma, češ, da bodo nastale protiustavne in škodljive posledice, ker ne bo odvetnikov, ki naj bi zastopali "ex offo" oziroma nudili brezplačno pravno pomoč. Danes smo slišali, da temu ni tako. Samo v Ljubljani je preko 200 takih odvetnikov, če ne štejem vseh ostalih sodišč v Republiki Sloveniji. Jaz sem v razpravi takrat, ko smo o tem razpravljali, dejal, da tudi če bi bil samo eden ne bi bilo teh posledic, ki ste jih utemeljevali. Vidimo, da problema ni, da je bil hipotetično predstavljen in hipotetično namišljen. Zadeva je po moji oceni zelo delikatna. Gre za to, da je gospod Zalar zavajal Državni zbor in zavajal celotno slovensko javnost, in to vedoma, ne nevedoma. To kliče po odstopu ministra. Na vašem mestu, gospod Zalar [[...]]
Gospod Černač, želeli ste proceduralno. To zdaj ni več in ne more biti polemika. Prosim, izjasnite se o proceduralni zadevo.
Želim proceduralno povedati, da v odgovoru, niti v prvem delu niti v drugem delu, ni bilo niti približno odgovorjeno na moje vprašanje. Zaradi tega predlagam, da se na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministra na moje vprašanje, v okviru katere je treba pridobiti točne, konkretne podatke, tako kot sem jih v vprašanju zahteval, pridobiti tudi podatke glede revizijskih postopkov, kajti za mene je pri reviziji bistveno, za koliko se je konkretno javno naročilo, ker je bila revizija izvedena, pocenilo. Primer Markovec nam govori za nekaj 10 milijonov evrov! Tu so odvetniški stroški sekundarnega pomena. In naslednje, mislim, da je nujno v tej razpravi ugotoviti, ali je ta hipotetični primer, ki ga je gospod minister navajal v razpravi, v Krškem se sploh resnično zgodil ali ne. In če se je resnično zgodil, ni bilo nobenih posledic, ki bi lahko nastale, kot je on utemeljeval, ker ne bi prišlo do zastopanja po uradni dolžnosti. V Državnem zboru smo s strani vladajoče koalicije poslušali strašenje ljudi, kako se bodo kriminalci sprehajali po ulicah, ker ne bo zastopanja po uradni dolžnosti. Danes vidimo, da temu ni tako. Temu je pritrdil sam gospod pravosodni minister. Nujna je razprava o odgovoru na to vprašanje ne samo zaradi tega, ker je bilo nepopolno odgovorjeno, pač pa tudi zaradi tega, ker je bil zaveden Državni zbor in celotna slovenska javnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Zvonka Černača, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za pravosodje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 21. aprila 2009, v okviru glasovanj. Prosim poslanca, gospoda Ribiča in gospoda Jurija, za razumevanje. Zdajle bo poslansko vprašanje postavil gospod France Cukjati ministru za zdravje, ker bo pozneje prevzel vodenje seje. Upam, da boste to razumeli. Prosim, gospod Cukjati.
Hvala za besedo. Hvala tudi kolegom. Gospod minister, zopet smo pri zobozdravstvu in verjetno se bova oba strinjala s tem, da je ena od značilnosti slovenskega zobozdravstva, da je vse težje dostopno in da je tudi kvaliteta včasih zaskrbljujoča. Kar 24% odraslih Slovencev ne hodi k zobozdravniku praktično nikoli, saj niso nikjer opredeljeni. Naslednja značilnost slovenskega zobozdravstva je tudi skromna kapaciteta zobozdravstva. En zobozdravnik pride na 2.600 odraslih prebivalcev, v Evropi je ta številka bistveno nižja, sprejemljivo je 1.600 prebivalcev na zobozdravnika. Sredstva za zobozdravstvo so se v desetih letih razpolovila. Poudarjam, razpolovila, v primerjavi z drugimi zdravstvenimi sferami. Pred desetimi leti je zobozdravstvo še bilo deležno 8% sredstev iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, sedaj samo še 4%, da ne govorim o administrativnih obremenitvah, ki prav v zadnjem letu oziroma v teh mesecih tako zelo obremenjujejo zobozdravnike, da jim praktično za tretjino časa pobere neposredna administrativna zadeva in zato je seveda toliko manj časa za paciente. V tem času pristopa k tem problemom Zavod za zdravstveno zavarovanje z napovedjo oziroma z uvajanjem glavarinskega sistema, kjer bo zdravstveni dom oziroma zobozdravstvena ambulanta prejela sredstva glede na število opredeljenih pacientov, kar pomeni, da bo ta budžet ostal enak, kljub temu da se bo dvignilo število predeljenih pri vseh zobozdravnikih. In ko bodo enkrat vsi odrasli Slovenci opredeljeni, bo seveda na pacienta za 30% manj sredstev, kot jih je danes, ker se bo število opredeljenih na zobozdravnika povečalo s 1.900 na 2.600, to je porast za 30% in seveda bodo tudi sredstva na pacienta za 30% nižja. Ob vsem tem so zobozdravniki upravičeni, in tudi pacienti. Kajti to pomeni za kvaliteto zobozdravstvenih storitev? Zatekali se bodo samo k najcenejšim storitvam, kot je recimo ekstrakcija zob, potem pa bodo ponudili pacientu samoplačniško implantacijo novega zoba.
Hvala lepa. Prosim minister za odgovor.
Spoštovani dr. Cukjati. V kar nekem delu vašega vprašanja bi z ugotovitvami soglašal. Vendarle poskušal bom v odgovoru postreči še z nekaterimi podatki, ki pa mislim, da kažejo nekoliko drugačno luč. Težko je odgovoriti na vprašanje, kaj je z našo zobozdravstveno politiko. Tudi težko je podobno odgovoriti, kaj je z našim zdravstvenim sistemom v celoti, kajti za nas je osnovni problem, da nimamo dolgoročne usmeritve in dolgoročne ali vsaj kratkoročne strategije ne na področju zobozdravstva in ne na področju zdravstvene politike v Sloveniji. Razvoj zdravstvenih dejavnosti v naši državi že vrsto let teče precej, bi rekel nežno, nenadzorovano, delno nenačrtno, usklajeno z interesi posameznih skupin izvajalcev ali okolij, manj skladno s potrebami prebivalstva. Stanje na tem področju pa je slika in dokaz, da brez načrtnega usmerjenega razvoja tako v zobozdravstvu kot v zdravstvu nasploh ni pričakovati boljših rezultatov v zadovoljstvo zavarovancev in državljanov. Predvsem je razmere v zobozdravstveni dejavnosti spremenila nenadzorovana privatizacija. Dejstvo namreč je, da ima Slovenija - tu se razhajava, dr. Cukjati, z enim podatkom, jaz sem ga prepisal iz podatkov, ki jih ima Evropska skupnost - na 100 tisoč prebivalcev 61 zobozdravnikov, kar je nad povprečjem EU, 25 članov, kjer imajo 59. Ni bistvene razlike, ampak za primerjavo. Na tem področju težko govorimo o deficitu. Vendar je od vseh 1231 zobozdravnikov v Sloveniji zaposlenih v javnih zavodih 505 - 40%, 597 jih dela na podlagi koncesije in potem, spoštovani dr. Cukjati še 160, ki so čisti zasebniki, se pravi brez koncesije. Koncesionarji pa se vendarle obnašajo drugače od tistih, ki delajo v javnih zavodih. Po pritožbah zavarovancev; tako, kot tudi vi v vašem vprašanju ugotavljate, teh pritožb ni malo. Ugotavljamo, da si posamezni koncesionarji prilagajajo delovni čas svojim potrebam. V ponedeljek dopoldne jih ne dela veliko, v petek popoldne jih dela malo. Zato z novim zakonom in zakonodajo, ki jo pripravljamo, želimo te stvari urediti. Po pritožbah zavarovancev ugotavljamo, da so posamezne ambulante koncesionarjev zaprte dalj časa, kot je to dovoljeno, in ni dogovorjenega nadomestila v času počitnic in v drugih primerih odsotnosti. S tem se seveda zmanjšuje dostopnost do zobozdravstvenih storitev za tiste paciente, ki si samoplačniških ali nadstandardnih storitev ne morejo privoščiti. Mi smo naredili, spoštovani doktor, samo en ukrep, ko smo skupaj z Zavodom zahtevali, da tudi tisti zobozdravniki, ki imajo samo 400 opredeljenih, morajo prevzeti več opredeljenih, da bi to breme razbremenili v primerjavi s tistimi, ki jih imajo tisoč ali več. Moram vam povedati, da v ministrstvu nismo sprejeli nobenega ukrepa, ki bi dodatno administrativno obremenjeval. Res je, vaša ugotovitev je točna, dr. Cukjati, 4,4% namenjamo za zobozdravstvo, od celotnih sredstev. Če povem v številkah, v letu 2008 je bilo namenjeno za zobozdravstvo šestinosemdeset milijonov iz sredstev obveznega zavarovanja in dvainšestdeset iz prostovoljnega. Z novo zakonodajo mislimo resno pristopiti k razrešitvi navedenih problemov in težav. Hvala.
Prosim za dopolnitev odgovora. Prosim, gospod Cukjati.
Hvala za odgovor, s katerim nisem prav zadovoljen, in bi prosil še za dodatne podatke. Poglejte, sistem plačevanja in to, kar sedaj vpeljuje Zavod za zdravstveno zavarovanje, nima nobene zveze s tem, ali je zobozdravnik koncesionar ali zaposlen v zdravstvenem domu. Nobene zveze. Tudi podatki o tem so za lase prevlečeni in se črno-belo ne da govoriti, da eni so lenuhi, drugo so pridni, eni delajo samo pet ur na dan, drugi dvanajst ur na dan. To vemo, kako je. Je pa res, gospod minister, da je to zelo nevaren poseg, drastičen poseg v način financiranja zobozdravstva, ne da bi prej naredili nek političen projekt reševanja celotnega vprašanja. To je to. In mislim, da bo velika škoda narejena, če boste s tem, kar ste napovedali, zamujali. To pa ni več stvar Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ampak je stvar ministrstva: zagotavljati kvaliteto. V osnutku Zakona o zdravstveni dejavnosti celo načrtujete ustanovitev inštituta, zavoda za zagotavljanje kvalitete v zdravstvu, kamor sodi tudi zobozdravstvo. S tem, gospod minister, kar je bilo uvedeno 1. aprila, pa nihče ne ve, kako bo to teklo, in je vsa zmeda. S tem bomo zrušili še tisto kvaliteto, ki jo imamo. Tukaj pa ni več samo odgovornost Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ampak je vaša odgovornost. Prosil bi, če mi odgovorite: Kaj boste naredili, da boste ta poseg Zavoda za zdravstveno zavarovanje v samo politiko, načelno zobozdravstveno politiko preprečili in uveljavili interes države?
Hvala lepa. Prosim ministra za dopolnilni odgovor. Prosim
Dr. Cukjati, oba veva zelo dobro, da imamo v Sloveniji zobozdravnika, ki ima opredeljenih tisoč in več zavarovancev in na drugi strani zobozdravnika, ki jih ima tristo osemindvajset. To ni pravično. Mi se resno pripravljamo, imeli smo vrsto pogovorov in prosili smo Zdravniško zbornico Slovenije, Slovensko zdravniško društvo, Združenje stomatologov, da skupaj pristopimo k novemu načrtovanju in konceptu razvoja zobozdravstva v Sloveniji, od preventive, o kateri nisva govorila, do rednih posegov zdravljenja. Računam, da bi s tem zelo pohiteli in da bi v skladu s predlogom zakona o zdravstveni dejavnosti imeli te stvari pripravljene, ko bomo prišli v Državni zbor. Vendar osebno vidim, da je velik problem predvsem v tem delu. In mislim, da tudi del vprašanja izhaja iz tega, ko sem se pogovarjal s predsednico zobozdravstvene sekcije pri slovenski zdravniški zbornici, z gospo dr. Merkoljevo, in sva te teme obravnavala in ko sem ji predlagal, da moramo uvesti nek način nadzora, kako se storitve plačujejo, da bi želeli imeti točno sliko, kaj plača zavarovanec, kaj plača zavod in kaj plača prostovoljno zavarovanje, sem po mailu dobil pismeni odgovor, da se o vseh stvareh lahko pogovarjava, o nadzoru in evidenci cen pa ne. Tu imamo težave. Ministrstvo bo prišlo s programom in jaz bom poprosil Državni zbor oziroma še v fazi javne razprave o novem zakonu za vaše dopolnitve in predloge. Ukrep, ko predlaga zavod, s čimer je ministrstvo soglašalo, da tisti zobozdravniki, ki imajo minimalno opredeljenih ljudi, to povečajo, in to ni bilo dodatno administriranje, pač pa zgolj izravnava in neka pomoč, da bi lahko storili več. Še en podatek. Koncesionarji, dr. Cukjati, opravijo 100% program, sklenjen z zavodom, javni zavodi nobeno leto ne.
Hvala lepa. Gospod Janez Ribič bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Minister za finance je odsoten. Prosim, gospod Ribič.
Hvala. Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovane gospe ministrice in ministri, drage poslanke in poslanci! Ob sprejemanju novele Zakona o dohodnini leta 2004 smo se v Slovenski ljudski stranki zavzemali, da plačila iz naslova ukrepov kmetijske politike ne bi bila vključena v dohodek iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti. Ministrstvo za finance in Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano sta zavzeli stališče, da zaradi veljavne ureditve katastrskega dohodka ukrepi kmetijske politike morajo biti vključeni v Zakon o dohodnini. Obljubljeno je bilo celo, da bosta ministrstvi pripravili novelo Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki bo temeljil na novi metodologiji izračunavanja katastrskega dohodka. Posledično tej novi ureditvi katastrskega dohodka naj bi se ukrepi kmetijske politike izključili iz obdavčitve v Zakonu o dohodnini. Zato, spoštovana minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in minister za finance, sprašujem: Kdaj se bo pripravil in uveljavil nov Zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka? Kdaj se bo pripravila in uveljavila nova metodologija izračunavanja katastrskega dohodka? Kdaj se bo pripravila in uveljavila nova metodologija izračunavanja katastrskega dohodka oziroma kdaj se bodo na osnovi uveljavitve zgornjih dveh predpisov pripravile ustrezne spremembe Zakona o dohodnini? Trenutno veljavna ureditev obdavčenja slovenskega kmetijstva in slovenskega kmeta, spoštovana ministra, ne omogoča pravičnega in stabilnega sistema izračunavanja davčne osnove za kmetijsko dejavnost. Tako so posledično slovenski kmetje v tej izjemno težki gospodarski in socialni situaciji še bolj obremenjeni, kot bi lahko bili sicer. Zato vaju prosim za odgovor na moja vprašanja. Hvala.
Hvala. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa za vprašanje gospodu poslancu. Jaz bom lahko odgovoril samo na tisti del, ki spada v pristojnost Ministrstva za kmetijstvo. Pri omenjenem vprašanju gre večji del za delovno področje davčnih predpisov, ki je v pristojnosti Ministrstva za finance. Mi smo v letu 2008 prejeli od Ministrstva za finance informacijo o povprečnih zneskih subvencij za leto 2008 in 30.10.2008 smo posredovali naše mnenje. Naše mnenje je bilo sicer drugačno od stališča Ministrstva za finance, da so plačila za območje z omejenimi možnostmi za kmetijsko dejavnost okoljska plačila in kot takšna po našem mnenju oproščena dohodnine, kajti tako tudi opredeljuje uredba Sveta Evropske unije iz leta 2005, ki govori o podpori za razvoj podeželja iz evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja. Na Ministrstvu za kmetijstvo menimo, da je treba področja z omejenimi dejavniki in ta plačila obravnavati kot okoljska plačila, ker je izplačilo v celoti pogojeno z izpolnitvijo standardov za okolje, varno hrano, zdravje in dobro počutje živali, ki pa so osnovni pogoj za izvajanje te uredbe in povezane so tudi z upoštevanjem načel dobrega kmetijskega in okoljskega delovanja. Upravičenci imajo velike obveze s tega naslova, saj morajo na odobrenih in prijavljenih površinah kmetovati najmanj pet let, v nasprotnem primeru morajo plačila celo vrniti. In jaz bi poudaril še to, da je Slovenija izrazito izpostavljena področjem z omejenimi dejavniki, kar 80% jih je. Tudi v strategiji razvoja kmetijstva, ki jo pripravljamo, in tudi na splošno velja stališče, da želimo ohranjati poseljenost področja, da želimo ohranjati tudi kulturno krajino in to se dogaja ravno na hribovitih kmetijah, na gorskih kmetijah, na kmetijah na Krasu, kjer je zaraščanje najbolj intenzivno. Naše mnenje je, da bi morali upoštevati uredbo Sveta, ki govori o podpori razvoja podeželja. V zvezi s tem smo do sedaj opravili dva razgovora z Ministrom za finance. Žal soglasja nismo dosegli, razgovori pa se pravzaprav nadaljujejo in upam, da bomo na tem področju skušali doseči neko soglasje, še posebej zaradi tega, ker je lansko leto bilo to drugače, kot ste verjetno obveščeni. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala. Na podlagi 247. člena Poslovnika zahtevam, da minister za finance na moje vprašanje ustno odgovori na naslednji seji. Hvala lepa.
Hvala. Minister za finance bo odgovoril na naslednji seji. In sedaj bo gospod Franco Juri postavil poslansko vprašanje generalnemu sekretarju Vlade. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Gospe in gospodje, ministrice in ministri. Ob nedavnih pogovorih, ki smo jih v naši stranki imeli s predstavniki narodnostnih skupnosti v Sloveniji in z njihovimi organizacijami, to so interesne samoupravne skupnosti, smo zaznali oziroma so nam sogovorniki posredovali zaskrbljenost zaradi pričo neuradnih namigov, da bo Vlada v procesu reorganizacije nekaterih lastnih struktur Urad za narodnosti združila z nekaterimi drugimi uradi oziroma znotraj neke vladne službe, kjer bi bili zajeti vsi segmenti, ki so tako ali drugače povezani s politiko enakih možnosti. Zaskrbljenost manjšinskih skupnosti, torej Madžarov, Italijanov in Romov, izhaja iz dejstva, da imajo v Uradu za narodnosti edinega pravega sogovornika v Vladi, ki je nastal prav s tem specifičnim namenom, da udejanji ustavne in siceršnje pravice teh narodnosti. Gre za tri skupnosti, ki jim pripada po Ustavi specifični položaj. Navsezadnje v Državnem zboru dve razpolagata tudi s specifičnim sedežem. Pričakovati je, da bo Vlada delovala zelo preudarno takrat, ko gre za katerokoli spremembo, ki bi lahko naletela na neodobravanje oziroma zaskrbljenost teh skupnosti. V tem primeru smo dejansko zaznali zaskrbljenost. Sprašujem cenjenega generalnega sekretarja: Kaj pravzaprav drži, ali se res razmišlja v tej smeri? Kako menite, da bo treba posredne prizade o tem informirati? Hvala.
Hvala. Gospod sekretar, izvolite.
Hvala za besedo. Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. Res je, Vlada Republike Slovenije je v okviru razprav o tem, kako v državni upravi in v javnem sektorju širše, naložila ministrstvom in vladnim službam, da pripravijo eventualne spremembe aktov o sistemizaciji delovnih mest in da tudi proučijo možnost eventualnega združevanja posameznih služb oziroma organov znotraj resorjev ter pripravijo predlog organizacijskih sprememb. V generalnem sekretariatu Vlade je naslednje. Generalni sekretariat Vlade je ena služba. Ima približno malo čez 160 ljudi zaposlenih, poleg tega je tukaj še Urad za komuniciranje, nekaj čez 40 ljudi, potem je tu še Protokol Republike Slovenije, potem pa je tako imenovanil štirih, pet malih vladnih služb: Urad za narodnosti, Urada za verske skupnosti, Urad za enake možnosti in Urad za varstvo tajnih podatkov. Zgodovinsko so te vladne službe nastajale v različnih časih, nekaj je še iz, če hočete, preteklega časa, nekaj jih je nastalo v času prejšnjih vlad. Ne nazadnje pa se je skušalo z nekaterimi zakoni, med njimi tudi z zakonim o uresničevanju načela enakega obravnavanja, sprejetim v letu 2004, zagotoviti to, da se za vse osebne okoliščine zagotovi enako obravnavanje. Vendar je oblikovanje Urada za enake možnosti in oblikovanje zagovornika znotraj Urada za enake možnosti to enako obravnavanje po osebnih značilnostih, za katere zakon sicer pravi, da ga je potrebno zagotoviti ne glede na spol, narodnost, raso, etično poreklo, vero ali prepričanje, invalidnost, starost in tako naprej, do sedaj bilo urejeno samo za vprašanje spola, pa še to v določeni meri nezadostno. Zato sem sam kot generalni sekretar Vlade po nekaj mesecih dela ugotovil, da kot generalni sekretar Vlade lahko korektno usmerjam delo tistih služb, ki so neposredno povezane z delom Vlade in pripravami dela Vlade. Služb, ki pa obravnavajo posamezna vprašanja po osebnih značilnostih, pa pravzaprav nihče vsebinsko ustrezno ne usmerja. Tam imamo sicer direktorje, vendar so to zelo male službe, pet, šest, sedem ljudi: direktor, pomočnik oziroma nekdo, ki se ukvarja s financami, nekdo, ki dela javna naročila, in potem dve do tri osebe na strokovnih nalogah. Eden od razmislekov, ki so se oblikovali, je, da bi Vlada nekje v tem mandatu vendarle ob Službi Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ob Službi Vlade za razvoj in evropske zadeve, ob Službi Vlade za zakonodajo oblikovala vladno službo, ki je višji organ, močnejši organ kot posamezen organ, in skušala v okviru te vladne službe - delovno ime je trenutno "Vladna služba za uresničevanje enakosti" - nekako koncentrirati in usmerjati delo vseh uradov, ki pokrivajo posamezna vprašanja. To ne pomeni, da bi se posamezni proračuni sedanjih uradov združili, bi rekel, vsebinsko, pač pa bi še zmeraj imeli ločene programe, vendar bi lahko zagotovili vsaj enotno finančno službo, enotna kadrovska vprašanja, tudi enotno pravnosistemsko urejanje. Naj dam samo en primer. Že vrsto let terja Računsko sodišče, da se za področje financiranja narodnosti in pripadnikov etičnih skupnosti v slovenskih občinah ustrezno uredi to vprašanje z uredbo. Služba oziroma urad se tega ni lotil, podobno kot se ni lotil še vrste drugih vprašanj. Hkrati smo se pa zavezali v koalicijskem sporazumu, da bomo v letošnjem letu skušali začeti pripravljati in nadgraditi zakonodajo o posebnih pravicah avtohtonih skupnosti in v tej zvezi zadeve ustrezno urediti. Ocena je, če bi z vladno službo združili moči teh posameznih malih vladnih služb, bi hitreje in ustrezneje urejali ta vprašanja, še posebej, ko urejamo ta vprašanja v vladni proceduri. Predlog, ki je trenutno v usklajevanju s Službo Vlade za zakonodajo, če bomo ugotovili, da so sistemske podlage za to, bomo posredovali tudi v nadaljnjo obravnavo, še posebej v nadaljnje pogovore s pripadniki narodnosti.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Juri.
Hvala, gospod Cvikl. Bojim se, da ta zagotovila ne bodo dovolj za pomiritev narodnostne skupnosti. Bojazen je, da se s takšno združitvijo lahko razvodeni tista specifična vloga, ki jo ima Urad za narodnosti, v trenutku, ko so manjšine podvržene nekaterim pritiskom oziroma izgubi sredstev, kot je bilo v primeru zadnjega rebalansa proračuna. Občutek, ki se poraja, je, da vse, tudi te sistemske rešitve, jih bodo na koncu prizadele. Zato upam in iz tega zadnjega dela vašega odgovora sem tudi razumel, da nič ne bo sprejeto brez pogovorov z neposredno zainteresiranimi, torej tudi s samoupravnimi skupnostmi. Pozivam vas, da dejansko upoštevate pri tem načelo soglasja, načelo sprejemljivosti s strani neposredno zainteresiranih. Gre za skupnosti, ki so ustavne in so omenjene v posebnih členih, ki temeljijo tudi na mednarodnih sporazumih. Ta specifika je verjetno pomembna. Najlepša hvala.
Hvala. Izvolite, gospod generalni.
Hvala lepa gospodu poslancu za opozorilo. Jaz moram reči, da tudi na prvih pogovorih, ki sem jih sam imel z obema poslancema, sem omenil to možnost in tudi povedal, da bodo vse rešitve usklajevane s predstavniki. Jaz moram tu še enkrat poudariti. Poglejte, ko smo se v Generalnem sekretariatu Vlade sestali na temo državnega proračuna 2009 se je na sestanku zbralo preko 20 ljudi, ker je to tako razparcelirano, da se posamezni uradi ukvarjajo z nekaj 100 tisoč programskih sredstev. To so dejstva. Vi imate dve možnosti. Ena je, da, v narekovaju, "držimo" in imamo posamezne urade, ki včasih niti ne vedo, kaj posamezni urad dela. Na drugi strani pa ti uradi, tako Urad za narodnosti, Urad za verske skupnosti, Urad za enake možnosti, ne zagotavljajo ustreznega varstva posameznikom, ko gre za vprašanje kršitve njihovih, če želite, posebnosti. Zato sam ocenjujem, da bi z oblikovanje vladne službe - in vladne službe, ki jo vodi direktor vladne službe, imajo v vladni proceduri močnejšo vlogo kot posamezni uradi - bilo zagotovljeno in okrepljeno varstvo, se pravi preprečevanje kršitev načela enakih možnosti in vseh pravic, ki gredo tako po ustavi kot po obstoječi zakonodaji tako narodne skupnostim, kot tudi drugim v to vključene skupnosti, kot so verske skupnosti kot so vse druge osebne značilnosti. In temeljno vprašanje je samo to, ali bomo na koncu našega mandata končali še s tremi, štirimi dodatnimi, v narekovaju, "uradi": za mlade, starejše, ne vem koga še, ali bomo vendarle imeli okrepljeno vladno službo, ki se bo ukvarjala s tem vprašanjem. Nekatere države imajo za to posebne ministre. Na primer Norveška: Ministrica za enake možnosti, ki pokriva še del socialnih zadev in temeljno vprašanje je samo to, ali bomo na primer Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve razdelili na tri ministrstva, ali to ministrstvo ohranjamo kot eno ministrstvo in bomo tudi vladno službo, ki oblikuje na eni strani politike in spremlja, kaj resorji dela na posameznih vprašanjih, imeli razparcelirano na veliko mest. Mi imamo Urad za varstvo tajnih podatkov v Generalnem sekretariatu, hkrati pa imamo Službo za obrambne priprave znotraj Generalnega sekretariata. Združitev teh dveh služb je enostavna in povsem mogoča in pomeni predvsem, če hočete, ne samo racionalizacija, ampak učinkovitejše delo. In pri teh malih vladnih službah je zgodba podobna. Ne zmanjšujejo se sredstva združujejo se sredstva, racionalizira se in predvsem jaz verjamem, da z oblikovanjem notranjih in pa tudi z ustrezno racionalizacijo bo delo takšne vladne službe zagotavljanja enakih možnosti in vseh osebnih značilnosti veliko učinkovitejše, kot je bilo to do sedaj. Hvala.
Hvala. Gospa Alenka Jeraj bo postavili vprašanje ministru za pravosodje in ministrici za notranje zadeve. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Ministra za pravosodje in ministrico za notranje zadeve v zvezi z zagotavljanjem varnosti na sodiščih sprašujem naslednje: Kako se zagotavlja varnost na sodiščih, in sicer v sami sodni dvorani in izven sodne dvorane v razmerju do strank in prič na sodiščih, sodnega osebja in ostalih navzočih? Kako je s pristojnostmi varnostnikov ter policije pri zagotavljanju varnosti na sodiščih v sodni dvorani, izven nje in pred sodiščem? Pred časom smo bili priča incidentu na ljubljanskem sodišču, ki je šokiral slovensko javnost, ko so člani romske družine Strojan napadli pričo in pričo celo lažje ranili. Ob tem naj bi, vsaj nekateri mediji so tako poročali, zapisali, da varnostniki nisi omeli pooblastil, da bi se vmešali v pretep. Ali to pomeni, da se bomo naslednjič streljali pa bodo varnostniki samo gledali? Na kakšen način in kako se mora varnostnih odzvati in kako hitro? Zanima pa me tudi: Kako je možno, da glede na incident je bila policija o tem obveščena šele uro po dogodku in se je v bistvu postopek, proces nadaljeval? Ali je to v skladu z vsemi pravili? Kot sem rekla, priča je bila v pretepu celo ranjena. In zanima me tudi: Ali so bili sproženi kakšni postopki proti, gospe Strojanovi, ki je pretep tudi začela? Hvala za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. V zvezi z varnostjo na sodiščih na splošno lahko povem, da jo zagotavljajo tako varnostniki kot v določenih situacijah tudi policisti in pazniki oziroma pravosodni policisti, kadar so navzoči, ko spremljajo obdolženca oziroma obtoženca. Ta varnostna politika na sodiščih je sistematična. Gre torej za redno funkcijo in za načrtovano funkcijo. Res pa je, da občasni primeri terjajo strožje ukrepanje, pri čemer se srečujemo v praksi z dvema situacijama. Ena je, ko sodnik ali predsednik sodišča oceni, da bi lahko prišlo do varnostno problematične situacije in takrat vnaprej zahteva asistenco ali same varnostne službe, ki je pri sodišču, ali tudi policije. Druga situacija pa je, ko sodnik ne oceni, da bi bilo takšno posebno varovanje potrebno, pa se zgodi varnostni incident. V takšni situaciji je seveda odvisno, kdo se v neposredni bližini nahaja. Na slovenskih sodiščih nimamo sistema, kot ga imajo na nekaterih drugih sodiščih v drugih državah, kjer je stalno prisoten varnostni uslužbenec v razpravni dvorani, kadar poteka glavna obravnava. Sama varnost se torej zagotavlja s tem fizičnim varovanjem. Pooblastila, ki jih imajo varnostniki, so vse od opozarjanja, ugotavljanja istovetnosti oseb, površinskih pregledov oseb, prtljage, vozil, preprečevanje dostopa nepooblaščenim, uporaba sredstev za vklepanje, uporaba fizične sile za zavarovanje življenja, zdravja ljudi in premoženja, zadržanje osebe do prihoda policije, nošenje in uporaba orožja, če gre za zavarovanje življenja ljudi in odvrnitev neposrednega napada in tudi sama varnostna asistenca v razpravni dvorani. Ti varnostni ukrepi so potem podprti še s tehničnem varovanjem. To tehnično varovanje zaobjema vse od protivlomnih sistemov, do sistema nadzora gibanja, nadzora prtljage, alarmnih sistemov na sodiščih, zlasti pridejo v poštev tako imenovana "panic" stikala, s katerim v bistvu sodnik opozori na problem in v takšnem primeru potem do takojšnje intervencije varnostnika. Je pa seveda to odvisno od velikosti sodišča. Na večjih sodiščih, kjer gre za večje prostore, je ta odzivni čas varnostnika nekoliko slabši, kot je na manjših sodiščih. Tu so potem še protipožarni sistemi pa sistemi videonadzora, ki se zdaj pospešeno uporablja in namešča na sodiščaNamen seveda je in Ministrstvo za pravosodje ima določene pristojnosti, da bi se ta sistem varnosti prenovil v smeri, če bi bilo to le mogoče, če nam bodo finančne razmere dopuščale, kot ga poznajo v ZDA in deloma tudi v Španiji, se pravi sistem tako imenovani US court-martial, kjer imamo posebno varnostno službo, ki se v celoti ukvarja z vsemi temi varnostnimi vidiki. Naj povem za zaključek še to, da ministrstvo pripravlja skupaj s policijo tudi posebni krovni operativni načrt ukrepov, ki bo osnova za varovanje in ukrepanje v takih primerih, kot ste jih tudi vi omenili. Hvala.
Hvala. Želi še ministrica, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Na kratko naj dopolnim ministra. Policija se odzove, kadar je obveščena o nekem varnostnem dogodku, takrat z intervencijo in določenim številom policistov. Sicer pa pri obravnavanju varnostnega stanja določenega območja ima v mislih to, da je na nekaterem področju sodišče in temu prilagodi svoje delovanje z opazovanjem, s patruljiranjem policistov. Kadar pa se pojavi sum kaznivega dejanja, ki bi se morda storil na posamezni glavni obravnavi na sodišču, takrat skupaj s sodiščem načrtuje ukrepe, da se zagotovi varnost posameznega sojenja. Glede konkretnega primera, ki ste ga omenili. Policija je resda bila obveščena po nekaj daljšem času. Takrat se je odzvala. V 9 minutah je bila na kraju dogodka. Takrat incidenta ni bilo več. Oškodovanca sta bila takrat pozvana, da podata predlog za pregon. To sta tudi storila. Policija je tako pridobila poškodbena lista, posnetke videonadzornega sistema in nadaljuje z identifikacijo vseh osumljencev. Zoper osumljence bodo policisti podali kazenske ovadbe. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospa Jeraj.
Se zahvaljujem ministru za to, kar je povedal, vendar je predsednica senata zaprosila za dodatno varovanje in tudi dejansko sta bila dodatno tam dva varnostnika. Poleg tega gospa Strojanova ni bila obtožena. Ona je bila tam kot javnost in najbrž v tem primeru, če se pač nekaj takšnega zgodi, je precej nerazumljivo, da potem še vedno je po prekinitvi, po eni uri ta predstavnica javnosti, ki je očitno nevarna, ali kako naj rečem, lahko povzroči kakšen ponoven pretep, še vedno navzoča na obravnavi. Zame je to, bom rekla, precej čudno, kajti kolikor vem, ima sodnica možnost odstraniti tiste, ki motijo obravnavo oziroma ki bi lahko povzročili, da pride do kakršnihkoli motenj v zvezi s tem. Gospa ministrica mi je odgovorila. Očitno bo stekel nek postopek proti gospe Strojanovi. Me pa zanima: Ali se pretep na sodišču ne smatra tudi kot razžalitev sodišča, saj končno potem lahko pričakujemo ponovno podobne zadeve na sodiščih? Mislim, da se mora tudi sodišče do tega izreči in imeti nek odnos, sicer bomo kmalu imeli na sodiščih raznorazne incidente. Prosim, da tu dopolnite odgovor. Ali je priča bila sposobna nadaljevati postopek, če je bila ranjena, kot je ministrica povedala, in je policija pridobila podatke o poškodbah?
Hvala. Želite, gospod minister? Izvolite.
Imate prav. Sodnica oziroma vsak sodnik ima to možnost, da lahko odloči, da se zahteva odstranitev neke osebe iz razpravne dvorane, če oceni, da bi to lahko motilo potek obravnavanja. Zakaj je v tem konkretnem primeru bila sprejeta odločitev sodnice, kakršna je pač bila, tega ne vem. To tudi ni bilo vaše osnovno vprašanje, zato tudi nismo tega posebej preverjali. Se pa je v tem primeru pokazalo nekaj drugega - da sodišče, vsaj to konkretno, ljubljansko, ni takoj obvestilo o tem dogodku Ministrstva za pravosodje, čeprav bi bilo to dolžno storiti po sodnem redu. Zato bomo vsa sodišča še enkrat opozorili na to, da v takem primeru to čim prej storijo. Tudi zato, ker imamo na ministrstvu zaposleno osebo, ki je specialist za to področje in lahko nemudoma svetuje, katere ukrepe sprejeti v primeru neke varnostno problematične situacije.
Hvala. Gospa ministrica, želite? [[Ne.]] Izvolite, gospa Jeraj. Imate proceduralni predlog?
Mislim, da do takega dogodka sploh ne bi smelo priti, kar kaže verjetno na to, da le nimamo tako dobro poskrbljeno za varnost. Zato skladno z drugim odstavkom 246. člena Poslovnika predlagam, da o odgovoru ministra in ministrice opravimo razpravo. Bi pa ob tem dodala, ker ste zdajle še nekaj podatkov povedali, ali bo potem ministrstvo ukrepalo proti sodišču, če vas ni o tem obvestilo, kot bi vas moralo po zakonu, kar ste sami povedali. Še bolj čudno pa je, da je potem policija opravila hišno preiskavo pri priči, namesto pri tistih, ki so incident povzročili. No, ne vem, če to ravno kaže na to, da ste želeli ukrepati in pomagati priči. Predlagam, da opravimo razpravo na naslednji seji.
Hvala. O odgovoru ministra in ministrice na vprašanje gospe Jerajeve oziroma o pobudi, da se opravi razprava o odgovoru, bo Državni zbor odločal jutri, v torek, 21. aprila 2009. Sedaj bo gospod Luka Juri postavil poslansko vprašanje ministrici brez resorja, odgovorni za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav sodelavkam in sodelavcem in vladni ekipi in lep pozdrav ministrici! V preteklem letu se je zgodil primer, kjer je bilo dvema občinskime svetnikoma kršena pravica o odstopu. Ne glede na že skoraj leto dni staro odstopno izjavo še vedno nista bila razrešena, na njihovo mesto pa ne moreta nastopiti nadomestna občinska svetnika. Prišlo je do položaja, kjer so svetniške skupine, čigar svetniki so odstopili, prikrajšane do nadomestnega svetnika in potem do primernega števila občinskih svetnikov glede na volilni rezultat. Menim, da gre za grobo kršitev volilne zakonodaje in volilne pravice s strani večine v občinskem svetu, ki razrešitve in potrditve nadomestnega občinskega sveta ne dovoljuje. Konkretneje, gre za občinski svet Mestne občine Koper. Kar je še bolj problematično, je dejstvo, da je eden od teh svetnikov v odstopu bil kasneje izvoljen za občinskega svetnika na nadomestnih volitvah v Izoli. Ne glede na določila zakona je trenutno hkrati občinski svetnik v Kopru in v Izoli. Naj dodam, da ne samo, da je občinski svet z ugotovitvami in sklepom o odstopu dveh svetnikov zavlačeval, ampak potem, ko mu je odločanje o sklepu naložilo Upravno sodišče, je občinski svet ugotovitveni sklep, ki je po naravi le ugotovitveni, zavrnil. Zato me zanima: Ali ima občinska svetnica oziroma svetnik pravico odstopiti od svoje funkcije, ne da bi mu moral to dotični občinski ali mestni svet s sklepom potrditi? Ali lahko občinski svet zavrne ugotovitveni sklep o odstopu svetnika in mu tako dejansko onemogoči odstop oziroma onemogoči, da ga tisti, ki mu to po volilnem rezultatu pripada, na tej funkciji nadomesti? Zanima me tudi: Ali je v Sloveniji mogoče biti občinska svetnica ali svetnik v več občinah hkrati? Če je to mogoče, kaj država dela za to, da zlorabe na tem področju prepreči? Na koncu me zanima: Ali ministrica razmišlja, da bi zaradi morebitnih zlorab inštituta ugotovitvenega sklepa o odstopu občinske svetnice ali svetnika spremenila trenutno veljavne postopke na področju razrešitve imenovanja nove občinske svetnice ali svetnika? Hvala lepa.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči in hvala tudi za vprašanje. V skladu s 37.a členom Zakona o lokalni samoupravi je odstop člana občinskega sveta eden izmed razlogov za predčasno prenehanje njegova mandata. Mandat preneha z dnem, ko občinski svet ugotovi, da je nastal razlog za predčasno prenehanje mandata. V tem vašem omenjenem primeru takrat, ko občinski svet ugotovi, da je član občinskega sveta odstopil. Ugotovitveni sklep je formalna podlaga za nadomestitev člana občinskega sveta v skladu z zakonom, z novim, z istoimenske liste kandidatov. Občinski svet ne more zavrniti sprejema ugotovitvenega sklepa o predčasnem prenehanju mandata, saj gre le za ugotovitev dejstva, ki ga določa zakon. Takšno ravnanje bi bilo ozirom je v tem primeru nezakonito. V primeru, da občinski svet tovrstnega sklepa ne sprejme, ima član občinskega sveta možnost zahtevati pravno varstvo pri pristojnem upravnem sodišču, ki ugotovi nezakonitost ravnanja občinskega sveta in upravno sodišče lahko v tem primeru vrne občinskemu svetu v zakonito odločanje, lahko pa odloči tudi meritorno, torej odloči o stvari sami, kot je recimo v primeru romskega svetnika v Novem mestu že storilo. In v kolikor občinski svet tudi v tem primeru odločitve upravnega sodišča ne bi spoštoval in ne bi potrdil ugotovitvenega sklepa, kar se je zgodilo v primeru občine, ki jo omenjate, lahko vsakdo, ki izraža pravni interes, ponovno zahteva varstvo na upravnem sodišču, ki bo ponovno presojalo na en ali drug način. V primeru, da bi občinski svet vztrajal pri svojem nezakonitem ravnanju tudi po drugem odločanju na upravnem sodišču, obstaja tudi možnost, ki jo dopušča zakon, da je to lahko razlog za začetek postopka za predčasno razrešitev župana in predčasno razpustitev občinskega sveta, če se ugotovi, da bi bilo samo s takšnim ukrepom mogoče zagotoviti in zavarovati lokalno samoupravo v občini. V zvezi z vprašanjem, ali so lahko v Sloveniji člani občinskega sveta v dveh občinah hkrati, vam odgovarjam, da v Sloveniji te možnosti ni, tako, kot te možnosti ni v drugih evropskih državah, saj lahko občan ali občanka kandidirata le tam, kjer imata tudi svoje stalno bivališče. Do primera, da bi bil volivec izvoljen v dveh občinskih svetih, zato sploh ne more priti, ker se kandidatura v občini, v kateri nima stalnega bivališča, izloči po uradni dolžnosti in že v postopku kandidiranja. Pravna sredstva v zvezi s tem pa so zagotovljena ves čas volilnega postopka. V zvezi s spremembo zakonodaje zaradi zlorabe inštituta ugotovitvenega sklepa menim, da v tem primeru ni treba spreminjati zakonodaje, saj je ustrezno pravno varstvo zagotovljeno, kot je bilo že prej omenjeno, in da je način zagotovitve zakonitosti dela občinskega sveta tudi v tem primeru in na tem področju v skladu s slovenskim pravnim redom prepuščen sodni veji oblasti.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Juri.
Hvala lepa. Hvala lepa za obširen in obsežen odgovor. Želim dopolniti, da je Upravno sodišče že odločalo o tem primeru, in sicer tako, da je zavrnilo pritožbo dveh občinskih svetnikov, češ, da ne želi odločati namesto občinskega sveta. In da imamo v tem trenutku v Sloveniji primer, ko je občinski svetnik že dobrega pol leta hkrati občinski svetnik Občine Izola in občinski svetnik Mestne občine Koper. Zato me zanima: Ali menite, tudi glede na najbolj skrajne možnosti, ki ste jih omenili, da je potrebna intervencija vaše službe v tem primeru? In: Ali menite, da je treba po teh sodnih poteh nadaljevati, morda celo do Ustavnega sodišča? Hvala lepa.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Ker teh dodatnih podrobnosti ne poznam, bi prav gotovo svetovala, da se poslužimo vseh pravnih sredstev, ki jih imamo na voljo v tej državi, da zaščitimo pravice državljanov, ki kandidirajo v tem primeru za člane občinskega sveta oziroma ki želijo uveljaviti pravico, da lahko kandidirajo v drugi občini, in v prvi občini pridobimo ustrezne občinske svetnike. Najprej bi svetovala ta institut in šele, če bi se res izkazalo, da ti instituti niso zadovoljivi, bi bilo vredno razmišljati tudi o določanju postopkov v okviru zakona.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič, želite postaviti vprašanje kljub temu, da je minister odsoten?
Hvala lepa, seveda.
Izvolite. Postavili boste vprašanje ministru za gospodarstvo. Prosim.
Ja, vprašanje je zaradi vsebine, ne zaradi ljudi, ki so ali niso. No, da za začetek razbijem to monotonost, sem vesel, da v devetih letih ne pomnim, da bi videl pred sabo več ministric kot ministrov, kar mi je všeč; imam pač rad gospe, ki tam sedijo, in jih dobro tudi poznam. Vprašanje je zelo enostavno in že na začetku povem, gospod predsedujoči, da bom zahteval tudi ustni odgovor. Vprašanje se glasi: Kako namerava ukrepati Ministrstvo za gospodarstvo v primerih, ko podjetniki samovoljno in neupravičeno objavljajo likvidacije zdravih podjetij oziroma podjetij, ki poslujejo pozitivno? Vprašanje pojasnjujem z nekaj vprašanji in trditvami. Najprej: Čemu rebalans državnega proračuna in nekaj stotin milijonov evrov za pomoč, ki jo ta država nudi in kaže voljo, če jih tako imenovani novodobni podjetniki pod A, niso dolžni sprejeti, torej niso dolžni sprejeti te pomoči, in pod B, nočejo sprejeti pomoči, ki jo ta država in ta vlada s svežnji ukrepov pripravlja, išče trga denar, skupaj ga daje za to: "Izvolite podjetniki, pomagamo vam." Oni pa pravijo: "Nočemo te pomoči, bomo delavce vrgli na cesto. Koga država ščiti?" Dodatno dopolnilno vprašanje oziroma razlaga prvotnemu vprašanju: Ali novopečene kapitalistične, nalašč bom prebral fonetično, "managerjev" pa poslovneži pa ne vem, kako se imenujejo, ki hočejo samo dobiček. Prej, ko je bil razcvet gospodarstva so ga "kasirali" s tem, da so delavce izkoriščali, nastal je velik dobiček in so ga dali v žep. Ker zdaj vidijo, da se je ta recesija komaj začela, da bo kriza prišla drugo leto, hočejo ta isti dobiček dobiti skozi prodajo podjetij, ki so zdrava. Koga torej ščiti ta država? Ali te menedžerje ali pa bo ta država enkrat spoznala, da mora ščititi delavce, ki hočejo le delati, pa čeprav za petsto evrov. Saj delajo za petsto evrov, ampak hočejo delati, z delom ustvariti novo vrednost. Koga ščiti ta država? V vsakem primeru, poudarjam, bo do Ministrstvo za finance, Ministrstvo za gospodarstvo in vse ostale službe prejele na pleča te delavce, v vsakem primeru. Če jih novodobni poslovnež vrže na cesto brez opravičljivih razlogov bodo na plečih te države. Stari rek pravi, v krizi je treba delati. Jaz pa sprašujem za konec in kdo pa naj dela, če jih menedžerji mečejo na cesto?
Hvala. Želite da vam minister na naslednji seji odgovori ustno? Da, v redu, sem razumel, bo odgovoril na naslednji seji. Ministru za gospodarstvo, kljub temu, da je odsoten, želi postaviti vprašanje tudi gospod Darko Menih. Izvolite.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Spoštovane ministrice, ministri, kolegi, kolegice, lep pozdrav. Kljub temu, da gospoda ministra ni, bi želel postaviti vprašanje in pričakujem tudi odgovor na naslednji seji, morda kasneje še kakšno dopolnilno vprašanje. Vprašanje se glasi: Ali je nacionalni program energetike v Sloveniji usklajen z zavezami kot so Kjotski sporazum in direktive Evropske unije, to se pravi s podnebno energetskim paketom? Hvala.
Hvala. Kot sem razumel, vam bo minister odgovoril pisno. Ali želite ustno?
Jaz bi želel ustno, ker bi potem imel še kakšno dopolnilno vprašanje.
Gospod Franc bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet, ki je tudi odsoten. Želite vseeno postaviti vprašanje?
Hvala lepa za besedo. Ne bi postavljal vprašanja, bi pa prosil pisni odgovor na moje vprašanje.
Hvala, se bo zgodilo. Gospod Marjan Bezjak bo postavil vprašanje ministru za gospodarstvo, ki je odsoten. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni ministrica, ministri! Poslanke in poslanci! V skladu z 240. in 242. členom Poslovnika Državnega zbora posredujem ustno poslansko vprašanje na 5. seji Državnega zbora gospodu dr. Mateju Lahovniku. Vedno več je slišati iz medijev, kakor tudi sam osebno, iz celotne Slovenije me kličejo gospodarstveniki, da prihaja do vedno več stečajev podjetij. Tudi takšnih podjetij, ki bi na konec koncev še lahko poslovala, a se raje odločajo in dajejo podjetja v stečaj zaradi določenih razlogov, kot jih je napovedal prej poslanski kolega gospod Bogdan Barovič. Moje konkretno vprašanje: Koliko podjetij v Republiki Sloveniji je šlo v stečaj od 1. januarja do danes? Koliko delavcev je bilo zaposlenih v teh podjetjih? Ne bom postavljal vprašanja za nazaj od oktobra ali septembra do decembra, da ne bi bilo izgovorov na prejšnjo vlado. Zato sem postavil vprašanje od 1. januarja do danes, koliko podjetij je šlo v stečaj in koliko delavcev so na cesti pustila ta podjetja. Želel bi, po Poslovniku, prositi ustni odgovor gospoda ministra na naslednji seji.
Hvala, se bo zgodilo. Zdaj bo gospod Gvido Kres postavil poslansko vprašanje ministrici za javno upravo ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane ministrice, spoštovana ministra! Spoštovani kolegice, kolegi! Državni zbor Republike Slovenije je 26. marca 2009 za leto 2009 sprejel Odlok o spremembah in dopolnitvah Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300.000 evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe. Opozorjen sem bil in kot primer navajam situacijo, ko je v seznamu odloka napisana tudi parcela rabe Barjanski travnik, ki po Zakonu o javnih skladih pripada lokalni skupnosti in je povrhu vsega v prostorskih aktih občin opredeljena kot nepozidano stavbno zemljišče. Konkretno gre za parcelo številka 415/66, površine 11,4 hektara v občini Ig. Obstaja možnost, da je takšnih primerov in podobnih mogoče še več. Spoštovana ministrica in minister, zanima me: Zakaj prihaja do situacij, da Ministrstvo za javno upravo na seznam Odloka o razpolaganju z nepremičnim premoženjem države uvrsti nepremičnino, ki bi po določbah Zakona o javnem skladu že zdavnaj morala biti prenesena v občinsko last? Zakaj ta parcela v vsem tem času še ni bila prenesena v občinsko last? In kako lahko pride do situacije, da je neka nepremičnina, ki je uvrščena v Odlok o razpolaganju z nepremičnim premoženjem države, opredeljena kot Barjanski travnik s posledično opredeljeno nizko prodajno vrednostjo, njena dejanska raba razvida iz prostorskih aktov občine pa je nepozidano stavbno zemljišče, katerega posledična vrednost je vsaj 20-krat višja? Tukaj se lahko pojavi pomislek, da je zadeva tako peljana namenoma. In moja želja ni, da bi vam ali vama bilo treba kdaj v prihodnosti odgovarjati na neprijetna vprašanja tukaj Državnem zboru na podobne primere. Torej, za zaključek. Kdo je za takšno nastalo situacijo po vajinem oziroma vašem mnenju odgovoren? Hvala lepa.
Hvala. Gospa ministrica, želite? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Ministrstvo za javno upravo ni pristojno in ne preverja ne dejanskih in ne pravnih okoliščin nepremičnin, ki so vpisane v odlok temveč le zbere predloge posameznih državnih organov in za Vlado Republike Slovenije pripravi enotno gradivo. Nepremičnini po katerih sprašujete, to sta parcelni številki 415/66 in 415/67, katastrska občina Ig, sta bili uvrščeni v odlok, ki ste ga citirali, na predlog Ministrstva za pravosodje, ki ima ti dve parceli ta trenutek v imenu Republike Slovenije v upravljanju. Odlok, tako kot je umeščen v pravni red Republike Slovenije, je dejansko samo akt, ki pomeni možnost, da se postopki razpolaganja, ki so: prodaja, menjava, brezplačna odsvojitev, sploh lahko začnejo. In je torej uvrstitev v odlok le nujen predpogoj, da upravljavec posamezne nepremičnine lahko začne, na primer s postopkom prodaje, v tem primeru Ministrstvo za pravosodje, lahko v tekočem letu začne z ustreznimi postopki. V primeru, da se v nadaljnjih, postopkih same priprave na prodajo, ugotovi, da vsi pogoji za razpolaganje, torej prodajo, niso izpolnjeni, se tak postopek ustavi. In v tem primeru, v primeru teh dveh nepremičnin, se bo to verjetno tudi zgodilo. Čeprav smo imeli malo časa in je tudi občina Ig v petek poslala zelo natančno obrazložitev, bolj natančno od vašega vprašanja, bo minister za kmetijstvo pojasnil, zakaj se to zna zgoditi. Zaradi takšne formalne vloge pa je v tem odloku tudi vrednost nepremičnin zgolj ocenjena primeroma, informativno, brez upoštevanja, ali gre za nepozidana stavbna zemljišča, zgolj po katastrski rabi in upravljavec je ta znesek navedel zgolj informativno. V postopku prodaje, pa mora potem sodni izvedenec ugotoviti pravo vrednost nepremičnin. K besedi vabim ministra za kmetijstvo, ker mislim, da bo zelo zadovoljil vaše zanimanje.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Gospa ministrica je del odgovora že podala. Poslansko vprašanje se nanaša na letni načrt gospodarjenja z nepremičnino, premoženjem države. Ta pravzaprav nima nič skupnega s programom prodaje nepremičnin, ki ga vsako leto sprejema Svet sklada. In v zvezi s predvideno prodajo nezazidanega stavbnega zemljišča parcelna številka 415/66, k.o. Ig, ki je vključena v Odlok o letnem načrtu razpolagala s stvarnim premoženjem, je torej namenjeno kasnejši prodaji. In zdaj vas lahko informiram, da je parcela nastala na podlagi parcelacije prvotne parcele 415/1, k.o. Ig, ki je bil po stanju na dan 11. 3. 1993, pomeni dan sprejema Zakona o skladu v predelku nezazidano stavbno zemljišče v parcelni številki 415/66, v drugem delu, v parcelni številki 415/67, pa kot kmetijsko zemljišče. Po opravljeni parcelaciji bo z ministrom za pravosodje sklenjena pogodba, s katero se bo neodmerjena parcela 415/67 na podlagi 14. člena Zakona o skladu kmetijskih zemljišč prenesla v upravljanje sklada, medtem ko bo parcela 415/66 ostala v upravljanju ministrstva. Neglede na to, da bo parcela 415/66 ostala v upravljanju ministrstva pa je po našem mnenju to do [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala, hvala gospod minister. Gospod Kres, želite dopolnitev? Izvolite.
Ne. Zahvalil bi se za odgovore. Sem zadovoljen z odgovori, pa mislim, da bomo na tem vsi skupaj bdeli, tako, kot je treba in da bomo prišli do zaključka, ki bo pravi za obe stvari. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Anton Kampuš [[...]]Ga ni. Gospod Jerovšek bo postavil vprašanje ministrici za kulturo. Prosim.
Spoštovane gospe ministrice in ministri! Spoštovana gospa ministrica, ministrstvo pod vašim vodstvom in vi, gospa ministrica, ste v zadnjem mesecu s kadrovskimi in političnimi rešitvami na področju medijske politike dokazali, da bodo mediji na splošno, še posebej pa javni zavodi, z novo zakonodajo in novimi kadri, pod strogim ideološkim nadzorom in da se bo institucionaliziral vsestranski pritisk na urednike in novinarje. V skladu s takim ciljem se kršijo tudi zakonske rešitve, Ustava in pravilniki. Tako ste mimo določil Pravilnika o strokovnih komisijah imenovali novo komisijo za ocenjevanje projektov za sofinanciranje, ne da bi bila prejšnja komisija razrešena. Pri imenovanju v ekspertno komisijo za pripravo Zakona o medijih in Zakona o RTV Slovenija še zdaleč niste spoštovali kriterijev avtonomnosti, enakovredne zastopanosti in strokovnosti. Izpustili ste predstavnika Združenja novinarjev in publicistov, med člani ni strokovnjaka iz širšega strokovnega vodstva RTV, prednost dajete novinarjem brez izobrazbe pred strokovnjaki. Novinarka, gospa Plesničar Pučko, nam je v kolumni v Dnevniku razkrila, kako poteka vaše novačenje za člane Kadrovsko-akreditacijskega sveta za kulturo in pravosodje; za to razkritje sem ji hvaležen. Tudi tu se vidi - moram reči, da novinarka tega ne skriva -, da je osnovni kriterij ideološko sovraštvo do opozicije in drugače mislečih. Novinarka v ostrem nasprotju s 63. členom Ustave spodbuja protiustavno nestrpnost, saj opozicijsko parlamentarno stranko izključujoče stigmatizira kot, citiram, "ta uboga grupica intelektualno podhranjenih revčkov". Zanima me: Ali ste na takšno razpihovanje sovraštva in nestrpnosti kaj reagirali? Sprašujem tudi: Ali je revanšizem osnovno vodilo pri vseh teh imenovanjih, kadrovskih rešitvah, pripravah zakonov? Tako vsaj pišejo in ugotavljajo strokovnjaki, in ta ideološka nestrpnost je eden glavnih kriterijev. Sprašujem vas: Kaj piše v tako imenovanih smernicah za pripravo medijske zakonodaje za posvečene pripravljavce zakonov, saj se dejansko pripravlja skoraj popolno izničenje pravice do ugovora? Ali se res na sofisticiran način ponovno uvaja cenzura?
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, gledala sem že, ali je še kakšna ministrica tukaj, ker nisem vedela, ali ne razumem, ali nanje naslavljate to vprašanje, ker je tako polno fikcij. Zato vam na samem začetku povem: Ne kršim nobenega zakona, še manj pa Ustave. Ne izvajam nobenih kadrovskih, še manj pa političnih čistk. Glede komisije, krog katere se vrti vaše vprašanje, naj odgovorim sledeče. Vsak minister in vsaka ministrica ima pravico in zakonsko osnovo, da si za določena vprašanja, ki so vezana bodisi na zakonodajno bodisi na katero koli drugo vprašanje v sklopu ministrskega dela, lahko izbere komisija. V našem primeru to ščiti in uravnava naš temeljni zakon ali krovni zakon iz področja kulture, tako imenovani ZUIK, iz katerega izhajajo tudi pravilniki. Zato imam tako rekoč pri vsakem področju svojo komisijo. Nisem prva, tudi moji predhodniki so jih imeli in te komisije pomagajo odločati o razpisih, pomagajo odločati o politikah in pomagajo ministru in mu svetujejo tudi druge rešitve. Še več. Tudi tam, kjer jih formalno ni razpisal, sem si jih uvedla. Zadnja, recimo, neformalno uvedena je komisija, ki svetuje na področju arhitekture, urbanizma, zaščite krajine in ji jaz pravim "dom za prostor". V primeru komisije oziroma ekspertne komisije, ki se ukvarja z glavnimi okviri postavitve spremenjenega zakona o medijih in spremenjenega zakona o RTV Slovenija, imamo na Ministrstvu za kulturo zelo široko skupino. Vanjo smo povabili predstavnike določenih inštitucij pa tudi predstavnike stroke, ki imajo še največ strokovnega vedenja in so še največje avtoritete s področja medijske zakonodaje. Širše gledano. Povabljeni so bili različni. Tudi tisti, ki jih vi citirate in se niso v tej komisiji prepoznali. Glede predstavnikov RTV Slovenija v tej komisiji, ker gre tudi za spremembo zakona o RTV Slovenija, ki smo ga dali v vladni program, naj vam povem, da jih tukaj si jih nisem izbrala sama. Gospod Guzej, direktor RTV Slovenija, ki je dokaj kmalu zatem, ko sem prišla na ministrstvo, ministrstvo tudi obiskal, je sam podal ime, ki je zdaj v tej komisiji. Sprejela sem ga in ga tudi spoštovala. Skratka, že tukaj gre za naš, najin mimohod pri razumevanju. Jaz si od teh komisij seveda obetam mnogo, zaradi tega, ker sem prepričana, da nikjer nismo vsi popolni, vsevedni. Predvsem pa pri še posebej občutljivih in pri nas tudi kadrovsko absolutno podhranjenih območjih, na področju oddelka Direktorata za medije imamo zaposleno peščico ljudi, pravzaprav skoraj na minimumu smo in ne moremo sami opraviti s tako zahtevnim vprašanjem, za katerega se danes ne najde določenih celo odgovorov znotraj Evropske unije kaj šele v Sloveniji. Zato gospod Jerovšek, ne gre ne za kadrovske ne za politične odločitve: Komisija, ki deluje, pa ni komisija, je ekspertna komisija, je široka, zelo odgovorna in strokovno absolutno kompetentna. Jaz ji zaupam pa ne dela samo ta komisija, seveda tudi ministrska ekipa. Problem je le v tem, da imamo nekoliko malo časa za tako široko temo, spremembo dveh zelo odgovornih zakonov, kot sta Zakon o RTV Slovenija in Zakon o medijih, ki je še ukleščen v direktivo o kateri, mimogrede, v prejšnjem mandatu ni bilo v javni diskusiji nobene besede.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite gospod Jerovšek.
Bil bi naiven, če bi pričakoval, da bo gospa ministrica odgovorila na tisto, kar sem spraševal. Temu se je izognila in zaradi tega je še toliko bolj jasno in se vidi, da se avtonomnost in neodvisnost medijev in novinarjev dobesedno ukinja ter da so tisti strokovnjaki, ki se zavzemajo za avtonomijo in pluralnost medijev, že vnaprej izključeni s kadrovske oritmetike. Gospa ministrica, vi ste pojasnili, da se to dela na drugih področjih kulture ravno tako in dejansko je teh primerov še veliko več. Eden od najbolj krutih in najhujših primerov je tudi izobčenje zaradi ideološke ekskluzivnosti, izobčenje uglednega publicista Marka Crnkoviča z mesta direktorja Direktorata za medije, čeprav ste ga o tem že obvestili. Tu je šel čez komisije, vi ste ga obvestili o tem so pisali, ampak kateri greh je napravil gospod Crnkovič? Izobčili ste ga po tem, ko je v kolumni zapisal, da se strinja s tem, da storilci najhujših zločinov proti človeštvu ne morejo biti malikovani in ne morejo imeti časti ulice. In seveda, to je bil totalni alarm, tudi del civilne družbe, strogo usmerjene, ideološko, in vi ste takoj to sprejeli. Jaz bi res želel, da odgovarjate na vprašanja. Dodatna nestrpnost se je pokazalo oziroma celo inkriminacija ljudi na Odboru za kulturo, kjer so potem vaši poslanci povedali, da ste vi napisali sklepe za gospo Potrato za odbor, kjer se je kar kriminaliziralo nadzorni odbor in ljudi. In jaz res sprašujem: Ali je ta revanšizem edino orodje, ki je pred pogoji za vaše kadrovske rešitve?
Hvala. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo.
Gospod Jerovšek, včasih vas ne razumem povsem, zaradi tega, ker nimate tako jasno postavljenih vprašanj ali pa nejasno artikulirane. Zato bom poskušala zdaj odgovoriti na tri, ki ste jih zdaj nekako postavili. Skratka, zakaj ni znotraj te strokovne komisije, ki se ukvarja z iztočnicami za pripravo obeh sprememb zakonov, tudi združenja novinarjev. Sama sem v javnosti; in kot vidim, ste obveščeni, kaj se v javnosti pojavi zapisanega ali pa bolj izrečenega; povabila tudi ustanovnega člana tega združenja, gospoda Makaroviča, ki je član te skupine. Še več. Ni samo ustanovni član združenja publicistov, ampak je tudi eden izmed članov odbora. Zdaj, jaz ne vem, kje vse te "nekako informacije" pridobivate. "Rekla, kazala" - mislim, da oblika tukaj deluje. Glejte. Razpis za direktorja Direktorata za medije ni bil razveljavljen. Sami me sprašujete o tem, zakaj je bil razpis razveljavljen. Razpis ni bil razveljavljen. Med kandidati, ki so bili po oceni tiste posebne natečajne komisije, samega uradniškega sveta, strokovno usposobljeni in primerni in ponujeni kot primerni za položaj, med temi kandidati ministrica oziroma minister izbere po svoji presoji tiste, ki se ji zdijo najprimernejši ali pa najbolj ustrezni, če sploh kdo. Če minister, ministrica meni, da ni nobeden idealen za njihove predstave, želje, če ni najbolj popoln in najprimernejši, potem, v tem primeru se lahko odloči, da ne izbere nikogar. In to sem storila sama. Še več. Takoj za tem smo pozvali k novemu natečaju zato, da bi dobili najprimernejšega kandidata. In to je to. Vse ostalo je pač lahko plod nekih, seveda, manj in bolj zabavnih zapisov, ki polnijo manj in bolj zainteresirana ušesa. V primeru Kasa, o katerem ste po vsej verjetnosti govoriti v prvem delu vprašanja in zakaj nekateri niso bili izbrani v ta Kas. Na žalost niso bili nekateri izbrani iz nekako dvomom, da bi lahko prišlo do konflikta interesov. Če je pač nekdo novinar, morebiti bi v taki vlogi, ko bo sedel v Kasu za področje kulture in pravosodja, naletel na konflikt interesov. Zaradi tega je prišlo do umika, na katerega sem pristala, seveda pa na žalost, ker gospo zelo, zelo cenim kot kolumnistko in novinarko. Hvala.
Hvala. Imate proceduralni predlog. Izvolite gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Gospa ministrica je ravno na koncu potrdila, da podpira to razpihovanje sovraštva in nestrpnosti, po kateri sem vas posebej vprašal, kar je tu zapisano. Vendar, tudi v drugih delih ste zavajali javnost in se sprenevedate, gospa ministrica. Glejte, napačno razlagate oziroma zavajajoče razlage, zakaj niste izbrali gospoda Crnkoviča, zakaj ste preklicali izbiro. Jaz vam bom povedal, kako se dela, ko gre za zločine zoper človeštvo. Na Slovaškem je nek urednik literarne revije objavil par pesmi Radovana Karadžića. Društvo književnikov ga je takoj izključilo za eno leto. Pri nas pa nek književnik, ki spada v vaš resor, to izrazito podpira in tudi nekatere stranke, to malikovanje zločinov v dobi človeštva podpirate. Meni se zdi takšno podpiranje, takšno ravnanje kulturnikov zlovešče. Pri vsem drugih odgovorih ste bili tako zavajajoči, da predlagam, da se opravi splošna razprava o vašem nepopolnem odgovoru, kako se kadruje, kakšni so kriteriji, kakšna ideološka ekskluzivnost je potrebna za kandidate na vašem resorju. Kajti, to vodi v to ukinjanje avtonomnosti in neodvisnosti novinarjev, vodi v zelo hude posledice na področju kulture. In mislim, da pravzaprav institucionalizirate povratek v siva leta, v neko sivo obdobje, ki smo ga že dali skozi. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Jerovška, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministrice na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, v okviru glasovanj. Gospod László Göncz bo postavil poslansko vprašanje ministru brez resorja odgovornemu za razvoj in evropske zadeve ter ministrici za lokalno samoupravo in regionalni razvoj.
Hvala lepa za besedo. Gospod minister, gospa ministrica, ostale ministrice in ministri! Spoštovani prisotni! Vlada nedvomno posveča pozornost in vlaga velike napore za ublažitev gospodarske in finančne krize, ter pri tem s svojimi odločitvami poskuša zagotoviti znosne življenjske oziroma socialne razmere. Nekateri do sedaj sprejeti ukrepi so bili pozitivni, drugi pa so se zaradi hitrega spreminjanja okoliščin, kot bi v žargonu rekli, manj prijeli. Kljub drugačnim predvidevanjem Vlade finančno - gospodarska kriza najbolj prizadene gospodarsko manj razvita, socialno in demografsko posebej ogrožena območja, kar še posebej velja za celotno severovzhodno Slovenijo. Izredno kritično stanje je nastalo v pomurski regiji, kjer je v obmejnem in narodnostno mešanem predelu položaj marsikje že alarmanten. Ob tej priložnosti ne bom posebej omenjal problematike podjetja Mura ali neverjetnih dogodkov v zvezi s stečajem Pomurke. Moje vprašanje se tako ne nanaša neposredno na ukrepe socialnega značaja, čeprav je z njimi zelo tesno povezano, temveč ga postavljam v zvezi z nadaljnjim zaostajanjem omenjenih območij v primerjavi z razvitejšimi predeli Republike Slovenije. Kljub nekaterim pozitivnim izjemam, ki se nanašajo na redka vlaganja v določenih centrih, je splošno gospodarsko, socialno stanje v Pomursko-podravski regiji, žal, še slabše, kot je bilo jeseni 2008. Prav zaradi dimenzij gospodarsko-finančne krize je potrebno v načrtovanih projektih dosti večjo pozornost posvečati razvojni naravnanosti šibkejših območij. Pred nekaj meseci je bilo poudarjeno, da si bo Vlada v veliki meri prizadevala za zagotavljanje skladnejšega regionalnega razvoja, do česar bi lahko prišli s potenciranimi razvojnimi vlaganji tudi v severovzhodna območja države. Sedaj pa lahko ugotovimo, da je večina energije Vlade usmerjene v sanacijo krize, dejansko v gašenje požara. To je nedvomno potrebno, vendar sem prepričan, da bi lahko z dodatnimi napori in s pospešenim razvojnim pristopom na področju turizma in še kje vsaj malo popravili položaj. Torej, vaju sprašujem: Kako bo Vlada poskušala s kratkoročnimi razvojnimi programi preprečiti še intenzivnejše zaostajanje najbolj ogroženih, predvsem severovzhodnih delov Slovenije? Ter: Kako bo tudi v času boja z gospodarsko krizo izpeljala skladnejši regionalni razvoj celotne države? Hvala lepa.
Hvala. Bo najprej odgovarjal gospod minister? Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod Göncz, ker bova odgovorila skupaj in imam samo pet minut, bom zelo kratek. Ko gre za Službo Vlade za razvoj in evropske zadeve, je njena osnovna naloga, da skrbi za ustrezno pripravo, izvedbo in, če je treba, tudi spremembe osnovnih razvojnih dokumentov. Razvojni dokumenti, ki ta trenutek v Republiki Sloveniji veljajo in po katerih se tudi načrtujejo oziroma izvajajo državni in drugi proračuni, je Strategija razvoja Republike Slovenije iz leta 2005, Državni razvojni program za obdobje 2007-2013 in med drugim tudi Resolucija o razvojnih programih, to pa dopolnjuje tudi Nacionalni reformni program 2008-2010. V okviru teh dokumentov so opredeljene prednostne naloge na področju posameznih programskih opredelitev, tako investicijskih kot drugih, in v teh dokumentih je na svoj način opredeljen tudi skladen regionalni razvoj v Sloveniji, v tem primeru tudi tistih regij, ki so v zaostanku za povprečjem celotne države. Ta trenutek služba pripravlja ustrezne spremembe in dopolnitve razvojnih dokumentov, predvsem zmanjšanje njihovega števila, njihovo večjo medsebojno povezanost, predvsem pa večjo učinkovitost teh programov in dokumentov v proračunskih izvedbenih dokumentih, kjer ugotavljamo, da je povezanost teh dveh plati istega problema relativno slaba v Sloveniji že precejšnje število let do zdaj. Zato bosta Vladi predložena spremenjeni nacionalni reformni program za obdobje 2008-2010, dopolnjena resolucijo za obdobje 2007-2023. Predvsem pa bo Vladi najprej predlagan in potem tudi Državnemu zboru spremenjen način oblikovanja in sprejemanja državnega proračuna, ki bo programsko usmerjen k ciljem, kar pomeni, da bo Državni zbor obravnaval ne toliko posamezne postavke proračuna kolikor vsebino, kvaliteto in usmerjenost programov, podprogramov in projektov in na ta način se bo na osnovi indikatorjev in kriterijev tudi lažje ugotovilo, ali se posamezni programi izvajajo skladno s predvidevanji. Na osnovi tega bodo tudi narejene določene dopolnitve dokumentov regionalnega razvoja, o katerih bo več povedala kolegica ministrica. Hvala.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala za besedo. Da dopolnim kolega, zaradi gospodarske krize bo tudi izvajanje regionalnih razvojnih programov moralo dobiti nekatere nove poudarke. Služba Vlade za lokalno samoupravo in regionalno politiko zato v maju načrtuje poziv razvojnim regijah k pripravi novih izvedbenih načrtov. In ti novi izvedbeni načrti bodo tudi priložnost za vsebinske spremembe v okviru izvajanja regionalnih razvojnih programov in njihovih prioritet. Razvojnim regijam bo ponujena možnost, da se osredotočijo na tiste najpomembnejše projekte, ki jih vidijo po eni strani kot možnost učinkovitega spopadanja s krizo, po drugi strani pa tudi kot možnost in priložnost za razvojno prestrukturiranje regije oziroma za ustvarjanje novih razvojnih priložnosti znotraj regije. Pri tem pa tudi z vidika doseganja tistih ciljev, ki jih je omenil tudi že gospod poslanec, se pravi predvsem odprava težav na področju gospodarskega razvoja in ustvarjanje novih delovnih mest. Pri pripravi izvedbenih načrtov bo služba Vlade tudi nudila ustrezno finančno podporo in tudi strokovno pomoč regijam. Obenem izvedbene načrte vidimo tudi kot priložnost v okviru programskega financiranja, ki ga je omenil kolega Gaspari, da tudi skozi izvedbene načrte dobimo partnerski odnos med državo, regijami in občinami ter skozi takšen način financiranja tudi zagotovimo bolj usklajeno izvajanje regionalnih razvojnih programov skupaj z resorji in s tem podporo aktivnostim, ki jih bodo regije potrdile kot prednostne za premagovanje krize in za hitrejši gospodarski razvoj in večjo konkurenčnosti. In v temu okviru imata svojo priložnost tudi Pomurje in Podravje.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Göncz.
Hvala lepa. Samo eno kratko vprašanje bi še postavil: Ali pričakujete, da vse tisto, kar je bilo zdaj povedano, s spremembo, bom rekel, dolgoročnih in pa srednjeročnih dokumentov in pa ciljev, da bodo rezultati prisotni že v drugi polovici tekočega leta ali pa morda že celo prej oziroma ali so vse te vsebinske zasnove dejansko usmerjene bolj dolgoročno kot je to poudarjal gospod minister Gaspari?
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Ja, delne rezultate prav gotovo pričakujemo že v letošnjem letu predvsem v okviru novih prijav in možnosti koriščenja sredstev, ki se bodo ponujali tako v okviru paketa reševanja krize kot tudi drugih razvojnih aktivnosti. Obenem pa velja omeniti, da tudi zdaj potekajo številni projekti v okviru teh dveh regij, in sicer sto deset regijskih projektov v Pomurju, dvesto enainpetdeset v Podravju, ki so financirani s strani predvsem kohezijske politike in tudi nudijo priložnost in možnost za odpravo in delno reševanje težav, s katerimi se regije sedaj soočajo. Predvsem pa od teh projektov in od spremenjenih pogojev izvajanja teh projektov pričakujemo hitrejše oziroma ponekod tudi takojšnje učinke.
Hvala. Gospod Marijan Križman bo postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Spoštovane ministrice, spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Spoštovani gospod minister, moje vprašanje se nanaša na agrarne skupnosti Slovenije, ki posamezniku zaradi nedorečenosti zakonodaje povzročajo nemalo težav. Agrarne skupnosti ne delujejo, ne izvajajo se nobene aktivnost v zvezi z njihovim delovanjem. Problemi, ki se pojavljajo, so trenutno nerešljivi. Nerešeni odprti problemi so nastali že ob ustanavljanju, zaradi ne dovolj jasno postavljenega Zakona o ponovni vzpostavitvi agrarne skupnosti ter vrnitvi njihovega premoženja in pravic. Na podlagi tega zakona se v nekaterih vaseh agrarne skupnosti sploh niso ustanovile in ta zemljišča so ostala nerazporejena ali so prešla v upravljanje Sklada skupnih zemljišč ali občin. Vaščani, ki so bili že prej lastniki Jusov, niso imeli možnosti, ker niso bili dovolj seznanjeni in pisno obveščeni, da se ponovno včlanijo v agrarne skupnosti. Prav tako so nerazrešena vprašanja pri dedovanju, ker postopki niso bili izpeljani. Da skrajšam, ker mi bo zmanjkalo časa, pa moram povedati, da je ta problem zelo prisoten v Rakitovcih, Hrastovljah, v Mestni občini Koper, kjer sta vaščana agrarne skupnosti, ki bi rada gradila oziroma širili območje gradnje na zemljišču, ki je v lasti agrarne skupnosti, ki meji z njunim premoženjem. Območje gradnje bi se širilo ob njihovih zemljiščih na zemljišča agrarne skupnosti za potrebe ureditve dvorišča in nadaljno gradnjo kmečkega turizma in tako dalje. Večina vaščanov agrarne skupnosti to podpira, manjšina pa temu nasprotuje in tako nastajajo spori, neizpolnjeni cilji, ki bi pripomogli k rešitvi podeželja in turizma na podeželju. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Na kakšen način nameravate poskrbeti, da agrarne skupnosti ne bodo breme temveč prednosti našega podeželja? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister izvolite.
Gospod predsedujoči. Hvala lepa gospodu poslancu za vprašanje. Glede ponovnega organiziranja agrarnih skupnosti ter vračanja premoženja, ki jim je bilo podržavljeno, vse to ureja Zakon o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti ter vrnitvi njihovega premoženja in pravic. Ta je bil sprejet leta 1994 in na podlagi tega zakona je bilo organiziranih kar 607 agrarnih skupnosti. Številne izmed njih delajo dovolj dobro, bi lahko rekel. Posej tiste, ki v tem vidijo neko svojo aktivno vlogo. V zakonu je bil takrat določen sedemletni rok, vse do leta 2001, v katerem so lahko člani agrarne skupnosti uveljavljali vračanje podržavljenega premoženja. Glede na dolg rok za uveljavljanje vračanja premoženja in veliko število organiziranih in registriranih agrarnih skupnosti, menimo pravzaprav, da so bili ljudje dobro obveščeni o zakonu. Zakon je tudi določil, da v primeru, ko člani agrarne skupnosti ali njihovi dediči ne uveljavljajo vračanja premoženja, ki je bilo podržavljeno, to premoženje postane po tem roku seveda, lastnina občine, na območju katere agrarna skupnost leži. Občine morajo to premoženje ponuditi v brezplačno rabo in v upravljanje vaški ali krajevni skupnosti. To se je v številnih primerih tudi zgodilo. Po omenjenem zakonu se premoženje vrča tistim, ki jim je bilo odvzeto. To so člani bivše agrarne skupnosti in ne obstoječe. V primeru, da so te osebe pokojne, je zahtevo za vrnitev premoženja vložil, imel pravico vložit eden izmed dedičev, ki je tudi moral postati član novoustanovljene agrarne skupnosti. Dedič je moral tudi poskrbeti, da se na sodišču uvede dedovanje, dedič je lahko tako postal tudi solastnik vrnjenega premoženja. Težava je v primerih, ko je bil ta rok zamujen. V večini primerov se je premoženje vrnilo v obliki solastninskega deleža. V tem primeru lastnik lahko prosto razpolaga s svojim solastninskim deležem. V posameznih primerih pa se je premoženje vrnilo kot skupna lastnina. V tem primeru je po zakonodaji solastninskega deleža, to ste tudi vi omenili, potrebno soglasje vseh solastnikov, kar komplicira zadevo. Sicer pa je mogoče skupno lastnino razdružiti, seveda, samo sporazumno. Če sporazuma ni, potem o razdružitvi odloči sodišče na predlog članov agrarne skupnosti. Se pa strinjam z vami, da je težko upravljati s premoženjem, ki je v solastnini ali v skupni lasti večjega števila oseb, če nimajo nekega skupnega interesa, ekonomskega ali pa vsebinskega. Moram reči, da na ministrstvu nismo obveščeni o večjih problemih pri gospodarjenju s premoženjem, ki je bilo vrnjeno članom agrarnih skupnosti. Ker zakon ne ureja gospodarjenja z vrnjenim premoženjem bi bilo treba, seveda, v primeru, da želimo poseči na to področje, pripraviti nov zakon, ki bi uredil to področje, vendar pravniki menijo, da je zelo težko posegati v pravice obstoječe lastnine. Vsekakor bo ministrstvo preučilo to problematiko, če bo ugotovilo, da so možnosti in da je potrebno, da je to mogoče urediti s posebnim zakonom, bo tudi pristopilo k pripravi ustreznega zakona za korist vseh tistih, ki delujejo v agrarni skupnosti. Nesmiselno je, da zaradi tovrstnih težav preprosto ni mogoče lastnikom in solastnikom agrarne skupnosti razpolagati s premoženjem. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev, gospod Križman.
Hvala. Rad bi se samo zahvalil gospodu ministru za izčrpen odgovor. Še posebej me veseli, da dopuščate možnost, da se vendarle pravniki odločijo in vzamejo čas za premislek, ali je vendarle potrebno omogočiti ljudem kjerkoli, v tem primeru na obali, kjer sem jaz doma, poiskati možnost, da ne glede na njihovo včasih tudi neznanje, ali pozabljivost, moram tudi to, žal, povedati, danes naslednja generacija ne more zaokrožiti svojega imetja, se ne more samozaposliti, recimo, na kmečkem turizmu ali čemu podobnemu. V vašem odgovoru je veliko resnice, še zlasti v prvem delu, kjer ste našteli zakonodajo, ki je vsakega napotila na to, da to naredi. Ampak človeške slabosti so včasih tudi v tem, da so nedosledni. In če jim lahko kaj pomagamo, potem bi bil za to, da tudi tem ljudem pomagamo pri samozaposlovanju, še posebej če gre za podeželje. Hvala za odgovor. In hvala za odprto možnost, da se vendarle v skrajnem primeru lotimo tudi nove zakonodaje.
Hvala. Gospod Rado Likar bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance, ki je sicer odsoten.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana prisotna ministrica in ministri! Glede na to, da je minister odsoten bi vas prosil, da mi na vprašanje odgovori ustno na naslednji seji v skladu s Poslovnikom. Glede na vse bolj zaskrbljujočo situacijo na mednarodnih finančnih trgih je bil že na prvi izredni seji Državnega zbora s podporo večine poslank in poslancev sprejet Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah. Poleg Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu je bila ta novela zakona plod sodelovanja in dela prejšnje vlade v odhajanju, na čelu z gospodom Janezom Janšo, in takrat še najverjetnejšega kandidata za mandatarja, danes pa predsednika Vlade, gospoda Boruta Pahorja. Sprememba zakona je omogočila oziroma daje možnost za povečanje kapitalskih naložb države, dajanje posojil države bankam in drugim finančnim ustanovam ter izdajo državnih poroštev. V skladu z novelo zakona so poroštev deležne izključno kreditne inštitucije v skladu z določili Zakona o bančništvu s sedežem v Republiki Sloveniji. Upravičenci do posojil in kapitalskih naložb pa so poleg teh tudi zavarovalnice, pozavarovalnice in pokojninske družbe s sedežem v Republiki Sloveniji. Z novelo zakona se tem ustanovam omogoča dostop do likvidnih sredstev in s tem pripomore k vzpostavitvi medbančnega trga in ohranitvi stabilnega slovenskega finančnega sistema. Predpostavka za učinkovitost teh ukrepov je bila tudi možnost za njihovo hitro ukrepanje. Ukrepi temeljijo na podlagi obvezne presoje primernosti in potrebnosti teh ukrepov s strani nadzornih inštitucij. Če Ministrstvo za finance na podlagi dokumentacije in na podlagi ocene nadzorne inštitucije določi, da kreditna inštitucija izpolnjuje pogoje za pridobitev poroštev, lahko predlaga Vladi, da s sklepom odloči o izdaji poroštva. Vlada lahko v odvisnosti od vrste ukrepov, obsega pomoči in razlogov za ukrepanje sprejme glede vodilnih oseb v družbi, vključno z opcijami na delnice v družbi, omejitev v zvezi z izplačilom dividend. Z novelo Zakona o javnih financah se torej slovenskim bankam omogoča dostop na mednarodni bančni trg, njihova konkurenčnost in varnost njihovega poslovanja. Določba novele zakona je pričela veljati novembra 2008 in tretja točka 4. člena zakona določa: O sprejetih ukrepih Vlada najmanj enkrat na vsake tri mesece po uveljavitvi Zakona o javnih financah seznani Državni zbor. Od sprejetja zakona je minilo že 5 mesecev in nisem zasledil, da bi bil Državni zbor seznanjen s tem poročilom. V skladu s 240. in 242 [[....]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Minister vam bo odgovoril na naslednji seji. Gospa Darja Lavtižar Bebler bo postavila poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo, ki je tudi odsoten.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Ministru za gospodarstvo dr. Mateju Lahovniku sem namenila vprašanje: Kako Vlada Republike Slovenije skrbi za nadzor izvajanja pogodbenih zavez kupcev podjetij, ki so bila v državni lasti in kako bo ukrepala v primeru nespoštovanja teh? To vprašanje sem želela ponazoriti z dvema primeroma, ki sta nam vsem dobro znana. Prvi je naslednji. Država je 55% delež Slovenske industrije jekla prodala ruski družbi Koks marca 2007 za 105 milijonov evrov. Za ceno delnice je bilo treba odšteti 190 evrov. Večina poznavalcev je takrat menila, da je bila ta cena vsaj 2-krat prenizka. Zato pa so bili nesporno močno oškodovani številni mali delničarji. Glede tega slednjega še poteka ustrezen sodni postopek. Več kot očitno je, da država ob tej prodaji ni ravnala kot dober gospodar. Ali vsaj zdaj pod novo vlado nadzira, če in kako kupec izpolnjuje svoje pogodbene obveznosti? Ali pa so delavci, ki so se morali sprijazniti s krajšim delovnim časom in nižjimi plačami, zgolj na bremenu države? Novi lastnik pa si je seveda umil oziroma si umiva roke. Še hujši primer je odprodaja Iskraemeca egiptovski družbi El Sewedy. Pogodba, ki je nezaslišano "skropucalo" in ki sta jo v imenu Soda in Kada podpisala njuna oba takratna predsednika, se v nasprotju z ohlapnimi pogodbenimi zavezami kupca izpolnjuje tako, da novi lastnik seli proizvodnjo v Egipt, v Kranju pa delavce odpuščajo. Kako torej Vlada in resorno ministrstvo nadzirata in skrbita za izvajanje pogodbenih obveznosti kupcev podjetij, ki so bila v večinski državni lasti, in kako bosta ukrepala, ko bosta ugotovila nespoštovanje ali celo izigravanje teh obveznosti? Prosila bi za pisni odgovor na to po moje zelo zanimivo vprašanje. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Miran Györek bo postavil poslansko vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Gre za vprašanje oziroma pobudo, ki jo postavlja dejansko pet pomurskih poslancev, se pravi, ne gre za pobudo ene politične opcije, ampak gre za pobudo regije. Gre za vprašanje uvedbe programov Fizioterapija in Zdravstvena nega v Murski Soboti, na katere se je že do danes prijavilo preko 300 kandidatov, kar izpolnjuje in potrjuje izjemen interes. Akreditirana institucija Evropsko središče Maribor je pripravila vse strokovne podlage za eventualno uvedbo teh dveh programov. Potrebe so izkazane, razvoj visokošolskega središča in konjunkturnih študijskih programov, lociranih v Murski Soboti, ima več vidikov: socialni vidik, možnost študija mnogim iz regije, ki sicer te priložnosti ne bi imeli, priložnost za prekvalifikacijo in dokvalifikacijo mlajših ob ukinjanju delovno intenzivne industrije, kadrovski razvoj v funkciji gospodarskega razvoja zdraviliškega turizma in zdravstveno-socialne oskrbe, večje možnosti zaposlitve, vsestranskega razvojnega vzgona za regijo, izpolnitve vrzeli deficitarnih poklicev. Toda ključno vprašanje, ki se postavlja, je, kako sofinancirati redni študij. Odgovor je samo koncesija od razpisanih vsaj 60 študentov v vsaki skupini, to je 120 rednih študentov. Programa v Murski Soboti imata številne primerjalne prednosti pred mnogimi drugimi programi. Pobuda gre v skladu s strateškimi cilji in konceptom razvoja regije, da jo potegnemo iz tega žalostno hudega stanja nerazvitosti. Po vseh kazateljih namreč zaostajamo v pomurski regiji po izobraževalni strukturi, po gospodarskem razvoju in po socialni problematiki. Demografski trendi gibanja so tako negativni, da smatramo, da bi, recimo, uvedba takšnih programov prispevala na mnogih drugih področjih in bila v skladu z osnovno iniciativo sveta regije, da na vsak način moramo to stanje spremeniti na bolje, se pravi nekje vsaj približati enemu slovenskemu povprečju glede razvoja regije. Hvala, gospod minister, za odgovor vnaprej.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Poglejte, v študijskem letu 2009-2010 se v Pomurju ti študijski programi še ne bodo izvajali. Seveda to ni v pristojnosti ministrstva. To je v pristojnosti visokošolskih zavodov samih, pri čemer pri javnih ali koncesioniranih visokošolskih zavodih, kot ste navedli, je treba soglasje Vlade, sicer pa ne. Na današnji dan noben od teh javnih visokošolskih zavodov, veste da jih je kar nekaj, Zdravstvena fakulteta v Ljubljani, Fakulteta za zdravstvene vede v Mariboru, Visoka šola za zdravstvo Izola, ali koncesionirane zdravstvene šole, se pravi Visoka šola za zdravstveno nego na Jesenicah in Visoka šola za zdravstvo Novo mesto, ne izvajajo svoje študijske dejavnosti v Pomurju. Po informacijah, ki jih imamo na ministrstvu bolj posredno, tudi od vas smo prejeli gradivo na prejšnji seji Državnega zbora, je študij zdravstvene nege in fizioterapije na dislocirani enoti v Pomurju v Murski Soboti razpisalo Evropsko središče Maribor, samostojni visokošolski zavod s sedežem v Mariboru. Temu zavodu doslej ni bila podeljena nobena koncesija. Če jo bo prejel za študijsko leto 2010-2011, ker za 2009-2010 je seveda že prepozno, ali kasneje, bo o tem odločila Vlada. To je odvisno od strokovnih podlag, pa tudi od finančnih okvirov. Dejstvo je, da smo pri rebalansu proračuna, ki je bil sprejet pred mesecem dni, z veliko težavo zagotovili dodatna sredstva za izvajanje koncesioniranih programov visokošolskih smeri zelo različnih in zelo širokogrudno podeljenih v preteklosti. Žal so vsi sklepi opremljeni s podpisom, da nimajo finančnih posledic, večjih od 40.000 evrov, kar je absurd, ker vemo, da gre pri koncesijah natanko za denar. To je predstavljalo velik problem. Ta problem smo za enkrat za podeljene zavode oziroma koncesionirane programe uspeli razrešiti. Upamo, verjamemo, da bo Vlada temu prisluhnila tudi pri rebalansu tega rebalansiranega proračuna, vendar zavedati se moramo, da bo v nadaljevanju pri razmisleku o teh koncesijah treba upoštevati tudi ta vidik, nič manj pa tudi vidik, na katerega vi opozarjate, ki je vezan na regijo, na razvojno situacijo, na demografsko situacijo, na stanje zaposlenosti. To bo Vlada imela pred očmi, ko bo to preučevala. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Zdaj je zadeva takšna. Zadeva je predvsem za poslance iz pomurske regije nujna. Kolikor smo seznanjeni, denar naj ne bi bil ravno tisti osnovni problem, da bi se to v študijskem letu 2009-2010 že dalo uvesti. Gre, prej bi jaz rekel, za politično voljo oziroma mogoče so kakšni drugi razlogi, ki ne bi pripeljali do tega, kar smo si zadali. Ocenjujemo, da bi ustanovitev Visoke šole za zdravstveno nego in fizioterapijo izpolnjevala veliko vrzel v regiji na področju visokega šolstva, približanju možnosti izobraževanja ter razvoja stroke in kvalitete življenja v regiji, ker gre z deficitarne poklice v vsej Sloveniji ima ustanovitelj institucije širši vseslovenski značaj. Za Pomurje, zlasti v pogojih ukinjanja delovno intenzivne industrije, je to problem, če me razumete. Izjemna priložnost gospodarske prenove v regiji, v povezavi s turizmom in storitvenimi dejavnostmi, predvsem zdravilišči. Ni je regije, gospod minister, v Sloveniji, kjer bi na tako strnjenem področju imeli toliko zdravilišč, toliko termalne vode, tolike razvojnih možnosti v tej smeri. Dejansko v Pomurju ne vidimo drugega izhoda kot razvoj bazirati na termalnih zdraviliščih, na zdravstvenih storitvah, se pravi v tej smeri. Saj vam ne bom zdaj tukaj ponavljal, kaj vse je na ostalih gospodarskih področjih propadlo v Pomurju. Se pravi, s tega vidika bi to morala biti na vašem ministrstvu prioriteta [[..]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] [[....]]oziroma, kot ste rekli, prioriteta Vlade. Mi smo razmišljali o tem, da bi to vprašanje, to pobudo zastavili predsedniku Vlade, ampak menim, da ste vi tudi pristojni in kompetentni dovolj, da o tej [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Problem je v tem, da oba programa, ki jih omenjate, še nista vpisana v razvid visokošolskih programov. Informativni vpisi so zaključeni. Vse skupaj bi se moralo dogajati že prejšnjo jesen, da bi lahko za študijsko leto 2009/10 vse to, kar govorite, izvedli. In Vlada bo v nadaljevanju, ko bodo te formalnosti urejene; vi veste, da je znotraj Sveta za visoko šolstvo oziroma v zvezi z njegovimi odločitvami prišlo tudi do nekih polemik strokovne narave, za katere ministrstvo ni pristojno in se tudi ne vmešava. Postopek akreditacije programa je za enkrat stvar Sveta za visoko šolstvo. Pogoji, da bi že lahko o tej koncesiji kvalificirano razpravljali, do danes niso bili izpolnjeni. Ne izključujem te razprave. Pobuda bo morala priti s strani zavoda. Jaz sem imel že dogovorjen sestanek, ki je bil odpovedan z druge strani, z gospodom Toplakom iz tega Evropskega središča. Vlada bo zanesljivo vse dimenzije problema, na katere opozarjate, vzela v obzir, ko bo o tem odločala in sam ne vidim razloga, da bi tu uveljavljala tisto strogost, ki je ni uveljavljala v mnogih drugih primerih. Prej sem naštel kar nekaj zavodov, kjer se postavlja več vprašanj kot v tem. Dejstvo pa je, da bodo objektivne okoliščine na koncu in odločitev Vlade kot celote tiste, ki bodo ključne za to, da bi bila prižgana zelena luč za koncesijo.
Hvala. Imate proceduralni predlog. Izvolite.
Ja. V skladu s Poslovnikom bi predlagal, da se na to temo opravi tudi razprava na eni od sej Državnega zbora. Ne smemo gledati samo v ozkem pomenu, se pravi visokošolskih programov, ampak širšem pomenu zaostajanja regije in predvsem namena, da na vseh področjih, tako na izobrazbenem, kot socialnem, gospodarskem, finančnem poskušamo regijo spraviti iz te zaostalosti, ki je že tako evidentna, da je to dejansko žalostno za celo državo. Zato predlagam, gospod podpredsednik, da se to uvrsti na dnevni red. Hvala.
O predlogu poslanca gospoda Györeka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, to je v torek, 21. aprila, v okviru glasovanj. Gospod Franc Bogovič je postavil poslansko vprašanje ministru, odgovornemu za razvoj in evropske zadeve. Minister je odgovoril, da ni pristojen za to vprašanje in predlaga naslovitev na ministrico Ploštajner. Zato tega vprašanja sedaj ne moremo obravnavati. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Ja. Vprašanje se nanaša na koriščenje evropskih sredstev. Glede na to, da sem tudi v Odboru za lokalno samoupravo, Odbor za gospodarstvo, kjer smo imeli tudi na predstavitvi bodočih ministrov, sem dobil zelo jasno sporočilo, da se ob Službi Vlade Republike za razvoj lokalne samouprave, velik del odgovornosti za koriščenje evropskih sredstev prenaša tudi na mag. Mitja Gasparija, ministra brez resorja, odgovornega za razvoj in evropske zadeve. Zato se mi je zdelo, ker predvsem bi želel pri ostalih ministrstvih, kako zadeve potekajo, postaviti to vprašanje. Sicer pa lahko postavim tudi vprašanje, pa mi gospa ministrica drugič odgovori [[...]]
Minister je pripravljen tudi v tem primeru odgovoriti na vaše vprašanje. Izvolite ga postaviti.
Hvala lepa za razumevanje. Se pravi, kot sem že dejal, na predstavitvah za bodočega ministra in tudi sicer smo precej govorili o koriščenju sredstev, ki prihajajo iz skladov Evropske unije, ki so nam na razpolago. Zato se mi je po dobrega pol leta pojavilo vprašanje: Kaj je z novimi razpisi, predvsem z razpisi, ki se nanašajo tudi na druga ministrstva? Razpisi, ki so opravljeni na službi, mislim, da imajo neko kontinuiteto in se tudi sedaj ti programi izvajajo. Pogrešamo pa razpise tako za tista sredstva, ki se lahko črpajo v posredniškem organu, se pravi, v Ministrstvu za gospodarstvo, na primer, za gospodarske cone, za gospodarska središča, v Ministrstvu za kulturo za obnovo gradov, kjer so bili prej najavljeni razpisi, pa jih še vedno ni, na MOP-u za učinkovito rabo energije, predvsem koriščenje sredstev za učinkovito rabo javnih objektov, šol in podobnih zadev, tudi kohezijskih projektov, na Ministrstvu za promet glede 3. razvojne osi. Sam sem to zadeve spremljal kot župan že v preteklem obdobju in lahko rečem, da smo tudi precej sredstev, ki jih Služba Vlade Republike Slovenije namenja po 21. členu Zakona o financiranju občin, namenili za te stvari. Se pravi, da smo pripravili, na primer, gradbeno dovoljenje za obnovo gradu Rajhenburg, potem so projekti na področju gospodarskih središč, projekti za obnovo tudi drugih gradov, kot sem že dejal. In sedaj čakamo, da bi ti razpisi bili možni, in ocenjujemo, da tudi glede na boljše poznavanje finančnega stanja v državi in potrebe, da se absorbcijska sposobnost, tako kadrovska kot finančna, po mojem globokem prepričanju v veliki meri prenese tudi na lokalne skupnosti. In če se želi v teh letih počrpati ta sredstva, mislim, da bi bilo prav, da bi bili ti razpisi že objavljeni. Zato me zanima: V katero smer gredo ta razmišljanja, da bomo čim bolj izkoristili in čim prej tudi začeli s koriščenjem teh sredstev?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Opozoril sem Državni zbor formalno, ker je gospod poslanec Bogovič naslovil vprašanje na mene, čeprav je sklep o ustanovitvi Službe za lokalno samoupravo in regionalni razvoj jasno navedel področja dela, ki veljajo. In vprašanja, ki so sledila potem v nadaljevanju, se nanašajo prav na ta področja, ki jih pokriva ta služba. Ker je gospod Bogovič rekel, da smo govorili v predstavitvah, hiringih tudi o drugačnih vlogah, je verjetno pozabil, da se ta sprememba glede organa upravljanja ni izvršila in je organ upravljanja ostal kar takšen, kot je bil v prejšnji vladi. Odgovornost in pooblastila se niso v principu spremenila. Tisto, kar dela služba Vlade za razvoj in evropske zadeve, je koordinacija na posameznih področjih, ki pa niso področja kohezijske politike, ampak lizbonska strategija in razvojni dokumenti. Ampak ne glede na to, smo dobro informirani o tem, kaj se na tem področju dogaja. In ker so vprašanja takšne vrste, lahko na nek način tudi bolj splošno odgovorim, bo pa kolegica verjetno, če bo potrebno, dala bolj podrobne obrazložitve. Žal vam ne morem dati ta trenutek še vseh finančnih podatkov, ker je gradivo, ki ga je Vlada prejšnji četrtek sprejela na svoji seji, ki ima naravo "interno" in bi kršil pravila, ki so na tem področju. Če bo to umaknjeno, ni problem. Vam pa lahko približno povem v deležih, za kaj gre in boste enako dobro razumeli, kot če bi vam povedal natančne številke. Lahko vam povem, da je kljub vsemu iz državnega proračuna v vsem obdobju od 2007 do sedaj, se pravi dve leti že prejšnje sestave vlade in pa od novembra 2008 tudi sedanje sestave bilo izplačano iz državnega proračuna iz naslova kohezijskih politik 235 milijonov evrov. Ta trenutek, to se pravi kumulativno gledano, je približno dve tretjini sredstev še vedno nevrnjenih, nepoplačanih iz evropskega proračuna. Zastavili smo nacionalna sredstva, od katerih več kot dve tretjini še ni realiziranih. Realizirana bodo takrat, ko bodo tudi povrnjena iz evropskega proračuna. Situacija je zelo neugodna. Neugodna iz več razlogov, da ne bi sedaj zelo podrobno navajal, ker je malo časa. Pa vendarle je Vlada sprejela že januarja 10 sklepov in na prejšnji seji še dodatne sklepe, s katerimi želi, prvič, na eni strani pospešiti koriščanje nacionalnih sredstev, kar ni problem, ker vsi zelo dobro nacionalna sredstva koristijo, izboljšati metodo priprave zahtevkov za povračila teh sredstev, kjer je glavni problem program ISARR, vi ga najbrž poznate. To je informacijski sistem, ki ne deluje in žal s tem preprečuje kvalitetno in hitro upravo dokumentacije. Ne deluje že od samega začetka, in zaradi tega v mnogih primerih ministri, izvajalci teh programov, morajo izvajati te programe ročno. Drugič. Ugotavljamo, če bi pogledali po ministrstvih in po programih, da je situacija zelo različna, pa vendarle je tudi na ravni občin obseg nevrnjenih sredstev iz evropskega proračuna zelo velik. Očitno obstajajo realni problemi pri planiranju programov, predvsem pri njihovem izvrševanju in utemeljevanju stroškov, ki so potrebni za to, da se lahko zahteva izplačilo iz evropskega proračuna. Imamo zelo različno situacijo po treh operativnih programih, najslabša je situacija v operativnem programu tri, to se pravi iz kohezijskega sklada, gre za okoljske in pa prometne projekte, kjer večina stvari ni pripravljenih za operativno izvedbo teh projektov predvsem na prometnem področju. Vi veste, kako dolgo traja v Sloveniji, da se kakšen prometni projekt umesti v prostor, kaj šele, da dobi vsa ustrezna dovoljenja. Zaradi tega je Vlada sprejela sklep, da bo uveljavila borzo programov in projektov, torej da bo selila sredstva iz programov, ki ne dajejo dovolj ustreznih kvalitetnih rezultatov, na programe, ki so, kakor bi rekli Angleži, "ready to go", in da bi s tem pospešili koriščenje sredstev. Uvedla je tudi prakso, da bomo začasno izvajali programe s 100% evropskim financiranjem tam, kjer to pravila Evropske unije dopuščajo. S tem razbremenjujemo državni proračun pred financiranjem oziroma prejšnjega financiranja in gremo v projekte, ki lahko takoj dobijo 100% financiranje iz evropskih sredstev, kar je možno. Seveda na koncu bo treba v povprečju najti tisto udeležbo domačih sredstev, ki zahtevajo pravila. S tem bomo anticipirali določena sredstva iz Evropske unije, ki bi jih lahko kvalitetno uporabili v kriznih časih za pomembne investicijske projekte. [[...]] [[Izključitev mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod Bogovič, želite dopolnitev? Izvolite.
Bom dopolnil, tako da eden drugemu pomagava, da bova več izvedela. Predvsem me zanimajo sedaj ti novi razpisi oziroma razpisi, ki smo jih na nek način vsi skupaj že pričakovali oziroma so bili najavljeni. Učinkovita raba energije je eden izmed takšnih projektov, ki mislim, da je projekt na mestu. Glede na lanskoletne najave poznam široko po Sloveniji, da se kar veliko občin pripravlja s celovitimi obnovami šolskih objektov, to so objekti ki so bili večina grajeni v sedemdesetih letih, v veliki meri tudi montažni objekti, energetsko povsem neučinkoviti. In to se mi zdi eden takšnih ukrepov, ki bi moral čim prej doživeti realizacijo. Mislim, da bi s to premišljeno delitvijo in pa izkoristkom investicijskega potenciala na lokalnem nivoju in v proračunu Republike Slovenije lahko omogočili, da bi se ta zagon čim prej storil in tudi s takšnimi razpisi, mislim, da bi dejansko v temu času dosti pomagali, da bi zelo hitro, zelo disperzno po celi Sloveniji lahko celo vrsto programov izpeljali. Ker sta oba s kulturno ministrico tu, bi vprašal: Ali je na področju obnove kulturnih spomenikov, z gospo ministrico sva o tem že govorila ob novem letu, ali se tukaj kaj dogaja? V lanskem letu in zdaj že dve leti je bilo govora o tem, da bi en del gradov, ki so v državni lasti, se projektno financirala obnova teh gradov, kulturne objekte v zasebni ali občinski lasti pa da so pripravljeni razpisi. Mislim, da je to tudi nek del te naše dediščine, ki bi jo z obnovo tudi zaktivirali in torej veliko dobrega storili in koristili ta sredstva.
Hvala. Želi minister še? Izvolite.
Na ta prvi del bi lahko toliko odgovoril, da drugi paket ukrepov za premagovanje krize vsebuje tudi obseg sredstev za energetsko varčnost javnih objektov, šol, bolnic in drugih objektov. To je tudi vsebovano že v rebalansu, ki je bil sprejet v državnem proračunu in bo s tem dodatnim rebalansom, ki ga bo Vlada predlagala Državnemu zboru še v mesecu maju, verjetno še dopolnjen. S tega stališča problemov ni. Problem je bolj, ali so tisti, ki prijavijo programe ali pa projekte, potem dejansko v fazi njihove izvedbe v stanju to izpeljati tudi skladno s predvidevanji, ki so jih predvideli oziroma so jih predpostavili v svojih dokumentih. Mi imamo največje težave s tem, da projekti, ki so prijavljeni, se potem v dejanski izvedbi močno ustavljajo zaradi različnih razlogov. Ne samo zaradi državne administracije, tudi zaradi tega, ampak predvsem tudi zaradi tega, ker so projekti velikokrat preohlapno pripravljeni. Glede gradov bi pa prepustil kolegici ministrici in nisem toliko informiran.
Hvala. Ministrici žal ne morem dati besede, ker ni bilo postavljeno vprašanje. Mag. Majda Potrata bo postavila poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport, ki pa je odsoten. Boste vseeno postavili? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Želim tudi ustni odgovor na prihodnji seji. Sicer pa nameravam ministra za šolstvo in šport dr. Igorja Lukšiča vprašati: Katere ukrepe oziroma aktivnosti načrtujete v času slovenskega predsedovanja evropskim šolam - to predsedovanje bo od jeseni potekalo in bo trajalo eno leto - za zagotovitev bolj enakovredne obravnave slovenskega jezika in slovenske kulture v bodoče ter tudi v luči uresničevanja idej medkulturnega dialoga, tudi jezika in kulture drugih manjših držav? Za kaj gre? V Državnem zboru smo v enem od prejšnjih mandatov sprejemali zakon o evropskih šolah. To so šole, namenjene otrokom zaposlenih v inštitucijah Evropske unije. Predpisan je predmetnik, organizacija, financiranje, jezik pouka in predmeti. Slovenščina bi lahko bila učni jezik in bi lahko bila učni predmet, če bi bilo za to dovolj otrok. In ravno to je težava, s katero se srečujejo zaposleni v evropskih inštitucijah, ko se morajo odločati, ali naj svoje otroke vpisujejo v evropsko šolo ali ne. Glede na to, da je otrok za slovensko sekcijo evropske šole premalo, če pa se vključijo v evropsko šolo, potem imajo slovenščino samo kot učni predmet, in to petkrat po 30 minut na teden v prvem razredu in potem štirikrat po eno šolsko uro do konca osnovne šole, to je pet let. V srednji šoli, ki traja 7 let, imajo po tri ure slovenščine kot učni predmet, v zadnjih dveh letih se lahko odločijo za slovenščino na višjem nivoju, kar pomeni, da jo imajo kot učni predmet po 7 ur. Zastavlja se torej vprašanje: Kakšno je lahko jezikovno znanje otrok, če povem podatek, da se mora v šoli otrok izkazati že kot opismenjen, in to v tujem jeziku in ravno takrat, ko bi največ moral imeti pouka materinščine ga ima po tem predmetniku najmanj? To ni samo problem, s katerim se soočajo slovenski otroci, ampak je problem za vse tiste države, katerih populacija je manjša in zaradi tega tudi manjše število uradnikov v evropskih institucijah [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Pričakujem, da bo minister dobro izrabil čas predsedovanja in opozoril na vsa ta vprašanja. Od njega pa pričakujem, da bo pojasnil, kakšna je vizija ukrepov. [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala. Minister vam bo odgovoril na naslednji seji. Mag. Andreja Rihter bo postavila poslansko vprašanje ministrici za kulturo. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Lep pozdrav ministrici in še ministru! Verjetno bomo končali vseeno bolj zgodaj, kakor smo predvidevali. Moje vprašanje je po eni strani tradicionalno, po drugi strani pa zelo aktualno, saj je danes praznik in velik del sveta tudi praznuje. Slovenija je edina tranzicijska država, ki dosledno vrača nacionalizirano premoženje v celoti. Slabe evidence vračanja pa pomenijo tudi pomanjkljivosti o vedenju vrednosti premoženja, ki ga je država Slovenija vrnila Rimskokatoliški cerkvi v Sloveniji. Enovite statistike, koliko nas je denacionalizacija stala v dosedanjih 18-ih letih, so različne. Vsaj meni niso dobro poznane. In posebno poglavje so tudi odškodnine za nezmožnost uporabe nepremičnin od vložitve denacionalizacijskega zahtevka do vrnitve nepremičnine. Državno pravobranilstvo, ki je uradni zastopnik države, je podalo informacijo in v njej navaja, da je do sedaj največji delež odškodnin prejela ravno RKC. Če pa navedem še posebej tudi pred dobrimi 30-mi leti dejstva gospoda Rodeta, ki je na teološkem tečaju v Ljubljani dejal, da je bilo pred drugo svetovno vojno cerkev preveč bogata, župnik je bil pogosto tudi gospodarski veljak, samostani so bili preveč bogati, škofje so preživljali počitnice v gradovih. Cerkev je imela premoženje, ki ni bilo potrebno za izpolnjevanje njenega poslanstva, premoženje, ki je izhajalo še iz fevdalne dobe in sama bi se morala odpovedati svojim posestim in jih izročiti ubogim. Gospod Rode je s tem seveda mislil premoženje, ki spet postaja cerkvena last. Ob teh zadnjih izrednih sejah in ob stalnem naštevanju, koliko bomo Slovenci, če bomo, oddali premoženja za dejanja, ki so bila storjena, me konkretno zanima: Koliko oziroma kakšna je bila vrednost v zadnjem desetletnem obdobju povračil iz naslova denacionalizacije, tako denarna sredstva kot materialna sredstva ter tudi subvencije, ki so bile podeljene iz rednega proračuna Ministrstva za kulturo za dejavnosti, vsebine in tudi vzdrževanje nekaterih spomenikov? Hvala lepa ministrici za odgovor že vnaprej.
Hvala. Ministrica, izvolite.
Hvala za vprašanje, ki je kompleksno, zato vam ga bom posredovala, ker so tri minute premalo za deset let in celotno statistiko, ki, mimogrede, sploh ni popolna, in vam bom posredovala tudi številke na papirju. Statistika ni popolna zaradi tega, ker se včasih zelo meša vlaganje v kulturne spomenike, ki so ali so bili v lasti RKC oziroma drugih verskih skupnosti - no, mimogrede, vlaganje v spomenike drugih verskih skupnosti je minimalno -, in tiste, ki so last Republike Slovenije. Ampak na kratko. Na Ministrstvu za kulturo je bilo vloženih ali odstopljenih do danes približno 1.014 zahtevkov za denacionalizacijo. Koliko je to natančen delež znotraj teh vložkov iz naslova Rimskokatoliške cerkve, še ni statistično jasno povedano. Lahko pa rečemo, če se vodi statistika vsaj od leta 1999 naprej, če smo takrat naleteli na približno 500 rešenih in od tega je bilo evidentiranih, recimo, 50 vloženih s strani cerkvenih ustanov, lahko govorimo najmanj o desetini na količino, na enoto. Vrednost samega vrnjenega premoženja - pravilno ste sami ugotovili, Ministrstvo za kulturo ne vodi evidence rešenih zahtevkov, vrednosti, je pa res, da ekipa, ki se je oblikovala na MK po letu 2000, je evidentirala večje vrednosti, ki so bile vrnjene. To so pa, recimo, Arboretum Volčji potok, graščina Bukovje, Turjak, Vituš, Strmol in tako naprej. Od premoženja, ki je bilo vrnjeno cerkvenim ustanovam, se pravi, župnijam, škofijam, cerkvam in tako naprej, pa vrednostno po količini, po vložku, izstopajo Uršulinski samostan Škofja Loka, Uršulinski samostan Ljubljana, premoženje Pokrajinskega arhiva Maribor, Stiški dvorec v Ljubljani, Rajhenberg, samostan Kamnik, dvorec Betnava, Radeče, sodišče v Črnomlju, grad Goričane, samostan Studenice in tako naprej. To navajam le največje, tiste, ki se bile vrnjene, za razliko od tistih, ki so bile ohranjene. Kateri primeri zahtevkov RKC-ja so nerešeni? Imamo jih še nekaj, kajti gre tudi za najtrše orehe, ki so ostali prav na domeni Ministrstva za kulturo bolj kot v drugih, kljub pospeškom, ki so bili dani v preteklem obdobju, in nekatere moramo celo izpodbijati, če govorim o sporazumu glede Blejskega otoka, ki vemo, da ga država ni vrnila Rimskokatoliški cerkvi, ampak si je Rimskokatoliška cerkev potem s sporazumom med Vlado in župnijo oziroma škofijo hotela prilastiti še tri objekte, ki niso bili v denacionalizacijskem postopku vrnjene njej, ampak jih je država ohranila državi. Nerešen je še celoten kompleks Križank v Ljubljani, Svetega Urha v Ljubljani, spomenik NOB na Goričkem, cerkev Sv. Duha v Črnomlju, samostan v Strunjanu, ki je v uporabi Centra za usposabljanje Elvira Vatovec in Kostanjevica. Kostanjevica, ampak samo delno, ker odločba pri Kostanjevici je bila nedavno tega izdana, gre pa za delno odločbo, kjer je prišlo do denacionalizacije gradu Kostanjevica in se bo odškodnina izkazala v obveznicah. To je že pravnomočna odločitev, parcele pa še niso bile razrešene oziroma naj bi se v nadaljevanju še uredile. Parcele okrog gradu mislim. Celotna vsota, mogoče bi v nadaljevanju še podvprašanje dali, kajti celotna vsota vseh vlaganj države v spomenike v zadnjih 10-ih letih je relativna in jo lahko na hitro omenim, na skoraj 16 milijonov evrov. To se pravi, vlaganje države za [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]obnovo spomeniško varstvenih objektov, ki so v lasti RKC-ja.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala za izčrpne informacije. Kot ste tudi sami dejali, pričakujem pisni odgovor, v katerem bi prosila še za podrobnosti, vrednosti, če je to seveda le mogoče in tudi iz subvencij vsebin, ki so prav tako financirane s strani javnih sredstev oziroma državnih sredstev. Hvala.
Hvala. Izvolite gospa ministrica.
Z veseljem bi dali te podatke, ki bi bili tudi za javnost mogoče. Čeprav, priznam, da niso čisto popolni, ker statistiki pred letom 1999 bi se morali še dodatno posvetiti. Ampak približne vrednosti vendarle so. Pomembno ni samo to, kar je država vlagala v objekte, ki so s spomeniško vrednostjo. Zanimive so primerjave, koliko je recimo razlika med vlaganjem v spomeniške objekte, ki so v lasti Republike Slovenije ali pa občin in lokalnih skupnosti vizavi vlaganj, ki so šle v tiste, kjer je last ali pa kjer se po denacionalizaciji pojavi lastnica Rimskokatoliška cerkev. Izpostavljam Rimskokatoliško cerkev zaradi tega, ker druge verske skupnosti so minimalno zastopane. Te relacije so zelo zanimive, podatki so zanimivi tudi glede na leta. Recimo v zadnjih štirih letih je ta razlika med vlaganjem v objekte državnega pomena in tiste, ki so v lasti oziroma so prišle, so bile vrnjene cerkvi, majhna. Se pravi, da je več vlaganj oziroma je skoraj izenačeno. Vemo pa, da je zelo, zelo veliko spomenikov, ki so v lasti Republike Slovenije, ki razpadajo, če govorimo o gradovih. Saj jih obnavljamo, ampak tako počasi, da tisti, ki ne pridejo na vrsto, že razpadejo. Pomembni so tudi podatki sami, kot ste dejali, kakšen je delež sofinanciranja države za arhivsko dejavnost slovenske škofovske konference, ki dobi zelo v povprečju govorim in na pamet, približno 150.000 evrov. Mislim, da gre to za plače, za dejavnosti in urejanje arhivov. Pomembno je tudi financiranje javnega zavoda Muzeja krščanstva na Slovenskem, kjer gre tudi, zelo pavšalno, da ne bom izgubljala časa z navajanjem po letih, za približno 170.000 ali 150.000 v povprečju evrov na leto za sofinanciranje muzeja, ki ima poseben status. Vemo pač, da je v mešanem soustanoviteljstvu. Lani nam je zakon o varstvu kulturne dediščine naložil še eno dolžnost. To pa je pripravo pogodbe za ureditev medsebojnih odnosov znotraj vlaganj v največjo versko skupnost, kjer bo treba natančno določiti ali pa kako drugače urediti ta razmerja in jih še enkrat reflektirati. Važno je še enkrat reflektirati. Hvala.
Hvala. Gospa Renata Brunskole bo postavila poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor, ki je pa odsoten. Mu boste vseeno postavili? Izvolite.
Lepo pozdravljeni spoštovani gospod podpredsednik, gospa ministrica, gospod minister, drage kolegice in kolegi. Vprašanje, ustno poslansko vprašanje naslavljam ministru za okolje in prostor gospodu Karlu Erjavcu v zvezi z gradnjo kanalizacijskih omrežij in čistilnih naprav v Sloveniji do leta 2017 v skladu s predpisano evropsko zakonodajo. Po kjotskem sporazumu veljavna uredba predpisuje, da bi morale lokalne skupnosti zgraditi kanalizacijska omrežja in čistilne naprave do leta 2017. Izgradnja le-teh pa v tako kratkem času predstavlja za lokalne skupnosti v Sloveniji velik problem, saj kljub sofinanciranju projektov iz evropskih kohezijskih skladov in ostalih virov lokalne skupnosti niso finančno sposobne zagotavljati lastnih sofinancerskih deležev. Ravno tako imamo zaradi geografsko razgibanega območja v Sloveniji območja razpršenih gradenj, kjer je potrebna izgradnja manjših čistilnih naprav za posamezno enoto oziroma za manjše število enot uporabnikov. V zvezi za navedenim sprašujem gospoda ministra za okolje in prostor: Ali bo s strani države uvedena še kakšna spodbuda, ki bi lokalnim skupnostim, torej občinam, zagotovila dodatna finančna sredstva za izgradnjo kanalizacijskih omrežij in čistilnih naprav do leta 2017, da bomo izpolnili časovni okvir, ki ga predpisuje evropska zakonodaja? Ali je predviden s strani ministrstva še kakšen poseben razpis na področju ekologije, ki bi med drugim spodbudil posameznike iz območja razpršenih gradenj tudi k izgradnji manjših individualnih čistilnih naprav? Investitorji posamezniki so trenutno v podrejenem položaju v primerjavi z območji strnjenih naselij, kjer za izgradnjo kanalizacij in čistilnih naprav v celoti poskrbijo lokalne skupnosti-občine, skupaj s sofinancerskimi evropskimi in državnimi sredstvi. Največji problem predstavlja problem sofinanciranja predvsem manjših individualnih čistilnih naprav in spodbujanja posameznih manjših investitorjev za to vrstno gradnjo. Po naših informacijah pa ta zadeva tudi na Ministrstvu za okolje in prostor še ni dorečena. Za odgovor prosim naslednjič.
Želite ustni ali pisni odgovor?
Prosim za ustni odgovor.
S tem smo zaključili prvi krog vprašanj. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Prijavljen je samo gospod Luka Juri, ki ni prisoten. Zaključujem postavljanje vprašanj ministricam in ministrom. Ministricam in ministrom se zahvaljujem za odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 5. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri z vprašanji poslank in poslancev predsedniku Vlade. Hvala in lep pozdrav!