Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 8. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Zmago Jelinčič Plemeniti, Milenko Ziherl in Marijan Križman od 9.00 do 15.00 ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU VARSTVA PRED NARAVNIMI IN DRUGIMI NESREČAMI V LETIH 2009-2015. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga resolucije. Besedo ima dr. Ljubica Jelušič, ministrica za obrambo.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gostje! Najprej bi vam rada povedala, da gre za resolucijo, torej za enega prvih dokumentov, ki smo ga pripravili na Ministrstvu za obrambo v tem mandatu, in z njim pravzaprav uvajamo še vrsto takšnih strateških dokumentov, s katerimi bomo poskušali preoblikovati oziroma razvojno usmeriti področje obrambe ter zaščite in reševanja. No, in ta dokument, ta resolucija se tokrat nanaša predvsem na področje varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Gre za dokument torej, ki je drugi srednjeročni program za področje varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Prvi je bil namreč narejen leta 2002 in se je v letu 2008 pri glavnini nalog iztekel. V tem našem novem dokumentu smo določili prve ali bomo rekli temeljne cilje, pa tudi nekatere konkretne uresničljive programe vse do leta 2015, čeprav se zavedamo, da smo prav v letošnjem letu, ko začenjamo s tem programom, v izjemni finančni in ekonomski stiski oziroma krizi in moramo biti še toliko bolj racionalni pri vseh zadevah, ki si jih postavljamo v tem programu. Povedati moram tudi, da smo v celotni resoluciji upoštevali, da obstaja že neka nova oblika naravnih nesreč, ki so posledica podnebnih sprememb in ki bodo najbrž v prihodnosti določali smer našega razmišljanja na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, in pa, da moramo v okviru sistema zaščite in reševanja ter obrambe uporabiti vse sile, ki jih imamo na razpolago. Se pravi, sile za zaščito, reševanje in pomoč ter tudi vojaško organizacijo, kajti vsi skupaj bodo tvorili temeljne sile, s katerimi bomo pomagali ljudem pri odpravljanju posledic naravnih nesreč in tudi pri preventivni dejavnosti, zato da bi se izognili težjim posledicam teh nesreč. Resolucija je začela nastajati že v prejšnjem mandatu, vendar je bilo potrebnega zelo veliko medresorskega usklajevanja, kajti v sistemu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, vstopajo različne nevladne organizacije, od Gasilske zveze Slovenije, Gorske reševalne službe, Rdečega kriza in vrste drugih reševalnih organizacij, potrebnega pa je tudi zelo veliko usklajevanja na ravni občin, kajti občine so pravzaprav tista temeljna lokalna skupnost, v kateri se izvaja ogromno teh aktivnosti, ki jih vodimo na državni ravni. Zaradi te resolucije smo poslušali pokazati, da je sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami enoten in celovit sistem, podsistem nacionalne varnosti. Poskušali pa smo tudi dokazati, da potrebujemo za njegovo delovanje ustrezno informacijsko-komunikacijsko infrastrukturo, ki je danes na razpolago in pravzaprav podpira vsakega državljana in državljanko naše države. In sicer preko klica 112 zagotavljamo delovanje različnih reševalnih služb na vseh ravneh. V okviru tega programa načrtujemo krepitev preventivnega delovanja, potem posodabljanja opazovalnih omrežij, komunikacijske infrastrukture, reorganizacijo sil za zaščito, reševanje in pomoč in pa načrtujemo tudi poglobitev delovanja v okviru Evropske unije, še posebej v okviru mehanizma civilne zaščite. V okviru te resolucije predvidevamo nadgraditev, posodobitev meteoroloških in hidroloških sistemov ter potem tudi prostorskih dokumentov s tega področja. Poskušali bomo krepiti vse naše reševalne službe in zlasti gasilsko službo kot splošno reševalno službo. Pri tem bomo šli tudi v reorganizacijo sil civilne zaščite, predvsem zmanjševanja precej številčne, vsaj na papirju, civilne zaščite, kot je obstajala doslej, v nekje od 3 do 5 tisoč pripadnikov civilne zaščite, za katere bi pa res radi, da postanejo kar se da operativni. Skozi vso dosedanjo diskusijo smo velikokrat naleteli na odprto vprašanje prostovoljcev in upamo, da bomo tudi z vašo pomočjo v prihodnosti uspeli urediti status prostovoljnih reševalcev, zlasti na strani delodajalcev na način, ki bo podpiral naš sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. V dosedanji diskusiji je bilo veliko amandmajev in moram povedati, da smo vse z velikim veseljem sprejeli in da smo po debati v različnih telesih tudi dobili še en amandma, in sicer po debati na matičnem delovnem telesu. Sporočam, da je tudi ta amandma, ki je prišel s strani Slovenske demokratske zveze, sprejemljiv za nas in v celoti [[...]]
Spoštovana gospa ministrica, čas je potekel. Prosim, da zaključite predstavitev. Hvala.
Se opravičujem in se vam zahvaljujem za pozornost.
Hvala lepa. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za obrambo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Jožefu Jerovšku za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za obrambo je na 5. seji 1.7. kot matično delovno telo obravnaval Predlog resolucije o Nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih 2009-2015, ki ga je v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Odbor se je seznanil z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev in Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, amandmaji Odbora za okolje in prostor, ki je predlog resolucije obravnaval kot zainteresirano delovno telo. V imenu predlagatelja je predlog resolucije predstavila ministrica za obrambo dr. Ljubica Jelušič. Nacionalni program, sprejet leta 2000 se je v ključnih aktivnosti iztekel v letu 2008, zato potrebujemo nov dokument. Bistvena razlika med starim in predloženim dokumentom je, da je prejšnji obravnaval nevarnost in vire ogrožanja, sedanji pa je na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami nekoliko bolj operativen in konkreten. Zastavljeni program se je moral že ob soočanju s prvim rebalansom skrčiti. Potreben je bil nov krog usklajevanj. Ministrica je članom odbora dala zagotovitev, da sedaj na področju zaščite in reševanja ne bo več finančnih pretresov, kot smo jim bili priča ob prvem rebalansu proračuna 2009. Predlagana resolucija je bila v toku nastajanja usklajena z vladnimi organi in vladnimi organizacijami, ki delujejo v sistemu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Prav tako je bil akt usklajen z največjo organizacijo Gasilsko zvezo Slovenije. Svoje mnenje na predlagani akt so dali taborniki, kinologi, vodniki reševalnih psov, Rdeči križ Slovenije in druga strokovna združenja. Resnica je usklajena s Skupnostjo občin Slovenije in Združenje občin Slovenije. Novost, ki jo resolucija prvič tako eksplicitno obravnava je problem podnebnih sprememb ter vpliv podnebnih sprememb na naravne nesreče. Pomembno vprašanje, s katerim se je predlagatelj posebej ukvarjal, je bilo vprašanje glede statusa reševalcev prostovoljcev. Na to vprašanje opozarjata tudi pristojni komisiji Državnega sveta in predstavniki Gasilske zveze Slovenije. Ministrica je na seji dejala, da v tem ostaja še precej odprtih vprašanj, pričakuje pa se, da se bodo vprašanja rešila z normativnimi akti v nadaljevanju. Predlagana resolucija govori tudi o področju posodabljanja opazovalnih omrežij, o reorganizaciji sil za zaščito ter o reševanju in pomoči, o usposabljanju zagotavljanja pripravljenosti na sodobne vire ogrožanja. Velika sprememba se obeta na področju statusa in reorganizacije civilne zaščite. Število pripadnikov se bo občutno zmanjšalo, s 15.000 na največ 5.000 pripadnikov, ki bodo imeli status pogodbenega pripadnika civilne zaščite. Predstavnik Državnega sveta Darko Fras je na seji odbora predstavil mnenje obeh komisij Državnega sveta, ki podpirata predlog resolucije. Poveljnik Gasilske zveze Slovenije gospod Matjaž Klarič je na seji dejal, da je resolucija za gasilsko organizacijo zelo pomemben akt. Del nacionalnega sistema s področja varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami temelji na gasilski organizaciji, ki je nevladna, prostovoljna organizacija in na kateri leži veliko breme. To še posebej kažejo dogodki, številne naravne nesreče v zadnjih letih, pri katerih so gasilci skupaj z drugimi pripadniki zaščite in reševanja uspešno pomagali in ukrepali. Resolucija govori, da je treba zagotoviti prostovoljnim gasilcem pogoje za delo. Poveljnik gasilske zveze pri tem opozarja, da se morajo gasilci za učinkovito opravljene naloge dnevno usposabljati in ustrezno opremljati, pri tem pa se srečujejo s problemom odsotnosti od dela. Zato pričakujejo, da se bo rešitev našla čim prej in da dobo lahko prostovoljni gasilci opravljali svoje poslanstvo, tako kot je zastavljeno. V razpravi je bil poudarjen cilj o uresničevanju te resolucije, da morajo biti bolj definirani viri financiranja oziroma dinamika zagotavljanja finančnih sredstev. Izražena je bila tudi skrb zaradi zmanjšanja sredstev v prvem rebalansu proračuna. V razpravi je bilo potrjeno tudi, da resolucija premalo govori o tem, kar je tudi temeljna opredelitev Republike Slovenije kot članica OZN, Zveze Nato in EU, da morajo države članice upoštevati pri obrambnih in varnostnih načrtih vedno bolj dejstvo, da prihaja v ospredje situacija, ko bo naravnih groženj vedno več in se morajo države že sedaj na to ustrezno pripravljati. Odbor za obrambo se je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev. Posebej želimo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]opozoriti na amandma, ki nalaga, da se ponovno proučijo možnosti, da bi prostovoljnim društvom, ki delujejo na področju zaščite in reševanja, bile omogočene olajšave pri dajatvah od prireditev, ki jih organizirajo za pridobivanje dodatnih sredstev za svojo dejavnost. Gre za znano problematiko. Na podlagi navedenega je odbor v skladu s prvim odstavkom 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravil besedilo dopolnjenega predloga resolucije, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji, in predlaga, da se ta resolucija sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Anton Anderlič v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Spoštovani! Vsem je jasno, da svetu ne grozijo več vojne, ne grozijo več spopadi vojska med različnimi pripadniki različnih držav ali predvsem notranjih spopadov med prebivalci posameznih držav, ampak da svetu grozijo naravne katastrofe. In temu primeru se je že odzvala Organizacija združenih narodov, ki je pred časom sprejela resolucijo oziroma usmeritve, da naj države posvečajo več pozornosti ukrepom za zaščito proti naravnim nesrečam in če do njih seveda pride, da se ustrezno organizirajo za odpravo posledic. Ta resolucija, ki jo danes obravnavamo, je posplošen dokument, ki je nastal po usklajevanih. Dolgo je trajalo med različnimi subjekti in zato je najbrž postal tako splošen, čeprav nekatere stvari ureja zelo konkretno in tudi predvideva vira sredstva in podobno, za nekatere stvari pa bo na osnovi te resolucije treba sprejeti še vrsto ukrepov, če bomo hoteli, da bo to tudi delovalo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije pogrešamo ali pa smo razočarani nad tistim delom, ko prihaja do odmika že dogovorjenih in že sprejetih stvari v Republiki Sloveniji in celo udejanjenih, ko gre za enoten sistem, ko gre za to, da se sredstva, ki se namenjajo za obrambo, zaščito in reševanje uporabljajo predvsem v integralnem delu, uporabljajo na način skupnih večnamenskih uporab. Ta resolucija vendarle gradi na tem, da je vojska poseben sistem in da tam, kjer je pač mogoče in v nekaterih delih sodeluje tudi v sistemu civilne zaščite in reševanja. Mi smo imeli v preteklosti, v ne tako daljni preteklosti, torej že v tej samostojni državi, vendarle jasno namero, da poskušamo v tej državi z omejenim obsegom tako kadrovskih potencialov kakor tudi finančnih potencialov vse stvari, ki jih bomo nabavljali iz tega naslova, da bodo - če je le mogoče, seveda ne pušk, topov, raznih Patrij, itd., je strogo vojaška zadeva, vendarle vse ostale stvari pa - da se bo nabavljalo na način, da bodo uporabljene tudi za civilne namene. In recimo najboljši primer, ki je slab primer zaradi tragičnih posledic, primer Železnikov, ko je mobilna bolnica Role 2 bila zapakirana v vojašnici v Mariboru, v Železnikih pa je odneslo zdravstveni dom. Kako praktično in koristno bi bilo, če bi takrat in takoj - in to bi bil tudi dober trening za vse tiste, ki sodelujejo najsibo tisti, ki transportirajo, najsibo tisti, ki delajo znotraj bolnice, da bi to demonstrirali na teh območjih, ki so bila prizadeta. Zavzemamo se za to, da se na tistem delu, za katerega verjamemo, da v času sodobnega sveta - prostovoljnost, kar to kažejo tudi primerjave z drugimi državami, da prostovoljnost ni tista prva vrednota, kar je za slovenske razmere bilo vedno nekaj, s čimer smo se lahko visoko postavljali v svetu, da je ne glede na to, za katero področje prostovoljnosti je šlo, sploh pa za zaščito in reševanje, od gasilcev do civilne zaščite in tako naprej, je bilo to na zelo visokem nivoju. Pričakovati je in tudi dejstvo je, da se zaradi nekaterih, tudi neurejenih razmer, predvsem pri delovnih razmerjih in podobno, nekatere stvari ne izvajajo oziroma so otežkočene in tudi zaradi tega ta prostovoljnost upada. Ne verjamem, da bi lahko upadla do te mere, da te prostovoljnosti v nesrečah ne bi bilo več, ampak vendarle, če pogledamo primerjavo, je trend upadanja na vseh področjih, ko gre za prostovoljnost. Pač je kapitalizem pripeljal do tega, da gre samo ali predvsem za [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]preživetje in hlastanje za profitom. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo resolucijo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Čepič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav ministrici s sodelavcem. Pomen Resolucije o Nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih 2009 do 2015 je z vidika pripravljenosti Slovenije na te nesreče izjemno pomembna. Danes, ko se soočamo z raznimi naravnimi in drugimi nesrečami, je dolgoročnejše načrtovanje in izvajanje politike organiziranja in izvajanja preventivnih ukrepov, da bi preprečili večje posledice eventualnih nesreč, toliko bolj potrebno. Resolucija sama ne bo odpravila vseh slabosti, ki jih imamo pri organiziranju in delovanju na področju zaščite in reševanja, a na srečo tudi opozarja na te slabosti. Če Nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki je bil sprejet leta 2002, predvsem ocenjeval nevarnosti in vire ogroženosti pred naravnimi in drugimi nesrečami v Republiki Sloveniji, nacionalni program, ki ga sprejemamo v letu 2009, namenja mnogo večjo pozornost operativnemu in razvojnemu delovanju na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Resolucija pa odpira tudi nekatera še nerešena vprašanja, kot so: status reševalcev prostovoljcev. Mnogi prostovoljci, ki so pripravljeni s svojim znanjem in tudi delom na terenu, kot je to pomembno za reševanje življenj ogroženih, kot tudi premoženja, ne morejo s svojih delovnih mest, saj jih delodajalci preprosto ne pustijo. In ta status bo treba v bodoče tudi razrešiti. Status in organizacija Civilne zaščite, predvsem se zmanjšujejo pripadniki Civilne zaščite, treba pa bo bolje organizirati in usposabljati specialne enote, ki bodo lahko hitro in strokovno priskočile na pomoč in reševale takrat, ko je to najbolj potrebno. Ureditev statusa prostovoljnih gasilcev in tudi statusa poklicnih gasilcev. Poklicni gasilci skupaj s prostovoljci so vedno prvi, ki priskočijo na pomoč, ko je to potrebno. So najbolje organizirani, imajo precej težav pa takrat, ko je treba zapustiti delo. Treba bo uvesti posebne olajšave za delodajalce, ki zaposlujejo take ljudi oziroma takrat, ko ti ljudje priskočijo na pomoč sodržavljanom. Resolucija opozarja tudi na nekatere druge probleme, kot so obramba pred točo, obramba pred poplavami, plazovi. Predvsem so aktualne tudi nesreče, ki so se zgodile v bližnji preteklosti, kot so Železniki, Blanca in še bi lahko naštevali. Vse to je v tej resoluciji tudi zajeto. Nakazuje nekatere rešitve, predvsem pa napotuje na to, da se dela na tem področju strokovno in načrtno. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo predlagano resolucijo podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke jemljemo Resolucijo o Nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami kot pomemben in nujen dokument, saj naravne nesreče, kot so neurja s točo in močnim vetrom, poplave, plazovi, suša, visok sneg in led, so čedalje pogostejše in bolj intenzivne. Zato ne preseneča, da so številni naši župani v prvih vrstah pri organizaciji in pomoči prostovoljnim društvom na področju zaščite in reševanja. Predlagani akt sprejemamo ravno v času, ko smo proti koncu prejšnjega tedna bili ponovno priče silovitemu neurju, ki se je končalo s plazovi in poplavljanjem številnih objektov in cest. Sprožilo se je več zemeljskih plazov in kar nekaj družin se je moralo vsaj začasno umakniti s svojih domov. Prav tako nas je v preteklem tednu na problematiko opozarjala obletnica nesreče na Blanci in stihijski poskus terorizma s strani neuravnovešenega državljana Hrvaške, ki bi se lahko končal z nepredvidljivimi posledicami brez izjemne prisebnosti policista, ki je med drugim tudi prostovoljni gasilec. Na to opozarjamo zaradi tega, ker se v predlogu resolucije dobronamerno ugotavlja, da so pojavi terorizma na naših tleh manj verjetni, stvarnost na tem področju pa nas vedno znova resno opozarja. V globalnem svetu in tudi v Sloveniji smo vedno pogosteje priče številnim naravnim in drugim hudim nesrečam. Dokument, ki ga imamo danes v obravnavi, je pomembna podlaga pri zagotavljanju varstva pred temi nesrečami, vključuje tudi okoljske, industrijske ter druge nesreče. To je tudi po našem mnenje trajen strateški cilj razvoja Republike Slovenije. Zato je še toliko pomembneje, da se rešijo nekatera odprta vprašanja. Posebej je treba sistemsko urediti status reševalca prostovoljca. Posebna sila je prostovoljno gasilstvo, na katerega se močno opira tudi država. Zato se pričakuje, da se čim prej uredijo ustrezni pogoji za njihovo delo, usposabljanje, opremo, predvsem pa za njihovo odsotnost z dela za čas prostovoljnih gasilskih akcij in tudi stimuliranje. V Slovenski demokratski stranki ponovno opozarjamo, da delodajalci prostovoljne gasilce, reševalce, pogosto ovirajo pri pripravljanju nalog. Onemogočajo jim zapuščanje delovnega mesta ali pa izvajajo najrazličnejše oblike pritiskov zaradi odsotnosti z dela. Spomnimo se samo Železnikov, kjer je skupaj z drugimi prostovoljci sodelovalo tudi 1800 prostovoljnih gasilcev, hkrati pa je bilo aktivnih še 10 tisoč prostovoljnih gasilcev po drugih krajih, ki so v tistem času tudi potrebovali pomoč. Poleg tega imamo v Sloveniji letno 4.500 do 5.500 požarov. Poleg tega so ob času večje požarne ogroženosti veliki požari v naravi. Leta 2003 je v gašenju požara na Krasu sodelovalo 1.800 gasilcev, leta 2006 pa 2.800 gasilcev. Prostovoljno gasilstvo je naša specifika in nacionalno bogastvo, ki ga moramo negovati in zdaj skrbeti tudi v bodoče. Podatek, da prostovoljni gasilci letno opravijo 10 milijonov ur prostovoljnega dela potrjuje, da se upravičeno zamislimo, kakšen velik kapital v resnici imamo. Zato smo poslanci Slovenske demokratske stranke preko amandmaja Odbora za obrambo inicirali amandma, ki nalaga iskanje rešitve, da se prostovoljnim gasilskim društvom na področju zaščite in reševanja omogočijo olajšave dajatev, ko oni organizirajo prireditve, s katerimi dodatno financirajo svojo dejavnost. To je znana problematika in treba je imeti politično voljo, da se ta problematika v korist gasilcev in drugih prostovoljnih društev na področju zaščite in reševanja uredi. Prav tako je razvejan sistem zaščite in reševanja značilnost Slovenije, ki se je dodatno razvil po osamosvojitvi in gasilci in drugi reševalci ocenjujejo, da je ta sistem dober, je tudi racionalen, ker temelji na prostovoljnih organizacijah, ki se medsebojno dopolnjuje pri vseh večjih nesrečah. Za programe varstva pred naravnimi nesrečami je treba zagotoviti sistemski vir financiranja, hkrati pa je treba najti izhod iz situacije, ko ni bila sprejeta ustanovitev pokrajin. Pomanjkljivosti, ki so povezane z neustanovitvijo pokrajin, so v predlogu resolucije večkrat omenjene, saj se ugotavljajo posledice in pomanjkljivosti na področju prostorskega načrtovanja in na drugih področjih delitve pristojnosti na državnem, regijskem in občinskem nivojem. Predlog resolucije izredno navaja, da se bodo načrti zaščite in reševanja začeli izvajati tudi v pokrajin, ko bodo ustanovljene. Zato v Poslanski skupini SDS opozarjamo na škodno ravnanje sedanje koalicije, ko je iz političnih razlogov zavrnila projekt ustanovitev pokrajin v prejšnjem mandatu in je od njega očitno [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]odstopila tudi v tem, če prav razumem nedavne izjave predsednika vlade. Torej, v poslanski skupino bomo predlog resolucije podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Cvetka Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim. Mir v dvorani, prosim! Brez komentarjev.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! V Sloveniji se takorekoč vsakodnevno srečujemo z naravnimi in drugimi nesrečami. Zaradi podnebnih sprememb pogosto neodgovornega in do narave neprijaznega ravnanja človeka, pohlepa po dobičku in k trenutnim ciljem usmerjenega ravnanja smo soočeni z neurji, plazovi, uničevalno točko, poplavami, sušami, žledom, požari, ogroženi smo z okoljskimi in z velikimi prometnimi nesrečami, uničevanjem naravnih dobrim, nevarnostjo epidemij in pandemij. Prav tako obstaja tudi potencialna nevarnost terorističnih dejanj, uporabe orožij za množično uničenje. In dejstvo je, da je Slovenija močno izpostavljena in ogrožena. V Sloveniji imamo za varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami organiziran enoten in celoviti podsistem nacionalne varnosti, ki deluje na lokalni, regionalni in državni ravni. V preteklosti je bilo narejenega na tem področju veliko, zato lahko na splošno trdimo, da je sistem učinkovit, racionalen in ustrezno odziven. Seveda pa so nujne neprestane dopolnitve in dograjevanja, zlasti na področju zakonov kot tudi strateških premislekov v zvezi z organizacijo, pripravljenostjo, izobraževanjem, preventivnim delovanjem, obveščanjem, zaščito in tudi odpravljanjem posledic. Temu je namenjena tudi resolucija, ki jo obravnavamo, in postavlja temelje za delovanje na tem področju do leta 2015. Sistem temelji na delovanju civilne zaščite, ki pri svojem delu povezuje številne sisteme, kot so prostovoljni in poklicni gasilci, gorski reševalci, jamarji, podvodni reševalci, kinologi, vodniki, Rdeči križ, nujna medicinska pomoč pa tudi policija in Slovenska vojska. Velika odgovornost za organiziranje in opremljanje ter usposabljanje celotnega sistema pa je poverjena občinam, ki se večinoma svoje odgovornosti na tem področju zavedajo in so v preteklosti tudi zagotavljale ustrezna finančna sredstva. V predlogu resolucije je predvideno kar nekaj sprememb, ki bodo prispevale k še večji urejenosti na tem področju. V Poslanski skupini Zares menimo, da so predlogi za spremembe dobi in jih podpiramo. Pri tem se strinjamo z zmanjšanjem števila pripadnikov civilne zaščite in njihovo večjo specializiranostjo. Prav tako je dobra rešitev, ki gradi na okrepljeni preventivni dejavnosti spremljanja nevarnosti ogrožanja in odpravljanje vzrokov za nesreče, ki jih je moč tudi preprečevati. Podpiramo tudi načrtovane ukrepe za izboljšane splošne pripravljenosti, dograjevanje informacijske infrastrukture, organiziranje določenih reševalnih sestavov na ravni države ter nadaljevanje raziskovalnih in razvojnih projektov na tem področju. Seveda pa ostaja tudi ob tem nekaj še kar naprej odprtih vprašanj in problemov. Med njimi je prav gotovo vprašanje statusa prostovoljnih gasilcev in tudi drugih prostovoljcev na tem področju in ureditev njihovega statusa v odnosu do delodajalcev. Tudi sicer je dejstvo, da večina sistema reševanja in pomoči v Sloveniji še vedno in bo temeljila na prostovoljstvu. Opozoriti je treba tudi na težave pri izbiranju podatkov o škodi, ki nastane ob naravnih nesrečah in neenotni metodologiji za ocenjevanje le-te, kar povzroča veliko nejevolje med oškodovanci. Poseben problem pa predstavlja tudi zagotavljanje sredstev za izvajanje nalog na tem področju, o katerem govori resolucija. Pri tem bo treba izdelati v programu Vlade že načrtovani projekt prilagajanja podnebnim spremembam ter zagotoviti čim večja sredstva za preventivne ukrepe tako na področju kmetijstva, varstva kulturne dediščine, upravljanja z vodami, najti primerne rešitve za zaščito pred točo ter pri proti požarni zaščiti. Zaloge materialnih sredstev je treba povečati, vendar razumno in težiti k dvonamenski uporabi. Tako na primer za vojsko kot za zaščito in reševanje. Tudi na ravni občin je potrebno racionalno sodelovanje in oblikovanje skupnih zalog. Vsekakor podpiramo tudi oblikovanje skupnih profesionalnih jeder, pri čemer bo treba z usposabljanjem povezati znanje s področja gasilstva in nujne medicinske pomoči. V smislu splošnih reševalnih enot. V Poslanski skupini Zares bomo predlog resolucije podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav velja ministrici in poveljniku Civilne zaščite Republike Slovenije ter tudi kolegicam in kolegom. Pred nami je Resolucija o Nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami za obdobje 2009 do 2015. Gre za dokument, ki ga glede na podnebne spremembe, ki smo jim priča in so posledica našega nepremišljenega ravnanja z okoljem, ki ga nujno rabimo, saj nam daje podlago za še kako potrebnega nacionalnega programa varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Eden izmed najbolj pomembnih poudarkov resolucije je poudarek na sistemu krepitve preventive. Dejstvo je, da v Sloveniji vse premalo posvečamo preventivnemu delovanju. Nastopimo le takrat, ko je potrebna kurativa. Želel bi opozoriti na slabosti, ki ga izkazuje stanje na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, to pa so predvsem: neenaka opremljenost na različnih nivojih, različno načrtovani ukrepi v občinah, zavodih, gospodarstvu, premajhna preventivna usmerjenost, nezadostno izobraževanje državljanov, neenaka usposobljenost potrebnih kadrov - vodstvenih in v štabih civilne zaščite, velike razlike v odzivnih časih zdravstva, gasilcev in drugih reševalcev, nedodelana logistika, opazovanje, detekcija, obveščanje, alarmiranje in drugo. Zelo pomembno je načrtovanje zaščite in reševanja. Na vseh nivojih v državi bodo morali biti razdeljeni koncepti zaščite reševanja. Razdeljeni in opredeljeni bodo morali biti tudi postopki ukrepanja, obveščanja in izmenjave podatkov. Državni načrti morajo biti posodobljeni in ažurirani, usklajeni s pokrajinskimi, občinskimi ter načrti v zavodih in gospodarstvu. V načrtovanju mora biti poudarek na množičnih nesrečah v prometu. Tu mislim predvsem na avtoceste, predore, ki jih imamo v Sloveniji vedno več - hvala bogu, da jih imamo - v ujmah ali množičnem izbruhu bolezni - razne epidemije, pandemije. Posebna skrb mora biti namenjena javnemu zdravstvu, da bo sposobno sprejeti večje število poškodovanih oziroma obolelih v kratkem času. V pomoč in reševanje se mora v prihodnje aktivno vključevati tudi Slovenska vojska z vsemi svojimi zmogljivostni. Občina mora svoje načrte usklajevati s pokrajinskimi, medobčinskimi in državnimi načrti, obenem pa tudi z občinami zunaj meja, tiste, ki seveda mejijo na državno mejo. Čim prej mora biti izvedena reorganizacija sil za zaščito, reševanja ter pomoč v skladu z novimi inovativnimi organizacijskimi rešitvami. Pomembna mora biti specializacija enot. Tehnično reševanje pa naj izvajajo za to usposobljene gospodarske družbe. Pomembno vlogo, še bolj pomembno kot do sedaj, pa mora prevzemati tudi Slovenske vojska. Ob tem bi rad tudi opozoril še na problem organizacije sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki je organizirana na dveh nivojih, na državnem in občinskem. Zgoščenost in veliko število občin povzročata, da je delovanje na lokalni ravni zelo težko organizirati, obenem pa je od občine same odvisno, koliko se zanima za področje zaščite in reševanja, kako sposobna je organizirati ustrezno mrežo prostovoljcev, uskladiti trend na tem področju. Zaskrbljujoča je tudi ocena, da bi finančna sredstva na nivoju lokalnih skupnosti ostala v enakem obsegu. Ker so tudi občine soočene z recesijo, pomeni tudi, da bomo tudi tam oziroma bodo tudi tam zmanjševali finančne vire za to področje. V občinah bi morali zagotoviti vsaj 4% za področji civilne zaščite in gasilcev primerne porabe. Eden od problemov je tudi neustrezno urejen status prostovoljnih gasilcev in prostovoljnih reševalcev sploh. Drugo. Dogaja se namreč, da delodajalci prostovoljnih gasilcev ne puščajo več na intervencije. Mi bi jih morali na nek način tudi stimulirati in pomagati, da bi seveda tudi za to bili pripravljeni na nek način odstopiti te svoje delavce za reševanje [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]V Sloveniji smo ponosni, da imamo na področju zaščite in reševanja tako število prostovoljcev, tukaj mislim na gasilce in vse ostale, vendar pa bomo poleg njih potrebovali še nekatere, ki jih bomo morali organizirati po zakonu. Na to smo v preteklosti že opozarjali. Najodgovornejši nam niso dostikrat prisluhnili, ampak obramba in zaščita, reševanje [[...]]
Kolega Jurša, prosim, če zaključite predstavitev, čas je potekel.
V poslanski skupini bomo podprli resolucijo, tako kot je predlagana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Milan Györek, v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Lep pozdrav, hvala za besedo. Gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki imamo do kakršnihkoli in tovrstnih resolucij, deklaracij, skupnih izjav in podobnih dokumentov določene zadržke. Tudi v primeru pričujoče resolucije smo mnenja, da je ta sicer všečen dokument zdaleč premalo in da je treba storiti mnogo več za učinkovito izvajanje nacionalnega programa varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Tu mislimo predvsem na nujnost sprejetja, priprave in sprejetja ustreznega zakona, s katerim bi se zavezujoče zagotovila sredstva, viri sredstev, namenska uporaba in tako dalje za izvajanje programa. Vsekakor pa so razlogi za sprejetje tudi te resolucije utemeljeni, pa tudi dosedanji nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami je zaključen z letom 2007 oziroma 2008 in bi ga bilo treba vsekakor prilagoditi novonastalim okoliščinam, stanju v naravi in družbi. Če samo na kratko naštejem nekaj bistvenih razlogov: Zaradi podnebnih sprememb naravne nesreče postajajo čedalje pogostejše in intenzivnejše. Tudi zagotavljanje varstva je trajen življenjski in strateški cilj razvoja Republike Slovenije. Izboljšanje preventive, razvoj sistemov in služb za pravočasno napovedovanje, odkrivanje in opozarjanje na nevarnosti, reorganizacija sil za zaščito, reševanje in pomoč, prilagajanje sistema sodobnim virom ogrožanja, dopolnjevanje infrastrukturnih sistemov in tako dalje, da ne naštevam. Predvsem pa mislim na spodbujanje preventivnega delovanja. V najkrajšem času pričakujemo od Vlade, da pripravi predloge za konkretne ukrepe in zagotovi trajno financiranje preventivne dejavnosti za zaščito pred naravnimi ujmami, katastrofami in tako naprej. Ob tej priložnosti naj samo omenim nujnost zagotavljanja učinkovite protitočne zaščite, kot to, samo za primer, imajo že dlje časa učinkovito urejeno v sosednji Avstriji in tudi na nivoju dežele uzakonjeno. Vsi veste, da so Avstrijci kot sosednje v severovzhodni Sloveniji, kjer so, recimo, te nesreče oziroma ujme, toče in podobno zelo pogoste že dlje časa, to uredili s tem, da so pripravili celo letalsko floto, usposobili pilote za to in imajo urejeno tudi protitočno raketno zaščito. 11 letal imajo na razpolago. Pri nas imamo eno, pa še to stoji v hangarju ali služi kakšnim panoramskim letom. In so se pravilno odločili. Od njihove letalske protitočne zaščite imamo še Prekmurci tam delno korist, vsaj tako pravijo strokovnjaki, ker razbijajo te točne oblake. Nekaj takšnega je eden izmed ukrepov, ki bi ga bilo treba vpeljati. Verjamemo, da je sam namen resolucije dober, vendar je ne podpiramo kot resolucijo, ker se s to resolucijo Vlada Republike Slovenije ne zavezuje k ničemur. Ta resolucija je samo kup neobvezujočih besed na papirju. Če bi Vlada dejansko resno mislila, bi pripravila zakone, s katerimi bi se zavezal k uresničevanju obljub. V resoluciji sicer piše, da bo uresničevanje te resolucije neposredno preko pristojnih delovnih teles spremljal Državni zbor Republike Slovenije. Kaj naj bi to dejansko pomenilo? Ali je to nova pristojnost Državnega zbora Republike Slovenije? Najbolj zavezujoče besede v resoluciji so, recimo, "bomo spodbujali, nadaljevalo se bo prizadevanje, nadaljevalo se bo zagotavljanje pripravljenosti, prednost bo dana posodobitvi, nadaljevale se bodo aktivnosti za načrtnejšo širšo in celovitejšo podporo, proučilo se bo sodelovanje" v glavnem pasiven način izražanja, brez akterjev, brez aktivnega načina, da se ve, kdo bo odgovoren za izvajanje učinkovite obrambe v okviru nacionalnega programa. Same resolucije ne bomo podprli, ker dejansko ne pomeni nobenega učinkovitega ukrepa.
Hvala lepa. Besedo ima Gvido Kres v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani gospod poveljnik civilne zaščite, kolegi in kolegice! Ob obravnavanju tako pomembnih tem, kot je zaščita in reševanje, se pokaže realna potreba po uvedbi pokrajin v naši državi. V samem gradivu je jasno opozorjeno, da bi lažje usklajevali vse dejavnosti tega sistema na regijski oziroma pokrajinski ravni. Zaradi razpršenosti in velikega števila občin bo težko izpeljati racionalizacijo in obdržati enako raven varnosti in zaščite. Še kako resničen je v tem primeru pregovor: Ura zamujena, ne vrne se nobena. Če bi pravočasno ustanovili pokrajine, bi poleg uspešnega črpanja evropskih sredstev lahko bolj učinkovito in racionalno izvajali številne zadeve širšega pomena v naši državi, kamor sodi tudi koordiniranje pomembnega sistema v okviru nacionalne varnosti sistema varstva pred naravnimi nesrečami in drugimi nesrečami. V prejšnjem mandatu je bila idealna priložnost in lahko bi pravočasno uvedli pokrajine. Ponovno moramo poudariti, da je naš minister dr. Ivan Žagar s sodelavci strokovno pripravil vso potrebno zakonodajo in rešitve, prenos kadrov, nalog in sredstev za zagon pokrajin. Predlagamo, da se s tem projektom pospešeno nadaljuje, osnovo imate ali, če hočete, imamo dobro, odlično in mi v Slovenski ljudski stranki smo na voljo. Kajti varnost državljanov in njihovega premoženja morajo biti zagotovljena stalno in učinkovito. Zato poslanci Slovenske ljudske stranke izrekamo iskreno zahvalo članom civilne zaščite, gasilcem in drugim reševalcem, ki nesebično in prizadevno pomagajo ob naravnih in drugih nesrečah, čeprav njihov status prostovoljcev trenutno ni ustrezno urejen. V zadnjih letih je sicer potekal proces prenove in posodobitve na normativni in organizacijski ravni. Vse te rešitve pa je treba v naslednjem obdobju uresničiti in uveljaviti tudi v praksi. Strinjamo se z ugotovitvami, da je premalo narejeno na učinkoviti preventivi. Predvsem je nujno ukrepati pri upravljanju voda. Nujno je ažurirati načrte za zagotavljanje protipoplavne varnosti, kar se kaže v katastrofalnih posledicah ob vse bolj pogostih ujmah. Glede na neenakomerno razvitost regij ter glede na stanje v kmetijstvu trenutno ne vidimo možnosti, da bi ukrepanje na področju kmetijstva in varstva kulturne dediščine prepuščali zgolj posameznikom in posameznim občinam. Zaščita tako pomembnega narodnega bogastva moramo urejati na državni ravni. Še bolj učinkoviti pa bi bili na ravni pokrajin, če bi jih imeli. Glede statusa prostovoljstva v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je treba nujno sprejeti ureditev, ki bo stimulirala delodajalce, da bodo dovolili svojim delavcem opravljati humano in prostovoljno delo. Nerazumljivo se mi zdi, da v nekaterih okoljih celo vodstva komunale ovirajo takšno prostovoljstvo. Najbolj ogroženo je delo prostovoljcev gasilcev. Uspešno deluje sistem opazovanja, alarmiranja in obveščanje v okviru 13 centrov za obveščanje na dobro znani številki 112. Še vedno pa je večina sil za zaščito, reševanje in pomoč na plečih lokalnih skupnosti. Pri tem je nujno razbremeniti občine. Država ima za urejanje zgled v uspešnih javnih in specializiranih reševalnih službah, kot so slovenska gorska, jamarska ter podvodna reševalna služba. Zaradi vpliva podnebnih sprememb in posledično številnejših naravnih nesreč mora sistem civilne zaščite in reševanja uspešno delovati tudi v prihodnje in sloneti predvsem na prostovoljstvu. Kljub temu pa je potrebna kvalitetna oprema, pogoji za delo in stalno usposabljanje. Tudi vključevanje vojske v reševanje naravnih nesreč je treba rešiti sistemsko, saj ima ustrezno opremo, ki lahko prispeva k učinkovitejšemu reševanju. Polega tega mora Slovenija kot enakopravna članica, prispevati k večji varnosti v regiji in se aktivno vključevati v razvoj in dograjevanje mehanizma civilne zaščite Evropske unije za njeno učinkovito pomoč in odzivanja na velike nesreče. Veseli nas tudi, da so se naši amandmaji na Odboru za okolje in prostor sprejeli. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki postavlja temelje sistemu do leta 2015, v upanju, da bo naravnih in drugih nesreč seveda čim manj, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Srečno.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o poglavju in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 14. 7. 2009. V razpravo dajem 5. poglavje ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Torej, prosim za prijavo. Besedo ima mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani, gospod predsednik za besedo. Pozdrav gospe ministrici in pa sodelavcu. Moram reči, da resolucija, kljub temu da je načelni papirnati dokument, da ima vsebino, ki jo podpiram. Prepričan sem, da bodo tudi besedam in zapisanemu sledila dejanja, saj usmeritev slovenskega sistema zaščite in reševanje je zagotovo dobra, ima bogato tradicijo, v kateri vidim predvsem izrazito dodano vrednost, to je prostovoljstvo, tako v vrstah gasilcev kot tudi reševalcev na vseh drugih problemih. Nekateri so izpostavili, da sedaj, ko pa nimamo pokrajin, da se bo pa skoraj svet podrl. Jaz vam moram povedati, da so na Gorenjskem gasilci že ustanovili pokrajinsko gasilsko zvezo, za gasilce ni meja ne ovir, pridejo in pa pomagajo, tako kot je pač logično in naravno najbolj dano. Seveda si je težko misliti, da bi gasilci iz Solčave hodili čez hribe na Jezersko - pa tudi, če bo treba -, zato mislim, da regionalizacija Slovenije ni ključni problem, da se moramo pa seveda spopasti z vsebino. Pri vsebini bi rekel: zagotovo še nadgradnja sistema prostovoljstva, izkoristiti tisto, kar je dobro, gasilcem in ostalim reševalcem omogočiti tiste bonitete, povrnitev materialnih stroškov, ki jim v največji možni meri gredo. Mislim, da so gasilci tista udarna sila tega reševalnega sistema. Bi si pa najbrž tudi želel pa tudi, da nadgradimo ta sistem, da bi bilo v slovensko zaščito in pa reševanje še bolj aktivno vključena vojska, da bi tudi vojska imela v določenih primerih ekipe, tehniko in pa sredstva, da gre na teren, tako kot gredo v določenih primerih najprej poklicne gasilske enote, ob njih seveda istočasno tudi prostovoljne. Naj vam povem primer iz prakse. Imeli smo recimo neurja, ko je več ljudi ostalo brez šotorov brez spalnih vreče brez tega, takrat smo se obrnili na vojsko, bili deležni pozitivnega odgovora, pomoči, ob tem pa opazili, da seveda v številnih zakloniščih po Sloveniji nimamo take opreme, takega stanja, da bi ljudem lahko učinkovito pomagali. Se mi zdi, da se je ta doktrina v zadnjih 20, 30-ih letih spremenila in prav je tako. Nesmiselno bi bilo, da imamo po vseh slovenskih občinah, ki imajo zaklonišča, tam tudi določeno opremo, ki jo bomo po 10, 15-ih letih zagotovo dali nekam na smetišča. Se mi zdi, da prav, da bi pa določen obseg te opreme za nastanitev pa imeli v tem sistemu gasilci, reševalci in da potem na klic pride na teren. Kar se tiče zaščite in reševanja, se mora zadeva bistveno širše pogledati, kot samo na resor obrambe. Poglejte, kje Slovenci, Slovenke kljub ujmam še vedno gradijo. Za kje vse ljudje vlagajo prošnje za gradbena dovoljenja, pozidali bi vse, do vodotokov in še čez, pozidali bi območja na številnih hribih, tam kjer nikdar in nikoli hiše niso stale. Na drugi strani se moramo pa zavedati, da je treba pa za vzdrževanje vodotokov, cest in gradnjo namenjati pa bistveno več sredstev. Moram reči, da je Maria Terezija imela vodarsko službo, kjer je bil vodar postavljen ob bok cestarju in je bil vsak dan ob vodotokih in nekaj tega bi si zagotovo zaslužili tudi v letu 2009. Drugače pa ocenjujem resolucijo kot pozitivno, pričakujem, da ji bodo sledila tudi dejanja, da je to prvi pravi korak v pravo smer, ki bo deležen moje podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Štefan Tisel, prosim.
Lep pozdrav, gospod predsednik, gospa ministrica, gospod poveljnik civilne zaščite, poslanke in poslanci! Status gasilca smo danes že slišali, da ni dobro urejen, zlasti prostovoljnega gasilca oziroma gasilskih društev na podeželju, kjer so daleč poklicna društva, ki so v vsakem momentu na razpolago po svoji poklicni dolžnosti. Zato so gasilci nekaj posebnega, zlasti na podeželju, kjer so nosilci ne samo zaščite in reševanja, ampak tudi društvenega, družabnega in družbenega življenja in vsega dogajanja na podeželju. Tam ljudje gasilcem zaupajo in jim marsikaj prostovoljno tudi dajo. Gasilci so povezani z vsemi dogajanji, tako da so na razpolago tako pri požarih, poplavah, v drugih ujmah in nesrečah, vendar kot smo že slišali, z delodajalci imajo pa včasih težave, ko morajo na to svojo prostovoljno dolžnost. Zato podpiram ta amandma, ki omogoča gasilcem tudi kakšen dodaten evro za zaslužek, s prirejanjem svojih prireditev, kajti [[...]]
Mir v dvorani, prosim!
[[...]]kajti te prireditve na podeželju se ne izplačajo več, dragi so šotori, draga je glasba. Če pa že gasilci prireditev priredijo pa da jim nekaj denarja ostane vendarle za svojo opremo in svojo dejavnost, bi bilo pa prav, da se tudi tukaj pri davku spregleda, ker je potem stvar zakona oziroma v dveh letih naj bi ta resolucija rodila tudi kakšne zakone, ki bi pomenili boljši status za to prostovoljstvo. Tudi oprema civilne zaščite je marsikje neracionalno razporejena. Če bi jo dali gasilcem v upravljanje, v njihovo sistemizacijo, pa tudi organizacijo civilne zaščite in gasilstvo bolj povezali, bi bila zadeva bolj racionalna, bolj ekonomična in bolj logična. Tudi sodelovanje z Rdečim križem na področju enot prve pomoči se že dogaja. Tudi to bi bilo treba bolj sistematično rešiti. Tako naj imajo gasilci to prostovoljnost, ki jo še imajo, da jo bomo vzdrževali, kajti če bo šlo samo za profesionalizacijo, bo vse dražje in slabše. Zato bomo podprli ta amandma. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi in kolegice, preden sprožim nov krog prijav, bi vas želel opozoriti, da razpravljamo o amandmaju k 5. poglavju. Če želite, vam ga lahko tudi preberem, nanaša pa se na uveljavljanje in spoštovanje prostorskih, urbanističnih in tehničnih standardov pri načrtovanju in graditvi objektov, uporabljati izvedbene in arhitekturne rešitve, ki so strokovno utemeljene in preizkušene kot najbolj zanesljive za kljubovanje naravnim ujmam. O tem amandmaju razpravljamo. Oba predhodna razpravljavca, moramo priznati, sta razpravljala mimo tega amandmaja, zato od sedaj naprej opozarjam vse bodoče prijavljene, da razpravljajo o tem amandmaju. Mislim, da je bilo o gasilstvu, ki ga tudi sam zelo cenim in spoštujem, že na odboru povedanega veliko. Vendar amandmaja v zvezi z gasilstvom ni, zato o tem po poslovniku ne moremo razpravljati. Torej, novi krog prijav za razpravo o amandmaju k 5. poglavju. Prosim, želi kdo razpravljati o tem amandmaju? Besedo ima Lojze Posedel. O amandmaju razpravljamo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Razpravljal bom o amandmaju, vsaj začel bom o njem, in nadaljeval v smeri, za katero mislim, da je prav, da se sliši. Mogoče ni prav, da bi ravno takrat, ko govorimo o gasilcih in tistih, ki jih ljudje, državljanke in državljani, bistveno bolj cenijo kot nas tule v parlamentu, jemali besedo in omejevali razpravo. Čas gre v skupni čas poslanske skupine in mislim, da ni nič narobe, če povemo tudi tisto, kar se navezuje na ta amandma. Tudi ni čudno, da smo prvi trije razpravljavci istočasno tudi župani, ki se s to problematiko, ki je povezana z naravnimi nesrečami, ujmami, tudi prvi seznanimo in tudi občutimo - seveda najbolj tisti, ki so prizadeti. Podpiram ta amandma v tistem duhu, v katerem ga je, sem prepričan, Slovenska demokratska stranka tudi vložila. Povem, da ga podpiram v tistem duhu, bojim se le, da ne bi postal zaradi dikcije, kakršna je, dodatna ovira. Ker teh ovir, ki jih imamo v našem življenju v okviru zakonodaje, predvsem s tega prostorskega, arhitekturnega in tega vidika, je nevarnost, da bi zaradi tega bilo lahko še slabše. Podpiram to, da so materiali, ki morajo biti vgrajeni, rešitve, ki morajo biti upoštevane, tiste, ki so najboljše. Pa vendar to zopet lahko zaplete, podraži gradnjo, zavleče iskanje kakšne rešitve, zato mislim, če je življenjsko upoštevan ta amandma, ga sprejemam, ga podpiram, sicer pa je teh omejitev zelo veliko. Tudi pobuda pri tej resoluciji je takšna, da bi danes bilo dobro, če bi bil vsaj še minister za okolje tukaj. Ker izvajanje te resolucije brez ustreznega suporta in pravočasnih sprememb na področju zakonodaje bo težko ali onemogočeno. Na terenu se srečujemo tudi pri odpravljanju posledic ravno s temi omejitvami, ki so povezane s takšnimi zahtevami, kot je takšna, da so potrebni najboljši materiali, arhitektonske rešitve, ki zahtevajo ogromno nekih študij. Zato tudi to zadnje neurje, ki smo mu bili priča v sosednji Šaleški dolini, je dejstvo takšno, da so lokalne ceste, javne poti prevozne, da so to lokalne skupnosti z ekipami gasilcev, z ekipami civilne zaščite odpravile - zasutje z materialom, ki je onemogočal prevoznost cest-, da je edina državna cesta v občini Velenje še vedno polovično zaprta, ker je država po svoji proceduri, po svoji zakonodaji pristopila k celoviti sanaciji, k izdelavi vseh potrebnih preiskav, raziskav, načrtov in potem bodo odkopali še tisti zasuti del ceste. Zato, ponavljam, v tem duhu, kot je vložen, podpiram ta amandma. Bojim pa se, da bo pomenil kakšno dodatno oviro.
Hvala lepa. Besedo ima Anton Anderlič.
Amandma je vsekakor dobronameren in kaže neko intenco, da bi prispeval k temu, da bi se v preventivnem delu stvari drugače urejale, kot se. Amandma bom podprl, ker ne škodi. Sem pa prepričan, da tej resoluciji ne bo koristil, dokler ne bomo skupaj z drugimi resorji v Vladi spremenili zakonodajo, ki ureja posege v prostor, od zakona o graditvi objektov, do nekaterih drugih stvari. Samo tako ima svojo težo in tudi obveznost vseh, ki sodelujejo v procesu pridobivanja dovoljenj za gradnjo objektov: od iniciatorjev, torej investitorjev, preko tistih, ki na koncu dajejo dovoljenja. Ravno v tem je največji problem, da mi vsi skupaj želimo delati tako, da bi bilo najbolje, pišemo resolucije, pišemo dokumente. Ko pa pride do izvedbenih aktov se pa vedno zakomplicira. Mi smo v preteklih, recimo, desetih letih, zakon o graditvi objektov vsaj trikrat, štirikrat, petkrat spreminjali, pa tudi druge prostorske akte oziroma akte za poseganje v prostor. Lahko bi pa rekel na prvi pogled, da samo ko se pelješ po Sloveniji, da tako stanje, kot je sedaj, ni bilo nikoli. Da je kar za vsakim ovinkom neko naselje, neke hiše, da ni nobenega več urbanizma, da ni nobenih več tradicionalnih umestitev v prostor, kjer naj se gradi, kjer naj bodo druge površine, ampak kdor ima denar, kdor ima dovolj energije, sproži postopke in zida vse povsod. To se je v zadnjem obdobju neverjetno razpaslo. Jaz verjamem, da tistih ekstremov, ki so na teh področjih, ki so poplavno in plazovno ogroženi in tako naprej, da teh gradenj ne bo. Tudi zahvaljujoč tej resoluciji in temu amandmaju. Bi pa želel, da ob podpori temu amandmaju, da se to sliši tudi širše od Ministrstva za obrambo oziroma Urada za civilno zaščito, da je to vladni dokument in da se to preseli tja, kamor se preseliti mora, ne pa, da bi ta resolucija imela ambicijo, da bi uredila tisto, kar je treba urediti z drugo zakonodajo. Ne bo pa škodilo.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Franc Žnidaršič. Prosim.
Lepa hvala, gospod predsednik. Spoštovana ministrica in sodelavec, spoštovane kolegice in kolegi! Amandma je izjemnega pomena po mojem trdnem prepričanju zaradi tega, ker je resnično treba spoštovati vse to kar v njem piše, da bi zmanjšali število naravnih in drugih nesreč, zlasti takrat, ko gre za prostorsko ureditev, ko gre za urbanistično in tehnično standardizacijo pri gradnji objektov. Pri tem se misli na protipotresno gradnjo, spoštovanje statističnih in drugih prostorskih, lokalnih pogojev. Tam, recimo, kjer so plazišča, ne moremo graditi hiš. V preteklosti se je na to premalo upoštevalo in zaradi tega so bile številne posledice, ki jih moramo odpravljati za drag denar. Resolucija pravzaprav že v svojem naslovu govori o varstvu, kar razumem sam kot preventivo. In zaradi tega podpiram resolucijo in pozdravljam ta amandma, ki govori in ima vgrajeno še neko drugo zahtevo, ne samo po varstvu iz tega naslova, upoštevajoč te standarde, o katerih tukaj piše, pač pa tudi namiguje oziroma govori o tem, da je varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami v naši državi širša kategorija, za katero je odgovoren marsikdo v tej državi, ne samo Ministrstvo za obrambo kot predlagatelj resolucije, mislim na Ministrstvo na okolje in prostor nenazadnje tudi na finančno ministrstvo, ki mora biti zainteresirano, mislim na inšpekcijske službe, mislim na nadzorne organe na vseh nivojih, od krajevne skupnosti do občine in seveda regije, države, itd. Da bi vsi skupaj na svojem področju, upoštevajoč to, kar tukaj v tem amandmaju piše, pomagali in prispevali k temu, da bi bilo posledic, s katerimi se primarno ukvarjamo v naši državi, čim manj. Če bomo več storili na preventivnem področju, potem bo skupni strošek manjši in posledice bomo lažje pokrili, lažje se bomo spopadali s temi problemi. Zaradi tega je pomembno, da se ta amandma podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Rudolf Petan. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Jaz seveda podpiram to resolucijo, podpiram pa tudi ta amandma, ki smo ga vložili v naši poslanski skupini. Tako resolucija kot amandma sta potrebna, kajti smo v nekih novih razmerah zaradi podnebnih sprememb, ki so dejstvo. To pa pomeni tudi, da so naravne nesreče tudi dejstvo in se s spremembo podnebnih pogojev vremenskih razmer tudi stopnjujejo. Tega ne moremo zaobiti. S tem se je treba sprijazniti, s tem je potrebno živeti, to pa pomeni, da se moramo na to pripraviti. Treba je povedati, da zaradi podnebnih sprememb, ki negirajo seveda nesreče, kot so padavine, dež, posledično poplave, sneg, žled, v naših krajih tudi toča in pa plazovi. To je v Sloveniji še posebej pereče, ker je Slovenija geografsko zelo razgibana, prav tako pa tudi tektonsko, in to so idealni pogoji za naravne nesreče. In nekako, bi rekel, ne preseneča, če se pojavijo potresi in se sprožijo plazovi. Dejstvo je, da na nekatere naravne nesreče enostavno ne moramo vplivati. Kot človeštvo smo nekatere stvari opravili, segreli ali onesnažili ozračje, posledice so tu. Nekatere posledice so take, na katere ne moremo vplivati, so pa nekatere take, ki jih pa potem še dodatno stopnjujemo in jim damo še nek pospešek. Gradnja objektov na poplavnih območjih. Če tam pride, ne vem, vsako drugo leto do poplave, je za to kriv človek, ki je tam postavil hišo, ali tisti, ki je dovolil, da je to prostor za gradnjo. To smo povzročili sami. Tisti, ki je tam zgradil hišo ali objekt, je mogoče še najmanj kriv, zato ker je pač verjel, da je tam možna gradnja in je zadevo opravil, ker drugje ni bilo možno. Potem gradnja cest, ne glede na konfiguracijo terena. Marsikdaj cesto želimo skrajšati in jo peljemo kar povprek čez hrib, s tem prerežemo plaznice in to že kar kliče po plazu ob prvem malo večjem nalivu. Naslednja zadeva, na katero vpliva človek in ki je nekako mišljena tudi s tem amandmajem, je gradnja steklenih stavb. Morda je to lepo na prvi pogled. Mogoče je neka arhitekturna muha, morda še opravičljivo za 50-nadstropne stavbe, toda graditi bolnišnice s steklenimi fasadami, to pa je zame in za marsikoga drugega več kot potratno, ker je večji strošek energije, najprej za ohlajevanje pa za klimatizacijo poleti, pozimi za segrevanje. Prav tako pa je tudi do neke mere celo nevarno. Tako ni treba graditi, saj se da drugače zgraditi. Če je to opravičljivo v nekaterih drugih geografskih območjih, za Slovenijo tega ne bi mogli reči, saj je to alpsko območje, tako ali drugače. Naslednje, kjer človek vpliva na naravne nesreče, je tudi uporaba neustreznih in nevarnih materialov. Omenil bi samo kritine. Ob vsakem večjem neurju odkrije najmanj šolo ali športno dvorano. To pomeni, da je kritina neustrezna. Ni ustrezna za takšne podnebne spremembe. Res je, da je mogoče gradnja kako drugače, z drugim materialom, z drugo kritino morda malo dražja. Vendar koliko pa je ceneje, če na vsaki dve leti odkrije streho na šoli in telovadnici in uniči vse tisto, kar je še spodaj, ker je običajno tudi velik naliv? To arhitekturne zadeve, na katere pa človek lahko vpliva. Omenil bi primer Avstro-Ogrske. V času Avstro-Ogrske je obstajal kataster poplavnih območij in tam ni bilo možno graditi, enostavno ni bilo mogoče. Marsikje v Sloveniji se v kakšnem arhivu še najdejo mape, kjer je to natančno opredeljeno. Mi smo seveda to anulirali, mi smo to spregledali, zato ker, dobro, to so stari principi, zgradili objekte na poplavnem območju in danes imamo neprestane težave, ljudje imajo neprestane težave, ker so tam gradili, ker so zaupali stroki, da je to prostorsko planiranje, načrtovanje bilo ustrezno. Pa ni bilo. Druga velika napaka je regulacija vodotokov, tudi tistih večjih. Kaj smo naredili? Da bi bilo čim bolj enostavno in čim bolj poceni, smo enostavno do neke mere zravnali strugo, očistili strugo, da voda čim prej pride iz višin v doline. Tam se pa ustavi, ker tam pa ni možno, da bi voda odtekla hitreje. Zato imamo danes območja na določenih porečjih, vodotokih, kjer so ob malo večjih nalivih stalne poplave. Tu bi omenil samo porečje Dravinje. Na spodnjem koncu občine Slovenske Konjice, kjer se voda ustavi, ker pridrvi s Pohorja, in tam nastanejo potem problemi. Seveda pa to ni zdaj izključno krivda vodnogospodarske stroke. Daleč od tega. Stroka je načrtovala ustrezne zadrževalnike, vendar smo mi sami, ker se nam je zdelo škoda tega zemljišča, kjer bi bil vodni zadrževalniki. To so dejstva in danes imamo posledice. Gre za nek splošni pristop osveščanja ljudi, da lahko tudi sami, z marsikaterim ukrepom ali z dejanjem vplivamo na še večjo posledico naravnih nesreč in da bomo morali ob tem v bodoče bolj skrbno paziti, da se bomo izogibali takšnih korakov. Tu je pa seveda tudi velika odgovornost načrtovalcev prostora, da mogoče kakšne stare mape upoštevajo, kjer so poplavna območja in da tam ni možno graditi in seveda o tem je treba preprečiti tudi ljudi, ki želijo graditi. Treba je pripraviti ustrezna zemljišča, na katerih pa je gradnja varna ali pa vsaj ne tako rizična, kot je na teh območjih. Enako je z gradnjo na določenih plaziščih, kjer je že skoraj v naprej znano, da se bo nekaj zgodilo ob malo večjem nalivu. Naslednje, kar bi želel še povedati ob sprejemanju te resolucije, je pa to, da se mi zdi neresno, da so se ob prvem rebalansu zmanjšala sredstva za odpravo posledic po naravnih nesrečah. To je bila velika napaka, kajti naravnih nesreč nobeno leto ne bo manj, razen če bomo imeli izredno srečo. Naravnih nesreč in posledic, ki jih bo treba tudi finančno sanirati, bo vedno več. Zato bo vsak proračun pa kdorkoli ga bo pripravljal, moral to upoštevati in sredstva kvečjemu dodajati, ne pa odvzemati. Te intervencije bodo potrebne, škode so velike in ne moremo reči, da ljudje se naj znajdejo, da v proračunu ni denarja zaradi recesije. Pa to ni kritika sedaj tega rebalansa, ki ga bomo jutri obravnavali, ampak govorim na splošno, ker tudi [[...]]
Gospod Petan, jutri boste lahko o tem bolj obširno govoril. Dajmo o amandmaju.
[[...]]Tudi ta amandma preventivno obravnava te zadeve, da je treba delati preventivno. Tudi to, da zagotoviš zadostna sredstva, je tudi eden od preventivnih ukrepov. Kajti stvari, ki se bodo zgodile in veš, da bodo, lahko nekako predvidiš. Jaz podpiram ta amandma, ker se mi zdi, da bo do neke mere izboljšal to resolucijo, ki je dobra in je tudi potrebna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Sodeč po ugotovitvah klimatologov bo v prihodnosti še več ujm, in samo vprašanje časa je, kdaj nas bo dosegel prvi tornado, ki mu bodo sledili še drugi, ki pa bodo najbrž osvestili prebivalce in državo, da živimo v nekem drugem času in da je narava trenutno naš največji sovražnik. Ne zavedamo se še groženj narave, saj se obnašamo kot pred 10-imi leti in nočemo priznati, da so se razmere na našem ozemlju v kratkem bistveno spremenile. Okoljski minister bo moral dobiti pomembnejšo vlogo v Vladi, pa tudi minister za kmetijstvo bo moral temu problemu slediti in posvetiti več pozornosti. Ujme ne čakajo na konsenz političnih strank, ampak na takojšnje ukrepanje Vlade. Kot je na odboru povedal minister za okolje in prostor, se zavedajo vplivov narave, ki se še poslabšujejo, ampak temu primerno se pa ne obnašajo in ne ukrepajo. Podleže se interesu kapitala in lastnikov zemljišč in ne zastopajo stališč prebivalstva, ki pa se že zaveda prihajajoče nevarnosti narave. Gozdovi so sigurno eden od zaščitnikov pred vetrovi, do katerih se obnašamo mačehovsko, čeprav vemo, da imajo velik pomen, še posebej za zaščito naselij pred vetrovi. Kot je bilo povedano, program do leta 2015 uresničuje možnosti, ki so zastavljene. Neznanka do 2015 so le regije in na novo ustanovljene občine. Potrebna sredstva bodo zagotovljena le za tiste ukrepe, ki bodo [[...]]
Spoštovani kolega Majhenič [[...]]
[[...]]izraženi v preventivi [[...]]
[[...]]samo trenutek. Razpravljamo o amandmaju k 5. poglavju, ki se nanaša na urbanistične, tehnične standarde ureditve in tako naprej in bi vas prosil, ker so se tudi vsi ostali držali tega, da se tudi vi omejite predvsem na razpravo o tem amandmaju. Hvala lepa.
Gospod predsednik, če boste prijazni, boste slišali tudi ostalo. Kazalo bi, da se sredstva povečajo za zaščito proti toči, približati sistem, kot ga imajo Avstrijci, saj toča po severovzhodnem delu tolče vsak teden in povzroča milijonske škode. Kaj to pomeni za prebivalstvo teh krajev, vemo, zavarovalnicam pa izplačila milijonskih škod. Ukrepi bi morali delovati že včeraj, dogovoru za jutri pa so že pozni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Naj rečem, da me zelo veseli splošna podpora temu amandmaju, ki sem ga preko naše poslanske skupine iniciral, kakor tudi, da je bilo splošne podpore očitno deležno tudi to, kar smo poslanci vnesli skozi amandma odbora glede gasilcev in omogočanje njihovega dodatnega zaslužka z nekaterimi olajšavami. To je treba urediti. Ko smo že pri tem amandmaju, moram reči, da je v resoluciji navedeno, da je prostorsko načrtovanje daleč najpomembnejši in najcenejši instrument za občutno zmanjšanje ranljivosti prostora pred učinkom podnebnih sprememb. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke z amandmajem predlagamo spoštovanje 100-letnih izkušenj pri umeščanju in načrtovanju objektov v prostor in pri izbiri arhitektonskih rešitev. Ugotavljamo, namreč, da so se v obdobju po drugi svetovni vojni te ljudske izkušnje in modrosti sistematično krčile in prezirale. Spoštovanje tradicionalnih praks Slovencev, njihov spoštljiv odnos do tradicije, tudi do respektiranja delovanja javnih sil, ki je bilo me Slovenci tako spoštovano, je bilo v času jugoeksperimenta v skladu s tradicionalno mentaliteto režima, sistematično zaničevano. To je bil del pohabljanja mentalitete Slovencev, odvračanja od tradicionalnih vrednot. In poglejte, kakor vsi ugotavljamo, je bilo možno za posvečene ljudi doseči soglasja urbanistov za kakršenkoli objekt tudi v poplavnem območju itn. Slovenska kulturna in naravna krajina se je znatno spremenila. Spremenila se je žal marsikdaj na slabše. Ampak ne samo, da smo to estetsko okrnili, kajti naši predniki so imeli izreden naravni smisel za ohranjanje naravne in kulturne krajine, ampak da smo so povzročili tudi neverjetne stroške. In priča smo pri vsakem neurju, da so prvenstveno na udaru objekti, ki so bili postavljeni mimo spoštovanja slovenske tradicije. In te posledice se manifestirajo na ta način, jaz sem sistematično sledil ob vsakem hujšem neurju v preteklih letih, da je vedno odkrilo eno šolo. Arhitekti so si dovoljevali neke eksperimente na državnih objektih; enokapnice z velikimi napušči, ki jih seveda veter potem dvigne. Seveda je tukaj problem tudi, da se je z državnim javnim denarjem slabo gospodarilo, da je bil nadzor, se je gledalo skozi prste in temu je treba enkrat narediti konec. Tudi temu pohabljanju v času prejšnjega režima, pohabljanju slovenske mentalitete, saj je šlo tako daleč, da so arhitekti bili podpirani, če so pri načrtovanju tako intimnih pravzaprav prostorov, kot so recimo poslovilni objekti, mrtvašnice, kršili tradicijo. Vrednota, ki je bila pri Slovencih prisotna, je bilo treba spremeniti. To se pravi, da so elemente sakralne arhitekture sistematično zamenjevali z drugimi elementi. Imamo primere, ko sodobne mrtvašnice sledijo vzorcem budističnih templjev. Ampak to še ni toliko narobe, da je ta tempelj, ko gre na vrhu narazen, tu je tudi, ker so pokopališča vse povsod na izpostavljenih mestih, so tudi bolj izpostavljeni vremenskim pogojem in ujmam. Marsikaj je treba spraviti v tire, ki smo jih Slovenci skozi stoletja spoštovali: brez urbanističnih služb, brez posebnih oddelkov, brez posebnih agencij. To smo znali delati. Znali smo tudi estetsko in krasno oblikovati. Ob tem, ko sem zadovoljen, da to vsi sprejemajo, moram tudi nekatere skrbi, ki so bile izražene, da bo takšno vračanje k nekim standardom, tehničnim in vrednostnim in zgodovinskim, lahko postalo ovira. Ob birokratski miselnosti lahko to postane ovira, ne more pa prinesti podražitve, kajti mi ne moremo reči, da so naši predniki v naravi bili razsipni, da so gradili drage objekte na račun racionalnosti. Naši predniki so bili izjemno racionalni. Zaradi tega stoletja in stoletja stojijo nekateri objekti na najbolj izpostavljenih vetrovnih točkah. Ampak so znali objekte tako postaviti, da so bili v skladu z naravnimi pogoji in slovensko dušo. In to slovensko dušo je bilo treba pohabiti pogosto v preteklosti. To ne bo podražilo. Podraži v tistem primeru, ko si urbanist zaradi tega izmisli štiri dodatna mnenja, ekspertize in tako naprej, da bi to preprečil, kar ljudje tradicionalno imajo v sebi in nosijo v sebi in želijo v skladu s tem narediti. Izven območja velikih mest smo pozidali ogromno kmetijske zemlje po nepotrebnem. Kako so naši predniki znali čuvati zemljo! Poglejte Dravsko polje. Tam, kjer je bila rodovitna zemlja, ni bilo hiše, ni bilo vasi. Vasi so bile na meji močvirja. Po II. svetovni vojni se je to kršilo. Vsepovsod je možno postaviti karkoli, to je en primer. Drugo je v povodnih območjih, plazovitih območjih. In te objekte danes, ko so vremenske neprilike mnogo hujše, odnaša, jih spodjeda, jih odnaša voda, spodjeda voda, odnašajo jih plazovi. Ta primer v Šaleški je sedaj drugačen. Tam k sreči tudi hiš ni odneslo. To je bil ekstremen pojav. Tam so očitno bile avtohtone domačije in zgodi se pač tudi bolj ekstremen pojav. Ampak vrniti se moramo k temu, da ne bodo arhitekti toliko eksperimentirali. Da urbanisti na podlagi "mazanja" ne bodo dodeljevali takšnih rešitev in takšnih lokacij, ki so neupravičene. Nekateri arhitekti delajo v Sloveniji enokapnice za bivalne objekte in za druge objekte sistematično. Včasih je na deželi veljalo, da je enokapnica lahko samo za drvarnico, pa še tam je grda. Dvokapnica je bila estetsko čisto drugačna. Meni bo mogoče kdo rekel, da sem preveč tradicionalist. Ja, sem mogoče. Ampak ker to prinaša slabe posledice, tisto je bila pa dobra rešitev, ni upravičeno, da se tako zametuje to, s ciljem, ki še stalno vlada, političnim ciljem, tradicionalnim ciljem: menjati slovensko dušo, spremeniti slovensko dušo, spremeniti slovensko mentaliteto, da se bo čim bolj oddaljila tudi od svoje tradicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Marjan Bezjak. Prosim.
Hvala za besedo gospod predsednik. Lepo pozdravljena ministrica, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci. V Slovenski demokratski stranki podpiramo predlog resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Prav tako prinašamo amandma in podpiramo dejansko stvari, kako se naj gradijo objekti infrastrukture na področju Slovenije. V drugih državah imajo te stvari zelo dobro urejene. Celo tako, da preverjajo, kje dejansko gredo tudi vodni tokovi. Ali gredo tudi vodni tokovi pod hišami, ki jih gradijo in tako naprej. Zato se moramo zavedati, da dejansko objekte gradimo na varnih področjih, na nepoplavljenih področjih in tako naprej. S tem bomo preprečili mnogo naravnih katastrof, ki se v zadnjih letih dogajajo. S tem bomo preprečili mnogo prostovoljnega dela, ki ga opravljajo gasilci ali druga društva. Če ne bomo posegli v ta sklop, bo tega prostovoljnega dela vedno več. Kajti potem moramo vstopiti v reorganizacijo delovanja teh društev, kajti ta društva potem si zaslužijo, ti ljudje, ki počnejo celo noč, prostovoljna gasilska društva, celo noč, da imajo drugi dan tudi prost dan. In se mora država zavzeti, da bo dejansko plačala tisti dan. Zato je pomemben ta amandma, da dejansko vemo, kako graditi, kje graditi. Ne samo objekte, tudi vso infrastrukturo. S kakšnimi materiali in s kakšnimi stvarmi to sploh počnemo. Zato podpiram ta amandma. Vidim, da se mnogo poslancev zaveda in podpira to stvar. Ta amandma je dejansko namenjen za to, da preprečimo te naravne katastrofe. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Želi. Prosim za prijavo. Besedo ima Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem. Tudi sam delim mnenje številnih sogovornikov pred mano, in verjetno bo ta amandma dobil soglasno podporo. Sam ocenjujem, da ima izjemen pomen. Naravne nesreče so prisotne že danes in verjetno bodo v prihodnosti še bolj. Temu se, žal, ne moremo izogniti, na to ne moremo niti vplivati, lahko pa veliko vplivamo predvsem na posledice, ki jih naravne nesreče prinašajo. Zato v tem amandmaju še posebej poudarjam ali vidim ta pomen, ki pravi, da je treba uveljaviti spoštovanje prostorskih in vseh tistih aktov. To mislim, da je ključno, kajti že zdaj imamo številne predpise, zakone, ki natančno določajo standarde in vse tiste pomembne stvari, ki zagotavljajo varnost - ali pri gradnji objektov ali ostale infrastrukture. Vendar očitno v praksi ni tako. Arhitekti, nadzorniki, vsi tisti, ki so zadolženi za to, da se to spoštuje, da se na ta način tudi gradi, iz takšnih ali drugačnih razlogov ravnajo drugače. In ob naravnih nesrečah, ob neurjih smo priča, kar je bilo danes že rečeno, številnim streham, ki jih odnese ali razkrije in lahko smo veseli, da zaradi tega ni več človeških žrtev. Zato se mi zdi izredno pomembno, da bi predvsem morali delati na tem, da bi iskali tudi odgovornost tistih, ki so v bistvu bili zadolženi pri projektiranju ali nadzoru. Zato, spoštovana gospa ministrica, vi sicer z resolucijo, niti v vašem resorju, na to verjetno ne morete veliko vplivati, lahko pa vplivate kot članica Vlade, da se Vlada ali s spremembo ostalih aktov, uredb ali zakonov začne bolj dosledno iskati tudi odgovornost tistih, ki so zaradi slabega dela zagotovo odgovorni, da je do takšnih stvari prišlo že v preteklosti, predvsem pa, ko se bo kakšna takšna zadeva ponovno zgodila. Mislim, če bo nek primer, kjer se bo iskala odgovornost, ko bo nekdo za namerno napako tudi odgovarjal, mislim, da bo to lahko poduk vsem tistim, ki bodo načrtovali ali nadzorovali gradnjo objektov ali infrastrukture, da bodo ravnali tudi odgovorno. Zato mislim, da je to izjemnega pomena in bo ta amandma mogoče v tej resoluciji tudi ena dodana vrednost temu, da se bomo lahko v nadaljevanju soočali s takšnimi rešitvami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Matjaž Zanoškar. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani predsednik! Prepričan sem, da smo tudi skoraj enotnega mnenja, da amandma, ki ga predlaga SDS, je umesten in vsekakor je tisti, ki bo vplival na izboljšanje kvalitete na tem področju. Poglejte, vse naravne katastrofe in vse naravne težave, ki jih prizadene narava nam, verjetno ne bi imele vseh teh posledic, če bi take stvari, kot so napisane v tem amandmaju, bile že upoštevane. Z upoštevanjem vseh standardov pri gradnji objektov, vseh standardov pri posegu v prostor, bi verjetno dosegli tudi to, da bi bile te posledice manjše. Če pogledamo na terenu, kaj se dogaja, potem vidimo, da vsaka, tudi zelo preprosta cesta vrezana v nek prostor, ki preseka neke plastnice, v naslednji ujmi povzroči velike posledice, ko se odtrgajo plazovi, in so tako posledice še večje, kot pa bi sicer lahko bile. Zato podpiram ta amandma. Podpiram to vsebino, ki ga ta amandma vnaša v celotno resolucijo, tako kot podpiram tudi celotno resolucijo. Vendar, spoštovani predsednik, naj mi bo dovoljeno malo izven tega okvirja amandmaja. Če ni dovoljeno [[...]]
Ni dovoljeno, gospod Zanoškar.
Potem pa samo to - podpiram amandma.
Hvala lepa. Besedo ima Srečko Prijatelj. Razpravljamo o amandmaju k petemu poglavju. Prosim.
Hvala za opozorilo, predsednik. Se zdi, kar bolj poredkoma poskrbite za našo popularnost. Danes ste nas po dolgem času spet prekinili - se zahvaljujem. Spoštovane kolegice in kolegi! Toče, neurje, poplave, suše, plazovi, potresi, vse to, kot je že poudaril moj kolega Silven, bo v prihodnosti še bolj pogost pojav. Če pogledamo nacionalni program varstva pred nevarnimi in drugimi nesrečami v tem kontekstu zapisan, tega ne bo rešil. Mi potrebujemo sistemski zakon, spoštovana ministrica. Sistemski zakon, ki bo predvideval proračunske postavke in bo tudi prisilil strokovno spodnji del državne uprave, upravne enote, da bodo strokovno delale. Za vse nesreče v Sloveniji so krive in jim botruje to, ker je na nepredpisanih in nedovoljenih področjih zgrajeno naselje, hiše, vrtci, šole itn. Jaz osebno pričakujem od vas v kratkem, da bo ta zakon na poslanskih klopeh in da se bomo pogovarjali o tem na strokoven način. Seveda lahko rečemo, da smo na nek način evropski in da podpiramo ta nacionalni program v skladu z evropskimi določili. Ampak dokler ne bomo imeli svojega portfelja, tudi finančnega, v proračunu in za to pripravljena sredstva, strokovno znanje in strokovne osebe, pa tudi dokler ne bomo prevetrili vse te uslužbence na uradnih enotah, ki delajo [[...]]
Spoštovani kolega Prijatelj, ostanimo v okviru razprave, o amandmaju k petemu poglavju.
Smo pri teh standarih [[....]]
Ste imeli priložnost. Ne, nismo pri teh [[...]]
Ta amandma je smiseln in neumnosti počnejo upravne enote, ki izdajajo gradbena dovoljena. Vse, kar smo lahko videli po televiziji, je predmet velikih anomalij, ki so se dogajale z izdajo gradbenih dovoljenj na neustreznih mestih. In to je dejstvo. Vi ste tudi vodili spoštovani predsednik, svoj čas obnovo v našem delu Primorske. Drugi potres, ko je prišel, je vse za vami porušil. Ljudje danes nimajo niti denarja, da poplačajo prve kredite, kaj šele, da bi najeli drugi kredit. Dovolite mi, da končam, prosim, dovolite mi! Kje boste dobili denar spoštovana ministrica? Vam bom povedal. Tisti bataljon vojske pripeljite nazaj s Kosova, ki je tam po nepotrebnem [[...]]
Spoštovani kolega Prijatelj, prosim [[...]]
[[...]]denarja bo na pretek.
Prosim, da ostanete v okviru amandmaja, o katerem ste razpravljali. Edini ste šli izven tega amandmaja.
Jaz dajem sugestije, bom podal tudi pisno pobudo za to. In te naše sile, ki jih imamo na razpolago, mislim na vojaške, bi lahko pomagale tudi takrat, kadar je najavljeno katastrofalno stanje. Mislim na obrambo pred točo. Ne da samo v bistvu manevriramo na paradah, kadar je kakšna parada, da se iz hangarjev zapelje ta naša drago plačana, preplačana zračna flota. Če ne bo sistemskega pristopa, še enkrat, je brez zveze, da se pregovarjamo o takih stvareh. Tragedije bodo še vedno nastajale in še vedno večje bodo. Kot pa že rečeno, upravne enote so pa glavni krivec po mojem. In tam je treba začeti iskati vzroke za nastalo škodo, ki jo bo konec koncev plačal tudi sleherni državljan Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič, prosim.
Lep pozdrav, spoštovani predsednik. Spoštovana ministrica, poveljnik, spoštovane kolegice in kolegi! Amandma, ki je vložen, se mi zdi eden zelo pomembnih amandmajev. Sam lahko osebno rečem, da kot župan občine Krško, ki je zelo izpostavljena z različnih vidikov zaščite in reševanja, lahko iz prakse povem, da so takšni amandmaji zelo potrebni. Izkušnje neurja, ki so se pri nas zgodila 21., 22. 8. 2005 in pa lansko leto 15. 8., govorijo ravno o tem, da je na področju načrtovanja, planiranja urbanizma potrebno marsikaj postoriti. Prvo neurje, ki se je zgodilo 2005. leta in je bilo posledica tega, da je 200 mililitrov dežja padlo v dveh urah, je zelo jasno pokazalo, da se je velika večina, ampak to lahko mirno rečemo tri četrt ali pa še več teh največjih poškodb na infrastrukturi ali na objektih, zgodilo tam, kjer je na napačen način posegla človeška roka. Kakor je bilo že rečeno, ali je bila to trasa ceste, velikokrat napačni prekopi na napačnih mestih za vodovode, elektriko, telefonijo. Zdi se mi, da je to eno izredno pomembnih področij, ki ga je treba temeljito obdelati in v bodoče tudi na teh izkušnjah, ki so se nabrale v nekih ekstremnih oblikah v zadnjih letih, res zelo pospešeno na tem delati. Neurje 15. 8. lansko leto je zelo jasno pokazalo, kaj pomenijo napačne arhitekture. Danes je bilo to že rečeno. V naši občini je v lanskem letu razkrilo približno 30 objektov in po pravilu so bili to objekti, ki so bili grajeni tako, da so ljudje z velikimi napušči varovali fasado, ki je tako ali tako v vsakem neurju zmočena, po drugi strani pa tudi uporaba nepravilnih materialih. V našem primeru so se pokazale predvsem te kovinske strehe, ki so neprodušne, kot tiste, ki enostavno, ko dobi veter dovolj moči, odnese dejansko z ostrešjem vse te zadeve. Zelo pomembno je tudi na področju protipolavne zaščite, da se v Sloveniji tudi na okoljskem ministrstvu, kjer smo priča načrtovanju velikih posegov, zelo resno in odgovorno lotimo načrtovanja, to je predvsem načrtovanja regulacije vodotokov, kar je pa še pomembnejše od tega po mojem globokem prepričanju, pa je izgradnja prepotrebnih zadrževalnikov v Sloveniji. Urbanizacija Slovenije, ki se je zgodila v povojnem času, je v veliki meri povzročala, da se danes količine voda, ki pridejo skupaj naenkrat v vodotoke, bistveno večje, kot so bile v preteklosti. Poleg tega so več kot vidne te klimatske spremembe in to za seboj prinaša povsem nov način načrtovanja. V Posavju se v tem trenutku srečujemo z umeščanjem hidroelektrarn. To mislim, da je eden zelo posrečen model, kjer se je hibridnemu modelu toka reke Save zelo jasno in s temeljitimi raziskavami in s fizičnim modelom, ki ga izdeluje gradbena fakulteta, temu področju res posvetilo veliko pozornosti, da se enostavno pri načrtovanju vseh objektov, predvsem teh velikih, načrtujejo tudi prepotrebne retenzijske površine, kajti zavedati se moramo, da mi slovenskih voda enostavno ne moremo spraviti v korita in te vode odpeljati. Zato mislim, da je vodotok reke Save, ki zbere večino slovenskih voda v tem osrednjem delu Republike Slovenije, tisti, na katerem bo potrebno veliko planiranja in na drugi strani tudi celo vrsto zadrževalnikov, da se takšne stvari ne bodo dogajale v bodoče. Iz tega razloga podpiram ta amandma, ki mislim, da je zelo smiseln. Prav bi bilo, da bi se v bodoče izvajalo, podobno kot se je po neurju, že prej omenjenega leta 2005, kjer se je v okviru Ministrstva za okolje in prostor prav organizirala ekipa strokovnjakov z velikimi izkušnjami na tem področju in so z zelo praktičnim svetovanjem na licu mestu sodelovali tako pri načrtovanju ukrepa pri samem projektiranju teh ukrepov in na koncu tudi pri nadzoru. Tako smo se na lokalnem nivoju iz tega veliko naučili. Tudi resolucijo bom v celoti podprl, hkrati pa želim izkoristiti priložnost in še enkrat izreči izredno zahvalo slovenskim silam zaščite in reševanja, ki mislim, da so se v zadnjih letih mnogokrat izkazale in da smo Slovenci, če smo lahko na kaj v našem sistemu ponosni, smo ravno na te stvari. V našem primeru omenjenega leta 2005 se je sočasno dogajal v Ameriki New Orleans, tisti čas, ko so v Ameriki [[....]]
Gospod Bogovič, ostanimo v okviru amandmajev, prosim.
[[....]]z dvema stavkoma zaključim. Tisti čas, ko so v Ameriki lovili kriminalce, smo v našem primeru že popravljali poškodbe s solidarnostjo in pa s prostovoljci, ki jih imamo v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ja, prosim za prijavo. Besedo ima Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ministrica, kolegice in kolegi! Resolucija o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami je zelo pomembna, sploh v zadnjem času, ko se te naravne nesreče tako rekoč vrstijo iz dneva v dan. Tudi sam prihajam z območja, kjer je bila lansko leto naravna katastrofa, kjer je tako rekoč 80% ne samo kmetijskih pridelkov ali ostalih, ampak celo stanovanjskih in gospodarskih objektov uničilo, strehe je dobesedno zlomilo. Jaz moram reči, da je bil pristop takrat s strani Vlade odličen in tako rekoč [[...]]
Pukšič, opozarjam vas, da se govori o amandmaju k petemu poglavju [[...]]
Gospod predsednik, pet minut imam samo in samo na pet minut sem omejen in vem, o čem govorim [[...]]
To sem vam pustil ti dve minuti [[...]]
[[..]]o nacionalnem programu varstva pred naravnimi nesrečami, da seveda govorimo o amandmaju k 5. členu. Lahko je pač vam, ki si lahko vzamete čas, kolikor ga hočete, pa še me tukaj prekinjate. Vesel sem tudi tega, da je v resoluciji že možnost proučitve za prostovoljna društva, ve se, da so to v glavnem gasilska društva, ki so edina organizirana ekipa tako rekoč ob reševanju. In to se izkazuje tudi danes iz dneva v dan. Upam seveda, da iz te resolucije bo sledila sprememba zakona o društvih, mogoče zakon o gasilcih, da se določene stvari uredijo tudi okoli njihove varnosti, zaščite, itd. Še posebej pa je pomemben ta amandma k petemu poglavju, ko govori o spoštovanju urbanističnih, tehničnih standardov in glede graditve objektov, kako so se nekoč načrtovali, kako brezglavo, kako brez stroke. Posledica vse te stihijske gradnje oziroma nekega režima, ki si je točno zadal, kaj bo s podeželjem naredil, kako bo narod preobrazil tudi preko same gradnje se kaže, da so to bile katastrofalne napake in grehi, ki jih sedaj seveda drago vsi skupaj plačujemo. Ob tem bi sigurno bilo smiselno opozoriti tudi na to, na kar opozarjamo že, od kar imamo lokalno samoupravo. Veste, bistveno manj takšnih stvari bi bilo, če bi tudi lokalne skupnosti pri izdajanju gradbenih dovolj sodelovale tako kot v vseh ostalih evropskih državah. Župani so tisti, ki podpišejo gradbeno dovoljenje. Sedaj se dogajajo neke investicije v občinah, pa niti ne veš, ali je izdano ali se dela na črno. Pred nekaj dnevi sem se srečal s takšnim primerom, ker pač občine tukaj nimamo nobenih možnosti in pooblastil, čeprav se ve, da je to koristno za državo. Konec koncev tudi za tistega posameznika, ki je danes hud, da nekaj ne dobi, da mu nekaj ne dovoliš. Ampak potem, ko se pa zgodi elementarna nesreča, potem pa so krivi vsi: država, občina, najmanj pa tisti, ki je pač to zgrešil. Za tem stoji celotni aparat, ki je seveda stvari izpustil tako skozi, kot jih je. Jaz upam, da bodo določena sredstva, ki jih pridobivajo gasilci tudi sedaj jih smejo oziroma prek raznih svojih veselic, itd. Vsa ta sredstva pa potem uporabijo za to, da rešujejo premoženje in življenje naših državljank in državljanov. Upam, da bo to urejeno s tem sprejetim amandmajem, da se bo impliciralo tudi na Ministrstvo za lokalno samoupravo in uredilo to področje, ki sem ga omenil in o katerem smo v parlamentu, ob katerikoli priložnosti spreminjanja zakonodaje ali česarkoli, tudi govorili. Nekateri, ki ste ta ministrstva vodili, sami dobro veste, da je tu bilo marsikaj narobe in da je treba še marsikaj storiti.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo s v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, po prekinjeni 12. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO AKTA O ODREDITVI PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ, KI SO SODELOVALI PRI PRIPRAVI IN IZVEDBI GRADBENIH INVESTICIJ JAVNEGA POMENA NA PODROČJU IZGRADNJE AVTOCEST IN OBJEKTOV GOSPODARSKE JAVNE INFRASTRUKTURE, FINANCIRANIH S SREDSTVI IZ DRŽAVNEGA PRORAČUNA, ZARADI SUMA, DA SO BILI POSTOPKI IN POSLI MEDSEBOJNO POLITIČNO DOGOVORJENI, VODENI NETRANSPARENTNO IN NEGOSPODARNO TER ZARADI SUMA PRISOTNOSTI KLIENTELIZMA, KORUPCIJE IN MEDSEBOJNIH POVEZAV MED RAZLIČNIMI NOSILCI AKTIVNOSTI, KI SO VKLJUČENI V PRIPRAVO, JAVNA NAROČILA IN IZVEDBO GRADBENIH POSLOV TER POSTOPKI LASTNINSKIH PREOBLIKOVANJ IN MENEDŽERSKIH ODKUPOV GRADBENIH PODJETIJ TER V TEJ ZVEZI ŠE POSEBEJ ZA UGOTOVITEV SUMA O POLITIČNI ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ IN NJIHOVI VLOGI PRI TEM. Zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave je na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije Državnemu zboru predložila skupina 38 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavniku predlagatelja Branku Mariniču za dopolnilno obrazložitev. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Kadarkoli v tem slovenskem parlamentu govorimo o odreditvi posamezne parlamentarne preiskovalne komisije, je zaradi razumevanja širše slovenske javnosti treba poudariti vsaj dvoje: parlamentarna preiskovalna komisija ima svoje temelje v 93. členu Ustave Republike Slovenije, kjer piše, da se v konkretnih primerih, kot je ta, odredi parlamentarna preiskovalna komisija zaradi širšega javnega interesa. Širši javni interes pa zajema mnoga javna področja, o katerih želimo tudi danes spregovoriti. Parlamentarna preiskovalna komisija izhaja tudi iz zakonske podlage, in sicer Zakona o parlamentarni preiskavi, ki izhaja iz leta 1993, dopolnjen pa je bil leta 2003. Kaj pravzaprav poslanke in poslanci želimo izvedeti v procesu parlamentarne preiskave, ki ima v določenih primerih, tako na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije kot Zakona o parlamentarni preiskavi, svoje temelje povezane s približno enakimi postopki do tistih, ki sodelujejo v parlamentarni preiskavi, kot na sodišču. Velikokrat pa gre v širši slovenski javnosti za nerazumevanje in pojavlja se velikokrat upravičeno vprašanje Slovenk in Slovencev, kaj pravzaprav počenjamo na teh parlamentarnih preiskovalnih komisijah. Najpogostejši odgovor, ki ga dobimo, izhaja iz preprostega dejstva: "Saj ste nekaj raziskovali, nič ugotovili in nič se ni zgodilo." Predlagatelji želimo z aktom o odreditvi, pa tudi v samem procesu parlamentarne preiskave resnično pregledati nekatera temeljna izhodišča, ki so tako ali drugače bila v nasprotju z veljavno zakonodajo in drugimi akti, ki urejajo to področje. Parlamentarna preiskava za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij - velikokrat slišimo in ravno zaradi tega prihaja do napačne interpretacije v širši slovenski javnosti, da takšne parlamentarne preiskave nimajo nekih osnov za vse nadaljnje postopke. Naj ob tem povem, da sem eno takih parlamentarnih preiskovalnih komisij imel priložnost voditi v delu minulega mandata, kjer smo oblikovali zaključno poročilo, ki je bilo obravnavano na seji Državnega zbora in s katerega sklepi so bile seznanjene tudi vse institucije, ki na tem področju delujejo v Republiki Sloveniji. Kaj je osnovni namen parlamentarne preiskave v konkretnem primeru? Ugotoviti, ali so bili projekti izvedeni pregledno in s skrbnostjo dobrega gospodarja. Verjamem, da ste se mnogi poslanci, ki ste hkrati tudi župani in županje, že na tej prvi točki srečevali s težavami, kajti ko so projekti začeli teči na tem področju, so se velikokrat stvari med samo izvedbo spreminjale, vse skupaj verjetno z določenimi nameni. Ali so ti nameni bili povezani z najodgovornejšimi nosilci javnih funkcij, je seveda stvar parlamentarne preiskave, ki mora to dognati na osnovi dokumentacije, ki jo ima na razpolago. Nadalje želimo v tej parlamentarni preiskavi ugotoviti, ali so bili razpisi in predpisane pogodbe izvedene skladno s predpisi in usmeritvami, ki jih je sprejel Državni zbor Republike Slovenije. Spoštovani in spoštovane! Velikokrat se srečujemo v tem slovenskem parlamentu z nekaterimi pojasnili na področju izgradnje avtocest in državnih cest, da želimo pri konkretnem letnem načrtu konkretne podatke. Ne zgolj z nekimi odseki, ampak s konkretnimi številkami, kajti ugotavljamo,da se prav na tem področju velikokrat dogaja, da so te številke mnogokrat veliko veliko prekoračene. Nadalje želimo ugotoviti in razjasniti pogoje in postopke oddaje javnih naročil, izbora ponudb, pogajanj ter vsebino ponudb. To je področje, ki je izredno kompleksno, ki je izredno široko, ki je izredno zapleteno, kajti potencialni interesenti, ki so tako rekoč priklopljeni na državne jasli, imajo v ozadju velike ambicije. In če jim pri tem pomagajo nosilci javnih funkcij, je to toliko lažje. V tej parlamentarni preiskavi želimo torej ugotoviti tudi to. Nadalje ugotoviti, ali se je pri izvedbi projektov spoštovala vsa v Državnem zboru sprejeta zakonodaja. Zakonodaja v Državnem zboru, ki jo sprejemamo, je prav tako kompleksna, na določenih vsebinskih spremembah zakonodaje, predvsem ko gre za tehnične zakone, pa so lahko skrite tudi malenkosti, ki v gradbeništvu pomenijo veliko. Ugotoviti, ali so bili proračunski viri za trošenje sredstev črpani racionalno, namensko in ali so bili črpani skladno s predpisi. Tudi to je široko področje. Ugotoviti, ali so nosilci javnih funkcij ravnali z vso dolžno skrbjo v postopkih urbanističnega, prostorskega in okoljskega dela izvedbe investicij. Vemo, da na področju urejanja okolja in prostora prihaja prav tako do raznoraznih špekulacij. Tu v ozadju delujejo mnogokrat tisti, ki imajo za družbo škodljive namene, zase pa seveda pridobiti čim več javnega oziroma državnega denarja. Nadalje želimo ugotoviti, ali so bila dodatna dela, ki so zviševala osnovne investicijske vrednosti, realna ali pa so bila posledica že vnaprej dogovorjenega postopka oddaje del z nizkimi ponudbenimi vrednostmi, ki so favorizirale določene ponudnike, ter ugotoviti vpletenost nosilcev javnih funkcij pri teh postopkih. Tu lahko z gotovostjo trdimo, da so se prav v teh dodatnih delih pri velikih investicijah v Republiki Sloveniji dogajale čudne stvari. Ne dolgo tega je bila obletnica znanega šentviškega predora. Vendar je ta šentviški predor le ena mnogih investicij, ki so se od prvotne ponudbene vrednosti vrtoglavo zvišale v za mnoge nerazumljive višave. Vsi postopki znotraj poteka same investicije so bili velikokrat kršeni. Zatorej je prav, da odpremo tudi to poglavje, da ugotovimo, ali so te ponudbe, kjer so bili za nekatere favorizirane izvajalce v Republiki Sloveniji pravzaprav že sami javni razpisi pisani na kožo, zgolj špekulativne, ali nemara niso pri seštevanju posameznih postavk bile namerno storjene napake in kasneje, ko se kontrolira, lahko ugotovimo, da je namesto sedemmestnega števila treba napisati osemmestno število, na primer. Preveriti je treba vse postopke od načrtovanja in umeščanja tras v prostor do sprememb projektov pred in med gradnjo. Za lažje razumevanje sem naštel zgolj enega. Mnogi se boste spomnili predorov pod Trojanami. Prav v prejšnjem mandatu, ko sta se menjala ministra, se je novi minister takoj srečal z neverjetnimi ugotovitvami pri trojanskih predorih, ko je nenadoma začelo drseti. Zaradi česa, zakaj? Stroka je dognala in ugotovila, politika je pa pri tem molčala oziroma ni nadaljevala postopka, da bi se dognale dejanske ugotovitve, ki jih mora stroka preveriti, potrditi ali ovreči. Preveriti želimo sum o posredni ali neposredni povezavi med gradbenimi podjetji in njihovimi zakonitimi zastopniki ter nosilci javnih funkcij med postopki lastninskega preoblikovanja in menedžerskih odkupov gradbenih podjetij, predvsem SCT, ki je na avtocestnih projektih v Republiki Sloveniji od leta 1996 dalje opravljal največ teh del. Spoštovane in spoštovani, še danes mnoge podizvajalce, ki so v Republiki Sloveniji ali celo izven nje, boli glava, ali so že propadla, ali pa se še danes borijo za svoj obstoj, ker jih je prav SCT, oprostite izrazu "nategnil", da so ostali brez plačila, da so opravili vsa potrebna dela, še celo več, kot je bilo potrebno, a za to opravljano delo niso dobili plačila ali v dogovorjenem roku, nekateri, žal, niti danes ne, pa je od njihovega izvajanja del minil že lep čas. Več kot upravičeno torej obstaja sum, da niso bila spoštovana temeljna načela upravljanja z javnimi financami. Če kdo, potem smo, spoštovane poslanke in poslanci, mi, predstavniki slovenskega ljudstva, ki moramo s svojim doslednim delom tudi v teh parlamentarnih preiskovalnih komisijah ugotoviti, ali nemara pri vseh teh poslih ni šlo za nepošteno koriščenje javnih sredstev. To so sredstva naših Slovenk in Slovencev. To so sredstva, s katerimi je država in Državni zbor, predvsem pa poslanke in poslanci smo dolžni ravnati gospodarno, pregledno, javno, upoštevati vsa načela gospodarnosti, preglednosti, konkurenčnosti, javnosti, nadzora, za to so vse institucije na voljo in na razpolago, da so nam v pomoč, da poslanci sprejemamo takšno zakonodajo, ki nemara v svojih vsebinah majhnih sprememb posameznih zakonov, vendar nimajo nekih zli namenov, da bi se kdorkoli v tem gradbenem lobiju, ki se je vrtel in ki je na določenih nacionalni cestni infrastrukturi velikega pomena, namerno zavlačeval tako časovno, tako s prekoračitvami, tako z raznoraznimi špekulacijami, ki niso v korist gospodarne uporabe javnih sredstev, ki so velikanska, ki so bila veliko veliko preveč prekoračena in zaradi tega naj to ugotovi parlamentarna preiskava.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč Poslanskih skupin. Besedo ima gospod Janko Veber v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo in lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Akt o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi gradbenih del - itn., zelo dolg naslov se, če povzamemo ta naslov, se nanaša predvsem na izgradnjo avtocest. Če pogledamo zgodovino izgradnje avtocest v Sloveniji, lahko ugotovimo, da smo prve začetke izgradnje avtocest beležili tam v letu 1972, ko je bilo predanih 32 kilometrov avtoceste, in sicer odsek Vrhnika-Postojna. Od leta 1970 do 1994 je bilo zgrajenih 198,4 kilometre avtocest in šele z začetkom uresničevanja nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji leta 1994 je gradnja doživela vnovično zagon. In parlamentarna preiskava, ki jo uvajamo na predlog skupine poslancev, se nanaša na obdobje od leta 1996 dalje. Torej, skoraj celotno obdobje, odkar smo začeli uresničevati nacionalni program izgradnje avtocest. Za sam začetek izgradnje avtocest v tem nacionalnem programu, mislim, da lahko ugotovimo oziroma se spomnimo, da je bil začetek pravzaprav brez ustrezno pripravljenih projektov, pa vendarle želja po nujnosti in predvsem potreba po izgradnji avtocest je bila takšna, da je začetke bil več kot smoter in potreben že v letu 1994. Sama Resolucija o izvajanju Nacionalnega progama izgradnje avtocest je predvidevala izgradnjo 538,6 kilometra avtocest in hitrih cest ter 34 kilometrov navezovalnih cest. Temu je sledilo tudi dograjevanje cestninskega sistema. Naj samo spomnim, da tisti prvi avtocestni odsek proti Primorski je bil cestninjenj na podlagi zaprtega cestninskega sistema tako, da si vedno plačal toliko, kolikor si prevozil na sami avtocesti. Z izgradnjo oziroma z izvajanjem nacionalnega programa izgradnje avtocest se je spreminjal tudi cestninski sistem. Srečevali smo se z zahtevami, da se odprejo avtoceste in se poskušajo financirati iz drugih virov, ne iz cestnine. In kompromis, ki je vmes nastajal, je prišel do tega, da smo na določenih odsekih uvedli odprti cestninski sistem, kar je povzročilo številne nove neznanke in ugibanja o smotrnosti in potrebnosti takšne odločitve. Če se bo v tej preiskavi preiskovalo tudi to odločitev, bi bilo treba globoko analizirati, kako in na podlagi česa je prišlo do spremembe cestninskega sistema z zaprtega v odprti. Sama investicija je bila ocenjena v Nacionalnem programu izgradnje avtocest na 5,4 milijone evrov. Do leta 2008 je bilo v promet predanih 380 kilometrov cest iz nacionalnega programa in naj povem, da smo Socialni demokrati ves čas v času gradnje opozarjali, da mora biti program finančno vzdržen, predvsem pa se mora financirati oziroma pokrivati vse obveznosti s cestninami. Nikoli pa v zgodovini izgradnje avtocest nismo imeli priložnosti prevzeti odgovornosti za vodenje prometnega resorja in tako tudi odločilno vplivati na sam potek in način izgradnje avtocest. Smo pa v tem obdobju zelo konkretno opozarjali na nekatere nepravilnosti pri gradnji pojavljale. Konkretno smo na sporno početje politike opozarjali že leta 1999, ko smo vložili interpelacijo o delu in odgovornosti ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospoda Cirila Smrkolja. Interpelacija je temeljila na utemeljenem sumu zlorabe službenega položaja ministra zaradi spremembe statusa kmetijskega zemljišča v stavbno na območju, po katerem naj bi potekala nova trasa avtoceste. Seveda je tukaj bilo izjemno zanimivo tudi to dejstvo, da je zemljišče, po katerem naj bi potekala avtocesta, bila v lasti strankarskega kolega. Seveda je tudi cena, ki jo je Dars potem moral zaradi spremenjenega prostorskega akta občine, s katerim se je spremenila namembnosti iz kmetijskega v stavbno, bila bistveno višja od tiste, ki bi bila sicer lahko priznana za kmetijsko zemljišče, in Dars je, če je želel realizirati program izgradnje avtocest, takšno ceno tudi moral plačevati. Ta primer dokazuje, da je takšnih primerov, verjetno, bilo v Sloveniji še več, da so se s tem srečevali, najbrž tudi v drugih številnih občinah, po katerih potekajo avtoceste, in pravzaprav menimo, da bodo morali podpisniki zahteve za uvedbo te parlamentarne preiskave predvsem v svojih vrstah poiskati odgovornost nosilcev javnih funkcij, da je prihajalo do takšnih težav. Naj spomnim, da je v celotnem obdobju prejšnje vlade, torej obdobje 2004-2008, potekala gradnja avtocest brez ustrezne pravne podlage, saj bi bilo treba sprejeti spremembo oziroma rebalans Resolucije o Nacionalnem programu izgradnje avtocest zaradi spremenjenega načina financiranja. Financiranje je bilo skoraj izključno z zadolževanjem in tudi letni plan razvoja in vzdrževanja avtocest v letu 2009 je moral temeljiti ravno tako na neustrezni Resoluciji o Nacionalnem programu izgradnje avtocest zaradi spremenjenega načina financiranja. Ko se bo preiskovalo odgovornost vpletenih, seveda pričakujemo, da bo tudi pojasnjeno, zakaj se je celotno obdobje 2004-2008 gradilo avtoceste v nasprotju s sprejeto Resolucijo o Nacionalnem programu izgradnje avtocest. Če sledimo dokumentaciji, ki je predložena kot podlaga za raziskavo razmerij v tem obdobju ali pa predvsem gre za nekoliko poznejše obdobje - iz gradiva, ki je predloženo, lahko ugotovimo, da se to gradivo nanaša na ugotovitve Računskega sodišča. Številni postopki na podlagi revizije Računskega sodišča so tudi že v teku, tako da za odpravo nepravilnosti in ugotovljenih nesmotrnosti Računskega sodišča pri izgradnji avtocest je sedanja vlada že pristopila k pripravljanju ustreznih ukrepov za odpravo nepravilnosti. Predvsem želimo izpostaviti mogoče samo nekatera vprašanja, ki so zabeležena v odgovoru na nepravilnosti in se nanašajo na ureditev prenosa koncesijske dajatve koncesionarja, torej Družbe za avtoceste, na vplačilni račun Republike Slovenije. S tem se zagotovi transparentnejši finančni tok, predvsem pa lahko bolj pravilno, racionalno in natančno planiramo letni program izgradnje avtoceste, ker imamo natančnem vpogled na to, koliko koncesijske dajatve se bo zbralo v proračunu Republike Slovenije. Eden od pomembnejših pripravljalnih ukrepov je sprememba in dopolnitev Nacionalnega programa izgradnje avtocest. In ta sprememba in dopolnitev Nacionalnega programa izgradnje avtocest se ne nanaša samo na že prej omenjeno spremembo financiranja avtocest z zadolževanjem, ampak tudi na ureditev financiranja nekaterih državnih cest, ki so se ravno tako financirale iz programa oziroma s sredstvi za izgradnjo avtocest, čeprav niso bile v Resoluciji o Nacionalnem programu izgradnje avtocest. Torej, bo treba odpreti tudi številna vprašanja pri tem, koliko in katere odseke državnih cest ali pa tudi lokalnih cest je bilo financiranih na nepravilen način iz Nacionalnega programa za izgradnjo avtocest. Torej, tudi tukaj se bo odprla zelo široka paleta vprašanj in odgovorov, ali je bilo nekaj smotrno ali nekaj ni bilo smotrno, predvsem pa, ali je bila podana pravna podlaga za takšno početje. In če gledamo obveznosti, ki so bile zapisane v Nacionalnem programu avtocest od leta 2004, lahko ugotovimo, da naj bi bila doba izvajanja tega programa nekje od 2004 do leta 2033, ko se nekako poplačajo obveznosti, s tem da je od leta 2025 do 2229 bila predvidena izdaja obveznic, ki zapadejo po 20-ih letih in tako danes lahko govorimo o času gradnje avtocest do leta 2050. Ravno zaradi teh obveznosti, ki bodo nam sledile do leta 2050, pa bojim se, da še nekaj čez, menimo, da bi bilo treba vključiti v predmet raziskave tudi odločitev prejšnje vlade za spremembo cestninskega sistema, ki je povzročil izgradnjo avtocest za še bolj finančno nevzdržno že v času njene gradnje in predvsem bi bilo treba tudi ugotoviti, na podlagi katere študije se je prejšnja vlada odločila za spremembo cestninskega sistema, saj smo velikokrat do sedaj govorili zgolj o tem, da obstaja javnomnenjska anketa o tem, ali si ljudje želijo vinjete ali ne; in to je bil eden od ključnih razlogov, da so bile vinjete v Sloveniji uvedene. Lahko ugotovimo, da je bilo to v času pred volitvami, zato tudi lahko govorimo o zelo veliki politični odgovornosti za takšno odločitev, saj je šlo predvsem za ozek strankarski interes, ne pa za javni interes pri izgradnji avtocest in predvsem poplačilo obveznosti pri izgradnji avtocest. Če se ponovno dotaknemo obsega preiskave od leta 1996 dalje, in ko poskušaš nekako po štiriletnih obdobjih analizirati vse, kar se je na tem področju dogajalo, menimo, da bo tudi sama preiskava, ki bo uvedena, trajala najbrž vsaj tja do leta 2050; takšen obseg gradiva in snovi se je nabralo v tem obdobju. Menimo pa, da je vendar bil dosežen eden pomembnih političnih ciljev pri tem, to pa je, da se je za izgradnjo avtocest v veliki meri zagotovil skladnejši regionalni razvoj v Sloveniji in da ne nazadnje tudi s tem odpravljamo razvojne razlike in smo odpravljali razvojne razlike, ki so nastajale v Sloveniji, ker pač ni bilo dovolj ustrezne infrastrukture, da bi lahko sledili potrebam gospodarstva kot tudi prebivalcev. Pri tem ne gre pozabiti, da bo treba pri teh analizah narediti tudi nekatere mednarodne primerjave pri ceni izgradnje avtocest. Namreč, dejstvo je, da je cena kilometra zgrajene avtoceste v Sloveniji nekje od 2,6 do dobrih 25 milijonov evrov na kilometer. V Evropi so te cene od 4 milijonov evrov na kilometer do 150 milijonov evrov na kilometer. Vse to je odvisno predvsem od tega, kako zahteven teren je, po katerem avtoceste potekajo, in kakšni ukrepi so potrebni za to, da lahko premostiš naravne danosti. Najdražji ukrepi so običajno tam, kjer se posega tudi v naseljena območja. Ravno ta ozaveščenost ljudi, ki je nekako nastajala tekom izgradnje avtocest, glede vpliva na okolje, pa tudi glede na vrednost zemljišč, po katerih lahko avtoceste potekajo, je bila ena ključnih zadev, da so se avtoceste v Sloveniji tudi dražile. Analiza kaže, da ni šlo toliko za povečanje cen na enoto gradbenih del, pač pa so se cene poviševale predvsem zaradi večjih količin za izvedbo podobnega ukrepa, kot je bil, recimo, potreben na začetku gradnje, pa danes na zaključku skorajda že izgradnje avtocest. Skratka, prometni standardi, varnostni standardi, zahteve prebivalcev, okoljevarstveni standardi so se v času izgradnje avtocest bistveno spreminjali in zahtevali tudi zahtevnejše in dražje tehnološke rešitve. Menimo, da bo tudi ta analiza potrebna pri tej preiskavi, če želimo resnično narediti kvaliteten presek dogajanja tega, po naši oceni, najpomembnejšega projekta v zgodovini samostojne Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Peter Verlič v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovane kolegice in kolegi poslanci! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je odreditev parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi gradbenih investicij javnega pomena na področju avtocest in objektov gospodarske javne infrastrukture, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna, potrebna in utemeljena. Odrejamo jo v času, ko je pred nami nov investicijski ciklus izgradnje železniškega križa preko Slovenije. In je to trenutek, ko bomo morda lahko rekli, da smo se iz preteklih dejanj tudi nekaj naučili. V prejšnjem mandatu je nemalo razburjenja sprožila številka, zapisana v resoluciji o nacionalnih razvojnih projektih, po katerih investicijska vrednost izgradnje železniškega križa znaša 8,9 milijarde evrov, železniška koridorja pa naj bi bila v celoti modernizirana do leta 2023. To številko so izračunali strokovnjaki in ne ministri prejšnje vlade. In to so verjetno isti strokovnjaki, ki danes prepričujejo aktualnega ministra za promet, da je ta številka prevelika in da je treba izdelati nove študije, ki bodo najbrž na koncu pokazale nižjo končno vrednost prenove železniške infrastrukture. Potem bo Vlada rezultate študije predelala v resolucijo in Državni zbor bo to najbrž sprejel. Veliko lepše je, če se podobi železniške tire za pol vrednosti, recimo, za 4 milijarde evrov in ne 8,9. Poglejmo, kako je bilo pri avtocestah! Skupna vrednost nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, ki je bil sprejet leta 1996 v tem državnem zboru, je po podatkih iz revizijskega poročila Računskega sodišča znašal, preračunano v evre, 3,3 milijarde evrov, rok dokončanja izgradnje je bilo leto 2004. Vmes je bila leta 1998 sprejeta dopolnitev, ki je rok dokončanja podaljšala do leta 2007 in povečala skupno vrednost že na 5,9 milijarde evrov. Zadnja veljavna resolucija iz leta 2004, ki predvideva fizični zaključek do leta 2013, dejanski konec nacionalnega programa pa leta 2033, ima skupno vrednost v primerjavi s prvo resolucijo iz leta 1996 višjo kar za 252%, in sicer znaša 11,6 milijarde evrov. Kaj bi storili leta 1996, če bi v Državni zbor prišli s številko 11,6 milijarde evrov? To je bistveno vprašanje. Ali je mogoče, da so se pripravljavci gradiv leta 1996 zmotili za 252%, ali pa se je morda že takrat vedelo, da je bila vrednost avtocestnega programa izračunana prenizko, podobno kot nekateri danes nasprotno dvomijo v visoke investicijskega vrednosti izgradnje železniškega križa in jih želijo znižati. Bojim se, da že ponavljamo zgodbo. To je ključno vprašanje te preiskovalne komisije - zakaj je prišlo do podražitev? Še ena paralela med cestam in železnicami. Ministrstvo za promet se je, tako smo lahko izvedeli nedavno od prometnega ministra, odločilo kot reprezentančnega spremeniti projekt proge Divača-Koper iz dvotirne v enotirno kljub sprejetemu dogovoru med Italijo in Slovenijo, ki je bil potrjen ob prisotnosti evropskega koordinatorja za šesti prednostni projekt, da bodo vse proge na tem delu dvotirne. Minister za promet pravi, da za to, da se bo gradnja čim prej začela, z njegovo utemeljitvijo, da ne moremo čakati na nov lokacijski načrt za dvotirno progo, ki bo vseboval tudi priključitev proge iz Trsta nekje pri Črnem Kalu. Ne glede na to, da ministrstvo že sedaj ve, da obstoječi lokacijskih načrt nima predvidenega priključka proge iz Trsta, bi vseeno radi pričeli z gradnjo po obstoječem lokacijskem načrtu, samo da se prične, da se podpiše prva pogodba z izvajalci, pa čeprav že sedaj vemo, da bo končna rešitev drugačna, takšna, ki zahteva spremembe lokacijskih načrtov, ki sicer zavlečejo pričetek gradnje lahko pa tudi ne, če je ministrstvo za okolje in prostor bolj odzivno. So pa ti postopki zakoniti in ne zahtevajo dodatnih dejavnosti, ko se med samo gradnjo spreminja lokacijske načrte, projekte in kar seveda posledično potegne za sabo anekse in z njimi povezane podražitve. Takšno ravnanje, ki se očitno pričenja sedaj s tem drugim tirom, nas po našem mnenju zelo spominja in je vse preveč podobno praksi, ki nas spominja na kakšnega od avtocestnih projektov, izpeljanih v preteklosti. Pride do spremembe projektov, dodatnih del, aneksov in posledično - podražitev. Zakaj spremembe, dopolnitve projektov, zakaj dodatna dela, zakaj aneksi? To je naslednje vprašanje za preiskovalno komisijo. Naj se, spoštovane kolegice in kolegi, ne ponovi še na železnicah!. Tudi zato je ta preiskava potrebna in nujna. Da se z ambicijo, da se za nazaj na projektu izgradnje avtocest z ugotovitvami in izsledki te parlamentarne preiskave že vnaprej odkrije morebitne odklone, ki se lahko namenoma ali nenamenoma pojavijo v prihodnjih velikih gradbenih investicijah objektov gospodarske javne infrastrukture. V enaindvajsetih točkah, kolikor obsega ta preiskava, bo potrebno veliko dela in napora, vendar v Slovenski demokratski stranki pričakujemo, da bomo na koncu te preiskave v poročilu dobili odgovor na osnovno in zelo preprosto vprašanje. Zakaj je avtocestni program s prvotnih 1,8 milijarde evrov narasel na 11,6 milijard evrov z veliko zakasnitvijo dokončanja? Izvajanje in financiranje programa gradnje avtocest je revidiralo tudi Računsko sodišče, vendar je v revizijo zajelo zgolj obdobje od leta 2004 do konca leta 2007. Na zgornjem primeru vidimo, da se projekti pravzaprav zastavijo že mnogo prej, že v fazi načrtovanja, na začetku, ko se izrišejo in izpišejo prve rešitve. Zato bi bilo po našem mnenju Računsko sodišče mnogo verodostojnejše, če bi se osredotočilo na celotno obdobje od sprejetja prvega nacionalnega programa izgradnje avtocest od leta 1996 dalje in ne od 2004. Tako se ne moremo znebiti občutka, da je revizija Računskega sodišča želela zajeti zgolj obdobje Vlade drugačnega predznaka. Zato se nam zdi ključnega pomena, da parlamentarna preiskava obsega celotno obdobje izvajanja avtocestnega programa, od sprejetja prvega nacionalnega programa leta 1996 naprej. Obstaja resen in utemeljen dvom v to, da so sredstva za gradnjo teh velikih investicijskih objektov bila porabljena negospodarno in nepregledno. Preiskava mora v primeru gradnje avtocest preveriti še politično odgovornost za izbiro načina oddaje del izvedbe projektov avtocest in ugotoviti, ali so bile pri oddaji preverjene tudi druge možnosti, ki bi lahko privedle k racionalnejšemu trošenju davkoplačevalskega denarja. V primeru avtocest naj preiskava ugotovi odgovornost nosilcev javnih funkcij ter spoštovanje predpisov in zakonodaje v zvezi s črpanjem virov za financiranje avtocestnega programa in ugotovi, ali so bili trošeni namensko ter gospodarno. Obstaja utemeljen sum, da gre za prikrito, toda usklajeno politično delovanje posameznih nosilcev javnih funkcij in za prikrita poseganja v verigo: naročnik - projektant - izvajalec - nadzor. To ima za posledico negospodarno trošenje davkoplačevalskega denarja, korupcijo, vezane posle, klientelizem in neupravičeno pridobljene koristi. Več kot upravičeno torej obstaja sum, da niso bila spoštovana temeljna načela upravljanja z javnimi financami: načelo gospodarnosti, preglednosti, konkurenčnosti, javnosti in nadzora. Zato obstaja domneva, da kljub vzpostavljenemu zakonodajnemu okviru s tega področja prihaja do sistematičnega in stalnega neupoštevanja oziroma izigravanja predpisov, ki so pripeljali do občutnih odstopanj od gospodarne in pregledne porabe davkoplačevalskih sredstev. Ob tem pa je treba preveriti sum o posredni ali neposredni povezavi med gradbenimi podjetji in njihovimi zakonitimi zastopniki ter nosilci javnih funkcij med postopki lastninskih preoblikovanj in menedžerskimi odkupi gradbenih podjetij, predvsem SCT, ki je na avtocestnih projektih v Republiki Sloveniji od leta 1996 dalje opravilo največ del. Spoštovane poslanke in poslanci. Preiskava je v javnem interesu, ker so navkljub vsej zakonodaji, ki ureja to področje, investicijske vrednosti pri izgradnji avtocest, ki jih skuša ta preiskava zajeti, močno presegle svojo vrednost.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Lojze Posedel v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Stališče Poslanske skupine Zares je naslednje. V Poslanski skupini Zares spoštujemo institut parlamentarne preiskave. Zavedamo se pomena tega instituta, ki omogoča v demokraciji ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij in to v zadevah, ki so javnega pomena, zato v parlamentarnih preiskovalnih komisijah tudi sodelujejo naši poslanci in poslanke in jih eno tudi v tem mandatu vodimo. Zato tudi to parlamentarno preiskovalno komisijo nekako podpiramo, ker se zavedamo, da obstojijo resnični sumi, da je bilo pri izgradnji slovenskega avtocestnega programa marsikaj narobe. Želeli pa bi opozoriti na to, da obstaja tudi nevarnost, da bi se tudi ta institut parlamentarizma, se pravi parlamentarna preiskovalna komisija, zlorabil v politične namene. To se je zgodilo že v preteklosti, v prejšnjih mandatih in je velika nevarnost, da se bo to zgodilo tudi v tem, nevarnost v tej preiskovalni komisiji, še večja v tisti, o kateri bomo govorili v nadaljevanju. Zakaj takšen pomislek v Poslanski skupini Zares - iz preprostega razloga, ker je obseg te preiskovalne komisije nenormalno, neživljenjsko, nelogično in še bi lahko našteval te meje, zato da bi realno pričakovali, da obstoji resnična želja po korektni obravnavi vsega, kar se je dogajalo v tem obdobju. Sami smo na to opozarjali od leta 1996 dalje, ko se je pričel izvajati avtocestni program in ko je bilo veliko napak, veliko nepravilnosti, veliko tudi neznanja, verjetno tudi veliko takšnega, čemur lahko rečemo nepošteno ali še česa kar se začne z ne, pa vendar je obseg, ki si ga je zadala ta preiskovalna komisija, enostavno preobsežen. Prihajam iz lepe zelene Savinjske doline, kjer velja kmečka logika in kjer lepo pravijo da če je kup gnoja prevelik, se vile hitro zlomijo. Nemogoče je pričakovati, da bi lahko komisija korektno obdelala vse to področje vseh do sedaj danih 380 kilometrov avtocest v uporabo, da bi lahko pregledala natančno vse, kar se je dogajalo pri izgradnji 34 km do sedaj predanih povezovalnih cest v uporabo, in da bi pregledala vse, kar se dogaja pri odsekih, ki so tik pred otvoritvijo ali ki so v pripravi. Naša ocena je, da je to nemogoče, zagotovo ne v obdobju manj kot štirih let, kolikor je do konca tega mandata. Zato obstoji nevarnost, da bi se tako zastavljena preiskovalna komisija lahko osredotočila samo na določene primere, ki bi služila - ne temu, da bi prišli do korektnih in potrebnih podatkov, ugotovitev, ampak za politično obračunavanje. Prepričan sem, da bo to zelo hitro jasno, ko bo sestavljena komisija in ko bo komisija pripravila vsa potrebna pripravljalna dejanja in ko bo oblikovala dokazni sklep, iz katerega bo razvidno, kateri so tisti primeri, ki bodo preiskave, in kateri so tisti nosilci javnih funkcij, ki bodo opredeljeni v tem programu. Sicer ponavljam, da je naše stališče, da je nemogoče, le gre za obdobje od 1996, ko je 13 let, pa ni nesrečna številka 13, ampak je predolga doba, da bi lahko korektno vseh 11 točk oziroma vseh 21 točk, ki so predvidene v parlamentarni preiskavi, obdelali korektno in natančno. Zato da se ne bi s tem, kar bi se delalo, delala dodatna škoda ali pa nepravilnost. Če smo poslušali še predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke - ne samo za obdobje, ki je za nami, v bistvu je že obdobje, ki je še pred nami, že predmet te razprave. Govorimo oziroma poslušali smo o drugem tiru železniškem. Tako bi bilo dobro, da bi se tudi v okviru te parlamentarne preiskovalne komisije, o kateri bomo tudi poslanci iz Poslanske skupine Zares sodelovali, da bi se omejili na posamezne res izjemne dogodke ali pa odseke ali primere, ki so se dogajali, na posamezna obdobja, vendar ne pavšalno na celo obdobje. Vse, kar je bilo povedano tudi v predstavitvi namena preiskave v osnovi tudi drži. Lahko povem tudi stališče; tisti, ki smo v obeh funkcijah, župani in poslanci, da se na vsakem odseku, ki se pripravlja, ki se dela, dogajajo stvari, na katere opozarjajo tako lokalne skupnosti, opozarjajo tako strokovnjaki, pa vendar gredo v določenih primerih stvari po svojem tiru, in zagotovo ne brez političnega vpliva. Zato je prav, da se ugotovi, kakšen je bil vpliv posameznih nosilcev javnih funkcij v tem obdobju, in sicer v posameznih odsekih. Če ponovim, od kod prihajam, je zagotovo sprememba trase v Spodnji Savinjski dolini, odločitev o trojanskem predoru - so bile odločitve, na katere so je takrat zelo opozarjalo. Da se je opozarjalo na spremenjene cene, da se je opozarjalo na spremembo namembnosti, ko so se najboljša kmetijska zemljišča spreminjala v stavbna in podobno. Da je ne nazadnje že omenjena interpelacija leta 1999 na to opozarjala in se ni zgodilo nič. Zato je prav, da se ugotovi korektno, ali so bili nosilci javnih funkcij vpleteni v tolikšni meri, da je treba to in da je lahko to odgovornost tudi ugotoviti in jo potem sprejeti v Državnem zboru. Zato bomo v tej preiskovalni komisiji sodelovali in si tudi prizadevali, da bi program in obseg dela bil takšen, da bi bil realen, da bi lahko tudi Državnemu zboru poročali o tem, kako delo napreduje in da bi res prišli do teh ugotovitev, ne pa, da bi sodelovali, ali da bi ta preiskovalka bila namenjena temu, za kar izražamo bojazen, da želi nekdo tudi ta institut zlorabiti v politične namene. V preiskovalki bomo sodelovali. Upamo in želimo, da bi bil program dela prilagojen zmožnosti tistih, ki bodo v tej preiskovalni parlamentarni komisiji sodelovali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani podpredsednik. Spoštovani kolegi, kolegice! Ob dejstvu, da doslej niti ena parlamentarna preiskava oziroma komisija ni dala pričakovanih rezultatov, imamo velike dvome v to, da bo s to kaj drugače. Gre predvsem za to, da se ugotavlja politična odgovornost - in nič kaj več. Gre za dolgo obdobje, v katerem naj bi iskali politično odgovornost za udeležence šele danes, in to s strani oziroma na predlog tistih, ki so imeli za to področje štiri leta vso formalno in politično oblast, podpisniki Slovenske ljudske stranke pa vsa ta leta svojega ministra za promet. Podpisnike predloga za preiskovalno komisijo oziroma preiskavo politične odgovornosti za dogajanja na tem področju zanima le takrat, ko jih ni ali niso več zraven. Kadar so sami odgovorni ali soodgovorni za dogajanja na tem področju, pa jih politična ali kakšna druga odgovornost ne zanima. To je problem! Zato ima poslanska skupina DeSUS do tega predloga odklonilno stališče, to pa ne pomeni, da ne bomo sodelovali v tej preiskavi, da bi videli, kaj lahko pripomoremo k tem, da bi vendarle iz tega prišlo ne samo do politične, ampak še kakšne druge odgovornosti. Podpisniki, ki govorijo o sumih, da je šlo za korupcijo, klientalizem, za problematična oddajanja del oziroma razpise za področje avtocestnega programa, bi s temi sumi morali na pristojno državno tožilstvo, na policijo zato, da bi se našla še kakšna druga, ne samo politična odgovornost. Če tega ni, ne kanijo tega storiti, je mogoče zahtevo po preiskovalni komisiji razumeti kot preusmerjanje pozornosti, ki pa davkoplačevalcem ne bo vrnila niti centa morda nezakonito uporabljenega denarja na avtocestnem programu. Bil sem član Odbora za nadzor javnih financ v mandatu 1996-2000, tedaj smo razpravljali o poročilu - gospod Verlič - Računskega sodišča za oddajo del na posameznih odsekih avtocest, v katerem je bilo takrat jasno zapisano, da so dela bila oddana tistemu, ki je sicer ponudil najnižjo ceno za izvedbo projekta, vendar je bila pogodba sklenjena za daleč višji znesek od najdražjega ponudnika konkurence. Ker sem takrat na vprašanje, kaj lahko stori državni zbor ob taki katastrofalni dejavnosti odgovornih, dobil odgovor, da se lahko ugotavlja politična odgovornost. Ker je mnogo bolje za človeka, da ne ve, kaj se dogaja, če ne more nič več storiti kot iskati politično odgovornost, sem takrat izstopil iz Odbora za nadzor javnih financ in plačal celodnevni zaslužek, ko me na naslednji seji ni bilo, ker je bil postopek takrat imenovanja drugačen in se je zavlekla na moja zamenjava v tem organu. Ampak, kakorkoli že, mislim, da je treba te stvari raziskati tudi s kazenskopravne strani, ta bi lahko vrnila davkoplačevalcem vsaj del morda nezakonito porabljenega denarja za ta drag avtocestni program, medtem ko bo preiskovalna komisija povzročila stroške, rezultata, po naše, pa kaj veliko ne bo. Mislimo, da gre v okviru predloga zgolj za nabiranje političnih točk, od katerih ima lahko nekaj koristi politika, davkoplačevalci pa nič. Bomo pa sodelovali pri tej zadevi, da bomo videli, kam bo pripeljala in če bo na koncu vsaj kakšen izplen. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi. Parlamentarna preiskava je javnega pomena in je v javnem interesu. Res je to, kar je predhodnik povedal, da se malokrat zgodi to, da je pravici zadoščeno, čeprav so ugotovitve tehtne in imajo argumentirano podane tudi zahtevke za uvedbo kazenskega postopka, ampak za to ni kriva preiskovalna komisija - kriv je ta sistem, ki z roko v roki dela z nezakonitimi dejavniki, če hočete, z mafijo. Kako se lahko zgodi, spoštovane poslanke in poslanci, da imamo avtocestni krak, ki nima odstavnega pasa?! Pa vendar osnovni projekt je predvideval ta odstavni pas. Tu v tej prvi vrsti stoji akter te blokade, danes ga ni v dvorani, verjamem, zakaj ga ni. Ta preiskava bo pokazala tudi to. Avtocesta je danes eno samo gradbišče, spoštovani. Eno samo gradbišče. Pa smo plačali, kot so predlagatelji, kot smo predlagatelji zapisali za to, kar 41,7% proračuna Republike Slovenije na odhodkovni strani. Danes znaša to 8,7 milijard, s tem da je 700 milijonov primanjkljaja. To je 4 milijarde denarja za delitev in če vi verjamete, da je bilo tu vse v redu, potem bom jaz povedal resnično zgodbico, ki je ena od mnogih, ki se je dogajala. Podpis pogodbe. Danes kosilo, po kosilu aneks k pogodbi. Aneks presega, lahko tudi za 30% večjo vsoto od prve, ki je bila podpisana v prvi pogodbi. In, lepo vas prosim, ne mi reči, da to ni korupcija, klientelizem, mafija, da to ni nekaj, kar bi bilo treba obsoditi. Jaz sem večkrat za to govornico poudaril, da mi moramo preveriti izvajalce, odgovornost izvajalcev za delo na teh naših avtocestnih programih in do tega je zdaj, hvala bogu, tudi prišlo. Cela Evropa se nam je smejala, ko se je šentviški predor sesuval. Italijani še danes iščejo pravico za trojanski predor, pa je na koncu moral popravljati te napake naš izvajalec in mi smo jih drago preplačali. Da ne govorim o tem, kako so kvalitetno izvedena dela na avtocestnih programih, ki so, vi temu pravite, že končana. Zaradi suma, da so bili pristranski posli in medsebojno tudi politično močno povezani posli, vodeni tudi s strani uradne državne politike, je treba to raziskati. Prav je, da ta komisija reče bobu bob in da odpre to umazano področje, seveda to svinjarijo, ki se je dogajala leta in leta, vi ji pravite, nekateri so tu poudarjali: največji projekt v Sloveniji. Lepo vas prosim, največja svinjarija v Sloveniji je to, največ denarja se je pokradlo iz tega portfelja! Ugotoviti in dokazati ali pa ovreči sum, da je pri tovrstnih povezavah prihajalo do izsiljevanja in političnih ostrih navodil med posamezniki v verigi, je naša dolžnost. Verjamem, da bomo spisali, kot sem že dejal pred kratkim, eno goro papirja, verjamem pa tudi v to, da bo zopet uradna politika toliko solidarna z vsemi tistimi, ki so to počeli tudi v privatne interese, da se jim ne bo zgodilo nič, tudi to je res. Zakaj je temu tako, ni treba ugibati. Tudi verjetno druge institucije, kot je Cerkev ima kakšno korist od tega kupčka denarja. Marsikaj se je obnovilo iz teh naslovov. Mogoče bomo tudi to ugotovili. Zanimivo je, da so izvajalci, ki so izvajali dela, bili nadvse radodarni do vseh prosilcev, nikomur niso znali reči: ne. Kot že rečeno, sramota je, da novi avtocestni programi zahtevajo resne rekonstrukcije in pa izgradnje nimajo niti odstavnega pasu, čeprav so v projektih, ki so bili v osnovi izdelani in potrjeni tu, v Državnem zboru, to izvajalci bili dolžni narediti. Poudaril bi še nekaj. Državni zbor je z glasovanjem v tem državnem zboru podajal poroštva za najem posojil Darsu in iz tega naslova so se potem tudi projekti financirali. Ampak Državni zbor ni nikoli vprašal za kvaliteto izvedenih del. Nikogar ni poklical na odgovornost. Zakaj se tako neodgovorno obnašamo do javnih financ, če pa ugotavljamo, da smo porabili skoraj 42% proračuna za to, kar imamo danes? To je eno veliko sranje, nevarnost, ogrožanje prometa in da ne govorim tudi, koliko nas to stane. Mi znova in znova ugotavljamo, da je minister že večkrat povedal, da sistem financiranja avtocest ni več samovzdržen in da bomo morali razmišljati o tem, da bomo bistveno podražili avtocesto, da bomo lahko sploh servisirali obstoječe odprte kredite. Za to, spoštovane in spoštovani, je nekdo odgovoren. Če smo že tako drago plačali te avtoceste, potem bi vsaj kvaliteto morali imeti. Jaz sem se zapeljal tudi po drugih avtocestah. Tam so jih gradili tudi gradbeniki, ki so dobili koncesijo, pa verjemite, avtocesta od Zagreba do Splita je tudi nova. Zelo malo je odprtih gradbišč na tej avtocesti in zelo kvalitetno je zgrajena. Jaz ne vem, kdo je tam delal te avtoceste.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice, kolegi. Lep pozdrav. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo sopodpisali zahtevo za parlamentarno preiskavo predvsem iz dveh osnovnih razlogov. Prvi je ta, da je v Sloveniji najbrž nujno ugotoviti, ali je šlo pri tem velikem projektu izgradnje avtocest v Sloveniji za nepravilnosti in nezakonito oddajanje javnih naročil in neracionalno izgradnjo. Priča smo, da je veliko pavšalnih ocen, vsi v Sloveniji, ki smo na nek način nagnjeni k temu, da nekaj gradimo, smo že strokovnjaki iz vsega in ta pavšalna ocena, da so avtoceste nepravilno grajene, nezakonito grajene, je treba na takšen način, kot je preiskovalna komisija, tudi ovreči ali pa potrditi. Drugo je tudi to, da je nadzorstvena funkcija poslancev ena izmed temeljnih ustavnih pravic in dolžnosti; še posebej, ko gre za tako velik projekt, ki se financira v veliki meri tudi iz davkoplačevalskih sredstev danes in tudi v bodoče bodo bremena tega projekta na naših ramenih. Zato bomo glasovali za uvedbo te preiskovalne komisije. Gradnja avtocest, smo že slišali, je velik projekt, pomemben za slovensko gospodarstvo in za celotno državo predvsem z dveh vidikov. Ob osamosvojitvi je ta projekt predstavljal tako rekoč nov zagon gospodarstva. Izkušnje nam tudi iz drugih dežel govorijo, da je gradnja avtocest vedno nacionalni projekt, ki se gradi približno dobro desetletje in da so tudi ostale dežele uporabile tam od 1,5% do 2,5% BDP na leto, kar pomeni, da tak avtocestni križ vsako posamezno deželo stane tam 15 do 25% BDP in tudi v našem primeru ne bo nič drugače. Avtoceste pomenijo tudi nujno povezavo znotraj Slovenije, kakor s prometnimi žilami v svetu, s tem se je izboljšal in olajšal transport v Sloveniji, povečala se je tudi cestna varnost in vse skupaj je zelo pomemben dejavnik v našem zasebnem življenju kakor tudi v gospodarstvu in za druge pomembne sisteme države, zato je nesprejemljivo, da na ta razvojni projekt padajo temne sence morebitne korupcije in nezakonitega ravnanja, zato je prav, da se ali potrdijo ali pa ovržejo. Projekt avtocest označuje še eno pomembnejših značilnosti, veliko povečani vrednosti skupnega projekta in posameznih tras in to kljub temu da se je znatno povečal tudi obseg gradnje, število tras in dolžine avtoceste. Poslanci SLS podpiramo preiskavo, ker je v javnem interesu, da se ugotovi, ali je kljub vsej zakonodaji, ki ureja to področje, investicijska vrednost projektov na koncu dosegla nedovoljeno povečanje vrednosti. Zato je morda najbolj značilna in najpomembnejša ravno 20. točka v predlogu te preiskave, ki navaja, da želimo preveriti vse postopke od načrtovanja, umeščanja tras, do sprememb projektov pred in med gradnjo, še zlasti tistih, kjer je končna cena projekta močno odstopala od prvotne, z namenom, da se ugotovi, ali je šlo za morebitne zlorabe položaja, koruptivna dejanja in nenamensko trošenja vsega denarja za dosego zasebnih koristi podjetja in posameznikov ali pa, kakor je bilo že danes tudi povedano, da se na nek način zavestno z oceno tega avtocestnega križa tudi zavedlo vse pomembne odločevalce in da se je v bistvu že vnaprej vedelo, da bodo različne spremembe, povečanja, realno večji strošek, kakor se je v osnovi planiralo na začetku. Naša poslanska skupina podpira preiskavo, podpira tudi to, ker vemo, da je v teh zadnjih letih veliko ministrov, ki so vodili prometno ministrstvo, izhajalo iz naših vrst in prepričani smo, da so to ministri ravnali z dolžno skrbnostjo in verodostojnosti ter v skladu z zakonskimi pristojnostmi ukrepali ter poročali Državnemu zboru, zato tudi ne bežimo pred to preiskavo in želimo, da se tudi kakšne pavšalne ocene dela teh ministrov tudi ovržejo ali pa potrdijo o nepravilnosti, kot smo dejali. Preiskavo podpiramo zato, da se odkrije in ali če je kdo znotraj služb, v podjetjih, ki so delali na projektu avtocest, izkoristili svoj položaj in povzročil nenamensko trošenje denarja. Tako to preiskavo bomo podprli in želimo, da zaključi svoje delo in da se končno tudi ta senca dvoma iz tega projekta ovrže ali pa potrdi, kot smo želeli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič v imenu Poslanske skupine LDS.
Spoštovani. Ta parlamentarna preiskava je oziroma bo uvedena na zahtevo. Torej tudi razprava o tem, ali jo bo kdo podprl ali ne bo podprl, je brezpredmetna, ker jo Državni zbor mora uvesti. Je pa seveda po mojem globokem prepričanju, tako kot je zastavljena, preprosto misija nemogoče. Prvič že zaradi tega, ker je v nasprotju s 1. členom Zakona o parlamentarni preiskavi. Namreč, ta zelo jasno govori, da se parlamentarna preiskovalna komisija ustanovi zato, da ugotovi in oceni okoliščine in dejstva v primeru, ko bi to naj služilo za odločanje v Državnem zboru in za izvajanje ustavnih pristojnosti Državnega zbora. V tem primeru gre očitno za nekaj, kar je zastavljeno od leta 1996 pa do leta 2009 ali še naprej, kajti nekatere stvari so bile sprejete že zdavnaj, v resoluciji, v letnem programu letošnjem, v drugih aktih, ki jih je sprejel ta državni zbor in bodo še trajale in so v izvajanju in bodo tajale verjetno tudi še kakšno leto ali pa nekatere stvari desetletje in več, če govorimo, recimo, o tretji razvojni osi in podobno. Torej, vprašati se je treba, ali je Državni zbor sam sebi izrekel nezaupnico. Razumem, da si jo izrečejo tisti, ki so vodili nekatere resorje leta in leta in rečejo, sedaj pa dajmo preiskati, ali smo delali prav. Ne vem, čemu to početje. Govorim o podpisnikih za zahtevo po tej preiskovalni komisiji. Ampak glejte, Državni zbor je leta 1993 pa potem 1994 in 1995. leta sprejel Resolucijo o Nacionalnem oziroma nacionalni program, objavljena je bila 1996. leta. Vsako leto je bil prejet letni program, na osnovi katerega se je izvajala aktivnost na tem področju. Vsako leto je odbor za promet, za okolje itn., obravnaval poročilo o izvedenih aktivnosti, porabljenem denarju itn. Vmes je bilo mogoče ugotoviti vse: zakaj, za koliko, kdaj in kdo bo te stvari naredil oziroma ni naredil, zlagal, ukradel, ne vem kaj - pa nič. Vsako leto. In tudi vlade so se menjale, bila je ena, bila je druga od 1996. leta naprej, bila je tretja, bila je četrta in sedaj je peta vlada v tem obdobju. Osnova pri teh - greste lahko gledat 93. člen Ustave, Zakon o parlamentarni preiskavi, Poslovnik o parlamentarni preiskavi, kjer jasno in drugače ureja kot vse ostalo naše delo, delo preiskovalne komisije, kjer daje tudi pooblastila za preiskovalna dejanja na način, kot je to po Zakonu o kazenskem postopku in tako naprej. Vse te stvari so bile na voljo, bi se morale sprožiti pri vsakem konkretnem sumu, da je kaj narobe: Ne mi govoriti, da smo opozarjali ne vem kaj in tako naprej. Gre za to, da mi ugotovimo odgovornost nosilcev javnih funkcij, torej članov vlad, ministrov in tako naprej, ki so to upravljali, ne zato ali je ena gradbena firma gradila šentviški predor prav, ali so načrtovalci umestili to traso ravno prav tam, kjer je oziroma so jo namerno začrtali tam, kjer je bila gradnja najdražja, najdaljša in so mogoče nastale tudi kakšne škodljive posledice za okolje, ker je tako narejeno. Tega, tudi če bi želeli, ta Državni zbor ne more niti ugotavljati, niti postaviti pred odgovornost nosilce političnih funkcij s tega naslova. Lahko pa v konkretnih zadevah, pri konkretni stvari, pri tistih, ki so odločali v imenu investitorja. Vlada, minister in tako naprej, to naredi. Ampak to se ne naredi tako, da navedeš, ne vem, koliko je 24, 25 točk, z zelo raznolikimi osnovami, izhodišči, kaj bi radi. Na koncu bo res vprašanje, kaj pravzaprav bi radi s tem povedali. Verjetno gre samo za to, da se zamenja način dela v tej državi, da pokažemo, da je vse bilo narobe oziroma da stalno dokazujemo, da je vse bilo narobe, kar so delali drugi, da uvedemo neko izredno stanje in suspendiramo parlament iz tiste osnovne vloge, ki jo ima: sprejemanje zakonodaje, sprejemanje usmeritev za delo na področjih, tako kot smo pri prvi točki današnjega obravnavali resolucijo za urejanje nekaterih stvari na nekem področju, opravlja svoje druge ustavne naloge, ne pa, da se prelevi v obravnavo kar na splošno 16-letnega in večletnega obdobja. Nekdo je tukaj rekel, v desetletjih, da bi morali to početi. Ampak veliko je možnosti. Če vi sumite, da gre za kakršnokoli zadevo v, recimo, šentviškem predoru, tudi Državni zbor na osnovi svojega ustroja, poslovnika in tako naprej lahko obravnava gradivo, ga zahteva od Vlade, od Darsa in tako naprej tre ga temeljito to obravnava. Saj informacija je menda bila. Ampak če se želijo doseči ti učinki, potem so mehanizmi na voljo in bolj učinkoviti. Vsak konkreten primer posebej. Če gremo gledat ministre, ne vem, če grem nazaj Vlačič, Žerjav, Bergauer, Božič, ne vem, saj jih ne znam našteti. Vse te boste zasliševali za vse te projekte, vse predsednike vlad. Gospod Bajuk bo moral priti, ne vem, iz Amerike, iz Argentine sem. Koliko bo to tudi stalo, konec koncev. Za to gre. Če hočete ugotoviti, kdo je odgovoren v tej državi za kakršnokoli zadevo, ki je nosilec politične funkcije, potem morate obravnavati te stvari na ta način, ne pa na posplošeno vpitje, kako je predrago. Tudi meni se zdi marsikatera stvar nelogična. Vem, da je bilo čez Trojane 83 variant in podvariant in ne vem kaj, pa se mi je zdelo, da so izbrali najbolj nemogočo varianto. Ampak to je odločila stroka, to je bila podlaga za naše nadaljnje delo in tako naprej. Sedaj bomo vse te stvari preverjali. Tudi prav. Ne vem, ali s tem resnično ne peljemo instituta parlamentarne preiskave v nek absurd. Veliko bolj pošteno bi bilo, da tam, ko navajate konkretne primere, konkretne posle in če sumite, da je kaj narobe, da to prijavite ustreznim organom. Da sprocesirajo tako, kot se to naredi. Sedaj je treba opraviti tukaj politično razpravo, linčati tudi tiste, ki nimajo z nameni parlamentarnih preiskav nič. To so razni projektanti, direktorji, lastniki iz gradbenih, projektantskih in ne vem katerih firm, sedaj jih bomo mi tukaj pribijali na križ in obravnavali, kako to, da so ravno tisto cesto tamle peljali čez neko kmetijo, ki ima na črno hišo postavljeno, da se je še bolj zapletlo, recimo, v Mirni Peči ali ne vem kje drugje. Na koncu pridemo do absurdov in o tem govorimo. To, da vsi želimo jasen, transparenten pregled nad vsakim porabljenim evrom javnega denarja za javno infrastrukturo, ni nobenega dvoma. Ampak s tem, ko se na ta način lotevate zadeve, pomeni, da postavljate pod vprašaj vse odločitve Državnega zbora v zadnjih šestnajstih letih. Vse odločitve Državnega zbora in Vlad in ministrstev in Darsa in da so vsi, ki so sodelovali pri teh zadevah, potencialno barabe. Ni res in to ni pošteno. Zato seveda je metoda političnega boja, ki ste si ga izbrali, žal, z mojega zornega kota sprevržena. Obravnavajmo vsak primer posebej, pridite sem, povejte, prinesite kakšen dokaz, ne samo tisto, kar ljudje radi spravijo ven, kdo vse je lopov. Prinesite, če imate še kaj drugega v rokah. Imeli ste 4 leta tudi možnost, da kakšno stvar sprocesirate. Nič. Sedaj torej boste obravnavali tudi tisto, kar ste prinašali v Državni zbor. Ja, mogoče bi bila dobra parlamentarna preiskava, zakaj ste si izmislili avanturo z vinjetami. Nedomišljeno, nepripravljeno. Ampak tega ni noter. Ker vi veste, kdo je bil tisti, ki je bil nosilec tega, kdo je bil tisti, ki je imel namen zaslužiti, ko bi pobiral cestnino. Konkretni ljudje so, konkretne firme. Gospod Verlič najbolj ve to, ker je moral nekatere stvari narediti tako, kot sem slišal od bivšega ministra, da nekatere stvari so bile pač take, da jih je bilo treba narediti. Bog je zaukazal in se je zgodilo. Ampak lahko, da niso bile te odločitve vse tako v korist javnega interesa, v korist državljanov in državljank. Bile so demagoške, bile so v smislu politične retorike in bitke, kako se prikupiti ljudem in tako naprej. Račun bodo tako ali tako plačevali državljani in državljanke in se bo seveda prevalil na druge. Ampak to ni tudi nobena velika ugotovitev, ker to vrabci čivkajo, o čemer sedaj govorim. Da še tisti, ki so bili navdušeni nad tem, sedaj vendarle ugotavljajo, da bo račun šele prišel oziroma da prihaja. Ampak raziščite še to, raziščite vse. Samo ne slovenski javnosti ustvarjati vtisa, da delate plemenito dejanje, da se borite za to, da boste ugotovili vse lumparije. Tudi tisto sodno vejo in tisto drugo vejo oblasti, imeli ste tam oziroma imate zelo močne vplive in povezave. Marsikaj bi lahko naredili. Ampak tisto, kar morajo narediti v drugih vejah oblasti, ko morajo določene stvari sprocesirati in narediti, tega Državni zbor ne more, niti sme početi. Drugače ločenosti teh dveh, treh vej oblasti, tako kot je narejeno, ne bi bilo. Saj to ni narejeno slučajno. Nismo mi tukaj zato, da bomo čisto vsako zadevo v tej državi presojali. Seveda brez odgovornosti. Prebral sem zadnjič eno izjavo generalne državne tožilke, ki pravi, če bi mi lahko razsojali ali pa povprašali tiste, ki kar tako govorijo o nekaterih kriminalnih dejanjih itn., bi bilo to drugače. Ampak za svojimi besedami in za svojimi dejanji je treba stati. In v tem kontekstu je tudi zelo precizno določeno v 1. členu Zakona o parlamentarni preiskavi, da se parlamentarna preiskava mora nanašati na to, da se ugotovi, ali je kdo bil neposredno odgovoren kot nosilec politične funkcije, da je prišlo do stranpoti in do stvari. In zapeljal sem se sam tudi v to diskusijo, čeprav sem trdno prepričan, da če je zahtevana parlamentarna preiskava in če izpolnjuje pogoje, jo je treba ustanoviti. In tako bo tudi ta ustanovljena. Ampak če je že štiri ure in več namenjeno, pa dajmo še malo razpravljati. Kot rečeno, opazoval bom, kako bo, opazovali bomo in v poslanskem klubu, kako boste ustanovili oziroma kako se bo ustanovila parlamentarna komisija brez glasovanja in tudi kako boste uspešni pri odkrivanju vsega tega, kar ste se namenili.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo ima gospod Miro Petek. Izvolite.
Hvala lepa. Sam podpiram tovrstno parlamentarno preiskavo, čeprav bi lahko naslove te in mnogih drugih parlamentarnih komisij ustrezno skrajšali, jih naredili za ljudstvo bolj razumljive. Ob tej parlamentarni preiskovalni komisiji se bomo morali vprašati tako danes kot tudi v prihodnje, kaj je značilno za gradnjo slovenskih avtocest. Prva značilnost je gotovo ta, da so pregrešno drage, dražje kot so drugod po Evropi. Očitno se na kilometer zgrajene avtoceste pri nas prilepi še marsikaj in marsikdo. Očitno so v kilometer avtoceste vračunana tudi sredstva za menedžerske odkupe posameznih podjetij. Najbrž sta v kilometer avtoceste vgrajena tudi koruptivnost in klientelizem za pridobitev posameznega posla. Značilnost izgradnje slovenskih avtocest je tudi to, da se gradijo zelo, zelo počasi. Danes je bila tu omenjena Hrvaška, kjer so v treh letih naredili lepo potezo od Zagreba do Splita. Ne nazadnje je značilnost gradnje slovenskih avtocest tudi to, da za vsak kilometer priredimo bučne otvoritve. Ena takih bo tudi jutri, ko se bo odpiral odsek ceste Slivnica-Draženci. Kdor se bo jutri udeležil te otvoritve, bo lahko najbrž na licu mesta videl marsikoga od tistih, ki bi jih lahko povabili na preiskovalno komisijo kot pričo ali celo kot preiskovanca. Kot sem rekel, mislim, da je ta parlamentarna preiskava koristna. Pred kakima dvema letoma sem bil s kolegi poslanci v Washingtonu, kjer smo se z ameriškimi senatorji pogovarjali ravno o tej temi preiskovalne komisije v ZDA in pri nas. Predstavili so nam eno od preiskovalnih komisij, ki se je ukvarjala z gradnjo ameriških avtocest pred dvema, tremi desetletji. Vodil jo je senator slovenskega rodu. V Ameriki so pred dvema, tremi desetletji na leto zgradili po 10.000 kilometrov avtocest in več sto mostov. V ameriški javnosti so se takrat pojavila ugibanja, da gre pri tej gradnji za vrsto nepravilnosti, in ameriški kongres je ustanovil preiskovalno komisijo. V tej preiskovalni komisiji je sodelovalo tudi več deset aktualnih oziroma bivših uslužbencev FBI. Po nekaj letih so prišli do srhljivih ugotovitev, kaj se je dogajalo na tem področju. Na primer, ena od srhljivih ugotovitev oziroma dogodkov je tudi to, da se je leta 2007 zrušil most v Minnesoti. Že Busheva administracija je jasno napovedala, da je v Ameriki 5 tisoč mostov, ki niso varni, ki so nevarni. In projekt obnove teh mostov bo nadaljevala tudi nova administracija. In kaj je pomembno? Pomembno je, da je na osnovi te parlamentarne preiskave v Združenih državah Amerike šlo na koncu 60 ljudi v zapor. Seveda kaj takega se v Sloveniji absolutno ne more zgoditi. Ko pri nas dobijo lopova z roko v žepu ali v bančnem sefu, je seveda na sodišču gladko oproščen, kajti pravna kultura slovenskega pravosodnega sistema ni na strani resnice in pravice. Mogoče če ostanem še malo pri Ameriki. Zadnja odmevnejša parlamentarna preiskava v ZDA je bila leta 2005 in kasneje, in sicer takrat zaradi hurikana Katrina, ki je pustošil v sedmih ameriških zveznih državah. Kot veste, največja škoda je bila v New Orleansu, kjer je bilo več kot 1800 mrtvih, 700 in več ljudi pogrešanih. Tudi ta parlamentarna preiskava v ameriškem kongresu je ugotovila odgovornost lokalnih, državnih in zveznih funkcionarjev. Kaj želi ta naša preiskovalka? Ta naša preiskovalna komisija želi ugotoviti predvsem politično odgovornost nosilcev javnih funkcij. Zato se ustanavlja in to je njena osnova. Na drugi strani pa bi lahko ugotovitve te komisije imele tudi neke širše implikacije. To je, da se iz politike umaknejo vsi tisti - če bi bilo seveda dokazano - vsi tisti, ki imajo v nekem genskem zapisu osnove koruptivnosti, in da se iz javnih naročil velikanskih vrednosti odstranijo vsi tisti, ki pridobivajo posel na javnih naročilih in na javnih razpisih s pomočjo korupcije, kajti vse to draži gradnjo slovenskih avtocest. In to tako ali drugače na koncu plačujemo vsi. Sam kljub temu gojim nekaj upanja in optimizma, da bi ta preiskovalna komisija lahko prišla do določenih rezultatov, da bi na koncu mogoče celo kdo v tej državi odgovarjal. Danes je pač tako, da v tej državi nihče ni še za nič odgovarjal. Verjetnost, da bo nekdo odgovoren ali kaznovan za kakšen podoben posel, za kakšen posel, ki se dogaja na slovenski avtocestni mreži oziroma avtocestnem križu, je enaka nič. S tem smo poslali jasen signal, ker so vsi akterji v tem poslu imeli čisto imuniteto, ker se doslej nobenemu ni nič zgodilo, smo poslali jasen signal, da se ti posli enostavno splačajo. Mogoče bo ta preiskovalka pomenila korak k temu, da bi prišlo v prihodnje tudi na tem področju do sprememb. Hvala.
Gospa Cvetka Zalokar Oražem. [[Je ni.]] Gospod Vili Rezman. Gospod Györek Miran.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Očitno v Državnem zboru obstajajo skeptiki, kar se tiče uvedbe te komisije in izvajanja preiskave. V Slovenski nacionalni stranki smo sopodpisnik tega predloga oziroma te zahteve. Ampak nekaj bi pa vseeno želel povedati, zakaj preiskovalna komisija da ali ne. Vsak zakaj ima svoj zato in obratno. Vsi se strinjamo z dejstvom, da so slovenske avtoceste na splošno ceste, ki so najdražje verjetno na svetu. Vsi vemo, da je v tem poslu prihajalo do že nenormalno razraščene korupcije. Vsi vemo, da je en kup gradbenega lobija nastal na račun davkoplačevalcev. Vsi vemo, da je bil potrošen naš denar, ki bi ga zdaj še kako močno potrebovali za lajšanje težav, ki jih imamo zaradi gospodarske krize. Kot podpisniki te zahteve pa istočasno razumno vemo, da izsledki, rezultati te parlamentarne preiskave ne bodo kaj ekstra kaznovali krivcev za te drage ceste, niti povrnili denarja. Je pa vseeno nekaj, ker če bi sproti takšne preiskave izvajali, do takšne velike gospodarske finančne škode ne bi prišlo. Nameni oziroma cilji preiskave so dobri, jih je kar nekaj. Je dobro, da se seznani javnost z njimi. Žal vam bom pa povedal kar v naprej že rezultate. Primer. Ugotoviti, ali so bili projekti izvedeni pregledno in s skrbnostjo. Vsi vemo, niso bili, krivci ugotovljeni ne bodo. Ugotoviti, ali so bili razpisi in podpisane pogodbe izvedene skladno s predpisi in usmeritvami. Formalno da, krivcev ne bo možno najti. Ugotoviti in razjasniti pogoje in postopke oddaje javnih naročil izbora, ponudb, pogajanj ter vsebino ponudb. Vsi vemo, da je tukaj prihajalo do mahinacij. Koga pa boste zdaj ugotovili kot krivca? Se pravi, ne bo možno. Ugotoviti, ali se je pri izvedbi projektov spoštovala vsa zakonodaja. Se nikoli ni in se tudi danes ne spoštuje. Eventualni krivec bo vedno znal najti izgovor. Ugotoviti, ali so bili proračunski viri za trošenje sredstev črpani racionalno, namensko in skladno s predpisi. Smešno, da to sploh razlagam oziroma pojasnjujem, ker vsi veste, da to ni tako. Ugotoviti, ali so nosilci javnih funkcij ravnali z vso dolžno skrbjo in s postopki izvedbe investicij. Vsekakor ne. Ugotoviti, ovreči ali dokazati sum, da je pri postopkih prihajalo do zlorab s strani nosilcev javnih funkcij in s tem do neupravičenih koristi in korupcije. Kje so zdaj ti krivci, kje jih boste našli? Eni so že morda v Argentini, eni so morda v Ameriki, eni v Nemčiji, eni ne vem kje. Kako to dokazati? Saj je predhodnik govoril o tem. Dejansko to drži, to je Sizifovo delo, nemogoče bo to ugotoviti. Ugotoviti, ali so bila dodatna dela, ki so zviševala osnovne investicijske vrednosti investicij, realna ali pa so bila posledica že vnaprej dogovorjenega postopka. Jasno. Vsi veste, kako se danes oddajajo dela, kako se dogovarjajo. Ampak zopet ne bo krivca. Vsaj dokazati mu ne boste mogli krivde. Ugotoviti stopnjo vpletenosti posameznih nosilcev javnih funkcij in z njihovim političnim vplivom na izbor, na pogajanja in na podpis pogodbe. Tudi, žal, to je kruta realnost. Pri vseh teh velikih projektih so vedno vpleteni nosilci javnih funkcij, kar pa seveda v tej državi nikoli ni dokazljivo. In tudi v tem primeru ne boste našli nobenega odgovornega krivca. Ugotoviti stopnjo politične odgovornosti posameznih nosilcev javnih funkcij pri izvedbi posameznih projektov. Ta namen je prav smešen. Kakšno politično odgovornost pa še sploh v tej državi kdo nosi? Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum oškodovanja države pri posameznih projektih. Kdo pa je oškodovanec, če ne država, posredno ljudstvo. Ampak zopet krivca ne bo, ker je to bilo izvajano kolektivno, ni en človek, na katerega bi lahko zvalili krivdo. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum, da je pri tovrstnih povezavah prihajalo do izsiljevanja in političnih navodil med posamezniki v verigi. Ja kako le?! Po ne vem kakšni sodni poti izvršiti postopek dokazovanja, pa veste, da je to nemogoče. Se pravi, da tudi tukaj ne bo nobenih rezultatov. Ugotoviti odgovornost nosilcev javnih funkcij pri pripravi razpisov javnih naročil, njihove povezave in predhodne dogovore s ponudniki. Kako si predstavljamo to dokazati?! In to bo treba dokazati z dokumenti, to bo treba dokazati s pričevanji. Se pravi, rezultat - popolnoma negativen. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum, da je pri oddajanju javnih naročil s strani nosilcev javnih funkcij prihajalo do favoriziranja posameznik ponudnikov, kar je onemogočilo konkurenco. Saj to je prav pravilo pri nas. Ve se, katere firme so se favorizirale, se še vedno favorizirajo, čeprav so kompromitirane, na drugi strani pa da se onemogoči konkurenca je pa tudi jasno. Ampak kako boste zdaj dokazali? Zopet je treba imeti to dokumentacijo, pričevanja. To je postopek, ki ga je nemogoče izpeljati. Se pravi, tukaj je en kup namenov, ki so dobri, ki so smiselni, ampak bojim se, da vse to ne bo rodilo tistih sadov, ki si jih želimo. Je pa vredno poskusiti. Prepričan sem, da če bi se v bodoče uvajale takšne preiskave, škodile ne bi, kvečjemu pa bi v vsakem primeru lahko zaustavile to razraščajočo korupcijo, razraščajoče gradbene lobije in da ne naštevam naprej vseh škodljivih posledic, ki jih imamo v tej družbi samo zaradi tega, ker smo vse prepustili toku dogodkov samim po sebi. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Presečnik? [[Ga ni.]] Gospod Milan Gumzar, izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi v Državnem zboru. Načeloma se strinjam, da se odredi preiskovalna komisija za ugotovitev politične odgovornosti pri izvedbi gradbenih investicij javnega pomena, saj so pravzaprav predlagatelji zbrali zadostno količino podpisnikov, kolegov poslancev, in o tem ni kaj razpravljati. Treba pa je poudariti, da bo komisija lahko preiskovala samo nosilce javnih funkcij. Če se zavedamo, da je Ministrstvo za promet v obdobju od leta 1996 do danes v glavnem vodila samo ena politična stranka, se postavlja kar veliko vprašanj, o katerih danes ne bom govoril, lahko pa dobimo različne odgovore in tudi različno razlago. Sem pa prepričan, da komisija ne bo prispevala k boljšemu in preglednemu izvajanju del na področju gradnje cest in ostalih objektov javnega pomena. Zelo težko pa bo ugotoviti nepravilnosti, če so te sploh bile od leta 1996 dalje in mislim, da bo ta komisija delala cel ta mandat in dela ne bo končala, tako da tudi velikega uspeha od tega seveda ne bo. Bo pa nekaj drugo. Bo dosti govorjenja in bo dosti javnega nastopanja in seveda bo zelo težko dokazati nepravilnosti, če so sploh bile. Bom pa zelo vesel, če se bodo te nepravilnosti dokazale in če bo za te nepravilnosti kdo odgovarjal in bomo do konca preiskovalne komisije seveda dobili odgovore na vsa vprašanja, ki se bodo postavljala pri sami odredbi o preiskovalni komisiji. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Branko Marinič kot predlagatelj.
Hvala lepa. V imenu predlagatelja. Zanimivo je, da v nekaterih obrazložitvah posameznih poslancev lahko ugotovimo, da pravzaprav negirajo tisto, kar je Državni zbor sprejel. Jaz sem uvodoma v imenu predlagatelja pojasnil, da je akt o odreditvi parlamentarne preiskave usklajen z Ustavo Republiko Slovenije, s 93. členom, in da je usklajen z Zakonom o parlamentarni preiskavi, ki ga je Državni zbor sprejel leta 1993 in ga je za deset let dopolnil. Ne vem, od kod potem kakršna koli dilema, ali je tukaj v nasprotju ali je zadeva utemeljena. Zadeva je utemeljena in parlamentarna preiskava je potrebna. Kar zadeva sama ugibanja nekaterih okrog vinjet, uvedbe vinjet in pa samega cestninjenja. Verjetno se bo v tej parlamentarni preiskavi lahko z gotovostjo dalo ugotoviti, koliko je bilo potrošenega denarja z razno raznimi nadgradnjami tako imenovanega abc sistema, ki je deloval zelo dobro in nekaterim kar krepko polnil žepe. Kar zadeva obširnosti preiskave, se seveda lahko s to zadevo strinjamo. Obdobje od leta 1996 pa vse do danes oziroma do zaključka tega mandata je kar obsežno obdobje. To je obdobje šestnajstih let. Treba je pa vedeti, da je smisel te parlamentarne preiskave ugotoviti povezanosti, priti do formule, po kateri je izračun dokaj enostaven in ne zahteva ne vem kakšne velike ali večje znanosti. Kar se mi zdi zelo pomembno poudariti, je pa eno od stališč, kjer smo lahko slišali, kaj pravzaprav v tej fazi pomeni zakonodaja na področju privatizacije. Prav v minulem obdobju, za katerega bo parlamentarna preiskava tudi pogledala stvari, bo možno ugotoviti, kako je prišlo do lastninjenja SCT. Ena od parlamentarnih preiskovalnih komisij je to že obravnavala in če pogledamo, kdo je tisti, ki je polnil pokojninsko blagajno, je zagotovo Kapitalska družba, ki je bila ustanovljena prav z namenom, da ustvari dodatna sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. S tega vidika se postavlja vprašanja, ali ni nemara prav Poslanska skupina DeSUS tista, ki jo mora to še kako skrbeti. Kajti danes ugotavljamo, da je vse manj denarja in da so celo vprašljive pokojnine. Da bi se temu izognili, bo parlamentarna preiskava pokazala oziroma opozorila na znane formule, da bi do tega ne prihajalo v prihodnje. Prepričan sem, ko govorimo o parlamentarni preiskavi, da govorimo resnično o nekem širokem časovnem obdobju, v katerem se je veliko dogajalo na področju izgradnje avtocestnega programa. Če bi sledili nekim ekonomskim izračunom, bi lahko ugotovili, da je cena po kilometru zgrajene avtoceste daleč presegala ekonomske okvire, kar samo po sebi jasno postavlja vprašanje, kaj se je ob sami gradnji avtocest pravzaprav še vse dogajalo. Kot sem dejal, lastninila so se nekatera pomembna podjetja, ki so imela največjo vlogo in funkcijo v negativnem smislu, ker jim ni bilo do tega, da bi se javni denar racionalno in gospodarno uporabljal. Zadeve so kot strela z jasnega prihajale na dan, a pravih ukrepov zoper najodgovornejše ni bilo. Bili so neki začetki, ni pravega nadaljevanja, čeprav so stvari še vedno v teku. Parlamentarna preiskava je v imenu predlagatelja vsekakor nujna. Temelji na dovolj trdnih temeljih, da se lahko ustanovi in da čim prej začne z delom.
Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi. Podpredsednik. Jaz sem prepričan, da je ustanovitev preiskovalne komisije potrebna in da vendarle ustanovljena parlamentarna komisija v parlamentu pomeni vsaj za nekatere nekoliko manj sladki spanec. Seveda ni res, da se na zaslišanja povabijo samo tisti, ki so odgovorni oziroma nosilci javnih funkcij, ampak naj javna zaslišanja pride kdorkoli oziroma za katere se komisija odloči, ne glede na to, kakšno nalogo, funkcijo so v preteklosti ali jo v tem trenutku opravljajo. Sam sem vodil eno preiskovalno komisijo, ki je zelo odmevala in tresla nekaterim hlače v Sloveniji. Vendar tako kot danes, so se mediji postavili na stran kapitala, češ, brez zveze, nobenih izsledkov, itd. Ampak treba je jasno povedati, da je imela tudi takrat in marsikatera od preiskovalk rezultate, je prišla do sklepov, je prišla do zaključkov, vendar je seveda politika vladajoče koalicije tukaj v Državnem zboru preprečila obravnavo tega. Takrat smo opozarjali na svinjarije, ki so se dogajale v Elanu. In poglejte danes, kje je Elan. Takrat smo opozarjali na svinjarije v Smeltu, Tamu, Metalni in tako dalje. In do vsega tega je prihajalo prav zaradi tega, ker se je pokazalo, da je bila skorumpirana celo tretja veja oblasti z drugo vejo, zakonodajno vejo, skupaj s prvo vejo, vladno vejo oblasti, ko se je tu spreminjal kazenski zakonik in zakon o kazenskem postopku. In tisti, ki so bili že pravnomočno obsojeni, potem niso sedeli niti ene minute, čeprav so imeli pravnomočne obsodbe. In je ta tretja veja, pravosodna, sodnik je zadrževal sodbo 9 mesecev v predalu, ker je bil tudi vršilec dolžnosti tega sodišča, je seveda nepojmljivo. In tu je izvirni greh. In zaradi tega, veste, kolegice in kolegi, parlamentarke in parlamentarci, pada slaba luč potem na tiste, ki želijo o svinjarijah javno spregovoriti. Pa ne zato, da bi koga oblatili, pač pa zato, da se to enostavno več ne bi dogajalo. Zaradi tega pač danes imamo nekaj posameznikov, ki so uspešni, ugledni. Toda da si uspešen in ugleden, je kriterij za to, da imaš milijon profita na leto, seveda govorim o evrih, drugače je pač brez zveze. Lagati moraš, imeti poštne nabiralnike in tako dalje, potem si lahko tudi v vrhu politike, celo med ministri in tako dalje. Ta preiskovalna komisija, sem prepričan, bo ugotovila veliko, veliko svinjarij. Recimo, vsak dan se vozim po avtocestnem sistemu Trojane. Več variant je bilo. Zakaj se je pa odločilo za točno najdražjo varianto? Ja, zato, ker je bil zadaj nek lobi, ki mu je odgovarjalo. Glejte, ni dneva, ko se vozim po tem avtocestnem delu, da ne bi na teh viaduktih, na tem avtocestnem odseku nekaj popravljali. Prav odlično, treba je iti v najdražjo viaduktno varianto, pa ne samo zaradi tega, tudi zato, ker imaš potem delo za naslednjih 50 let zagarantirano in lahko z debelo kožo lepo spiš tudi sredi poletja. Jaz verjamem, da se bo izkazalo tudi, da so na to vplivale elite. Ampak ne tiste pozitivne elite, jaz sem za, jaz sem za te pozitivne elite na strokovni ravni, na znanstveni ravni, na kakršnikoli, ampak tukaj je bil en del elite nekaj posameznikov, [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ki so se postavili v to vlogo politične elite, ki je pravzaprav brez argumentov odločala, se pa seveda kaže, ne direktno, ampak se bo indirektno, da zato imajo razne parcele, razne vikende, razne jahte [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala lepa. Besedo ima gospa Silva Črnugelj.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni kolegi in kolegice! Nacionalni program izgradnje avtocest, nasploh izgradnja avtocest je sigurno prvovrstna medijska tema in ne samo medijska tema, ampak tema, ki je okupirala in bo okupirala vse vlade in nenazadnje tudi nas poslance v bodoče in je okupirala v preteklosti. Videli smo, kako in na kakšen način se je ta tema obravnavala v preteklosti. Nekateri poslanci in tudi poslanske skupine so dovolj jasno izpovedali svoje mnenje o uvedbi preiskovalne komisije. Da je to pomembna tema se je zavedala tudi Vlada in nenazadnje naša koalicija in je zato na svoji seji 11. 12. ustanovila medresorsko delovno skupino iz predstavnikov Ministrstva za promet, Ministrstva za finance, Ministrstva za gospodarstvo, Urada za makroekonomske analize ter družbe Dars. Ta delovna skupina je bila ustanovljena z namenom, da pripravi predlog ukrepov za financiranje avtocestnih in cestnih programov ter ponovno proučevanje celotnega cestnega sistema v Republiki Sloveniji. Ta skupina je po dveh mesecih dela analiz prišla do naslednjih ugotovitev. Obstoječi model financiranje avtocestnih programov kratkoročno in dolgoročno ni vzdržen. To se pravi, da obstoječi sistem financiranja ne kratkoročno ne dolgoročno ni vzdržen, ker je delež dolga v financiranju prevelik oziroma narašča prehitro. Zakaj so taki vzroki, je vprašanje oziroma teh vzrokov je kar preveč in nekaj. V naslednjih letih se pričakuje še večje naraščanje in pričakuje se naraščanje razkoraka med koncesijsko dajatvijo in letnimi finančnimi obveznostmi. Seveda se lahko ugotovi, da je več vzrokov za tako nastalo situacijo: posplošeno zadolževanje za namen izvedbe letnih programov in projektov po letu 2004, ob sočasnem krčenju proračunskih sredstev, Zakona o namenskih sredstvih iz leta 2002 za obdobje 2004 in 2008, zahteve po investicijah zunaj avtocestnega omrežja, teh je bilo okoli 500 milijonov evrov, ki ne generirajo cestnin in s tem koncesijske dajatve, ampak predstavljajo le dodatno obremenitev za že tako premajhen kolaček, v zadnjem obdobju financiranje obnov na že zgrajenem avtocestnem omrežju, pretežno z zadolževanjem, in to zadolževanje je bilo kar obsežno, letno 60 do 70 milijonov evrov, povečanje investicijskih vrednosti na nekaterih odsekih, odprt avtocestni sistem do uvedbe vinjetnega sistema, ki je omogočal pobiranje cestnin samo na 70% prevoženih kilometrov po avtocestnem omrežju, čeprav vemo, da smo ta sistem uvedli ravno zaradi tega, da bi se en del sredstev prelival v financiranje prepotrebne izgradnje avtocest ter uvedba avtocestnega sistema, ki ne prinaša dodatnega cestninskega priliva. Višina cestnine se je v obdobju 2004 in 2008 nominalno povečala le za 2,4% pričakovano naraščanje pa je bilo daleč večje. Zaradi tega je bil primanjkljaj sredstev pogumen. Za dokončanje osnovnega avtocestnega programa po nacionalnem programu izgradnje avtocest potrebuje Dars približno 1,6 milijarde evrov. Zaradi vseh navedenih razlogov Dars v okviru finančnega inženiringa nacionalnega investicijskega programa ni sposoben finančno vzdržno izvesti dodatnega avtocestnega programa, ne tako imenovanih razvojnih osi. To je žalostno dejstvo, ampak kruta realnost, do katere smo prišli s politiko, ki smo jo do sedaj vodili. V skladu z ugotovitvami je ta medresorska skupina pripravila predlog kratkoročnih in dolgoročnih ukrepov. Določeni ukrepi so sigurno prepotrebni, verjetno pa bi bilo dobro nadaljevati z načrtovanjem in snovanjem elektronskega cestninjenja v prostem prometnem toku za vsa vozila, ker ta je tudi tak, da prinaša prilive, vsakodnevne prilive ter nadgradnja razmerja med Darsom in agendskim in koncesijsko pogodbo s ciljem vzpostavitve pravega koncesijskega razmerja. Pravo koncesijsko razmerje med Darsom in državo ni bilo vzpostavljeno ter tudi redne pogodbe niso bile realizirane. Vse dosedanje ekonomske in pravne analize so pokazale, da glede na obstoječo pogodbo urejanja odnosov, ne gre za pravo koncesijsko razmerje. To koncesijsko razmerje je treba vsekakor dobro nadgraditi in ga dodefinirati. Glede na to, da je cilj preiskovalne komisije po zakonu o parlamentarni preiskavi, da se o javnih zadevah, zadevah javnega pomena ugotovi in oceni dejansko stanje, jaz osebno pričakujem od te komisije, da bo na podlagi ocene o dejanskem stanju pripravila tudi podlago za odločanje v Državnem zboru, in sicer ne samo o političnih odgovornostih in vplivih nosilcev javnih funkcij ter tudi predlagala možne spremembe zakonodaje za določeno področje, tako kot jih je tudi predlagala oziroma nakazala ta medresorska komisija. Preiskovalna komisija je vedno bila prvovrstna tema in kot taka prvovrstna tema določen bav bav za nekatere. Glede na dosedanje izkušnje vseh dosedanjih preiskovalnih komisij, smo videli, da niti ena izmed teh preiskovalnih komisij ni imela tiste značilne čarobne paličice, ki bi uspela razrešiti vse zadeve. In tudi ta preiskovalna komisija bo mogoče le uspela narediti določen korak in predlagala Državnemu zboru, da se stvari na tem področju nekoliko bolj razčistijo. Zame bi bilo dobro podrobneje analizirati uvedbo odprtega sistema cestninjenja in še posebej vinjetnega sistema, ki sta povzročila tak primanjkljaj sredstev v tako prepotrebni blagajni. To je povzročilo kar velik primanjkljaj in mislim, da bo to problem, ki ga bomo čutili tudi v naslednjih letih. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Eva Irgl. Prosim.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Že zadnjič, ko smo govorili o letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2009, sem jasno povedala, da imamo v Sloveniji velik in resen problem na področju cestne problematike, saj prihaja do namenskega zavlačevanja z izgradnjo cestnih povezav, natančneje avtocest, s tem pa seveda prihaja tudi do zviševanja cen za izgradnjo. In potem dobimo na koncu ne vem kolikokrat višje zneske za izgradnjo, čeprav je bil na začetku planirani znesek bistveno nižji. Seveda vse to gre iz davkoplačevalskega ali pa tudi javnega denarja. Že zaradi tega je treba uvesti preiskovalno komisijo, o kateri danes tukaj govorimo. Seveda pa me obenem zelo čudi, da pravzaprav koalicijskih poslancev sploh ni danes v tej dvorani. Mogoče imajo kakšno slabo vest. Ko je minister Vlačič nastopil svojo funkcijo, sem sama dejala, da se mi zdi, da bi lahko bil dober prometni minister. Ampak samo pod pogojem, če bo kot prometni minister znal stopiti na prste cestnim lobijem, znotraj njih stopiti na prste tem klientelističnim povezavam, pa tudi koruptivnim dejanjem, ki jih je v naši državi sicer zelo težko odkriti. Ko pa jih vendarle odkrijemo, potrebujemo pa še za to bistveno več časa, da te storilce, ki so odgovorni za takšna dejanja, obsodimo. Ker so zelo močne politične povezave med cestnimi lobiji in sodišči, se dogaja, da pravzaprav ničesar ne razrešimo. Vse pometemo pod preprogo. Po mojem mnenju to postaja že kar izjemno nehigienično in ne dobro za ta družbeni prostor, v katerem se nahajamo. Pravzaprav gre za neke vrste začarani krog, kjer drug drugega ščitijo. Ko pa pride do neke točke, ko bi nekdo moral biti za neka dejanja, ki so bila dokazana, obsojen, potem se to pomete pod preprogo, in se reče, da saj mogoče pa ni bilo vse tako slabo v tem dejanju. Da se vrnem nazaj. Sama sem od ministra Vlačiča dejansko pričakovala, da bo proti takšnim navezavam nastopil ostro, da bo naredil red na tem področju in da bo poskrbel za strikten nadzor nad porabo denarja, ki se iz državnega proračuna izteka za izgradnjo avtocest in ga navadno zmanjka že ob postavitvi temeljnega kamna. Se pravi, že takrat, ko začnemo z izgradnjo avtocest, imamo sicer predviden nek znesek, ampak vedno znova moramo ta znesek povečevati. Tukaj se mi zelo resno postavlja vprašanje oziroma me resno zanima, kdo pravzaprav dela te izračune, na podlagi česa nastanejo - koliko bo neka gradnja stala, če pa se na koncu vedno preseže znesek, ki je bil najprej predstavljen. In še delo, to si moramo biti na jasnem, ni vedno opravljeno tako, kot bi moralo biti. To lahko vidimo tudi danes, ko se vozimo po avtocestah, ko na vsakih 5 metrov stojijo opozorilne table, da se nekaj popravlja, da se sanira, da se skratka obnavlja avtoceste. Ampak veste, kaj je zanimivo - največkrat kar brez delavcev. Se pravi, v tej državi imamo očitno ceste, ki se same sanirajo in tudi same popravljajo. Unikum in fenomen v Evropski uniji. Denar pa, "puf", verjetno odleti nekam v zrak. V obdobju Janeza Janše oziroma vlade Janeza Janše se je začela razbijati ta nenormalna cestna mreža, ki je gradila leta in leta in še danes gradi, ki ji je bilo tudi omogočeno, da zavlačuje s postopki. Posledice pa lahko čutimo tudi danes. Tudi čisto takšne konkretne - slab asfalt, težave ob otvoritvah predorov, ko pada omet iz predorov. Vlada Janeza Janše je želela takšnim nečednim poslom narediti konec. Vendar kaj se zgodi v naši državi, ko nekdo začne z nekimi postopki, ki bi začeli delati to slovensko državo normalno? Takrat se po večini niso spraševali, ali je res prihajalo do koruptivnih dejanj, se pravi, to ni bilo ključno vprašanje, ampak je bilo ključno vprašanje, kako je mogoče, da so z marico prišli po gospoda Zidarja. Kako je lahko ta slovenska policija tako grozna, da si drzne kaj takega? Vendar pa to niti ni tako pomembno. Tisto, kar mene v tem trenutku najbolj skrbi pri vsej stvari, in tudi zato trdim, da je uvedba preiskovalne komisije upravičena, je dejstvo, da obstaja utemeljen sum, da gre v primeru cestnih lobijev za prikrito in usklajeno politično delovanje, kar pa ima za posledico negospodarno trošenje davkoplačevalskega denarja, za posledico ima korupcijo in seveda klientelizem. Skrajni čas bi že bil, da bi v tej državi naredili konec takšnim kupčkanjem pod mizo, malverzacijam ter da bi končno lahko ustvarili red, kjer se bodo spoštovali zakoni, kjer bodo koruptivna in klientelistična dejanja obsojena, ne glede na politično pripadnost, ne glede na obarvanost, da naredimo končno konec okoriščanju posameznikov. Že zadnjič, ko smo govorili o letnem planu razvoja avtocest, sem govorila o odseku izgradnje avtoceste Razdrto - Vipava oziroma Rebrnice, od koder tudi sama prihajam in se seveda stalno soočam s težami na tej magistralni cesti. In tako kot vsi, ki prihajamo s tega konca, upravičeno pričakujemo, da bo ta avtocestni odsek končno zgrajen. Že takrat sem povedala, da se je namensko zavlačevalo z izgradnjo, namensko se je zavlačevalo z razpisi, z njimi se je tudi manipuliralo, denar pa se je očitno iztekal tudi v zasebne žepe. Seveda pa so obenem javnost vsi spretno zavajali s tem, da se ta odsek toliko časa ni zgradil oziroma ni zgrajen zaradi zgolj zaradi konfiguracije terena in pa spolzkosti terena. In ko se je vlada Janeza Janše odločila, da temu končno naredi konec, da bo stopila na prste vsem tistim, ki se ukvarjajo s temi nečednimi posli, so takrat v današnji vladajoči koaliciji dejali, da gre zgolj za populistično predvolilno potezo. Ampak tukaj moramo pa jasno vedeti, da gre za navadno sprenevedanja s strani koalicije, ko odpovedo vsakršni argumenti. Jasno je namreč, da vse, kar nastane pred volitvami, tudi če leto in pol prej ali pa dva meseca prej, je to predvolilno. In ker prihaja s strani politike, je seveda jasno logično, da tudi politično. Tukaj sama ne vidim nikakršne težave, saj gre vendarle za interes javnosti. Prvič, da izve, kam gre ta davkoplačevalski denar in kdo se okorišča na račun izgradnje avtocest. Drugič, zakaj tako dolgo trajajo izgradnje določenih odsekov avtocest. Tretjič, zakaj so zneski izgradnje bistveno višji po končanem delu. To so vprašanja, o katerih se moramo pogovarjati in o katerih javnost upravičeno pričakuje odgovore. Sama ocenjujem, da je ta preiskovalna komisija pravzaprav v tem trenutku edina možna rešitev, da dobimo odgovore na takšna in podobna vprašanja, zato jo bom sama tudi podprla. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Značilno je, da pri razpravi o odreditvi preiskave nihče od Vlade ni prisoten. Tu se kaže politična volja sedanje vlade in s strani oblasti po tem, da se bi v Sloveniji razkrile nekatere grozljive razsežnosti korupcije, nepravilnosti pri javnem naročanju, plasiranje javnega denarja, ki škoduje slehernemu davkoplačevalcu in slehernemu državljanu. Ta vlada ima drugačne prioritete. Zadnje kadrovanje ob številnih KAS-ih kaže, da so vaši kasači na čisto drugih hipodromih. Galopirajo za denarjem vaši kasači. In galopirali so že prej. Včerajšnje postavljanje direktorja Zavarovalnice Triglav, ko se je naenkrat razkrilo, da je najresnejši kandidat vladajočih vpleten v številne sumljive posle. In takšno je kadrovanje. Ta oblast, ki ima sedaj vlado, je bila pri cestnem lobiju vedno odločujoča, kljub temu da so bili ministri iz Ljudske stranke in Krščanskih demokratov. Odločalo se je v nekdanji LDS. Tam je sedel de facto minister, de iure pa je bil iz ljudske stranke. In to vsi vemo, kdo je bil de facto minister vedno na cestnem resorju. In sedaj imajo posvečeni tudi ministra. Zaradi tega je že opazovanje današnjih okoliščin tukaj zelo zanimivo. Vladne stranke so skeptične. To je kolega Anderlič rekel: misija nemogoče. Zares se bojijo take preiskave. Tisti del DeSUS-a, ki predstavlja tiste, ki so DeSUS ustanovili kot transmisijo neke druge stranke, je proti. Upam, da niso vsi poslanci tega mnenja. Da tisti, ki so kasneje zraven prišli, imajo resen političen namen, da so za to, da je v tej državi nekaj transparentnega. Mene ne preseneča. Tako kot je bilo povedano, ob postavljanju vašega ministra se je pokazalo, kdo roko drži na njih, kako se odloča, čeprav niso člani stranke, so pod kontrolo. In tako imamo situacijo, da ni interesa. Ne nazadnje tudi v imenu največje vladne stranke je diskutirala kolegica, ki drugače skoraj ne diskutira, ki se ukvarja z bibliotekarstvom, tako ste ji naročili. Mene to ne čudi. Šel bom v zgodovino. Cestni lobi, cestno področje je področje, kjer se je v tej državi ukradlo največ denarja. Milijarde in milijarde so šle za privatizacijo, za lastninjenje. Milijarde in milijarde so šle v zasebne objekte, v nakupe kmetij določenih ljudi, ki so zaradi teh potreb postali kmetje - formalno, čeprav se ukvarjajo z drugimi filozofijami. Milijarde in milijarde je odšlo tega denarja. Zaradi tega tisti, ki so imeli koristi, tudi politične stranke, ki so od tega imele največ koristi, so danes nezainteresirane za razčiščevanje. Kako močan interes je bil za to, da se ohrani vpliv na ta lobi ponazarja situacija, ko je leta 2000 zmagala močno Liberalna demokracija. Minister je bil gospod Bergauer in Ljudska stranka je šla v koalicijo. Tone Bergauer je bil toliko spreten, da je logiko in načine, kako se dela v LDS-u, pogruntal. In včasih je znal LDS-u obljubiti, da bo tako naredil, naredil je pa po svoje. Ko so ustvarjali koalicijo, so Ljudski stranki rekli, lahko obdržite ministrstvo, samo Bergauerja ne smete imeti. In potem so, jaz pozitivno kolega Presečnika omenjam tu, kakorkoli boste raziskovali, njega osebno ne boste mogli vplesti, da je bil pri kakšnem denarju za svoj račun. Jaz mu toliko verjamem. Ampak vedeli ste že naprej, da je on tak človek, da ne bo vztrajal pri odločanju, da bodo drugi v zakulisju vodili, da bo LDS ohranil primat. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Ja, žal je to, jaz mu afirmativno povem, da ni tak agresiven in ima drugačno moralo in se je pač mogoče včasih tudi vdal pri tem. Sistem de facto ministra in de iure ministra je bil večno na tem resorju. Upam, da je sedaj prvič, da je de facto in de iure minister v isti osebi. In to je dobro. Ko tu ugotavljamo nekatere stvari, kaj se da s preiskovalno komisijo narediti, vidim, da se tudi nekateri podpisniki ne zavedajo namena in politične funkcije in političnega pomena preiskovalnih komisij. Ni ta inštitut zastonj v starih demokracijah. V medijih se vsi norčujejo, da pri nas preiskovalne komisije nič ne dosežejo. Pa ni res. Kolega Pukšič je povedal, kaj je dosegel, kako so se tresle hlače in takrat je Elan ostal slovenski, drugače bi že bilo vse razpredeno, določeno, kako gre v tuje roke in kako bodo tam sesali koristi in denar. Potem so morali čez noč najti denar za dokapitalizacijo, za obnovo dejavnosti Elana, ampak potem se je pa naredil drug načrt. To je krvosesno podjetje, tam so z nagradami takratni direktorji s silnimi milijardami sodelovali in še enkrat pripeljali Elan pred stečaj, ker se pač njihov originalen načrt ni uresničil, ker ga je preprečila preiskovalna komisija. Preiskovalna komisija bo tudi v tem primeru imela tektonske posledice, to vam zagotavljam. Preiskovalne komisije so politične komisije in že danes, recimo, 19. točko lahko potrdimo in jo bo vsaka preiskovalna komisija na podlagi odgovorov prič, ki se bodo izmikale pravim odgovorom, ki bodo ščitile - mnoge priče bodo ščitile korupcijo, netransparentno rabo javnega denarja, nepravilnosti pri naročanju, pri projektiranju. Lahko rečemo: ne da obstaja sum, ampak da so obstajale interesne skupine in njihove povezave z nosilci javnih funkcij, njihov koruptivni vpliv na organe vodenja nadzora Darsa in pri izbiri izvajalcev gradbenih del za dosego neupravičenih koristi. To bo komisija, vam zdaj zagotavljam, morala zapisati, ker se to ve in to je namen komisije, da to zapiše. Kapital bo seveda naredil vse, da bodo danes negativni komentarji o preiskovalnih komisijah v naših medijih - vsaj nekaterih, ki so vodeni. Razpisala se bo o neuspešnosti, pa ni res, četudi je v tej državi kapital in finančna oligarhija tako strašno močna na podlagi judeževega denarja, ki ga je izropala iz žuljev delavcev in kmetov. Četudi je tako močna, imajo parlamentarne komisije svoj vpliv. Škoda, da je nismo ustanovili in je tudi krivda nas, pa nismo imeli dovolj podpisov takrat leta 2000, da bi jo uvedli takrat, pogledali v projekt Trojane, kot je bil zastavljen, verjetno bi marsikaj preprečili. Takratni trasi - ko sem postal poslanec, je bilo že vse sprejeto za to traso - je politika v zaledju Drnovška pogruntala, takratni LDS, da Drnovšek vztraja pri trasi skozi Trojane. Jaz sem to imenoval izlaška trasa, zaradi interesa, da domačemu kraju nekaj pomaga. In kot pijavke so se usedli vsi na to, so podražili projekt čez vse možne meje, traso s tuneli in viadukti, dvignili avtocestno traso, 30 metrov nad sedanjo traso. Veste, to je nonsens, da avtocesta ne poteka nižje od sedanje, ki gre po terenu, ampak ob tem je bilo mogoče graditi kilometre in kilometre nadvozov, viaduktov in kilometre in kilometre tunelov. Zadnjič se je pri tunelu Markovec pokazalo, da je pri enem kilometru tunela okrog - mislim, da 6 milijonov - se pravi, ne vem koliko milijonov evrov, mogoče ceneje graditi. Gospod Zidar je rekel, za ta denar, ki ga je dal najnižji ponudnik - se ne da graditi. In se je pohvalil, da je zgradil 60 kilometrov tunelov in po tistem računu, če primerjamo oceni, tako kot so bile pri tunelih cene višje, 360 milijonov več evrov, kot bi jih, če bi se javna naročila transparentno sprejemala. Če ne bi bilo tukaj povezav s politiko, s tega konca, vašega. To se pravi, na 60 kilometrov pa 6 milijonov evrov na enem kilometru tunela. In kam je šel ta denar? Vemo, kam je šel. Zaradi tega so tako močne te stranke, da lahko v medijih vse dosežejo, povsod lahko vse dosežejo, s poceni ali pa z ukradenim denarjem se marsikaj doseže. In poglejte, tudi to bo sigurno v tej komisiji, da je prišlo do favoriziranja posameznih ponudnikov. Absolutno bo to sklep komisije. Spomnite se ob Trojanah, zamenjave kasete, zamenjave ponudbe nič se ni raziskalo. Pa je bil tak poseg, da je nekdo imel možnost zamenjati ponudbo, ker je bila konkurenčna ponudba nekoliko cenejša. To so strašne malverzacije, ki jih danes s svojim interesom za to preiskovalno komisijo podpirate. Veste, zakaj podpirate, koliko tega denarja vam je pomagalo na oblast, tudi veste. In če ne bi bilo takrat tiste trase oziroma teh pijavk, ki so se na Drnovšku ustvarjale na tej trasi čez Trojane usedle, bi lahko s tistim denarjem do Pinc zgradili avtocesto, izključno z dostavnim pasom, ki ga je "de facto minister" črtal, "de iure minister" pa ni imel možnosti in pa moči, da bi pustil pri življenju tisti odstavni čas. In danes Prekmurci trpijo, tako kot trpijo pri Muri in pri vsem drugem, ker se je na njih davno pozabilo. Podobno je s traso Rebrnice pa čez Vipavsko dolino. Interes lobijev po čim bolj zahtevnem gradbišču. Trasa je zaradi burje speljana napačno, bi morala biti po robu. Vemo. Iz mnogih razlogov je stvar narobe. Rebrnice se gradijo ne vem, kako dolgo, zato, da potem nekateri govorijo, da so za to krivi Hvalica in ne vem kateri lokalni politiki. Ja, poslušajte, Ivo Hvalica je rekel, pokleknem pred ministra, če bo dal prioriteto, da bo to naredil v določenem času. Sedaj pa jih v kolumni namakajo, da so ti poslanci, ki iz pomladnih strank prihajajo, najbolj odgovorni. Torej, skozi to se je razkrila transparentnost, da je bil to politični projekt zavlačevanja ceste čez Rebrnice in skozi Vipavsko dolino, da se bo lahko "politično namakalo pomladno stran", da ni za svoje dovolj naredila. Minister, ki je bil iz Ljudske stranke, ni mogel nič narediti, ker so lobiji, ker so centri moči odločili. In to se mora razkriti v preiskovalni komisiji. Tako tisti kolegi, tudi podpisniki, ki mislijo, da med nosilce javnih funkcij spadajo samo ministri ne ve, to je širok krog ljudi! Ne se bati, res je obseg tega neverjeten in tudi obseg te preiskovalne komisije. Treba je dati celoto na rešeto. Ni druge pomoči! In kolegi poslanci s s tiste strani, ki niste vpleteni v te zadeve, bodite angažirani in se danes izločite, ker to bo streslo in tektonske posledice imelo. Upam, da smo še normalna država, ki tudi včasih post festum, prepozno, ampak kljub temu reče bobu bob. Ta preiskava je v javnem interesu. O tem ni dvoma. Ta preiskava je še kako v javnem interesu, kajti šle so tako silne milijarde denarja, da morebitna trgovina z orožjem - vse skupaj, kar se je legalno prodalo - je pljunek v morje proti temu. In vendar je gospa Spomenka Hribar rekla, da trgovina z orožjem ima isti simbolni in negativni moralni pomen kot povojni poboji. Ne vem, če bo rekla, da je to še dosti hujše kot povojni poboji, malverzacije pri cestnem lobiju. Naj se danes sooči s tem in naj pove, ali je to še dosti hujše za slovenski korpus. Kolegice in kolegi! Ni se zgodil samo šentviški predor. Zgodile so se strašne nečednosti. Zaradi tega še danes gradimo avtoceste, čeprav bi morale biti že pri Đevđeliji, če bi jih Slovenci gradili za ta denar. Zaradi tega je treba preiskovalno komisijo čim prej formirati in jo opremiti s potrebnim suportom. Ampak tudi tu parlamentarna administracija zavlačuje in takim komisijam ne da dovolj strokovnega suporta. Odkar se preiskujejo ti lobiji, potem dobi sekretar tri komisije. Včasih, ko je pa Anderlič imel preiskovalno komisijo, je pa lahko potegnil kateregakoli sekretarja od zunaj. Cviklove komisije imajo ekspertize, strokovni suport. Ko bo pa ta komisija zahtevala plačane eksperte, bodo pa rekli, da je treba šparati, recesija. Torej, še kako podpiram ustanovitev te preiskovalne komisije. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Posedel.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. V predstavitvi stališča Poslanske skupine sem izrazil dvom oziroma razmišljanja v naši poslanski skupini, da za ustanovitev te parlamentarne preiskovalne komisije ni osnovni namen razkriti ali ugotoviti dejanskega stanja, ampak da je bolj namenjeno čemu drugemu. In po tako bogatem nastopu predhodnika je to zagotovo še bolj utrdilo moje prepričanje, da bo to namenjeno vse čemu drugemu, če smo poslušali kolega Jerovška, kako je enostavno prišel z avtoceste do povojnih pobojev, potem vemo, kako bo v tej preiskovalni tudi na dnevnem redu vse mogoče in nemogoče. Ko sem poslušal kolegico Evo Irgl, ki je žal šla ven, bi ji povedal, da sem se spomnil na pravljico o Trnuljčici. Ne toliko zaradi lepote, ampak predvsem zaradi spanja. Očitno, kot da bi prejšnji mandat nekateri prespali ali pa, da ga ni bilo. Zato je težko razumeti razpravljavce, ki vse vedo, ki vedo za zasebne milijarde, milijarde, ki vedo za judežev denar, ki očitno vedo tudi za prekupčevanje z orožjem, ki je kaplja proti temu, kaj se je dogajalo v gradbeništvu in da v teh štirih letih, v obdobju, ko so bili na oblasti, niso izkoristili vseh legalnih institucij te države, da bi pokrenili vse potrebne postopke, da bi se tisti, očitno jih poznajo, sankcionirali in da bi se te nepravilnosti ugotovile. Zato danes ugotavljati, ustanavljati takšno komisijo spominja na že vidno in to je preiskovalna v prejšnjem mandatu o Mercatorju, kjer se praktično zaradi toliko števil primerov ni ugotovilo tistega bistva, kaj se je dejansko zgodilo pri sporni prodaji deleža Mercatorja. Zato je težko verjeti, da bo ta preiskovalna parlamentarna komisija korektno opravljala svojo delo. Jaz sem še vedno optimist in upam, da bo kljub temu tako in bom to najlažje ugotovil takrat, ko bo tudi pripravljen program tistih objektov, tistega obdobja, tistih zadev, ki se jih bodo člani komisije dejansko lotili. Kolega Jerovšek je danes pogrešal predstavnike Vlade, pa žal, ga ni tukaj, da bi ga vprašal, katere Vlade pa, saj so bile štiri vlade v tem obdobju od leta 1996, kar bo obsegala ta parlamentarna preiskava, in še najmanj aktualna vlada in je verjetno tudi logično, da takšne zadeve je bolje, da Vlada v tem trenutku dela na problemih, ki tarejo Slovenijo, kot pa da posluša razmišljanja o vsem tem, kaj se je dogajalo v teh letih. Zato je mogoče čisto konkreten predlog, da se bo preverila verodostojnost ali namen novoustanovljene komisije takšen, da pogleda konkreten primer ob zaključku mandata prejšnje vlade, ki jo je vodil gospod Janez Janša - sprememba trase 3. razvojne osi. Mogoče boleča tema za koga, pa vendar. Sprememba trase se je zgodila ob izrazitem nasprotovanju Ministrstva za kmetijstvo. Vsa stroka nasprotuje tej trenutno veljavni trasi, pa vendar je nekaj dni pred zaključkom mandata takratni minister za kmetijstvo, gospod Jarc, podpisal soglasje in je bil sklep vlade, da se prične z državnim lokacijskim načrtom za novo traso. Če to ni eklatanten primer vpletenosti verjetno tudi politike, tudi nosilcev javnih funkcij - težko bi trdili, da ni. Zato bi bil mogoče konkreten predlog, da se ta najbolj aktualen primer pogleda, ker se tudi še da marsikaj rešiti. Ne nazadnje se lahko na ta način še zaščiti ogromne površine najbolj rodovitne zemlje v spodnji savinjski dolini v občini Braslovče. To je dober primer, ki kaže, da v vsakem obdobju prihaja do teh pojavov. Zato je tudi prav, da se s parlamentarno preiskovalno komisijo to razišče. Pa vendar čudi ravno ta izguba spomina za zadnja štiri leta in se zdaj vračamo v obdobje, ko po nemarnem omenjamo ime, žal pokojnega, bivšega predsednika dr. Drnovška. Zato ponavljam svoje mnenje, da bomo z veseljem sodelovali pri tej preiskovalni komisiji tudi zato, da bomo sproti priče, kaj se s to preiskovalno komisijo dogaja. Glede na obseg je najmanj, kar lahko rečemo, da je neizvedljivo, lahko pa je izvedljivo v posameznih segmentih. Težko je poslušati, vsaj meni osebno, kako se z nastopi v parlamentu - konkretno mislim na gospoda Jerovška, da mi ne bi kdo drug repliciral, njega bom ponovno imenoval, gospod Jerovšek - z levo roko meče na mizo ali pred ljudi izraze "ukradenega ogromno denarja", "grozljive mahinacije", "judežev denar", "tektonski premiki", kaj vse se je dogajalo, pa se vendar ob tem ne ukrepa. Verjamem, da ni niti korektna izjava, da so pod vprašanjem pokojnine upokojencev. Tiste so pod vprašajem toliko kot naše poslanske plače, ker gredo približno iz istega vira in zato ni treba, da bi s takimi nastopi grenili in spravljali v dvom upokojence, ki, verjamem, težko živijo, ni pa treba, da se s takimi izjavami njihovo življenje še poslabšuje. Mislim, da je razmišljanje samo za nazaj pač način nekoga, da odvrne pozornost od tistih stvari, ki so se delale v prejšnjem mandatu. Zato je bilo toliko malo narejenega na razčiščevanju za nazaj in se je danes kot opozicijska stranka zopet odločila za vložitev zahteve po parlamentarni preiskavi. Ponavljam, sam jo podpiram, vem, da je potreben in pomemben institut, vendar je velika nevarnost, da se zlorabi in si tega ne želim.
Hvala. Besedo ima gospod Grill.
Najlepša hvala za besedo. Tudi sam sem mnenja, da bi bilo za državo Slovenijo in za davkoplačevalce bistveno bistveno bolje ugodno, če bi imeli takšno preiskovalno komisijo že nekaj let prej. Prepričan sem, da bi takšna komisija prispevala k temu, da se ne bi gradnja cest, avtocest v bistvu iz leta v leto povečevala in to bolj, kot pa je bila prisotna inflacija. To je bilo neprimerno več podražitev, z višjimi skoki. Nedolgo tega kar sem se pogovarjal z enim strokovnjakom za gradnjo avtocest, ko mi je odkrito povedal, da je cena izgradnje, govorim o izgradnji, avtocest v Sloveniji zagotovo vsaj 30% dražja, kot bi bila to neka normalna cena ob upoštevanju normatizacije, dobička, itd. Pomeni, da se samo pri izgradnji vsaj 30% pri nas cene višje kot bi bile sicer. Če pogledamo še drugi moment, ki se pa mi zdi še toliko bolj pomemben, pa je ta, da so pa tudi verjetno projektiranja bila načrtno takšna, da so bile te cene že po sami projektni vrednosti bistveno višje, kot bi bile sicer. Zakaj do tega pride ali pa zakaj je do tega prišlo? To ni prišlo čez eno leto, iz leta v leto se je ta mreža ustvarila, pletla. To so bili projektanti, so bili nadzorniki so bili seveda tudi izvajalci in, ko je bil enkrat zaprti krog, je v bistvu bilo nemogoče na enostaven način v to sfero priti, raziskati - in danes smo tam, kjer smo. Podoben primer je tudi na visokih gradnjah. Tudi tam, kjer se gradi za državni denar, so te cene enormno previsoke. Nekaj primerov. Onkološki inštitut. Prva načrtovana vrednost se je takrat gibala, govorimo še o tolarjih, ker so bili tolarji, je bila nekaj čez 3 milijarde tolarjev. Končna vrednost, mislim, da je bila okoli 14 ali celo več. Petkrat dražja investicija. S tem da se še danes srečujemo s tehničnimi rešitvami, ki ne ustrezajo tistim pričakovanim standardom. Ravno tako šentviški predor. Mislim, da je s 30 milijonov prvotne vidnosti, to je pa zdaj že v evrih, šlo na skoraj 150. Tudi tukaj petkrat dražja. In tukaj so projektanti tisti, ki iščejo najdražje rešitve. Nenazadnje saj so oni plačani, izgleda, z nekim deležem od vrednosti projekta in je v osnovi zainteresiran, da bo iskal take projektne rešitve, ki bodo najdražje. Tukaj danes slišati, da bo ta preiskovalna komisija v bistvu samo zapravljanje denarja, da ne bo nobenih izsledkov, nobenih zaključkov - jaz sam tega mnenja ne delim. Prepričan sem, da tisti denar, ki se bo pač za delovanje te komisije porabil, bo v bistvu kaplja v primerjavi s tistim, kar se bo zagotovo na podlagi teh raziskav tudi dogodilo ali pa bo vplivalo na izvajalce in pa tudi na bodoče gradnje naših cestnih infrastruktur. Kajti prepričan sem, da se bo marsikakšna stvar spremenila v smislu bolj racionalnega projektiranja in tudi izgradnje. Komisija, ki jo ustanavljamo, bo ugotavljala politično odgovornost, kajti drugih pristojnosti nima. Prav je tako. Kajti to, kar sem prej omenjal, o tem zaprtem krogu med projektanti, izvajalci, nadzorniki, je zagotovo bila vključena politika, kajti brez politične podpore ali pa vsaj tihega soglasja tega ne bi bilo oziroma se tega ne bi dalo ustvariti. Je bilo tudi danes slišati, da bi moralo to raziskovati naše tožilstvo, naša policija. Strinjam se, da bi bilo to v marsikaterem primeru upravičeno, vendar, kdor pobrska po spominu, bo lahko ugotovil, da je bila velikokrat marsikakšna sprememba zakona narejena prav v cilju, da se kakšne takšne lumparije, ki so se dogajale, ne bi dalo odkriti ali pa da so zadeve zastarale. Tako sem trdno prepričan, da pravno, po veljavni zakonodaji s številnimi luknjami, ki so bile namenoma pri pripravljavcih zakona narejeno - s podporo najvišje politike - bi bilo sedaj tudi, če bi to policija raziskovala, verjetno marsikakšen primer zaradi tega nemogoče raziskati in bi bilo to delo v bistvu bolj zaman, kot pa bo delo te komisije. Zato verjamem, da bomo z delom te komisije, še posebej, če bodo ostale parlamentarne stranke predlagale ljudi, ki bodo zainteresirani oziroma poslanke in poslance, da bodo delovali konstruktivno, da jim bo cilj raziskati vsa ta ozadja in te dogodke v preteklih 15-ih letih in da bo v Sloveniji v bodoče gradnja cest cenejša ali vsaj primerljiva z drugimi državami. Bi pa verjetno veljalo razmišljati, da bi se ustanovila komisija, kot sem že omenil, tudi za visoke gradnje, kajti tudi tam so verjetno stvari oziroma zagotovo enake, kajti ne nazadnje je tudi eno in isto podjetje, vsaj eno, ki je v Sloveniji dovolj znano - SCT, v vseh teh zgodbah od onkološkega instituta do gradnje viaduktov in ostalih infrastruktur. Pomeni, da so igralci enaki. In samo še ena stvar. Upam, da bo imelo vpliv tudi na tako imenovane obnove naših avtocest. Jaz se tudi vozim vsak dan iz Novega mesta v Ljubljano in tudi drugje in velikokrat se sam sebi čudim, kje so bile potrebe, da se tako temeljito rekonstruirajo avtocestni odseki, ko v bistvu ni bilo nobenih takšnih ali drugačnih poškodb. Tudi zdaj, če se vozimo mimo Ljubljane po južni obvoznici, kakšni posegi so, ki bodo davkoplačevalce stali milijone evrov, pa sem trdno prepričan, da to zdaj še ne bi bilo potrebno, ni bilo nobenih takšnih napak, ampak je to dogovorjeno vnaprej, to je zagotovljen posel. In mislim, da bo takih stvari še veliko v prihodnje, če ne bomo poskrbeli za to, da se vzdrževanje in rekonstrukcije izvajajo resnično takrat, ko je to potrebno. Tako verjamem, da bo ta komisija s svojim delom dosegla svoj namen. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Zanoškar.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! Čeprav lahko izjavim, da sem eden tistih povprečnih državljanov, ki jim ni vseeno, ki jih boli, ki so togotni, ki so včasih tudi besni, takrat ko gre za sum ali za dokazano dejanje korupcije ali nečednih poslov - toliko bolj v primeru ustanavljanja te preiskovalne komisije in preiskave v zvezi z ugotavljanjem politične odgovornosti v sistemu gradnje hitrih cest, avtocest. Lahko rečem, da me še tista mera optimizma, ki jo nosim v sebi, nekako mineva. Mineva zaradi tega, ker so se že ustanavljale preiskovalne komisije, izvrševale preiskave, komisija na komisijo, preiskava na preiskavo, ko pa pogledamo rezultat vseh teh preiskav in komisij, je bera rezultatov silno borna. Malo je primerov, da bi bil na podlagi teh preiskav kdo obtožen in obsojen, da bi mu bila konkretno dokazana krivda. Na tak način gre tudi za krilatico, če hočeš, da se česa ne bo ugotovilo, potem ustanoviš preiskovalno komisijo, ki tega zanesljivo ne ugotovi. A to je del mojega pesimizma, s katerim gledam na ustanovitev preiskovalne komisije, ki je ustanovljena, ki bo delala, in ji sam želim vse najboljše. Vendar pa tak zalogaj in breme, ki si ga je komisija zadala, se pravi, preiskavo vseh dejanj od leta 1996 vse do danes, je tako silno, težko in močno, da verjetno nisem edini, ki sem skeptičen v tej dvorani, pri čemer vidim, da je čedalje manj poslank in poslancev. Verjetno je še kdo izmed nas tak, ki ne verjame v uspeh te preiskovalne komisije. Na žalost se poleg te skepse vsiljuje tudi drugo dejstvo, da se komisija ustanavlja zaradi nečesa drugega. Da je izvirni namen te preiskovalne komisije nekaj drugega, ne samo to, kar naj bi preiskovala. Ne nazadnje, če pogledamo obdobje od leta 1996 naprej, so bile različne vlade in vse vlade so imele vgrajene sisteme, po katerih bi se lahko na legitimen način ugotavljala odgovornost, ne samo politična, kazenska in materialna odgovornosti vseh tistih, ki so - če so, saj je bil do zdaj samo sum - počeli neke nečiste posle. Vse te vlade so imele to možnost in priložnost, da bi to naredile. Vendar mi si danes nalagamo to breme, da bomo za 13 let nazaj ugotavljali dejstva, ugotavljali odgovornost in nekaj dokazovali. Veste, potem pa moramo biti ali naivni ali idealisti, če verjamemo v to, da bomo prišli do realnih rezultatov. A dokler imamo sistem in Računsko sodišče in tožilstva in policijo in ne nazadnje še mnogih drugih represivnih organov, dokler imamo ta sistem legitimen, potem ne vidim razloga, da bi se nekako podvajalo, da bi prevzemali neke težke naloge in težka bremena nase in opravljali to namesto nekoga drugega. Pa ne samo zaradi tega, da mi prevzemamo neko nalogo, ki ni naša, izvirna. Jaz mislim, da ima Državni zbor veliko, veliko več izvirnih, elementarnih nalog in zadolžitev, ki so nekako vitalnega in ključnega pomena za razvoj države. In zopet ustanovitev ene take komisije, ki bo imela kup dela, najbrž da odmika našo vsebino, vsebino Državnega zbora od tiste elementarne. In zopet zapravljamo energijo za nekaj drugega, kar mogoče ni toliko nujno, a je pomembno - kot sem na začetku samo omenil, so pomembne tudi te stvari, kot je korupcija in kot so nečedni posli, da se jih razčisti. Vendar sem prepričan, da kje drugje veliko prej kot pa v Državnem zboru. Pa če že komisija, potem naj ji zaželim vse najboljše in uspešno delo. Čeprav - tako kot je kolegica Eva Irgl povedala, da prejšnja Vlada je načela gradbinski lobi in avtocestni lobi; je načela, prepričan sem, da ga je načela. Mogoče ravno na pravem mestu, da ga je načela, da ta začetek zgodbe in razčiščevanja ni bila ustanovitev raziskovalne in preiskovalne parlamentarne komisije, pač pa so bile hišne preiskave, in to v zgodnjih jutranjih urah. Torej, gre za tisto stvar, o kateri sem govoril: imamo legitimne sisteme - zakaj tisti ne opravljajo teh stvari, ki si jih sedaj mi nalagamo? In na koncu koncev ta razprava bo izzvenela kot politično obračunavanje, kot prostor za populizem, politični populizem in nastopanje pred kamerami, tiste izvirne vsebine pa verjetno se ne bo dotaknila. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Jeraj.
Hvala lepa. Samo podpiram preiskavo za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri izvedbi gradbenih investicij, kajti ta država ima že od svoje osamosvojitve velike težave z investicijami, tako z investicijami v zdravstvu, kulturi kot tudi in pa morda še najbolj tudi pri investicijah v avtocestno oziroma cestno infrastrukturo. Če bi lahko rekli, da vse poti vodijo v Rim, bi lahko rekli, da tudi vsi znaki in vse poti vodijo do nekaterih podjetij in do nekaterih imen, ki se v zadnjem ali pa vsa ta leta pojavljajo v vseh teh zgodbah. Omenjena je že bila pediatrična klinika, onkološki in podobno. In nekateri nam očitate, da bi tudi v mandatu naše vlade lahko kaj več naredili - zagotovo, vendar pa kar nekaj tudi smo, zato zdaj selitev pediatrične klinike, onkološkega inštituta in tako naprej. To se je vse zgodilo v prejšnjem mandatu oziroma so se stvari tako daleč pripeljale, da smo do teh objektov končno po desetletjih le prišli. In tudi na področju cestne infrastrukture je bilo kar nekaj narejenega. Morda pa je problem v tem, da v tej državi niso vse institucije - ki bi morale biti zainteresirane, da bi te stvari potekale tako, kot je treba, in da bi se kaj zgodilo - enako zainteresirane, da se res kaj takšnega zgodi. Spomnimo se lani primera Zidar-Penko, kakšen cirkus je bil in kaj bi bilo, če bi bilo, seveda če bi sodnik dovolil preiskavo takrat tistega avtomobila. Očitno se je preveč zgodilo, kajti v tistem času ali pa da je do tega sploh prišlo, je morala zelo intenzivno delati tako skupina na tožilstvu za organizirani kriminal kot tudi skupina na policiji, večmesečno delo je rezultiralo v nekem dogodku, potem pa je zaradi odločitve sodišča morda vsa stvar padla v vodo takrat, ko bi lahko kakšno stvar razjasnili in bi tudi danes bilo kaj več jasnega in bi na kaj več vprašanj ali pa zahtev, ki smo jih zapisali v predlog, da se uvede preiskovalna komisija, zapisali. In v resnici si lahko najbrž priznamo, da je bil to eden redkih dogodkov, ko je večina tudi državljank in državljanov rekla: "No, zdaj se bo pa nekaj zgodilo, zdaj se pa nekaj začenja in končno bomo raziskali in ugotovili, ali in kaj je bilo narobe pri gradnji naših avtocest." In še nekaj drugih stvari smo naredili. V prejšnjem mandatu je bil zamenjan minister za promet tudi iz razlogov, ki so navedeni tukaj, ker se pač določene stvari niso odvijale tako, kot bi se morale, in morda bo tudi eden od tistih, nekdanji minister Božič zaradi svojih - morda - povezav, ki bo tudi povprašan o tem, kaj se je dogajalo in kako so stvari tekle. Tudi kar nekaj stvari se je zgodilo zaradi tega, ker se je usposobil oziroma se je omogočilo tako delo, kot bi moralo biti, na Uradu za varstvo konkurence, pa še kje. In to se je dogajalo v času naše vlade. In če bi ta vlada s svojim delom lahko nadaljevala, ste lahko prepričani, da bi se stvari odvijale v tej smeri. Očitno ima policija sedaj drugega dela dovolj, ko posebna skupina zaradi izdaje tajnih podatkov preiskuje neko zbornico fizioterapevov in najbrž v tem času pa res nima dovolj časa preiskovati kaznivih dejanj, ki so večjega obsega, ki jih lahko dejansko imenujemo organizirani kriminal. Mi smo zapisali v naš predlog, da se sploh na investicijah v cestno infrastrukturo po pravilu dogaja, da so preseženi roki, presežena sredstva oziroma da so ob dokončanju del vsi ti projekti dražji. Tudi 400% več plačamo na koncu in najbrž je to za državljanke in državljane zanimivo, kaj se na tem res dogaja in kam, v katero vrečo brez dna mečemo davkoplačevalski denar. Do tega, da obstajajo sumi, da neizbrani ponudniki potem nastopijo kot podizvajalci, kar kaže na to, da so se verjetno dogovorili s tistim, ki je bil izbran na razpisu in podobno. Zato jaz ne delim teh negativnih občutkov koalicijskih poslancev, ki pravite, da se ne bo doseglo nič, da se ne bo zgodilo nič. Mislim, da bodo nekateri od akterjev, ki so bili v zadnjem desetletju, dobrem desetletju, vpleteni v vse te zgodbe, verjetno celo prvič vprašani, kako so se stvari dogajale in zakaj se je nekaj dogajalo. Kolega iz Zaresa pravi, da je ta vlada najmanj vpletena, to je lahko res, lahko pa tudi ne, ker kar nekaj strank, ki je v tej vladi, je bilo tudi že v nekaterih prejšnjih vladah. Zato tudi težko razumem, zakaj taki negativni komentarji na vpeljavo preiskave koalicijskih preiskovalcev, če pač ta vlada nima s tem nič. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima dr. Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Bolj ko se gradnja avtocest približuje h koncu, bolj se kriminalizira in vse bolj se postavlja vprašanje strokovne in politične odgovornosti vseh, ki so sodelovali v procesu gradnje. To ni nič nenavadnega! Marsikateri tako imenovani "megaprojekt" je doživel podobno usodo tudi po svetu. Predvsem bi lahko rekli, da v zadnjih desetletjih se je naredilo veliko takih megaprojektov. To so projekti, ki zahtevajo mobilizacijo velikih finančnih sredstev, ki jih privatni sektor ne more zagotoviti. Včasih zahtevajo tudi velike tehnične in organizacijske posege in poznejše obratovanje, kot vidimo, je včasih negotovo. Obstaja obsežna literatura na temo tako imenovanih megaprojektov. Avtorji, podpisniki tega niso upoštevali pri tem aktu in akt ni optimalno pripravljen. Ti megaprojekti so zelo različni, imajo pa eno skupno lastnost. In to je, da vsi po vrsti presegajo sredstva, ki so bila načrtovana za njihovo izgradnjo. V eni knjigi, ne bom je navajal, ker vas ne zanima, recimo, projekt bostonske cestne arterije in tunela je presegel stroške za 196%. Ne za 96, ampak za 196%. Most v Združenem kraljestvu - 175%, železnica Boston-Washington-New York za 130% in tako naprej. Ni projekta, ki ne bi presegel predvidenih sredstev. Opisal je tudi zakaj, ampak tega nimam časa govoriti. Predvsem bi rekel, da je avtocestni projekt v Sloveniji tudi močno presegel ta sredstva. Od prvotne vrednosti 1,8 oziroma po nekaterih podatkih 2,3 milijarde je narasel na okoli 10 ali 11 milijard, odvisno od tega, kakšna bo še dodatna zadolženost. Treba je povedati za vse tiste, ki so prej govorili, da se je avtocestni program od začetka povečal za 40% ali celo več, da so bile v Državnem zboru dodane nove ceste, nove obvoznice, nove vpadnice. Da je bil prvotni program načrtovan po načelu tako imenovanega ostrega svinčnika. Da je, na primer, predvideval premostitev Črnega Kala samo z drugim pasom, pri čemer bi, državna cesta imela funkcijo drugega pasu, tako kot sedaj na začetku ceste proti Dolenjski - izrazito slaba rešitev. Da je bila severna avtocesta Maribor - Murska Sobota - Lendava uvrščena v program šele leta 1995, da je bil v času priprave tega projekta samo lokacijski načrt na primorski avtocesti, da ni bilo nobenega drugega lokacijskega načrta, na osnovi katerega bi se lahko vsaj približno ocenili investicijski stroški izgradnje avtocest. Kljub vsemu pri teh zadevah ni mogoče izključiti raznih koruptivnih dejanj, kakor pri vseh javnih naročilih. Prav je, da se raziščejo, čeprav nimam iluzije, da je ta preiskava kaj več kot politični obračun za tekoče potrebe. Ampak vseeno, imam nekaj izkušenj. Če že, potem bi nemara kazalo opozoriti na vidik, ki je bil opazen, vendar se nanj takrat ni moglo kaj dosti vplivati. Recimo, dobro bi bilo ugotoviti, ali je v teku izdelave državnih lokacijskih načrtov na zemljiščih, na katerih bi lahko potekala avtocesta, prišlo do povečanega prometa s tedaj še kmetijskimi zemljišči. Kdo je kupoval, kdo je prodajal in tako naprej. Zelo zanimivo bi bilo videti in marsikdo v tej dvorani bi se mogoče manj smejal. Omenjate Šentvid. Seveda, Šentvid je tipičen primer, kako se ne sme graditi, in tipičen primer, da stroškov ni mogoče kontrolirati, če med gradnjo projekt spreminjate, razširjate, dopolnjujete. Zelo zabavno bo ponovno ugotoviti, zakaj se je to dogajalo, zakaj je bila zamujena dopolnitev uredbe o lokacijskem načrtu in kakšna politična borba je bila takrat, 2005, v vladi, da se je to zgodilo. Žal, v predlogu akta ni ugotavljana politična odgovornost nosilcev javnih funkcij za prehod na vinjetni sistem, na kar je kolega Anderlič opozoril, ki ima res negativni učinek na financiranje avtocest, na vračanje posojil, na gradnjo tretje osi in tudi na to, da nismo dobili sredstev iz Evropske unije. Opozarjam še to, da tu obstaja tveganje zaradi javnega dolga. V tem trenutku dolg Darsa ni javni dolg, zato ker je bila stara cestnina plačevana po načelu plačila za storitev. Če bodo nekje v Evropi, to ni dobro govoriti, bom zelo po tihem govoril, razložili, da to ni več plačilo storitve, ampak je v bistvu taksa, bodo to všteli v javni dolg. In če to vštejejo v javni dolg, način vinjetnega pobiranja cestnin, smo, lahko bi rekli, dejansko opleli. Navsezadnje bi bilo zelo zanimivo, da se prouči ali da se ugotovi tudi usoda te študije načrta uvedbe cestninjenja z vinjetami v Republiki Sloveniji. To študijo sem dobil šele na podlagi zahteve na podlagi zakona o dostopu do informacij javnega značaja. Jaz sicer ne verjamem in moram reči, da nihče ne bi šel tako daleč, ampak namignjeno mi je bilo - in to bi bilo dobro, če že preiskujeta sedaj - , da te študije ni bilo. Da je bila izdelana postfestno, šele tedaj, ko sem jaz zaprosil zanjo. Poudarjam, da v to ne verjamem, in mislim, da to ne more biti res. Vendar nek sum je. Prepričan sem, da bo ta sum lahko ovržen, če boste to preiskali. Veseli tudi, da je v tej študiji - torej v preiskavi problem drsnost v trojanskih predorih. Obstaja študija prof. Lieschke s tehnične univerze na Dunaju. Sam sem jo prebral. Nisem pa prepričan, da jo je prebral tedanji minister, ki je tu, v dvorani, pa tudi nisem prepričan, da jo je prebral tedanji državni sekretar, ki je tudi tu, v dvorani. Ker če bi jo prebrali, ne bi za povečano drsnost obsodili nadzornega inženirja, ki je opravljal to funkcijo, kajti ta študija v ničemer ne govori, da je kriv nadzorni inženir, ta je celo, paradoksalno, opozoril na to. To je bil razlog, da so takrat odstranili direktorja in da se je na čelo pripeljalo člana SDS, kandidata na državnozborskih volitvah in župana Prebolda. Niso pa povedali in obrazložili, da je problem drsnosti v tunelih po Evropi nasploh problem in da je imel leta 2008 povprečen dnevni pretok vozil v trojanskih tunelih tisto vrednost, ki bi jo morali doseči šele leta 2020. Torej, to pomeni, da je to problem, ki ni bil vezan na nadzornika. Ampak, seveda, mogoče bi s tem v zvezi - seveda sam tega ne verjamem - proučevali, ali ni prišlo prav pri tem nadzornem inženirju, ko so zamenjali direktorja, tudi do kar pomembnega reklamiranja in oglaševanja v SDS-ovih brezplačnih oglasnikih. Na koncu bi rekel samo še to, da zaključim na enak način, kot sem začel, spominjam se, da sta mi nekoč ob otvoritvi neke avtoceste - takrat sem bil še minister za okolje in prostor - nek gradbenik in nek projektant, ne spomnim se več imena in mislim, da jih takrat tudi nisem dobro poznal, rekla: "Minister, nekoč bomo dobili medaljo za to, kar smo naredili za Slovenijo." In jaz sem ju polil s hladno vodo: "Ne, ne bo medalje, še dolgo potem vas bodo vlačili po sodiščih, odgovarjali boste za politično odgovornost, strokovno odgovornost in se tega ne boste znebili zelo dolgo." To je edina hvaležnost [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala. K besedi se je javil gospod Marinič kot predlagatelj. Izvolite.
Hvala lepa v imenu predlagateljev. No je že prav, če se poslužimo neke strokovne primerjave in ugotovimo posamezne velike projekte pri gradnji tunelov, da se je ta ali oni tunel podražil za 100%, za 200, 300. Če bi želeli uravnotežiti sliko, bi morali po drugi strani dobiti nasprotno informacijo koliko je pa takih primerov, kjer so se tudi takšni megaprojekti pocenili. Tudi te študije in te primerjave obstajajo. To je potem uravnotežena informacija, s katero operiramo, če hočemo biti dosledni. Nikoli in nikar predlagatelji ne bomo trdili, da vse, kar je v tej Sloveniji bilo storjenega na avtocestnih programih - da ne gre za velike dosežke. Gre za dokaze, gre za uveljavitev nekaterih naših domačih strokovnjakov, ki so se dokazali in pokazali, da znamo in zmoremo prav toliko kot mnogi drugi mednarodni, svetovno uveljavljeni strokovnjaki. Ampak saj vendarle v tej parlamentarni preiskavi ne bomo ugotavljali, kdo je kakšen strokovnjak. Morda da strokovnjak, ampak pod narekovajem "strokovnjak", ki je očitno živel v času, ko je videl, da se da kaj narediti mimo upoštevanja tistega, čemur pravimo, da je treba z javnim denarjem tudi odgovorno gospodariti. In prav utemeljitev razlogov za odreditev akta o parlamentarni preiskavi izhaja iz 93. člena Ustave Republike Slovenije. Poudarjam že to tretjič, ker nekateri še vedno trdijo, da to ni potrebno, ampak poslušajte, spoštovani kolegi, to je naša ustavna kategorija. Mi izpolnjujemo ustavna določila. Je pa nekaj drugega zelo pomembno, kar bi želel poudariti. Hkrati z izpeljavo avtocestnega programa se je z menedžerskim odkupom in s sredstvi iz neznanih virov lastninilo tudi podjetje SCT, ki je na preplačanem avtocestnem projektu opravilo največ del, kar vzbuja sum, da so posamični nosilci javnih funkcij omogočili direktorju in drugim, ki so sodelovali pri menedžerskem odkupu, pridobitev protipravne koristi. Izhaja iz utemeljitve, iz katere je iz sporočila o zaključku parlamentarne preiskovalne komisije v prejšnjem mandatu moč ugotoviti, ko je komisija ugotavljala, kako so se v tem podjetju prodajali delež. Z 22 strani tega poročila parlamentarne preiskave izhaja, in to poročilo je ta parlament tudi obravnaval in ga potrdi, sprejel. In sicer, lastniška struktura SCT-ja leta 2004: Kad 23,25%, Sod 9,81%, Delfi 53,1%, lastne delnice 12,76%. Kad in Sod sta imela skupaj 33,06% delež. Julija 2003 družba P&S opravi cenitev, cena delnice SCT 7.200 SIT, in sicer v razponu med 5.499 ter 8.907 SIT. Se opravičujem, ker govorim v slovenskih tolarjev, takrat so pač bili tolarji in je prav, da je to verodostojno tudi s takratno valuto, ki jo lahko preračunamo. Kad in Sod prodata deleže istočasno v obdobju april-avgust 2004. Skupni delež Kada in Soda je 33,6%, vendar prodaja poteka ločeno, kot prodajalca ne nastopata skupaj. To je zelo zanimivo. Kupec pa je isti in to gradbeno podjetje Ceste mostovi Celje, CMC. Cena delnice je 8.400 tolarjev. Način prodaje Kada je bil direkten, tudi to je zanimivo. Sod je prodajo izvedel z nejavnim zbiranjem ponudb, upravni odbor, Sod je prodajo odredil šele po podpisu pogodbe. Kaj sem želel povedati s tem? S tem sem želel povedati, da je največje gradbeno podjetje, ki je nastajalo v tem obdobju, močno, na začetku verjetno z dobrimi nameni, kasneje se je pa to podjetje začelo povezovati po moji osebni oceni tudi s politiki, ki so imeli visok oziroma najvišji vpliv. Jaz danes ne morem govoriti o imenih, to naj ugotovi ta parlamentarna preiskovalna komisija, ki ima v skladu s 93. členom Ustave Republike Slovenije tudi na določenih segmentih pooblastila kot pravosodna oblast, ko seveda preiskuje in zaslišuje posamezne akterje. Po imenu predlagateljev je preiskava javnega pomena, saj je treba ugotoviti, dokazati ali pa ovreči sum, da so nosilci javnih funkcij ravnali v nasprotju z zakonodajo ter s tem za dosego svojih koristi ali pa koristi ostalih, vpletenih v procesu izvajanja avtocestnih projektov. Prav jutri bo odprt eden izmed odsekov avtocest, in sicer Slivnica - Draženci, postal bo še odsek v nadaljevanju v skupni dolžini 13-ih kilometrov, za katerega pa tudi v tem drugem rebalansu ne bo zagotovljenih sredstev. Ponovno se stvari časovno odmikajo in ravno zaradi tega je sklepati, če bi ta sredstva, ki so javna sredstva in so bila namenjena, potrjena v Državnem zboru in imajo zakonske osnove, bila trošena racionalno, potem bi že danes oziroma že nekaj časa vozili po tem avtocestnem odseku. Tako pa, žal, se zadeve glede avtocestnega programa oddaljujejo, prestavljajo tja v leto 2013. Upam, da se bo tudi ta zadnji avtocestni krak avtoceste, tako imenovane phyrnske avtoceste zgodil kmalu po nadaljevanju jutrišnje otvoritve avtocestnega odseka Slivnica - Draženci. Kot je eden izmed kolegov v razpravi dejal. "Veste, kakorkoli že, jaz sem bil na državni proslavi, marsikoga je presenetila tista končna pogostitev in tudi jutri naj bo ta otvoritev avtocestnega odseka brez te pogostitve, sredstva pa naj bodo namenjena za zagotavljanje večje varnosti na tistem delu odseka od Dražencev do Gruškovja, ki zagotavlja večjo varnost ljudi, ki živijo ob tej cesti."
Hvala. Besedo ima gospod Likar.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Ne glede na nekatere pomisleke o smotrnosti in učinkovitosti parlamentarne preiskave bom to podprl in mislim, da je potrebna; pa ne zato, da bi koga blatili, ampak zato, da bi mogoče - pravim, mogoče - v prihodnosti take anomalije, kot so se pojavljale pri gradnji avtocest, mogoče tudi odpravili. Kje je tu, zdrav razum, zdrava kmečka pamet, če hočete? Vsak kmet, ki se nameni graditi hlev, tudi sicer v privatnem življenju, bo najprej ocenil svoje finančno stanje in ko zapre to finančno konstrukcijo, se loti dela ali pa posla. Redkokaterega posameznika boste našli, ki bi mirno prenesel oziroma dopustil, da bi se mu vrednost investicije podražila za, recimo, 300%, kot se je to zgodilo z vrednostjo gradnje avtocest. Slišali smo prej, da je vrednost gradnje teh avtocest od 3,3 milijona v letu 1996 narasla na 11,6 milijona evrov, s tem da se je tudi rok dokončanja podaljšal od leta 2004 do leta 2013. In če tukaj ne prične utripati rdeča luč in začneš iskati vzroke za to, potem res ne vem. Ampak če sem zelo optimističen, lahko da je tudi vse v redu - mogoče. Obstaja pa utemeljen sum, da ta sredstva za gradnjo teh velikih investicijskih objektov niso bila porabljena gospodarno in pregledno. Zato je ta parlamentarna komisija, ki je v javnem interesu. Prepričan sem, da bo ugotovila to politično odgovornost nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi investicij, saj gre konec koncev za denar nas davkoplačevalcev, vemo pa, da ga ni na pretek. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Frangež. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Spoštovane in spoštovani. Predlagana zahteva pokriva obdobje zadnjih trinajstih let. To je obdobje, ko je z izjemo pol leta vodenja Ministrstva za promet, ko ga je vodil dr. Marko Pavliha, in zadnjih 8 mesecev zahtevni prometni resor prometni nadzor vodila Slovenska ljudska stranka. Moram reči, da pozdravljam držo te stranke, ki se je odločila, da se bo pridružila tej zahtevi, da se ne želi skrivati v pesku, ampak da se je pripravljena soočiti z grehi izgradnje avtocestnega križa v Sloveniji, za katero sem pa prepričan, da ni izključno strankarska, ampak izrazito interesna. Sprašujem se seveda, čemu ta zahteva po tej preiskovalni komisiji. Jaz ji nikakor ne nasprotujem in jo pravzaprav sprejemam kot dejstvo. Če vemo, da imamo v vsem tem obdobju torej poročila Računskega sodišča. Med drugim tudi zadnji, ki obravnava obdobje med letom 2004 in obdobjem do leta 2007, ki jasno kaže na resne pomanjkljivosti, odsotnost smotrnosti in racionalnosti pri porabi proračunskega denarja za izgradnjo tovrstne javne infrastrukture. Glede na to, da so nekateri obžalovali, da ta preiskovalna komisija ne pokriva tudi samega akta uvajanja vinjet, naj povem, da razumem 5. točko te zahteve kot točno to. Ugotoviti, ali so bili proračunski viri za trošenje sredstev črpani racionalno, namensko in ali so bili črpani skladno s predpisi. Znotraj tega sem prepričan, da lahko preiskovalna komisija ugrizne tudi v to kislo jabolko. To kislo jabolko, ki Sloveniji povzroča naraščanje javnega dolga, odsotnost vzdržnosti avtocestnega sistema in kot je ugotovila delovna medresorska skupina, ki jo je konec leta 2008 ustanovila sedanja vlada, da ta sistem ni ne kratkoročno in ne dolgoročno vzdržen, ker je delež dolga v financiranju prevelik oziroma narašča prehitro. Jaz bi spomnil, da je ta medresorska delovna skupina analizirala to situacijo, s katero smo soočeni, in potem je sledilo nekaj zelo pomembni ukrepov. Tako kratkoročnih kot dolgoročnih. To je tisto, kar bo poskus te države, da se sooči s slabo situacijo in bremenom prejšnjih let. Spomnimo se, da je z izgradnjo avtocest v breme javnega dolga začela praksa prejšnje vlade, uvedba vinjetnega sistema pa je temu dala neverjeten pospešek. V osnovi, kot rečeno, nimam zadržkov do preiskovalne komisije tudi zato ne, ker mislim, da smo vsi mi še posebej v času krize odgovorni dati državljanom jasen odgovor, da njihov denar porabljamo smotrno in v skladu z javnim interesom, da državljankam in državljanom omogočimo dobro, kakovostno in racionalno zgrajeno javno infrastrukturo. Delim nekatera mnenja, ki so podana v zahtevi, recimo, v 12. točki, kjer predlagatelji pravijo, da je namen te preiskovalne komisije ugotoviti, dokazati ali ovreči sum o povezavah posameznikov v verigi naročnik-projektant-izvajalec-nadzor z nosilci javnih funkcij, kar naj bi omogočilo neupravičene koristi in oškodovanje države. Prepričan sem, da je do tega prihajalo in da tudi danes obstajajo tovrstne ambicije. V razpravi je bilo že rečeno, da so slovenske avtoceste med najdražjimi v Evropi. Pri tem bi vam želel postreči z nekim podatkom. Na avtocesti med Dunajem in Gradcem, gre za 144 kilometrov dolg odsek, stoji 35 video kamer, ki spremljajo potek prometa. To je ena kamera na 4,11 kilometra. V Sloveniji imamo samo na odseku med Celjem in Trojanami, gre za 38 kilometrov dolg odsek, 170 kamer ali drugače povedano, eno kamero na 200 metrov. Ali naslednji primer. Imamo verjetno najprestižnejše sisteme za komunikacijo z vozniki, te velike "screene", ki visijo nad avtocestami, na katerih praviloma piše "Don't drink and drive". Pri tem sem prepričan, da je bila neracionalnost pri izgradnji tovrstne javne infrastrukture izkazana tudi na drugih področjih. V tem pogledu obžalujem, da se ne premika ena pomembnih koalicijskih zavez, in to je ustanovitev centralne agencije za javna naročila. Jaz mislim, da potrebujemo ta organ, da potrebujemo centralizirano javno naročanje, seveda centraliziran nadzor nad tem javnim naročanjem. Da ne bo vsakokratni prometni minister podvržen takšnim ali drugačnim ambicijam gradbenih lobijev ali dobaviteljev drage avtocestne opreme. Uvodoma sem že dejal, da mislim, da ta stvar ni zgolj stvar, kjer bi se morali ozirati na politiko, ampak da moramo pogledati tudi na vse tiste interesne povezave, ki v tem začaranem krogu med investitorji, gradbenim nadzorom in izvajalcem obstajajo. Jaz sem prepričan, da lahko v tej državi gradimo cenejše avtoceste. In to je še posebej pomembno sedaj, ko smo pred začetkom novega investicijskega ciklusa v izgradnjo železniške infrastrukture. Želim si, da bi preiskovalna komisija, kot jo predlagate, dala jasne, neodvisne in nedvoumne, objektivne odgovore, kaj je treba preprečiti, da se nam ta začarani krog sramotnega in neracionalnega porabljanja javnih sredstev ne bo ponavljal v prihodnje, ko bomo gradili to pomembno železniško infrastrukturo. Prepričan sem, da je zato skupna vloga vseh nas, da tem lobijem in tem ambicijam stopimo na prste in damo državljanom vedeti, da to skupno infrastrukturo gradimo zanje, ne pa za interese gradbenikov in dobaviteljev opreme.
Hvala. Besedo ima gospod Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Ustanovitev take komisije je seveda legitimno in pa legalno sredstvo, ki se ga posluži opozicija. Me pa seveda skrbi, da nekdo, ki gleda samo nazaj, in to se je začelo že pri znamenitem zaključnem računu za predlanski "sneg", kot bi lahko rekli letu 2007. Prepričan sem, kadar politika ne vidi jasnih ciljev in odgovorov, takrat se ustanovi komisija. Rezultati po koncu tega mandata pa bodo seveda približno taki kot so danes. Če ima kdo, in očitno ti podatki obstajajo, kaj vse je bilo hudo narobe, jaz moram reči, da naj vzame pot pod noge, se obrne na ustrezne organe, ki jih imamo v tej državi dovolj, ki naj seveda že pred zaključkom dela te komisije opravijo svoje, če gre za hude koruptivne, negospodarne in pa podobne zadeve. Čudi me tudi, da tisti, ki so imeli štiri leta časa, da bi vse spravili v red, žal tega niso uspeli. In če je treba nekaj več časa za delo komisije, če bo le kakšen rezultat, temu tudi z veseljem pritrdim. Tako tukaj ne vidim kakšnih zadržkov. Je pa očitno ustanavljati komisije modno in pa moderno. Sprašujem se, zakaj? Ali gre to za preusmerjanje pozornosti ali na področju ukrepov, protirecesijskih in pa gospodarskih manjka idej ali pa je mogoče cilj še bolj prozoren in pa še bolj preprost, da ko bo zadnji opozicijski, privezan ali nepovezan, poslanec dobil za predsedniškim mestom v tej komisiji funkcijski dodatek, potem se bo pa trend ustavil. Sam bom pa komisijo z veseljem podprl. Ne delam si pa iluzij o rezultatih in izkupičku njihovega dela.
Hvala. Besedo ima gospod Bezjak.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljene poslanke in poslanci! V SDS-u menimo, da je parlamentarna preiskava za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi gradbenih investicij javnega pomena na področju gradnje avtocest, objektov, gospodarskejavne infrastrukture, zelo pomembna. S tem želimo preprečiti in ugotoviti, kaj dejansko ta gradbeni lobi počne po celotni državi. Sami dobro vemo, kar se dogaja z izgradnjo avtocest, kar se je dogajalo s šentviških predorom, kar se dogaja s predorom Markovec, tam namreč nekdo od gradbincev da mnogo mnogo cenejšo ponudbo in potem največji akter reče, da za ta denar ne moreš zgraditi tega predora. To še pa ni končana zgodba. Vsi vemo, da se bo pritožil in da bo še dal enkrat eno ponudbo in takoj naprej, ker hoče obvladovati celotni gradbeni sistem v Sloveniji. Prav tako se spomnimo Kliničnega centra v Ljubljani, da ne naštevam teh stvari, koliko stvari se je dejansko dogajalo v tem gradbenem lobiju. S to preiskovalno komisijo želimo ugotoviti, kaj in kdo so tisti akterji, tudi v političnih vodah, ne samo v gradbenih vodah. Da se dejansko enkrat napravi konec temu, da dejansko zmanjšamo te investicije na tista realna tla, kamor spadajo. Investicije v Sloveniji, v infrastrukturi gradnje cest presegajo toliko in toliko procentov več. Jaz mislim, da ceste, če jih lahko tujci gradijo ceneje, potem tudi mislim, da lahko mi Slovenci sami gradimo ceneje, ampak izogniti se moramo raznim korupcijskim dejanjem, ki se dogajajo v tej ljubi Sloveniji. Želel bi dejansko dodati k temu to, da ni samo Ministrstvo za promet odgovorno za ta del. Tukaj je zelo pomembno tudi Ministrstvo za okolje. Ministrstvo za okolje, vsi ali pa vse stranke nekako jemljejo, za nepomembno. Sami vemo, kako se je dogajalo, kdo bo postal minister. OK, gospod Erjavec bo za okolje dovolj dober. To ni res. Če to ministrstvo slabo deluje, potem s tem nastajajo dodatni problemi. Potem zastajajo projekti, ki se ne morejo začeti izvajati. To ministrstvo je zelo pomembno ali pa med najpomembnejšimi, kam umestiti ceste in določene stvari zaradi okolja, zaradi dejansko uničevanja, onesnaževanja države Slovenije. Sam osebno vem, kako onesnažen je en del Slovenije. Sam sem sodeloval v enem projektu merjena emisij od Maribora do Barcelone. Verjemite, koliko onesnaženih delcev je bilo ravno na cestninskih postajah, koliko onesnaženih, trdih delcev je dejansko na Trojanah, predvsem pa v Ljubljani. Tega se moramo zavedati. In sedaj ugovarjate tudi vinjetam. Z vinjetami smo naredili, če drugo ne, veliko pretočnost Slovenije. Mi Štajerci, ko se vozimo vsak dan v Ljubljano ali pa še dlje, verjemite, kaj pomeni to, da se dejansko lahko pelješ čez Slovenijo brez postanka, postanki so to, da se vsak dan dogajajo neka dela na avtocesti. In koliko manj se onesnažuje se zaradi tega ta pokrajina. To so poglavitni razlogi. Za to odločitev pa sigurno obstaja študija, ki bo tudi verjetno v tem delu predložena, da bomo videli, zakaj je ta odločitev bila smotrna ali pametna. Jaz upam, da z ustanovitvijo te komisije bo prišlo na dan kar nekaj zadev. Jaz nikakor ne razmišljam v to smer, kot je nekaj poslancev dejalo: "Čudno, da se je Ljudska stranka upala iti v ta del." Ja, edino pogumno. Gospod Žerjav kot zadnji minister, ki je to leto in pol deloval, verjemite, da je deloval v dobro Slovencev in Slovenk. Če pa so njegovi predhodniki grešili, se bo pa dokazalo. In tako je prav. V Sloveniji smo si vsi v sorodu, zato pa tako razmišljamo, ne kolega namočiti, ne tistega namočiti. In zaradi tega prihaja do tega, kar imamo sedaj v Sloveniji. In prav je, da se ustanovi ta komisija in prav je, da se ugotovi, kaj je narobe in prav je, da pridemo enkrat do dna temu zidarskemu, prometnem lobiju. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Verlič.
Hvala lepa. Ko poslušam to razpravo v Državnem zboru, pravzaprav sem v rahlih dvomih. Vsi poudarjamo, da preiskovalno komisijo prav, imejmo jo, ustanovimo jo, nič ni narobe, naj prične s svojim delom, ampak kar nekaj razpravljavcev v koaliciji pa dvomi o njenih rezultatih. Jaz mislim, če tu v tem Državnem zboru začenjamo s takšnim razmišljanjem, da je namen ustanovitve preiskovalnih komisij brezvezen, in to tako pomembne preiskovalne komisije. Mi smo v stališču povedali, da gre za projekt, kot ga je prej označil poslanec Zaresa za "mega projekt", ki se podraži za 250% in dvomimo v to, da bi kaj naredili, potem pravzaprav mi tukaj kot poslanci Državnega zbora dajemo odličen signal, da se ta dejanja lahko vnaprej dogajajo, in to brez kakršnihkoli posledic. Če mi dvomimo o tem, da bi kaj naredili, lahko ta veriga, o kateri smo danes govorili, naročnik - projektant - izvajalec - nadzor, da lahko veselo deluje naprej. Jaz se ne bi ustrašil obsega komisije in se tudi ne bojim obsega komisije, ki si ga je zastavila. Vzorec delovanja je čisto preprost. Gre za to, da se je osnovni razpis vsakega cestnega projekta začel z majhno razpisno ceno, majhno ponudbo, potem pa je s spremembami projektov doživel mnogo aneksov in podražitev. In to je treba preprosto razčistiti. In jaz sem vesel, kolega iz vrst Socialnih demokratov, da je tudi razumel sporočilo, ki smo ga v našem stališču povedali. Pred nami je investicijski projekt železnic, in to je možnost, da tisto, kar se je že začelo nakazovati, ustavimo. Omenil sem projekt Divača - Koper, drugi tir, ki se ga hoče zdaj zožiti na en majhen projektek, samo da se izvedba začne, potem pa bomo že videli. Hitro se bo ugotovilo, da potrebujemo dva tira, pa še en tunel, ampak kaj? Pogodba bo podpisana, treba bo dati aneks. Poglejte, to je vzorec delovanja. In tukaj gre za stvari, ki jih je treba preprosto razčistiti. Seveda pa ugotavljam, da se je danes cela razprava, tudi iz vrst predvsem predstavnikov Zaresa in SD-ja, zožila na problem vinjet. Vinjete so zdaj tiste, ki so povzročile 252% podražitev. Naj vas kar spomnim, da je prvi problem, ki je nastal, bil ta, da se je najprej spremenil zaprt cestninski sistem v odprtega. Takrat se je začela zgodba s cestninami podirati, takrat se je zbralo manj denarja. In zanimivo, vinjete so bile vpeljane pred volitvami. Na nobenem shodu Social demokratov, na nobenem mnenju nisem slišal niti enega, ki bi rekel ne, ko pridemo in če mi dobimo možnost za vodenje Vlade takoj ukinemo vinjete, takoj zapremo cestninski sistem. Ne, tega ni bilo. Tega ni bilo. Veste, tudi jaz sem bral anketo enkrat, mislim, da v časopisu Delo, kjer je bilo napisano, da bi kar 70% tistih, ki volijo SD, podprlo uvedbo vinjet. Seveda, ker ima to same koristi. Kolegica poslanka je prej razlagala o medresorski delovni komisiji, ki se je ustanovila, kar je seveda zelo dobro. Ugotavlja stvari, da je treba napraviti sistem finančno vzdržen, ampak poglejte. V tem rebalansu, ki ga bomo jutri obravnavali, 60 milijonov evrov manj, 60 milijonov evrov za prometno infrastrukturo manj. In tisto, kar ste ves čas očitali, da se jemljejo namenska sredstva, vi ste to pognali do ničle. Nič evrov za avtoceste. Če je bilo to tako slabo, potem bi to spremenili, vrnili v proračun sredstva za namensko vzdrževanje avtocest. Tudi kolega poslanec dr. Gantar se je obregnil ob cestninjenje. Jaz pa se moram obregniti ob delovanje stranke Zares, ki je šla avtoprevoznikom razlagat sistem cestninjenja. Ampak v medijih smo prebrali, da se za cestninjenje zanima družba Telargo, Telargo pa je v lastništvu Ultre, o tem pa bomo, jaz mislim, razpravljali še na eni naslednji komisiji, ki jo ustanavljamo. Ko govorimo tako, moramo biti pošteni. Temu pa je preiskovalna komisija tudi namenjena, da se razčisti. In ne dovolimo, da bomo tukaj v Državnem zboru da poslanci tisti, ki bomo dvomili o namenu preiskovalne komisije. Ja, pa vendar vsi tisti, ki nas danes poslušajo, imajo še namen naprej graditi. Saj so lahko presrečni. Saj Državni zbor pravzaprav, krasno, noče posegati, noče presegati tega avtocestnega lobija, ki bo jutri postal železniški lobi. Zato sem na njega opozoril in zato mora ta preiskovalna komisija dati konkretne rezultate.
Hvala. Besedo ima gospod Levanič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Moram reči, da me zelo veseli, ko vidim skozi razpravo, da si vsi želimo, da do te preiskovalne komisije resnično pride. Želimo si pa tudi to, da bodo rezultati te preiskovalne komisije res pokazali krivce, ki so krivi, da se je zgodilo v Sloveniji, kar se je zgodilo. Upam, da ni namen te preiskovalne komisije zgolj določiti neke grešne kozle, pač pa, če je preiskovalna komisija, iti skozi vse segmente v tej družbi, ki so kakorkoli sodelovali pri nastali situaciji. In ta situacija je sigurno zaskrbljujoča. Če pogledamo samo nekaj podatkov, bi lahko debatirali cel dan, ker to so leta, ki so prinašala te rezultate, iz katerih je razvidno negativno stanje na področju slovenskih avtocest. Družba Dars je danes zadolžena za izvajanje nacionalnega programa izgradnje avtocest. In to je dejstvo. Skupni dolg iz naslova izvajanja nacionalnega programa trenutno obsega 4,45 milijona evrov, za dokončanje programa po resoluciji iz leta 2004 pa bo treba investirati še okrog milijon 600 tisoč evrov. Posledica prejšnjega mandata, in to je dejstvo, je pospešeno zadolževanje, niso samo vinjete, je tudi krčenje proračunskih sredstev, investicij zunaj avtocestnega omrežja, neustrezen sistem cestninjenja in cenovnega modela vinjetnega sistema, kot smo dejali prej. Niso samo vinjete, so pa del tudi vinjete. In strinjam se, da je mogoče za nekoga s Štajerske, recimo, ki se dnevno vozi v Ljubljano, to cenovno ugoden prevoz. Toda če primerjamo, v preteklosti smo tisti, ki smo se dnevno vozili v Ljubljano, za avtocesto plačevali tisoč evrov letno, po novem bomo plačevali 90 evrov. To je razlika. In če pogledamo vzdržnost financ, vidimo, da če želimo intenzivno graditi avtoceste naprej, moramo od nekje pač vleči denar. V naslednjih letih se pričakuje tudi naraščanje razkoraka med koncesijsko dajatvijo in letnimi finančnimi obveznostmi. Vzroki za nastalo situacijo, in prav je, da jih tudi pogledamo, so pospešeno zadolževanje za namene izvedbe letnih planov po letu 2004, ob sočasnem krčenju proračunskih sredstev. Če samo pogledamo zakon o namenskih sredstvih iz leta 2002 za obdobje od 2004 do 2008, je predvideval 840 milijonov evrov. Od tega je bilo realiziranih le 231 milijonov evrov oziroma je to 27,5% realizacija. Zahteve po investicijah zunaj avtocestnega omrežja, govorimo okoli 500 milijonih evrov, ki ne generirajo cestnin in s tem koncesijskih dajatev, ampak predstavljajo le dodatne stroške, v zadnjem obdobju financiranje obnov na že zgrajenem avtocestnem omrežju temelji pretežno na zadrževanju, in to je letno od 60 do 70 milijonov evrov, povečanje investicijskih vrednosti na nekaterih odsekih, odprt cestninski sistem do uvedbe vinjetnega sistema, ki pa je omogočal pobiranje cestnine zgolj za okoli 70% prevoženih kilometrov po avtocestnem omrežju. In tukaj je še ne nazadnje, uvedba vinjetnega sistema, ki pa ne prinaša dodatnega cestninskega priliva. In to so vsi problemi, ki so se skozi leto nakopičili. In za dokončanje osnovnega avtocestnega programa Dars danes potrebuje še približno 1,6 milijarde evrov financiranja dodatnega denarja, da lahko izpelje tiste naloge, ki so za to potrebne. Zaradi vseh teh navedenih razlogov, ki so se dogajale tudi v prejšnjem mandatu, torej v obdobju od leta 2004 do leta 2008, v okviru finančnega inženiringa, nacionalni program za izgradnjo avtocest ni sposoben finančno vzdržno izvesti dodatnega avtocestnega programa, niti ne na tako imenovanih razvojnih oseh, ki so nam verjetno vsem prioriteta v tem Državnem zboru. Če pogledamo samo povzetek revizijskega poročila pri postopkih pri gradnji predora Šentvid in recimo pri celotnem izvajanju in financiranju programa gradnje avtocest, potem jaz res ne vem, v kateri državi mi živimo. In očitno res ni pomembno, ko nek organ napove ali pa da negativno mnenje, za nas to ni pomembno, ker nihče za to v tej državi očitno ne odgovarja. In kaj je še huje: ko recimo neka od teh institucij, ali je to Računsko sodišče, ali je to Varuhinja človekovih pravic, ali je to Kosova komisija, kdorkoli recimo izreče kakšno negativno mnenje proti članu SDS-a, takrat je ta organ ali institucija skorumpiran, politično nastavljen in njihovo mnenje sploh ne obvelja. Potemtakem se jaz sprašujem, ali so te institucije resnično potrebne. Po mnenju nekaterih, kar je razbrati tudi iz nekaterih razprav, to ni pomembno. In jaz mislim, da na tej točki znamo veliko negativnih posledic prinesti predvsem tistim, ki opravljajo svoje delo, in na žalost, če so na neki točki ugotovili, da je neka politična struktura delovala nepravilno, je prav, da je ta struktura tudi za to kaznovana. Samo tri primere še in s tem končam. Priporočilo, ko se je že govorilo, kako bo šla avtocesta skozi Slovenijo, kako se bo ta križ naredil, obstaja eno priporočilo, kjer bi avtocesta, in če obdelamo nekoliko tudi lokalno okolje, morala iti skozi Ptuj, Ormož, Ljutomer, Mursko Soboto in naprej. Te avtoceste tam ni, odšla je po drugi poti. Kakšna so tukaj bila ozadja in kdo je to v bistvu vplival na to, žal ne vemo. Upam, da bo v tej preiskovalni komisiji ugotovljeno tudi to. In danes se pogovarjamo o hitri cesti Slovenska Bistrica - Ptuj - Gorišnica - Markovci - Ormož in tako naprej. In še danes v bistvu nismo prišli, vsaj v prejšnjih letnih programih, do tega, da bi uvrstili to cesto, ki pa je pomembna predvsem za umik transporta in predvsem za povezavo tistih, ki bi želeli vstopati na avtocesto pri Slovenski Bistrici. In kaj se dogaja? V tem mandatu smo uvrstili v letni program odsek Ormož-Gorišnica. Treba je poiskati samo še pot, ki bo obšla Naturo 2000. V letni program v tem mandatu je bila uvrščena ta cesta. Drug primer - prej je bilo govora o avtocesti Slivnica-Draženci. Naj se spomnimo, prav zaradi vinjetnega sistema je Evropska unija v bistvu naredila zaporo pri finančnih sredstvih, pri financiranju te avtoceste. In kljub temu se danes ta sredstva še niso sprostila, kljub temu da je prometno ministrstvo naredilo nekaj korakov naprej in uvedlo drugačen, nov sistem, vinjetni sistem. Ampak je država kot takšna poskrbela, da so se sredstva sprostila in da se je gradnja te avtoceste nadaljevala. In to je ključnega pomena in je pomembno, da bo jutri otvoritev tudi tega avtocestnega odseka. Ko že govorimo o tem, da si vsi skupaj prizadevamo za to, da bi Slovenija bila čim bolj povezana. Malo manj lobijev, malo manj osebnih interesov in malo več iskrenosti. Tudi o drugem železniškem tiru je bilo govora. Vsi veste, da je marsikje vprašanje, kje bo ta tir šel, nam pa je pomembno, nam vsem bi pa moralo biti pomembno, da ta tir sigurno povezuje Koper-Divačo-Ljubljano-Celje-Ptuj-Mursko Soboto in nadaljuje naprej proti Budimpešti. Jaz upam, da bo toliko volje med nami vsemi. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Odreditev parlamentarne preiskovalne komisije, ki na nek način zadovoljuje širši interes javnosti, je sigurno smiselno, saj se o gradbeništvu, o izgradnji ceste in vseh spremljajočih dejavnikov ves čas govori. Govori se o korupciji, klientelizmu in kartelnih dogovorih, kar je ozko vezano na samo izgradnjo različnih projektov. Ker pa je v vseh teh zadevah povezava tudi s politiki, ki so bili nosilci javnih funkcij, je očitno potrebno ugotoviti politično odgovornost vseh, ki so bili na nek način povezani z realizacijo vseh projektov, kjer je bila investitor država. Državljani v Sloveniji pričakujejo, da odgovorni politiki delajo v cilju javnega interesa in za svoja dejanja tudi odgovarjajo. Iz vsega navedenega v predlogu parlamentarne preiskave je razvidno, da je prihajalo do določenih nepravilnosti v izvedbi samih del, o pomanjkljivostih zastavljenih projektov in samem financiranju izvedbenih del, ki so se ves čas dopolnjevala z aneksi, ki pa so vso zadevo ves čas dražili. Prav je, da se zadevo raziščejo in se pokaže na tiste, ki so zagrenili življenje generacijam, ki bodo morale vse te preplačane projekte tudi odplačati. Zaradi suma storitve kaznivega dejanja še niso nobenega obsodili. Zadnji čas pa je, da se dokaže tudi kaznivo dejanje, ki bo dalo možnost organom pregona, da zaključijo in upravičijo sum preiskovalne parlamentarne preiskave in se izreče sodba v imenu ljudstva, ki verjame v pravno državo, na katere se tako radi sklicujemo tudi politiki. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Kampuš. Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! Moram priznati, da je moje mišljenje nekoliko drugačno. Mislim, da celo preiskovalna komisija prihaja prepozno oziroma z zamikom. Tako nobenega problema ne vidim, da bi nasprotoval tej komisiji. Še posebej iz enega razloga. Ta vladna koalicija, ki je na Vladi 7 mesecev, skoraj upam trditi, da se je ta zadeva ne tiče, ker vsi ustaljeni postopki so seveda daljši od 7 mesecev in iz tega konteksta podpiram to. Obdobje je sicer zelo široko, zajema 16 let in zame bo predvsem interesantno obdobje bivše vlade in vseh vlad nazaj, kaj se je dogajalo. Marsikaj se je dogajalo in seveda na različnih področjih. Danes sem slišal veliko pripomb, veliko idej in sem si zapomnil nekaj, in sicer, da je avtocesta dražja za 30%, da so cene enormno visoke, da so projektanti neprimerni ali celo nesposobni in tako naprej. Zaradi tega moram priznati, da mi je nenavadno in nerazumljivo, zakaj takrat ob prevzemu oblasti nihče ni reagiral in preprečil nepravilnosti, podražitve. Da bi lahko takrat prihranili nepotrebno porabljen denar. To dela vsak dober gospodar. Prej sem slišal, to narekuje celo zdrava kmečka pamet. Torej štiri leta nemo opazovati, da ne rečem kaj drugega, si lahko mislim svoje. Če pa na to ne reagiraš, daš tem zadevam potuho. Zaradi tega sem na začetku omenil, da je ta preiskovalna komisija prepozna. Ker pa je razprav bilo veliko in veliko stvari obelodanjenih, se bom osredotočil samo na obseg parlamentarne preiskave, ki zajema štiri točke. Dotaknil se bom prve, in sicer avtocestnih projektov v Republiki Sloveniji in normalno, da se bom dotaknil Pomurja, naše avtoceste. Zelo zainteresirano bom poslušal, kakšni bodo podatki, kakšne bodo ugotovitve, zakaj so zoženi vozni pasovi, zakaj ni odstavnih pasov. To je prava točka. Drugo. Pričakujem od te preiskave tudi druge podatke, ki so sedaj skriti in se tičejo financiranja iz gradbenih projektov, za katere pa seveda obstajajo dokumenti, ki so verjetno varno shranjeni in bodo prej kot slej zagledali luč sveta. Vsi se dotikate vinjet. Ker sem se s tem malo pozabaval, moram priznati, da ne vem, v tej komisiji, ali se bo ugotavljala politična odgovornost ali se bo ugotavljala tudi finančna odgovornost. In to iz preprostega razloga, ker sem zasledil, da je eno leto prej, preden je spoštovani kolega Žerjav sprejel to ministrstvo, da je Umar napisal, da bi morala biti cena vinjet 165 evrov. Ne vem. Ne gre mi skupaj. Nikakor mi ne gre skupaj. In tudi ta zadeva mi je zelo interesantna, kdo je potem bil tisti, ki je te stvari sproduciral drugače, kot so de facto bile prikazane. Ne bom se dotikal druge in četrte točke, ampak bom prešel na četrto, ki pa govori o postopkih lastninskih preoblikovanj, menedžerskih odkupov itn. Iz tega konteksta 4. točke mi bo zelo zelo interesantno, kdaj se je pričel sorazmerno organizirani tajkunski del, tako imenovani, kdaj se je zgodil Mercator, Pivovarna Laško, drugih dvajset kupov, v katerem obdobju je bilo iz državnih bank podeljenih največ kreditov za menedžerske odkupe. To mi je zelo zelo interesantno. In kar Ivim v pričakovanju te komisije in seveda sorazmerno objektivnih pričakovanih rezultatov. Hvala.
Hvala . besedo ima mag. Žerjav. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo podprli ustanovitev te preiskovalne komisije, pa čeprav tudi sam menim, da bo najbrž obseg preiskovanja te komisije prevelik in da bo preiskovanje težko. Menim, da je prav, da smo pri tej komisiji zraven, čeprav smo že slišali očitke, češ, da vrana vrani ne izkljuje oči. Če se bo ocenilo, da ta rek dejansko velja tudi v tem primeru, se bomo iz te komisije tudi umaknili. Ministri Slovenske ljudske stranke se ne skrivamo pred odgovornostjo. In prav je, da se razišče, kdo je morebiti storil kaj napak in se to tudi obsodi. Jaz sem prepričan, da smo storili veliko dobrega. Najbrž pa je bila storjena tudi kakšna napaka, tako kot tudi na vseh drugih področjih. Potrebno pa je vendarle povedati, da vse pomembne funkcije na tem pomembnem področju, v cestariji, niso vedno zasedali pripadniki Slovenske ljudske stranke. Člani nadzornih svetov, predsedniki uprav Darsa in DDC-ja in drugih niso bili vedno pripadniki Slovenske ljudske stranke, bili so pripadniki prav vseh političnih strank, ker namreč danes dobivam občutek, kot da je to nek totalen politični napad na Slovensko ljudsko stranko. In tega ne sprejemam. Sprejemam vse, kar je bilo storjeno napak, ampak ne želim, da se pa tu sedaj izvaja nek totalen napad na Slovensko ljudsko stranko, ker bili so pripadniki vseh političnih strank. Da vam navedem primer. Ko sem sam prevzemal ministrstvo, v upravi Darsa ni bilo nikogar iz Slovenske ljudske stranke, v nadzornem svetu Darsa je bil en pripadnik Slovenske ljudske stranke, v DDC-ju ni bilo nikogar iz Slovenske ljudske stranke. Da ne omenjam ministrstva. Večkrat sem v tej dvorani omenjal problem drugega in tretjega nivoja na ministrstvu, na Darsu, na DDC-ju in morda še kje. Ti vodijo politiko cestarije. Žal, tako je. Sam sem v to prepričal. Mimogrede, večkrat omenjeni odstavni pas na pomurski avtocesti in zoženi vozni pasovi, pa vam bo bivši minister gospod Presečnik to potrdil. Da so se odstavni pasovi odrezali, so se vozni pasovi zožali, je izvedel 14 dni pred otvoritvijo. Povejte mi, prosim lepo, kdo je bil to, ki je imel to pooblastilo ali ki si je dovolil, da je to storil. Kdo je imel ta pooblastila v tej državi, da je to lahko naredil ob nevedenju ministra? Zato opozarjam na drugi in tretji nivo, pa je to najbrž samo en primer, za katerega sam vem in tudi vem, kako se je odvijal. Kdo je bi tisti, nimam sicer dokazov, ampak tu v tej dvorani je verjetno marsikdo, ki ve, kako se je to odvijalo in kdo je bil tisti, ki je dal prst dol, pa ni bil pripadnik Slovenske ljudske stranke. Mimogrede, trase slovenskih avtocest se ne določajo na prometnem ministrstvu, ampak se določajo v okviru strokovnih služb na Ministrstvu za okolje in prostor. Tudi tam ni bila vedno prisotna Slovenska ljudska stranka. Sicer pa ocenjujem, še enkrat poudarjam, ne bežimo od odgovornosti. Zadeve naj se raziščejo in če je bilo kaj narobe, naj se to obsodi, obtoži ali kakorkoli drugače. Sicer pa ocenjujem današnjo razpravo kot razpravo z velikimi in močnimi in ostrimi besedami, dvomim pa v iskrenost. 15 let ali več je bilo moč spremeniti prakso izgradnje slovenskih avtocest, pa tega nihče ni storil. Tudi tisti ne, ki so imeli bistveno bistveno večjo politično moč, kot jo je imela Slovenska ljudska stranka. Pa se ni storilo nič, žal. Torej iskrenosti ni bilo takrat in ocenjujem, da je ni niti sedaj. Sam sem se, kot sem večkrat v tej dvorani dejal, poskušal zoperstaviti cestnemu lobiju. Kako mi je to uspelo, lahko presodite sami. Povem pa vam, da ni enostavno. Sam sem prepričan, in to trdno, če v slovenski politiki, kot sem že tudi nekajkrat dejal, ne bo konsenza in če pri tem ne bo aktivne vloge predsednika Vlade, pa sedaj ne kažem na tega sedanjega predsednika Vlade, na kateregakoli predsednika Vlade, s cestnim lobijem ne bomo prekinili. Vse ostalo so prazne besede. Volja in želja prometnega ministra je premalo ob vseh nevarnostih takšnih in drugačnih tožb, brez kakršnekoli zaščite te države, za katero naj bi se ta minister boril. Treba je povedati, da se zoperstavlja ljudem, ki imajo veliko denarja. In s tem denarjem lahko tudi marsikaj storijo. Pa ne pošteno, pa ne korektno, pa ne vem še kako ne. Na koncu bi dejal še tole. Mimogrede, gospoda Levaniča več ni v dvorani, ker je pa to res neresnica, da ne bom rekel laž. Ormož-Gorišnica je bila uvrščena že v letni plan izgradnje in obnove avtocest za leto 2008, tako da nekaj korektnosti pa bi tudi pričakoval. Na koncu bi vseeno dejal, vse pa tudi ni tako slabo kot se želi danes prikazati. Danes želimo narisati ali pobarvati tega hudiča še bolj črnega, kot je. Moja ocena je, da vse pa vseeno ni tako slabo. Res je, da imamo marsikatero anomalijo, ki je v zgodovini izgradnje avtocest nismo hoteli, nismo zmogli, nismo znali, ne vem, kako bi temu rekel, preseči. Toda da bi pa bilo res vse tako slabo, tega pa ne morem kupiti. Hvala lepa.
Hvala. K besedi se je javil gospod Marinič, v imenu predlagatelja.
Hvala lepa za besedo. Hvala lepa predgovorniku, da je opozoril na neresnico, da je hitra cesta od Slovenske Bistrice do Ormoža bila uvrščena v plan za leto 2008, ko je bila še Vlada Janeza Janše. In avtocestnega odseka od Slivnice do Dražencev verjetno ni zgradila ta vlada, ki je 7 mesecev na oblasti. Opozoril bi na nekaj drugega. Sedanja vlada je odgovorna, kdaj se bo začel graditi in zaključil avtocestni odsek phyrnske avtoceste od Dražencev do Gruškovja. Sicer pa se je eden od razpravljavcev danes zelo slikovito izrazil, kako je šlo pri teh poslih gradnje avtocest, ko je dejal, da je bil najprej podpis pogodbe, potem je sledilo kosilo in nato je bil podpis aneksa. Veste, žal se je mnogokrat to dejansko dogajalo. Aneksi so šli v nedogled, v nerazumne meje. Ko ni bilo več razlogov, se je moral med izvajanjem spremeniti projekt. In tako dalje in tako naprej. Tudi to bo eden izmed pomembnih temeljev za delo parlamentarne preiskovalne komisije. Bi pa želel nekaj drugega dodati, kar izhaja iz utemeljitve akta o odreditvi parlamentarne preiskave, kjer je v imenu predlagateljev v obsegu preiskave utemeljeno: "Preiskava naj zajema zlasti naslednje projekte velikih gradbenih investicij javnega pomena in postopke lastninskih preoblikovanj in menedžerskih odkupov gradbenih podjetij, ki so sodelovala pri avtocestnih projektih v Republiki Sloveniji od leta 1996 dalje," pod štirimi točkami, in sicer: "Avtocestni projekti v Republiki Sloveniji od leta 1996 dalje, prenova vozišč v trojanskih avtocestnih predorih, projekt gospodarske javne infrastrukture, financiran iz sredstev državnega proračuna od leta 1996," in pod točko 4, kar je eden izmed razpravljavcev tudi spraševal, "postopke lastninskih preoblikovanj in menedžerskih odkupov gradbenih podjetij, ki so sodelovali pri avtocestnih projektih v Republiki Sloveniji od leta 1996 dalje." Da ne bo nesporazumov, da ne bo očitkov, da govorim na pamet, se bom oprl na poročilo o parlamentarni preiskavi, ki je opravila in zaključila svoje delo z zaključnim poročilom v prejšnjem mandatu in ki je zajemala prav to, kar predlagatelji predlagamo pod točko 4. Pa poglejmo eno izmed zanimivosti, kako se je pred letom 2004 lastninilo cestno podjetje Novo mesto. Naj povem tudi to, da je upravni odbor Soda, Kada takrat vodil naš poslanski kolega Milan M. Cvikl. Upravni odbor je na 7. seji dal soglasje k prodaji deleža Soda, po kakšni ceni za delnico ni določil, cestno podjetje Novo mesto je bilo ocenjeno kot visoko dobičkonosno podjetje, ki obvladuje 90% tržni delež na Dolenjskem. Prodano je bilo za nižjo ceno, kot je znašala cenitev analitikov. Ti so delnico ocenili tokrat na 1800 slovenskih tolarjev, prodajna cena pa je bila 1700 slovenskih tolarjev za delnico. Šlo je za direktno prodajo brez javnega razpisa, kupec je bila družba za upravljanje Vizija. No, in sedaj k zanimivosti. V času prodaje je bilo skupno lastništvo družbe Sod Republike Slovenije ter SRD v cestnem podjetju Novo mesto 39,7%, torej več kot 25% delež. Prodaja je bila izvedena izredno nepregledno ter netransparentno, v primeru skupne prodaje bi država iztržila še prevzemno premijo. Zanimivost številka 2: lastnika DZU Perspektiva, vzajemni sklad Vizija, sta Dari in Vesna Južna na seznamu najbogatejših Slovencev na petem mestu. Vrednost njunega premoženja je ocenjena na 145,8 milijonov evrov. Tako rekoč pod mizo na način nejavnega zbiranja ponudb je bilo v obdobju, ko je upravni odbor Sod vodil Milan M. Cvikl, prodanih še več gradbenih firm: Gradis Celje, Gradis SPO, Ingrad Celje, SGP Tržič, VGP Novo mesto. Veliko teh prodaj gradbenih firm je bilo izvršenih prav v tem času, ki zajemajo obdobje od leta 1996 pa tam nekje do leta 2004. Tu se pa seveda potem zadeve umirijo. Govorimo o gradbenih firmah, ki so bile tako ali drugače oziroma najbolj povezane v izvajanju tega nacionalnega avtocestnega programa in programa državnih avtocest. Če obstaja še kakršni koli dvom, če obstaja še kakršna koli nejasnost v zvezi s tem, ali je nujno in ali je potrebno, da parlamentarna preiskovalna komisija ugotovi določene nepravilnosti, da z njimi zaključi tudi v obliki končnega poročila, da takšno končno poročilo dobimo poslanke in poslanci pred zaključkom mandata, takrat bo seveda ta komisija upravičila svoje delo. Sicer se pa s prenehanjem mandata zaključi tudi mandat takšne preiskovalne komisije. Ker je bilo danes velikokrat opozorjeno, da je nemogoče v tem času, kolikor še pač traja mandat, zaključiti vse naloge, ki izhajajo iz utemeljitve akta o odreditvi parlamentarne preiskave, je treba poudariti, da ne gre tukaj za posamične primere, ker tega je preveč. Če bi samo vzeli fascikel, s katerim se je naš poslanski kolega v prejšnjem mandatu ukvarjal z enim delom državne ceste, pri katerem je zbral fascikel, ki ima težo tam enih treh kilogramov, potem veste, kaj to pomeni. Da je to resnično nemogoče. In se strinjam s tistimi, ki pravijo, da je to nemogoče. Ampak to, kar sem danes že opozoril, bom povedal še enkrat. Znana je bila formula. Znana je bila formula, kako, na kakšen način so nekateri imeli vpliv in moč, o negospodarni, nepregledni, neracionalni porabi javnih sredstev, ki so bila strogo namenjena za izvrševanje, ki izhaja iz nacionalnega programa izgradnje avtocest. Ni naključje in ni slučajno, da so se razmere v gradbeništvu, na področju izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji tako hitro spreminjale, da so se nekatere gradnje dražile in šle v vrtoglave številke. Da se je projekt v končni fazi izkazal, da je presegel celo 400% več, kot je bil na začetku planiran oziroma da so nekateri prišli do poslov, so bili že v osnovi dogovori, da naj da takšno ponudbo, da bo prišel noter, da bo najugodnejši. In mnogi se spominjajo, kdo je bil tisti glavni, ki je pravzaprav vodil ta avtocestni gradbeni lobi v Republiki Sloveniji. To je znano. In mnogi posamezniki, mnogi lastniki gradbenih firm so zaradi tega propadali, ker ni bilo spoštovanja do tistih malih, ker so veliki želeli vse, za male ni ostalo nič. Mnogi so propadli, mnogi so zaključili s funkcioniranjem svoje firme. In če že drugega ne, dajmo vsaj v tej parlamentarni preiskavi ugotoviti, kdo so bili tisti povzročitelji negospodarnega trošenja tega denarja, ki pa je imel v končni fazi za posledico, da se ta nacionalni program izgradnje avtocest prestavlja iz leta v leto. Velikokrat je bilo danes utemeljeno, kako je bilo, pa se je za štiri leta, pet let, in se je dopolnil, po tej zadnji varianti, ki jo imamo, bomo še do leta 2013 gradili avtocesto. To je seveda nezaslišano. In poudarjam, zdaj pa je ta vlada na potezi, da zagotovi sredstva za pospešitev vseh potrebnih postopkov za dokončanje izgradnje phyrnske avtoceste od Dražencev do Gruškovja.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič. Replika, gospod Kampuš. Potem gospod Pojbič.
[[...]] [[Mikrofon ni vključen.]] [[...]]Hvala predsednik. Sem pozorno poslušal predlagatelja [[...]]se ni izklopil [[...]]
Trenutek. Mislim, da je samo zaplet, da je nekdo prehitro pritisnil in bo treba počakati sekundo, dve. Prosim, replika gospod Kampuš.
Spoštovani predsednik. Pozorno sem poslušal predlagatelja, gospoda kolega Mariniča, in sem v začetku zasledil, da je njegova obrazlaga bila tudi takšna - da je eden izmed današnjih razpravljavcev govoril o tem, da se je podpisala pogodba, se je šlo na kosilo, se je na kosilu ali ob kosilu ali pa po kosilu podpisal še aneks, eden ali pa dva. Predvidevam, da je ta kolega, ki je to izjavo dal, bil zraven na kosilu, predvidevam, da je bil zraven na kosilu. Zato bi predlagal, da je ta spoštovani gospod eden izmed prvih tistih, ki bi ga povprašali, kako je bilo s temi zadevami ob kosilih. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Marijan Pojbič.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Jaz bom to preiskavo podprl. Prav tako sem prepričan, da ta preiskava v javnem interesu. Prav tako sem prepričan, da tisti kolegice in kolegi, ki tukaj poskušate govoriti vse drugo, samo tisto ne, kar je vezano na to problematiko, torej poskušate govoriti, da Slovenska demokratska stranka, ki je to vložila, poskuša s to komisijo zamegliti kakšno drugo situacijo in tako naprej. Jaz mislim, da je to popolnoma neresno, da je to ne samo ponižujoče, da tisti, ki to trdite, tako govorite, mislim, da vas je strah, da se nečesa bojite. Slovenski demokratski stranki se ni treba ničesar bati. Mi želimo nadaljevati tisto, kar je začela prejšnja vlada Janeza Janše. Prejšnja vlada Janez Janše je prva Vlada v samostojni Sloveniji, ki je v času mandata Vlade Janeza Janše odpoklicala ministra za promet in zveze, odpoklicala upravo Darsa in v nadaljevanju pričela postopke za pregon proti SCT-ju, Vegradu in pa Primorju. Ko se je to zgodilo, šele takrat so se vsi tisti, ki imajo tukaj umazane roke, angažirali in poskušali čisto vse storiti, da bi preprečili, da bi vlada Janeza Janše ponovno prevzela vodenje te države. Tisti imajo velikanske razloge za to. Meni je to jasno. Ko ti prerežeš velikansko cev, v katero teče stotine milijonov evrov, ti je seveda jasno, da moraš storiti čisto vse, da bi to zadevo ustavil, da bi te cevi ponovno stekle po stari poti. Zakaj to trdim? Iz naslednjih razlogov. Če poznate javne razpise, tisti, ki se na to spoznate, veste, kako je prišlo do oškodovanja državnega premoženja. Trije ključni ponudniki v tej državi so praktično dobili vse razpise, ko je šlo za projekte na katerih je bilo veliko sredstev. In če pogledate te razpise, boste videli, da so ti trije ključni gospodarski subjekti imeli skoraj identično ceno. Ko gre za nekaj deset milijonov evrov posla in smo trije ponudniki, ki imamo enako ceno, za nekaj evrov razlike. Poglejte, samo bedak na tem svetu ne bi razumel, da gre tukaj za kartelno dogovarjanje. In ni ga v tej državi, ki bi ga lahko prepričali, da tukaj ne bi posumil, da je nekaj narobe. Ni enega! Zato so bile naše avtoceste dražje za 30, 35%. In naj mi samo en poslanec ali poslanka v tem parlamentu trdi, da to ni res. Ta preiskovalna komisija bo lahko pogledala tudi te razpise. Imela bo možnost priti do teh dokumentov, iz katerih bo razvidno, kako so se kartelno dogovarjali. Tu je ključni problem cele zgodbe, da se potem ne pogovarjamo še o aneksih, pogodbah. To so ključna vprašanja. Tu notri je velekraja v državi davkoplačevalskega denarja. velekraja! Najmanj za 30 do 35% bi lahko bile avtoceste cenejše, če ne bi bilo tega in če ta država ne bi skozi svoje politične botre dopuščala, da so lahko ti trije baroni obvladovali kompleten gradbeni lobij, zraven pa sodelovanje ministrstva za promet in zveze, sodelovanje Darsa in tako naprej. Ko samo pogledate upravo Darsa na ministrstvu za promet in zveze in te tri barone, to skupaj povežete pa, vam bo je vse jasno! Čisto vse. Tukaj so krogi zaključeni. To je tisto, kar se meni zdi pomembno. Vlada Janeza Janše je bila prva v tej slovenski državi, ki se je upala lotiti teh smrdljivih, pokvarjenih, grdih svinjarij. Svinjarij, ki nimajo primere! Ubogi ljudje delajo za 400, 300 evrov plače! Nek cestni baron se pa pripelje [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] [[...]]Se opravičujem, sem malo glasen, imate prav. Se pripelje s helikopterjem! Dragi moji kolegi, ali si lahko kdo v tem parlamentu kupi helikopter? Povejte! Lahko si ga kupiš, če to narediš z denarjem, ki prihaja iz državne blagajne. Samo tako lahko to narediš, drugače tega ne moreš, ker ga ni v tej državi, razen mogoče kakega posameznika, ki je s svojim velikanskim angažmajem in kvaliteto svojega dela dokazal, da je lahko prišel do takega premoženja. In take bi lahko v Sloveniji na prste preštel, zagotovo. Zato se mi zdi, da tisti, ki pa barantajo samo z državnim denarjem, si tega ne bi smeli in ne bi mogli nikoli dovoliti, najmanj pa, da bi ta denar zaslužili. Nikoli! Zato, drage kolegice in kolegi, sem prepričan, da je ta preiskava nujna. Slovensko ljudstvo, slovenski narod ima tega prikrivanja dovolj. Verjemite mi, da ima dovolj, ne more tega več gledati. Pogovarjam se s preprostimi ljudmi, ker jih cenim, ker sem eden izmed njih. In prav ti preprosti ljudje mi znajo točno to povedati, kar tu govorim. Ti preprosti ljudje so se naveličali lepih besed in lepotcev, ki tu govorijo tako in drugače in poskušajo leporečiti. Nikoli v življenju pa ene sekunde niso delali. V življenju nimajo ene sekunde delovne dobe od tam, kjer se zasluži denar. In dokler bo parlament na tak način sestavljen, večina v tem parlamentu, bo zelo težko razumeti tiste ljudi, ki z rokami in z veliko težavo zaslužijo denar, da lahko preživijo. In na njihov račun ni nobenega problema se pripeljati s helikopterjem na cesto, kjer te morata še dva ali trije držati, da ne padeš iz helikopterja; to je pa tisto, kar je največja tragika vsega skupaj. Hvala lepa.
Proceduralno, prosim, gospod Han.
Hvala lepa. Postavil vam bom, predsednik, eno vprašanje in prosim, da bi se po mojem vprašanju to ugotovilo. Z zanimanjem sem poslušal gospoda Pojbiča, njegovo razpravo, ampak v tej razpravi je bilo čutiti tudi to, vsaj jaz sem tako razumel, da je v preteklem mandatu Janez Janša in njegova vlada odredila preiskavo slovenskih firm, se pravi, teh baronov, kot jih je imenoval. Jaz upam, da živimo v pravni državi in da to delo opravljata policija in tožilstvo in ne politične stranke. Zato bi prosil, gospod predsednik, da ugotovite, da je to [[...]]
Gospod Han [[...]]
Ja, želel bi samo, da ugotovimo, ali to dela Janez Janša ali opravljata preiskave v Sloveniji policija in tožilstvo. Govornik pred mano je dejal, da je to delal Janez Janša in njegova vlada. Hvala.
Hvala lepa. Torej predlagano vprašanje se nanaša v zvezi z uporabo poslovnika. To je bilo vsebinsko vprašanje, ki bi ga morali postaviti drugje. Odgovor je bil retoričen, vprašanje retorično, odgovor retoričen in vas prosim, da mi takšnih proceduralnih vprašanj ne dajete. Besedo ima [[...]]Ne morete imeti repliko na proceduralno vprašanje, gospod Pojbič. Ne morete imeti replike na proceduralno vprašanje. Besedo ima Danijel Krivec. Proceduralno, gospod Sajovic. Prosim. V zvezi z uporabo poslovnika.
Hvala lepa, predsednik. Mislim, da bi bilo za proučiti, ali tako govorjenje, kot smo ga zdajle poslušali, prispeva k ugledu parlamenta. Nekdo, ki zgodbe ne pozna, bi mislil, da v tem parlamentu sedijo sami delomrzneži, ljudje, ki v življenju še niso nič naredili. Vsakdo naj seveda govori in sodi predvsem o sebi. Hvala lepa.
Tudi tukaj, gospod Sajovic, to ni bilo vprašanje v zvezi s poslovnikom. V Državnem zboru vsakdo odgovarja za svoje besede, tako pred kolegi, ki se lahko odzovejo na njega, kot pred javnostjo. In to je to. Besedo ima Danijel Krivec. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Jaz bom ta akt o odreditvi parlamentarne preiskave podprl. Bi se pa dotaknil še nekaterih čisto načelnih ugotovitev, kajti večina od vas se spušča na ugotavljanje že nekaterih stvari, za katere bo pristojna komisija, ki jo bomo odredili. Vsi se ukvarjate v glavnem z avtocestami, kar je sicer eno od večjih področji, ampak vsi pozabljate tudi na druge gradbene investicije, ki so tudi doživele kar velike podražitve, mnogokratnike itn. Sprašujem se glede odgovornosti, ki jo bo ta komisija ugotavljala, mislim, da je primerna, to pa podkrepim s tem. Ugotovimo lahko, da v celotni Sloveniji imamo 200 pa nekaj občin, ki so tudi tiste, ki črpajo javni denar, pa skoraj ne poznam župana, ki bi si privoščil, da bi neka investicija šla v mnogokratnike podražitev, pa naj bo to na cestnem področju, na katerikoli infrastrukturi, ki je tudi javna, ki se zagotavlja iz javnega denarja, pri nekem zdravstvenem domu, pri neki lekarni ali kaj podobnega. To se dogaja samo pri državnih projektih. In mislim, da smo v Državnem zboru nekako tistih nosilci, ki morajo na to opozoriti in tudi tako preiskavo sprožiti. Kot sem rekel, ni župana, ki ne bi odgovarjal, če bi neka investicija na tak način prekoračevala zmožnosti njegovega proračuna. In mislim, da je to pomemben podatek. Se pravi, da so se dogajale anomalije na tem področju gradbeništva, na celi paleti. Mislim, da je ta nadzor, komisija, potrebna, da ugotovi nekatera dejstva in da se take nedoslednosti in anomalije ne bodo dogajale naprej. Kot ste vsi omenjali, pripravlja se velik projekt gradnje železniške infrastrukture, ki pomeni podoben zalogaj kot avtoceste, če ne celo večji, in težko si predstavljam, da bi v Državnem zboru potrjevali nekatere investicije z zavestjo, da se bodo za mnogokratnik v naslednjih letih podražile. To bi bilo neprimerno. Zato še enkrat opozarjam. Ni občine, ni župana, ni občinskega sveta, ki bi se s tako zadevo na lokalnem nivoju sprijaznil. To pomeni, da je prav, da se tudi Državni zbor in ta država s takimi anomalijami ne sprijazni. Zato podiram ta akt o ustanovitvi te komisije.
Hvala lepa. Besedo ima Zvonko Černač.
Spoštovane kolegice in kolegi. Dostikrat se pojavlja vprašanje koristnosti in tudi danes se je pojavilo pri tej komisiji. Če vi nekaj predlagate, je to koristno, če predlagamo mi v opoziciji, je nekoristno. Če zanemarimo dimenzije tega vprašanja, je normalno, da je ta preiskava koristna, če ne zaradi drugega, zaradi tega, kar je bilo rečeno malo prej. Smo pred realizacijo enega največjih projektov, to je vlaganje v železniško infrastrukturo v Sloveniji, in mislim, da je pomembno, da v okviru te komisije ugotovimo tisto, česar se na tem področju ne sme dogajati. To pa je, da ne bodo sodelovali pri tem naslednjem megaposlu v Sloveniji vedno isti igralci, ki so vzporedno s tem, ko so sodelovali pri projektu izgradnje avtocestnega omrežja, se tudi seveda sami sebe olastnilili. Mislim, da če je katera komisija bila ustrezna in potrebna in pomembna, je to ta, ki jo ustanavljamo danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo še predlagatelj Branko Marinič? Predlagatelj želi še besedo. Prosim.
Hvala lepa, da ste mi dali to priložnost, in sicer v današnji razpravi, ki je bila vsebinsko bogata, lahko zaključimo v tem smislu, da smo tako poslanke in poslanci, ne glede na to, iz katere koli politične opcije prihajamo, pred enim samim dejstvom: odgovorni smo pred ljudmi za porabo javnega denarja, ki ga za dokončno razporeditev s pritiskom na gumb "za" odobrimo vsem tistim, ki kasneje v izvršilni veji oblasti zadeve izpeljejo. In naj ta parlamentarna preiskovalna komisija resnično čim prej začne s svojim delom z namenom, da bi se v prihodnje ne ponovilo in da se do sedaj neke znane formule ali pa uveljavljena praksa v gradbenem lobiju ne bi ponovila tudi tik pred velikim projektom, ki nas čaka in v katerem smo že, pa verjetno še bomo razpravljali poslanke in poslanci v sedanji sestavi Državnega zbora. Gre za predvidene velike investicije v javno železniško infrastrukturo, ki bi se tako, kot je pristojni minister za promet včeraj tudi dejal, začele že prihodnje leto - upam, da se bo. Torej, nedaleč so javni razpisi, pri katerih si zakonodajna oblast ne sme dovoliti, da bi bile v posameznih zakonih pomanjkljivosti v temu smislu, da bi kasneje javni razpisi bili pisani na kožo nekaterih, ki so v preteklosti zaslužili preveč, ki so pobrali preveč javnega denarja. Od tistega, koliko javnega denarja je bilo porabljenega od leta 1996 v cestno infrastrukturo, je bilo veliko, veliko preveč. Veliko preveč odstotkov so posamezni projekti presegali neke razumne vrednosti, ki pa so bile, vsaj sum je takšen, posledice vpletenih nekaterih javnih funkcionarjev, pomembnih pri takšnem in drugačnem odločanju o porabi javnega denarja. Morda tudi na račun zakonodajne veje oblasti, ki je morda bila seznanjena, da gre za dobre rešitve, pa se je kasneje izkazalo, da so te zadeve bile zlonamerne, da so te vsebinske spremembe bile morda pisane na kožo nekaterih, ki so bili prepričani, da so v Sloveniji edini, ki zmorejo tako velike projekte, ki so jih na javnih razpisih z lahkoto dobivali, ker so bili dobro organizirani in dobro povezani, tudi na račun, da so tisti mali ugašali. In to ni dobro. Naj se takšna zgodba ne ponovi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ja, želi. Torej, prosim, za prijavo. Vsak ima na razpolago tri minute. Besedo ima Jakob Presečnik, prosim, 3 minute.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tudi sam sem malo poslušal, malo smo dobivali te nove telefone, vsega nisem slišal, ampak želim reči to, da sem podpisal to zahtevo za parlamentarno preiskavo predvsem zaradi tega, da si ne bi kdo mislil, da bežim pred kakršnokoli odgovornostjo oziroma od kakršnekoli razprave. Naša stranka je bila tudi omenjena kot tista, ki je zadnja leta vodila ministrstvo za promet in moram reči, da sem eden tistih, ki smo ponosni na to, da smo marsikaj naredili v tem avtocestnem programu. In žal mi je, danes mi je žal, da ko se ta avtocestni program zaključuje, da nimamo pripravljenih projektov za naprej, za druge razvojne osi, za železnico in tako naprej. Tukaj bodo veliki problemi v naslednjih letih, ker tega nimamo pripravljenega, je pa, verjemite mi, umeščati trase v prostor in zadovoljiti ali kakorkoli v lokalnem okolju uskladiti - nekateri sedijo tudi tukaj notri, ki so z nerazumnimi zahtevami in zavlačevanji in tako naprej zavlačevali, da bi se posamezne trase umestile v prostor. Dejansko me motijo takšne razprave, kot so "polni žepi". Mene je žena vmes poklicala in je vprašala, kje je zdaj ta vsebina žepov, o čemur se govori v parlamentu. Drugič. Je seveda potrebno, jaz sem za to, da se dokaže neka korupcija, da se dokaže kriminal - če je bil. Jaz sem na vsem področjih to, pa naj bo pri investicijah visokih gradenj ali takih, o katerih se danes pogovarjamo, ali katerih drugih. Prepričan sem, da je treba tudi dokazati to, ker enega od naših kolegov obtožujejo, da je opravljal izpit oziroma da je opravljal izpit nekdo namesto njega. Torej, moti me ena zadeva, da je bila v tej razpravi omenjena ena firma, v kateri sem jaz tudi bil dolgo let v preteklosti, ki vsaj do pred nekaj leti ni imela nič z gradnjo avtocestnega omrežja. In kar na pamet govoriti o posameznih obtožbah seveda ne gre. Treba je pa tudi upoštevati pri vrednosti projekta - jaz ne vem, koga sedaj poklicati na odgovornost. Tiste, ki so oceno delali leta 1992 in 1993 brez kakršnih posebnih podatkov, ali pa tiste, ki so s pogoji lokalnega okolja itn., dražili zadevo. Poleg tega, kar je v tej preiskavi seveda določeno. Torej hvala lepa. To preiskavo bom zaradi razloga, ki sem ga najprej navedel, tudi podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Zvonko Černač. Prosim.
So bili še nekateri pred menoj napisani. Če so se odpovedali, bi bilo pošteno, da razdelite nam več časa. Torej, danes je bilo v razpravi omenjeno, da so projekti, ki sem ji reče megaprojekti, kjer je nekako normalno, da se zgodijo spremembe v vrednosti teh projektov in da se ti projekti podražijo za 20, 30%. Mogoče je to res normalno. Jaz bi rekel, da ni ravno normalno, je pa mogoče opravičljivo, ker pri večjih projektih je več teh nepredvidenih okoliščin, s katerimi je treba računati. Ampak, da se projekt podraži za dvakrat, trikrat, štirikrat, celo osemkrat in da ne odreagira na te podražitve ne nadzor ne pristojne institucije, ob tem ko se tako v sedanjem kot v preteklem času mnogi, ki bi morali izvajati tako nadzor kot vse druge elemente v teh primerih, ukvarjajo z razno raznimi metlami; s tem, kaj so se pogovarjali predsedniki parlamentarnih strank in kakšno veliko skrivnost je kdo izmed njih izdal; s tem, ko imajo ti veliko časa, da se ukvarjajo v tej državi za zadevami, ki nimajo nobene zveze z njihovim profesionalnim delom, so šle mimo zgodbe, ki govorijo od daleč o tem, da nekaj pri teh poslih ni bilo v redu. Še posebej, če vzamemo v zakup, v kakšnih okoliščinah so se ti posli dogajali. Ti posli so se dogajali več ali manj med istimi igralci. Spomnite se. Potem pa so se dogajale neke oranžno-črne diskete. Najprej je bila disketa s ponudbo črna, potem je poslala oranžna. Noben se ni glede tega zganil! Ko se je zgodila pred nedavnim zgodba glede predora Markovec, je bil zagnan s strani nekaterih v tej državi velik vik in krik, kakšna velika škoda bo storjena državljanom, če se bo ta predor zgodil pol leta ali pa eno leto kasneje, ker je bil postopek tega javnega razpisa razveljavljen. In kaj je bila posledica? Pojavilo se je neko podjetje iz drugega konca Slovenije in ponudilo za, ne vem, 40 ali 50% nižjo ceno kot tisto, ki je prvotno ponudbo posredovalo. Vse to so razlogi, ki govorijo o tem, da na tem področju ni bilo ravnano z dolžno mero skrbnosti in da je bilo vedoma ali nevedoma prepuščeno tem igralcem, ki so se pojavili na domačem trgu, da so skozi te posle tudi olasninili ta svoja oziroma sedaj njihova podjetja. Vprašanje, če je to dobro z vidika slovenske ekonomije, in vprašanje, če je to dobro za bodoče večje projekte, ki jim bomo še priča. Zaradi tega je prav, da se ta komisija resno sooči s tem izzivom, resno pokaže na tiste stvari, ki so bile v tej proceduri slabe, potegne tudi ustrezne ukrepe oziroma zahteva od pristojnih ustrezne ukrepe zoper tiste, ki so v temu poslu delovali netransparentno, neodgovorno, tudi morebiti nezakonito, in da se ne ponavljajo te podobne zgodbe, podobne napake na tak način pri večjih infrastrukturnih projektih, ki se bodo še odvijali v prihodnosti v Republiki Sloveniji.
Hvala lepa. Besedo ima Bojan Kontič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Prej sem imel željo replicirati, pa nisem izpolnjeval obeh pogojev, ki sta za to, da bi pred tem razpravljal in da bi bil v razpravi omenjen. Omenjena pa je bila moja poslanska skupina, ki ji pripadam, in naj povem, da je gospod Jerovšek govoril o tem, da tudi ko poslanke in poslanci razpravljajo, s tem dajejo težo predlogu in da so pri nas razpravljali poslanke in poslanci, ki s prometom nimajo veliko skupnega. Naj pri tem povem, da imajo vsaj toliko skupnega kot Jožef Jerovšek in se vsaj tako dobro poznajo gradnjo cest, kot jo pozna gospod Jerovšek. Mimogrede, v imenu poslanske skupine je govoril gospod Veber, ki se vse od začetka, torej od leta 1996, ko je začel mandat v Državnem zboru, ukvarja z gradnjo cest in je to moč razbrati tudi iz njegovega nastopa. Res pa je, da ni moč znotraj naše poslanske skupine iskati takšno domišljijo, kot jo imajo nekateri in kot jo je imel kolega Jerovšek, ki je iz avtocestnega križa, s katerim je res križ pa tudi z ostalimi cestami v Sloveniji je križ, prešel celo do povojnih pobojev. Za to potrebuješ zelo bujno domišljijo in v tem mu zanesljivo ne oporekam. Sicer pa govoriti o tem, da preiskavo podpiramo ali pa ne podpiramo, je v tem trenutku pravzaprav nesmiselno, če zahteva izpolnjuje pogoje in pogoji, so izpolnjeni, ta preiskovalna komisija bo in bo delala. Lahko pa jo pospremimo na pot z različnimi občutki. Naj povem, da moji občutki glede na dosedanje izkušnje s preiskovalnimi komisijami, niso dobro in osebno ne pričakujem zelo dobrega rezultata dela te komisije, pa še katere druge. Pri tem ne želim, da bi to mojo ugotovitev spremenili že v dejstvo, to so moje ocene. Jaz pa komisiji želim vse dobro pri opravljanju svojega dela.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Na podlagi drugega odstavka 4. člena Poslovnika Državnega zbora o parlamentrani preiskavi Državni zbor o odreditvi parlamentarne preiskave ne glasuje, zato ugotavljam, da je Državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi, izvedbi gradbenih investicij javnega pomena na področju izgradnje avtocest in objektov gospodarske javne infrastrukture, financiranih s sredstvi državnega proračuna, zaradi suma, da so bili postopki in posli medsebojno politično dogovorjeni, vodeni netransparentno in negospodarno, ter zaradi suma prisotnosti klientalizma, korupcije in medsebojnih povezav med različnimi nosilci aktivnosti, ki so vključeni v pripravo, javna naročila in izvedbo gradbenih poslov, ter postopki lastninskih preoblikovanj in menedžerskih odkupov gradbenih podjetij ter v tej zvezi še posebej zagotovitev suma o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij in njihovi vlogi pri tem. Namen parlamentarne preiskave je: Prvič. Ugotoviti, ali so bili projekti izvedeni pregledno in s skrbnostjo dobrega gospodarja. Drugič. Ugotoviti, ali so bili razpisi in podpisane pogodbe izvedene v skladu s predpisi in usmeritvami, ki jih je sprejel Državni zbor Republike Slovenije. Tretjič. Ugotoviti in razjasniti pogoje in postopke oddaje javnih naročil, izbora ponudb, pogajanj ter vsebino ponudb. Četrtič. Ugotoviti, ali se je pri izvedbi projektov spoštovala vsa v Državnem zboru sprejeta zakonodaja. Petič. Ugotoviti, ali so bili proračunski viri za trošenje sredstev črpani racionalno, namensko in ali so bili črpani skladno s predpisi. Šestič. Ugotoviti, ali so nosilci javnih funkcij ravnali z vso dolžno skrbjo v postopkih urbanističnega prostorskega in okoljskega dela izvedbe investicij. Sedmič. Ugotoviti, ovreči ali dokazati sum, da je pri postopkih urbanističnega in prostorskega in okoljskega dela izvedbe investicij prihajalo do zlorab s strani nosilcev javnih funkcij in s tem do neupravičenih koristi in korupcije. Osmič. Ugotoviti, ali so bila dodatna dela, ki so zviševala osnovne investicijske vrednosti investicij realna ali pa so bila posledica že vnaprej dogovorjenega postopka oddaje del z nizkimi ponudbenimi vrednostmi, ki so favorizirale določene ponudnike, ter ugotoviti prepletenost nosilcev javnih funkcij pri teh postopkih. Devetič. Ugotoviti stopnjo vpletenosti posameznih nosilcev javnih funkcij z njihovim političnim vplivom na izbor na pogajanja in na podpis pogodb. Desetič. Ugotoviti stopnjo politične odgovornosti posameznih nosilcev javnih funkcij pri izvedbi posameznih projektov. Enajstič. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum oškodovanja države pri posameznih projektih. Dvanajstič. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum o povezavah posameznikov v verigi naročnik-projektant-izvajalec-nadzor z nosilcem javnih funkcij, kar naj bi omogočilo neupravičene koristi in oškodovanje države. Trinajstič. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum, da je pri tovrstnih povezavah prihajalo do izsiljevanja in političnih n navodil med posamezniki v tej verigi. Štirinajstič. Ugotoviti odgovornost nosilcev javnih funkcij pri pripravi razpisov javnih naročil in njihove povezave in predhodne dogovore s ponudniki. Petnajstič. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum, da je pri dogovarjanju med nosilci javnih funkcij v postopkih priprave javnih naročil in potencialnimi ponudniki prihajalo do podkupovanja in ostalih koruptivnih dejanj, ki so prispevala k neupravičeni pridobitvi posla in oškodovanju države. Šestnajstič. Ugotoviti, ali je pri oddajanju javnih naročil s strani nosilcev javnih funkcij prihajalo do favoriziranja posameznih ponudnikov, kar je onemogočilo konkurenco. Sedemnajstič. Ugotoviti, ali so pri oddajanju javnih naročil s področja velikih gradbenih investicij obstajali vezani posli med ponudniki, ki so bili politično dogovorjeni. Osemnajstič. Ugotoviti, ali je šlo pri izbiranju izvajalcev avtocestnega programa s strani Darsa za sistematično prilagajanje razpisnih pogojev na način, da je bilo mogoče sklepati pogodbe z vedno istimi podjetji. Devetnajstič. Preveriti sum obstoja interesnih skupin in njihovih povezav z nosilci javnih funkcij in njihovega koruptivnega vpliva na organe vodenja in nadzora Darsa pri izbiri izvajalcev gradbenih del za dosego neupravičenih koristi. Dvajsetič. Preveriti vse postopke od načrtovanja in umeščanja tras v prostor do sprememb projektov pred in med gradnjo, še zlasti tistih, kjer je končna ocena projekta močno odstopala od prvotne, z namenom, da se ugotovi, ali je šlo za morebitne zlorabe položaja, za koruptivna dejanja in nenamensko trošenje davkoplačevalskega denarja za dosego zasebnih koristi podjetij in posameznikov. Enaindvajsetič. Preveriti sum o posredni ali neposredni povezavi med gradbenimi podjetji in njihovimi zakonitimi zastopniki ter nosilci javnih funkcij med postopki lastninskih preoblikovanj in menedžerskih odkupih gradbenih podjetij, predvsem SCT, ki je na avtocestnih projektih v Republiki Sloveniji od leta 1996 dalje opravilo največ del. Obseg parlamentarne preiskave. Preiskava naj zajema naslednje projekte velikih gradbenih investicij javnega pomena in postopka lastninskih preoblikovanj in menedžerskih odkupov gradbenih podjetij, ki so sodelovali pri avtocestnih projektih Republike Slovenije od leta 1996 dalje. Prvič. Avtocestne projekte v Republiki Sloveniji od leta 1996 dalje. Drugič. Prenova vozišča v trojanskih avtocestnih predorih. Tretjič. Projekti gospodarske javne infrastrukture financiranih s sredstvi iz državnega proračuna od leta 1996 dalje. Četrtič. Postopki lastninskih preoblikovanj in menedžerskih odkupov gradbenih podjetij, ki so sodelovali pri avtocestnih projektih v Republiki Sloveniji od leta 1996 dalje. Parlamentarna komisija je s tem odrejena. Mandatno-volilno komisijo Državnega zbora v zvezi s tem prosim, da pripravi predlog sklepov o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave in ga posreduje v odločitev Državnemu zboru najkasneje na prihodnji seji zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA AKT O ODREDITVI PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV POLITIČNE ODGOVORNOSTI ZARADI SUMA KLIENTELIZMA IN KORUPTIVNEGA RAVNANJA MINISTRA ZA VISOKO ŠOLSTVO, ZNANOST IN TEHNOLOGIJO GOSPODA GREGORJA GOLOBIČA PRI PRIDOBITVI ZNATNIH JAVNIH NEPOVRATNIH SREDSTEV IN POSLOV NA JAVNIH NAROČILIH ZA GOSPODARSKE DRUŽBE V SKUPINI ULTRA (PROJEKT MESTNE KARTICE URBANA, SISTEM ZA SLEDENJE IN NADZOR AVTOBUSOV JAVNEGA PODJETJA LJUBLJANSKI POTNIŠKI PROMET D.O.O., FIKTIVNI POSEL VAROVANJA GOSPODARSKE DRUŽBE MERCATOR D.D., ELEKTRONIZACIJA ŠTUDENTSKE PREHRANE, KI NAJ BI JO IZVAJALA GOSPODARSKA DRUŽBA MARGENTO R&D D.O.O. ITD), V KATERIH JE GOSPOD Gregor Golobič solastnik, ter pri prenosu področja elektronskih komunikacij z ministrstva za gospodarstvo na ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma, da je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo g. Gregor Golobič utajil davke, neupravičeno pridobil status kmeta za nakup kmetijskih zemljišč ter pristojnim organom nepopolno prikazal svoje premoženjsko stanje ter njegov izvor, za ugotovitev politične odgovornosti ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo g. Gregorja Golobiča zaradi suma izogibanja plačevanja davkov Republiki Sloveniji ob svojem aktivnem sodelovanju pri zviševanju davčnih bremen državljanom Republike Slovenije in za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma klientelizma in koruptivnega ravnanja ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo g. Gregorja Golobiča za pridobitev slabo zavarovanih posojil, ki so bila odobrena s strani banke NLB d.d., ki je v večinski državni lasti, za gospodarske družbe v skupini Ultra. Zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave in na podlagi 23. člena Ustave Republike Slovenije je Državnemu zboru predložila skupina triintrideset poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavniku Jožetu Tanku za dopolnilno obrazložitev.
Hvala lepa za besedo. Objave podatkov o premoženjskem stanju Gregorja Golobiča, ki so se pred evropskimi volitvami pojavile v nekaterih medijih in v primerjavi s tistimi, ki jih je pokazal predsednik tako imenovane protikorupcijske komisije, je zares pokazala pravi obraz nove politike, ki je zavela po volitvah, septembra 2008. Pokazalo se je, da zakoni in načela ne veljajo za vse enako, da imajo nekateri posamezniki izjemno močno politično in institucionalno zaščito in da ukrepi in predlogi, ki jih pompozno vlagajo v Državni zbor Vlada, koalicijske poslanske skupine ali pa posamezni poslanci koalicije, največkrat niso namenjeni urejanju razmer, ampak predvsem zavajanju in prikrivanju. Po eni strani oblastne stranke na videz odločno predlagajo tako imenovane protitajkunske ukrepe in zakone, s katerimi se želijo v javnosti pokazati kot odločni borci proti privlegijem, korupciji, klientalizmu in zakonitostim, po drugi strani pa iz taistih strank prihajajo javni funkcionarji, celo ministri, za katere obstaja utemeljen sum, da so bili in so udeleženi v številnih sumljivih poslih in so v nekaj leti ob neravno neki izjemni plači pridobili ogromno premoženje, ki ga sedaj prikrivajo in so sistemsko izven vseh obravnav in postopkov. Razni organi niso ničesar opazili. Tranzicija je bila proces, ki je povzročila premike velikih kosov družbenega premoženja iz skupne v zasebno last. To se je lahko zgodilo le ob klientelističnih, nezakonitih, vertikalno in horizontalno prepletenih ter zaprtih političnih povezavah. Veliko teh dejanj in afer je bilo pokritih s tako imenovanim nacionalnim interesom. Zanimivo je, da ob odvijanju tranzicijskega klopčiča pridemo do oseb, ki so trdno pod krovom Foruma 21 in ki pripadajo Socialnim demokratom, Liberalni demokraciji in Zaresu in so zato imeli, in še imajo, tudi javno podporo bivšega predsednika republike Kučana. Nobena afera ni doživela sodnega konca. Mnoge so obtičale na različnih stopnjah, mnoge zastarale, veliko jih niti ni bilo začetih, kar ni ravno dobro spričevalo za organe nadzora, posebne urade in komisije, ki naj bi bdeli nad pravilnostjo delovanja javnih sistemov. Pravzaprav se je s takšnim načinom nadzirancem oziroma po javnih normah kršiteljem dal le dodaten javni vpliv in moč, javnosti pa signal, da se našim - da ne bo pomote, je to vašim, če uporabim klasifikacijo predsednika Vlade Pahorja - ne more nič zgoditi. Zato tudi predsednik Vlade Pahor ni predlagal razrešitve ministra Golobiča, ko so prišli na dan podatki o njegovem zelo velikem in v pomembnem delu na anonimnih firmah v tujini prikritem premoženju. Gregor Golobič je v volilni kampanji zablestel kot borec za zakonitost in preglednost v javnem delovanju, ki je rad poučil vse, kaj je treba delati in kako je treba delati transparentno in zakonito z javnimi financami. Pa je res delal tako? Najbrž ne, sicer ne bi izjavil, da je podatke o svojem premoženjskem stanju javnosti prikril samo zato, ker je hotel zaščitit podjetje Ultra. Zakaj bi bilo prikrivanje potrebno, če je vse O.K.?! Če so vsi podatki korektni, če je bilo premoženje zakonito pridobljeno, če so bili vsi projekti korektno podprti in sofinancirani z javnimi sredstvi države, javnih podjetij, institucij in občin? Če so bili vsi krediti Ultre pridobljeni pod normalnimi in splošno veljavnimi pogoji, potem ni prav nobenih razlogov za skrivanje podatkov o osebnem premoženju, deležih podjetij in pridobljenih kreditih. Če pa temu ni tako, potem je treba javnosti zatajiti vse tisto, kar je sporno in oporečno. Mediji so narisali nekatere hobotnice, katerih niti se končajo na poštnih nabiralnikih v davčnih oazah v tujini in v katerih naj bi bil lastniško udeležen minister Golobič. To je najbrž razlog, da javnosti in najbrž tudi tako imenovani Kosovi komisiji ni sporočil korektnih podatkov, saj je bilo iz dokumenta, ki ga je pokazal Kos, razvidno, da je navedeno samo eno podjetje. Nekateri odkriti poslovni in finančni tokovi te sume samo poglabljajo. Pred dnevi so mediji ponovno pisali o podjetju Makro 5, ki ni znano samo iz gradbene pediatrične klinike, s katero se je obdelovalo prejšnja ministra za zdravje. To podjetje je izvajalo investicij na objektih Univerze na Primorskem. Zaradi velikih prekoračitev in odstopanj od proračunskih postavkah prejšnja ministra za visoko šolstvo nista hotela realizirati plačil. Gregor Golobič je to storil že po nekaj mesecih svojega mandata. Podjetje Makro 5 je izvajalo tudi dela na Golobičevi hiši na Primorskem. Nemogoče je prezreti tudi posle iz sistema Ultra z Mercatorjem in MOL-om, Mestno občino Ljubljana, pri čemer se v obeh povezavah pojavlja sedanji župan Mestne občine Zoran Janković. Ta ima v svoji mestni koalicije svetnike iz stranke Zares in je na zadnjih volitvah odločno podprl sedanji koalicijski trojček. Mestna kartica Urbana, sistem za sledenje in nadzor avtobusov, plačila za neopravljeno varovanje Mercatorja pa so posli, ki vzbujajo dvome in porajajo sume v medijih in v opoziciji, najbrž pa bi jih morala tudi pri preiskovalnih organih. Izstopajo tudi visoki krediti, ki jih je Ultri dodelila Nova Ljubljanska banka in ki so, po poročanju medijev, neustrezno zavarovani. Kljub pozivu Ultre Nova Ljubljanska banka podatkov noče obelodaniti, ampak to lahko brez težav stori tudi Ultra sama; seveda, če - po izjavi gospoda Urbanije - to najbolj transparentno podjetje v Sloveniji to sploh hoče. V Slovenski demokratski stranki smo bili obtoženi, da smo podatke o slabo zavarovanih kreditih Ultre posredovali javnosti, čeprav je bilo že takrat jasno, da so prišli iz krogov zelo blizu Liberalne demokracije kot posledica krvoločnih bojev znotraj koalicije za polastitev državnega premoženja. Politični daj-dam deluje, to potrjujejo tudi trije amandmaji koalicijskih poslancev k drugemu rebalansu, podpisal jih je tudi predsednik Državnega zbora. In ti namenijo Mestni občini 30 milijonov evrov, najbrž kot poplačilo koalicije županu Jankoviću za minulo delo in podporo na volitvah. [[...]] [[Glas iz ozadja.]] [[...]]Ni še umaknjeno [[...]]
Mir v dvorani! Dovolite gospodu Tanku, da pove vse, kar misli in kar hoče.
Zanimivo je, da so se ob razkritih prikrivanih podatkov o premoženju Gregorja Golobiča se takoj odzvali najvišji vrhovi slovenske politike, tudi tisti, ki jim to ni bilo treba, kot na primer predsednik republike ali predsednik Državnega zbora. Tako je na primer predsednik republike v odzivu ocenil, da Gregor Golobič ni ravnal nezakonito, ampak da je storil le napako. Sprašujemo se, kdo v tej državi določa stopnjo oziroma ugotavlja zakonitost. Predsednik republike po ustavnem položaju ne. Odziv predsednika Republika pa veliko pove, ima veliko sporočilno vrednost za slovensko javnost, saj je ponovno pokazal na tiste, ki si zaslužijo prvorazreden položaj, pa drugo in nadaljnje priložnosti, in tiste, ki morajo, moramo postati drugorazredni. Da obstaja povezava med Uradom predsednika Republike in dogajanje z Ultro, potrjuje tudi v včerajšnjem Žurnalu objavljena novica, da je vodja vpisnika na Okrožnem sodišču v Ljubljani 12. 6. posredovala sodni sklep o poravnavi med Ultro in japonsko NTT Docomo vodji stikov z javnostjo v Uradu predsednika republike Mojci Seliškar Toš. V kabinetu predsednika Republike sicer zanikajo, vendar to zaznamek na vpisniku, objavljen v Žuralu, demantira. Izjava predsednika republike je ne samo subtilno, ampak očitno sporočilo Računskemu sodišču, informacijski pooblaščeni, protikorupcijski komisiji, tožilcem, sodnikom, Agenciji za preprečevanje pranja denarja, Banki Slovenije, Novi Ljubljanski banki in drugim, kako naj ravnajo v tem primeru. Marsikdo se sprašuje, kaj je predsednik republike dolžan ministru, da ga je politično pokril in ga poskušal ohraniti kot častnega politika. Zakaj je to storil in zakaj le njega? Sočasno pa se je sprožil val sistematičnih obdelav, preživetih in zastarelih zgodb, izvajajo se bizarna zaslišanja, izdajo se razna mnenja in prepovedi, pošiljajo se vprašalniki in odpira marginalne teme, ki služijo zgolj odvračanju pozornosti od zadeve Golobič in so v zaščito Golobiča. Izgleda, kot da v okolici Domžal obstaja nekakšen krožek, ki se dogovarja, usklajuje in sistematično dozira teme in ima za cilj zgolj odvračanja pozornosti od zadeve Golobič, Katarine Kresal, vlade in drugih politikov sedanje oblastne strukture in so usmerjene zgolj v degradacijo dela in dosežkov koalicije in koalicijskih politikov v preteklem mandatu. Kako lahko javnost ocenjuje Kosovo ravnanje v primeru Golobič, ko je tako pohitel in se s prikazom obrazca prijave premoženja Golobiča, v katerem je bilo napisano samo eno podjetje z izredno nizko vrednostjo, postavil v bran Golobiču in potem skrivnostno utihnil, medtem ko nekatere druge primer tako sistematično in javno obdeluje z načelnimi mnenji in napovedmi o uvedbi postopkov. Kljub vsemu pa še vedno ni bil dan zadovoljiv odgovor, kaj je z ostalimi podjetji in njihovimi vrednostmi, katerih se ima Gregor Golobič deleže in v katerih se, niti se končajo v davčnih oazah. Tudi še nismo dobili pojasnila, zakaj je sprejemljivo, da ima minister, ki prejema plačo iz javnih sredstev, torej iz naših davkov, podjetja oziroma poštne nabiralnike s sedeži v tujini, tam plačujejo tudi davke, istočasno pa isti minister na sejah vlade zaradi premajhnih prilivov v državni proračun odloča o povišanju trošarin, davkov, o razpisih. To je tudi nekoliko perverzno. Ker ni zadovoljivih odgovorov, ker se je celoten politični vrh, predsednik republike, predsednik Državnega zbora, predsednik Vlade, vsa koalicija in nekatere institucije postavil v bran ravnanja Gregorja Golobiča, v njegovo politično zaščito ni druge možnost, kot da se odredi preiskovalna komisija, ki se bo sistematično lotila preverjanja sumov klientelizma, korupitivnega ravnanja Gregorja Golobiča pri pridobivanju javnih nepovratnih sredstev iz javnih razpisov države in Mestne občine Ljubljana, preverbe domnevno fiktivnih poslov, preveritve sumov utaje davkov, sumov politične pomoči pri pridobitvi slabo zavarovanih kreditov podjetjem skupine Ultra ter suma o neupravičeni pridobitvi statusa kmeta ter preiskave še nekaterih drugih sumov in dejanj, ki so zajete v zahtevi za odreditev preiskave. Čeprav je nekdanja piarovka Zaresa in sedanja vodja kabineta ministra Gregorja Golobiča, torej oseba, ki naj bi bila ministru še posebej blizu, Tina Hrastnik na "facebooku" zapisala pomenljiv stavek v prevodu ali pomenu "maščevanje bo sladko", pričakujemo, da bo preiskava potekala korektno, brez političnih pritiskov, brez posegov raznih komisij in varuhov in da bo tudi koalicija, tudi stranka Zares - nova politika, v njej tvorno sodelovala in dokazala, da je bil tisti zapis na "facebooku" zgolj spodrsljaj, lapsus in ne navodilo ali celo uradno stališče stranke Zares-nova politika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Rado Likar v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki podpiramo vsako preiskavo, ki bi lahko pripomogla k razčiščevanju nekaterih spornih dejanj posameznikov ali skupine. Enakega stališča smo tudi v primeru zahteve za odreditev parlamentarne preiskave, katere namen je zlasti preiskava suma klientelizma in koruptivnega ravnanja nosilca javne funkcije, gospoda Gregorja Golobiča, za pridobitev znatnih javnih nepovratnih sredstev in poslov na javnih naročilih za podjetja v skupini Ultra ter preiskavo suma klientelizma in koruptivnega ravnanja nosilca javne funkcije za pridobitev slabo zavarovanih posojil, ki so bila odobrena s strani Nove Ljubljanske banke, ki je v večinski državni lasti, za podjetja v skupini Ultra; za preiskavo suma, da je nosilec javne funkcije, gospod Gregor Golobič, utajil davke, si neupravičeno pridobil status kmeta za nakup kmetijskih zemljišč ter pristojnim organom nepopolno prikazal svoje premoženjsko stanje ter njegov izvor; za ugotovitev politične odgovornosti nosilca javne funkcije, gospoda Gregorja Golobiča, zaradi izogibanja plačevanju davka v Sloveniji ob svojem aktivnem sodelovanju pri zvišanju davčnih bremen slovenskih državljanov. V času, ko se država Slovenija bori s posledicami vse večje gospodarske in finančne krize, ko se stopnja brezposelnosti vrtoglavo viša, država z zakonodajo podpira reprogramiranje tajkunskih posojil z državnim poroštvom. V Slovenski demokratski stranki zasledujemo interes, ki je nedvomno tudi interes večine državljanov, da izvemo vse o spornem delovanju ljudi, ki smo jim na volitvah zaupali svoj glas. Primer Gregorja Golobiča ni nov in ni od včeraj, je pa bil povod za ponovno aktualizacijo le-tega, ko je prišla na dan informacija, da je gospod Gregor Golobič zamolčal novinarjem, da ima v nizozemskem podjetju Ultra in s tem v zagorski Ultri lastniški delež. Mogoče je še bolj kot dejstvo, da nosilec javne funkcije na položaju ministra ni povedal, da je lastnik podjetja v tujini, pomembno to, kako je do tega premoženja prišel. To, da nekdo laže ali pozabi povedati resnico, seveda ni lepo niti moralno. Bolj sporno je, če to naredi politik, ki je obenem minister. Zaskrbljujoče je, če ga pri tem podpirajo njegovi strankarski kolegi. Povsem nesprejemljivo pa je, da bi enako storili, če bi bili na njegovem mestu, tudi predsednik Vlade ter bivši in sedanji predsednik države. V tem primeru pa smo že lahko zaskrbljeni, kakšne vrednote zagovarjamo. Sčasoma bo takšen vzorec obnašanja sprejet kot nekaj samo po sebi umevnega. Ob tem se zastavlja vprašanje, zakaj je gospod Gregor Golobič zamolčal, da ima svoj deleže v podjetju, ki posluje v tujini oziroma zakaj je delež podjetja prenesel v tujino. Možni sta dve razlagi. Namera, da se premoženje prekrije pred domačo javnostjo ali pa zaradi manjše davčne obveznosti v tako imenovanih davčnih oazah, kjer se plača bistveno manj davkov kot v Sloveniji. Po informacijah kapitalski dobički na Nizozemskem kakor tudi v Singapurju, kamor je svoje premoženje v obliki nedelujočih podjetjih oziroma poštnih predalov prenesel gospod Gregor Golobič, pod določenimi pogoji sploh niso obdavčeni. In to počne Gregor Golobič, ki je v ospredje programa svoje stranke Zares-nova politika, katere predsednik je, postavil višje etične standarde. S tem je po eni strani zbudil pričakovanje pri ljudeh, da se morda vendarle kaj spremeni na bolje, po drugi strani pa je aktiviral in spravil skupaj nenačelno koalicijo tistih, ki brez klientelističnih povezav praktično ne morejo obstajati. Spomnim naj tudi to, da se minister Golobič po eni strani izogiba plačilu davkov, po drugi strani pa kot minister aktivno sodeluje pri zvišanju davčnih bremen svojim državljanom, ki se jim socialno stanje rapidno slabša in to breme čedalje težje prenašajo. Iz tega je mogoče logično sklepati, da obstaja utemeljen sum, da je razlog za skrivanje premoženja prav v nezakoniti utaji davkov. Dodaten razlog za to so informacije, da je Gregor Golobič leta 2006 odkupil delež v Ultri za 2500 evrov. Po oceni strokovnjakov pa je ta delež danes vreden okoli milijon evrov, od tega astronomskega donosa bi bilo treba plačati davek in zakaj se temu ne bi izognil s selitvijo svojega premoženja v davčne oaze, doma pa naj davke plačujejo neiznajdljivi državljani. Podjetje Ultra je v obdobju 1999 do 2003 dobilo preko 250 milijonov SIT-v oziroma preko milijon evrov državnih pomoči in posel naj bi cvetel vse do leta 2005, ko je ta aktivnost po besedah vodilnih v podjetju upadla zaradi menjave oblasti. Z vnovičnim prihodom leve opcije na oblast, katere del je tudi stranka Zares in njen predsednik Gregor Golobič, še prej pa z izvolitvijo županov, ki so blizu tej stranki, pa so posli podjetij v skupini Ultra z javnimi podjetji in podjetji v večinski lasti države pričeli znova cveteti. Ultra je bila tako v letu 2008 izbrana na javnem razpisu Mestne občine Ljubljana za izvedbo projektne enotne mestne kartice Urbana. Izmed treh ponudnikov, ki so se prijavili na razpis, je bila izbrana prav Ultra, ne glede na to, da je konkurenčno podjetje Četrta pot, ponujalo za preko milijon evrov nižjo ceno. Kljub slabši in bistveno manj ugodni ponudbi je bila izbrana Ultra, ki je nedvomno blizu župana, še več, z majskim rebalansom ljubljanskega proračuna je bilo za ta projekt namenjenih še dodatnih 2,4 milijona evrov. Sum na nepravilnosti kaže tudi dejstvo, da je Državna revizijska komisija zavrnila zahtevek za revizijo spornega posla, danega na zahtevo podjetja Četrta pot. Vpliv Gregorja Golobiča sega tudi na področje uvajanje elektronskega cestninjenja na naših avtocestah. Njegova stranka Zares je organizirala celo posvet za avtoprevoznike, s predstavitvijo predloga cestninjenja, ki ga zagovarja stranka Zares. Menda naj bi šlo za izrazito tehnično vprašanje. Vse v redu, če - spet ta "če" - Golobičeva družba Telargo, eno od podjetij v skupini Ultra, katere solastnik je Gregor Golobič, je na Vlado naslovilo vlogo za vzpostavitev javno-zasebnega partnerstva za vzpostavitev slovenskega satelitskega sistema za elektronsko cestninjenje v prostem prometu na osnovi satelitske tehnologije. Investicijska vrednost projekta je po oceni tega podjetja kar 1,2 milijardi evrov. Ta projekt je z vidika varovanja zasebnosti posameznika takoj podprla tudi informacijska pooblaščenka Nataša Pirc Musar. Vpliv ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospoda Gregorja Golobiča sega tudi na področje elektronizacije študentske prehrane. Edini kandidat na prilagojenem razpisu za posel, vreden več kot milijon evrov letnega zaslužka, je podjetje Margento, katerega solastnik je tudi Gregor Golobič. Druga solastnica tega podjetja pa je DZS, lastnica časnika Dnevnik. Razpis je pripravila Študentska organizacija Slovenije z določitvijo izključevalnega pogoja, da mora biti sistem narejen le na podlagi prenosnega telefona. Tako je bilo že vnaprej znano, da je najprimernejši ponudnik le en sam - Margento. Na razpis so se hoteli prijaviti tudi drugi, vendar tega niso storili, saj je bil razpis objavljen na spletni strani Študentske organizacije in na portalu Uradnega lista zgovoren. Namreč, pogoj je bil, da bo lahko študent dokazal pravico do uveljavitve subvencije le s prenosnim telefonom kot identifikacijskim sredstvom, uporaba brezkontaktne pametne kartice, pa bo le dopolnilna možnost. Na tak razpis se torej ni moglo prijaviti nobeno drugo podjetje razen Ultre in njenih hčerinskih podjetij. Sum na klientelizem in korupcijo kaže tudi razkrita afera družbe Saz group, posredno povezana s podjetjem Ultra, ki je Mercatorju še za časa uprave Zorana Jankovića nakazal 833 tisoč evrov kot avans za storitve varovanja, ki niso bile nikoli opravljene. Konec leta 2005 so bila sredstva po opozorilu finančne službe, da postavke s Saz groupom ni mogoče zapreti, ker ni bila realizirana, je bila sicer vrnjena. Vsi indici kažejo na to, da je šlo za fiktiven posel. Gospod Gregor Golobič se poleg drugih dejavnosti ukvarja tudi s kmetijstvom. Po pisanju medijev je leta 1999 kupil kmetijsko zemljišče skupaj z varovanim gozdom v Vinjolah, slovenski Istri. Po takratni zakonodaji se je nakup takega zemljišča dovoljeval le kmetom, pred nakupom pa je bilo potrebno pridobiti status kmeta, vsa treba soglasja in na upravni enoti podati izjavo, da bo kupec na posestvu opravljal kmetijsko dejavnost in s tem ustvarjal pomemben del dohodka. To pomeni, da bi moral na kmetiji ustvariti prihodke v vrednosti 2/3 povprečne plače v državi. Januarja 1999. leta je bilo to najmanj 300 evrov na mesec. Predkupno pravico za Golobičevo posest so imeli mejaši in bližnji kmetje, Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov in občina Piran, vendar jo niso uveljavili. S parlamentarno preiskavo bo treba preiskati vse okoliščine v zvezi z nakupom kmetijskega zemljišča in ugotoviti politično ter morebiti kazensko odgovornost gospoda Gregorja Golobiča. Sum na klientelizem in korupcijo kaže tudi dejstvo, da je podjetja Makro 5 - gradnje, tam v prej omenjenih Vinjolah gradi hišo, dobilo takoj po njegovem nastopu ministrske funkcije v celoti poplačan dolg za prenovo palače Armerija, katere naročnik je Univerza na Primorskem. Prejšnja vlada je to plačilo zavrnila, ker se je vrednost del za to palačo brez soglasja ustanovitelja povečala s 4,7 na 7,8 milijonov evrov. Še ena v vrsti sumljivih poslov v skupini Ultra so tudi pogoji zavarovanje, pod katerimi je NLB odobrila posojila. Na to temo se je sestala tudi Komisija za nadzor javnih financ, na kateri smo prejeli dokument o prikazu izpostavljenosti oziroma zavarovanje kreditov NLB, ki jih je ta odobrila skupini Ultra in skupini Holding Hram, Hram Holding. V dopisu je bilo tudi navedeno, da so krediti zavarovani, pri čemer pa ni bilo navedbe o ustreznosti zavarovanju. Dvome o ustreznosti ravnanj NLB izkazuje tudi stališče uprave Nove ljubljanske banke, da ne posreduje javnosti in komisiji vseh podatkov, povezanih z odobrenimi krediti skupine Ultra, čeprav so bili z njene strani obvezani molčečnosti. Po informacijah iz medijev izhaja, da ima Ultra pri Novi Ljubljanski banki najete kredite v višini 6,1 milijona evrov zavarovane z nepremičnino v vrednosti sto tri tisoč osemsto triinštirideset evrov. Ultra jih tako vrednoti v sovjem poslovnem poročilu. Pa še na to so vpisane kar tri veljavne hipoteke. Tudi to je eno od vprašanj, na katero bo treba najti odgovor in ki ga bo, upam, dala ta preiskovalna komisija. Upravičeno se državljani sprašujemo in iščemo odgovor na to, od kod državnim birokratom in politikom toliko denarja, koliko verjetnosti je, da je vse čisto, če se podjetje, kjer je minister delni lastnik, prijavi na razpis ministrstva, kjer ta minister podjetnik nadzoruje mehanizem in pravilnost izvajanja razpisov. Da se razišče vse okoliščine suma klientalizma, koruptivnega delovanja, prikrivanja dejanskega premoženjskega stanja in izvora tega premoženja, slabo zavarovanih posojil s strani državne banke ter izogibanje in utaja davkov nosilca javne funkcije ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo ter predsednika stranke Zares, gospoda Gregorja Golobiča in s tem tudi njegove politične odgovornosti v Slovenski demokratski stranki podpiramo zahtevo na odreditev parlamentarne preiskave. Oziroma smo prepričani, da bo parlamentarna preiskava dala odgovor na nekatera zastavljena vprašanja, ki so definitivno v javnem interesu, saj gre konec koncev za sredstva davkoplačevalcev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Cvetka Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice. Dejstvo je, da v slovenski poosamosvojitveni zgodovini ne pomnimo primera tako obsežnega brezobzirnega in neizprosnega političnega in medijskega linča politične osebnosti, kot smo ga spremljali v zadnjih tednih v primeru Golobič. Na relativno nepomembni vsebini zamolčanja 10% deleža v zasebnem podjetju pred, poudarjam mediji in javnostjo, je bila zgrajena zgodba odstranitve in krutega obračuna s politikom, ki je očitno trn v peti mnogim; posameznikom, politični konkurenci in številnim lobijem. Od tu prav gotovo izvirajo mnogi motivi za podpihovanje in potenciranje njegove napake, ki pa so presegli vse meje zdravega razuma in sorazmernosti. Naj vas zato spomnim in to ne zaradi opravičevanja ali izmikanja od problemov, pač pa zaradi sorazmernosti in primerjanja teže zadev na nekatere velike afere in zgodbe iz preteklosti, kot so: nikoli zaključena in raziskana afera s prodajo orožja - mater vseh afer, oškodovanja pri gradnji slovenskih bolnišnic, nepravilnosti in neracionalnosti pri gradnji avtocest, pri nakupu patrij, prodaji Mercatorja in s tem povezanega osvajanja medijskega prostora, neracionalne in škodljive poteze na področju energetike. Na primer samo zaradi zavlačevanja pri izdaji dovoljenja za gradnjo šestega bloka termoelektrarne Šoštanj s strani bivšega ministra Vizjaka je nastalo po oceni 200 milijonov podražite. Odprto ostaja vprašanje, čemu in zakaj 21 milijonski kredit dravskih elektrarn mariborski škofiji. Vsem so znane razpredene mreže in vpliv nekega podjetja s področja klima naprav, pa prikrivanje gradnje nove stavbe Ministrstva za notranje zadeve v vrednosti 60 milijonov evrov brez javnega razpisa, ki si ga je privoščil Dragutin Mate. Ali pa velikanske škode, ki so nastale v številnih podjetjih zaradi politično nastavljenih direktorjev, kot to velja za Lovšinovo Interevropo, Palomo, Hit, Luko Koper, Petrol in tako dalje. Milijoni evrov izgubljenih, zapravljenih, ukradenih. Oškodovanja, goljufije, poneverbe, prikrivanja, korupcija. To ni iskanje izgovora za primer Golobič, a vendarle med njimi obstajajo velikanske razlike. Pri tem je treba vedeti vsaj troje. Zaradi prikritja lastniškega deleža zgolj medijem niso utrpeli država in njeni državljani nobene škode. Nič ni bilo ukradeno. Za tem ni nobene goljufije, nobene poneverbe. Ultra v času njegovega opravljanja javne funkcije ni sklepala poslov z državo. Pri Ultri gre za zasebno podjetje, kjer si nihče ni na tajkunski način prilastil državnega premoženja, saj so vse, kar so ustvarili, naredili z lastnim delom, znanjem, raziskavami mlade in prodorne ekipe. Golobič ni v ničemer kršil zakonodaje, saj je svoj delež korektno prijavil tam, kot to zahtevajo pravila. Torej v prijavi premoženja protikorupcijski komisiji in pristojnim davčnim organom. V medijskem linču zoper Gregorja Golobiča prav gotovo prednjači nacionalna RTV in ni težko ugotoviti, zakaj. Iz maščevanja. Zato, ker smo v stranki Zares najbolj glasno in argumentirano opozarjali na nepravilnosti in zapravljivosti pri porabi finančnih sredstev ter izpostavljali odgovornost vodilnih na RTV. Ali je normalno, da se v oddaji Odmevi, dan pred današnjo razpravo v Državnem zboru, pojavi in komentira zadeve Ultra, krediti, Golobič, odgovorni urednik informativnega programa televizije, kot da smo v vojnem stanju ali izrednih razmerah? Ob tem pa se obenem izogiba odgovornosti zaradi neobjave popravka na zahtevo Ultre in globe, ki mu jo je za to izrekel medijski inšpektor. Vrhunec pa je blatenje in zlonamerno obtoževanje doseglo prav s predlogom za uvedbo parlamentarne preiskovalne komisije, saj v njej predlagatelji skušajo slediti izključno političnim interesom in izrabljanju instituta parlamentarne preiskave. Pravi namen ni v raziskavi spornih zadev, javnega pomena in ugotavljanju dejanskega stanja, ki bo podlaga za ugotavljanje odgovornosti, pač pa le gonja proti Gregorju Golobiču. Parlamentarna preiskovalna komisija se bo namreč prvič lotila izključno posameznika, nosilca funkcije in ne predmeta. Torej javnega pomena. Zato želimo opozoriti na strokovno mnenje enega od ustavnih sodnikov, ki je zapisal, da politično in kazensko preganjanje nosilcev javnih funkcij ne sme in ne more biti namen parlamentarne preiskave in da so ključna vprašanja preiskave namen, predmet in meje, znotraj katerih poteka, da ostane legitimna in da se ne spremeni izključno v politični proces preganjanja nasprotnikov. Prvotno vložena zahteva za parlamentarno preiskavo je bila po oceni stranke Zares bolj politični pamflet kot resna zahteva. Naslednje kaže tudi opozorilo Zakonodajno-pravne službe, ki je opozorila, da predmet preiskave ne more biti oblikovan kategorično, ampak pogojno in da je treba stopnjo suma o morebitnih nepravilnostih skozi preiskavo šele dokazati. Tako pa so predlagatelji v predmetu preiskave že vnaprej izrekli politično sodbo, do katere bi lahko prišli šele po opravljeni preiskavi. Pripravljeni so bili posegati tudi v pristojnosti Vlade in drugih organov državne uprave, na primer Davčne uprave. Vtikali so se v postopek sprejemanja odločitev na Vladi in na samo vsebino odločitve ter ugotavljali, ali je nosilec javne funkcije utajeval davke, kar je v izrecnem nasprotju z ustavnim načelom delitve oblasti. V poslanski skupini Zares imamo pomisleke, ali zahteva presega meje parlamentarne preiskave. Gre za vprašanje, do kod sega preiskovalna pravica komisije v okviru predmeta preiskave. Temeljno vprašanje je, ali so vse v zahtevi omenjene zadeve javnega pomena, ali je dopustno, da preiskava zajema tudi zadeve, ki so povsem osebne oziroma zasebne narave in javnega interesa ne zadevajo in ne zadevajo družbe v celoti. Da ne omenjamo, da se nam, glede na to, da je Gregor Golobič nosilec javne funkcije zelo kratek čas in da doslej ni bil nosilec javne funkcije, zastavlja vprašanje, kako daleč nazaj lahko sega preiskava. V Poslanski skupini Zares opozarjamo tudi, da je izvajanje nalog različnih vej oblasti ločeno. V razmerju do preiskovanca mora Državni zbor upoštevati ustavni zakonski položaj nosilca funkcije in ne sme opravljati preiskave v zadevah, ki presegajo pristojnosti Državnega zbora. Pri tem opozarjamo tudi na mnenje informacijske pooblaščenke, ki ga je izrekla v intervjuju za Delo. Citiram: "Odločba Ustavnega sodišča o sorazmernosti mi je dala misliti. Strinjam se, da ima javnost pravico vedeti, koliko je funkcionar zaslužil, ali le med opravljanjem mandata. Kaj je delal in koliko zaslužil pred državno službo, je njegova zasebnost. Meja za javnost premoženja nastopi z dnem izvolitve in ugasne s koncem mandata. V tem primeru se globoko strinjam s priporočili ustavnih sodnikov." Konec citata. Kljub vsemu pa smo v Poslanski skupini Zares veseli, da bo naš predsednik in minister Golobič vendarle dobil možnost, da pojasni svoje ravnanje, odgovori na obtožbe in dokaže vso nedolžnost glede številnih pavšalnih obtožb. Mi bomo to preiskavo omogočili in vemo zakaj, ker si želimo, da slovenska javnost končno izve, kaj je v tej zadevi res in kako daleč so šle manipulacije in laži pri diskreditaciji Gregorja Golobiča. Manipulacije, včasih anonimnih in redkeje znanih avtorjev, v zvezi z Ultro so se začele leta 2004 na razvpiti seji parlamenta brezobzirno in brez najmanjšega namena poiskati resnico, zato je čas, da se te laži nehajo in preiskovalna komisija daje možnost, da se to uresniči. To bo prvič, da se bodo morali obrekovalci soočiti s predsednikom naše stranke Gregorjem Golobičem in tega se že v naprej veselimo. Anonimni dopisi, s katerimi se je afera Ultra začela, so z zahtevo za parlamentarno preiskavo dobili svoje podpisnike. Saj vem, niso vsi poslanci, ki so podpisani pod zahtevo, sodelovali pri kreiranju teh lažnih dokumentov, za katere le še TV Slovenija, A kanal in SDS ne priznajo, da so falsifikati, a velja dejstvo, da so fabrikanti teh anonimk ter podpisniki te zahteve. Cinizem te politične geste, cinizem, ki je v samem temelju delovanja SDS, je v naši zgodbi prignan do absurdnosti. Ljudje so poskrbeli, da so falsificirani dokumenti prišli v nekatere medije, in se potrudili, da so ti mediji iz tega naredili senzacijo. Sedaj vzamejo to medijsko razvpitost tudi za temelj svoje zahteve po parlamentarni preiskavi. Kot rečeno, parlamentarna preiskava je namenjena ugotavljanju resnice. V tej zadevi se je v glavnem vrtela okrog vprašanja resnice in laži in je to še toliko bolj pomembno. A podpisniki so padli že na prvem izpitu in s tem pokazali svoje prave namene. Neresnice so zapisali kar v samo zahtevo za preiskavo. Tako trdijo, da se Golobič, kot pravijo, z odpiranjem poštnih nabiralnikov v davčnih oazah davkom veselo izogiba, pri čemer je javno znano, da Nizozemska ni nikakršna davčna oaza, ampak članica Evropske unije z Evropi prilagojeno zakonodajo. Poudariti pa moram tudi, da vsi tisti, ki Golobiču očitajo izogibanje davkom - in SDS v tem primeru ne navaja tega kot sum, pač pa že kot dejstvo -, niso navedli niti pol argumenta, na kakšen način naj bi se to zgodilo. Druga taka neresnična trditev je, da je Golobič solastništvo v podjetju Ultra Sum javnosti priznal šele potem, ko ga je ta ujela na laži. Da je Golobič solastnik, je bilo povedano na novinarski konferenci vodstva podjetja Ultra, ko noben medij te informacije še ni imel. Res je, da si je kasneje ena od medijskih hiš želela pripisati to informacijo kot uspeh raziskovalnega novinarstva. A šlo je le za slabo prikrivanje dejstva, da do Ultrine objave sami niso znali odkriti tega podatka, kljub temu, da so na Nizozemskem podatki o lastnikih podjetja za ceno enega evra in pol dostopni na internetu. Pa poglejmo, kaj tožniki očitajo Golobiču, česa ga sumijo. Na prvi pogled je presenetljivo, da ga obtožujejo stvari, ki so jih, ko so bili na oblasti, sami raziskali in niso odkrili nobene nepravilnosti. SDS bi rada preiskovala poslovanje Ultre z državnimi podjetji in morebitni klientelizem pri tem. A po poročanju časopisa Delo je Janševa Vlada leta 2005 naročila revizijo poslovanja Ultre z Mobitelom in Telekomom. Revizija ni odkrila nobenih nepravilnosti. Radi bi preiskovali tudi način, kako je Golobič lahko kupil kmetijsko zemljišče, ko ga sme kupiti le kmet. A znano je, da je SDS-ov minister Virant naročil inšpekcijski nadzor te zadeve. In ta nadzor ni odkril nobenih nepravilnosti. Očitek o izogibanju davkov v Republiki Sloveniji spada med tiste, ki jih je skoraj nemogoče komentirati. Ob vsem modrovanju o davkih na Nizozemskem in pri nas ni do danes še nihče ponudil niti na pol uporabne hipoteze, katerim davkom naj bi se Golobič izogibal oziroma katere bi moral plačevati, pa jih ni. Osebne davke se namreč plačuje po kraju bivanja, po domicilu in Golobič se dohodnini ne more izogniti za noben svoj prihodek, pa če ga ustvarja kjer koli v Evropski uniji. In ker podjetje Ultra Sum, nima prihodkov in torej tudi ne dobička si je težko izmisliti katerega davka naj bi se izognila Ultra. Ostaja tudi dejstvo, da so bile vse informacije o ustanovitvi podjetja Ultra Sum, vključno z lastniškimi deleži in lastniki, leta 2006 in 2007 posredovane Davčni upravi. V zvezi z ustanovitvijo podjetja Ultra Sum se tudi veliko govori o nameri prikrivanja lastništva in o poštnih nabiralnikih. Najprej bi rada rekla, da kdor želi prikrivati lastništvo, ne ustanavlja podjetij s svojim imenom v članicah Evropske unije, še posebej ne na Nizozemskem, kjer se lahko, kot sem že povedala, lastništvo ugotovi preko interneta s plačilom evra in pol pristojbine. Kdor hoče prikrivati, si izbere slamnatega moža ali pa žensko ali pa ustanovi podjetje res v kakšni davčni oazi ali eksotični državi, ki ne daje podatkov javnosti o lastnikih podjetij. Še nekaj argumentov v zvezi z obtožbami, ki so bile danes ponovljene. Podjetje Makro 5 in plačilo terjatve za Primorsko univerzo. Trditve, da je prejšnja vlada zavrnila zahtevek Makra 5, je lažna. Prejšnja vlada o tem ni nikoli sklepala, je pa v času prejšnje vlade bila sklenjena pogodba, ki je terjatev Makra 5 sploh vzpostavila. Po tej pogodbi so tekle visoke zamudne obresti in poplačilo terjatve je bil način s katerim se je preprečilo, da bi podjetje Makro 5 lahko unovčilo svojo terjatev z zasegom nepremičnine, ki jo je obnavljalo. Podjetje Makro 5 je opravljalo in končalo gradbena dela na hiši Golobiča v Vinjolah, mnogo, mnogo let, preden je prišlo do zapleta s Primorsko univerzo, še enkrat ponavljam, zakuhala prejšnja vlada, saj je ta vlada podpisala pogodbo s podjetjem Makro 5 in ne Gregor Golobič. Obtožba, da je Gregor Golobič neupravičeno pridobil status kmeta. Kot sem že povedala, je Golobič imel status kmeta ob nakupu zemljišča, ki je bilo takrat leta 1999, ali pa posestva, vredno približno sedanjih 53.000 evrov. Pridobil ga je v skladu z zakonom na podlagi odločbe, ki jo je izdala Upravna enota Sevnica. Potrdilo o statusu kmeta hranijo še v evidenci zadev. To je preiskoval tudi gospod Virant in ni našel nepravilnosti. Obtožba glede korupcije za pridobivanje slabo zavarovanih posojil pri NLB. Afera Ultra se je začela z anonimko, ki je navajala, da je Ultra pri NLB dobila preko 20 milijonov nezavarovanih kreditov. To sta zanikala Ultra in NLB. Kreditov je za 5,9 milijona evrov in vsi so zavarovani. A v SDS se s tem ne morejo sprijazniti in sedaj so, nihče ne ve, od kod, privlekli trditev, da so krediti slabo zavarovani. Za takšno trditev ne navajajo niti najmanjšega namiga, od kod dejstva, argumenti, podatki, dokumenti. Kot so zakoniti zastopniki Ultre javno izjavili na novinarski konferenci, so vsi trije krediti Ultre, najeti v letih 2002, 2006 in 2008 pri banki Zasavje, ki je del skupine NLB, ustrezno zavarovani z več različnimi instrumenti zavarovanja: zastavo terjatev do naročnika s cesijo, osebnimi poroštvi vodstva podjetja, solidarnim poroštvom družbe iz skupine Ultra, hipoteko nad nepremičninami Ultre in z bianco menicami. Ultrina kredita pri NLB banki Zasavje iz leta 2002 in 2006, v skupni vrednosti milijon 869 tisoč evrov, sta zavarovana z bianco menicami, solidarno poroštveno izjavo podjetja Talegro, osebnimi poroštvi vodstva Ultre ter s hipoteko nad poslovno stavbo Ultre v Zagorju, teniško dvorano in pripadajočim zemljiščem. Ultrin kredit pri NLB, Banki Zasavje, z decembra 2008, je v celotni višini milijon 990 tisoč evrov zavarovan z zastavo terjatev do naročnika, cesija, to je direktni prenos sredstev s strani naročnika na banko, solidarnim poroštvom družb iz skupine Ultra, bianco podpisanimi menicami ter s hipoteko na nepremičninah Ultre. Singapur. Zakoniti zastopniki družbe Ultra so javno izjavili, da niso imeli in nimajo nikakršnih povezav s katerokoli družbo iz Singapura. Ne vem, od kod te informacije. Morda so jih prinesli tisti, ki tja hodijo še vedno na račun nakupa indonezijskega premoga, ki je povzročil veliko škodo tako za državni proračun kot tudi za proračun Mestne Občine Ljubljana, kjer so še kako močno prisotne povezave tudi s člani SDS. Gregor Golobič nima s podjetjem Foleonica, o katerem ugibajo predlagatelji, da je povezano z Golobičem, in bi radi, ugotavljali njegovo lastništvo, popolnoma nič. Zakaj ustanovitev družbe Ultra Sum na Nizozemskem? Vprašanje se je velikokrat pojavilo. Zato ker je v letu 2005 zaradi sovražnega domačega slovenskega okolja v času vladavine vlade Janeza Janše nastala situacija, ko so poslovni partnerji Ultre v javnem sektorju, očitno v strahu pred takratno vlado, prekinjali in odpovedovali pogodbe. Kot je razvidno iz javno dostopnih objav, letno poročilo skupine Ultra in Finance, je ustanovitev družbe Ultra Sum pomenila začetek prenosa dejavnosti Ultre v tujino, torej širitev Ultrinih tehnologij in prestrukturiranje z vzpostavitvijo mednarodne mreže segmentno orientiranih podjetij. V tujino so šli tudi zaradi lažjega nastopa in prodora na mednarodne trge. Nizozemska je bila nedvomno v tem smislu bolje pripravljena takrat v času vlade Janeza Janše za investitorje in je bila bližje finančnim globalnim trgom. In še v zvezi s povezovanjem predsednika države Danila Türka z iskanjem podatkov na sodišču. Izkazalo se je in dejstvo je, da je zaznamek oziroma iskanje podatka povezan s predsednikom sodišča, ne s predsednikom države. In gospa Mojca, ki je navedena, je uslužbenka na sodišču. To je bilo danes poslano tudi časopisu Žurnal, ki pa žal iz nam neznanih razlogov popravka ni objavil, tako kot ga tudi ni televizija v številnih primerih. Za zaključek naj povem, da v Poslanski skupini Zares menimo, da ta preiskava ni bila sprožena z namenom, da se najde resnica. Njen namen je nadaljevanje diskreditacije Gregorja Golobiča kot politika, ki ga SDS že od leta 2004 ocenjuje za največjo grožnjo na slovenskem političnem prizorišču. V Zares se bomo skupaj s koalicijskimi partnerji potrudili, da se ta namen izjalovi in da tokrat vendarle zmaga resnica. Za Zares je to obveza, za Slovenijo pa potreba.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Franc Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani gospod predsednik! Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina DeSUS ne nasprotuje uvedbi te preiskovalne komisije, ki pa je ustanovljena ponovno, zato da bi preusmerili pozornost z grehov prejšnje oblasti na tiste politične nasprotnike, ki so gospodi trn v peti, ker so ta hip na oblasti. Očitek, da gospod Golobič ni navajal vseh podatkov vsakemu, ki je prišel mimo njega o svojem premoženju, dokler ni postal minister, je pač izmišljotina in nobena možna obtožba, ker ni bil dolžan nikomur razlagati nič o svojem premoženju, razen Kosovi komisiji. In še to po tem, ko je bil izvoljen za poslanca in postal minister. Zaradi tega je grdo, pritlehno očitati ljudem nekaj, kar ni res oziroma do česar nima nihče pravice. Tudi javnost nima pravice izvedeti od nikogar nič o njegovem premoženju, če je pridobljeno zakonito in če ni zavezan z zakonom prijaviti svoje premoženje protikorupcijski komisiji, kar pa je gospod minister Gregor Golobič naredil. Prav tako je očitek glede utaje davkov na račun svojega, kot je rečeno s strani predlagateljev za ustanovitev komisije, milijonskega premoženja v Ultri iz trte izvito. Ta očitek ne velja, dokler nekega lastništva večje vrednosti premoženja ne prodaš. Šele takrat si realiziral dobiček, ki je zavezan obdavčitvi. Dokler pa premoženje zgolj narašča, so obdavčene lahko samo dividende, za te pa ne vemo, ali so sploh bile, in ali je bil davek plačan ali ne. Če pa resnično veste, da je bila davčna utaja storjena, potem ste bili dolžni to prijaviti davčni inšpekciji ali pa preiskovalnim organom, ki bi razčistili zadevo do konca, če sum ni bil popolnoma utemeljen, pač pa samo utemeljen. Zanimivo je, da se predlagatelji vedno znova lotevajo politične odgovornosti namesto kazenske. Je pa to razumljivo, če smo brali v Mladini, da se je denar iz državnega proračuna v karjolah vozil v prejšnjem mandatu ven, neznano in nezakonito. Kam? V tem primeru, da se ne bi pogledalo, kaj se je takrat dogajalo, je treba preusmerjati politično odgovornost in ne samo ugotavljati politično odgovornost, pač pa povzročati stroške za delovanje te komisije, poskrbeti za nagrado predsedniku komisije in nič denarja vrniti davkoplačevalcem, ki v nobenem primeru glede teh očitkov gospodu ministru Golobiču niso izgubili ničesar. Sicer pa je zadeva taka. Gospod minister Golobič je javno povedal, če mu bo karkoli od očitkov dokazano, da bo odstopil. In mi verjamemo in zaupamo tej njegovi izjavi. Ne bi je dal, če bi se čutil kakorkoli ogroženega glede na svoje ravnanje v preteklosti. Res pa je, da težko pričakujemo, da bi kdorkoli od tistih, ki si zmišljujejo krivdo vnaprej za nekoga, preden mu je dokazana, ponudil svoj odstop ali pa celo odstopil. Mogoče pa le, bomo videli. Sam sem prepričan, da je ta komisija po svoji naravi nekaj posebnega, nekaj posebno grdega, nepotrebnega, ampak v njej bomo sodelovali zaradi tega, da bomo priče tistemu, kar se bo nazadnje našlo in potem zgodilo. Hvala lepa.
Besedo ima Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Za besedo hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! V 2. členu Ustave piše, da je Slovenija pravna in socialna država. Upam, da to tudi je ali da bo ostala. V Slovenski nacionalni stranki smo eni redkih, kar se je dokazalo vsaj v moji praksi 10 let, ki spoštujemo osnovno načelo, ki ga ne spoštuje nihče drug: človek je nedolžen, dokler se mu ne dokaže, da je kriv. To drži. Toda pridejo trenutki, pridejo dogodki, pridejo intence, pridejo sumi, pridejo tudi dokazi, ki nakazujejo sum na prekrškovna ali kazniva dejanja. In če smo pravna država, potem je treba prikazane sume na kaznivo dejanje ugotoviti. Res je žalostno, da tega ne počnejo tisti v državi, Republiki Sloveniji, ki so za to zadolženi. Res je žalostno. Še bolj žalostno je, da se moramo v času recesije v naši prelepi majhni, a veliki deželi Sloveniji ukvarjati z vsebinami, s katerimi smo se ukvarjali maloprej in tudi s to. A očitno se moramo, ker se tisti, ki bi se morali, ne. Zato je Slovenska nacionalna stranka sopodpisnik odreditve parlamentarne preiskave za preiskavo suma vsega naštetega, da ne bom bral. Iskanje politične odgovornosti, vsi vemo in naj še ljudje vedo, je pravzaprav krasno dejanje, na katerega me je spomnil spoštovani kolega Silven. Rekel je: "Veš, če hočeš kaj skriti, moraš ustanoviti preiskovalno komisijo." Tudi to je res. Danes govorimo o sumu klientelizma in koruptivnega ravnanja gospoda Gregorja Golobiča, pod točko 1, za pridobitev javnih nepovratnih sredstev in poslov na javnih naročilih za podjetja v skupini Ultra, v katerih je gospod Gregor Golobič solastnik. V času, ko je bil gospod Gregor Golobič izven politike in je bil zaposlen v nekem podjetju, Ultrinem ali v sami Ultri, je imel kot vsak državljan Republike Slovenije absolutno pravico, da je pač nekje delal, da je služil, da je zaslužil, da je ustvaril dobiček ali pa izgubo. To nedvomno drži. Toliko pošteni moramo biti vsi. Če pa je ustvarjal dobiček ali pa velike zaslužke v času, ko ni bil zaposlen tam, ampak je bil na politični funkciji, in to vemo, da je bil dolga leta, od leta 1992 naprej, pa zdaj tudi, je seveda to upravičen sum klientelizma. In tudi to je res, hočete priznati ali ne. Podpisali smo parlamentarno preiskavo za preiskavo suma, da je nosilec javne funkcije, gospod Gregor Golobič, utajil davke, si neupravičeno pridobil status kmeta in pristojnim organom nepopolno prikazal premoženjsko stanje. Poudarjam, čeprav nisem pravnik, vem, da je sum za takšno dejanje sum kaznivega dejanja. In s tem bi se morali, spet poudarjam, ukvarjati pristojni organi. Kdo pa so ti organi, kdo jih vodi, kakšne so povezave iz preteklosti in sedanjosti, pa so seveda druge zgodbe, ki jih ne bomo odpirali danes, ker to ni vsebina. Kjer lahko seveda računamo ali pa vsak po svoje misli, kdo komu pomaga, kdaj, zakaj, kdo je komu kaj dolžan. Naj se to ugotovi. Politična odgovornost zaradi izogibanja plačevanju davka v Sloveniji. To pa je tisto, kar Slovensko nacionalno stranko res boli, mene osebno pa še najbolj. Nekateri od kolegov, ki sedijo v tej dvorani, so včeraj skupaj z mano v Državnem zboru sedeli do pol polnoči skorajda ali pa mogoče kakšno minuto manj. In smo govorili o rebalansu proračuna zaradi težkega finančnega stanja in predvsem zaradi velikega izpada prihodkov državnega proračuna. Največji delež izpada prihodkov v državnem proračunu je izpad prihodkov iz naslova davkov. In če je res, če drži, da je nekdo ustvarjal in ustvaril dobiček ali pa prihodek in je tega spravil na račun tuje banke, v tujo državo, je pa to hudo kaznivo dejanje, ki zahteva kazenski postopek, ne pa parlamentarne preiskave. In takega človeka je treba najprej obdavčiti od prvega dne, ko je, če je to storil, in ga zapreti. In konec razprave! Pa tudi če je imenovani gospod Gregor Golobič imel na Nizozemskem račune, pa tudi če je na Nizozemskem plačeval davke, sram naj ga bo - če, govorim "če" -, da je Slovenec, da je slovenski minister v slovenski politiki že 20 let in da plačuje davke tujini, ne pa lastni državi, ki ga ustoliči in ga je ustoličila in ga bo. Če je, sram naj ga bo! Rad gledam filme in če bi se šli, kot se gremo v ameriškem sodišču, ko se dajejo primerjave. Mesec in pol nazaj mi je pisala gospa, ki je presegla cenzus za subvencijo za 1,87 evra, imam pisno in vam lahko dokažem. Bila je kaznovana s tem, da je izgubila subvencijo v višini 187 evrov. Zaradi 1,87 evra preseženega cenzusa je bila kaznovana mesečno z dvesto evri. Mnogo ljudi je v državi Republiki Sloveniji, ki presegajo ta cenzus za 1, 2 ali 10 ali pa 17 evrov, saj je vseeno, in morajo za to plačati davek, pošteno davek. Tudi če proda deset klafter drv, mora plačati davek tej državi. Če proda eno sliko, če proda eno obleko, če proda ene nogavice, če proda eno kravo, mora plačati davek. Ljudje, ki naj bi, če so, zaslužili milijone in jih spravljali na račune v tujino, da so se izognili plačevanja davkov v lastni državi. Nisem ljubitelj ameriških filmov, ne maram Amerike sploh, tja nisem šel in tudi ne bom šel, ampak tukaj bi morali pa ravnati tako kot v Ameriki. Spomnite se gospoda, ki je dobil, ne vem, 150 let aresta, čeprav je star gospod, zaradi utaje davkov. Govorimo o preiskavi suma in klientalizma in koruptivnega ravnanja za pridobitev slabo zavarovanih posojil, odobrenih s strani Nove Ljubljanske banke v večinski državni lasti za podjetje v skupini Ultra. Če obstaja sum, ga je treba raziskati. Ne tukaj na križ pribijati gospoda Gregorja Golobiča. Končno pribiti na križ Novo Ljubljansko banko in vse tiste, ki so, če so to storili, ker to pa je norčevanje iz Slovenk in Slovencev. Če drži, da naj bi bila Ultra v letu 2008 izbrana na javnem razpisu Mestne občine Ljubljana in če držijo podatki, da je Ultra za posel ponudila 4,3 milijona evrov, drugo podjetje, imenovano Četrta, pa en milijon manj, sem pač na žalost ali pa veselje, tako kot nekateri kolegi, sedem let župan in vem, kako gredo javni razpisi. Predvsem moraš gledati na ceno, izbereš tistega, ki je najcenejši in zagotavlja, da bo izpolnil vse, kar je v razpisnih pogojih. Potem obstaja upravičen sum sodelovanja med gospodom Gregorjem Golobičem in gospodom Zoranom Jankovičem. In to je dejstvo. Če to drži, jaz nikdar ne bi kot župan izbral podjetja, ki mi ponudi enega ali dva milijona dražjo enako storitev kot nekdo drug, ampak bi vedno vzel tistega, ki je cenejši. Mislim, da je tu veliko kolegov, ki mi lahko to potrdijo. Razen če, razen če [[...]]In zakaj politična parlamentarna preiskava, kolegice in kolegi? Zato, ker je gospod Gregor Golobič minister v Vladi Republike Slovenije. Zato. Še enkrat pravim, raje bi videl, da bi ga poklicali, če imajo še tam sedež, blizu City parka, na kriminalistični oddelek policije in bi mu predočili sume kaznivih dejanj ter zahtevali dokaze. Še vedno trdim, za Slovensko nacionalno stranko je človek nedolžen, dokler se mu ne dokaže, da je kriv. Zahtevamo pa, da se mu dokaže ali pa da se vsi sumi ovržejo. In to takoj in to danes in to zato, da bo na veke vekomaj tako. In podpisal bom katerokoli zahtevo po preiskavi, ki jo bo dal kdorkoli v tej dvorani, za nazaj, da bomo našli vse tiste, ki so kradli, pa tudi če niso kradli, ki so svoje dobičke in zaslužke nosili v tujino, pa raje plačevali davke tujcem kot pa domači državi, v kateri živijo, ki jim celo zaupa. Za vse, pa najsi bodo člani SDS, SNS ali katerekoli stranke, ali SD ali katerekoli druge politične opcije. 400 milijonov evrov primanjkljaja imamo v proračunu iz naslova manjših davkov, po drugi strani pa se pojavljajo sumi dejanj, kot so ti. To so zame in za Slovensko nacionalno stranko, če bodo dokazani najbolj nizkotna dejanja kar jih lahko nekdo stori, ki mu ta država zaupa, ki mu ta država daje moč in ki ga je izvolilo ljudstvo te države. Ljudstvo v tej državi! Želim in upam, ker bom sam kot član parlamenta, Državnega zbora, tudi očrnjen, češ, saj potem ste pa vsi lumpi in lopovi, upam, da bomo ali pa da bo gospod, o katerim govorimo, v tej preiskavi dejansko dokazal svojo nedolžnost. S tem bomo oprani suma kaznivih ali prekrškovnih dejanj vsi v Državnem zboru in vsi v Vladi. Če pa ne, me je pa že ta trenutek v dno duše sram, in bom prvi med prvimi, ki bom zahteval zares kruto kazen za takšne ljudi, ki lastni državi, ki jo vodijo, ne zaupajo in davke plačujejo drugim ali pa jih celo utajijo. Nisem mu nevoščljiv, privoščim mu, v času ko ni bil v politiki, je delal, lahko si je ustvaril ne vem kakšno bogastvo. Prav, naj ga ima in naj od njega pošteno plačuje davek. To je tisto, kar nas najbolj boli. In še enkrat poudarjam, smo sopodpisniki, smo za odreditev parlamentarne preiskave, javno vsem, ki nas vidijo in slišijo, pa povemo. Sram nas pa je, da če obstajajo sumi kaznivih dejanj, da jih ne preiskujejo organi, ki so za to pristojni. Vprašal se bom, kaj pa potem počnejo. Pa lahko gremo od kriminalistov, od notranjih zadev pa do pravosodja, ki hočejo imeti trajni mandat, večje plače in ne vem kaj še vse. Eni in drugi. Naj počnejo svoje delo. Če ga bodo pošteno opravili, kot ga je policist nedavno tega, na meji, bom prvi, ki bom podpisal to. Slovenska nacionalna stranka zahteva preiskavo in zahteva seveda dokaz nedolžnosti ali krivde in tudi kaznovanje. Upam, da ne drži tisto, s čimer sem začel, če želiš nekaj prikriti, zakriti in skriti, ustanovi parlamentarno komisijo.
Hvala lepa. Besedo ima Jakob Presečnik v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa. Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki ugotavljamo, da ima politika v Sloveniji žal vse bolj negativno konotacijo. Slovenski državljani dojemajo politiko predvsem kot boj za oblast, kjer cilji opravičujejo sredstva, kjer se oblikujejo razno razne klientelistične povezave, namenjene predvsem izpolnjevanju lastnih interesov. Ideali, ki so vodili v demokratizacijo slovenskega prostora, so se že zdavnaj razblinili. Zastopanje interesov slovenskih državljanov in državljank je že zdavnaj postala sekundarna skrb slovenske politične in gospodarske elite. Etičnost, moralne vrednote, ki temeljijo na zgodovinskih, kulturnih izhodiščih našega srednjeevropskega prostora, so žal postali le napisana črka na papirju, ki jo politiki vsake toliko časa izrabljamo v zgolj populistične namene. Pa je prav, da je tako, ali mora biti res tako? V Slovenski ljudski stranki menimo, da ne. Parlamentarna demokracija se je razvila kot posledica ideje posrednega izvajanja oblasti, torej smo mi poslanci, politiki orodje v rokah državljank in državljanov. In izrojena je praksa izrabljanja politične moči v svoje lastne interese. Zgornje razmišljanje nas je tudi privedlo do odločitve, da sopodpišemo zahtevo za odreditev parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospoda Gregorja Golobiča. Delovanje slovenske politike mora postati transparentno, visoko etično, pravično in predvsem usmerjeno v dobrobit vseh slovenskih državljank in državljanov. Zaskrbljeni smo nad dejstvom, da temu ni tako, da je laž kar naenkrat postala vrednota, da se v zaščito določenega posameznika aktivira celotni slovenski politični vrh. Sodu pa je izbilo dno, ko je Državni zbor sprejel novelo o Zakonu o državni upravi, s katero je pristojnost opravljanja nalog na področjih elektronskih komunikacij in pošte prenesel iz Ministrstva za gospodarstvo na Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. S to spremembo je minister Gregor Golobič pridobil pristojnost priprave zakonodaje s področja telekomunikacij in pošte ter delitev proračunskega denarja za različne projekte s tega področja, ob dejstvu, da na spletni strani podjetja v solastništvu omenjenega ministra zasledimo naslednjo samopredstavitev: "Ultra je sinonim za napredne visoke tehnološke rešitve na področju telekomunikacij brez gotovinskega plačevanja in naftne industrije. Z inovativnimi sistemi za upravljanje oskrbovalnih verig naftnih družb, mobilnega plačevanja satelitskega sledenja in ostalih naprednih mobilnih rešitev izboljšuje učinkovitost poslovanja svojih strank in partnerjev ter jim omogoča najvišjo raven storitev." Spoštovani, pred zakonom moramo biti vsi enaki, pa naj je to minister Gregor Golobič ali pa poslanec Jakob Presečnik, če hočete. Zato menimo, da je prav, da se omenjena parlamentarna preiskava izvede ter se tako potrdijo ali zavrnejo vsa v njej zapisana ugibanja in vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, bo prestavil gospod mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo seveda podprli zahtevo skupine poslancev za odreditev parlamentarne preiskave za preiskavo suma klientelizma in koruptivnega ravnanja nosilca javne funkcije gospoda ministra Gregorja Golobiča. Preiskavo bomo podrli zato, ker izpolnjuje vse zahtevane elemente za sklic parlamentarne preiskovalne komisije. V Poslanskem Klubu Liberalne demokracije Slovenije dogovorjena in pravila pač spoštujemo. Moram pa reči, da smo bili pa seveda ob argumentaciji predlagateljev, ki smo jo slišali nedavno nazaj, res presenečeni. Jaz sem prepričan, da ob taki mojstrovini bi zardevali tudi avtorji najboljših znanstvenofantastičnih romanov, ki si svojo naklado dvigujejo tudi z izmišljenimi zgodbami. Na drugi strani pa smo veseli, da bo ta komisija omogočila, da bo minister Globič končno lahko javno odgovoril na različne obtožbe, katerih tarča je bil v zadnjem času. V LDS-u upamo, da bo delo preiskovalne komisije potekalo hitro, gladko, saj želimo, da se minister Golobič namesto s političnimi frustracijami opozicije ukvarja s pomembnimi prioritetnimi nalogami svojega ministrstva, ki je pomemben člen na poti Slovenije v družbo znanja. Te prioritete, ki so v obdobju prejšnje vlade trpele kronično pomanjkanje pozornosti obeh ministrov na tem resorju, so zagotovo! Spodbujanje raziskovalno-razvojnih aktivnostih v podjetjih, spodbujanje sodelovanja med podjetji in raziskovalnimi institucijami, spodbujanje patentne aktivnosti univerz in institutov, spodbujanje tehnološko-razvojnih projektov v malih in srednje velikih podjetjih revitalizacija dejavnosti Tehnološke agencije Slovenije in Javne agencije za raziskovalno dejavnost, pomembno delo, krepitev raziskovalne dejavnosti na univerzi, intenziviranje implementacije bolonjske reforme glede na zakonsko postavljene roke, izboljšanje kakovosti in privlačnosti slovenskega visokega šolstva oblikovanje primernega sistema zagotavljanja kakovosti in evalvacij visokošolskih institucij ter pa varstvo javnega interesa na področju visokošolskega izobraževanja. Največja opozicijska stranka od poraza naprej na volitvah konstantno očita sedanji Vladi Republike Slovenije in tudi koaliciji, da se namesto s Slovenijo ukvarja sama s seboj. Jaz mislim, da je pravi trenutek in pa prava priložnost, da se državljanke in državljani vprašajo, kdo v današnji razpravi je tisti, ki postavlja politikantske interese pred interese celotne slovenske družbe. Kdo v današnji razpravi je tisti, ki mu je osebna diskreditacija posameznika pomembnejša kot prioriteta slovenskega visokošolskega prostora? In kdo v današnji razpravi je tisti, ki pade na izpitu tako opevanega nacionalnega interesa, ker ga umika v drugi plan na račun osebnega obračunavanja z enim izmed pomembnih političnih konkurentov. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije mislimo, da je danes opozicija padla na izpitu razumevanja in razločevanja med strankarskim in družbenim interesom. Sicer pa je odnos največje opozicijske stranke do takšnih ali drugačnih izpitov slovenski javnosti že nekaj časa poznan. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo razpravo, ustanovitev komisije podprli in jaz sem prepričan, da bomo prišli do določenih ugotovitev, na podlagi katerih je seveda treba odločno ukrepati. Če se bo pokazalo, da je šlo za veliko mešanja megle in pa dima, pa bodo seveda tisti, ki to delajo z očitnim namenom, morali za to prevzeti tudi odgovornost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Bojan Kontič. Prosim.
Podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Zahteva za odreditev parlamentarne preiskave, s katero se ugotavlja politična odgovornost nosilca politične funkcije, je seveda želja po obravnavi, s katero bi in bomo ohranili delovno temperaturo v zadevi Golobič na ustrezni višini. Po odločitvi, da se predlagatelji ne bodo poslužili interpelacije se torej nadaljuje parlamentarna tradicija. Ustanavljajo se preiskovane komisije, ki praviloma ne dajejo pričakovanega rezultata. Razlogi za takšne rezultate so različni. Vendar napovedi pri ustanavljanju preiskovalnih komisij mnogokrat v javnosti vzbujajo pretirana pričakovanja. Ni naša želja danes ocenjevati delo komisije, ki se danes ustanavlja, to je namreč tudi nemogoče. Ne ene in ne druge. Torej tudi prejšnje ne. Vsaj nekaj gre pri tej zahtevi priznati, zahtevajo jo opozicijski poslanci, tarča pa je minister sedanje vlade. Hvaležna tema za opozicijske nastope. V tej fazi ne moremo ocenjevati trditev, zapisanih v zahtevi, ker bo za to priložnost v času trajanja parlamentarne preiskave. Naj nam bo dovoljeno, da ohranimo dvom, dokler nas dokazi ne prepričajo, da gre za politično odgovornost, ki jo predlagatelji navajajo. Bo pa to priložnost tudi za to, da minister zavrne trditve podpisnikov zahteve, da gre za sum klientelizma in koruptivnega ravnanja nosilca javne funkcije. Preiskava bo in kot kaže trend bo teh preiskav še več. Upam, da nam bo pri tem omogočeno tudi naše osnovno poslanstvo, kvalitetno sprejemanje dobrih zakonov. Govoriti o tem, ali se ustanovitev preiskovalne komisije podpre ali ne, je seveda milo rečeno neumestno. Če podpisniki izpolnjujejo zahteve, ki so predpisane, Državni zbor preiskovalno komisijo ustanovi. In tako je tudi tokrat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo. Gospod Tanko kot predlagatelj? Izvolite [[...]] [[Ni vključen mikrofon.]] [[...]]Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo poslank in poslancev. V imenu predlagateljev bi rad besedo gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Najprej glede preiskovalne komisije. Če izpolnjuje pogoje, se odredi. Jaz mislim, da je kakršna koli razprava poslancev o tem, kaj bo, kaj bi bilo, kaj bi še lahko bilo, tudi neumestna. To je zahteva, ki izpolnjuje pogoje in zato jo je treba tudi odrediti. Druga stvar, na katero sem dolžan odreagirati, so te stalne razprave o preiskovalnih komisijah, ki so se nanašale na orožje. To je dejansko hvaležna tema, na dan pride vsakič, ko je potrebno kakšno stvar zamegliti in dodelati. Bi pa rad ob tem opozoril, da je arhiv ali so arhivi o teh preiskovalnih komisijah na to temo v tej hiši - v Državnemu zboru, da si lahko poslanci najbrž to pogledate. Te preiskovalne komisije so vodili poslanci koalicije. Zadnjo gospod Moge še v času, ko je bil predsednik Vlade dr. Drnovšek. Prav bi bilo, da preberete sklepe in ugotovitve in da potem tudi, tako kot je bilo tam ugotovljeno, razpravljate. Nima popolnoma nobenega smisla, da razpravljate glede orožarskih poslov na način, ki v ugotovitvah preiskovalnih komisij nimajo podlage in nimajo potrditve. Če se želimo iti resno politiko, resno razpravo potem je potrebno tudi razpravljati na osnovi nekih dejstev in nekih argumentov. To mislim, da je treba storiti. Nekateri ste tudi navajali zadeve, da ne bi smeli več preveriti niti sumov, ki se porajajo. Dolžni smo preveriti sume, če jih ne preverijo organi, smo mi tisti, svoj del, mi lahko preverimo politične sume, politične odgovornost tistih za katere obstajajo sumi, da so bili povezani v raznih klientalističnih, koruptivnih, nezakonitih dejanjih. To je dolžnost. Ne samo tisti, ki so predlagali ali pa predlagamo določeno preiskovalno komisijo, ampak tudi tisti, ki te zahteve niste podpisali. Zato sem tudi povedal, da je pričakovati od poslancev, da bodo v preiskovalni komisiji sodelovali tvorno, aktivno, v skladu s pričakovanji, ne pa politikantsko in tako da bodo branili tudi na preiskovalni komisiji neke druge in nedemokratične interese in ne zakonitost ampak nezakonitost. Pričakovanja so, da bomo delali na pravni podlagi, po poslovniku preiskovalne komisije na zakonu o preiskovalni komisije, da bodo za ravnanja vseh tistih tudi zakoni, ki na posameznih področjih obstajajo. Moram pa dejansko zavrniti vse tiste, ki ste hoteli povedati, da je ta zahteva za odreditev preiskovalne komisije neko spletkarsko, intrigarsko politikantsko dejanje podpisnikov, ki smo to vložili. Zavedati se je treba, da smo poslanci nekaterih poslanskih skupin vložili zahtevo za nujno sejo Komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ, kjer smo želeli s strokovno razpravo in tudi z ljudmi, ki so dejansko strokovnjaki, bančniki, preveriti, ali trditve o tem, da so krediti ustrezno zavarovani, držijo ali ne držijo. Če boste pogledali zapisnik tiste komisije, če boste pogledali sklepe, ki so bili sprejeti, potem boste najbrž ugotovili, da do teh strokovnih potrditev o tem, ali so krediti Ultre bili ustrezno zavarovani, ni prišlo. Bančniki so se tem zadevam, tem odgovorom zelo izogibali, kljub temu da je že takrat bila znano to povabilo Ultre, da se lahko razkrijejo vsi podatki o zavarovanju teh kreditov. To je bil tisti strokovni del. Zanimivo je, da se je približno v istem času odzval na to celoten politični slovenski vrh, s predsednikom republike, s predsednikom Državnega zbora, predsednikom Vlade, bivšim predsednikom republike. Se pravi, na eni strani nismo mogli pridobiti ustreznih relevantnih strokovnih podatkov bančne inštitucije, ki je te kredite podelila in ki je bila odvezana molčečnosti. Na drugi strani smo doživeli odziv celotnega političnega vrha, tudi celotne koalicije, tudi stranke Zares, Poslanske skupine Zares. Mi si te razprave najbrž nismo izmislili, ker bi želeli nek politični obračun ali nek politični spopad. Odločili smo se zato, ker dejansko nismo tam kjer je bilo mesto, nismo mogli priti do ustreznih podatkov in potrditev po navedbah, ki so se pojavile v medijih. Nismo mogli priti. In to je najbrž eden od velikih problemov te družbe, te države in te demokracije. Državni zbor, ki ima Komisijo za nadzor proračuna in drugih javnih financ, ne more do nekih trivialnih podatkov o tem, ali so neki krediti ustrezno zavarovani, kljub temu da je firma, ki je te kredite dobila, dejala, da se to lahko obelodani. Sicer bi bilo tudi mnogo bolj elegantno, če bi to firma sama storila, ne da naproša za to kogar koli drugega. Nekateri ste govorili tudi o nekaterih podatkih glede nekaterih projektov. Mestna občina je sklenila posel za milijon več ali pa izbrala za milijon dražjega ponudnika. Vendar treba je vedeti, da se je to zgodilo oziroma ta podatek drži samo v času razpisa. Sedaj po rebalansu proračuna Mestne občine Ljubljana ta podatek več ne drži. In je ta izbrani ponudnik najbrž doživel neko dozidavo v proračunu Mestne občine Ljubljana. Bi kazalo pogledati. Morda bi to kazalo le preveriti in ne vem, če je higiensko, da se poskušajo razlogi da je nekdo preselil neko firmo v tujino, iskati v tem, da je prejšnja koalicija delovala proti nekemu podjetju. To se ni zgodilo. Na to v Državnem zboru ni nihče opozoril. Nihče ni zahteval na to temo nikakršne razprave ne na Komisiji za nadzor proračuna javnih financ, ne na kakšni drugi komisiji. Ni bila sklicana nobena nujna seja, čeprav ste imeli v rokah takrat, ko ste bili v opoziciji, vse nadzorne komisije. Zanimivo pa je, da je bila firma preseljena na Nizozemsko, da ima ime Ultra Sum, kar že samo po sebi v slovenščini da neko aluzijo na nekaj, na nekaj spominja. In tudi zanimivo je, da je barva neke politične skupine tudi oranžna, tako kot je oranžna barva Nizozemske. Hvala lepa.
Hvala lepa. Razpravljal bo gospod Lojze Posedel. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Stališče naše poslanske skupine je zelo dobro argumentirano povedala naša vodja Cveta Zalokar Oražem. Jaz bi svojo razpravo imel enako, pa bi v tej zahtevi bil zapisan katerikoli minister, katerekoli stranke, ker bi protestiral proti takšnemu, dovolim si reči, pritlehnemu načinu obračunavanja, političnega obračunavanja z nosilcem javne funkcije na način, ki res ni dostojen največji opozicijski stranki. Gonja, ki se pelje, izrablja tako institut parlamentarne preiskovalne komisije, parlamenta in tudi posameznih odborov. To trditev si upam izreči na osnovi spremljanja in poslušanja, kako naj bi, baje, mediji poročajo, anonimke krožijo, hobotnice kažejo. To so načini na osnovi katerih so sestavljene te zahteve po preiskovalni komisiji. Takšen način se kaže tudi v tem, da se meša čisto privatna oseba na Facebooku, s trditvijo, kot da je to izjavila uradna oseba. Res poznavanje nove tehnike! Da se ta gonja bi lahko končala ali ti sumi ovrgli preprosto z vložitvijo interpelacije proti takšnemu ministru, ki ga sumite vsega tega, kar ste zapisali, pa vendar tudi po izjavah nekaterih vaših članov - lahko tudi povem, koga - bi to bil samo enodnevni dogodek, samo medijsko zanimiv en dan ali maksimalno nekaj dni. Za takšno komisijo imate zagotovljeno daljše obdobje stalnega ponavljanja laži, sumov in to zagotovo ni dobro. Ko pravim, da se izkorišča ne samo ta institut preiskovalne komisije, lahko trdim, da tudi komisija za nadzor javnih financ, ki jo vodi poslanec Vizjak, je bila orodje točno te gonje in 5. nujna seja Komisije za nadzor javnih financ je bila sklicana malce pred evropskimi volitvami z eno samo točko, zelo pomembno, izpostavljenost Nove Ljubljanske banke oziroma ustreznost zavarovanj kreditov, ki jih je odobrila Nova Ljubljanska banka podjetju Ultra, za 5 milijonov evrov, 5,9 milijonov evrov oziroma po vaši anonimki 20 milijonov evrov. Mislim, da tistih 20 je mogoče ostalo iz tiste številke, ko so nezavarovanega kredita dale Dravske elektrarne Zvonu. Mogoče je tistih 20 ostalo. Kljub temu da je predsednik komisije gospod Vizjak dobil uradni dokument Nove ljubljanske banke, kjer je jasno zapisan: "Na podlagi vašega poziva vam sporočamo, da izpostavljenost do skupine Ultra znaša 5,9 milijonov. Naložbe so zavarovane z menicami, poroštvi, zastavo terjatev in hipotekami." Zelo jasno. Kljub temu je predsednik komisije dal kot gradivo anonimko, ki je zopet dokazovala 20 milijonov, neustrezno zavarovanih, da se je v razpravo vključil tudi bivši predsednik vlade, gospod Janez Janša, in izrazil skrb o ogroženosti javnih financ in bančnega sistema. Zanimivo, od leta 2005, ko je znašal saldo kreditov za menedžerske prevzeme 421 milijonov, je v letu 2006 narastel na 639 milijonov, 2007 na 1.400 milijonov in pa 2008 na 1.657 milijonov za menedžerske prevzeme. Takrat ni ne predsednik vlade, še manj pa finančni minister čutil ogroženost bančnega sistema, da bi se vsaj udeleževal sej sveta Banke Slovenije. Mislim, da je bil enkrat ali dvakrat v celem mandatu. Zato protestiram proti takšnemu ravnanju in pa izkoriščanju tega instituta, ki se kaže na to, da je veliko sumov sproduciranih, lahko jih ocenjujemo kot laž. Preprosto: ker če se velikokrat ponovi, se tudi laž primer, postane resnica, žal. Zato bom povedal še en primer žal, danes ni gospoda Vizjaka, kako se lahko spregovori beseda, ki ni resnica, tudi na seji Odbora za gospodarstvo, kjer smo se pogovarjali o izplačilu in ravnanju nadzornikov največje državne banke. Je na dvakrat postavljeno konkretno vprašanje, kako lahko si predstavljamo, da bodo nadzorniki ocenjevali upravo in predsednika uprave korektno, strokovno, če si izplačajo okoli 200 milijonov nagrade. Izrecno njegov citat je: "Niti Vlada niti sam kot minister za gospodarstvo nisem seznanjen s tem." O tem obstajajo sklepi Vlade in navodila za glasovanje pooblaščencev na skupščini tako za leto 2007, 2005 in 2006, kjer je bilo zapisano, da naj se glasuje "da" za skoraj 200 milijonov nagrad. Ima povezavo v tem, kako lahko nekdo se zlaže ali pa kako lahko nekdo govori neresnico in zato protestiram proti takšnemu načinu izkoriščanju tega instituta, ki bi ga lahko v primeru, da bi verjeli v te sume, da bi za te sume imeli tudi dokaze, bilo tudi odgovorno in nujno, da to prijavite tistemu in tistim institucijam, ki so za to v tej državi na voljo, ne pa, da boste cel mandat lahko to politično obračunavali z ministrom, z javno osebo. Govorim ne imensko, ampak govorim katerikoli bi lahko bil žrtev takšnega načina, za katerega vemo, da ta način nima direktne kazni. Če bi te obtožbe zapisali in ovadili gospoda ministra, bi verjetno bili pod vplivom ali pa vtisom tudi lažne ovadbe. Tako se ne bo zgodilo v ničemer nič, ponavljale se bodo insinuacije, ponavljali se bodo sumu, blatilo se bo dobro ime, na koncu pa iz tega ne bo nič. Zato se mi zdi, da je takšen način obračunavanja pritlehen in ni primeren. Sicer sem pa tudi sam prepričanja, da je vsaka slaba stvar v življenju dobra, sicer je verjetno zelo boleča in nekdo nikoli ne bo mogel več povrniti dobrega imena, takšnega, kot ste ga s to gonjo tudi že uničili. Pa vendar, dobra je pa v toliko, da bodo te zadeve lahko prišle na dan in verjetno še katera druga. Tako se, sam se strinjam s stališčem poslanske skupine, preiskava bo uvedena in v njej bomo tudi sodelovali.
Hvala lepa. K besedi je prijavljen gospod Vili Rezman. Ga ni. Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
v razjasnitev vsem, ki nas poslušajo. Mi upam, da vemo, o čem govorimo. Na številne očitke ali pa dvome, zakaj parlamentarna preiskava, bi rad povedal, da sta v Ustavi člen 110 in člen 113. Člen 110 pravi: "Vlado sestavljajo predsednik in ministri. Vlada in ministri so v okviru pristojnosti samostojni in odgovorni Državnemu zboru." Zato parlamentarna preiskava. 113. člen - "predsednik vlade in ministri izrečejo po izvolitvi oziroma po imenovanju pred Državnim zborom prisego." Zato parlamentarna preiskava, ker imamo tudi mi odgovornost, ne samo pravico, kolegice in kolegi, vsaj nekateri, ki se sprašujete. Drugič, če bom jaz zdaj nenadoma utihnil in se ozrl tja gor, sem prepričan, da bo cel Državni zbor, ki zdaj tukaj sedi ozrl tja gor, jaz bom pa sosedu Silvanu vzel denarnico iz žepa, na primer. Tako to je. Zdaj poslušamo, če je že nek akt o parlamentarni preiskavi zunaj, kaj bi še bilo vse treba narediti v parlamentarni preiskavi. Ja, se strinjam. Ampak zakaj ni tisti, ki govori, da bi bilo treba še to pa še to, tega naredil? Pač ena skupina, med katero je bila tudi Slovenska nacionalna stranka, je tokrat to naredila. In to ni nič slabega, v upanju in želji, poudarjam, da se izkaže končna resnica. Sicer pa, zelo sem bil previden, še vedno spoštujem načelo nedolžnosti se reče, domnevne nedolžnosti, da je vsakdo nedolžen, dokler se mu ne dokaže, da je kriv. Ampak, poglejte, sem pač iz krajev, kjer je doma tudi Ultra. In prvič, logika, Ultra - Golobič - generalni sekretar LDS - LDS - Povezava! Prav, OK, imajo pravico sodelovati. Pridejo trenutki, ko je neka politična opcija, ki je bila dolgo na oblasti, padla oziroma izgubila, ljudje so se selili levo, desno, vsak ima to pravico - Golobič izginja v Ultro. In kasneje se pojavi povezava Ultra - Golobič - Zares. Mislim, da vsakemu otroku je to jasno, da je to neka politična povezava. Mislim, da otroci bi razumeli v sedmem, osmem razredu, da to je neka politična povezava med osebo s priimkom in imenom, med podjetjem z nazivom in med politično opcijo. Tretjič, gospod Gregor Golobič je sam javno priznal, da je zavajal slovensko javnost pred volitvami. Čemu je to storil, če pa je hkrati prijavil svoje lastništvo ali pa solastništvo v nekem podjetju pristojnim ustanovam? Ne razumem. Če jaz prijavim pristojni ustanovi, da imam vrtno uto, ne vem, zakaj bi javnosti rekel, da je nimam. Če sem jo tam prijavil, je javnost nekdo zavajal, kar je tudi priznal, zato da je pač dosegel nek političen uspeh. Prav, nič hudega. Ljudje so se odločili in tako temu je. Tisto vprašanje, ki je pa bilo pri meni in pri mojih kolegih odločilno, je pa to: tudi če priznaš solastništvo, pomeni, da ljudje vedo in da vse pristojne ustanove vedo, da si solastnik nekega podjetja z nekim premoženjem, pa zakaj, hudiča, potem to premoženje preneseš na Nizozemsko! To je pa bistveno vprašanje. Če priznaš, da si solastnik, če priznaš, da si tam nekje, pa imej to premoženje v Sloveniji, ne ga prenašati na Nizozemsko. Saj vsi vemo, če si priznal, okej! Si tukaj, imaš tukaj račun in vemo, koliko si zaslužil, in pika. In tudi vemo, da tisti trenutek, ko si izvoljen v Državni zbor ali v Vlado, vsi delajo tako, da tudi če so imeli prej privatna podjetja, ker po zakonu pri nas ne smeš potem nič drugega delati, kot samo sedeti v parlamentu ali pa biti v Vladi, prenašajo ta podjetja v last svojih žena, sinov, kakorkoli že. To vsi vemo. Prav, pa naj, pa kaj, da vsaj dobro delajo. Ampak zakaj tega ne delamo transparentno? Zakaj skrivati? Zakaj prenašati na Nizozemsko? Zakaj zavajati javnost? Ali to ni dovolj jasen razlog, da nekaj tu ni v redu? In če je to dovolj jasen razlog - sva se s kolegom, s katerim se rad pogovarjam, ker je moj sosed, in pravi: "Ja, če vi trdite, da obstaja sum kaznivega dejanja. Zakaj vi tega suma kaznivega dejanja niste prijavili pristojnim službam? Zakaj zdaj trdite, da bi morale one?" Ja, ali ni dovolj jasno, da bi morale pristojne službe takoj, ko ugotovijo, da je nekdo solastnik nekje, ki je hkrati politik in hkrati je račun spravil na Nizozemsko, da nekaj smrdi. Res ne vem, no, ali smo mi res taki otročki tule, ali kaj? Mene so klicali kriminalisti zaradi tega, ker je nekdo v občinski upravi dobil dva kamiona peska "na šverc" in ga je nekdo prijavil, da so mu jih zastonj pripeljali. In sem bil trikrat na kriminalističnem oddelku ljubljanske policije, zato ker je nek delavec občinske uprave dobil dva kamiona peska in ga je nekdo prijavil, da ga je dobil zastonj. Hecno! Trikrat sem moral iti v Ljubljano h kriminalistom. Trikrat! Tu imamo milijone, ki v javnosti jih ni, uradnim institucijam, ustanovam so prijavljeni - seveda gospod Golobič je pameten človek, to moramo priznati, pa račun je na Nizozemskem. Če to niso dovolj močni indici, da nekaj res ne drži tu, potem ne vem, kaj so. In zdaj se čuditi in metati pesek, SDS-u pa SLS-u ali pa SNS-u - je čisto vseeno, samo zato, da prikriješ drugo stran. Še enkrat: bom tako gledal pet minut in vsi bodo gor gledali, jaz bom pa tam šaril. Bodimo pošteni eden do drugega. Stvari niso čiste. Pač so prišle v javnost. Če bi druge stvari, in verjetno bodo še takšne prišle v javnost, pa tudi, če bodo s strani opozicije, bo imela koalicija možnost zahtevati akt o odreditvi parlamentarne preiskave. Ker pa je Vlada dolžna poročati in je prisegla Državnemu zboru in ker jaz mislim, da je Državni zbor še vedno zakonodajna veja oblasti v parlamentarni demokraciji, ki je zapisana v Ustavi Republike Slovenije, in ocenjujem, da je to prva veja oblasti enaka med drugimi in moramo biti najbolj pošteni, imamo to pravico in zato to zahtevamo. In ne zavlačevati. Meni je vseeno. Če sem včeraj bil do polnoči, bom danes do treh zjutraj. Ampak ne zato, da si bomo metali spet pesek v oči, kaj je kdo in kaj naredil. Vsi imamo to možnost in vsi imamo možnost odrediti parlamentarno preiskavo. Odredite jo na desni strani proti levi strani, gledano z mojega stališča. Jaz sem čist. Domneva nedolžnosti, se reče, je zame sveta. Vsi pokazatelji, dejstva, ki govorijo, ki jih poznam osebno, pa so jasni: da je tukaj nekaj gnilega v deželi Šentflorjanski in naj se to ugotovi. Ampak trdim, da je. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Torej, občutek imam, da zelo zelo razpravljamo v tej točki, kot smo pa razpravljali v eni točki prej. Tokrat se govori o blatenju dobrega imena, blatenju javne osebe in to se zdi kot nesprejemljivo. Medtem ko se je to v prejšnji točki kar neprestano dogajalo. Seveda so bile v igri neke druge javne osebe. Tako kot v prejšnjem primeru - torej, ko smo govorili o cestariji, je prav, da se tudi ta primer razišče. Če se karkoli ugotovi, da je javna oseba storila napak ali narobe, mora tudi ta javna oseba, tako kot vse tiste, ki smo jih obravnavali v prejšnji točki, ravno tako odgovarjati. Zadeva je pravzaprav zelo preprosta in meter je za vse enako dolg. Kako ste pravzaprav lahko tako dvolični? Pri prejšnji točki torej, po domače, udri po njem - skratka treba ga je likvidirati, da ne bom rekel maloda ne. Tu v tej točki pa sedaj govorimo o nekem politične napadu. V obeh točkah je treba zadeve enako obravnavati, enako zadeve raziskati in potem videti, kako zadeve dejansko stojijo. Mislim, da je to edino korektno, prav in pošteno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Liberalna demokracija si je eno izmed prioritet v programu zapisala, da zagovarja Slovenijo kot pravno državo v polnem pomenu besede. Mislim, da je ravnanje Liberalne demokracije v zadnjem obdobju tudi priča in potrditev tej usmeritvi. Pravno državo razumemo v širšem kontekstu, želel bi poudariti samo dva momenta. Prvi je ta, da smo pred zakonom vsi enaki, nihče ne more biti izjema, da se ugotovijo dejstva, ali so bila ravnanja skladna z zakonom ali ne, neodvisno od položaja, ki ga zaseda v družbi. In drugo zelo pomembno dejstvo je, da nikomur ne moremo dokazati kazenskega ravnanja v primeru, če mu to ni bilo dokazano. Torej, nihče ni kriv, dokler mu krivda ni dokazana. Jaz parlamentarno preiskovalno komisijo jemljem kot zelo pomembno institucijo parlamenta iz preprostega razloga, ker se parlamentarna komisija naj ustanovi le v primeru, če gre za res ugotovljene osnove za to, da do ustanovitve parlamentarne preiskovalne komisije tudi pride. Jaz nobenemu, ki izpolni vse pogoje in predloži ustrezno gradivo za to, da se ustanovi preiskovalna komisija, tega ne oporekam. Ampak, ko prebiramo sume, ki jih izražajo predlagatelji za to preiskovalno komisijo o odgovornosti gospoda Gregorja Golobiča, moramo reči, da so izraženi zelo močni sumi okrog ravnanja omenjenega gospoda. Torej, gre za sume o koruptivnem in gre za sume o klientelističnem delovanju. Sam sem prepričan, da je danes nemogoče odgovoriti, tudi v razpravi, na utemeljitev vseh sumov, ki so izraženi, in hkrati ni mogoče z argumenti odgovoriti na vse izražene sume, kajti na to bo lahko odgovorila le preiskovalna komisija. Ampak, ko danes poslušamo predlagatelja in beremo obrazložitev k samemu predlogu za ustanovitev preiskovalne komisije, sprašujem, ali bi lahko predlagatelji preiskovalne komisije vrsto dela, o katerem danes utemeljujejo svojo zahtevo za preiskovalno komisijo, opravili že takrat, ko so v rokah imeli vse vzvode, da te stvari razčistijo. Vrnil se bom na tekst iz obrazložitve, kjer na strani 5 decidirano navajajo, da je v letu 2004 bilo takratni Ropovi vladi postavljena vrsta vprašanj v zvezi z delovanjem podjetja Ultra in vprašanja se nanašajo na 10-letno obdobje, ki govorijo in sprašujejo, o tem na kakšen način so bila posredovana kakršnakoli sredstva, povratna ali nepovratna, če se je to zgodilo, koliko in kdaj ter ali ima katerikoli organ vlade, ministrstva ali podjetje v večinski lasti države sklenjeno kakršnokoli pogodbo s podjetjem Ultra d. o. o. nad vrednostjo 5 milijonov tolarjev, in če je temu tako, kdo, za katere posle in za kakšne vsote ter kako so bili ti posli pridobljeni. Ropova vlada spomladi 2005 odgovori na vse te dileme. Seveda, tisti, ki postavi vprašanje se ne strinja z odgovorom oziroma govori, da so podatki - zavajajoči oziroma napačni. Ampak moje vprašanje je naslednje, ta vlada torej vlada v obdobju 2000 - 2004 je bila zamenjana z Janševo vlado in gospod, ki je postavljal vprašanja spomladi 2004 postane finančni minister - štiri leta nove vlade. In seveda vprašanje je - in danes je bilo tudi s strani prvopodpisanega rečeno, da ni bilo moč priti do podatkov. Vprašam se, kako funkcionirajo institucije oziroma vlade, da vlada, v kateri je ostal finančni minister nekdo, ki sumi že v letu 2004, da obstajajo določene nepravilnosti, teh nepravilnosti ne ugotovi takrat, ko ima vse zavode za to, da bi lahko vrsto odgovorov, ki jih postavlja tudi v okviru te utemeljitve in obrazložitve za preiskovalno komisijo, tudi odgovore posredovala, kajti bilo bi pošteno in korektno, da se tiste stvari, ki so na mizi in se izraža sum, razčistijo takrat, ko je to treba oziroma takoj. Torej, nemogoče je pristati, da smo štiri leta živeli z nedogovorjenim, pri čemer bi lahko dobili te odgovore. In če odgovore takrat Ropova vlada ni posredovala, tako kot navajajo predlagatelji te komisije, zakaj potem v času Janševe vlade ministri, na katere se je takrat nanašalo vprašanje, niso ugotovili verodostojnosti odgovorov, ki jih je prejšnja vlada, torej takrat Ropova vlada, posredovala. In to govorim na načelni ravni, na splošni ravni, kajti takšne zgodbe se ne bi smele ponavljati v katerem koli obdobju, kajti gre za verodostojnost tega parlamenta, gre za verodostojnost te vlade, torej katere koli vlade in katere koli zasedbe tega parlamenta, zato da ustvarjamo zaupanje pri ljudeh. Kajti nemogoče je imeti pred seboj toliko izraženih sumov in pričakovati na drugi strani, da bo zaupanje maksimalno vzpostavljeno v vlado in v ministra, ki ima na toliko straneh opisane sume nekorektnega ravnanja. To je, se mi zdi, pouk za čisto vse nas in za čisto vse vlade in za čisto vse parlamente, kako naj ravnamo in kako naj odgovorno pristopimo k ustanavljanju preiskovalnih komisij. Sam ne želim, da tukaj gre za več, kot je to samo, da se raziščejo izrečeni sumi. Jaz želim, da pride do korektnega zaključka in da se konsekvence potegnejo na obeh straneh v odvisnosti od rezultatov te preiskave. Sam bi se samo vrnil na obdobje prejšnje vlade, preiskovalne komisije so običajno metoda dela ali pa inštitut opozicijskih poslancev. In če smo že bili toliko načelno zavezani k temu, da se raziščejo okoliščine, ki jih opozicija v nekem trenutku ne more doseči drugače kot z ustanavljanjem preiskovalne komisije, se vprašam o načelnosti današnjih predlagateljev. Ko smo mi v takratni opoziciji, v prejšnjem mandatu vprašali, ali je vse korektno okrog prodaje Mercatorja, je šlo za prehitevanje po levi in po desni zato, da takratni opoziciji ni bilo mogoče ustanoviti te komisije, ampak smo ustanovili komisijo, ki je prevzela preiskovanje prodaje kapitalskih deležev Kad in Sod gospodarskih družb po naslednjem vrstnem redu in tukaj je na dobri ali na slabi strani zapisan vrstni red. To pomeni, če res želimo korekten odnos parlamentarnih preiskovalnih komisij do javnosti, ki pričakuje, da te preiskovalne komisije pridejo do epiloga, potem moramo biti objektivni in korektni do vseh ustanavljanj teh preiskovalnih komisij, ki morajo imeti vedno isti predznak in isti cilj: ugotoviti dejstva, če sumi obstajajo, ali se sumi dokažejo ali pa se sumi zavržejo. To se mi zdi izredno pomembno povedati tudi ob ustanavljanju te preiskovalne komisije, za katero ocenjujem, da so sumi, ki so izrečeni, zelo težki. Danes smo lahko slišali tudi v predstavitvi enega izmed stališč poslanskih skupin, da je vrsta odgovorov in pojasnitev na argumente, ki so jih navajali predlagatelji te preiskovalne komisije. Sam nimam nikoli dileme, da se razčisti jasno ravnanje vseh nosilcev političnih funkcij, in tudi sam nimam nobene dileme o tem, ko nas zdaj tudi mediji sprašujejo o tem, kakšno in koliko je naše premoženje; iz preprostega razloga, ker se mi zdi, kljub temu, da sem izpolnil vse zakonske obveznosti, to tudi korektno, da obvestim o tem javnost, če to od mene tudi nekako pričakuje. Seveda pa tudi ne zamerim nikomur od tistih, ki je izpolnil vse zakonske obveznosti zato da temu dejanju ni sledil. To je odgovor za vsakega izmed nas, ampak to pomeni tudi odnos do tistega, ki določena vprašanja na nas naslavlja. Želel bi, da bo ta preiskovalna komisija delovala hitro, učinkovito v dobrobit odprtih vprašanj, ki nas v okviru ne samo gospodarske in finančne krize čakajo, ampak tudi za hiter in jasen odgovor na vse te sume, zato da bomo lahko v tej vladi gradili raziskovalni prostor, povezave med gospodarstvom in znanostjo, da bomo lahko krepili univerzitetni prostor in na ta način pripomogli k zelo močnemu konkurenčnemu odzivu slovenskega gospodarstva, slovenskega izobraževalnega sistema, znanosti in univerz, inštitutov v skupnem evropskem in svetovnem prostoru. Zato tudi sam pričakujem, da bo odgovornost vseh, ki bodo v tej komisiji sodelovali, takšna, da bo želja po resnici kot odgovor na vse te sume, seveda takšna, da bo ta komisija tudi zelo hitro končala s svojim delom. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi je prijavljen gospod Franc Pukšič. Ga ni. Besedo ima gospod Miro Petek.
Hvala za besedo. Tudi ta preiskovalka je dejstvo in treba je pač sprejeti tako, kot je. Glede na to, da se pa v vladnih vrstah pojavljajo novi sumu korupcije, pa bi lahko to preiskovalko celo razširili. Seveda pa bi bil potem naslov ustrezno daljši. Meni je resnično žal, da se moramo danes ukvarjati s tem primerov, s to preiskovalno komisijo. Ljubše bi mi bilo, če bi gospod Gregor Golobič odstopil, kajti na ta način bi dolgoročno naredil slovenski politiki in slovenski državi veliko uslugo in korist. Tako pa, če lahko parafraziram Sokrata, raje udobno živi v laži in uživa na oblasti kot pa, da bi se umaknil zaradi sramu in nespoštovanja moralnih norm. Žal je laž s tem primerom dobila v slovenskem političnem prostoru domovinsko pravico. V preteklosti smo slišali, kako so nekateri levičarski pridigarji skušali opravičevati to laž, vendar izrečena neresnica je laž in to je bilo od vedno in to je bilo vselej. In seveda ne moremo pač mimo tega, da je nova politična paradigma vlade Boruta Pahorja postala laž oziroma neresnica. Tudi v tem primeru si bi lahko preklicali v spomin afero Watergate. Spomnite se, takrat se je ameriška javnost, ameriška stroka, publicistika na veliko ukvarjala z vprašanjem, kako daleč segajo privilegiji nekih vrhovnih politikov v državi, v konkretnem primeru predsednika države. Predsednik države v Združenih državah Amerike pa je izvršilna oblast. Ukvarjali so se s tem, kaj lahko predsednik države zamolči in česa ne. Epilog iz primera Watergate je znan; predsednik Nixon je takrat odstopil tudi zaradi laži. Kaj pa pri nas? Naša politična kultura je seveda še daleč nekje v preteklosti. Laž je v slovenskem političnem prostoru nagrajevana, ne pa kaznovana. Ali pa lahko rečemo drugače: moralna raven te vlade, te vladajoče strukture je očitno tako nizka, da ne moremo pričakovati, da bi zaradi take eklatantne laži odstopil nek minister. In, če vrhovni politiki na tak način, kot je bilo v primeru Gregorja Golobiča, reklamirajo laž, da je to nekaj normalnega, nekaj povsem sprejemljivega, potem seveda se tej državi ne piše dobro. Hvala.
Hvala lepa. K besedi je prijavljen gospod Vili Trofenik. Ga ni. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Spoštovane in spoštovani. Pred nami ni nobene dileme. Ta preiskovalna komisija bo ustanovljena zaradi golega dejstva, da je skupina predlagateljev tako zahtevala. To določa 93. člen Ustave in pri tem ni prav nobene veze, ali je Državni zbor za ali proti, ali sem proti ali za jaz osebno. To je v skladu z našimi skupno dogovorjenimi pravili in mislim, da je to pomembno, da omogoča opoziciji iniciativo za preiskovanje tistih proces, za katere sama tako oceni. Torej tistih procesov, ki morajo biti predmet nekega parlamentarnega drobnogleda. To pravico jamči opoziciji oziroma najmanj triintridesetim poslancem slovenska ustava, in to celo v primeru, ko je parlamentarna preiskava le orodje političnega boja in ne iskanja resnice. Danes ne bom na tem mestu ne branil in ne obtoževal; ne za eno in ne za drugo nimam o tej zadevi dovolj informacij, še manj pa dokazov. Tisto, kar pa mislim, je pa naslednje. Gospod Gregor Golobič si je nedvomno privoščil resen politični spodrsljaj: napako, laž - kakor hočete. S tem je v pomembnem delu pritrdil tistim, ki so že dolgo prepričani, da je že od nekdaj središče klientalizma in korupcije v slovenski politiki, hkrati pa mu ta parlamentarna preiskava daje priložnost, da v temu napetemu ozračju, ki ga bo ta parlamentarna preiskava nedvomno še dodatno segrevala, odgovori na zelo resne in jasne obtožbe. Sam bi si najbolj želel, da bi bile te obtožbe predmet ustreznega pregona pravosodnih organov, ki so po mojem prepričanju, pa s tem ne želim razvrednotiti ustavno opredeljene parlamentarne preiskave, edine kvalificirane za objektivno in neodvisno obravnavo tovrstnih vprašanj. Tudi zato, ker ima v temu primeru obtožen pred preiskovalnimi in sodnimi organi - nikar ne pozabimo, da je k isti praksi zavezana tudi parlamentarna preiskava - pomembno ustavno zajamčeno pravico, in to je domneva nedolžnosti. To izrecno določa tudi ustava z določilom, da ima parlamentarna preiskava v zadevah poizvedovanja in proučevanja smiselno enaka pooblastila kakor pravosodni organi. Kot je že kolega Germič dejal, nihče ni kriv, dokler mu krivda ni dokazana. Gregor Golobič je že plačal pomembno ceno za svoja ravnanja. V pomembnem delu je doživel in razvijal zaupanja javnosti in ne pozabimo, da kot politiki delamo za to zaupanje javnosti. To je tisto, kar določa našo vrednost, to je tisto, kar zrcali vprašanje, ali smo sposobni delati za skupno dobro ali ne. Želim si, da bi se zato slovenska politika namesto zaostrovanja v temu političnemu boju bila sposobna iz tega primera in iz teh preiskovalnih ambicij naučiti, da je v politiki to zaupanje najpomembnejše, da je to zaupanje v politiki največji kapital in hkrati tudi največja odgovornost. Tudi zato sam nimam prav nobenega zadržka za to, da vsi funkcionarji javno objavijo svoje premoženje, in prepričan sem, da če bi znali tovrstne primere obravnavati trezni in brez ambicij, da nekoga "sežgemo na grmadi", da bi bila že samo s tem slovenska politika boljša in modrejša. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je prijavil gospod Matjaž Zanoškar. Je odsoten. Besedo ima gospod Milan Čadež. Je odsoten. Mag. Grims. Dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Seveda, bom rekel, je bilo v tej dvorani danes izrečenih že kar veliko besed, ki ne ustrezajo dejstvom. Bom šel kar po vrsti. Zdi se mi prav, da tako tudi naredim. Gospa Oražmova je že v štartu pokazala na nekatere domnevno velike napake, ki bi naj bile narejene v času našega mandata. Med drugim je omenila skrajno vprašljivo prikrivanje premoženja, prikrivanje tiste gradnje stavbe notranjega ministrstva, kot da ne bi minister Mate ministrici Kresalovi ob primopredaji poslov predal tudi ta del poslov. Nič torej ni bilo prikritega. Še najbolj pa je priročna afera z orožjem. Še najbolj priročna. Včeraj na svojem odboru, danes tukaj v Državnem zboru ponovno odpiramo temo z nekimi aferami, za razliko afere z orožjem, kot da ne bi hoteli jasno in glasno povedati, "ja, sumimo in obdolžujemo Janeza Janšo". Ampak s tem problemom se je ukvarjajo že nekaj komisij. Ne vem, tri ali štiri. Koalicija, levosredinska koalicija odpre vedno, kadar da ji to prija. Verjetno bo tudi v tem mandatu, vsaj pričakovati je temu tako. Pa vendarle bi lahko že kaj našli, po štirih preiskovalnih komisijah, ne pa samo ponovno odpirati to temo. Seveda je precej nenavadna bila tudi trditev, ki je bila izrečena, da je vlada Janeza Janše podpisala pogodbo s podjetjem Makro 5 v zadevi primorska univerza, kar je potem vaša vlada reševala. Ne, ni res! Resnica je popolnoma druga. Rektorica je prekoračila investicijo, ki je ni prejšnja vlada nikoli odobrila. To ima zvezi z govorom gospe Oražem. Tako, da se ne čutite, prosim, ker ne govorim vam. Saj pravim, naša univerza na Primorskem. In ko je prekoračila ta sredstva in ko je prejšnja vlada jasno povedala, da tega ne bo pokrila, ker je nezakonito prekoračila ta sredstva, se je pojavila levosredinska vlada, ki je pokrila dolg svoje nekdanje kolegice Čopove. To je vsa zgodba in ne zavajati, kaj je Janševa vlada naredila. Treba pa je reči nekaj, ne samo tisto, kar je bilo povedano o sumih, ki jih navaja ta preiskava, je treba povedati še nekaj - tudi v času, ko je koalicija že vedela za vse te sume, ko je koalicija že vedela za laži in prikrivanje premoženja v Ultri, je z vso lahkoto ob uporu dveh poslancev SD-ja, prenesla Pošto in Telekomunikacije na Ministrstvo za visoko šolstvo. Na Ministrstvo za visoko šolstvo! In naredila unikatno ureditev, ki je Evropa ne pozna. Če bi bil minister Golobič minister za kmetijstvo, bi verjetno prenesli na Ministrstvo za kmetijstvo, ker ste se pač tako odločili. Vaši poslanci, povzemam njihove besede, so povedali, da nadzor, denar in delitev denarja ne more soditi k enemu ministru. Ampak, ta dva poslanca sta bila s strani gospe Oražmove na odboru pred kamerami ozmerjana za pobalina. To je resnica. Treba pa je reči še nekaj. Nekdo je govoril tudi o tem, da je prejšnja vlada - "s karjolami" je rekel - vozila denar od nekod, verjetno iz proračuna, kot da ta poslanec ni bil član tiste koalicije in tiste vlade. On se je sramoval, torej se je verjetno sramoval tudi sodelovanja v tisti vladi - ali kako to izgleda? Ali pa je pozabil, kaj je štiri leta nazaj delal in v kateri koaliciji je bil. Je pa pomenljivo, veste, odnos do imetja, odnos do premoženja v povezavi s poslanskim statusom je zelo pomembna zadeva, vsaj za moje pojme. Ljudje, ki nas volijo, imajo vso pravico, da vedo koga volijo, zlasti pa da vedo, s kakšnim premoženjem ta oseba razpolaga. To se mi zdi elementarni podatek in ne se skrivati za neko odločbo Ustavnega sodišča ali za mnenjem informacijske pooblaščenke - bom moral zelo paziti da ne bom imena povedati, ker bi lahko noter stopila in kaj ukrepala proti meni - da je treba prijaviti oziroma da naj volivce zanima samo tisto, kar je v času mandata in ne, kar je pred mandatom. To pa je zelo težko. Če ne bomo povedali, kaj imamo v času nastopa mandata, tudi ne bodo volivci, če želite, tega kontrolirati. Je pa značilno pismo neke gospe iz Rogaške Slatine - ona bi verjetno dovolila, da povem njeno ime in priimek, pa ga ne bom, glede na razmere, v kakršnih smo -, ki mi je pravkar pisala, ogorčena nad tole razpravo, in pravi: "5 milijonov evrov ne more nihče zaslužiti s poštenim delom." Jaz bi dodal, da so posamezne skupine ljudi, ki jih s privilegiranim statusom celo lahko. Med njimi, recimo, stečajni upravitelji, če želite, o katerih smo govorili tudi včeraj oziroma bomo govorili tudi jutri. Pomenljiv odnos je pa odnos koalicijskih poslancev do imovine, premoženja in lastnine. Nek novinar je nekaj dni nazaj prosil vse nas v tej dvorani, pošljite mi podatke o premoženju. Kolikor vidim, mu je po njegovem predvčerajšnjim pozivu v celoti odgovorila ta stran poslancev, vključujoč s Slovensko ljudsko stranko. Kar se tiče vas, gospe in gospodje, manjka 29 odgovorov. Če smo pošteni, nimamo česa skrivati, potem to povejmo! Gospa Pečanova, ne se razburjati, povejte raje novinarju, če imate kaj. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franco Juri. [[Ne bo razpravljal.]] Gospod Franc Bogovič. [[Ne bo razpravljal.]] Melita Župevc je odsotna. Gospod Franc Jurša. [[Ne bo razpravljal.]] Gospod Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo. No, tudi ta pobuda, da se ustanovi ta preiskovalna komisija, je več kot upravičena in sem eden izmed sopodpisnikov za to zahtevo. Je pa danes v razpravi zopet predvsem s strani koalicijskih poslancev, še posebej pa s strani Zaresa, kar je za mene nerazumljivo, moč zaznati neke neutemeljene obtožbe, predvsem nas, opozicijskih poslancev, da s temi dokazi oziroma utemeljitvami obtožujemo in da dejansko za nekoga, preden mu je bila dokazana krivda, že navajamo, kot da je bila ta stvar tudi storjena. Ni res! Kajti če preberete, smo v vseh zahtevah lepo navedli, da obstaja sum za to in da se naj ugotovi, ali obstaja politična odgovornost za posamezna dejstva oziroma tisto, kar mislimo, da je bilo v delu tako Ultre kot tudi gospoda Golobiča v preteklosti napačno oziroma lahko celo koruptivno. Je bilo prav nasprotno, če se malo spomnimo nazaj, mesec september pred volitvami, ko je izbruhnila afera Patria. Tam pa je bilo, in to sedaj že vsi v javnosti vedo, zelo dobro zrežirano. In neposredno obtoževanje predsednika vlade in tudi nekaterih tistih, kot da se je to v bistvu zgodilo. Danes mislim, da je v naših medijih tudi zaznati podatek, da je Okrožno državno tožilstvo dalo ovadbo proti temu novinarju iz Finske, ki je bil soavtor tega prispevka, kajti njegove obtožbe, ki so takrat bile izrečene niso bile do sedaj v ničemer dokazane. Tako lahko tukaj primerjamo utemeljitev te preiskovalne komisije s tistimi stvarmi, ki ste jih izvajali v lanskem letu, pa tudi takrat, ko se je preiskovalna komisija na temo Patrie v prejšnjem mandatu ustanovila. Danes je bilo rečeno s strani razpravljavca iz vrst koalicije, da so bile na komisiji za nadzor proračuna in javnih financ podana pojasnila s strani predstavnikov Banke Slovenije o ustreznih zavarovanjih podjetja Ultra, ki je dobilo po poročanju medijev 20 milijonov evrov kredita. Sam sem bil na tem zasedanju odbora in lahko povem, da ni bilo nobenih pojasnil. Predstavniki Banke Slovenije so se izmikali in niso dali konkretnega odgovora, kljub temu da bi morali. Tukaj je tudi za mene več kot upravičeno, da bomo skušali tudi s preiskovalno komisijo pridobiti te, mislim da, izredno pomembne informacije. Navedba, da je bila hipoteka kot eden izmed načinov zavarovanja, se mi zdi smešno, še posebej, če ugotavljamo, koliko naj bi bilo tisto podjetje vredno. Če je delež gospoda Golobiča 2.500 evrov in da je tisto podjetje 35.000 evrov, če je celo podjetje za hipoteko proti znesku 20 milijonov evrov kredita, mislim, da je to smešno. Tukaj smo v svoji obrazložitvi napisali številne indice, ki nakazujejo, da je bilo marsikaj tukaj nezakonitega, marsikaj koruptivnega, klientelizma. Prepričan sem, da bo ta preiskava pokazala, da so ti indici lahko to tudi dokazi, ki bodo v pomoč našim, upam da, neodvisnim preiskovalnim organom, in da bodo lahko na podlagi tega sprožili tudi kakšno kazensko ovadbo in pa da bo to prišlo tudi na sodišče. Temu verjamem še iz enega razloga, kajti bil sem zaposlen do leta 2003 v Telekomu Slovenije. Moja vloga v tem podjetju je bila takrat takšna, da sem zelo dobro lahko spremljal, pa tudi presojal o številnih poslovnih odločitvah podjetja, najprej Pošte Slovenije, potem Telekoma Slovenije, pa tudi obeh podjetij. In lahko rečem, da je bilo toliko nelogičnosti, toliko odločitev skreganih z ekonomsko logiko in tehnološko logiko, da mi je kmalu postalo jasno, zakaj so bile takšne odločitve. Za vsemi odločitvami, spoštovane kolegice in kolegi, je stal gospod Gregor Golobič. To so povedali direktorji poslovnih enot, to so povedali vodilni ljudje. Brez da bi on odobril posamezne projekte, se ni moglo delati nič. Podjetje Telekom Slovenija je bilo ves čas eno izmed ključnih podjetij, kamor so lovke ministra Golobiča segale in ponovno se te lovke vračajo. Ne bom zdaj razpravljal tudi o vseh tistih podjetjih, ki so bila povezana s tem, od sledilnih naprav, Pošte Slovenije, pa še številna državna podjetja, ki jih lahko preberete tudi v obrazložitvi, ki smo jo priložili k zahtevi za ustanovitev te komisije. Sedaj so pa to tudi cestne črpalke. Tudi tukaj imam v lokalnem okolju tak kup dokumentacije, kjer se vidi, da je stranka Zares s svojimi akterji v lokalnem okolju in tudi v državnih institucijah zelo zelo povezana in zopet se te lovke širijo še na področja bencinskih črpalk. Ampak verjamem, da bodo o tem govorili tudi drugi. Tako mislim, da je lahko delovanje te preiskovalne komisije v pomoč, da se razjasnijo številne dileme, ki so v javnosti, in da se bodo ovrgli tudi namigi, kot da je bila s strani medijev narejena neka krivica. Sam mislim, da ni bila, da bi lahko mediji poročali še veliko več, če bi uredniki dopustili, da bi novinarji objavili vse tisto, kar so raziskali, še posebej, če bi si novinarji upali vse tisto tudi zapisati, kar so uspeli izvedeti. Jaz upam, da bo to v prihodnosti prišlo na dan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri.
Hvala lepa. Zelo malo časa vam bom ukradel in začel z lepim pozdravom sodelavkam in sodelavcem. Preiskovalno komisijo bomo imeli, pa ne glede na to, da je po mojem mnenju to zloraba funkcije preiskovalne komisije. Mislim, da so se podpisniki zmotili in poslali dokumentacijo na napačen naslov. Če obstaja dokumentacija z nekimi bolj ali manj jasnimi dokazi, glede na to, kar je predstavljeno, nekaj naj bi obstajalo, saj nek material smo dobili, sem ga tudi prebral, bi bilo najbolj smiselno, da bi ta dokumentacija šla na tožilstvo v obliki ovadbe ne pa, da zlorabljamo funkcijo preiskovalne komisije za to, da preiskujemo enega samega človeka s povprečnim znanjem poslanke ali poslanca, ki je sigurno manjše kot pa znanje tožilca preiskovalca, sodnika preiskovalca ali pa kriminalista. Mislim, da bi morali delati za to, da bolje vrednotimo pomen preiskovalnih komisij. Že v preteklem mandatu se je delala napaka, ko je takratna opozicija predlagala določeno preiskovanje, se je predlagala še ena preiskovalna komisija, samo zato, da bi se na celotno zadevo zmetala megla. Moram reči, da sem vesel, da se tokratna parlamentarna večina ni odločila za enak ukrep. Lahko bi, na primer, na političen način, tako kot se je delalo v prejšnjem mandatu, vložili predlog o preiskovalni komisiji o vlogi Janeza Janše pri koruptivnih poslih nakupa kolesnikov 8 krat 8 Patria. Potem bi pa nek tretji vložil še predlog o koruptivnem obnašanju X poslanca pri X zadevi, na primer, gospoda Prijatelja pri prodaji zemljišč v Sežani. In tako naprej. Verjetno ni to prava pot, zato se tudi zanjo nismo odločili, zato ker spoštujemo vlogo in pomen preiskovalne komisije. Jaz bom zaključil s tem, da vas pozivam, sodelavke in sodelavci, da to preiskovalno komisijo vendarle jemljete resno, da če bo res prišli do katerihkoli podatkov, ki bi lahko kazali na spornost, da jih boste pravilno uporabili, da jih ne boste skrivali, zato da bi prišli morda ven pred volitvami, ampak zato, da boste v spoštovanju pravne države takoj naprej ukrepali. In pa še nekaj povem; če bodo elementi, ki bodo kazali na takšno spornost, kot član koalicije, ki je pritisnil tipko "za" v podporo ministru, bom seveda prvi, ki bo najbolj kritičen do morebitnega takšnega dogodka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Kek.
Hvala za besedo. Predlagatelj govori o utemeljenem sumu nepravilnosti ministra Gregorja Golobiča. Spoštovani kolegi, mislim, da je v tem trenutku utemeljena zgolj vaša želja, da se gospoda Golobiča odstrani iz politike, ker je moteč, ker je dober, ker je predober za vas in še za koga. V času Janševe vlade je bilo v Ultri izvedenih mnogo revizij. Nobena ni pokazala nikakršnih nepravilnosti. Začeli ste z 21 milijoni nezavarovanih kreditov, nadaljevali s 5,9 milijonov nezavarovanih kreditov, danes smo na 5,9 milijona slabo zavarovanih kreditov. In v vsem tem času smo priča manipulaciji, ko se želi delati vtis, da je gospod Golobič tajkun, kot so tajkuni tisti, ki so se okoristili z družbenim premoženjem. On ima 10,8% v privatni firmi. In gospod Gorenak, žal ga trenutni ni tukaj, je dejal, kako pridno poročajo medijem vse podatke. V času, ko Gregor Golobič ni enemu izmed medijev posredoval podatkov o vsem svojem premoženju, posredoval pa jih je protikorupcijski komisiji in davčnemu uradu, v istem času sta gospod Tanko in tudi gospod Cujati, menila, da je dovolj, da se premoženje sporoča protikorupcijski komisiji in ga reviji Menedžer nista sporočila. Svoje premoženje niso sporočili niti Zvonko Černač, Branko Grims, Jožef Jerovšek in še dvajset SDS-ovih poslancev. Takrat je bilo tako, danes je politična situacija drugačna in se bolj izplača sporočati svoje premoženje. Kot sem že dejal, z raznimi manipulacijami želite ustvariti vtis, da je Gregor Golobič podoben Šrotu, Bavčarju, opirate se na razne članke, mahate z raznimi papirji kot na seji pred mesecem dni gospod Bezjak, ko je na posvetu o cestninjenju, ki ga je organizirala Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije, kjer sta sodelovala tudi predstavnika stranke Zares, tudi tukaj videli zadaj Ultro. In kot dokaz, da za vsem stoji Ultra, mi je pokazal vabilo obrtne zbornice na ta posvet, ni nič več od tega, zgolj vabilo. In kot zanimivost, na tem posvetu je bilo podpredsednik stranke Zares Peter Česnik, ki je govoril o kamionskem cestninjenju, ki v bistvu sploh ni kompatibilno s tem, kar ponuja Ultra. Podpiral je nekaj, kar ni koristilo Ultri. Ni pa čudno, da ko nanese beseda elektronsko cestninjenje, vznemirite v SDS, kajti znano je, da je bil ta posel predviden za podjetje Logina, kjer je solastnik tudi prijatelj bivšega premiera Peter Verbič. Sodeloval je takratni poslanec SDS Štebe in ni čudno, da vas je motila ponudba podjetja Telargo, kjer je tudi Ultra solastnik. In kako enostavno je navajati podatke, zmanipulirati javnost, pove samo naslednji primer. V Ljubljani je Janković izbral podjetje Ultra s kartico Urbana, kljub temu da je bila za milijon dražja. Zakaj ne poveste tudi nadaljevanje vsega tega? Konkurenčna firma ni ponudila vsega, kar bi bilo treba ponuditi. Ponudba je bila brez hardvera in zato je bila za milijon cenejša. Ob ponovljenem razpisu, ko sta obe podjetji ponudili vse, kar je potrebno, je bila Ultra za 25% cenejša. In samo zato je bila izbrana.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko kot predlagatelj zahteve.
Hvala lepa za besedo. No, tista laž ali prikrivanje podatkov Gregorja Golobiča, o katerem so se tako razpisali mediji, za kar obtožujete poslance naše poslanske skupine, ni edina laž. Če boste pogledali današnjo vest na STA, piše - in to je izjava Gregorja Golobiča ob 17.36 -, da je večina te razprave o uvedbi parlamentarne preiskave namenjene predlagateljem preiskave, njemu pa ni omogočeno odgovarjati ali biti neposredno vključen v razpravo. To je vest Slovenske tiskovne agencije, očitno povzeta po tiskovni izjavi ali po odzivu predsednika stranke Zares. Ko smo obravnavali najavo časa za to sejo Državnega zbora, sta pod točko 21 in 22 dve preiskovalni komisiji, kjer je dodeljeno oziroma je dana možnost Vladi, da takrat, kadar ni predlagateljica zadeve, najavi čas za uvodno predstavitev in za razpravo. Vlada se v tem primeru - najbrž bi lahko tudi stranka Zares Vlado na to opozorila - ni odločila za najavo časa. In gospodu Golobiču danes ni bilo preprečeno, da bi sodeloval na tej razpravi, ampak se je Vlada, najbrž zavestno, odločila, da na tej razpravi ne bo sodelovala. [[Oglašanje v dvorani.]] Poglejte, Vlada bi se lahko odločila za najavo časa. In Vlada vedno določi, kdo jo predstavlja na sejah Državnega zbora. [[Ugovarjanje v dvorani.]] Ni mi treba skakati v besedo [[...]]
Gospod Tanko, izvolite.
Prosim, preverite obrazec, ki ga je predsednik Državnega zbora poslal vsem poslanskim skupinam in Vladi. Vlada na tem obrazcu zavestno ni izpolnila tistih kolon pri obeh preiskovalnih komisijah, pri katerih bi lahko najavila čas. S tem pa bi bila Vladi na tej seji omogočena razprava, pri tej točki in tudi pri prejšnji točki. In če bi Vlada, najbrž bi, gospoda Golobiča zadolžila, da pri tej točki sodeluje v imenu Vlade, potem bi gospod Golobič lahko tukaj razpravljal kot predstavnik Vlade. Mislim, da je zelo neodgovorno, da se v javnost plasirajo takšne vesti, kot je bila danes sporočena preko Slovenske tiskovne agencije, ki nimajo nobene podlage v dokumentih, ki smo jih dobili vodje poslanskih skupin in tudi Vlada za najavo časa k vsem točkam, ki so na tej seji Državnega zbora. Kar zadeva pa nekatere druge navedbe glede preiskovalnih komisij v prejšnjem mandatu. Jaz mislim, da najbrž ni treba izgubljati prav veliko časa. Preiskovalna komisija Mercator je bila ustanovljena izključno zato, ker smo poslanci koalicije gospoda Cvikla, ki je vodil Komisijo za nadzor proračuna, večkrat pozvali, naj za božjo voljo ne zlorablja Komisije za nadzor proračuna za namene, ki pritičejo preiskovalni komisiji. Mesec dni je to trajalo, dokler nismo poslanci koalicijskih poslanskih skupin zbrali podpise in vložili zahtevo. In šele mesec in še nekaj po tej odločitvi, po tej vložitvi zahteve za preiskovalno komisijo, so se poslanci opozicijskih poslanskih skupin odločili, da vložijo podobno zahtevo za preiskovalno komisijo. Poglejte datume. Vse imate zapisano v Lotus Notes in vse zadeve, ki sem jih povedal, stojijo. Kar pa zadeva zadevo Patria, pa bi ja, gospod poslanec Juri, vedel, kaj je v prejšnjem mandatu delal njegov oče. On je bil med tistimi, ki so podpisali zadevo - zahtevo za odreditev parlamentarne preiskave v primeru Patria. Lahko bi vedel. In tudi gospod Anderlič je bil zraven, ko smo dali v takratni koaliciji nekatere predloge, da bi se ta preiskovalna komisija razširila na še nekatere druge projekte iz TRP-jev, pa gospod Anderlič in gospod Juri, ki sta se pogajala, na to nista pristala, zato smo imeli v prejšnjem mandatu dve preiskovalni komisiji. In ker je bil gospod Cvikl pozvan na to preiskovalna komisija kot priča, niste pa hoteli imenovati drugega predstavnika oziroma predsednika preiskovalne komisije, preiskovalne komisije, ki je raziskovala osemkolesnike111, pač dela ni mogla ustrezno zaključiti. Sam se nagibam k temu, to sem povedal tudi v uvodni predstavitvi, da bi preiskovalna komisija, ki bo preiskovala dejanja, ki so navedena v zahtevi za odreditev parlamentarne preiskave, delovala korektno, da bi vsi poslanci, koalicijski in opozicijski tisti, ki bodo določeni v sestavo komisije, sodelovali tvorno na osnovi aktov, na osnovi zakonov, na osnovi poslovnika in da bi korektno preiskovali ta dejanja, ki so tu očitana. Niti eno od teh dejanj ni možno naprtiti Slovenski demokratski stranki, tako kot ste v svojih razpravah nekaterih poslanci to permanentno ponavljali. Spisek kreditov, podeljenih Ultri, je zahteval nekdanji direktor Nove Ljubljanske banke dr. Veselinovič. Kako je ta dokument prišel v javnost, najbrž vedo tisti na Ljubljanski banki, najbrž je tista komisija, ki je ugotavljala to, že prišla do nekih ugotovitev in zaključkov. In upam, da boste sporočili javnosti, ali ti podatki držijo ali ne. Tudi razpravo o tem, ali so ti krediti zavarovani, samo zavarovani ali pa so ustrezno zavarovani, bi bilo možno pojasniti na Komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Pa tam predstavniki banke tega niso nikakor želeli povedati. In za vse te zgodbe, ki so jih prinesli mediji, ni možno obtožiti poslancev naše poslanske skupine in tudi ne drugih podpisnikov zahteve za odreditev parlamentarne preiskave. Parlamentarna preiskava je samo posledica, ker nismo dobili tam, kjer smo zahtevali, strokovnih odgovorov, na drugi strani pa so se neizzvano postavili v zaščito ministra Gregorja Golobiča predsednik republike dr. Türk, predsednik Državnega zbora dr. Pavel Gantar, vsa njegova poslanska skupina, koalicija na Brdu, predsednik Vlade in tudi bivši predsednik republike. Zanimivo, neizzvano. In dejansko nam, ker nismo dobili strokovnih odgovorov, ni preostalo drugega, kot da pripravimo predlog za preiskovalno komisijo. In ta komisija, ki ima kar velika pooblastila, bo verjetno prišla do podatkov, do katerih na delovnih telesih Državnega zbora, kljub temu da imajo funkcijo, dodeljeno funkcijo, poslovniško in po kakšnem drugem aktu, nismo mogli priti. Če bi se te navedbe ovrgle ali pa demantirale na delovnih telesih, kjer bi bilo to predlagano, zahtevano, in to ne enkrat, večkrat, povem verjetno ne bi bilo nobenih razlogov, da bi se danes pogovarjali o odreditvi parlamentarne preiskave, o sumih in razlogih zanjo. Verjetno ne bi bilo, ker bi bile te stvari pravočasno in ustrezno pojasnjene. Vendar s takimi lažmi, kot je bila danes objavljena na Slovenski tiskovni agenciji, ko Vlada kljub temu, da je dobila obrazec in časa ni najavila, lahko ugotovite tudi, ker imate zadeve v Lotus Notesu, da v nekaterih preteklih primerih pa je Vlada najavila čas takrat, ko se je odredila preiskovalna komisija, ker ni bila predlagatelj točke, potem to veliko pove o ravni, o nivoju in o kvaliteti komunikacije med ministrom Vlade Republike Slovenije iz Pahorjeve koalicije in med poslanci Državnega zbora, ki imajo po funkciji nadzorno funkcijo nad delom izvršne oblasti. Res je delitev oblasti narejena, da so med seboj neodvisne, vendar na enem področju opravlja delo nadzornega organa nad izvršno oblastjo Državni zbor, na nekaterih drugih področjih pa sodna in druge veje oblasti. To drži. Vendar v tem delu, ko pripada ta nadzorni del Državnemu zboru, v tem delu pač teh ustreznih odgovorov ni bilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Da bi pripeljali razpravo tako, kot smo jo vodili do sedaj, do konca, predlagam, da pač sprejmemo skupno na znanje, da so vsi predsedujoči pred menoj in da bom tudi jaz dovolil, da se pri teh točkah govori o problemih na način, kakor vsak govornik misli. Osebno vam pa morem povedati, da s takim načinom globoko ne soglašam in sem trdno prepričan, da je kompletna današnja razprava o obeh točkah v nasprotju z logiko odločitve, ki jo danes sprejemamo. Če je uvedena manjšinska preiskava in če o njej ni mogoče odločati, ampak se uvede, potem bi danes morali razpravljati samo o predlogu za uvedbo in eventualnem ugovoru na vsebino zahteve. Vse drugo, kar danes delamo, je v nasprotju s poslovnikom. Samo tako smo delali vedno doslej. In če bi jaz temu ugovarjal, bi imel samo polemiko z vami, zaradi tega tega nisem storil in bom vodil sejo tako, da se izpelje do konca, ker je to najenostavnejši način. Mislim, da bi bilo dobro, da se enkrat dogovorimo o čem drugem, ker potem je parlamentarna preiskava začeta že na plenarnem zasedanju Državnega zbora preden je sploh uvedena in preden je komisija oblikovana. Besedo ima gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni lepo pozdravljeni! O tej preiskovalni komisiji morda nekaj tudi mojega razmišljanja. Vsi vemo, da se je z odgovorom na neko direktno novinarsko vprašanje minister Gregor Golobič zlagal zaradi lastnega interesa. Ali je s tem pridobil na premoženju ali le na družbenem prestižu, ali je škodoval proračunu ali ne, je manj pomembno. Odločitev je motiv: lastna korist. Drugače bi bilo, če bi se, menimo, hipotetično zlagal z namenom, da odvrne terorista od nameravane razstrelitve nekega trgovskega centra. Njegovo laž, tako kot laž zaradi lastne koristi kateregakoli politika ali druge javne osebnosti, je treba obravnavati v luči dejstva, da njen nosilec sooblikuje etični sistem družbe. Če vemo, da je vseobsegajoča gospodarska kriza predvsem posledica krize morale, ko vemo, da zaradi razkroja univerzalnih vrednot posamezniki z višjimi etičnimi načeli tonejo v depresijo in nočejo rojevati, da so mladi brez etičnega kompasa in ne vedo, kako iti skozi življenje, s poštenostjo ali s prevarami, z izobraževanjem in trdim delom ali z zlorabami in kriminalom, ko razočarani iščejo zasilne izhode v alkoholu, drogah, različnih oblikah izrojenosti, ko vse to torej vemo, se vsiljuje ugotovitev: Zadnji trenutek je za novo prakso. Ne smemo dovoliti, da nam stvarnost oblikujejo posamezniki, ki so zaradi lastne koristi pripravljeni lagati. Vem, da so bili tovrstni primeri tudi prej, morda hujši. Primer ministra Golobiča izpostavljam le zaradi dejstva, ker je prvi tovrstni primer člana Vlade, odkar imam možnost razpravljati v Državnem zboru. Če se bo jutri lagal kdo iz mojega tabora, bom zastavil enako vprašanje, ker gre za Slovenijo. Zato podpiram komisije, ki bodo slovenski politiki vrnile ugled. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Kolegice in kolegi! Veliko besed je bilo izrečenih, ki ne ustrezajo dejstvom, je rekel danes v razpravi dr. Gorenak, in to je ena od stvari, s katero se najbrž strinjamo mnogi, s tem da si seveda stvari razlagamo drugače. Meni je čudno, da moram še enkrat poslušati stvari, ki so bile že pojasnjene in demantirane, o lastništvu, o prenosu Pošte in Telekoma z enega na drugo ministrstvo. Stokrat je bilo že pojasnjeno, da gospodarski del, upravljavski del ostaja na Ministrstvu za gospodarstvo, regulativni pa se seli na Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Ampak očitno nekateri v tem parlamentu sedijo na ušesih oziroma slišijo samo tisto, kar hočejo slišati, kar ustreza njihovi resnici. Tako se strinjam tudi s tistimi ocenami, ki so rekle, da v tem političnem prostoru laž postaja vrednota. Jaz dodajam, da izmišljotine postajajo dejstva. Pač, po stari praksi, če bomo laž dovolj dolgo ponavljali, bo postala resnica, kar je že dr. Goebbels javno priobčil pred desetletji. Zato upam, da je, recimo, kolega Petek, ko je bil še novinar, bolj preverjal dejstva, kot jih pa preverja zdaj, ko je politik. Drugače bi se sam težko v njegovem primeru podpisal pod tak predlog, kakršen je bil tu dan. Ker ob vseh dokazih, ki so bili že dani na mizo, jim očitno nekateri ne verjamejo. In to se mi zdi problematično. Gospod Tanko je tudi v primeru kartice Urbana, ki jo je kolega Kek že pojasnil, rekel, da seveda bi bilo mogoče dobro pogledati tudi rebalans MOL ali pa preveriti, če so se ta sredstva mogoče kaj zvišala. Ja, če je to tako, če ne verjamemo ne podatkom, ki jih da Nova Ljubljanska banka ali podjetje Ultra samo ali Vlada Slovenije, Ustavno sodišče, informacijska pooblaščenka, protikorupcijska komisija. Kmalu nam bo zmanjkalo institucij v tej državi, ki jim bodo poslanci SDS sploh še verjeli, razen lastni spletni strani pa kakšnim strankarskim biltenom. Če že tako preverjamo stvari, potem bi najbrž morali preveriti tudi izlete ljubljanskega mestnega svetnika SDS, gospoda Sušnika, predsednika nadzornega sveta Toplarne Ljubljana, v Indonezijo, pa njegovo vlogo in lastništvo v podjetju Felonika. Iz izmišljotin do dejstev je zelo dolga pot. In ta, po kateri hodimo tukaj, nisem prepričan, da je ravno prava. Mogoče nekaj pojasnil o tem, kako na Nizozemskem kakšna stvar deluje. Sam imam tam tudi družinske povezave, mogoče boste vi našli tudi poslovne, ampak tu jaz pač ne morem kaj dosti pomagati. Na Nizozemskem je davek na dobiček 25%, ne 21%, tako kot pri nas. Tako bi bil nekdo zelo slab gospodar, če bi iz tega naslova želel stvari seliti na Nizozemsko. V tem konkretnem primeru so pa stvari takšne, da podjetje ni imelo dobička in ni plačevalo davka, ker od nič je davek še vedno nič, pa če računaš 21 ali pa 25%. Ampak vse to so dejstva, za katera je eno uho gluho, ker jih pač noče slišati. Enako velja za posredno lastništvo. Če je gospod Golobič posredni lastnik še kakšnega drugega podjetja, mu to najbrž težko očitate. Tudi mali delničarji Mercatorja ne vedo, kaj so se njihovi šefi, recimo, pred leti zmenili v prisotnosti takratnega predsednika Vlade in katerega podjetja so oni še delni lastniki poleg Mercatorja, za katerega vedo, ker imajo njegove delnice. En kup stvari, ki jih ta parlamentarna preiskava želi postaviti kot resnico, so seveda na zelo majavih temeljih, če sploh na kakšnih. Jaz bi si želel, da bi predlagatelji sami jemali to svojo parlamentarno preiskavo resno in vedeli, da preiskujejo fizično osebo, ne Vlade, zato seveda Vlada tu ne more najaviti svojega časa in se braniti, ker je to en unikaten, prvi tak primer, ki ga imamo. Razumem pa, da je to neka priložnost, na kateri bi radi pokazali, da bi hoteli raziskati resne, pomembne stvari, da se pač borite proti korupciji, kot si najbrž tudi še kdo drug prizadeva pokazati. In če je temu tako, potem bi gospod Grill že davno, od leta 2003 ali koliko je sam nakazal, bi moral predočiti kakšne dokaze za vse to, kar je tukaj izrekel s takšno lahkoto, pa se to ni zgodilo. Saj najbrž velja tudi neka dolžnost prijave, če ve, da se je zgodilo kaznivo dejanje, pa se to žal tukaj ne dogaja. Če pa bi se res želeli dokazati na tem področju boja proti korupciji, bi mogoče veljalo še kakšno drugo področje, ki ga bolje poznate in ste bili ob njem tudi sami soudeleženi - v primeru Dravskih elektrarn in 20 milijonskega posojila družbi Zvon 1 Holding, ki ga je takoj naprej nakazalo skladu Julius, za katerega veste katera družina ga obvladuje. Ta sklad je potem kupoval delnice Petrola, istočasno ko jih je kupoval tudi Istrabenz in borzna hiša Perspektiva, v kateri ima bivši minister Vizjak in zdajšnji poslanec 4033 točk vzajemnega sklada. Na ta način se je potem Petrol moral boriti, nazaj kupovati delnice Istrabenza, zaradi katerih ima zdaj negativno bilanco, pa si vi sami izračunajte, kakšna oškodovanja so tukaj mogoče prišla. Mnogo teh stvari je treba raziskati. Mogoče je treba raziskati tudi vlogo gradbinskega podjetja Imos-lit, ki je pred leti, ko je bil minister gospod Janša, gradilo obrambno ministrstvo, zdaj bi rado gradilo tudi notranje ministrstvo. Do tega zdaj očitno ne bo prišlo, je pa vmes gospod Janša pridno kupoval svoje stanovanje od tega istega podjetja. Angleški pregovor pravi: "People in glass houses, should´t throw stones." Za gospoda Mariniča in vse tiste, ki so vam tuji jeziki manj domači: "Ljudje, ki živijo v steklenih hišah, naj ne mečejo kamnov." Hvala.
Hvala lepa. Gospod Petek. Jaz nisem zaznal, samo dajte mi pojasniti. Povejte mi. Vas je imenoval? Ja izvolite, imate repliko.
Hvala lepa. Samo da pojasnim. Jaz nisem govoril o nobenih firmah gospoda Golobiča, ne v Sloveniji ne v tujini. Jaz sem govoril o laži, o laži v politiki, o morali in vrednotah. Gospod Golobič je sam rekel, da je govoril neresnico. Zavestno izrečena neresnica pa je seveda laž. In gospod Rožej, jaz vas prosim, ne delajte iz tega parlamenta TV Dober dan. Hvala.
Hvala lepa. Prijavljen je gospod mag. Franc Žnidaršič. [[Ne bo razpravljal.]] Gospod Tanko, v imenu predlagatelja. Izvolite.
Hvala lepa. Ponovno poudarjam, da smo 6. julija vodje poslanskih skupin dobili obrazec, in tudi Vlada, za najavo časa za to sejo Državnega zbora. Pod točko 21. in 22. sta parlamentarni preiskavi in tukaj je tudi stolpec, kjer lahko Vlada za uvodno predstavitev in tudi za razpravo najavi čas. Vlada za ti dve preiskovalni komisiji časa ni najavila. Zato je to, kar je izjavil gospod Golobič in je objavljeno na STA strani, laž. Njemu ni nihče preprečil nobene razprave, njemu ni nihče onemogočil odgovarjanja na razpravo v tem delu, nihče ni onemogočil, da tukaj sodeluje. Dogovorno ali pa po odločitvi. Vlada časa ni najavila in se je sama zavestno odpovedala razpravi. In nima smisla, da na tako evidentne zadeve, ki izhajajo iz dokumentov Državnega zbora, nekdo govori, da to ni res, da to ni možno. To je laž. Tudi tisti, ki govorite, da Vlada ne more najaviti časa, ne govorite resnice. Obrazec je. Vlada ni najavila česa in se je sama zavestno odrekla razpravi. Hvala lepa.
Hvala. Ne bom komentiral, bi bil pa hvaležen, če bi nehali z razpravo o tem, kaj objavljajo sredstva obveščanja, ker to pa res ni tema za razpravo na Državnem zboru. Besedo ima gospod Zvonko Lah. [[Ne bo razpravljal.]] Gospod Zvonko Černač.
Spoštovane kolegice in kolegi! Očitno se virus laži iz predsednika stranke Zares širi na vse njegove poslance, dokaj okuženi so postali. To se vidi tudi v današnji razpravi. Zaradi tega mi dovolite, da najprej repliciram, ker nisem prej imel te možnosti, poslancu Keku, ki je lažnivo ponovil tisto, kar je njegov sekretar stranke enkrat pred časom že povedal, gospod Biščak, da posamezni poslanci SDS-a Kosovi komisijo premoženja nismo prijavili. To je laž. Vsi poslanci SDS-a smo premoženje Kosovi komisiji prijavili. Če tega ne bi storili, bi bili objavljeni na spletni strani te komisije. To verjetno gotovo veste, toliko časa ste že poslanec. Tam te objave ni bilo. Zanimivo pa bi bilo raziskati, od kod taka informacija, kdo jo je sprožil, kdo jo je plasiral in zakaj to počne. Kaže pa ta izjava tudi na naravo poslanske skupine Zares, kjer se ne zavedajo, da neverodostojnosti nekega politika, ko jo je enkrat izgubil, ne morejo povrniti z obtoževanjem drugih političnih skupin oziroma političnih konkurentov. Drugič. Vsi poslanci Slovenske demokratske stranke smo svoje premoženje javno objavili in si ga lahko pogledate na spletni strani Slovenske demokratske stranke. Ko bo to storil vaš predsednik Gregor Golobič in ko bo pojasnil, kako je prišel do nekaj milijonov evrov, in ko bo te papirje vrgel na mizo, potem boste imeli moralno pravico razpravljali o nas, do takrat pa utihnite o tem. Pri tem vprašanju smo ponovno o koristnosti oziroma o potrebnosti takšnih in podobnih razprav, vsaj kar se preiskovalne komisije tiče, se ponovno pojavlja to vprašanje. Po tistem, ko je Gregor Golobič, predsednik stranke Zares in minister, sam kršil načela, ki jih je pred državnozborskimi volitvami lani razglašal, očitno jim že takrat ni verjel, in po tistem, ko je bil pred javnostjo razgaljen, da je večkrat, ne enkrat, zavajal javnost in lagal o številnih pomembnih vprašanjih, po tistem, ko ni dal jasnih odgovorov glede svojega premoženja in solastništva poštnih nabiralnikov v davčnih oazah, ko ni dal jasnega odgovora na preprosto vprašanje, kako to, da minister slovenske vlade svoje večmilijonsko premoženje v evrih skriva v tujini in po tistem, ko ni pojasnil, kako je s svojo skromno plačo, ki jo je prezentiral javnosti nekaj dni pred volitvami lani, prišel do tega premoženja, bi bil njegov odstop edina logična poteza, ki bi razbremenila tudi naelektrene odnose v koaliciji, ki bi jo moral minister s takšno politično preteklostjo, kot jo ima Gregor Golobič, nedvomno storiti, ker se je s tem, kar je storil, definitivno in za zmeraj podrla politična platforma stranke Zares, saj je bila zgrajena ravno na kritiki dejanj, ki jih je počel in jih verjetno še vedno bo počel tudi v prihodnje njen predsednik. Če sem pošten in če grem izven svojega strankarskega okvira, moram povedati, da je to slabo za celotno slovensko politiko, ne samo za eno stranko ali dve, slabo je za celoten politični prostor, za vse nas, ker se izgublja kredibilnost javne politike v odnosu do javnosti, kar ni dobro za nobenega. In moder politik, politik s takšno kilometrino, kot jo Gregor Golobič ima, vemo, da je bil eden glavnih kreatorjev LDS-ove politike v letih 1992 do 2003, na čemer je zgrajena celotna kadrovska struktura te države, kar se čuti še vedno v številnih paradržavnih institucijah te države, torej politik s takšno kilometrino bi ta občutek moral imeti in potegniti pravilno potezo v pravem času. Zakaj so njegovi soborci - oprostite, da se tako izražam [[...]]
Gospod Anderlič [[...]]
[[...]]zaznali, da se je treba v tem trenutku se svojemu predsedniku na tak način, kot so se postavili, postaviti v bran, ne vem. To je njihova težava in njihov problem. In s tem nima smisla, da se tudi v Državnem zboru ukvarjamo. Problem, kar se pa tiče ministra, pa ostaja problem tudi Državnega zbora, ker gre za širši problem, problem Vlade in celotne družbe in države. V obdobju, ko sprejemamo, mislim, da bomo to jutri počeli, proračun z rekordnim primanjkljajem, ki bo šel v porabo, skoraj dve milijardi evrov, proračun z zadolžitvijo, ki je realizirana že do 30. 6. letos v višini treh milijard in pol evrov, kljub temu da je veljavnost sprejeta komaj 2,2 milijardi v veljavnem rebalansu 1, in z ambicijo, da se bo ta številka že v letošnjem letu vsaj še podvojila, v teh okoliščinah, gospe in gospodje, ko boste v enem letu državo zadolžili za celoten obseg letnega proračuna, se resnično ni dobro ukvarjati s temi vprašanji, o katerih govorimo danes. Potrebno bi se bilo ukvarjati s temi vprašanji, s katerimi se bomo soočali jutri in pojutrišnjem in številnimi drugimi. Vendar žal te moči, tega odmika od oblasti željnosti, od hlepenja po tistem, kar oblast ponuja, minister Golobič ni zaznal, tudi ne njegovi kolegi v stranki. In, žal, smo priča ne samo temu, da se moramo s tem ukvarjati, moramo se s tem ukvarjati, da vsaj del kredibilnosti v politiko povrnemo. Bili smo priča celo temu, da se je nekaj dni po tistem, ko se je ta zgodba začela, še celo področje, interesno pogojeno s podjetji, kjer ima gospod Golobič lastniški delež in vpliv, preneslo v njegovo ministrstvo. Mislim, da je taka politika, kot smo ji sedaj priča, govorim o vladajoči politiki, politika, ki jo je načela zelo huda bolezen, ki se ji pri ljudeh reče rak, politika, ki je že na začetku svoje poti izrazito okužena s klientelizmom in korupcijo, ne bo sposobna najti odgovorov na izzive trenutne krize. Tudi javni odzivi, moram reči, s strani gospoda Golobiča in njegovih strankarskih kolegov kažejo na to, da ko gre za njih, neka normalna pravila v tej državi ne veljajo. Nekako je občutek, da gre za neko afero, ki jo je zakuhala opozicija in zdaj je žrtev te afere gospod Golobič. Daleč od tega. Daleč od tega. Vemo, kje se je ta zgodba zakuhala. Zakuhala se je med dvema koalicijskima partnerjema, zakuhala se je tisti trenutek, ko je bil gospod Kramar, ki je bil v interesni sferi gospoda Golobiča, umaknjen, ko je prišel gospod Veselinovič iz interesne sfere LDS, zadeva je počila. In ker je počila, je počila nazaj preko tako imenovane neke zbornice fizioterapevtov. In tukaj se ta naelektrenost nadaljuje in se bo še nekaj časa nadaljevala. Opozicija pa je priročni izgovor za to, da se te zadeve pokrijejo. Poglejte, mi ne želimo biti v teh zgodbah, smo se pa dolžni zaradi odnosa do javnosti na te stvari odzivati in bomo seveda tudi kritični. In bomo tudi v tej preiskovalni komisiji delovali strogo profesionalno in ne na tak način, kot nam nekateri želite očitati oziroma podtikati. Obžalujemo, da do nje prihaja. Povedal sem, da ni potrebna ta komisija, ne bi bila potrebna. Potrebna bi bila normalna drža politika z dolgo kilometrino, odstop v pravem trenutku, razjasnitev situacije in ukvarjanje z zadevami, zaradi katerih smo prvenstveno v Državnem zboru. Vendar tega ni bilo. Zaradi tega smo pač soočeni s tem, da poskušamo povrniti vsaj del ugleda, ki je bil v tem primeru izgubljen. Poglejte, ni problem, gospodarska pobuda je svobodna, tudi politiki se lahko ukvarjajo z gospodarsko dejavnostjo v okviru veljavne zakonodaje. Vemo, kakšne so te določbe, vemo, kakšni so ti deleži. Postavlja se vprašanje neke normalnosti v tem, da nek minister je solastnik podjetij, ki so interesno povezana z njegovim ministrstvom. Formalno je sicer lahko vse v redu. Vendar zakaj potem skrivalnice? Če je vse v redu, če so vsa ta podjetja, ki ni res, da niso sodelovala z državnimi podjetji, ni res, da to podjetje in interesna podjetja nimajo nič z Luko Koper in ostalimi državnimi in paradržavnimi podjetji. Ni res. Ta podjetja so globoko vpeta v državne posle in bodo v bodoče še bolj vpeta, očitno, v te državne posle, kar ni ravno najboljši odraz do vseh tistih, ki so tudi sposobni in nimajo nekega strica ministra, da bi ga pocukali za rokav in preko tega vplivali na to, da bodo posel dobili. To ni dobro, ker ustvarja že v štartu občutek neenakosti v družbi in neenakosti pri kandidiranju na različne posle, ki jih je mogoče iz državne sfere pridobivati. Očitno je bila odločitev, da se te skrivalnice nadaljujejo. Še včeraj, ko gledam Odmeve, vidim neverjetne stvari. Minister Golobič ponovno laže, oprostite. Govori o tem, da je gospod Nučič na seji Komisije za nadzor javnih financ dejal, da je nek dokument falsifikat. Ni res. Jaz imam tukaj magnetogram, gospod Nučič je dejal: "Kar se tiče tega dokumenta, ali je falsifikat ali original, ne vem, bo ugotovljeno v preiskovalnem postopku. "Na novinarjevo večkratno vprašanje včeraj gospod Golobič reče: Ni res, rekel je, da je falsifikat". Gre za majhno zadevo v nizu vseh teh zgodb, nepomembno. Vendar čemu skrivalnice tudi tukaj, lepo vas prosim! Gospodje iz Ultre, gospod Golobič, vrzite te papirje na mizo, povejte, kako ste decembra dobili 6 milijonov kredita, ali je res, da je bil odobren v enem tednu ali še prej, kako so ti postopki potekali, kakšna zavarovanja so bila. Če nekdo dobi 6 milijonov na hišo, ki je vredna 200.000 evrov, je to sicer zavarovan kredit. Daleč od tega, da je ustrezno zavarovan. In rad bi videl katerega izmed vas v tej dvorani, da bi uspel dobiti tak kredit. Mogoče nekdo, ki je zdaj odšel, ker ima še nekatere povezave iz preteklosti, ampak dvomim tudi za njega, ker je zdaj padel v milost v tej novi situaciji. Žal se tudi s takšnimi zgodbami Državni zbor zaradi tega, ker tisti, ki so pred slabim letom imeli občutek, da lahko v slovensko politiko prinesejo nekaj novega in so celo svojo politično platformo gradili na tem, kako so neomadeževani, dobri, jaz sem prebral nek intervju z gospodom Golobičem v reviji Obrazi in sem potem, ko sem to prebral, sem rekel "ja, madonca, saj jaz sem večji politični maček kot on" po tistem kar sem tam prebral, saj on je bil čist nov obraz v politiki, svež. Leta 2008 se je gospod Golobič v reviji Obrazi se predstavljal kot svež nov obraz v politiki, samo zavzet za mlade volivce. Jaz, ki sem v to politiko vstopil, v to višjo, konec leta 2004, pa sem rekel, da imam že kar nekaj političnih izkušenj. Siromak. Kateri obraz je torej pravi? Govorim o gospodu Golobiču. Ali bomo to v okviru te preiskovalne komisije sploh lahko razčistili? Ali je pravi obraz preprostega skromnega kmeta, ki se bori z ekološkim kmetovanjem? Ali je pravi obraz uslužbenca, ki se je odločil, da zapusti umazano politiko leta 2003, ker ni uspel doseči tistega, kar si je zamislil, in je s skromno plačo, mislim, da je takrat rekel novinarju Hlebšu, do septembra 2008 2000 evrov ali nekaj podobnega, nekako "štrikal" mesec z mesecem, delal v podjetju, za katerega se nekaj mesecev kasneje izkaže, da je lastnik nekaj 100.000 oziroma milijonskega deleža v njem? Ali je pravi obraz tega politika tisti obraz, ki govori, kakšno silo mi delate, le pazite se? Ali je to obraz, ki ga bomo gledali naslednjič, ko bo gospod minister sedel tukaj, je to obraz politika tretjega tisočletja? Si slovenska javnost, slovenski državljani in državljanke zaslužijo takšne obraze v slovenski vladi in v slovenski politiki? Ali je to obraz, ki govori: "Vi v opoziciji še malo počakajte, moram najprej obračunati s svojim fanti, ki smo bili z njim prej skupaj, ker so mi to zadevo zakuhali"? In to že počne. To ni dobra popotnica. Zelo slaba popotnica je tudi odziv institucije predsednika države. Izgubila je vso verodostojnost, s tem, kako se je ta institucija, govorim o instituciji, ker je žal gospod predsednik kredibilnost izgubil že pred časom. Institucija je izgubila verodostojnost tisti trenutek, ko se je odzvala na tak način, kot se je odzvala, in to večkrat, in storila nekaj kar ne bi bilo dopustno storiti. Spomnimo se samo je nekaj, mesecev nazaj, septembra 2008, ko je ta ista institucija rekla v primeru, ko je šlo za nekega drugega predsednika vlade, ki je bil javno obtožen korupcije, da je potrebno počakati, da svoje pove pravna država. Pa ni bilo nobenega dokaza, nobenih indicev, ničesar. Tukaj v tem primeru je bilo jasno povedano: "Nič ni narobe. Vse je v redu." Še več. "Silo mu dela opozicija." Slabo. In upam, da boste dojeli, da je ta preiskovalna komisija nujna tudi zaradi vas, in da boste v njej z vso intenzivnostjo sodelovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Černač, jaz bi rad samo to ugotovil, čisto na začetku svoje razprave, ki je bila tudi sicer ostra, ampak ima pravico biti, ste si vzeli pooblastila, ki jih nimate. Govorili ste, komu boste dali besedo in komu boste dovolili, kaj sme govoriti, kaj ne. To ima predsedujoči in tega prosim ne delajte. Besedo ima gospod Kek, za repliko.
Hvala za besedo. Gospod Černač, dejali ste, "če sem pošten", pravilneje bi bilo, "če bi bil pošten". Očitali ste mi besede, ki jih zagotovo nisem izrekel. Ne vem, ali gre za namerno manipulacijo, ali ste se pač zmotili, ste preslišali. Prepričali se boste, ko boste prebrali stenogram, zato bom še enkrat ponovil. Dejal sem: "V reviji Manager, sta poslanca Cukjati in Tanko dejala, da ni potrebe dajati informacijo o premoženju medijem, ampak je dovolj, da se to da protikorupcijski komisiji. Vi, gospod Zvonko Černač, in še dvajset SDS-ovih poslancev pa pač niste dali podatkov o premoženju tej reviji, kot jih ni dal tudi gospod Golobič, pa se ni dvigovalo toliko prahu, kot se dviguje zaradi njega." Kasneje ste vprašali tudi, kdo izmed nas bi bil zmožen dobiti 6 milijonov kredita tako na hitro in tako zavarovanega. Mogoče kdo, ampak podjetje Ultra zagotovo lažje, saj že 20 let sodeluje s to banko in redno plačuje svoje kredite.
Hvala. Ni replike na repliko. Proceduralno? Izvolite.
Jaz obžalujem, ker ste se ravno zamenjali na mestu predsedujočega, vendar sem hotel gospodu Potrču, ki je prej predsedoval seji Državnega zbora, povedati, da tistega, kar je dejal, jaz nisem rekel. Jaz sem na začetku svoje razprave dejal, da dokler Gregor Golobič ne bo javno razkril svojega premoženja tako, kot so storili poslanci Slovenske demokratske stranke, nimate moralne pravice razpravljati o teh stvareh. Nimate moralne pravice. Kdo pa daje besedo v Državnem zboru, je pa vendar zelo jasno, in vemo tudi, kdo je ne daje, in vemo tudi, da sedanji predsednik Državnega zbora je žal zapadel tudi pod nek virus, da mnogokrat besede, takrat, ko bi bilo pričakovano, da jo da, je ne da. Vendar je to njegova pravica, kot pravica predsedujočega Državnega zbora. [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] [[...]] Zdaj glede tega, proceduralno govorim o uporabi poslovnika, gospa Pečanova. Glede tega, kar je bilo povedano s strani gospoda Keka - on je govoril o podatkih, ki naj bi jih ne dali Komisiji za preprečevanje korupcije
No, gospod Černač [[...]]
[[...]]neka revija [[...]]
[[...]]to res ni proceduralni predlog.
[[...]]Menedžer je bila zdaj omenjena na novo, ne vem [[...]]
Prosim!
[[...]]od kod ste jo potegnili. Hvala lepa.
To ni bil proceduralni predlog. Besedo ima gospod Tanko v imenu predlagatelja. Izvolite.
Hvala lepa. Samo kratko pojasnilo. Veste, eno je, če se odločiš, da podatkov ne daš, ker to ni potrebno. Drugo pa je, če se za to odločiš in daš lažne podatke. In mi govorimo o primeru, ko se je nekdo odločil, da bo posredoval podatke, ne vem, časniku Finance in še komu, vendar z lažno rubriko. In če ste navedli dva poslanca, ki teh podatkov, ne vem, menda v prejšnjem mandatu nismo dali reviji Manager, se ne spomnim, da sem bil zaprošen, ampak bi bilo dobro, da bi našteli vse tiste poslance, ne samo dva in tri. Mogoče tudi gospoda Gantarja, gospo Oražmovo, ki sedi zraven vas, in še koga. To je bila prosta odločitev, kot tista, da svoje podatke objaviš in napišeš v rubriki, da vsi podatki "štimajo", ena rubrika pa je lažna. To je tudi suverena odločitev. In mi danes lahko govorimo tudi o tem - da je nekdo dal podatke, pa se je pri tem podatku zlagal. Ni storil napake, ampak je dal lažen podatek. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Pečan.
Hvala lepa za besedo. Najprej naj o teh podatkih, dajanju, torej reakcija gospoda, pa ne zamerite, da vas citiram, ampak vendarle, reakcija gospoda Keka je bila reakcija na vašo razpravo, gospod Tanko, ko ste rekli, da so vsi poslanci SDS-a dali podatke Reporterju, da pa, ne vem koliko nas poslancev pa ni dalo teh podatkov. To lahko drži, vendar gospod Rožej je kot reakcijo na to povedal, da pa Managerju pa vi niste dali podatkov. Toda ni bilo govora o lažeh, ampak je bilo govora o dajanju ali ne dajanju podatkov. Mislim, da je dajanje podatkov javnosti o lastnem premoženju stvar svobodne odločitve vsakega, ne pa sedaj neka moralna obveza, ki ste si jo vi izmislili in da zato moramo pa sedaj vsi dajati medijem svoje podatke o svojem premoženju. To medijev in vas nič ne briga, kakšno premoženje imamo mi, ki smo tukaj v Državnem zboru, in drugi funkcionarji. Če pa boste uspeli, da bo sprejet zakon, in jaz bom glasovala zanj, toliko da veste, o tem, da je treba podatke dajati tudi javnosti, takrat bomo pa morali dati podatke. Vendar ne bo to neka moralna invencija neke poslanske skupine, ampak bo zakon. Zaradi tega bi jaz v zvezi z današnjo razpravo in v zvezi s tem, kar smo poslušali, v zvezi z uvedbo parlamentarne preiskave o, sicer zelo jasno napisanem ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj, gospodu Gregorju Golobiču in navedba, da bi Vlada lahko zahtevala oziroma določila tudi svoj čas zato, da da mnenje o zadevi, moramo povedati tudi še nekaj drugega. Da je bilo parlamentarnih preiskav uvedenih, mislim, da čez 20 do sedaj že, ali še celo kaj več, v teh mandatih, odkar je parlamentarna preiskava eden od institutov Državnega zbora, pa niti enkrat ni Vlada, ne ta, ne ona, ne deseta, dala zahteve za podajanje svojega mnenja, tudi če so bili, sicer ne poimensko, tako kot se je prvič zgodilo sedaj, da je ena fizična oseba obtožena, že kot preiskovanec določena v naslovu parlamentarne preiskave, niti enkrat ni nobena vlada zahtevala časa za nastop v zvezi s parlamentarno preiskavo. Resnic je veliko. To smo enkrat slišali v nagovoru našega sedaj predsedujočega, podpredsednika Državnega zbora, takrat še predsednika. In ker je veliko resnic je prava resnica, ponavadi takrat, ko vseh teh veliko resnic združimo v eno. In ena zelo velika resnica je, da Poslanska skupina SDS ne bi sprožila zahteve za parlamentarno preiskavo, skupaj z drugimi partnerji, ki so podpisali to zahtevo, če bi presodila, da bi bila interpelacija zoper ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregorja Golobiča, ki bi pa v tem primeru bil res obravnavan kot minister, ne pa kot fizična oseba, ki mu prilepimo naziv ministra zato, da lažje utemeljimo, da je treba parlamentarno preiskavo zahtevati, ampak ker ste presodili, da bi interpelacija povzročila, podobno kot interpelacija zoper ministrico Kresalovo, kvečjemu dvig ugleda, ratinga gospoda Gregorja Golobiča, ker bi lahko na vse vaše obtožbe javno, brez kakršnihkoli zadržkov, z vsemi argumenti, ki jih ima na razpolago, odgovoril. Presodili ste, da je to luknja v vodi in da je zato bolje biti tožnik, sodnik in krvnik v eni osebi. To smo danes slišali. Takega moraliziranja, kot smo ga danes imeli priliko videti oziroma slišati, česa takega pa že dolgo ni bilo slišati niti v tej dvorani, pa tudi v vesoljni Sloveniji ne. Lahko bi zdaj govorila glede razlogov za parlamentarno preiskavo, vendar se mi zdi, da tudi eden od razlogov, zakaj parlamentarna preiskava in ne drug način napada na ministra Gregorja Golobiča, je tudi ta, da se vsi dogodki v okviru parlamentarne preiskovalne komisije odvijajo za zaprtimi vrati več ali manj, da so vedno zaslišanja posameznih prič zaprta, da se daje neka skupna izjava in da oseba, ki je napadena v tem primeru - drugače je bilo namreč, ko se je iskalo neke neznane krivce za neka politično problematična dejanja. Kadar se pa konkretnega človeka obtoži in se mu v parlamentarni preiskavi ne da možnosti in se mu ne bo dalo možnosti, da bi se lahko javno zagovarjal in povedal ljudem in bil na vsakem zaslišanju prisoten, da lahko pove tudi svojo plat medalje, potem seveda je to navaden političen linč, kjer se zbirajo podatki z namenom, da se jih lahko potem lansira, podobno kot je bila ta anonimka, in to in lažna anonimka v zvezi s krediti Ultre. To smo potem na koncu vseh koncev le izvedeli. In še nekaj bom rekla, v tem tekstu je zapisano, da gre za sum kaznivih dejanj teh, onih, tretjih, desetih. Kadar neka oseba, državljan Republike Slovenije zazna sum kaznivega dejanja, ve, kdo naj bi to kaznivo dejanje storil, je dolžen ta državljan ali državljanka svoj sum predati, prenesti pristojnim organom. Zakaj tega suma vsi tisti, ki ste podpisali to zahtevo za parlamentarno preiskavo, niste prenesli pravim organom, preiskovalnim organom? Zakaj ste rabili Komisijo za nadzor javnih financ, da ste se kot posamezniki skrili za organ Državnega zbora, to je za moje pojme najbolj nenavadna zadeva, za delovno telo Državnega zbora, da ste sprejeli sklep o tem, da se predajo podatki o zločinih gospoda Gregorja Golobiča pristojnim preiskovalnim organom, organom pregona? Jaz moram reči, da tisti, ki nima nečesa, da sproži kazensko ovadbo, glede na to, da ima utemeljene sume, da se je to kaznivo dejanje zgodilo, tisti pač res tistega nima, kar bi bilo treba imeti. In moram reči, da se je tukaj danes videlo, kako je nenavadno, da trenutna pozicija, tako kot prej, ko je bila koalicija, ko je bila v opoziciji, sproža največ parlamentarnih preiskav. V prejšnjem mandatu so bile vse parlamentarne preiskovalne komisije, formirane s strani koalicije razen ene, o tistih mesecih, ko je bila sprožena parlamentarna preiskava za Mercator in mislim, da okrog 100 drugih podjetij, da ne bi slučajno pozabili na to, pa potem šele parlamentarna preiskava, ki jo je opozicija sprožila, pa smo pozabili tudi, zakaj se je to zgodilo. Vendar to v javnost ni nikoli prišlo, pa tudi zdaj tega ne bom povedala. Midva, gospod Tanko, pa oba dva veva, zakaj je prišlo do tega, da ste prehiteli opozicijo pri zahtevi za uvedbo parlamentarne preiskave Mercator. Ne bi kaj preveč o tem, ker drugače lahko kdaj pa kdaj pride tudi kakšna stvar na dan, ki ni preveč prijetna ne za vas, ne za koga drugega. Zato bi rekla, da zdaj se množijo kot gobe po dežju. Slišala sem, da letos gobe kljub dežju nekam slabo rastejo. Ampak kot gobe po dežju pa zato rastejo parlamentarne preiskovalne komisije. Jaz bom predlaga svojim kolegom, da uvedemo še mi kakšno dodatno, da ne bi slučajno bilo ravnotežje med koalicijo in opozicijo tako zelo drugačno, kot je bilo v preteklem mandatu.
Hvala. Besedo ima gospod Kres.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Kolikor spremljam to zadevo okoli primera Golobič in tistega časa, če gremo nazaj v čas volitev, gospod Golobič pač časopisu, ki ga je spraševal o tem, ni povedal vsega, kar bi lahko oziroma je nekaj zatajil, kar bi po nekaterih mnenjih moral povedati. Moram povedati to, da me zadnje čase vso to posiljevanje vseh medijev s tem, koliko kdo od nas ima, in vsakemu dnevno odgovarjati, ne vem kaj še vse, in stalno še nekaj izmišljujejo - mene to zelo moti. Ampak, kaj čem. Sem pač del politike in na to kar precej ažurno odgovarjam. Ampak odkrito vam povem, všeč mi pa to ni. Vse svoje premoženje, ki ga imam, sem prijavil komisiji Draga Kosa. Treba je vedeti, da to moje premoženje, ki ga imam, ni veliko, je pa tudi podedovano. S tem, ko sem nekaj podedoval, sem podedoval tudi velike stroške. A veste, jaz rabim za sebe samo eno streho, jaz ne rabim treh streh. To, kar sta moj oče in mati ustvarila v svojem času, ko sta pač gledala na življenje, da je treba nekaj ustvariti. Saj veste, kako je to na kmetih. Ampak jaz imam s tem samo stroške. Sicer sem hvaležen, spoštujem svoje starše in za svojo očetnjavo bom sigurno dobro skrbel, dokler bom pri moči in dokler bom imel dosti velike dohodke, da bom lahko za to skrbel. Če grem nazaj na gospoda Golobiča. Jaz ga vidim tudi kot eno žrtev. Žrtev tega, da takrat te zadeve ni prijavil oziroma povedal, ker če bi to povedal, bi lahko imele volitve drugačen izid. Ampak danes se ta film ne da nazaj zavrteti, rezultat bi bil drugačen in zdaj smo tukaj, kjer smo. In potem v nadaljevanju, kolikor sem spremljal, v Komisiji za preprečevanje korupcije je pa prijavil vse to svoje premoženje. Mislim, da so mu nekateri lahko za to hvaležni, sam je pa zdaj padel na to, na kar je padel. In, jasno, s tem se potem spet odkrivajo raznorazne nove zadeve, s katerimi bo komisija imela dosti dela. Kakšen bo rezultat, se bo pa še pokazalo. Komisija naj svoje oddela, naj se vidijo rezultati, kakršni bodo, in potem se bomo iz tega lahko vsi veliko naučili. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Veliko je že bilo danes povedanega, konkretno, pa tudi na splošno. Opazil pa sem še nekaj drugega in bi lahko rekel, da je očitno vsaka stvar za nekaj dobra, tudi ta stvar. Opazil sem pravo reinkarnacijo kolegov, ki so na drugi strani. Kar naenkrat, za razliko od prejšnjega mandata, ste začeli prisegati na pravilno paradigmo, da nihče ni kriv, dokler se mu krivde ne dokaže. Ampak dovolite, tisti, ki ste novi, da vam povem, tiste, ki ste pa že bili v prejšnjem mandatu, pa samo spomnim, da v prejšnjem mandatu pa ni bilo tako. Zgražate se nad tem, kar delamo mi v opoziciji sedaj. Toda naj vas zopet spomnim, tistim, ki še niste bili prejšnji mandat tu, pa povem, da to, kar počenjamo mi, v primerjavi s tem, kar je počenjal gospod Cvikl in nekateri iz opozicije v prejšnjem mandatu, ne sega niti do gležnjev, niti iz podlage se ne vidi tega, kar je delal gospod Cvikl. Seveda ni bil edini, vendar je bil tak, ki je iz tega izstopal, zato ga imenujem. Pa mi ne reči, da ga ni tu, ker se lahko govori tudi o problemih in zadevah. On je pač sinonim za to. On je bil predsednik Komisije za nadzor proračuna. On je šele zlorabljal svojo komisijo za svoje politične, politikantske in obtoževalne namene. Celo spremeniti smo morali poslovnik, da je parlament sploh lahko funkcioniral, da je njegova komisija sploh lahko delala, ker drugače javna naročila ne bi mogli izvajati. Celo tako daleč smo prišli. Ni spoštoval Poslovnika, ni spoštoval ničesar, kar so člani komisije zahtevali, ki so bili z druge strani, zato smo morali spremeniti Poslovnik, zaradi njega. Zato sedaj govoriti, da česa takega v parlamentu še niste videli je to, kar mi delamo, to je, ne vem, v celofan zavit bel golob v primerjavi s tistim, resnično. Pa še to sem zelo grobo rekel, se opravičujem belim golobom. Takšna so bila dejstva. Ne samo to. Konkretno iz tega primera, ki sem ga omenil, in konkretno te osebe je obtožil predsednika Vlade že vnaprej, pa tudi ministra za finance, ampak predvsem predsednika Vlade. Že vnaprej je bil kriv, že vnaprej je vzel ne vem koliko milijonov evrov, že vnaprej je naredil vse skupaj. Pa še tujo televizijo je bilo treba zraven vmešati. Kaj bo iz tega nastalo pri toliko dokazih, ki so bili najavljeni. Nič od tega. Danes celo slišim, da je tisti novinar izjavil, da se bo izogibal Slovenije, ker se boji, da bi prišel na postopek, ki je bil tudi najavljen. Ampak sedaj ste vi na oblasti. To se pravi, nobenih dokazov, krivda takšna, da bi to bilo že za giljotino, dokazov pa nobenih. Še danes jih ni, pa je bilo rečeno, da bodo takoj, dva meseca po volitvah, vsi dokazi na mizi. Dokazov je baje toliko, da kamioni ne bodo mogli voziti. Nobenih dokazov še ni. Vsi se izmikajo, vsi so rekli: ja, nismo tako mislili. Oseba je bila pa obtožena takoj takrat. Mi danes nobenega ne obtožujemo, samo navajamo, kaj se je dogajalo. To je nekaj drugega. Ob tem se ni treba zgražati. Ko je toliko vprašanj, zakaj ravno parlamentarna preiskava, zakaj ne interpelacija. Odločili smo se za parlamentarno preiskavo. Če pa mislite, da je interpelacija boljša, zakaj pa je niste potem najavili in bi vi šli z interpelacijo nad ministra, če mislite, da je tako dobra. Parlamentarna preiskava je popolnoma legitimna zadeva. Je čisto legitimen postopek, legitimen prijem za opozicijo. Ne nam očitati, zakaj to delamo. Očitno se dogajajo stvari, ki jih je treba nekako prevetriti, pregledati, skušati ugotoviti. In ne reči, potem pa prijavite tja. Ja, komu boš prijavil, ker še tistega, ki ga dobijo zraven pri dejanju, ga potem po dveh mesecih izpustijo, tako da ga z mednarodno tiralico lahko lovijo po Evropi, če ga sploh kdaj dobijo. To je edini instrument opozicije - parlamentarna preiskava za ugotavljanje politične odgovornosti. Ne za kakšne druge odgovornosti, ampak politične odgovornosti. Je pač tako, da je zadeva prišla na dan. Vsekakor, ta stvar ni prišla na stran s strani SDS-a, kot ste, no, ne vi osebno, ki tu sedite, ampak z vaše strani je to prihajalo, da je SDS tu vmešana. In kako naj SDS pridobi podatke, recimo z banke, če pa jih niti parlamentarni finančni odbor ne more dobiti, a mi pa jih bomo dobili?! To je ja smešno, da trdite kaj takšnega. Žal, žal je tako. Parlamentarna preiskava, pa recimo, da bo to odkrila, upanje vedno ostaja. In to je naš legitimni korak, naša legitimna pravica in tako bomo pač naredili. Ne se zgražati, kaj mi počenjamo, še enkrat za zaključek to povem. To, kar dela sedanja opozicija, to ni niti za v celofan zavit bel golob, kar je v prejšnjem mandatu delal gospod Cvikl in nekateri njegovi somišljeniki. Jaz podpiram parlamentarno preiskovalno komisijo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] [[...]] Imate proceduralni predlog? Niste bili imenovani. Gospa Pečanova, imate repliko.
Hvala lepa. Jaz se nisem zgražala nad tem, da ste uvedli parlamentarno preiskavo. Zgražala sem se nad načinom, kaj smo danes, nedolgo pred mojim nastopom, morali poslušati. Morali, ker pač moramo biti tukaj, ali v dvorani ali pisarni in poslušati, da vemo, kaj pravzaprav bo treba v tej preiskovalni komisiji delati. In moram reči, da se človek mora zgražati nad tako zelo visoko moralističnimi obtožbami, tožbami, obsodbami in na koncu še izvršbo/izvršitvijo. Točno tako se je danes slišalo, kaj je namen te preiskovalne komisije. In zdaj bom še nekaj rekla. Eden od poslancev je bil obtožen, da laže, ker da ni bilo rečeno, da moramo biti tiho. Točno take besede so bile uporabljene, "in prosim, da ali da utihnete ali da ste tiho", nekaj podobnega. Magnetogram bom poiskala in jutri ob kakšni priliki, tako ali tako se zmeraj razpravlja še o milijon drugih stvari, bom prebrala tisti magnetogram, da bo kolega, ki je tako zelo resnicoljuben, zelo pošten in najboljši in oh in sploh, da bo videl, da se tudi on ne poredko laže.
Hvala. Gospod Sajovic, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Jaz moram reči, da je človek danes, štiri ure že traja ta razprava, take razprave po svoje žalosten, na kakšen nizek nivo smo spravili slovenski parlament. Opozicija se je ministra lotila na oseben, žaljiv, diskreditiran način. Spoznali so ga za krivega, še preden so predložili dokaze in ga tudi obsodili in politično linčali. In to je bil ves namen. Jaz sem povedal v stališču poslanske skupine, temu se pridružujem tudi sam, podpiramo ustanovitev preiskave. Preiskava naj korektno opravi svoje delo, o rezultatih, o tem kaj je bilo narobe, če je kaj bilo, bomo pa seveda govorili potem. Je pa tudi drugi del zgodbe, ki se vzporedno pojavlja že zadnji mesec, da slovenski politiki in pa politika tekmuje o tem, kdo ima manj, kdo je bolj reven. Jaz vam samo povem, gospe in gospodje, da tisti, ki tam nekje pri 40., 50. in več letih življenja niso znali poskrbeti za sebe, bodo tudi za blaginjo teh davkoplačevalk in davkoplačevalcev slabo skrbeli. In to se kaže tudi v praksi. Da pa ne trošimo več davkoplačevalskega časa, se pa odrekam nadaljnji razpravi. Mislim, da imamo danes še nekaj pomembnih točk. Predvsem se mi zdi tista pomembna, od te bodo ljudje, občanke in občani res nekaj imeli, če bomo dosegli, da bodo sojenja in pa pravica na sodiščih, kjer štejejo le dokazi, zagotovljeni v razumnem roku. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod predsedujoči! Pravkar smo slišali neverjetno napotilo za slovensko politiko, o davkoplačevalcih, upravljanje z državo, saj lahko državljani in volivci zaupajo samo tistim, ki so v nekaj letih pridobili milijone in milijone evrov iz javnih sredstev. To je recept vodje Poslanske skupine LDS. In takšna obramba svojih kadrov se mi zdi sicer logična. V drugačnem primeru bi moral tudi dati na plano nekatere funkcionarje lastne stranke, ki so na visokih mestih v sedanji vladi, v sedanji oblasti. In prav zanima me, kako dolgo bo gospod Pahor lahko pristajal na tako logiko. Kako dolgo bo lahko držal v roki železo, ki se mu reče mu reče ministri njegove vlade. Kajti vse bolj očitno je, da bo to železo postalo prevroče in ga bo prej ali slej gospod Pahor moral izpustiti iz rok. Še posebej po tem, kar razkrivate sami danes. In to, ko govorimo o parlamentarni preiskavi v zadevi gospoda Golobiča, to ni bil osebno žaljiv način opozicije. Ujeli so ga na laži mediji. Prezentirali so mu lastne izjave. K temu so pripomogli, tu se moram zahvaliti, tudi nekateri funkcionarji, ki so sedaj v banki iz vaših vrst, gospod Sajovic, kajti šlo je za prestižne boje, za kadrovanje in brez tega danes do teh spoznanj kako so nekatera podjetja, ki imajo 2.500 evrov kapitala, so pa razpredena po celem svetu in so svetovna podjetja. Ampak doma imajo pa podjetja milijone in milijone sredstev. Zanimiva logika. Še preden grem naprej, ker me je ta iztočnica napeljala, da sem to začel, moram tudi jaz zanikati tisto in demantirati, kar je gospod Kek dejal, mislim, da je tudi mene omenjal, da nisem oddal poročila gospodu Kosu. To je seveda neresnica in laž. Ne vem, od kod mu to. Gospod Sandi Češko iz vaše stranke, gospod Sajovic, [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Bil je prijatelj gospoda Golobiča in vseh teh, pa kot državni svetnik res nikoli ni oddal poročila. Nikdar. Iz istega gnezda je bil, iz istega gnezda. Tako da, ampak brez posledic. In poglejte, seveda se je pa začelo danes ali pa vsaj v imenu poslanske skupine je kolegice Cveta Zalokar Oražem pritiskala in grozila novinarjem, da gre za medijski linč. To odstopa od tega, ko ste vedno govorili, da se ne vpletate v uredniško politiko. Danes, ko gre za zaščito posvečenih ministrov in posvečenih ljudi, so pritiski na javno medijsko hišo utemeljeni in so rodili sadove ti pritiski, slišim, niso novinarji krivi, so strašni. Ob pol štirih popoldne sem na radiu poslušal popolnoma zmaličeno poročilo in novinar je bil sigurno pod pritiskom, od predlagateljev je spustil pol stavka, tam je bilo odrezano fizično: Petra Verliča. Drugo pa, seveda o tem, kako vi utemeljujete, da o avtocestah nima smisla razpravljati. In že napovednik na začetku je bil, da je malo možnosti ali pa sploh ni možnosti, da bo preiskovalna kar koli uredila. Seveda bomo podobne komentarje tudi o tej zadevi, o tej preiskovalni komisiji slišali, prav gotovo, na podlagi pritiska na novinarje, in to kapitala in politike, ki na novinarje pritiska in na urednike. In preiskovalna komisija, kot sem že pri prejšnji rekel, je politična komisija, je pomemben inštitut parlamentarne demokracije in bo tudi v temu slučaju rodil ali pa prinesel pomembne rezultate. Morda bi morala biti preiskovalna komisija ne samo o enem ministru, ampak še o kakšnem ali pa kakšni ministrici ter vlade. To bi bilo bolj racionalno. Ampak potem bi pa spet rekli, da je prevelik obseg, pa da še tega ne bo dosegla, kot ste pri prejšnji komisiji govorili so prevelikem obsegu. In poglejte, ker vse drugo je bilo že pravzaprav povedano in na zelo efektiven način, ampak ko govorimo o teh klientalističnih povezavah naj povem eno zadevo, na katero me je pred kratkim opozoril, in bom dobesedno tako povedal, kmet rejec, z veliko živine. Ko sem bil slučajno pri njem, je rekel: "Ja, še nekaj, še nekaj." In mi je pomolil v roke mali gumijasti predmet, registrsko številko za na uho pitancev, za sledenje izvora živine, kar mora imeti sleherno govedo, sleherni pitanec to na ušesu. In ti pitanci to pogosto odtrgajo in je treba naročiti novo. Ta guma - gospod Sajovic bo točno vedel, za kaj gre - je vredna, po moji oceni, ki sem kemik, pol evra vsega skupaj, s hitro pošto, preko katere mora kmet to naročiti, morda evro in pol. Kmeta stane nekaj manj kot 10 evrov. Toda ta kmet mi je rekel: "Glej, kaj sem danes opazil!" Obrne na hrbtno stran in tam piše "Ultra". Ne vem, ali gre za to Ultro, vendar če se tudi kmetuje na tak način preko Ultre, je to edino kmetovanje, ki prinaša ekstra donose, ultra donose v kmetijstvu. Kajti na eni tisti oznaki se zasluži 8 evrov ali pa 7 evrov. In če je na tak način spravljalo iz države denar neko podjetje, ne vem, ali je to ta ista Ultra, ta kmet mi je tako rekel in mi pokazal, res je pisalo "Ultra" zadaj, potem se pa res lepo kmetuje v Sloveniji. Vsi drugi kmetje pa životarijo in propadajo. Edino taki kmetje so uspešni. Zaradi tega bi na koncu rekel to, kar je bilo tu poudarjeno, izjava gospoda Golobiča, da on se pa ne more braniti. Tu poslanci razpravljajo, on pa nima možnosti, da bi tu sedel in se branil. To je pa res zavajanje in sprenevedanje, zavajanje slovenske javnosti, čemur so včasih rekli "non plus ultra". In "non plus ultra" neresnic je bilo povedanih ter zavajanja s te strani že ogromno. Glejte, ta preiskovalna komisija je ultra sum o podjetju "Ultra sum". Hvala lepa.
Hvala. Imate repliko, gospod Sajovic? Izvolite.
Hvala lepa. Jaz se zahvaljujem gospodu Jerovšku za dvakratno, trikratno omenjanje. V repliki bi rad povedal kaj nazaj, pa se bojim, da ne bom prav razumljen. Jaz mislim, da so slovenske volivke in volivci razumeli, saj jim je en poslanec pravkar odgovarjal tako pavšalno, z eno roko v žepu, tudi tisto, da smo od resne politične debate prišli na goveda. Moram reči, da res je, 22 let sem se z govedi ukvarjal, pa sem na to ponosen. Imam pa v zadnjem času veliko opravka tudi z voli, ampak me tudi tega ni sram. Moje sporočilo je pa bilo gospodu Jerovšku povedati, kakšen bi moral biti renome slovenske politike. Da ljudje, ki gredo v politiko, bi bilo prav, da na svojih različnih strokovnih področjih že imajo rezultate, če nekaj znajo. Tako sem pa danes prav zaskrbljen. V Delu piše, da bivši minister Milan Zver še ni našel službe, da ni službe za Gregorja Viranta, bivšega notranjega ministra Dragutina Mate in tudi gospa Zofija Mate Kukovič ne najde službe, in so še vedno na nadomestilih slovenskih davkoplačevalcev, kar je seveda v času recesije lahko turi problem. In tu je tisto razumevanje, gospod Jerovšek, kredibilnosti slovenske politike. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Jeraj.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Jaz seveda podpiram parlamentarno preiskavo o zadevi Gregorja Golobiča oziroma Ultre. Najbrž bi si sam naredil največjo uslugo in bi najbolje ravnal, če bi odstopil ali pa bi ga zamenjal predsednik Vlade. Ne pa, da nas pozivate, naj nekaj naredimo, naj damo, naj vložimo interpelacijo ali pa naj mi nekaj naredimo. Ve se, kdo mora kaj narediti z ministri svoje vlade. In če gremo lepo po vrsti. Mi smo napisali, da želimo s preiskovalno komisijo ugotoviti premoženjsko stanje in tudi izvor tega premoženja. Če je s tem premoženjem vse v redu, najbrž gospodu Golobiču ne bi bilo treba lagati o njem, bi z lahkoto povedal, kako je vse to, kar ima, pridobil in kaj je počel, da to ima. In solastnik Ultre je postal, tako pravi gospod Urbanija, solastnik Ultre, ker je tako dober, take izumiteljske sposobnosti ima, zato ga je leta 2007 nagradil z lastniškim deležem. Razvil je nek patent, Ultrin modem in ni kar tako vpisan. Ker je ta patent tako zelo dober, mu zato ni bilo treba plačati dohodnine. Vendar pa, če je bilo to darilo, vemo, da bi moral darilo prijaviti in plačati davek na darilo. Ampak tega ni najbrž uspel takrat storiti, ker je bil tako navdušen nad svojimi izumiteljskimi sposobnostmi in takim pomembnim darilom. In če nadaljujemo o statusu kmeta in kako je pridobil nekaj od tega premoženja, o katerem se bomo ali pa se bo komisija pogovarjala. Kar nekaj je bilo objavljeno o tem, kako je kupil zemljišče. Stanuje v Ljubljani, pravi, da se sprehaja po Barju, ne vem, zakaj je šel potem po sklep o statusu kmeta v Sevnico. Najbrž slučajno. Ampak za gradbeno dovoljenje, da ga je dobil na svojem zemljišču, ki je danes vredno 3 milijone evrov, takrat je pa dal za njega 53 tisoč evrov. Najbrž je toliko pridelal, da je zdaj to toliko več vredno in toliko vložil v to zemljišče. Kakorkoli, nekdanji vodja oddelka za okolje in prostor na piranski enoti in njegov strankarski kolega iz LDS mu je za to izdal gradbeno dovoljenje. In kot sem rekla, za to, da je lahko kupil tako zemljišče, je moral pridobiti status kmeta. Po ta status je šel na Upravno enoto Sevnica, kjer so ravno lani te dokumente uničili, tako da jih ne moremo pogledati, skladno z zakonom o ravnanju s takimi dokumenti, torej z arhivom. 3. 7. 1998 je dobil status kmeta, 3. 7. 2008 so to uničili. In tretja stvar, o kateri smo bili poučevani, kako je bilo z razpisom v Ljubljani oziroma za izbor uvajanja mestne kartice Urbana. Novinarji so o tem pisali in pravijo, da je bila že sama dokumentacija slabo pripravljena. Zakaj? Ker notri ni bilo ene osnovne zahteve, ki jo skorajda vsaka dokumentacija vsebuje, da mora imeti ponudnik priporočilo s tega področja. Kajti Ultra še nikoli ni kaj takega počela in takih referenc nima. Je pa seveda 10 drugih podjetij, ki take reference imajo, so konkurenčni in bi lahko bili na takem razpisu izbrani. Ampak vseeno se je našel nek nebodigatreba in se je prijavil na ta razpis, kljub temu da je že širna Slovenija vedela, da je posel rezerviran za Ultro in oddal tudi svojo ponudbo, ki je bila za milijon 200 tisoč evrov cenejša. Gospod Jankovič je ugotovil, da sta se oba ponudnika kvalificirala za projekt, vendar sta oba ponudila previsoko ceno in se bomo o ceni še pogajali. Očitno se potem ni kaj veliko pogajal, kajti cena Ultre - 4,3 milijone evrov je ostala. In 17. junija lani so objavili, zakaj je bila izločena ponudba drugega ponudnika. Zato, ker so brezplačno ponudili programsko in komunikacijsko opremo. Nekdo ti nekaj brezplačno da in ti to zavrneš in ga zato celo izločiš iz razpisa. To je možno verjetno samo v Ljubljani, pod taktirko velikega menedžerja, uspešnega, dobrega gospoda Jankoviča. Drugi ponudnik se je pritožil. Tam ni uspel, kljub temu, da je z nekaj stvarmi opozoril, zakaj meni, da je njihova ponudba boljša in zakaj bi morali biti izbrani. Ampak za Ljubljančane je mogoče prav, da še povemo, da bo mestna kartica, ki zamuja z uvajanjem, itn., Ultra pač, se nekaj zatika očitno, ampak kljub temu so izbrani in bodo za to, da bodo vodili center za upravljanje, tri leta dobivali 54 tisoč evrov na mesec. Torej skupaj 2 milijona evrov. Medtem ko ta drugi ponudnik, ki je bil izločen, bi to počel mesečno za 2 tisoč evrov. Ampak to spet gospoda Jankoviča ne zanima, ker bodo to seveda plačali Ljubljančani, ne pa on. Dejstvo skratka je, da se je gospod Golobič, ko je napovedal, da odhaja iz politike za vedno, v politiko vrnil predvsem zato, ker je med tem časom postal solastnik Ultre. In Ultra in podjetja v skupini Ultra očitno potrebujejo nekaj svežega kapitala iz državnega proračuna. Bilance Ultre kažejo, da je v letih 2006 in 2007 s svojimi redni posli ustvarjala minus, ki ga je krila z, ne vemo katerimi, visokimi finančnimi prihodki. To bo, upam, odkrila komisija. Prihodki Ultre v lanskem letu so bile 7,2 milijona evrov. Samo za posel v Ljubljani, za mestno kartico v Jankovićevi Ljubljani bodo dobili 6,7 milijonov evrov. Zato lahko samo naivni verjamejo, da se to slučajno dogaja in da se je slučajno zgodilo, da smo z Ministrstva za visoko šolstvo prenesli telekomunikacije na ministrstvo Gregorja Golobiča. Nekateri ste rekli, da bo sedaj imel priložnost povedati oziroma da nima priložnosti povedati. To ni čisto res. Novinarji ga ves čas sprašujejo, od kod mu tako premoženje. Sprašujejo ga tudi, zakaj ima podjetje na Nizozemskem in ne v Sloveniji. Pa tudi na to še ni odgovoril. Najbolj zanimive so besede gospe Širce, ki je rekla, da ne želi, da minister odstopi, ker je dober minister in povezovalni član Vlade. Lepo, da je minister Republike Slovenije, Republika Slovenija mu iz davkoplačevalskega denarja daje plačo, najbrž je majhna v primerjavi s tistim, kar sicer ima, ampak iz tistih davkov, ki jih on ne bi plačeval Sloveniji, ampak jih plačuje nekje drugje. Mislim, da je večja škoda za Slovenjo to, da ne plačuje davkov v Sloveniji, kot pa to, če bi odstopil. Nekateri ste govorili o tem, da dokler vse skupaj temelji na dvomu, da nihče ni kriv, dokler mu krivda ni dokazana, s tem se absolutno strinjamo, čeprav v zadevi patria, o orožju, ko do danes nič ni bilo odkritega, nobenega dokaza, nobene obtožbe, ste kar naprej zelo glasno obtoževali. Pol prejšnjega mandata smo se pogovarjali o tem. In nekdo si je zato, da je vodil tako preiskovalno komisijo, ki je preiskovala posle s patrio, si je prislužil mesto generalnega sekretarja te vlade. Ne da bi se gospod Golobič vprašal, ali je morda kaj kriv. On obtoži najprej predsednika naše stranke Janeza Janšo obtoži NLB, obtoži celo LDS, obtoži medije. Ob tem je seveda deležen hude podpore Vlade, predsednika države, ki pač pravi, je laž priznal. Seveda je priznal, ampak takrat, ko so ga ujeli na laži. Če bi ga bilo kaj v hlačah, mu sploh ne bi bilo treba lagati. In kar mene najbolj skrbi, je to, da se potem večina njegovih strankarskih kolegov izreče, da bi sami naredili isto. Bi naredili ali pa najbrž delajo, nam lažejo vsak dan. In ko nam pravite, vložite ovadbe, tudi vi ste danes izrekli mnogo obtožb, ki bi zahtevale ovadbe, in upam, da jih boste vložili. Mi pa imamo v tej državi Kosovo komisijo, ki zelo rada daje načelna mnenja, izdaja tudi dajo ovadbe. V primeru bistveno manjšega kaznivega dejanja ali pa zelo hudega, izdaje tajnih podatkov, se policija zgane sama in ukrepa po uradni dolžnosti, ker jim to nalaga zakon, najbrž bi v tem primeru lahko storili isto. Minister bi lahko odstopil sam, lahko bi ga zamenjal predsednik Vlade in se morda mi danes o tem sploh ne bi pogovarjali. Tako pa se moramo in je prav, da je preiskovalna komisija, ki bo zagotovo prinesla še kakšno novo informacijo o še kakšnem predalu in kaj podobnega.
Hvala. Besedo ima dr. Gantar. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Moral bom biti hiter, časa je malo. Najprej najava časa. Parlamentarna preiskava je stvar Državnega zbora. Vlada nikoli po mojem najboljšem vedenju in preiskovanju v temu času nikoli ni najavila časa za parlamentarne preiskave. Gre za ločitev na izvršno in zakonodajno oblastjo. Mi bi morali danes govoriti o aktu o parlamentarni preiskavi, ne pa obtožbi zoper Gregorja Golobiča ali kogar koli. Ta parlamentarna preiskava je zelo zanimiva, zelo značilna, bo imela strahovite posledice za parlamentarno preiskavo in ta Državi zbor in nosilce javnih funkcij, ker smo že v aktu odredili sum preiskovanca, to bi morala storiti komisija. Tu je vrsta problemov, ki se vežejo tudi na pravno formulacijo teh zadev. Ne morem govoriti o tem, ker mi bo zmanjkalo časa. In dejansko bi bil na nek način, če bi bil tukaj s tega vidika predstavnik Vlade, nekorekten zaradi tega, ker mora biti to ločitev. Gregor Golobič, glede na to, da ste govorili o obsodbi Golobiča, ne pa o aktu, seveda ni imel možnosti za odgovor na tej seji. Zdaj pa naprej popravki. Tisti, ki pravijo, da drugi lažejo, naj pazijo na svoje izjave. Gospod Černač je povedal, da gospod Nučič nikoli ni rekel, da je tisti dokument falzifikat. Citiram vas. Gospod Nučič je rekel tako: "Glede na navedbo oziroma izjavo za javnost, ki smo jo dali, da je izpostavljenosti 5,9 milijonov tolarjev do Ultre in da so te izpostavljenosti zavarovane, očitno gre za falzifikat, ker so tukaj same ničle pri zavarovanjih." Kaj pa je res, bo ugotovila notranja preiskava. Naslednja zadeva. Govorili ste, to moram pač reči, jaz poznam Gregorja Golobiča dolgo, verjamem, slišal sem s strani Černača nek osupljiv podatek, ki me je osupel in bom mogoče spremenil svoje stališče. Poglejte gospod, govorili ste so večmilijonskem premoženju Golobiča. Prosim, gospod Černač, javite se za repliko zdaj takoj in poimensko navedite vse objekte, lastništva in tako naprej, ki upravičijo vašo trditev večmilijonskega premoženja in se ne sprenevedajte, da je delež v Ultri Sum vreden ne vem koliko in koliko. Prosim vas, naredite to takoj, ali vas bom moral obtožiti, da pravzaprav lažete pač vi. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Černač želite repliko? Izvolite.
Najprej glede tega, kar je bilo rečeno najprej. Pričakovalo bi se, da bi predsednik Državnega zbora glede na funkcijo, ki jo opravlja, ne glede na to, da je trenutno razpravljal kot poslanec, prebral cel magnetogram Komisije za nadzor javnih financ in ne samo en delček. Pa tudi tisti delček, ki ga je prebral, derogira njegove izjave. Tudi tisto, kar je gospod Gantar prebral, govori o tem, da gospod Nučič ni govoril o tem, da gre za falzifikat. Pozabil pa je prebrati prvi del te njegove izjave, kjer je gospod Nučič dejal, citiram: "Če grem od zadaj naprej, kar se tiče tega dokumenta samega, prvič vidim, ali je falzifikat ali je original, ne vem, bo ugotovljeno v notranjem preiskovalnem postopku, o katerem sem povedal, da se je uprava odločila, da ga takoj začne in bo seveda ugotovljeno, ali gre za originalne podatke in od kod so ti podatki šli in tako naprej." In potem sledi tisto, kar je gospod Gantar prebral. Jaz sem v svoji razpravi pa tudi povedal, da to niti ni tako pomembno in sem povedal, ta zadeva je zelo enostavna. Gospod Golobič, ki čuti in govori o tem, da je to falzifikat in da ti podatki niso verodostojni, naj pove, glede na to, da je solastnik podjetja, o katerem je govora, kako in kakšen način je ta kredit zavarovan in kako je bil po kakih postopkih pridobljen in ne bo nobene debate, nobenih špekulacij. Če je bilo vse v skladu s pravili banke, v skladu z internimi pravili in tako naprej, če so bili ti krediti odobreni tako kot morajo biti taki krediti odobreni, potem res ne vidim nobenega razloga, da bi se okoli tega sprožala velika politična debata. Drugo, glede premoženja, glejte, gospod Gantar, o tem bo moral povedati gospod Golobič. Ta debata teče že nekaj časa, ne bo Černač govoril o njegovem premoženju. Černač je poslanec v tem Državnem zboru. Povedal je podatke, ki so bili javno dostopni, mislim, da so Finance objavile te številke. In te podatke sem povzel. In ker sem ravno pri besedi, še gospe Pečanovi. Daleč od tega, gospa Pečanovi, da bi bil jaz tako stoprocenten in neoporočen. Vsi smo krvavi pod kožo in delamo drobne in malo manj drobne napake. In jaz sam sebe nisem nikoli hvalil. Daleč od tega. Sam do sebe sem zelo kritičen, kar mislim, da bi bilo prav, da bi tudi drugi tako bili. Ločim pa velike od majhnih napak. Ločim velike zadeve od drobnarij. Če sem kdaj kje kaj povedal drugače, kot je bilo rečeno, nisem tega naredil z nobenim slabim namenom. Bi bilo pa dobro, da bi, recimo, ne vem, tudi vi se malo bolj ukvarjali z zadevami, ki so bolj pomembne. Zame recimo je bolj od tega, ali je nekje ena pika ali vejica, pomembno, zakaj recimo je ena občina za 2,5 milijonov evrov nepremičnega premoženja prodala ne javnega razpisa oziroma brez da bi bilo ocenjeno. To so bolj pomembna vprašanja, kot pa pike in vejice. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Likar.
Hvala za besedo, predsedujoči. Jaz sem nov poslanec v Državnem zboru. Pa ne bom repliciral kolegu Petanu. Me res zanima, kdaj oziroma zakaj, to je retorično vprašanje, ne bom čakal odgovora, je bil ta inštitut preiskovalne komisije uveden. Vsakič do zdaj ali pa še v prejšnjih mandatih, ko sem spremljal seje le po medijih, je ena stran zagovarjala to, da je ustanovitev preiskovalne komisije potrebna, druga, da ni. Tako sem zdaj v dilemi. Mislim pa, da je odločitev o inštitutu, da je inštitut ustanovitve preiskovalne komisije bila sprejeta enkrat tukaj v Državnem zboru. Pa še nekaj, da bo jasno. Pred mano jih je že več poudarilo, da je vsak nedolžen, dokler se mu krivda ne dokaže. In s tem se seveda absolutno strinjam. Zdaj ne vem, jaz nisem zasledil, tudi v teh razpravah ne, da bi kdo Gregorja Golobiča že obtoževal ali celo obsojal. Dobro, bodo povedali to. In tudi očitki, da smo se sklicevali na medije, da zadeve niso dokazane. Jaz ne vem, ali bi mi morali brati časopise pa gledati televizijo doma, pa vse, kar smo zasledili, debatirati doma, ali na podlagi teh informacij, ki se v medijih pojavljajo, lahko dvignemo ušesa, posebno če gre tukaj za ministra v tem primeru. In še nekaj bi poudaril, kar je prej lepo povedal tudi kolega Barovič, pred zakonom smo ali pa naj bi bili vsi enaki. In kolega Baroviča so povabili na kriminalistično policijo preprosto zaradi tega, ker je obstajal sum, nekdo je prijavil, da je dobil dva kamiona peska zastonj. On je prišel na policijo, pojasnil, zdaj ne vem, verjetno je bilo to ali ovrženo ali pa dokazano, da je naredil dejanje, ki ni bilo v skladu z zakonom. Na podlagi teh podatkov, teh informacij je treba priznati, da v tem primeru Golobič obstaja utemeljen sum. In to je navedeno tudi v zahtevi za ustanovitev parlamentarne komisije, v teh štirih točkah, kjer se povsod govori o sumu. In jaz sem mislil, da bo ta parlamentarna preiskava to sedaj ali ovrgla ali pa dokazala oziroma se bo to njegovo protipravno dejanje ali mogoče tudi kazensko dokazalo tudi na kakšnem drugem mestu. In vsekakor pa jaz pričakujem, da bo ta sum dokazan ali pa ovržen. In v tej razpravi, se tudi strinjam, da ne bomo razrešili ali pa razčistili vseh dilem, ker to tudi ni namen. To bo, upam, razčistila IN razrešila preiskovalna komisija. In tudi očitki, da drugi tudi delajo tako ali podobno, to seveda ni opravičilo. Kar je nekaterim mogoče dovoljeno ali se jim lažje pogleda skozi prste, se drugim ne, ker so pod budnim očesom, pod drobnogledom javnosti. To so ministri, poslanci in tudi nismo proti premoženju, kot je bilo tudi slišati. Vendar pa je razlika: ali je nekdo, v tem primeru Gregor Golobič podjetnik, samo podjetnik, in ima svoje podjetje tudi v tujini zaradi mene, zaradi poslovnih odločitev, ali je ta podjetnik tudi minister, ki ima to podjetje v tujini. In je verjetno ali vsaj moralno, da pojasni, zakaj ima v tujini, s kakšnim namenom je to premoženje prenesel v tujino. Jaz trdim, da se z ustanavljanjem oziroma z zahtevo po ustanovitvi te komisije zdaj še nikogar ne obtožuje, daje pa se možnost, da se te zadeve razčistijo, se pravi, da se dokažejo ali ovržejo. Za zaključek. Kakršenkoli rezultat te preiskovalne komisije bo, jaz upam, da bo komisija delala uspešno, bo to vsekakor opomin za vse nas, ki smo, lahko rečem, javne osebnosti, da bo pač treba paziti, kako in na kakšen način se bo delalo. Naj bo poslanec, član vlade ali kako drugače. Zakaj je bil ta institut komisije uveden? Verjetno prav s tem namenom, ker če bi glasovali; strinjam se, da je mogoče navidezno brezpredmetno debatirati o ustanavljanju te komisije, ker se pač ne glasuje o tem. Vendar če bi glasovali, bi najbrž bilo tako, kot pri vseh drugih zadevah, o katerih glasujemo. Koalicija bi preglasovala in komisija ne bi bila ustanovljena. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V razpravi, v kateri so bili, če uporabim športni žargon, uporabljeni nizki udarci, žalitve in po nemarnem omenjene tudi živali, res ni kaj dodati. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Tanko, kot predlagatelj.
Hvala lepa. Najprej bi se rad še enkrat odzval na izjave predsednika Državnega zbora. Vlada je imela možnost, da bi najavila čas za razpravo pri obeh točkah na temo parlamentarnih preiskav, pa te priložnosti ni izkoristila. In ob vsaki od teh najav časa bi lahko predlagala tiste svoje ministre, za katere meni, da so za obravnavano temo najbolj pristojni. V tem primeru, ko je glavni poudarek na elektronskih komunikacijah, na plačevanju elektronskih storitev, in glede na to, da je bilo z zakonom preneseno pomembno področje elektronskih komunikacij na visoko šolstvo, bi tu zagotovo pričakovali ministra za visoko šolstvo. In bi najbrž zelo enostavno, zlahka odgovarjal na vse tisto, kar je zapisano v zahtevi za odreditev parlamentarne preiskave, s katero predlagamo, da se raziščejo sumi klientelističnih in koruptivnih ravnanj nosilca javne funkcije. Tu bi lahko na katerokoli trditev kateregakoli poslanca lahko predstavnik Vlade, to bi moral biti najbrž minister za visoko šolstvo zlahka odgovoril. In trditev, ki je bila objavljena v medijih, da ministru za visoko šolstvo, ni bilo omogočeno odgovarjati ali biti neposredno biti vključen v razpravo, je samo še ena od niza laži, s katerimi smo se pač prisiljeni ukvarjati poslanci ob obravnavi te točke in teh ravnanj. Lahko tudi ugotovim, da čas za razmislek, ki si ga je vzel minister Golobič, ni bil produktivno, ni bil dobro izkoriščen. Očitno ste v koaliciji tudi taktično napačno presodili, kakšen bo naslednji korak opozicije. Vsi na veliko razpravljate o interpelaciji. Najbrž ste to tudi pričakovali. Najbrž ste se na to in na tako razpravo tudi pripravili. Vendar v opoziciji oziroma predlagatelji smo se pač odločili, da bomo o teh dejanjih, ki imajo značaj, po našem mnenju, koruptivnih in klientalističnih dejanj, zahtevali preiskovalno komisijo, ki si bo vzela čas in bo te trditve oziroma te sume od primera do primera obravnavala in na koncu tudi, če bo delovanje članov preiskovalne komisije tvorno, če bodo delovali na področju na osnovi pravnih aktov in zakonov, potem bodo najbrž tudi ugotovitve take, da bodo stale, bodisi pozitivne, bodisi negativne. Vendar bodo odločitve temeljile na zakonih, poslovnikih in drugih odločitvah. Ugotoviti moram tudi, da tako stanje, ko je pomemben del Vlade vpleten v neke sume raznih koruptivnih dejanj, tako stanje onemogoča neko učinkovito, neko homogeno, neko produktivno delovanje Vlade. Tu smo se v letošnjem letu ukvarjali še z nekaterimi problemi in predlogi Vlade, kako komu omogočiti privilegij, da se bo po sprejemu neke funkcije lahko vrnil nazaj v Državni zbor. Ukvarjali smo se s prenosom dela dejavnosti enega ministrstva na drugo ministrstvo, s katerim bo zagotovo prišlo do kolizije interesov med lastništvom, javno funkcijo, razpisi, podpisovanjem pogodb, spremljanjem in nadzorovanjem izvajanja pogodb. Po drugi strani smo se tu soočili tudi s tem, kako in kdo naj upravlja, recimo, s SID banko, čeprav je to tipično bančna in finančna institucija, pa je spet postavljeno izvajanje in nadzorovanje tega pod ingerenco nekega ministra, ki ni povsem pristojen za te zadeve, ampak bo to najbrž nadziral bolj s stališča hobija. Mislim, da so ta dejanja, te ugotovitve, ki so prišle v zadnjem času na plan, tiste, ki ovirajo delo Vlade, ki onemogočajo, da bi Vlada pravočasno prihajala s pravimi ukrepi. In tudi zato se je pojavil pomemben zaostanek v gospodarski rasti. Danes imamo nižjo gospodarsko rast oziroma beležimo večji padec gospodarske rasti kot nekatere države vzhodnega bloka, ki so do sedaj pomembno zaostajale za gospodarsko rastjo Slovenije. In zelo težko me bo kdo v tej dvorani prepričal, da smo mi bolj strukturno neprilagojeni izzivom krize, ki je prišla k nam, kot, recimo, Češka ali Poljska. Ob tem, da pravzaprav oboji poslujemo večinsko z državami Evropske unije. Se pravi, da bi bilo primerno, da bi tisti ministri, ki se jim je dogodilo, da so vpleteni oziroma za katere obstaja utemeljen sum, da so delovali v klientelističnih, koruptivnih navezah in niso delovali zakonito, da bi sami odstopili, vzeli to breme nase in omogočili tistim v Vladi oziroma predsedniku Vlade, da bi lahko imenoval nove ljudi, druge ministre in bi delo Vlade s tem tudi razbremenil. Tako pa se kar naprej ukvarjamo s tem, kako se te stvari kopičijo. Zelo čudno pa je ravnanje nekaterih političnih akterjev, ki najbrž niso bili tisti, ki bi lahko presojali in dajali neko širšo podporo že zaradi funkcije, ki jo imajo, nekemu posamičnemu primeru, ki se je znašel v neki neprijetni zgodbi. Mislim, da predsednik republike ni deloval in se ni odločal ter ni dal modrih izjav, ko se je postavil in zaščitil enega izmed ministrov te vlade. Mislim, da v tem primeru, ko obstajajo utemeljeni sumi, preden je karkoli komentiral, bi moral počakati ali na izhod preiskovalnih dejanj ali pa če teh dejanj ne bo, če ti organi, ki so za to poklicani, teh postopkov ne bodo sprožili, bi najbrž moral počakati tudi na ugotovitve preiskovalne komisije. To, da se kar nekdo v avansu tako v naprej opredeli do neke pozicije, neke vloge, in to samo do enega, medtem ko za druge podobne primere tega ne stori in ni storil v preteklosti, ko so se pojavili sumi, za katere se sedaj tudi dokazuje, da so bili lažni, nam kaže na to, da imajo takšna ravnanja neko drugačno vlogo, tudi neko drugačno podlago. Jaz mislim, da tega bi se moral tudi v naprej zelo izogibati. Hvala lepa.
Hvala. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker pa čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika še kdo razpravljati? [[Da.]] Odpiram prijavo. Gospa Pečan, vsak ima po dve minuti. Izvolite, gospa Pečan.
Moram reči, da sem prebrala magnetogram in ugotovila, da nam je kolega Černač zapovedal z besedami "in do takrat pa utihnite o tem", moram reči, da tudi ton je bil zelo zanimiv. Ko je to povezal s tem, da nimamo nobene moralne pravice, dokler gospod Gregor Golobič ne bo dal tega, onega in tretjega, da do takrat moramo biti pa vsi tiho. Kdo je gospod Černač, da lahko ukazuje Državnemu zboru in vesoljni Sloveniji preko njega, da mora biti tiho, dokler ne bo on odločal, da imamo pravico kaj reči? Zdaj pa bi samo še eno vprašanje postavila v zvezi s tem. Danes smo slišali, da ta komisija ne bo parlamentarna preiskovalna komisija, temveč bo komisija za ugotavljanje izvora premoženja gospoda Gregorja Golobiča. Jaz mislim, da bi bilo zelo koristno, da bi to komisijo, svetujem vam, ker ste pač vi podpisali ta predlog oziroma to zahtevo, da bi to komisijo razširili tudi za ugotavljanje izvora premoženja nekaterih drugih pomembnih politikov. Recimo takih, ki lahko kar tako kupijo stanovanje v Ljubljani ob plači poslanca in prej predsednika Vlade, recimo. Pri takih ušivih plačah, kakršne so poslanske in članov Vlade, bi se človek lahko vprašal, od kod nekaterim poslancem denar za take velike nakupe. Dajmo se pozanimati. Ker tudi, veste, kupiti stanovanje v Ljubljani, in to ne majhno, na kredit, na poslansko plačo, zagotovo je težko tak kredit plačevati. Se pravi, da nekaj bi bilo treba se vendarle pozanimati. Dajmo razširiti. Dajmo se vprašati, kje so izvori premoženja mnogih v tej dvorani tukaj pa še kje drugje.
Hvala. Dovolite, da popravim. Čas za razpravo je 3 minute na poslanca. Gospod Rožej, izvolite.
Hvala za besedo predsedujoči. Kolegice in kolegi. Se strinjam s tem, kar je povedala gospa Pečanova. Sam sem tudi eden od poslancev, ki sem kupil stanovanje v Ljubljani. Res pa je, da najbrž nihče od mojih kolegov nima tolikšne hipoteke, kot jo imam jaz. Ampak to seveda ni tista stvar, ki bi medije zanimala. Zanimajo jih druge stvari. Predlagatelje današnje preiskovalke pa menda zanima resnica. Če bo debata na preiskovalki taka, kakršna je bila ob tej razpravi o njeni ustanovitvi, potem seveda do resnice ne bo prišla. Ker zato, da se pride do resnice, je treba poslušati. Če se pač ne poslušamo, potem najbrž težko pridemo do skupnih zaključkov, ki bi jim lahko rekli na koncu resnica, če bo pač konsenz in strinjanje o njih zadostno. Na eni strani se ponavljajo neresnice, na drugi strani se lahko ponujajo odgovori ali pa tudi konec koncev druge nesnice podajajo, ampak če se stvari seveda ne slišijo, če se mi med seboj ne poslušamo, potem bomo težko prišli do tistega, kar naj bi bil namen te preiskovalke. Jaz sam sem skeptičen do njenega uspeha, ker vidim, da smo imeli velike debate že glede tega, kdo tukaj sme dajati besedo, kar smo razčistili. Sedaj pa smo prišli skoraj do debate, do tega, kdo pa sme tukaj dajati neko moralno verodostojnost enemu ali drugemu. Ni seveda gospod Černač tisti, ki ima moč, da bo nekomu dovolil, da z moralno avtoriteto nekaj reče ali pa ne reče, te stvari se delajo počasi in se ugled nekega človeka počasi mora vzpostavljati. Vsak od nas si ga skozi življenje ustvarja. Ruši se ga pa, vsaj v tem prostoru, z lahkoto, brez pomislekov, z levo roko, z obema, z rokavicami, brez, kakorkoli že, za dosego političnih ciljev. Srečno.
Hvala. Gospod Kumer.
Hvala za besedo. Gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Poslušal sem cel dan razpravo o dveh preiskovalnih komisijah. Moram na nek način, ne replicirati, ampak zavrniti dve insinuaciji ali pa vrednostni sodbi, ki sta bili dani. Ena je bila tudi malo prej dana, da dobršen del Vlade je skorumpiran in zato Vlada ni učinkovita. Odločno to zanikam in tukaj gre res za poceni politikantske zadeve. In druga. Bilo je rečeno malo prej, da pike in vejice niso pomembne. Še kako so pomembne pike in vejice. Tisti ki se gre manipulacijo ali pa manipulirajo, neke pike in vejice spreminjajo vsebino nekega stavka ali pa vsebino neke misli, ki jo hočemo povedati. In ne nazadnje, izredno težko sem danes poslušal moraliziranje s strani tistih kolegov iz poslanske skupine SDS, ki so jih mediji zadnjih štirinajst dni ali pa zadnja dva meseca polni, ki so zlorabljali položaj, sedijo pa tudi v tej dvorani, in mi danes, predvsem pri prvi preiskovalni komisiji, uro in več moralizirajo, levite delijo o moralni integriteti itd. In še eno od pomembnih komisij, s katero se bo ukvarjala ta preiskovalna komisija, tudi vodijo v parlamentu. Tukaj seveda, drage kolegice in kolegi, nimate moralne kredibilnosti. Tukaj ste pa res na tem izpitu padli. Takšni ljudje in takšni kolegi v tem Državnem zboru bi pa po besedah gospoda Černača danes res lahko in morali biti tiho, ne pa, da so celo bili plejmekjerji kot predlagatelji preiskovalne komisije.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsedujoči, jaz mislim, da bi morali take razprave, ko govorijo o nekaterih poslancih, kot o dejstvu, da se je nekaj zgodilo, pa se v resnici še ni niti začelo, govori šele o sumih, da bi morali prekiniti. In zahtevati od tistega, ki govori na tak način, tudi opravičila. Dokler nekomu ni ničesar dokazano, do takrat je tisti nedolžen. Tudi mi nismo ničesar obtožili, ampak smo zahtevali odreditev preiskovalne komisije, da bi se potrdili ali ovrgli sumi, o katerih govorimo. Gospod predsedujoči, jaz mislim, da je potrebno pri razpravah, sploh sedaj, ko replik ni več, prekiniti take razprave, ki obtožujejo brez argumentov, brez dokazov, brez sklepov, brez sodb ustreznih organov. Hvala lepa.
Veliko je bilo žaljivih besed v Državnem zboru izrečenih z ene in z druge strani, in tako bi prosil, da vendarle upoštevamo dejstvo, da žaljivke največ povedo o tistemu, ki jih izreče. Proceduralni predlog, gospod Kumer, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Jaz nisem govoril in dajal vrednostne sodbe. Govoril pa sem o moralni integriteti več kot deseturne današnje razprave. In nihče od razpravljavcev, ki je govoril, ni bil prekinjen. Tudi sedaj niste prekinili mojega predhodnika, ki je imel proceduralno, ki je ravno tako sprevrženo govoril o tistem, kar sem jaz govoril minuto ali dve minuti nazaj. Nobenega nisem žalil. Govoril sem o moralni integriteti, o kateri ste vi govorili deset ur in še malo prej trije razpravljavci pred menoj in zato sem se oglasil. Na žalost z vsebino in tekstom, o katerem ste danes govorili, na žalost, nimate danes moralne integritete o tem. Tisti bi lahko vsaj danes se zadržali in bili, tako kot je gospod Černač rekel, tiho.
Jaz bi prosil, da vendarle prenehamo z žaljivimi obtožbami in nadaljujemo razpravo. Gospod Godec, izvolite.
Hvala za besedo. Prej je nisem dobil. Cel dan sem poslušal razprave o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma klientalizma in tako dalje za gospoda Gregorja Golobiča. Jaz sem vesel, da gospod Gregor Golobič ni bil leta 1948 star že 18 let, ker bi ga sodili še za kakšno drugo stvar v tej obtožbi. Prej sem se pa el oglasiti na to delitev starih in novih poslancev, o znih zavitih celofan golobih, ki letajo po zraku,in tako dalje,bi samo to prosil pa povedal, verjetno smo 15. 10. leta 2008 dobili ta mandat vsi tukaj notri, da smo postali poslanci in člani raznih komisij in organov. In da od takrat naprej nastopamo z isto pozicijo lahko. Ne pa stari, novi, pa prastari pa tako naprej, pa izkušeni, pa s prevoženo kilometrino. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Oražem. Izvolite.
Hvala lepa. Potem, ko je bilo danes v Državnem zboru zavrnjeno povezovanje predsednika države z iskanjem podatkov na sodišču, kjer se je pravzaprav izkazalo, da je bil zaznamek povezan s predsednikom sodišča in da je podpisana gospa Mojca uslužbenka na sodišču, bi želela reči, da je pravzaprav to vzorec in na nek način tudi indikativni primer, na katerem pravzaprav gradi in je sestavljen celoten akt o preiskavi. Nekaj se nekje prebere, nekaj se sliši, nekaj se nekomu podtakne, nekaj se potencira. Jaz moram reči, da potem, ko je ta zadeva nekako padla, se je želelo pa prikazati, da gospod Gregor Golobič danes pravzaprav ne želi sodelovati v razpravi v Državnem zboru, čeprav je ta možnost bila dana in omogočena. Jaz moram reči, da smo pregledali prakso in ugotovili, da Vlada nikoli doslej, vsaj po tem, kar smo uspeli v teh nekaj urah pregledati, ni sodelovala pri preiskavah o aktih preiskovalne komisije v tej fazi, kot smo danes. Ko pravzaprav mi razpravljamo o tem, da se odločamo, kako bomo takšno preiskovalno komisijo uvedli. In tu bi ponovno prišlo do mešanja različnih vej oblasti in prepletanja, kar seveda je tudi v tem aktu prisotno na vseh nivojih, saj bo Državni zbor postal davčna uprava, inšpektorat, preiskovalec izvora premoženja, kot je bilo rečeno. Ta komisija bo posegala v druge veje oblasti, ki bi morale, če je kaj narobe, opraviti svoj posel. Mislim, da je bilo danes na ta način tudi napak insinuirano to in ker je bila celotna razprava pravzaprav s strani tistih, ki vodijo sejo, ponovno dopuščena mimo Poslovnika. ampak zato, ker bi najbrž drugače poslušali tri ure razprav o tem, da nekdo ne sme govoriti, da ima nagobčnik itn. Nekateri so govorili tudi o nekih plastičnih priponkah, ki jih imajo nekatere živali itn. Ja, to so bile res zelo zelo globoke in smiselne in vsebinsko pomembne razprave. Ampak mislim, da smo danes kljub temu v razpravi zavrgli vse to, kar je bilo na nek način predstavljeno. Ne nazadnje sam sama v svoji predstavitvi predstavila vsa zavarovanja tako imenovanih nezavarovanih ali slabo zavarovanih kreditov. Citirala sem vse tri kredite in tudi povedala kakšna so ta zavarovanja, kot eno od tistih ključnih težišč, na katerem temelji. Vendar to je preslišano, tako kot še mnogo kaj v interesu nekaterih drugih ciljev.
Hvala. Gospod Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi želel prav tu začeti, kjer je poslanka, predhodnica končala. Eden izmed zelo pomembnih argumentov in razlogov za ustanovitev te parlamentarne preiskovalne komisije je tudi ta, da nam ni uspelo dobiti, tudi komisiji za nadzor javnih financ parlamenta ne, torej parlamentarnemu finančnemu nadzoru, argumentov oziroma podatkov o zavarovanju kreditov, ki jih je podjetje, ki je v dobršni lasti Gregorja Golobiča, dobilo od banke v pretežni državni lasti. V roke mi je prišla anonimka, ki je potem istočasno prišla tudi v medije, verjetno je bil isti vir. Iz te anonimke je izhajalo, pravzaprav izpisek Nove Ljubljanske banke, skupini Ultra približno 6 milijonov evrov kredita. Zavarovanje ustrezno primerno, nič. Iz tiste anonimke izhaja, da krediti niso bili zavarovani. Sledila je interna revizija v Novi Ljubljanski banki. In z izsledki interne revizije smo bili vsi lahko seznanjeni, so bili tudi javno posredovani. Ta je, da so uvedli kazenski pregon zoper neznano osebo, ki je te podatke spustila ven. Nič ni bilo o tem, da bi bili podatki netočni, da bi bili falzifikat. Če bi bili ti podatki netočni, bi to banka sporočila pol ure po prejetju anonimke slehernemu mediju ali komurkoli drugemu. Ker so pa ti podatki, žal, avtentični, je pa bil problem jih zanikati. In kaj torej. Komisija za nadzor javnih financ je želela ugotoviti, kaj pa je tista boniteta skupine Ultra, ki je vodila Novo Ljubljansko banko, da je ta kredit odobrila. Se pravi, kljub temu, da ni bilo zavarovanja. Kajti Nova Ljubljanska banka, tako so nam razložili na komisiji, lahko to naredi, če so za to neki, ne vem, oh in sploh, razlogi. Lahko tudi zelo, bi rekel, na osebni ravni razlogi. Lahko da je neko zaupanje in tako naprej. In tu je po moji oceni odigral seveda tudi politični vpliv, politična moč Gregorja Golobiča tisto, da je Nova Ljubljanska banka seveda ta kredit odobrila. Mi, kot komisija, nismo uspeli to preveriti in dokazati zaradi tega, ker nam banka ni poslala in se je sklicevala na seveda zaupnost, parlamentarni komisiji pa mora poslati. Zato bo parlamentarna komisija oziroma ta parlamentarni nadzor lahko prišel do teh podatkov in Komisija za nadzor javnih financ je podala sume oziroma naznanila sume organom pregona, upam pa, da bo ta zgodba dobila epilog znotraj te parlamentarne, zato jo bom seveda z veseljem podprl.
Hvala. Gospod Černač.
Jaz izražam obžalovanje, da moram to razpravo porabljati za stvari, o katerih bi lahko kje drugje razpravljal, ampak gospa Pečanova ne more iz svoje kože. Ne vem, s čim sem si jaz zaslužil, da je obsedena z menoj. Enkrat ob kavi bi se bilo gotovo dobro o tem pogovoriti. Kaj je bilo dejansko rečeno v tej razpravi? Gospa Breda Pečan je na moje izvajanje dejala: "Eden od poslancev je bil obtožen, da laže zaradi tega, ker da ni bilo rečeno, da moramo biti tiho. Točno te besede so bile uporabljene in prosim, da utihnete ali da ste tiho," pravi gospa Pečanova. Jaz sem pa dejal in to sem tudi ponovil, še enkrat in zdaj bom tretjič: "Drugič - glede tega, vsi poslanci Slovenske demokratske stranke smo svoje premoženje javno objavili in si ga lahko pogledate na spletni strani SDS. Ko bo to storil vaš predsednik Gregor Golobič in ko bo pojasnil, kako je prišel do nekaj milijonov evrov in ko bo te papirje vrgel na mizo, potem boste imeli moralno pravico razpravljati o nas. Do takrat pa utihnite o tem" O tem! To sem povedal, z vso pravico, mislim, da mi jo ne jemljete, zdaj hvala bogu trenutno ni v Državnemu zboru gospoda Gantarja, ker bi me verjetno kmalu opomnil, da naj o tem ne govorim, kot me je že velikokrat. In to sem ponovil še enkrat in sedaj ponavljam že tretjič in ni res, da sem koga prosil, naj bo tiho oziroma da sem mu celo rekel, naj bo tiho. Zadevo sem povedal točno tako, kot je tukaj napisano. Povedal sem tudi, da je treba ločiti pomembne od nepomembnih tem. Zame, gospa Pečanova, je pomembno, zakaj ste, ko ste bili županja, dopustili, da se je 2,5 milijona evrov nepremičnega premoženja prodalo v nasprotju z veljavnim zakonom, brez cenitve oziroma brez ustreznih metod prodaje. Ampak to je ugotovilo Računsko sodišče, tako je pač bilo - in pika. Me zanima, če bi to naredil jaz. Sto ovadb bi si prislužil, pa še popljuvan bi bil od vas stokrat v Državnem zboru. Zares je pred volitvami napisala na plakatu na veliko, cela Slovenija jih je bila polna, 1.219.778 evro si je lani izplačalo 46 članov nadzornih svetov petih državnih podjetij, to je skoraj tisoč povprečnih plač. Res je, na prvi pogled sploh ni nobene laži, je pa ena velika groba manipulacija. Primerjan je bil letni znesek z mesečnimi plačami. Kajti teh 46 članov si je izplačalo toliko, kot znaša 42 letnih povprečnih plač. Glejte, že takrat se je s to Novo politiko začela manipulacija, laži, podtikanja, čemur smo priče sedaj v tem času neizmerno. Žal, tudi danes v Državnem zboru, ko bi morali skozi razpravo o ustanovitvi te preiskovalne komisije govoriti o tem, ali smo sploh sposobni do neke mere to politično nehigieno sanirati ali ne. Jaz ugotavljam, da je žal niste sposobni, kar ponovim še enkrat, to ni slabo samo za vas, v tem primeru govorim o Zares, ni samo za Vlado to slabo, za celotno Vlado, ker bi moral predsednik Vlade potegniti ustrezne konsekvence, slabo je za celoten Državni zbor in za celotno slovensko politiko.
Hvala. Gospod Rožej, izvolite, imate postopkovni predlog. Ampak, prosim, držimo se poslovnika.
Hvala lepa, predsedujoči. Glede na razpravo, ki je bila zdajle, pa na to kolega Vizjaka in tisto prej kolega Gantarja, kolegice Pečanove pa še kakšno, bom pa rekel zdaj v jeziku, ki je danes popularen, utemeljeno sumim, da v Državnem zboru obstajata dve vrsti magnetogramov, ena za eno stran parlamenta, ena za drugo stran parlamenta, ker na podlagi razprav sklepam, da ne beremo istih stvari. Zato predlagam, predsedujoči, da preverite pri pristojnih službah, če Državni zbor izdeluje samo ene vrste magnetogramov. Hvala.
No, gospod Rožej, to je neresen predlog. Vi lahko to sami preverite. Gospod Jurša, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Danes sem se enemu od poslancev pritoževal nad današnjo razpravo, pa mi je rekel: "Veš, taka je parlamentarna demokracija." No, če je to tako, potem se bom moral s tem tudi sprijazniti. Poglejte, mi, novi, kaj kdo od nas novih misli o vas, starih, to ve vsak zase. Jaz bom poskušal to na koncu svoje kratke razprave tudi povedati. Preiskava suma klientelizma in koruptivnega ravnanja nosilca javne funkcije, pa smo potem po vrsti začeli naštevati: pridobivanje javnih nepovratnih sredstev, utaja davkov, pridobivanje statusa kmeta - zelo zanimiva zadeva, nisem vedel da je to tako pomembno -, nepopolno prikazovanje premoženjskega stanja ter izvora - bolje rečeno, da je nekdo lagal; no, s tem se že strinjam, da bi bilo treba povedati - neplačani davki, slabo zavarovana posojila, ki so bila pridobljena s strani Nove Ljubljanske banke Ultri, in tako dalje. To so trditve tistih, ki so predlagali, da se ta preiskava tudi uvede. Sprašujem se, ali imamo v tej državi ustrezne institucije, ki bi reševale te probleme. Če jih nimamo, potem lahko preprosto in enostavno govorimo, da nismo pravna država. Na drugi strani pa so zagovorniki nosilca javne funkcije, ki je osumljen vseh teh početij in seveda zagovarjajo tega, ki je teh početij osumljen s strani tistih predlagateljev. In govorijo o nekih drugih zadevah, ki so se v neki daljni ali bližnji zgodovini dogajale na takšen ali drugačen način. Veste, ko človek razmišlja, potem lahko na koncu na osnovi vsega tega, kar se je danes povedalo, kar se bere v časopisih, nazadnje v Magu, lahko ocenjuje, da v tej državi ne delamo drugega, kot krademo. Je pa res, kar bi na koncu želel povedati, da mi, mladi, če se lahko tako imenujemo, vsaj jaz mislim tako, da vi, ki ste že dolgo tu notri, veste vse, kaj ste [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]počeli v preteklosti, kaj počnete in kaj boste počeli. Zato bi bilo dobro, če bi bil mandat poslanca omejen.
Hvala. Končali smo razpravo. Na podlagi drugega odstavka 4. člena Poslovnika Državnega zbora o parlamentarni preiskavi Državni zbor o odreditvi parlamentarne preiskave ne glasuje, zato ugotavljam, da je Državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma klientelizma in koruptivnega ravnanja ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospoda Gregorja Golobiča pri pridobitvi znatnih javnih nepovratnih sredstev in poslov na javnih naročilih za gospodarske družbe v skupini Ultra [[projekt mestne kartice Urbana, sistem za sledenje in nadzor avtobusov javnega podjetja Ljubljanski potniški promet d.o.o., fiktivni posel varovanja gospodarske družbe Mercator d.d., elektronizacija študentske prehrane, ki naj bi jo izvajala gospodarska družba Margento R&D d.o.o. itd]] , v katerih je g. Gregor Golobič solastnik, ter pri prenosu področja elektronskih komunikacij Ministrstva za gospodarstvo na Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma, da je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo g. Gregor Golobič utajil davke, neupravičeno pridobil status kmeta za nakup kmetijskih zemljišč ter pristojnim organom nepopolno prikazal svoje premoženjsko stanje ter njegov izvor, za ugotovitev politične odgovornosti ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo g. Gregorja Golobiča zaradi suma izogibanja plačevanja davkov Republiki Sloveniji ob svojem aktivnem sodelovanju pri zviševanju davčnih bremen državljanom Republike Slovenije in za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma klientelizma in koruptivnega ravnanja ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo g. Gregorja Golobiča za pridobitev slabo zavarovanih posojil, ki so bila odobrena s strani banke NLB d.d., ki je v večinski državni lasti, za gospodarske družbe v skupini Ultra. Namen parlamentarne preiskave je: Prvič. Zaradi ugotovitve politične odgovornosti razjasniti dejansko premoženjsko stanje ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospoda Gregorja Golobiča, predvsem pa izvor tega premoženja. Obstaja sum, da gospod Gregor Golobič Komisiji za preprečevanje korupcije ni prijavil vsega premoženja, saj naj bi bil poleg navidezne gospodarske družbe oziroma poštenega predala družbe Ultra sum iz Amsterdama, preko katere je solastnik gospodarskih družb v skupini Ultra, solastnik še dveh dodatnih poštnih predalov na Nizozemskem, poštnega predala v davčni oazi Singapur in drugega stvarnega ter finančnega premoženja. Drugič. Zaradi ugotovitve politične odgovornosti razjasniti, ali je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod Gregor Golobič ravnal klientelistično in koruptivno, ko so gospodarske družbe iz skupine Ultra pridobile zelo visoke zneske nepovratnih državnih pomoči od Ministrstva za gospodarstvo in celo od Ministrstva za šolstvo, ter da se je preneslo področje elektronskih komunikacij, področje poslovnega interesa oziroma delovanja gospodarskih družb iz skupine Ultra, z Ministrstva za gospodarstvo na Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, ki ga vodi gospod Gregor Golobič. Tretjič. Zaradi ugotovitve politične odgovornosti razjasniti, ali je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod Gregor Golobič ravnal klientelistično ter koruptivno pri pridobitvi poslov gospodarskih družb v skupini Ultra z državnimi in javnimi podjetji, ter z lokalnimi skupnostmi in z državo [[projekt mestne kartice Urbana, sistem za slednje in nadzor avtobusov javnega podjetja Ljubljanski potniški promet d.o.o., fiktivni posel varovanja gospodarske družbe Mercator d.d., elektronizacija študentske prehrane, ki naj bi jo izvedla gospodarska družba Margento R&D d.o.o. in tako dalje]] . Četrtič. Zaradi ugotovitev politične odgovornosti razjasniti, ali se je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod Gregor Golobič z domnevno ustanovitvijo tujih navideznih gospodarskih družb oziroma poštnih nabiralnikov v tujini in transakcijami med njim in gospodarskimi družbami skupine Ultra oziroma skupine Hram Holding v Sloveniji izognil plačevanju davkov Republiki Sloveniji. Petič. Zaradi ugotovitve politične odgovornosti razjasniti, na kakšen način je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod Gregor Golobič prišel do deleža v gospodarskih družbah skupine Ultra, ali kot darilo, ali kot nakup, ali na kakšen drug način, in ali ni pri tem prišlo do utaje davkov. Razjasniti je treba njegovo politično odgovornost tudi pri tem, da kot nosilec javne funkcije sodeluje pri zviševanju davčnih bremen svojim državljanom, sam pa naj bi se z ustanavljanjem navideznih gospodarskih družb oziroma poštnih nabiralnikov v tujini in s podobnimi mahinacijami plačevanju davkov Republiki Sloveniji izogibal. Zaradi ugotovitve politične odgovornosti razjasniti tudi, kako in na kakšen način je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod Gregor Golobič pridobil status kmeta, da je leta 1999 lahko kupil kmetijsko posest, katere nakup je takrat veljavni zakon o kmetijskih zemljiščih dovoljeval le kmetom. Šestič. Zaradi ugotovitve politične odgovornosti razjasniti, ali je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod Gregor Golobič izkoristil svoj politični položaj oziroma ravnal koruptivno, ko so bila gospodarskim družbam v skupini Ultra, katerih solastnik je, dodeljena nezavarovana oziroma neustrezno zavarovana posojila, ki jih je odobrila NLB d.d., ki je banka v večinski državni lasti. Obseg parlamentarne preiskave je: preiskava naj zajema sum klientelizma, koruptivnega ravnanja, prikrivanja dejanskega premoženjskega stanja in izvora tega premoženja, pridobivanja protipravne premoženjske koristi in drugih ugodnosti ter izogibanja davkom, tudi nezakonitega, ministra za visoko šolstvo znanost in tehnologijo ter predsednika politične stranke Zares gospoda Gregorja Golobiča. Preiskava naj zajame tudi sum klientalizma in koruptivnega ravnanja gospoda Gregorja Golobiča za pridobitev slabo zavarovanih posojil, ki so bila odobrena s strani NLB d.d., ki je v večinski državni lasti, za podjetje v skupini Ultra. Preiskava naj se osredotoči na obdobje od leta 1996 dalje, ko naj bi bil nekdanji vodilni član stranke LDS gospod Borut Razdevšek postavljen za vodjo dobičkonosnega projekta GSM v Mobitelu in naj bi se vsa dela pri postavljanju GSM omrežja prenesla na Ultro d.o.o. Cesta Otona Župančiča 23.a, Zagorje, katere lastnik naj bi bili člani in simpatizerji LDS, sedaj večinoma stranke Zares. Eden od solastnikov pa naj bi bil tudi predsednik stranke Zares in minister v vladi Boruta Pahorja gospod Gregor Golobič, ki naj bi solastništvo javnosti priznal šele potem, ko ga je ta ujela na laži. Parlamentarna komisija je s tem odrejena. Mandatno-volilno komisijo Državnega zbora s tem v zvezi prosim, da pripravi predlog sklepa o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije v skladu z vsebine odrejene parlamentarne preiskave in ga posreduje v odločitev Državnemu zboru najkasneje na prihodnji seji zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU PRAVICE DO SOJENJA BREZ NEPOTREBNEGA ODLAŠANJA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Boštjan Škrlec, državni sekretar, Ministrstvo za pravosodje, izvolite.
Gospod predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja. Besedilo, ki je danes pred vami, je dopolnjeno besedilo predloga zakona in dejansko predstavlja proaktiven korak Vlade v smislu delovanja države na področju varovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, pri tem zlasti zagotavljanja ustavne pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja iz 23. člena Ustave Republike Slovenije in tudi konvencijske pravice do sojenja v razumnem roku iz 6. člena Evropske konvencije o človekovih pravicah. Po mnenju Vlade bodo predlagane spremembe dodatno okrepile izvajanje veljavnega zakona in to predvsem na področju konkretizacije pospešitvenih ukrepov, ki naj v konkretnih sodnih postopkih omogočijo izkazljive pospešitve reševanja sodnih zaostankov. Kot je bilo navedeno že v obrazložitvi zakona, gre za proaktivno nadgradnjo zakona, ki je bil sprejet leta 2006 in ki je do sedaj že tudi prestal test na Mednarodnem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu kot učinkovit in primeren, skladno z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah uveljavljen sistem varovanja pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja. S predlaganimi spremembami pa zgolj krepimo njegovo učinkovanje in dopolnjujemo že obstoječe zakonske rešitve v skladu z doseženimi standardi na tem področju. Od vsebinskih rešitev naj omenim predvsem naslednje. Zakon natančneje razdeljuje pristojnosti oziroma obveznosti predsednikov sodišč, da v primerih, ko presojajo o uporabi pospešitvenih pravnih sredstev, to svojo odločitev vsebinsko bolj podrobno obrazložijo, in ugotovijo ali je treba reševanje konkretne zadeve pospešiti. S tem se po eni strani veča odgovornost sodnega dela v pravosodju, po drugi strani pa se krepi legitimnost in transparentnost teh postopkov, vse z namenom, da se stranki kar najjasneje varujejo in zaščitijo njene pravice do sojenja v razumnem roku. Razširjena je tudi pravna podlaga oziroma pravni naslov glede uveljavljanje pravičnega zadoščenja. Ta pravica je sedaj razširjenja tudi na zadeve, ki so odločene v postopkih z izrednimi pravnimi sredstvi, in ne več le zgolj na zadeve, ki se končajo s pravnomočno sodbo. S tem se širi obseg pravic, ki so varovane, in se dejansko s tem krepi varstvo strank v sodnih postopkih. Končno naj omenim tudi to, da predlagane rešitve določajo in omogočajo natančneje povezave določb veljavnega zakona, kar pomeni boljšo notranjo sistematiko zakona. To pa pomeni večjo preglednost in večjo jasnost določb zakona. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje Državnega zbora je 30. 6. 2009 sprejet več amandmajev, s katerimi, ocenjujem, da je bil dosežen bistveni napredek v kvaliteti tega besedila, zlasti v smislu pripomb, ki jih je podala Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. In ocenjujem, da bo s sprejetjem takšnega besedila tako strankam kot tudi sodiščem, ki bodo odločala o pravici do sojenja v razumnem roku, omogočeno bolj učinkovito delo. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora, dr. Vinku Gorenaku. Prosim.
Hvala lepa. Kot že rečeno, Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je ta zakon obravnaval na 6. seji, 30. junija 2009. Predlagatelj je Vlada, Kolegij predsednika Državnega zbora pa je določil skrajšani postopek. Na odboru smo razpolagali z mnenjem Komisije Državnega sveta, Zakonodajno-pravne službe in mnenjem Sodnega sveta. Predstavnik predlagatelja je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal to, kar smo pravkar slišali s strani državnega sekretarja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da je večina njihovih pripomb upoštevanih v amandmajih koalicije. Predstavnik Državnega sveta pa je podprl zakon. V nadaljevanju je odbor brez razprave sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije k 3., 4., 5., 6., 8., 9., 10. in 11. členu ter Poslanske skupine SDS k 8. členu. Ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS k 2. in 3. členu, ni pa glasoval o amandmaju k 4. členu, ker je ta postal brezpredmeten. Odbor je nato glasoval o predlogu besedila v celoti in ga tudi sprejel. Besedilo zakona je v prilogi. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Gvido Kres bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Glede na ustavno pravico do sojenja brez nepotrebnega odlašanja in konvencijsko pravico do sojenja v razumnem roku bi bili v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke najbolj veseli takrat, ko varstva pravic do sojenja brez nepotrebnega odlašanja sploh ne bi potrebovali. Ker pa je stanje v sodstvu pripeljalo do te situacije, da imamo ogromne sodne zaostanke in da praktično ni državljana, ki bi do sodbe prišel v razumnem roku, je pač tak zakon potreben. Lahko nas tolaži le dejstvo, da je ta zakon eden od učinkovitejših zakonov, ki urejajo način uresničevanja in varstva človekovih pravic. Noveli zakona seveda ne moremo nasprotovati, ker prinaša še bolj jasno določena pravna sredstva, s katerimi naj bi stranke sodnih postopkov dosegle prenehanje nepotrebnega odlašanja sodišč pri odločanju v njihovi zadevi. Gre torej za okrepitev pravice in položaja strank sodnih postopkov v postopkih po tem zakonu. Jasneje so opredeljene tudi obveznosti Vrhovnega sodišča Republike Slovenije in sodišč drugih stopenj, kadar odločajo o pospešitvenih pravnih sredstvih. Pa vendar, četudi bomo ta predlog zakona podprli, naj poudarim, da si v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke v prvi vrsti želimo bolj učinkovito sodstvo, sojenje brez nepotrebnega odlašanja in sodbe v razumnem roku. Želimo si torej bolj učinkovit celoten pravosodni sistem, v katerem ne bo prišlo do tega, da je nekdo leta priprt, potem pa postopek zaradi procesnih napak pade, državi pa grozi izplačevanje enormnih odškodnin. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Lepo pozdravljeni vsi zbrani. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pravic za sojenje brez nepotrebnega odlašanja bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije podprli. Ustavna pravica do sojenja brez nepotrebnega odlašanja oziroma pravic do sojenja v razumnem roku je ena od najpomembnejših človekovih pravic. Od hitrosti sojenja v konkretnih zadevah pred sodiščem je lahko odvisna konkretna usoda človeka, ki je bil nezakonito odpuščen v podjetju, kateremu dolžniki ne plačujejo računov, lastništvo nepremičnin, pravico dedovanja in tako dalje. Zato si moramo vsi prizadevati, da se zadeve pred sodišči, kjer se rešujejo spori med ljudmi in spori med državo in ljudmi, rešuje čim hitreje. S tega vidika pozdravljamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pravic za sojenje brez nepotrebnega odlašanja, ki ga je predlagala Vlada, in podpiramo proaktivno delovanje Vlade na temu področju, saj bo to v konkretnih zadevah pred sodišči omogočilo konkretnejše ukrepe za pospešitev reševanja sodnih sporov. Zakon o varstvu pravic do sojenja brez nepotrebnega odlašanja iz leta 2006, ki je bil sprejet kot reakcija naše države na znano sodbo evropskega sodišča za človekove pravice v primeru Lukenda proti Sloveniji, se v praksi izkazal kot ustrezen zakon, kar je zaenkrat potrdilo tudi Evropsko sodišče za človekove pravice. Ne glede na navedeno pa so od njegovega sprejetja res že minila dobra tri leta in je primerno, da se Državni zbor posveti vprašanju, ali so potrebne kakšne zakonske izboljšave, da je bil zakon še učinkovitejši z vidika pravic strank sodnih postopkov do hitrejšega sojenja. Predlagani zakon prinaša takšne izboljšave, zlasti glede dodatne konkretizacije odločitve predsednikov sodišč, ko odločajo o pritožbah ljudi in pravnih oseb zaradi predolgega trajanja sodnega postopka, in jih zato podpiramo. Povečuje se tudi odgovornost za delovanje sodstva na strani same sodne veje oblasti. Vse dokler podrobneje, morda že preveč podrobno, formalizacije v predlogu zakona o poročanjih sodstva omogočajo podrobno sledljivost razlogov nerešenih zadev, ne le formalnega poročanja o datumih obravnav, preklicnih rokov in podobno. S tega vidika smo tudi zadovoljni, da predlagani zakon očitno ustreza znatni večini v Državnemu zboru, kar se je pokazalo tudi na seji Odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje dne 30. junija 2009, ko je bil predlog zakona soglasno sprejet in se je tako pokazalo, da nam ni vseeno glede usode ljudi, katerih spore rešujejo slovenska sodišča, še posebej glede na trenutno gospodarsko stanje v Sloveniji in po svetu. Vsekakor pa menim, da mora biti končni cilj slovenske države odprava sodnih zaostankov v nekem razumnem času in da je to dolžnost vseh nas, ki se zavzemamo za pravno državo. In v primeru oziroma v prihodnosti, ko bo to doseženo in ne bomo več veliko potrebovali ta zakon, katerega spremembe in dopolnitve danes obravnavamo, saj se bodo skorajda v vseh zadevah sodni postopki izvajali hitro, brez zaostankov. Sicer ni edina rešitev za dosego cilja hitrega sojenja samo sistemsko zmanjševanje in na koncu odprava sodnih zaostankov k temu, da ne bo več problem predolgo trajanje sojenj, lahko na dolgi rok pripomorejo tudi izvajanje različnih oblik alternativnega reševanja sporov, zlasti mediacije. Glede na trenutno stanje, ko v Sloveniji še ni končno doseženo, da bi bil prevladujoči standard v postopku pred sodišči dejansko sojenje v razumnem roku, pa je ta predlog zakona nedvomno potreben in prinaša koristi vsem strankam sodnih postopkov, ki na sodiščih iščejo pravico in se branijo pred obtožbami in tožbami. Zato bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o varstvu pravic do sojenja brez nepotrebnega odlašanja podprli.
Hvala. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Socialnih demokratov nas veseli, da sprejeti zakon o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja, ki se uporablja od 1. januarja 2007, daje rezultate. Soglašamo, da je to v dveh letih uresničevanja zakona bi bilo prav, da preučimo, ali ga je mogoče izboljšati in zagotoviti še več garancij za njegovo uspešno uresničevanje. Ocenjujemo, da predlagane spremembe gredo v navedeni smeri, zato bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala. Gospa Eva Irgl bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Pred seboj imamo torej novelo zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja, ki jo je pripravilo Ministrstvo za pravosodje. Predlagatelj spremembe in dopolnitve utemeljuje s potrebo po nekaterih izboljšavah že obstoječega zakona. V razlogih za sprejetje je izrecno poudarjeno, da ne gre za večje vsebinske popravke ter da je obstoječi zakon dober. Torej tisti zakon, ki ga je pripravil prejšnji minister dr. Lovro Šturm kot odziv na sodbo Evropskega sodišča za človekove pravice v primeru Lukenda proti Republiki Sloveniji ter ureja način uresničevanja in varstvo ustavne pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja iz prvega odstavka 23. člena Ustave Republike Slovenije ter konvencijskih pravic do sojenja v razumnem roku in Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Usmeritev Ministrstva za pravosodje, da so spremembe potrebne v izogib morebitnim nejasnostim pri uporabi zakona na načelni ravni seveda ni napačna, saj gre vendarle za zakon, preko katerega se uresničuje ena od temeljnih človekovih pravic, to je pravica do sodnega varstva. Žal pa v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke po podrobnem pregledu zakonskega besedila predlaganih sprememb ugotavljamo, da gre zgolj za kozmetične popravke, ki so v večini primerov nepotrebni in v ničemer ne prispevajo ne k pravni varnosti ne krepitvi varstva človekovih pravic. In tako se zdi, da si ministrstvo in pravosodni minister s to novelo zakona, ki ne prinaša pravzaprav ničesar konkretnega, lahko rečemo, ne zna postavljati prioritet ministrstva. Mnogo bolj kot dejstvo, ali bo v tem zakonu vsebovana ta ali ona stavčna zveza, nas na primer skrbi nedavna odločitev Evropskega sodišča za človekove pravice, ki je v postopku zakoncev Šelih proti Republiki Sloveniji odločilo, da v Sloveniji ni učinkovitih pravnih postopkov pri ugotavljanju napak v zdravstvu. Gre za pomembno vprašanje, ki se prav tako nanaša na varstvo človekovih pravic. Naj poudarim, da se je glede predlaganih sprememb zakona s predlagateljem strinjati v eni zadevi, in sicer da je obstoječi zakon dober. Razlikujemo se le v oceni, ali je dober zakon res treba na vrat na nos spreminjati, sploh če vemo, da bi se lahko ta vlada ukvarjala z bistveno bolj pomembnimi zadevami, na primer, kako izboljšati položaj posameznikov glede na situacijo, v kateri se trenutno nahajamo. Prav tako smo mnenja, da podaljševanje besedila in njegovo pojasnjevanje z dodatnimi stavčnimi zvezami ne pomeni nikakršne dodane vrednosti, kvečjemu po nepotrebnem zapleta jedrnato in jasno besedilo zakona. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je treba doseči poenostavitev in standardizacijo sodnih postopkov, kar bo imelo posledico skrajšanje sodnih postopkov. V Slovenski demokratski stranki bomo predlagane spremembe podprli. Opozarjamo pa, da v bistvu ne prinašajo nobene dodane vrednosti. Najlepša hvala.
Hvala. Gospod Vito Rožej bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Čeprav se zna zgoditi, da moja razprava ne bo doprinesla nobene dodane vrednosti k tem razpravam, ki ste jih že do zdaj slišali, mi vseeno dovolite, da vam ukradem še kakšno minutko. Slišali smo že, da je bil Zakon o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja sprejet tudi zaradi primera Lukende proti Sloveniji, zaradi sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice, in veljavni zakon, kot je bilo že rečeno, včasih tudi pretirano poudarjeno, je dober in uspešen. V praksi obstajajo tudi kakšne nejasnosti, zato jih ta predlog zakona, ki je pred nami, želi odpraviti. Gre za rešitve proaktivne in preventivne narave, natančneje, ta predlog zdaj razdeljuje pristojnosti oziroma obveznosti predsednikov sodišč na način, da podrobno in vsebinsko presodijo v primerih uporabe pospešitvenih pravnih sredstev, ali je prišlo do neutemeljeno dolgega reševanja strankine zadeve. Povečuje se torej odgovornost sodišč, da vsebinsko kar najbolj kvalitetno odločijo o teh pospešitvenih sredstvih. Povečuje se tudi odgovornost odvetnikov, in sicer z določbami o preverjanju pooblastil odvetniku v primerih sojenja oziroma ugotavljanja pravičnega zadoščenja. Razširjena podlaga glede uveljavljanja pravičnega zadoščenja se sedaj širi na odločbe, sprejete v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi in ne le za odločitve sodišča, ki so dosežene v rednem postopku. Predlog zakona ne vsebuje nobenih sistemskih posegov v obstoječi zakon. Gre za dograjevanje obstoječega zakona, za dodatno krepitev ravni varstva človekovih pravic do sojenja brez nepotrebnega odlašanja. Zaradi vsega naštetega bomo v Poslanski skupini Zares zakon podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Anton Urh bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod državni sekretar s sodelavci, poslanke in poslanci. Stališče poslanske skupine k dopolnitvam zakona o varstvu pravic do sojenja brez nepotrebnega odlašanja. Zakon o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja je zagotovo zelo pomemben akt za vse stranke v sodnih postopkih v Republiki Sloveniji, saj vsem njim pripada ustavna pravica iz prvega odstavka 23. člena Ustave do sojenja brez nepotrebnega odlašanja in pravice iz prvega odstavka 6. člena Evropske konvencije o človekovih pravica do sojenja v razumnem roku. Odločilnega pomena za sprejetje tega zakona v letu 2006 je bila sodba Evropske sodišča v zadevi Lukenda iz oktobra 2005, čeprav je na predolgotrajne sodne postopke večkrat opozarjalo tudi naše Ustavno sodišče. Skratka, Republika Slovenija je na sodbo Evropskega sodišča reagirala izredno hitro in sprejet je bil zakon, ki je to področje celovito uredil. Ta zakon sicer ne pomeni popolne odprave problema sodnih zaostankov v Republiki Sloveniji, temveč gre za del programa Lukenda, katerega namen je odprava slednjih. Kljub temu, po naši oceni in oceni strokovnjakov, da gre za dober zakon, katerega bistven namen je zagotoviti učinkovito varstvo pravic strank v konkretnih sodnih postopkih, kjer sodišča brez utemeljenega razloga predolgo odločajo, se je v praksi izkazalo, da so njegove posamezne odločbe nedorečene in nejasne v tolikšni meri, da terjajo noveliranje osnovnega zakona. Predlog novele, ki ga obravnavamo ne posega samo v strukturo, v sam koncept osnovnih določb do te mere, da bi bistveno spreminjal notranjo sistematiko zakona. Gre torej za dopolnitve, katerih namen je večja, jasnejša preglednost določb za same stranke, saj so le-te praviloma in pogosto prava neuke. K predlaganim tako imenovanim popravkom oziroma izboljšavam osnovnega zakona, kot so, denimo, natančnejša opredelitev pristojnosti in obveznosti predsednikov sodišč, povečanje odgovornosti odvetnikov, natančnejša sestava kronologije reševanja konkretne zadeve s strani sodišč, razširjanje podlage glede uveljavljanja pravičnega zadoščenja in drugo bomo poslanci DeSUS-a prispevali svoje glasove z namenom jasnejše opredelitve pravil postopanja tako strank kot sodišč, predvsem pa učinkovitejšega varstva zakonsko uresničevane ustavne pravice. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Silven Majhenič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani prisotni. Zakon o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja je eden od ukrepov uresničevanja ustavne pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja. V ta namen se sprejema tudi predmetna novela, ki jo bomo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podprli, kljub temu pa smo mnenja, da ne bo prinesla želenih učinkov. Po mnenju Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bi za dosego varstva pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja morali sprejeti radikalnejše ukrepe. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke predlagamo: ukinitev trajnega sodniškega mandata in uvedbo 8-letnega, kajti mnogi sodniki svoje delo opravljajo slabo ali pa ga sploh ne. Pojavljajo se celo primeri, ki zbujajo dvom v poštenost in korektnost sodniških odločitev. Sodniki si zaradi neomejenega trajnega mandata lahko privoščijo marsikaj, kajti zavedajo se, da so bolj zaščiteni kot ogrožene vrste. Omejitev trajanja sodniškega mandata bi doprinesla k bolj kakovostnemu, učinkovitejšemu, nepristranskemu in poštenemu sojenju. Evropsko sodišče za človekove pravice je doslej ugotovilo, da je Republika Slovenija v več kot 200 primerih kršila človekove pravice, ki izhajajo iz pravice do sojenja v razumnem roku. Posledice nedela mnogih slovenskih sodnikov in sodišč plačujemo državljani Republike Slovenije, medtem ko sodniki, ki so kršili človekove pravice z nerazumnim zavlačevanjem sodnih procesov, ne nosijo nobenih posledic in mirno nadaljujejo s svojim nedelom. Prepričani smo, da bi sodnik moral za podaljšanje trajne sodniške funkcije doseči odlične rezultate dela, svoje delo pa opravljata hitro, učinkovito in pošteno. Predlagamo tudi uvedbo enakopravnosti pri sodniški in poslanski imuniteti. Sodniki za razliko od poslancev uživajo tako procesno kot materialno imuniteto. Nazadnje predlagamo tudi upoštevanje učinkovitosti pri delu sodnikov in tožilcev. Slovensko sodstvo determinirata dve konstanti: naraščanje sodnih zaostankov in nepriznavanje lastne krivde. Vse kršitve načela do sojenja v razumnem roku se lahko ugotovijo iz opravilne številke zadeve postopka v Republiki Sloveniji ter odgovorno sodnico oziroma sodnika, ki sta povzročila oziroma sta omogočila kršitev. V okviru "twining projekta" je bilo ugotovljeno, da je ravno mentaliteta sodnikov, slednji se ukvarjajo predvsem z vprašanjem ohranjanja privilegijev in materialnega položaja, tista, ki preprečuje razvoj in strokovnost sodstva v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes, čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali z glasovanji ob 21.40.
Spoštovane kolegice in kolegi, ministri, državni sekretarji, ministrica! Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Nadaljujemo s prekinjeno 29. točko dnevnega reda - Mandatno-volilne zadeve. Zbor bo v okviru te točke obravnaval še določilo kandidatov, ki v skladu s 17. členom Zakona o volitvah v Državni zbor postaneta poslanca za preostanek mandatne dobe namesto poslancev, ki jima je prenehal mandat. Ker je Aleksandru Ravnikarju zaradi smrti prenehal mandat, je Državna volilna komisija Državnemu zboru posredovala ugotovitev, da je mandat poslanca prešel na mag. Julijano Bizjak Mlakar. Ugotovitev je obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je Državnemu zboru tudi pisno poročala, poročilo ste prejeli na klopi. Prav tako je Državna volilna komisija zboru posredovala ugotovitev, da je zaradi prenehanja mandata poslancu Ivu Vajglu, ki je postal poslanec iz Republike Slovenije v Evropskem parlamentu, mandat prešel na Tadeja Slapnika. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo. Na glasovanje dajem naslednji predlog sklepa: Potrdi se poslanski mandat mag. Julijani Bizjak Mlakar, rojeni 7. septembra 1956, stanujoči v Kamniku, Pot na Dobravo 17. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Na glasovanje dajem naslednji predlog sklepa: Potrdi se poslanski mandat Tadeju Slapniku, rojenemu 17. oktobra 1973, stanujočemu v Slovenskih Konjicah, Gubčeva 8. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Poslanska kolega, Julijano Bizjak Mlakar in Tadeja Slapnika, vabim, da se nam pridružita in zasedeta svoji poslanski klopi. Kolegici in kolegu želim, da bi se dobro počutila v poslanskih klopeh in uspešno opravljala funkcijo poslanke oziroma poslanca. [[Aplavz.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMBE KONVENCIJE O FIZIČNEM VAROVANJU JEDRSKEGA MATERIALA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujem. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE SVETA EVROPE O UKREPANJU PROTI TRGOVINI Z LJUDMI. Predloga zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujem. Glasovanje teče. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O KASETNEM STRELIVU. Predloga zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec Anton Anderlič? Prosim, besedo dajem Antonu Anderliču za predstavitev poročila odbora.
Spoštovani. Mogoče se res komu zdi, da gre še za eno rutinsko zadevo, kot radi počnemo pri ratifikacijah, vendar tukaj gre za eno specifično zadevo v tem krutem svetu in 11. julija 2007 je Državni zbor na pobudo dveh predsednic avstrijskega parlamenta in norveškega parlamenta sprejel deklaracijo o omejevanju kasetnega streliva. Žal smo tisto deklaracijo malo "sfižili", kasneje je med državami prišlo do širšega sporazuma in 94 držav je sprejelo Konvencijo o prepovedi proizvodnje, uporabe in sicer razpolaganja s kasetnim strelivom. Žal tisti največji, ki so udeleženi v proizvodnji in trgovini, se ne pridružujejo tem sklepom in na nek način je bilo tudi takrat, leta 2007, takšno razpoloženje v tem Državnem zboru. Kot rečeno, v tem času se je v svetu marsikaj spremenilo. Kasetno strelivo je najbolj nevarno za civiliste. Spomnimo se iz leta 1991, torej na naših tleh, in iz nekaterih primerov tudi kasneje na teritoriju bivše Jugoslavije, pa tudi širše v svetu, kaj je to kasetno strelivo predvsem za civilno prebivalstvo pomeni. Odbor je podprl, normalno, to konvencijo, s tem da je predlagal Vladi, z dvema sklepoma, obnovil ju je pravzaprav, da tisto, ker je bilo 11. julija 2007 tukaj že sprejeto, da preprosto naša vlada in naš parlament izpelje. Prvič, da se pripravi zakon o prepovedi, to da sprejmemo konvencijo in da se nekaj zavežemo, je nekaj, kar velja, pa ne velja. Torej, če druge države zmorejo in prepovedujejo na svojem ozemlju in za svoje vojske in druge prepoved popolnega posedovanja in tudi sploh uporabe tega streliva, je prav, da to naredimo tudi v Sloveniji. Državni zbor je ta sklep že sprejel, Vlada prejšnja niti sedanja, tega še ni pripravila in verjamem, da bo ta sklep odbora naletel na plodna tla. In drugi sklep, Slovenija poseduje 1080 kosov kasetnega streliva, hranijo ga na nekih mestih, ne vem kje, in so si zadali prehodni rok 8 let, imajo rok po konvenciji. In v dobrih štirih, petih, šestih letih naj bi storili to tudi doma. Odbor je soglasno sprejel sklep, da naj Vlada poskrbi, da takoj uničimo vse kasetno strelivo, ki ga nimamo za kaj potrebovati. Po ženevskih konvencijah in vseh ostalih ga pa tako ali tako ne bi smeli uporabljati za kakršnekoli namene. Kot rečeno, odbor predlaga zboru, da to konvencijo podpre, Vladi pa je predlagal dva sklepa, za katera mislim, da sta zelo pomembna; in pomembna so dejanja, čeprav smo majhni v tej veliki zgodbi, ampak tukaj se mi zdi, da lahko storimo vsaj ta dva koraka, o katerih sem govoril.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Prijavil se je gospod Anton Anderlič. [[Ne želi.]] Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26 TOČKA DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI DODATNEGA PROTOKOLA H KONVENCIJI O ČLOVEKOVIH PRAVICAH V ZVEZI Z BIOMEDICINO GLEDE GENETSKEGA TESTIRANJA ZA ZDRAVSTVENE NAMENE. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Obravnaval ga je Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE TER SVETOM MINISTROV BOSNE IN HERCEGOVINE O GOSPODARSKEM SODELOVANJU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O POTNIH LISTINAH, URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O TUJCIH, URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH, URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O POLICIJI. Uradna prečiščena besedila je pripravila Zakonodajno-pravna služba in jih zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o potnih listinah." Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti 3. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je Državni zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se prečiščeno besedilo Zakona o tujcih." Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti 3. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o gospodarskih družbah." Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 78, proti nihče. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o policiji." Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda - obravnava Predloga resolucije o Nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih 2009 do 2015. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju k petemu poglavju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k petemu poglavju. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 72, proti 4. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. Prehajamo na odločanje o Predlogu resolucije o Nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih 2009 do 2015 v celoti. Ob tem vas obveščam, da me Vlada oziroma Zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bila resolucija neusklajena. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 78, proti 3. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je resolucija v celoti sprejeta. S tem zaključujem to točno dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o dodatnem davku od dohodkov članov poslovodstev in nadzornih organov v času finančne in gospodarske krize v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS in pri tem opozarjam, če bo ta amandma sprejet, je amandma pod številko 2 brezpredmeten, to je amandma poslanskih skupin SD, Zares, LDS, DeSUS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SD, Zares, LDS in DeSUS h 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Za je glasovalo 69, proti 3. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 13. členu. Opozarjam, če bo ta amandma sprejet, je amandma pod številko dva brezpredmeten, to je amandma poslanskih skupin SD, Zares, LDS, DeSUS k 13. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 44. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SD, LDS, Zares in DeSUS k 13. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih, s tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji zbora. Predlog zakona za tretjo obravnavo bodo pripravile službe Državnega zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici v okviru rednega postopka. K predlogu zakona matični delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, torej s tretjo obravnavo predloga zakona o plačilnih storitvah in sistemih v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predloga zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih, skrajšani postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti nihče. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o dohodnini, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o dohodnini ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SLS gospod Franc Bogovič.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo vložili ta zakon z namenom, da se razčisti nejasnost, ki povzroča pri obdavčitvi težave, kar se je zgodilo tako v lanskem letu kot v letošnjem letu. In v izogib teh težav smo mnenja, da bi bilo prav, da poslanke in poslanci ta zakon sprejmemo. Tudi na Odboru za kmetijstvo, kjer smo to problematiko obravnavali, smo dobili podporo Ministrstva za kmetijstvo, ki se je tudi potrudilo, da smo se te zagate v letošnjem letu rešili in je bila potem tudi na področju financ zadeva v letošnjem letu usklajena. V izogib temu, da bi se vsako leto posebej zaposleni na Ministrstvu za finance zatekali k takšni in drugačni interpretaciji zakona, predlagamo, da takšen zakon sprejmemo, da bi to nejasnost razrešil. Zato bomo to podprli in pozivamo tudi ostale poslance, da storijo enako.
Hvala lepa. Želite obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Naj opozorim najprej kolegice in kolege, da je sklep negativen. Pomeni, da moramo tisti, ki smo za to, da se Zakon o dohodnini sprejme, glasovati proti, da ne bo kakšnih nejasnosti. Veste, zakaj? Ker znajo nekateri umetniki pisati takšne predloge, da na koncu še sami ne vedo, kaj so napisali; to je jasno dokazljivo. [[Oglašanje v dvorani.]] No, brez komentarjev, prosim. Vlada je bila na Državnem svetu nasprotovala temu predlogu. Potem je Vlada na seji matičnega delovnega telesa ni nasprotovala temu predlogu. In potem, ker se ne more koalicija znotraj Vlade zmeniti, so na seji matičnega delovnega telesa sami sebi nasprotovali in so spet nasprotovali predlogu, ki so ga že podpirali. Tako da je to, prvič, neresno, in te neresnosti ne moremo jemati kar tako: na Svetu - proti, na matičnem telesu Vlada - za, predstavniki Vlade proti sklepu lastne Vlade. Zdaj se zmenite! Mislim, da je predlog korekten. In tisti, ki ste bili na vseh teh srečanjih in poslušali vse te nebuloze, boste seveda glasovali proti predlaganemu sklepu, da Zakon o dohodnini ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ker je to eden mnogih zakonov, ki jih Vlada obljublja, da jih bo dogradila, eden od 37 ali koliko že. Hvala.
Hvala lepa. Zbor glasuje o predlogu matičnega delovnega telesa, ki naj bi postal predlog sklepa, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 34. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o družbah tveganega kapitala, nujni postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 13.7.2009. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 1. členu, pri čemer opozarjam, če bo ta amandma sprejet, postane amandma poslanskih skupin DeSUS, LDS, SD in Zares pod številko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin DeSUS, LDS, SD in Zares k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti 6. (Za je glasovalo 66.)(Proti 6.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 1. členu dopolnjenega predloga zakona, zato sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravate ob tem členu vložiti amandma. Ne nameravajo. Torej, ugotavljam, da k predlogu za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vsa, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti nihče. (Za je glasovalo 78.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo predloga zakona o pravici do plačila prispevka za socialno zavarovanje samozaposlenim v domači in umetnostni obrti. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o pavici do plačila prispevkov za socialno zavarovanje samozaposlenim v domači in umetnostni obrti je primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Gospod Jože Tanko v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa. To je eden od zakonov, ki pomeni marsikomu izhod iz težavne situacije, izhod iz krize. Po eni strani omogoča marsikomu, ki bi se na novo lotil domače in umetnostne obrti izhod iz krize in rešitev za družino. To pomeni tudi, da bi država približno petkrat manj temu plačala prispevkov, kot znašajo stroški nadomestila za brezposelnost in mislim, da bi morala država sistemsko spodbujati, da se vsi tisti, ki so prišli [[...]]
Prosim mir v dvorani!
[[...]]ki so prišli na zavod za zaposlovanje, da bi sami poiskali izhod iz krize z obrtnimi znanji, ki jih imajo. Po drugi strani pa pomeni ta pomoč tudi zaščito naši domači in umetnostni obrti, naši nacionalni posebnosti, naši kulturni dediščini, po kateri se razlikujemo od drugih narodov. Menim, da bi to nacionalno posebnost bilo treba ohranjati. Vedeti je treba, da je v 10-ih letih število izdelovalcev domače in umetnostne obrti padlo za eno tretjino, da jih je samo še nekaj več kot 300, in to ne zato, ker bi bili ti izdelovalci komurkoli nelojalna konkurenca, ampak zato, ker so žrtve nelojalne konkurence, ker so žrtve cenenih izdelkov s Kitajske in tudi drugih vzhodnoevropskih držav. Menim, da bi država morala imeti toliko razumevanja in razsodnosti, da bi pomagala ohraniti to našo tradicijo, posebnost, in kot sem že prej rekel, omogočiti tudi ljudem, ki prihajajo na zavod za nezaposlene, da bi s tem svojim znanjem tudi poiskali izhod in sami reševali problem, ne tako kot zdaj, da to rešuje država namesto vseh. Predlagam, da omenjeni predlog zakona podprete. Moram pa tudi povedati, da podobna rešitev velja tudi za samozaposlene v kulturi, in če smo tam našli neko možnost, da stimuliramo in plačujemo prispevke arhitektom in podobnim kulturnikom, potem je še toliko bolj pomembno, da se podpre ljudi, ki delajo s svojimi rokami, preprostimi orodji, ki ne morejo delati izdelkov, ki so visokotehnološki, so pa naši domači in izhajajo iz naše zgodovine in lahko predstavljajo tudi pomemben element širitve naše kulturne ponudbe in še marsičesa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi. Torej, poslanska skupina bo predlog navedenega zakona podprla. Vemo, da v Sloveniji marsikateri poklici, stari poklici propadajo in na nek način jim je treba pomagati. To je eden razlog. Drugi razlog je to, da je tudi turistična ponudba spominkov in ostalih zadev čedalje bolj pičla. Mnogokrat je izredno problematična ravno zaradi teh dejstev, ker ni stimulativno izdelovanje raznih spominkov, turističnih spominkov, je tudi zaradi tega treba zadevo na nek način urediti, je treba podpreti. Torej glede na to, da je bilo v široki razpravi tukaj opozorjeno na nedorečenost, da bi bilo treba marsikatere stvari drugače definirati - se strinjamo. Se strinjamo s tem, saj konec koncev gre za prvo obravnavo in v drugi obravnavi je mogoče vse te stvari tudi urediti. Gre tudi za samozaposlitev posameznikov v današnji situaciji, ko mnoga delovna mesta, žal, propadajo, na tem področju pa je mogoča marsikatera samozaposlitev. Da ne bi našteval še drugih razlogov, ker me tudi čas preganja, poslanska skupina, kot rečeno, bo podprla ta zakon in prepričan sem, da ga je mogoče za drugo obravnavo tudi v nekaterih delih tudi ustrezno korigirati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 41. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda - s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o jamstveni shemi Republike Slovenije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o jamstveni shemi Republike Slovenije je primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa. Vlada ne zamudi možnosti, ko omenja, da je Zakon o jamstveni shemi eden izmed temeljnih ukrepov, s katerim je sprostila tako imenovan kreditni krč, vendar so dejstva, o katerih najbolje pričajo gospodarstveniki, drugačna. Posojila, tudi tista s poroštvom države, so bodisi draga bodisi nedostopna in zadnja anketa med obrtniki, ki jo je objavila tudi revija Obrtnik, je povedala, da je približno 80% obrtnikov bodisi mnenja, da kreditov sploh ni mogoče dobiti, ali pa, da je dostop do kreditov otežen. Novela zakona, s katerim smo želeli v Slovenski demokratski stranki omejiti aktivnosti bank v času gospodarske in finančne krize, je osnovni namen, da bi se banke pretežno ukvarjale s tistim, kar je danes največji problem. To je zagotavljanje denarja za gospodarstvo aktivnost, torej za investicije, za obratna sredstva, za razvojne namene, ne pa za razne lastniške konsolidacije, prevzeme in podobno. Zato smo predlagali, da so tiste banke, ki so v jamstveni shemi in so deležne te krepitve s strani države, torej so tako okrepljene, da se te naj ne ukvarjajo z reprogramiranjem ali pa odobravanjem novih kreditov za namene, ki ne povečujejo gospodarske aktivnosti. V situaciji, ko imamo kreditni krč, ko se gospodarstvo sooča s pomanjkanjem kreditov, moramo sporočiti in dati s strani države jasne prioritete finančnemu sektorju. In to je osnovni namen zakona. Jaz se pač bojim, da bo večina kreditnih aktivnosti, povezanih z lastniškimi konsolidacijami, prevzemi in menedžerskimi odkupi, omejila te kredite tudi drugim, ki so jih še kako potrebni in ki bi prispevali k večji gospodarski aktivnosti. Ne nazadnje je tudi Eurostat poročal o padcu bruto domačega proizvoda v Sloveniji, ki je eden izmed najbolj drastičnih v Evropski uniji in v evroobmočju, daleč pod povprečjem tudi evropskih držav, razvojni zaostanek povečujemo, ne pa zmanjšujemo, kot smo to bili priča v preteklih letih. Zato je to pomemben ukrep k [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]večji gospodarski aktivnosti in večji aktivnosti bank.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o davčnem postopku je primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine mag. Andrej Vizjak v imenu Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Zgodba tega predloga zakona je povsem preprosta. Želimo podjetja razbremeniti nepotrebnega administriranja. Namreč, danes podjetja preko raznih plačilnih nalogov plačujejo številne obveznosti državi, nekatere obveznosti ZPIZU, Zavodu za zdravstveno zavarovanje, davčnim organom in podobno. Želimo s tem predlogom praktično omogočiti podjetjem, da z enim nakazilom na enoten račun poravnavajo vse obveznosti do države in da se kasneje iz tega enotnega računa poplačajo drugi, tako skladi kot tudi državni proračun preko davkov. Torej, po naši oceni ta ukrep ne bi prinesel nobenih resnih finančnih posledic za proračun, bi pa ogromno prinesel zlasti malim in srednje velikim podjetjem, ki se utapljajo v teh birokratskih opravilih kar znova in znova. Menim, da so v teh malih podjetjih v enem človeku združeni tako kadrovnik, razvojnik, računovodja kot tisti na koncu, ki dela, in tisti, ki pomete za sabo. In vsakršna razbremenitev teh ljudi, na katere tudi veliko stavimo v času te krize, je dobrodošla. Zato je tudi ta zakon vreden podpore in ga bomo podprli v SDS.
Hvala lepa. Obrazložitev v lastnem imenu? Prosim, gospod Tanko, v lastnem imenu.
Hvala lepa. Jaz vem, da je stvar že malo smešna, malo komična, ko tako padajo dobri predlogi Slovenske demokratke stranke. Vendar v tem primeru čutim potrebo, da povem, da v primeru, ko plačujemo prispevke, recimo od plače, slovenske povprečne bruto plače, ko podjetnik to plačuje, plačuje devet prispevkov: štiri iz plače in štiri prispevke na plače. Od teh devetih položnic so kar na štirih zneski nižji, kot je strošek provizije. To se pravi, da morajo samozaposleni s.p.-ji plačati več za provizijo, kot je prispevek, recimo, za starševsko varstvo ali pa prispevek zavoda za zaposlovanje in tako naprej. Situacija je paradoksalna in mislim, da je smiselno, da ne samo mi, kot predlagatelji, ampak tudi drugi, podprete rešitev, ki dejansko pomeni nek administrativni napredek, ki pomeni približno 10 milijonov stroškov manj na leto za te, ki te položnice plačujejo in to državi proračun ne stane popolnoma nič. To v celoti bremeni prihodke bank in enostavno bi se izognili tem stvarem kot paradoksalnim situacijam, ko so zneski na položnicah nižji od bančnih provizij. Predlagam, da tudi vi ta zakon podprete. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 45. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda - prvo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o kmetijskih zemljiščih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembi Zakona o kmetijskih zemljiščih je primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, Franci Bogovič, prosim.
Podpiramo Predlog zakona o spremembi Zakona o kmetijskih zemljiščih. Danes vidimo, da glasovalni stroj deluje zelo namazano. Upam, da ne bo tudi v tem primeru. Poznamo tudi obrazložitve Vlade, ki nasprotuje sprejetju z obrazložitvijo, da bo sama poskrbela, da bodo ti zakoni urejeni kot pri vseh ostalih. Pozivam pa ravno zaradi tega, iz praktičnih primerov, ki jih imamo na terenu, kjer se ukvarjamo tudi z realnim življenjem. Na Krškem polju želimo približno 1000 hektarjev kmetijskih zemljišč skomasirati, ker nismo dobili 80% soglasja, smo območje razdelili na štiri območja. Na enem območju smo zdaj na 80%, na treh pa še med 70 in 80%. Zato tako lahkomiselno in na nek način dogovorjeno glasovanje včasih tudi malo posega v realno življenje in upam, da ne bo prehudo za koalicijo, da tudi to podpre. Kajti, marsikatera komasacija bi se lahko pričela prej, kajti bojim se, kot predsednik Odbora za kmetijstvo še nisem seznanjen z novelo tega zakona in ne vem, kdaj ga imate namen prenesti v obravnavo v parlament.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke Marijan Pojbič.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki bomo predlog zakona, ki smo ga tudi mi vložili, z velikim veseljem podprli. Navedel bom samo nekaj razlogov ali pa vsaj enega, tistega ključnega, zakaj smo se odločili za vložitev tega zakona. Kot veste, vsi podatki kažejo, da je v Sloveniji razdrobljenost in majhnost kmetij izredno kritična, na kar opozarjajo tudi agrarni strokovnjaki in kmetje, ki se s to problematiko srečujejo v praksi. Zato smo se v Slovenski demokratski stranki na podlagi mnogih pobud odločili, da v Državni zbor predlagamo v sprejetje novelo zakona o kmetijskih zemljiščih, s katero se želi doseči uskladitev z zakonom o urejanju prostora na področju komasacij tako, da se predlaga lažja uvedba komasacijskega postopka. Predlog za uvedbo komasacijskega postopka lahko vloži, če se s komasacijo strinjajo lastniki kmetijskih zemljišč, ki imajo v lasti več kot 67% površin zemljišč na predvidenem komasacijskem področju. Ta zakon podpira tudi Kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog novele zakona o kmetijskih zemljiščih, ki ureja lažje, predvsem pa bolj življenjsko ureditev uvedbe komasacijskega postopka, podprli. Predvsem mislim, da je pomembno tukaj poudariti še naslednje. Veliko je bilo diskusije v Državnem zboru ravno o tem, da je ta zakon necelovit in da ta zakon ne zajema vse tisto, kar je treba v tem zakonu rešiti. Vseeno se mi zdi pomembno poudariti, da je ta zakon predlagala Slovenska demokratska stranka, torej ga tudi vložila. Tisti, ki so obremenjeni s tem problemom, pričakujejo čimprejšnje sprejetje tega zakona. Zato smo se v Slovenski demokratski stranki odločili, da ta zakon predlagamo. Prepričan sem, da bodo tudi vse poslanske skupine ta zakon podprl, ker ta zakon je res pisan na kožo tistim, ki so obremenjeni s tem problemom. Hvala.
Hvala. Gospod Janko Veber v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo. Želim povedati, da bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov zavrnili ta predlog zakona. Gre pa seveda za zelo enostavne in jasne razloge. Namreč, če bi predlagatelji vložili zakon po skrajšanem postopku, potem bi verjeli, da gre za željo, da se ta problem uvedbe komasacijskega postopka začne čim prej. Tako pa ugotavljamo, da smo danes v prvi obravnavi in da sledi nadaljnja obravnava šele v septembru, oktobru. Do takrat pa bo zagotovo tudi v obravnavi vladni predlog zakona, ki pa ne samo, da bo identično zmanjšal odstotek tistih, ki lahko vložijo oziroma se strinjajo z zahtevkom za uvedbo komasacijskega postopka, ampak bo tudi olajšal številne administracijske ovire pri izvedbi samega komasacijskega postopka v nadaljevanju. Torej, če želimo resnično pomagati ljudem, da združijo svoje parcele, potem je treba ta zakon zavrniti in upoštevati predlog Vlade, ki skrbi za to, da ne bo samo manjši odstotek, ampak da bodo tudi manjše administrativne ovire za uvedbo komasacije. Če bi bil ta predlog zakona sprejet, bi seveda morala Vlada počakati, da je najprej ta v jeseni obravnavan in šele potem seveda prihajati z ostalimi rešitvami, kar bi v vsakem primeru izjemno, izjemno podaljšalo postopke za izpeljavo komasacije. Tako še enkrat poudarjam, da je zelo primerno, da ta zakon zavrnemo in uvedemo, seveda sprejmemo čim prej vladni predlog zakona, ki bo resnično celoten postopek definiral na učinkovit način. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prosim za prijavo. Besedo ima Alan Bukovnik. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Ministri, ministrice, kolegice in kolegi. Sam ne bom podprl predloga zakona, torej bom glasoval proti predvsem iz razloga, ker v svoji razpravi, ki sem jo imel ob točki dnevnega reda, pač na nikakršen način nisem kratil pravice do predlaganja zakonov tako, kot mi je bilo tudi v odgovoru predlagatelja očitano in še enkrat bi poudaril. Vlada je ob pripravi zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov ugotovila, da bi bilo smotrno in primerno obravnavati in pripraviti tudi obenem zakon o kmetijskih zemljiščih in tega se je tudi lotila. In še nekaj bi rad opozoril. Veste, ko pripravljajo študentje diplomske naloge in druge dokumente in nekatere podatke prepišejo, zraven tudi napišejo vir, od kod so to prepisali. Verjetno bi predlagatelju bilo dobro, da bi v prihodnjem obdobju, ko bo predlagal takšne zakone, tudi napisal vir, od kod [[...]]
Prosim, da se ne polemizira z drugo stranjo, ker je obrazložitev glasu. Prosim.
Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jakob Presečnik. Prosim. In opozarjam tudi za naprej, da se ne polemizira z nasprotnimi stališči, ampak se obrazloži svoj glas.
Hvala lepa za opozorilo. Nisem niti mislil polemizirati. Jaz samo povem, da bom podprl ta predlog zakona. Smo pa danes priča eni čudni maniri, da tako rečem. Že kar nekaj zakonov je bilo s strani opozicije, kjer je bilo rečeno: ker je Vlada rekla predvsem in koalicija rekla, da sicer se strinja, da je ta del zakona kakor koli že dober, vendar se pripravlja sistemski zakon. Pa še to. Očitek je, da se vlaga v normalni postopek kot prvo obravnavo. Mi smo vložili Zakon o spremembi Zakona o dohodnini po skrajšanem postopku. Lahko bi rešili danes na tej seji ta del dohodnine, spremembe Zakona o dohodnini, pa bi bila zadeva opravljena. In potem nek sistemski zakon, ki bi bil kasneje, bi pač reševal morda še druge stvari. Tako da ta argument, zakaj se vlaga po normalnem postopku, zakaj ne po skrajšanem, ne drži. Kot rečeno, komasacije so potrebne, enako kot pri - že zadnjič sem opozoril na probleme pri večstanovanjskih objektih, vzdrževanju večstanovanjskih objektov, kjer ni mogoče doseči popolne demokracije, če uporabim to besedo, in je treba z manjšim procentom privolitve lastnikov opraviti določene postopke. Zato bom predlog tega zakona podprl. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu, Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Po poslovniku je splošna razprava namenjena temu, da se govori o načelih, ciljih in poglavitnih rešitvah [[...]]
Kolega Tanko, obrazložitev glasu!
[[...]]predlog zakona. Se pravi, da govorimo predvsem o tem, ali ta predlog zakona ustreza tem kriterijem. In sem prepričan, da vsi ti naši predlogi vsem stališčem Vlade, ki smo jih obravnavali, sledijo točno v tem, da imajo primerne rešitve, da so cilji pravi. Problem je samo v tem, da predlagatelj ni pravi. Kar zadeva predlog Vlade, ki naj bi prišel. Včeraj oziroma v petek smo v razpravi slišali tri datume. Povedano je bilo, da bo Vlada predložila zakon [[...]]
Spoštovani kolega Tanko, to je polemika z Vlado, ki ne more odgovarjati. Prosim lepo!
Ne, saj govorim samo, kaj smo slišali. Da bo Vlada predlagala zakon konec avgusta, to je povedal gospod Sajovic. Potem je gospod Veber povedal, da bodo to naredili v začetku septembra. Predstavnica Vlade je povedala [[...]]
Kolega Tanko, vi ne obrazlagate glasu, ampak povzemate razprave drugih. Prosim!
[[...]]Maloprej pa je predsednik Odbora za kmetijstvo povedal, da tega zakona sploh še ni videl. In predlagam, da podpremo tisto, kar imamo na mizi, in da se z ostalimi rešitvami srečujemo kasneje. Je pa res oziroma ne drži, da pri nižjem kvorumu, se pravi, pri nižji stopnji soglasja, postopke zakompliciramo. Če pri 80% soglasij postopki lahko na nek način stečejo, bodo verjetno pri 67% soglasju še toliko hitreje. Predlagam, da ta predlog zakona tudi podprete.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - s tretjo obravnavo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o mednarodni zaščiti v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 3. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - z obravnavo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o društvih v okviru skrajšanega postopka.Nadaljujemo jo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženim amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 1. členu in opozarjam, če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 poslanskih skupin DeSUS, LDS, SD in Zares brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 46. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje amandmajev poslanskih skupin DeSUS, LDS, SD in Zares k tem 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 29. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z obravnavo o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 1. členu dopolnjenega zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo h temu členu vložiti amandmaje. Ne nameravajo. Ugotavljam, da k predlogu za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev. Za je glasovalo 76, proti 3. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o posebnem dodatku za socialno ogrožene v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 13. 7. 2009. K 4. členu prehajamo na odločanje Poslanske skupine SDS k 4. členu. Obrazložitev v imenu poslanske skupine Štefan Tisel. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani vsi navzoči. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla zakon, prav tako pa tudi ta amandma, ki govori o tem, da naj bi ta dodatek bil izplačan štirikrat zaporedoma, in sicer z obrazložitvijo, da so stranke koalicije zapisale v svojem koalicijskem sporazumu, da bodo namenile sicer upokojencem z najnižjimi pokojninami šestdeset milijonov evrov tega dodatka v enem letu. Medtem ko ta socialni dodatek za skupine z najnižjimi dohodki oziroma dohodki v družini oziroma na posameznika, ki ne presegajo 60 oziroma 70% najnižje neto plače v državi, pa znaša ta dodatek v višini petnajst milijonov evrov. Torej, če že namenjamo tem skupinam na robu preživetja, predlagamo, da se to izplača v štirih mesecih zaporedoma, tako da se nekako približamo temu sporazumu koalicije. Zato bo Slovenska demokratska stranka podprla amandma in pa tudi zakon. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin? SD? Prosim? Dr. Andreja Črnak Meglič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani kolegice in kolegi! Poslanska skupina SD amandmaja ne bo podprla, podprla pa bo zakon. Zakon namreč govori o posebnem dodatku za socialno ogrožene in govori o enkratnem izplačilu pomoči. Predlog SDS pa govori o tem, da bi se ta pomoč namenila štirikrat in na nek način že prejudicira nekaj, kar ni namen zakona. Dejstvo je, da v koalicijski pogodbi je zapisan znesek, vendar s priponko, da v okviru realnih možnosti. Vemo, da so se realne možnosti države v tem času kar precej zaostrile, zato je pomoč, ki jo namenjamo skupini socialno ogroženih, ki je bistveno širša od tiste, ki je zapisana v koalicijski pogodbi, primeren ukrep, ki ga namenjamo socialno ogroženim. Poleg tega bi omenila, da se tudi Vlada zaveda, da je treba ponovno preveriti minimalni prag socialne varnosti, da pripravlja novo oceno življenjskih stroškov in tudi spremembo sistemske zakonodaje, ki bo ta problem celovito uredila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu? Dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Vendarle moram obrazložiti svoj glas, torej pri amandmaju in zakonu "za". Niso pa stvari tako enostavne, predvsem iz razloga, ker je treba povedati, da je bil - zakaj v bistvu nameravam tako glasovati - zato, ker je bil to cilj koalicije. Zato nameravam tako glasovati, koalicija pa vendarle danes s tem amandmajem oziroma z zakonom daje štirikrat večji kategoriji ljudi štirikrat manj denarja. Pomeni 8 krat manj, kot je bilo obljubljeno. Pa, saj revežev ni več - mar ne -, odkar je ta oblast. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Marijan Pojbič.
Spoštovani predsednik! V Slovenski demokratski stranki bomo seveda z velikim veseljem podprli amandma, ki smo ga vložili. Mislim, da ta amandma sledi intenci tega zakona in izboljšuje predlog zakona, predvsem iz naslednjih razlogov. Če bi v Slovenski demokratski stranki pristali na predlog zakona, bi tisti, ki prejemajo 80 evrov pomoči, dobili na mesec 6,6 evra dodatka. Ne vem, če je v Državnem zboru kdo izmed poslank in poslancev, ki se ne bi pridružil mojemu mnenju in pritrdil, da je to popolno norčevanje iz državljank in državljanov. 6,6 evra na mesec! Pri tem, ko je ta vlada podražila naftne derivate, ko je ta vlada podražila cestnine, ko se pogovarjamo o tem, da bi za 25 do 28% zvišali plače sodnikom, da ne govorim o izbrisanih in njihovih odločbah, odškodninah in tako naprej. Torej, spoštovane kolegice in kolegi, v Slovenski demokratski stranki smo s tem namenom vložili ta amandma, da bodo ljudje v resnici dobili vsaj nekaj od tistega, kar je ta vlada in ta koalicija pred volitvami obljubljala. Obljubljala pa je nekaj bistveno drugega, kot sedaj v praksi uveljavlja. Zagotovo ni obljubljala, da bo z dodatkom dala posamezniku, ki je deležen tega dodatka, 6,6 evra na mesec. Ljudje živijo 12 mesecev v enem letu in prejemajo prihodke 12 mesecev v letu. Gospod minister mi je zatrdil, da je to enkratni mesečni dodatek. Toda ljudje živijo celo leto, ne samo en mesec. Zato smo predlagali s tem amandmajem [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Prosim za prijave za obrazložitve glasu v svojem imenu. Obrazložitev glasu, mag. Franc Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. Tega amandmaja SDS-a ne bom podprl iz preprostega razloga, ker izkazuje lažno solidarnost do revnih, saj so ti isti predlagatelji tega amandmaja sprejeli in podprli zakon o socialnih transferih, ki je najmanj 30.000 upokojencem vzel ne 6 evrov, ampak 150 evrov približno na letni ravni in to nekaterim že tretjič od leta 2006 do danes, nekaterim pa dvakrat v tem času in v zadnji tranši v letošnjem letu, vsem pa v naslednjem letu. To se pravi, z nekim zakonom se je pobralo, zato da bi se kar naenkrat delali lepe in solidarne s tistimi, ki nimajo, so pa to tisti, ki so na robu revščine, ker so samo za nekaj centov prešli spodnjo oziroma tisto mejo, ki je predpisana za enkratni letni dodatek. Zaradi tega je nemogoče sprejeti demagoško floskulo o tem, kako je treba sedaj štirikrat v enem letu izplačati ta dodatek z denarjem, ki ga nikjer ni. In vi, gospodje in gospe, točno veste, da je tako. Smo v hudi krizi, denarja ni, vi pa bi dajali, manjka samo še zlata ura pa še kaj zraven, da bi velikodušno ponujali; takrat, ko ste govorili o veliki blaginji in neverjetnem uspehu naše države, pa jemali najrevnejšim in jim še danes jemljemo zaradi tega in poslabšujemo njihov položaj - ne samo tem, ki bodo dobili ta dodatek, pač pa tudi celi vrsti drugih. Zaradi tega tega amandmaja pod nobenim pogoje me morem podpreti.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Jakob Presečnik. Prosim mir v dvorani! Gospod Jerovšek prosim mir!
Hvala lepa za besedo. Jaz bom podprl, da se ne bom še enkrat oglašal, in zakon, ki je potreben. V Sloveniji imamo ogromno ljudi, ki živijo na robu in nujno potrebujejo tudi ta denar, ki je tem namenjen. Podpiram pa tudi amandma k 4. členu. Mi smo lansko leto na zadnji seji Državnega zbora v prejšnjem mandatu sprejemali dopolnitev enega zakona, ki je bil dobesedno banalen in ga ne bi bilo mogoče sprejeti niti v prejšnjem mandatu, pa je potem predsednica Zveze upokojencev Slovenije tisti glasovalni listek delila okoli po Sloveniji in delala volilno propagando. Glede na napoved o glasovanju o tem amandmaju pričakujem, da bo predsednica Zveze društev upokojencev ta glasovalni listek tudi v naslednjih dneh delila okoli [[...]]
Spoštovani kolega Presečni, prosim, da greste na obrazložitev glasu in ne polemizirate z ljudmi, ki jih ni tu.
Hvala za opozorilo. Glasoval bom za amandma k 4. členu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Rezman.
Hvala lepa, gospod predsednik. sam nimam običaja, da bi razlagal, zakaj in kako glasujem, to pot pa se mi zdi, da je treba povedati vendarle tudi za javnost, zakaj in kaj podpiram iz zelo preprostega razloga: zato ker danes hočejo nekateri interpretirati to, kar piše v koalicijski pogodbi. In interpretirajo to drugače kot jaz, ki sem bil soavtor tistega odstavka in ki sem se pogajal z gospodom Pahorjem o tem, kaj naj tam piše. In jaz tega zakona o posebnem dodatku za socialno ogrožene ne razumem, kot da je to nadomestilo za tisto, kar piše v koalicijskem sporazumu. Če že kdo tako razume, to je surogat tistega, kar smo tam zapisali. In jaz ne bom podprl tega amandmaja - ne zato, ker mislim, da je slab, ker hoče tisto, kar smo mi obljubljali, zdaj pač po drugi liniji zagotoviti, ampak zavoljo tega, ker bom raje vztrajal pri tem, da to, kar smo zapisali v koalicijskem sporazumu, izvršimo. In tega ni bilo v normativnem programu Vlade za letošnje leto, tega posebnega zakona o posebnem dodatku za socialno ogrožene. Predlog zakona o tem, da bodo upokojeni, tisti z najnižjimi prejemki, dobili enkratni pokojninski dodatek, pa je zapisan tako v koalicijskem sporazumu kot v normativnem programu Vlade Republike Slovenije in sedaj bi se moral ta zakon pripravljati in novembra bi moral biti zakon najkasneje sprejet, s podpisom "obvezno".
Hvala lepa. Obrazložitev glasu dr. Andreja Črnak Meglič.
Še enkrat lepo pozdravljeni! Zelo napačna je interpretacija, ki ta dodatek deli na 12 mesecev. To je enkratni dodatek ob tistih socialnih transferjih, ki jih prejemniki že prejemajo. In to bi lahko razumeli kot tako imenovani trinajsti dodatek. Popolnoma zavajajoče je, kot se to podaja. Na drugi strani bi povedala, da Slovenija sodi med države z zelo zgledno urejeno socialno politiko, kjer je stopnja tveganja revščine bistveno nižja ravno zaradi tega, ker so socialni transferji dokaj učinkoviti. Zelo všečno je koketirati z javnostjo in govoriti, kaj vse bi dali, seveda, če vemo tudi, od kod bomo to vzeli. In nikakor ni korektno, da na ta način zavajamo prejemnike, ker je popolnoma jasno, da ob tako skrčenih možnostih, kakršne imamo - jutri bomo govorili o rebalansu proračuna -, licitiramo, kaj vse bomo še lahko dali. Rekla bi tudi to, kar sem vam tudi že povedala. Vaša famozna sprememba zakona oziroma zakon o socialnih transferjih je na letni ravni vzel prejemnikom 29 milijonov evrov. Zakaj niste tedaj poskrbeli in dvignili ravni socialne varnosti [[...]]
Kolegica Črnak Meglič, ni čas za polemiko. [[Oglašanje v ozadju.]] Mogoče nisem poslušal, mogoče nismo vedno zbrani, ampak vsekakor mi dovolite, gospod Han, da jaz vodim to sejo in da jaz odločam, kdaj bom nekoga prekinil ali opozoril. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Podprla bom predlog zakona zaradi tega, ker v njem vidim tisto kar je z naslovom zakona tudi napisano, da gre za enkratno pomoč socialno najbolj ogroženim. Torej gre za blažilo v kriznih razmerah in je dodatek k tistim ukrepom, ki jih Vlada pripravlja glede na spremenjene okoliščine. Nihče ne trdi, da je s tem mogoče pokriti vse potrebe ljudi, je pa seveda nemogoče pristati na tako razumevanje zadeve, da je enkraten dodatek ali poseben dodatek nekaj, kar je mogoče razdeliti čez celo leto, ker smisel enkratnega dodatka je ravno v tem, da pomaga tistim, ki potrebujejo, da v enem večjem znesku si pomagajo rešiti tiste stvari, ki so večji stroški v gospodinjstvu. Podprla bom zakon, ne bom podprla predlaganega amandmaja zaradi tega, ker se mi zdi, da so bili časi, v katerih je bilo mogoče s sistemskimi zakoni pripraviti tako osnovo, da bi takrat, ko prihaja do valorizacije, bilo novo razmerje ugodnejše za tiste, ki dobivajo, mi pa smo s slabim izhodiščnim zakonom porušili razmerja, marsikatere prejemnike oškodovali in gre preprosto sedaj za poizkus pridobivanja glasov na račun tistih, ki jih v življenju ni ravno dobro postlano. Seveda se bom držala tudi tega, da bom podprla amandma k predlaganemu 5. členu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Gre za interventni zakon, ki v enkratnem izplačilu ali izvajanju brez tega amandmaja, ki ga predlagajo kolegi iz SDS-a, pomeni strošek za državo v okviru 15 milijonov evrov. Seveda je amandma smiseln, če upoštevamo 2. člen Ustave. Slovenija je pravna in socialna država, pravi, in tudi po načelu socialnih države mora biti vsem ogroženim skupinam prebivalstva zagotovljen minimalni življenjski standard. S tem zakonom oziroma s tem interventnim ukrepom brez tega amandmaja prav gotovo ne bomo naredili nič oziroma zelo malo. Koliko bodo posamezne družine prejele enkratne pomoči, smo že lahko slišali. Če pa to ponovili štirikrat, lahko rečemo, da bomo najbolj socialno ogroženim vendarle nekoliko pomagali. Naj pripomnim še to, da najbolj socialno ogroženi ne prejemajo 1.200 evrov kot nekatere romske družine in tudi ne kot azilanti 680 evrov enkratne pomoči. Prejemajo mnogo manj in njihovo življenje je že na robu socialnega dna in je že sramotno za Slovenijo. Če upoštevamo 2. člen, mislim, da je prav, da tem ljudem pomagamo - ne enkrat, ampak toliko časa, dokler traja ta kriza, seveda na ta način naredimo njihovo življenje znosno.
Hvala lepa. Glasujemo. Pardon. Želite obrazložitev glasu? Prosim za prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Obrazložitev glasu, Alenka Jeraj. Prosim.
Hvala za besedo. Jaz bom seveda podprla naš amandma in podprla bom tudi zakon. Pohvalno, da ste zakon pripravili, ampak zakon govori o posebnem dodatku, ne enkratnem, tako da če bi bil namen iskren, bi lahko bil tudi večkrat poseben dodatek. Amandma pa smo predlagali zato, ker ste nas celo lansko leto 2008 prepričevali, da je v Sloveniji toliko revščine in toliko ljudi, ki težko živijo, ki ne morejo preživeti, da smo že lani predlagali zakon o pokojninskem dodatku in dali 60 milijonov 250 tisočim upokojencem. Takrat ste to sicer pohvalili, ampak ni bilo dovolj, da smo dali upokojencem, morali bi dati vsem z nižjimi dohodki, slabimi plačami in tako naprej. Zdaj vi to seveda nekoliko širite, ampak kljub temu, da širite, bodo do tega [[...]]
Gospa Jerajeva, vi polemizirate s drugo skupino [[...]]
Saj zaključim takoj.
[[...]]govorite, "vi širite" in tako naprej. Prosim, da tega ne počenjate.
[[...]]bo pol manj ljudi deležno tega, po najboljših napovedih ministra 120 tisoč. Tako bom podprla amandma in podprla bom tudi zakon.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Rudolf Petan. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani. Jaz seveda podpiram ta amandma, še posebej zato, ker je nekaj takšnega bilo obljubljeno v koalicijski pogodbi. Koalicijska pogodba ni napisana samo za en del prebivalstva, ampak za vse Slovenke in Slovence. Pač, vlada dela za vse. Kolikor mi je znano, bi del nekega dodatka, nadomestila moral biti izplačan že januarja, zdaj pa smo že krepko pol leta mimo. Da smo napisali tak amandma in da ga jaz podpiram, je vzrok tudi to, ker smo še pred pol leta poslušali, da je v Sloveniji strahovita revščina. Ljudje skoraj nimajo denarja za osnovne potrebščine. Zato menim, da je prav, da smo napisali amandma da 4-krat dobijo po 6,6 evrov na mesec. Bojim se, da če bo ostalo samo pri tem, da bo za položnice več, kot bodo ljudje dobili. Poleg tega menim, da denar je, samo treba ga je dati pravi populaciji. Če lahko stečajna upraviteljica dobi 190.000 za šest mesecev, to pomeni 30.000 evrov na mesec, potem lahko tudi ljudje, tisti najbolj ogroženi, dobijo več kot 6,6 evra na mesec. Ni nekorektno predlagati takšen amandma, nekorektno je zavajati ljudi pred volitvami. Kar je še pomembno: zdi prav se mi in vesel sem, da ste naenkrat spoznali, da v Sloveniji le ni taka revščina in da imamo dobro urejeno socialo.
Gospod Petan, zopet se nanašate na drugo stran, referirate se na drugo stran. Prosim, da tega ne počnete, ni polemike.
Ne morem pomagati, ker sem jaz tudi poslušal isto zadevo. Amandma bom podprl zato, ker menim, da denar je, samo pravilno ga je treba razporediti. Ne stečajnim upraviteljem 30.000 na mesec, ampak ljudem več kot 6 evrov na mesec - tistim, ki so potrebni. Amandma podpiram. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je Državni zbor ob drugi obravnavi sprejel amandma k 5. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificiranega predlagatelja, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Ugotavljam, da k predlogu za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugih obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Gospod Pojbič, morali bi se oglasiti prej. Glasovanje je teklo, nismo vas opozorili. Proceduralno.
Spoštovani gospod predsednik. Najmanj, kar bi pričakoval, je to, da to sejo vodite v skladu s Poslovnikom. Vsaj minuto sem držal roko. Vsi tukaj so videli.
Mir v dvorani!
Gospod predsednik, dovolite mi, to je nesramno, kar ste sedajle naredili. Ne glede na to, kdo vodi ta Državni zbor, sem prepričan, da ga mora voditi v skladu s Poslovnikom. Od vas bi pričakoval, da tudi to storite. Ker sem vas pravočasno opozoril in ste tudi ugotovili med časom glasovanja, ko ste pogledali, da sem držal roko in bi lahko glasovanje prekinili. Niste dovolili niti to, da bi lahko v imenu poslanske skupine spregovoril. Niti to. Niti vprašali niste, ali v imenu poslanske skupine, ali v lastnem imenu. Samo ste dali na glasovanje. To pa je nedopustno. To pa je kršitev Poslovnika in gospod predsednik, jaz sem zelo korekten in najmanj, kar bi pričakoval [[...]]
Gospod Pojbič, prosim, da ne govorite z grožnjo in da ne grozite predsedniku Državnega zbora. Opazujte se, kako ravnate. Prosim, ne grozite.
[[...]]Verjetno tisti, ki poslušajo to diskusijo, zdaj [[...]]
Grožnje danes niso priljubljene. Saj veste.
[[...]]Glejte, gospod predsednik. Volivke in volivci, državljanke in državljani so videli mojo roko, zagotovo, ki so gledali to. Verjemite mi. To ni smešno. To je neokusno in neodgovorno. Gospod predsednik, še enkrat vas lepo prosim, da to sejo voditi v skladu s Poslovnikom. Poslovnik določa, da imajo poslanci pravico povedati svoje mnenje v imenu poslanske skupine najprej, potem pa v lastnem imenu. In tega niste upošteval, zato vas lepo prosim, da se v bodoče tega držite. Zdi se mi pa zelo neodgovorno, da to stori prav predsednik Državnega zbora. To je pa res neodgovorno in skrajno, bom rekel, tudi nesramno, če si lahko privoščim ta izraz. Oprostite.
Gospod Pojbič, odločno zavračam vaše navedbe, predvsem pa ton in način, kako ste izrekli opozorilo. Opozorilo zavračam, ni bilo točno, niste se javili dovolj zgodaj. Kaj je za vas minuta in kaj ni, o tem lahko razpravljamo, vendar o tem zaključujemo zadevo. Sejo vodi in tolmači Poslovnik predsednik Državnega zbora. Opozarjam pa vas tudi na ton razprave v odnosu do kolegov in tudi do predsednika Državnega zbora. Nadaljujemo s prekinjeno 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DELNEM SUBVENCIONIRANJU POLNEGA DELOVNEGA ČASA, nujni postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo. To je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 13. 7. 2009. Prehajam na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS, LDS k drugemu členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in drugo obravnavo predloga v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 2. členu predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma. Ne nameravajo. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih jih je 77, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca Jožeta Tanka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje Jožeta Tanka v zvezi z ukrepi za zmanjševanja zaostanka za najbolj razvitimi državami. Glasujemo. Pardon. Proceduralno, gospod Tanko.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, rad bi vam sporočil, da bomo pri vseh poslanskih vprašanjih obrazložili vsaj stališče v imenu poslanske skupine, morda pa tudi v imenu poslancev. Zato bi vas prosil, da tudi temu primerno se pripravite na vodenje seje.
Hvala za to koristno opozorilo, ki mi bo olajšalo delo. Nimam kaj pri tem. Prosim obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Jože Tanko, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Slovenija se je znašla v relativno težki situaciji. Prišli smo iz zelo dobre gospodarske rasti, ki je bila bistveno boljša, kot je povprečje Evropske unije, in padli smo za krepke odstotke pod tiste države, katere bi radi dohiteli. Ta padec gospodarske rasti je mnogo večji in tudi usodnejši, kot je recimo padec gospodarske rasti pri nekaterih državah, ki so vstopile v Evropsko unijo iz tako imenovanega vzhodnega bloka. Bistveno manjši padec gospodarske rasti imajo na primer Poljaki, bistveno manjši padec gospodarske rasti imajo Čehi in najbrž ni treba posebej razlagati slovenski javnosti, da te države niso bile strukturno primerljive s Slovenijo, poslujejo pa z istim gospodarskim krogom kot Slovenija. To se pravi, da večino poslovanja opravijo z državami Evropske unije. To pomeni, da so bile te vlade mnogo bolj strukturno pripravljene na reševanje problemov, ki jih je prinesla gospodarska kriza, kot Vlada Republike Slovenije. Zato tudi odsotnost velikega števila ukrepov, ki so bili pričakovani, napovedovani, ki so bili tudi s strani opozicijskih strank predlagani in ki bi zagotovo pomenili bistveno boljšo prilagoditev razmeram, ki smo jim priča. Dodatno se razmere zaostrujejo tudi na kadrovskem področju, kajti direktorji najpomembnejših slovenskih družb, kot je recimo Nova Ljubljanska banka, Slovenske železnice, ki so bile imenovani letos v mandatu te vlade, so že po nekaj mesecih zamenjani ali pa so odstopili. Ključni gospodarski subjekti so brez kompetentnih vodstev. Vodijo jih začasni upravitelji. V naši poslanski skupini predlagamo, da o razmerah, v katerih se je znašla Slovenija, da o tem opravimo razpravo. Jaz upam, da boste poslanci koalicijskih poslanskih skupin ta predlog podprli. Najbrž nam je vsem v interesu, da analiziramo razmere, da se o tem pogovorimo, da predvidimo, kateri ukrepi so tisti, ki bi Sloveniji pomagali, da bi gospodarsko rast dvignili, ne da bi se soočali s tem, da je naša gospodarska rast v prostem padu, kot se rad pohvali predsednik Vlade. Mislim, da smo dolžni [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]tako v koaliciji kot v opoziciji storiti vse, da prosti pad zaustavimo. Še več, da vrnemo Slovenijo na tista mesta in tisto gospodarsko rast, kot smo jo že imeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Franeta Cukjatija bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Boruta Miklavčiča na poslansko vprašanje Franceta Cukjatija v zvezi z izvajanjem pravic iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SDS, France Cukjati. Prosim.
Hvala za besedo. Vsekakor zdravstvo je pomembna dejavnost predvsem v času gospodarske krize in drugih stisk prebivalcev, ki se poglabljajo, in ob nenehnih vprašanjih, kaj načrtuje ministrstvo za preprečitev velikih negativnih posledic gospodarske krize na zdravstvo, ne dobimo nobenega odgovora. Edini odgovor, ki smo ga bili deležni, je, zmanjšana sredstva so za plače, zmanjšana sredstva za amortizacijo, v proračunu bomo tudi slišal, da so se še dodatno zmanjšala sredstva za amortizacijo, to se pravi za obnavljanje, posodabljanje opreme v bolnišnicah. Ob vsem tem ni niti enega ukrepa, ki bi dolgoročneje za naslednje leto veljal. V letošnjem letu se bo res dalo nekako prebroditi to pomanjkanje sredstev s pozitivnim saldom in z dobičkom, ki je nastal v prejšnjem mandatu oziroma v lanskem letu na Zavodu za zdravstveno zavarovanje, in pa z ukrepi zmanjševanja plač in amortizacije. Vendar pred nami je jesen, pred nami je naslednje leto, kaj potem. Lahko, da bodo plače popolnoma črtane, amortizacija popolnoma črtana, vendar to še ne bo dovolj verjetno. In če je potrebno neke druge ukrepe pripraviti, ki bodo veljali za naslednje leto, da ne bomo doživeli kolapsa, potem bi morali razmišljati o tem že sedaj. Jesen je pred vrati. Menim, da bi bilo to v pomoč našemu ministru, taka razprava, kjer bi razpravljali o drugih ukrepih, gospodarskih oziroma organizacijskih, tistih, ki so v domeni ministrstva. Minister sicer govori o nekih organizacijskih spremembah, kot na primer, da bo reorganizacija bolnišnic, da bo nekatere bolnišnice na periferiji ukinil in podobno. Ampak gospodje, operacija slepiča v Brežicah je cenejša kot v Kliničnem centru. In ukinjati periferne bolnišnice ne pomeni racionalizacije v zdravstvu. Pomeni dodatne nove stroške. Minister torej ni še niti enega ukrepa pokazal, čeprav sem mu nakazal že nekaj takih ukrepov, ki bi bili zelo učinkoviti, vendar jih je treba načrtovati sedaj, najkasneje v septembru, oktobru, da bi veljali za naslednje leto. Tako bi naša razprava pomagala najti rešitev in mislim, da bi bil minister zadovoljen s tako razpravo. Mi jo bomo podprli, in prosim, da jo tudi vi.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. V skladu s predlogom poslanca Jožefa Jerovška bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje Aleša Zalarja na poslanko vprašanje Jožefa Jerovška v zvezi z visokimi izplačili nagrad v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Ekscesno visoke nagrade stečajnim upraviteljem, še posebej v zadevi Elan - Andrej Marinc, v zadevi IO Vrhnika - gospa Toševa itn., kličejo po tem, da bi moral minister za pravosodje ukrepati hitro in pravočasno in tako, da bi preprečil to zadevo. Ko smo marca meseca vložili predlog zakona o stečajih, smo ga opozarjali, da je tista sprememba zelo pomanjkljiva, ampak takrat ni bilo odziva. Potem je sicer napovedal omejitev teh izplačil, vendar je hkrati očitno šel poziv stečajnim upraviteljem, naj hitro vložijo zahtevke. In sodišča so odreagirala bliskovito. Tudi sodiščem je bilo baje naročeno, naj čim hitreje ukrepajo, da bodo stečajni upravitelji dobili te visoke nagrade. To je pohlep, to je eksces do skrajnosti in odgovor ministra ni šel v to smer. Govoril je, da imajo možnost državni pravobranilci. Naj poroča naslednjič, kaj so storili državni pravobranilci. Doslej niso ščitili javnih financ in država je v mnogih podjetjih lastnica ali v paradržavnih podjetjih solastnica, pa ni bilo nič storjenega za zavarovanje javnega interesa, še manj pa, da bi upniki, upniški odbori in delavci bili vsaj deloma poplačani. Zaradi takšnega ravnanja Ministrstva za pravosodje in ministra ter zaradi takšnega neukrepanja je treba opraviti razpravo v Državnem zboru. Ljudje pričakujejo, upniki, delavci, ki so opeharjeni, to pričakujejo, in upam, da boste zato pritisnili tipko "za". Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Marijana Bezjaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo dr. Mateja Lahovnika na poslansko vprašanje Marijana Bezjaka v zvezi s pomočjo podjetjem v težavah. Proceduralno, gospod Rožej, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Nisem prepričan, da so izpolnjeni poslovniški pogoji za to, da bi sploh glasovali o tem sklepu. Kolega Bezjak je vprašal ministra Lahovnika, kar ga je želel vprašati, tako kot je na podlagi 246. člena našega poslovnika tudi mogoče. Takratni predsedujoči, podpredsednik, gospod Cukjati, pa tudi na dopolnilno vprašanje kolega poslanca ni omogočil ministru za gospodarstvo, da bi odgovoril. Drugi del odgovora ministru ni bil omogočen. Sam sem večni optimist in verjamem, da bi morda minister glede na svoje argumente in prepričljivost ter glede na kognitivne sposobnosti kolega Bezjaka vseeno le-tega prepričal v popolnost svojega odgovora. In kolega Bezjak ne bi zahteval tega, kar je zahteval v skladu z drugim odstavkom tega 246. člena poslovnika. Zavedam se, da ta 246. člen nikjer ne govori o tem, da bi poslanec moral najprej izčrpati vse ostale možnosti, vseeno pa sem prepričan, da ob smiselnem tolmačenju tega Poslovnika to današnje glasovanje ni potrebno. Mogoče bi dali gospodu ministru priložnost na naslednji seji, da odgovori na drugo polovico vprašanja in bi videli, ali bo ta odgovor zadovoljil kolega Bezjaka ali ne. Hvala.
Hvala lepa, gospod Rožej. Jaz vas še naprej vzbujam v prepričanju, da še naprej ostanite optimist, vendar je odločil predsedujoči tako, kot je odločil. Zato bomo morali glasovati o predlogu sklepa, kot je tu zapisan. Glasujemo. Ja, se ni javil. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Nikoli ne pozivamo k obrazložitvi glasu in pričakujemo, da se tisti, ki to želijo, pravočasno najavijo in tako, da jih lahko vidimo in pozovemo k temu. V zvezi s predlogom poslanke Alenke Jeraj bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji zadevi opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve Katarine Kresal na poslansko vprašanje Alenke Jeraj v zvezi z nalogami skupine za boj proti organiziranemu kriminalu. Obrazložitev glasu, Alenka Jeraj v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo. Jaz sem ministrico vprašala, kakšna so pooblastila in kakšne naloge opravlja skupina za organizirani kriminal oziroma oddelek za boj proti organiziranemu kriminalu. Ministrica je pojasnila, da načrtujejo, usmerjajo, nadzorujejo in neposredno izvajajo kriminalistično preiskovanje na področju organizirane kriminalitete, predvsem pa na področju prepovedanih drog, ekstremnega nasilja in kriminalnih združb ter izvajajo druge naloge na podlagi zakonov, podzakonskih predpisov ali odredbe predstojnika. Mene je zanimalo, pod katero od teh kategorij sodi zaslišanje, ki je 2. julija potekalo zaradi suma storitve kaznivega dejanja izdaje tajnih podatkov in ga je opravil vodja skupine za organizirani kriminal, in ob tem še, ali ministrica meni, da je opozicija na splošno za njo organiziran kriminal, smo mi morda kakšna organizirana kriminalna združba, ki jo morajo ti preiskovati. In ministrica mi je pojasnila, da je primer obravnaval oddelek za organizirani kriminal vendar to ne pomeni, da gre za sum kaznivega dejanja s področja organizirane kriminalitete in da so na raznih policijskih upravah ustanovljeni oddelki za takšen kriminal. Pojasnila je tudi, da smo pred zakonom vsi enaki, ne glede na to, ali gre za ministre te vlade ali gre za ministre prejšnje vlade ali za starše katerega od ministrov te vlade. In če je tako, danes smo ves dan govorili o gospodu Golobiču, veliko je bilo danes podanih navedb suma različnih kaznivih dejanj, ki bi vse ali pa veliko teh sodilo pod okrilje posebnega oddelka za organizirani kriminal. In če bi nam ministrica danes prisluhnila, bi najbrž lažje našla dovolj dela za to skupino oziroma za ta oddelek. Zato predlagam, da o njenem odgovoru opravimo razpravo in ji damo nekaj tem, ki jih bo lahko obravnavala komisija oziroma skupina za organizirani kriminal.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Srečka Prijatelja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve Katarine Kresal na poslansko vprašanje Srečka Prijatelja v zvezi s postopkom preiskave o družbi Splošna plovba, d.o.o [[..]]Gospod Prijatelj, želite obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Izvolite.
Hvala, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Slovenija ni več pomorska država, odkar smo v roke tujcu predali Splošno plovbo. In Splošno plovbo smo podali na nezakonit način, brezplačno, v nasprotju z Zakonom o javnih financah kar z nekim sklepom, ki ga je sprejela Vlada pod "strogo zaupno", v nasprotju, kot veleva to Zakon o javnih financah, torej neodplačno Sodu, ki pa je pod pretvezo, da bo zagotovil denar za žrtve vojnega nasilja, to brez predhodne ocene vrednosti podjetja prodal tujcu. Zgodilo se ni nič, čeprav je kršitev prijavljena. Isti dan, ko je Vlada sprejela sklep, je takratni minister poklical notarsko in so to v svoji pisarni brezplačno oziroma neodplačno prenesli na Sod. Ker je kršitev evidentna, je bila o tem obveščena tudi državna tožilka Barbara Brezigar, ki na to zadevo ni reagirala. Sicer imam neko zagotovilo ministrice, ki je na nek način zagotovila, da bo preiskavo vodila odslej generalna policijska uprava, ne policijska enota v Ljubljani. Imam tudi zagotovilo, da se bodo posvetovali z Računskim sodiščem, ki edini resno dela na tem. Kosova komisija je ugotovila, da ta denar sploh ni bil nakazan za žrtve vojnega nasilja oziroma da tega denarja sploh nikoli ni bilo. Govorimo o največjem oškodovanju državnega premoženja na Primorskem. Predhodno je država sanirala to podjetje s posebnim zakonom in v to podjetje namenila 75 milijonov dolarjev. Sanirano podjetje smo dejansko nekomu podarili. Ker gre tudi za bistveno kršitev delovnopravne zakonodaje, naj vas opozorim, da niti eden slovenski pomorščak ni več zaposlen skoraj na Splošni plovbi, kajti novi lastnik, gospod Peter Döhle, je vse pomorščake, mornarje, kakor tudi oficirje in kapetane dejansko zmetal na kopno. Bolj všečni so mu Korejci, Singapurci, Tajvanci in tako naprej. Mislim, da je potrebno in Slovenska nacionalna stranka je prepričana, da se v tem Državnem zboru opravi razširjena razprava o tem, preden predamo obsežno gradivo na mednarodna sodišča. O tem namreč ni dvoma, da bomo to morali storiti, ker je v to zadevo vpleteno tudi koprsko sodišče. Pravni zastopnik gospoda Döhleja je gospod Velkavrh [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Jožica Velkavrh je pa predsednica koprskega sodišča, potem morate vedeti, kako potekajo pritožbe. Razprava o tem je nujna.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 37. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Petra Verliča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačila na poslansko vprašanje dr. Petra Verliča v zvezi z vožnjo s službenim vozilom s prižganimi modrimi lučmi." Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, dr. Peter Verlič. Prosim.
Hvala lepa za besedo.
Prosim mir v dvorani!
Ministra za promet sem povprašal po verodostojnosti njegovega obnašanja, ko se je z modrimi lučmi s službenim vozilom protizakonito peljal po odstavnem pasu avtoceste. Po verodostojnosti sem ga vprašal zaradi tega, ker je kot minister za promet objektivno najbolj odgovoren za prometno varnost. Prometna varnost se je iz resorja Ministrstva za notranje zadeve preselila v resor Ministrstva za promet ravno zato, da bi udeležence v prometu opozorili na to, kako pomembno je, da se vsi držimo prometnih predpisov. In prvi, ki je najbolj odgovoren, je ravno minister za promet. Mi lahko vsi, ko se vozimo po naših cestah, gledamo opozorila z velikih jumbo plakatov, kjer nas minister za promet vse opozarja, da hitrost ubija, da škodi zdravju in tako naprej. Ministra sem zato tudi, da zaščiti svojo osebno integriteto, povprašal, ali je zmogel vsaj toliko poguma in ponudil predsedniku Vlade svoj odstop. Težko je voditi resor, če si neverodostojen. Težko je pojasniti udeležencem v prometu, kako to, da moraš spoštovati vse prometne predpise, da ne smeš delati prekrškov. Minister za promet, ki je za to odgovoren, pa pravi, priznam, napravil sem napako. V tej vladi so sedaj kršenja predpisov postale napake. Kako sedaj mladim razložiti, da minister lahko vozi protizakonito z modrimi lučmi, pri tem pa je seveda za vse kriv šofer. Vemo, da se ni mudilo vozniku službenega vozila, mudilo se je ministru za promet. Predlagam, da opravimo širšo razpravo o odgovornosti ministra za promet in o tem, v kakšni luči se nam Vlada preko takih ministrov kaže, in kako to, da ne zmorejo niti toliko poguma, da bi ponudili svoj odstop. Opravimo to razpravo tu v Državnem zboru.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 49. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo ter odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 1. členu. Opozarjam, če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Amandma je povezan tudi z amandmajem Poslanske skupine SDS k 10. členu. Če amandma Poslanske skupine SDS k 1. členu ne bo sprejet, bo amandma iste poslanske skupine k 10. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 47. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SNS k 1. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Bogdan Barovič, prosim.
Gospod predsednik, rekli ste k 1. členu - ja, k prvemu, to je drugi amandma. Hvala. Ne glede na določbo prvega odstavka tega člena, predlaga Slovenska nacionalna stranka, da svet javne poklicne oziroma strokovne šole, gimnazije in javnega dijaškega doma sestavljajo: trije predstavniki ustanovitelja, pet predstavnikov delavcev, trije predstavniki staršev in dva predstavnika dijakov, ki morata biti stara najmanj 18 let ali dopolniti 18 let v tekočem letu izvolitve. Ne gre, kolegice in kolegi, za to, da ne bi zaupali v odgovornost mladih ljudi, ki je pač različna, ne glede na starost, različna od vzgoje, različna od vsega. Vendar se moramo zavedati, da gre za veliko odgovornost, za katero ocenjujemo, da tudi v primerjavi z ostalimi zakoni, ki imajo neko določilo polnoletnosti z 18. letom starosti, da bi morali upoštevati takšna določila tudi pri Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Še enkrat pravim, spoštujem in rad imam vse mlade, toda pri takšnih odgovornih odločitvah je prav, da sodelujejo tisti, ki izpolnjujejo polnoletnost, ki je opredeljena v številnih drugih zakonih, v vozniškem dovoljenju in tako naprej, torej 18 let. Ocenjujem, da bi bilo prav in pošteno, da bi ta drugi amandma k 1. členu, ki ga predlaga Slovenska nacionalna stranka, tudi sprejeli. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Socialni demokrati bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja podprli v celoti in hkrati podprli tudi amandmaje k 7., 8., 9.a in 9.b členu, ker so to amandmaji, ki so nastali tudi na podlagi priporočila Zakonodajno-pravne službe in tako dopolnjujemo in izčiščujemo dopolnjeno besedilo zakona, kakor ga je pripravil odbor. Predlaganega amandmaja, ki ga je vložila Slovenska nacionalna stranka, pa ne bomo podprli iz preprostega razloga - zagovarjamo tezo, da je participacija dijakov v svetih šol nujno potrebna in da je nesmiselno postavljati starostno mejo, ker bi s tem možnost participacije omejili. Poglejte, kolikšen del dijakov bi sploh imel možnost sodelovati in koliko časa, glede na to, kdaj zapolnijo 18 let. Poleg tega starostna meja tudi ni zagotovilo tudi siceršnjih drugih kakovostnih premikov, ki jih sodelovanje dijakov v svetu šole lahko prinese. Nas pa veseli po drugi strani, da so predstavniki Slovenske nacionalne stranke sledili vsaj tistemu delu zakona, ki govori o sodelovanju petih zaposlenih v svetih zavodov. Hvala.
Hvala. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Bogdan Barovič. Prosim, ampak brez polemik. /Smeh v dvorani./
Zdaj ste pa res rekli tistemu, ki po navadi tega nikoli ne počne. [[...]] [[Smeh v dvorani.]] [[...]]ampak nič hudega.
Mir v dvorani! Mir v dvorani!
Rad bi vas opozoril, da pravni red Republike Slovenije določa, da ima vsak državljan polno opravilno sposobnost z dopolnjenim 18 letom. Pravni red Republike Slovenije - vsak državljan ima opravilno sposobnost z 18. letom. Če to ne pomeni dovolj, zakaj ta amandma, potem je res škoda tudi teh dveh minut in tistih nekaj sekund za vaše opozorilo. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 7, proti 68. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 68.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 5. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Branko Grims. Prosim.
Spoštovani. Ta amandma predvideva 100% financiranje stroškov šolanja otroka iz socialno šibke družine, ne glede na šolo, ki jo obiskuje, in s tem bi omogočili dejansko možnost izbire tudi manj premožnim staršem. Pravica staršev do izbire vzgoje in izobraževanja je namreč ustavna pravica in jo kot temeljno človekovo pravico po 15. členu Ustave ni dopustno z ničemer omejevati, seveda tudi ne s premoženjskim statusom staršev. Kakšno je danes stanje, najbolje priča podatek, da Waldorfsko šolo v Ljubljani kot zasebno šolo 100% financiramo iz javnih sredstev, otroci, ki pa v Mariboru obiskujejo isto Waldorfsko šolo, so pa 85% financirani iz javnih sredstev, kar pomeni, da je s tega vidika otrok v Mariboru 15% manj vreden, kot je v Ljubljani, kar je človeško nesprejemljivo in tudi očitna kršitev ustavnega načela enakosti pred zakonom. Vendar, žal o njej Ustavno sodišče kot veste noče odločati. Poleg tega tudi Evropska unija opozarja, da bi morala Slovenija vsestransko krepiti tudi zasebno šolstvo, ki je danes na zanemarljivih 2%, ker samo to omogoča zdravo konkurenčnost in razvoj tudi z bolj pogumnim uvajanjem novih metod in pa programov, ki kasneje obogatijo tudi javno šolstvo. Prav Waldorfska šola in matematika sta za to najboljši dokaz. Amandma SDS bi torej le omogočil dejansko možnost uresničevanja ustavne pravice do izbire vzgoje in izobraževanja vsem staršem in vsem otrokom, ne glede na njihov premoženjski status, ne glede na njihovo premožnost, kar je vendar tudi edino skladno z načelom in vrednoto pravičnosti, ki jo tudi sam dosledno zagovarjam, je pa tudi ena temeljnih vrednot SDS. Če bo kdo glasoval proti temu amandmaju, bo s tem samo dokazal, da objektivno podpira elitizem, kar pomeni, da so nekatere šole dosegljive samo tistim z višjimi dohodki in bo s tem pokazal, da je tudi neevropski in socialno brezčuten in upam, da takšnih med nami ni. Poleg tega bi s tem ideologijo postavil pred spoštovanje mednarodnih aktov o spoštovanju človekovih pravic in pa zaščiti mladih, ki vse po vrsti postavljajo prav svobodno izbiro, neovirano izbiro do vzgoje in izobraževanja kot temeljno človekovo pravico. V SDS človekove pravice dosledno spoštujemo in bomo zato ta amandma tudi enotno podprli. O evropski ali protievropski usmeritvi drugih strank, njihovi doslednosti ali pa spoštovanju človekovih in ustavnih pravic in konec koncev tudi o njihovi socialni občutljivosti ali brezčutnosti, če bodo glasovali proti, pa bo pričal izpisek glasovanja o tem amandmaju.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 81, za je glasovalo 34, proti 47. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 78, za je glasovalo 60, proti 2. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 79, za je glasovalo 53, proti 2. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 77, za je glasovalo 32, proti 42. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje poslanske skupine SD, Zares, DeSUS in LDS k 9.a členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 9.b členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. O amandmaju k 10. členu ne bomo glasovali, je brezpredmeten, kar sem povedal že na začetku. Zato smo končali z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 7., 8., 9.a in 9.b členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje. [[Ne želijo.]] Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Menih, v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem! Nesprejemljivo je, da so občine kot ustanoviteljice šol in plačnik materialnih stroškov: prevozi, investicije, nadstandard, plače, ki jih ministrstvo ne prizna, izključene iz spreminjanja zakonodaje s področja vzgoje in izobraževanja oziroma niso bile pozvane, da podajo svoje mnenje o noveli zakona. S predlogom novele ZOFVI, gre za neposreden poseg v položaj lokalnih skupnosti, ki se jih v danem primeru znižuje in tako poslabšuje njihov položaj v celotnem procesu. To je skrajno nenavadna okoliščina, kajti potrebno je opozoriti, da so po drugi strani občine po zakonu ustanovitelji, torej tudi plačniki, obenem pa se jim, ne da bi jih kakorkoli formalno vprašali, jemljejo njihove pravice in poslabšuje njihov položaj. S spremembo odlokov o ustanovitvi šol in vrtcev bodo nastali stroški. In kdo jih bo plačal? Zopet občine. Mi bomo ta zakon zavrnili. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 31. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda - obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o železniškem prometu v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 6. členu. Prosim. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, dr. Peter Verlič.
Hvala lepa. Amandma k 6. členu smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke vložili preprosto zato, ker se v dikciji prvega odstavka tekst, ki je napisan, seveda je napisan na splošno, napisan je tako, da za uporabo javne železniške infrastrukture prevoznik plačuje uporabnino. Seveda mora prevoznik plačevati uporabnino, vendar komu jo mora plačati? Plačati jo mora upravljavcu. In to besedico dodajamo. Ampak ne dodajamo je samo zato, da je tekst jasen in nedvoumen. Dodajamo jo tudi zato, ker točno tako zahteva tudi 7. člen direktive 2001/14, kjer piše, da mora prevoznik plačati upravljavcu uporabnino. Zakaj pa je ta besedica izpuščena, tako kot se bo potem videlo v ostalih dveh amandmajih? Ker s tem zakonom ne implementirate pravnega reda, ki ga zahteva evropski pravni red, ampak delate nekaj, kar je v nasprotju z evropsko direktivo. Uporabnine, ki so prihodek upravljavca - in tega statusa niste spremenili, to so še vedno Slovenske železnice - sedaj prenašate na agencijo in to je proti veljavni direktivi Evropske unije. In še enkrat. Če boste ta amandma podprli, potem bomo imeli usklajeno z evropskim pravnim redom, sicer pa ne. Sicer pa bo ta zakon zavrnila Evropska komisija. Zato predlagam, da ta amandma podpremo.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 46. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 12. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS dr. Peter Verlič.
Hvala lepa. Meni je žal, da prejšnjega amandmaja niste podprli. S tem se pričenja tisti prvi korak razbijanja Slovenskih železnic [[...]]
Spoštovani kolega dr. Verlič, obrazložitev amandmaja k 12. členu.
[[...]]bom obrazložil.
Komentarja k prejšnjemu amandmaju vam ne bom dovolil [[...]]
[[...]]zato ker se navezuje [[...]]
Obrazložitev glasu o amandmaju k 12. členu [[...]]
[[...]]k 12. členu, določanje uporabnine je pristojnost agencije. To, kar smo mi predlagali, vi pa v ta pojem s tem amandmajem vključujete še pojem zaračunavanja uporabnine. Tega ni v nobeni dikciji evropske direktive. To je vaš izum. Zaračunavati agencija uporabnine skladno z evropsko direktivo ne more, kajti lahko se uporabnina samo pobira in obračunava. In to dela upravljavec. Predlagam, da ta amandma Slovenske demokratske stranke podprete.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Janko Veber.
Želim poudariti tudi, da Evropska komisija izrecno prepoveduje, da Slovenske železnice, ker so enoten sistem, pobirajo in zaračunavajo uporabnino od drugih operaterjev. Če bi bili amandmaji SDS sprejeti, bi prišlo do resnih težav. In ko bi morali odpreti trg tudi za javni potniški promet, tudi za druge operaterje, bi zakon bil resnično neusklajen z zahtevami Evropske komisije. Zato je treba te amandmaje, vse tri, izrecno zavrniti, če želimo vpeljati direktivo Evropske unije za prosti trg na javnem potniškem prometu. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 48. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 16. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS dr. Peter Verlič.
Hvala lepa. S tem amandmajem predlagamo, da se ta člen črta. S tem amandmajem se uveljavlja točno to, kar sem povedal v obrazložitvi k prejšnjemu amandmaju. Delavce, programsko opremo, ljudi, ki morajo izvajati vozni red, se prenaša na agencijo. Slovenske železnice zdaj po novem s tem, če se ta amandma podpre, ostajajo brez ključnega kadrovskega osebja. Prenaša se na Agencijo za železniški promet. In to ni skladno s sprejeto direktivo. Še enkrat poudarjam, ne gre kaj hoče in želi komisija, pomembno je tisto, kar piše v direktivi. In če boste ta amandma zavrnili, potem ste začeli z razbijanjem Slovenskih železnic.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 48. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 25. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem s to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa, skrajšani postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Proceduralno, gospod Tanko, prosim.
Hvala lepa. Saj bom kratek. Sedaj, ko je ura skoraj polnoč je čas za analizo dneva. Jaz ugotavljam, da so bile na tej seji Državnega zbora sprejeti le tisti predlogi opozicije [[...]]
Spoštovani kolega Tanko, to ni proceduralni predlog.
[[...]]za katere ni bilo izvedeno glasovanje. Se pravi, to sta bili dve preiskovalni komisiji. Predlagam, spoštovani predsednik, da preverite s svojimi službami, ali je možno, da se vlagajo, da opozicija in tudi SDS vlaga zakone tudi v obliki zahtevka za preiskovalno komisijo. Odgovor pričakujem do zaključka izredne seje. Hvala.
Odgovora na to vprašanje ne boste prejeli do zaključka ne redne in ne izredne seje, ne te in ne naslednjih izrednih sej. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja, po skrajšanem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem 8. sejo zbora, ki smo jo končali še 15. julija. Hvala lepa, lep pozdrav. Vidimo se jutri zjutraj. Hvala.