Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 7. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanec, in sicer gospod Miran Potrč. Vse prisotne lepo pozdravljam! Preden preidemo na dnevni red, naj opozorim, da je ekipa Državnega zbora minuli vikend v sestavi Ljubo Germič, Anton Anderlič, Anton Rop, Silva Črnugelj in Samo Bevk na 16. evropskem prvenstvu parlamentov v tenisu osvojila 1. mesto. Čestitam. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Pokal in nekaj utrinkov si lahko ogledate v preddverju dvorane. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAVAROVALNIŠTVU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona mag. Andreju Vizjaku za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister s sodelavko, spoštovane kolegice in kolegi! Novela zakona o zavarovalništvu je nastala z enim samim namenom, da se končno prekine ena nesprejemljiva praksa v naši edini vzajemni zavarovalnici Vzajemni, kjer je peščica vodilnih regijskih direktorjev odločala o vsem, odločala o tem, kar ponavadi odloča lastnik in lastnik oziroma ključni element so člani. Člani pa so zavarovanci, 900 tisoč zavarovancev v Republiki Sloveniji. Zaradi slabega zakona o zavarovalništvu se je večina vodilnih v Vzajemni znašla in je preko zbiranja pooblastil in ohlapnih določb v povezavi z zbiranjem pooblastil po zakonu o zavarovalništvu odigrala vlogo lastnika. Prihajalo je tudi do takih eklatantnih primerov, ko bi lahko sami regijski direktorji z zbranimi pooblastili na skupščini imeli zadostno večino, da bi zamenjali nadzorni sveti in posledično odločali o samem sebi. Šlo je za evidentno navzkrižje interesov, prepletanje nekih ločenih funkcij med organi te družbe in zaradi tega se je skupina poslancev Slovenske demokratske stranke odločila, da ostreje regulira način tako zbiranja pooblastil za skupščine Vzajemne kot tudi možnost sklica skupščine članov Vzajemne. Jaz sem pravzaprav vesel, da je ta predlog naletel na odprta ušesa tudi delov koalicije, še posebej zaradi tega, ker je ta nesrečna zavarovalnica prestreljena z aferami. Ena takšnih se pravkar odvija. Vemo, da je kriza vodenja, da so politično nastavljeni ljudje na čelu te zavarovalnice začeli obračunavati znotraj te zavarovalnice s tistimi, ki ne delijo njihovega stališča, in s tem se ustvarja dodaten pritisk in dodatno slabo vzdušje, da ne rečem poslovanje v tej zavarovalnici. Spomnimo se, kaj vse je ta zavarovalnica doživljala v preteklosti, poskuse lastninjenja. Gospod Jaklič, ki je sedaj zopet cvetel v obdobju te vlade, je zopet poskušal na nek način preveslati zavarovance, olastniniti in posledično postaviti tudi državo v nezavidljiv položaj. Torej, cela kupica nekih afer se je s to zavarovalnico dogajala v preteklosti in zato je prav, da se bistveno bolj, tudi v skladu s korporacijsko prakso in načeli, uredijo določena vprašanja v povezavi z zbiranjem pooblastil s skupščino. Na nek način smo delno zadovoljni z vsemi amandmaji, ki so dejansko spremenili osnovni tekst predlagateljev. Nekoliko so ga zmehčali. Mi smo namreč določili strožja pravila, tako za zbiranje pooblastil kot za preprečitev tistih, ki zbirajo pooblastila. In zato imamo tudi na ta tekst, ki je nastal po sprejetih amandmajih v drugem branju, še dodatne amandmaje, ki gredo v smeri, da se pooblastila zbirajo le za eno skupščino ne pa, "lahko" - se pravi, da se tu postavi nekoliko jasnejša dikcija in da so pooblastila zbrana v nasprotju s temi določili nična, kar pomeni, da so posledično tudi izglasovani sklepi s takimi pooblastili neveljavni oziroma nični. Torej, predlagam, spoštovane poslanke in poslanci, da v tem tretjem branju v današnji razpravi še nekoliko dopolnimo, izboljšamo ta tekst v luči predlaganih amandmajev. S tem bomo, po moje, naredili velik korak, ne le za državo, kajti dodatno zdravstveno zavarovanje je eden pomembnih stebrov zdravstvenega zavarovanja v tej državi nasploh, temveč še posebej za zavarovance, za člane te zavarovalnice, ki želijo udejanjiti svoje pravice, svoje interese tudi skozi skupščino svoje glasove.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja, dr. Franc Križanič, minister za finance. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predsednik, predsedujoči Državnega zbora. Dovolite mi, da na kratko predstavim mnenje Vlade Republike Slovenije glede Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu. Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu ureja področje zbiranja pooblastil za uresničevanje pravic članov na skupščini družbe za vzajemno zavarovanje, ki je organizirana kot skupščina vseh članov, ter sklic skupščine na predlog manjšine. Cilj predloga zakona je urediti problem glede določb odločanja tako, da bodo uresničeni interesi in pravice, ki jih imajo člani oziroma zavarovanci družbe za vzajemno zavarovanje. Iz obrazložitve osnovnega predloga izhaja, da je ključni namen predlagatelja urediti omenjena vprašanja za konkretno družbo, v tem primeru Vzajemno zdravstveno zavarovalnico Ljubljana, v kateri naj bi imeli na skupščini največjo moč odločanja njeni zaposleni, saj naj bi razpolagali s pooblastili, ki naj bi jih s strani članov prejeli za nedoločen čas. Poudariti je treba, da je bila Vzajemna zdravstvena zavarovalnica ustanovljena z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju leta 1998. Ta zakon je določil pogoje za ustanovitev posebne zavarovalnice v obliki družbe za vzajemno zavarovanje, na katero je Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije prenesel ves zavarovalni portfelj prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja za doplačila. Vlada na podlagi proučitve Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu ocenjuje, da je bil namen predlagatelja poskusiti urediti določene posebnosti pri zbiranju pooblastil, ki bodo veljale zgolj za Vzajemno zdravstveno zavarovalnico Ljubljana, zato Vlada meni, da bi bilo omenjene specifike vsekakor treba urediti v zakonu, s katerim je bila ta vzajemna zavarovalnica ustanovljena, se pravi, v spremembah tega zakona, ne pa v splošnem sistemskem zakonu. Stališče Vlade je, da normativno urejanje posebnosti konkretne družbe, kot je Vzajemna zdravstvena zavarovalnica Ljubljana, nikakor ne sodi v vsebino zakona o zavarovalništvu, ki je splošen in sistemski zakon, s katerim je urejeno delovanje tako zavarovalnic, ki imajo statusno obliko delniške družbe, kot tudi zavarovalnic, ki imajo statusno obliko družbe za vzajemno zavarovanje. Tako stališče Vlade v celoti podpirata tudi Agencija za zavarovalni nadzor in Zavarovalniško združenje Slovenije. Pri pripravi mnenja Vlade se je Ministrstvo za finance posvetovalo tudi s predstavniki Ministrstva za zdravje, ki prav tako zavrača predlog sprememb zakona, obenem pa posedujemo tudi informacijo, da je na Ministrstvu za zdravje v pripravi nov zakon s področja zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja, ki naj bi povsem na novo uredil celotno področje prostovoljnih zdravstvenih zavarovanj. Spoštovane poslanke in poslanci, Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da pri sprejemanju Zakona o dopolnitvah zakona o zavarovalništvu upošteva premisleke v mnenju Vlade Republike Slovenije do predloga tega zakona. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Vili Trofenik bo predstavil stališče. Ga ni. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Za področje, o katerem govorimo, za področje finančne industrije je značilno za zadnje obdobje, da je bilo izrazito dominantno, da je bilo izrazito fleksibilno hitro, inovativno itd. in da je regulativa pogosto, pa nadzor tudi capljala za to industrijo. Sem sodi tudi zavarovalništvo. Poslanska skupina DeSUS je zaradi tega, kar je bilo predstavljeno v dosedanjem poteku sprejemanja tega zakona, kar je tudi uvodoma s strani predlagatelja bilo predstavljeno naklonjena podpori in potrebi po spremembi zakonodaje, dasiravno ve, da je umestitev v ta zakon slaba. Vmes se je zgodilo veliko število razprav, kompromisov, amandmajev, ki so vendarle izboljšali nekatere dele teksta in v poslanski skupini DeSUS menimo, da je kompromisna rešitev vredna naše podpore. Tako kot je finančna industrija in zavarovalništvo z njo vred povečevala vpliv, tako kot je bila inovativna, je izmišljala nove finančne instrumente, se izogibala nadzoru, tako rekoč razlastninila male lastnike po funkciji, po vlogi, ki jo je opravljala, tako mi pač sodimo, da so potrebni ukrepi, ki bodo to minimalizirali, ki bodo to preprečili, tako da bo čim manj manipuliranja interesov in da bodo tisti, ki so lastniki, prek predstavnikov skupščine res prišli do možnosti, da svoje interese uveljavljajo. Skupina poslank in poslancev v mesecu marcu je vložila predlog zakona, ki pri Vladi ni naletel na podporo in poznamo razloge, ki jih je Vlada v odklanjanju tega zakona naštela. Poznamo tudi razloge oziroma stališča in mnenja Zakonodajno-pravne službe, ki so tudi tehtna in upoštevanja vredna. Preostane nam torej tehtanje, ali so ti razlogi dovolj močni, da bi se ta zakon ocenil kot neprimeren, ni se čakalo na to, da bo prišel na naše klopi - ne ve se natančno, kdaj-, nek nov zakon, vmes pa se lahko manipulacije in prevzem funkcij lastnikov dogaja nemoteno naprej. Menimo, da smo z odločitvami, ki so bile drugačne v Državnem zboru in na delovnih telesih od odločitev oziroma od stališč Vlade, tudi drugačne od Državnega sveta in tistih, ki jih je gospod minister uvodoma danes še naštel, vendarle spremenili njihovo odločitev in poslanke in poslanci smo zagotovili podporo v Državnem zboru tej ambiciji, ki so jo predlagatelji izpostavili, jo modificirali in jo vsaj v Poslanski skupini DeSUS tako modificirano tudi podpiramo. Ocenjujemo, da to, da se je spremenil način zbiranja podpisov, da so se spremenili roki, da se je dala možnost vpliva malim lastnikom, da se dramatično omejuje vpliv tistih, ki so ga doslej imeli tako rekoč vse v rokah - torej, da so ti amandmaji in te določbe v zakonu primerne in omogočajo boljšo, kvalitetnejšo, pa tudi bolj pravično upravljanje z edino vzajemno zavarovalnico pri nas. To so razlogi, zaradi katerih - dasiravno Vlada tega ne podpira, dasiravno Državni svet tega ne podpira, pa tudi nekatere druge agencije in organizacije - to podpiramo in sodimo, da smo na pravi poti, da vsaj do tistega časa, dokler ne bo res v drugem zakonu to urejeno, preprečimo možnost manipulacij, zlorab in vsega tega, kar se je v zvezi z zavarovalnico Vzajemna v preteklosti tudi dogajalo. Vemo, da je sistem, ki ga sestavlja 900 tisoč članov, izredno zakompliciran. Vemo, da je zelo težko pričakovati, da bodo v resnici vsi interesi malih zavarovancev prišli v ospredje. Vemo, da tudi s tem predlogom zakona, če bo sprejet, še niso izključene vse možnosti manipulacij. Vemo, da bo izredno težko prepričati takšno množico ljudi, da bi izpolnjevala formularje, se ukvarjala z birokracijo, in bo tudi zelo težko to spremljati, kontrolirati vse ostalo, kar bo s tem še povezano. Vendar ocenjujemo, da je to vendarle korak naprej od tega, ko je bila vsa moč odločanja res preveč skoncentrirana v zgolj nekaj rokah. Torej, to so razlogi, zaradi katerih bomo v Poslanski skupini DeSUS ta predlog zakona, ki je bil amandmiran že dvakrat, na odboru in v Državnem zboru, podprli. Nisem pa prepričan, da bomo podprli oba amandmaja. Sam imam pomisleke v zvezi z njima in če se bo pokazalo v razpravi, da moji pomisleki niso upravičeni, sem pripravljen s kolegi o tem tudi spregovoriti in ugotoviti, ali so dodatni amandmaji vredni podpore ali ne.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister z ekipo! Veliko je bilo že povedanega o Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o zavarovalništvu. Naj na začetku poudarim bistvo. Bistvo je, kar zdaj pogosto srečujemo pri obravnavi zakonov, da se dve strani, ki se usklajujeta, ki želita najti neko rešitev, je nikakor ne najdeta. Lepo je reči, da bi bilo dobro narediti nek zakon o zavarovalništvu, novega, ki bi bil dober, ki bi bil ustrezen, ki bi bil korekten, ki bi pravno vzdržal, ki bi bil v skladu z direktivami Evropske unije, ampak do tega pač ni prišlo in treba je najti rešitve. Dobro veste, da je bilo govora v prvi in drugi obravnavi tega zakona veliko: o enotirnem ali dvotirnem sistemu, o načinu upravljanja, o vodenju, o številnih vsebinah. Kar pa je bilo najslabše, da je bil zakon napisan z ene strani, kljub temu da Zakonodajno-pravna služba ni mogla sodelovati, ker je pač poslovnik tak, da ne sodeluje. In potem ko je zakon napisan, je več pripomb in amandmajev na člene, kot je členov zakona, kar je seveda nedopustno za izvršno vejo oblasti in predvsem za zakonodajno vejo oblasti. V Slovenski nacionalni stranki bomo Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu, če bo dopolnjen tako, kot smo slišali danes od prvega govornika, podprli. Dejstvo je, tako menimo v Slovenski nacionalni stranki, da moramo poskrbeti za to, da pravice na skupščinah uveljavljajo člani, ne pa uprave. Dejstvo je, da ne moremo sprejeti resnice, da bi bila edina pravica nekaj sto tisoč članov ta, da bi pomagali pri kapitalski ustreznosti in bili tisti, ki bi dokapitalizirali takšno ali drugačno stanje. Tega seveda ne moremo dopustiti. Smer Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu gre po pravi poti. Še enkrat pa povem, da če bodo amandmaji podprti, bo Slovenska nacionalna stranka kljub temu podprla amandmaje in tudi zakon; če ne, se bo vsak odločil po svoji vesti. Vseeno pričakujem, ker spomin imamo nekateri malo daljši za nekatere vsebine, nekateri ga hitro izgubijo, da pričakujemo kvaliteten nov zakon o zavarovalništvu, da ne bo porabljeno toliko časa in truda za še vedno nekatere nedoločene vsebine. Da končam. Slovenska nacionalna stranka bo ob dejstvu, da bodo amandmaji sprejeti, sprejela Predlog zakona o dopolnitvah zakona o zavarovalništvu. Hvala.
Hvala. Mag. Radovan Žerjav bo predstavil stališča Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Pred nami je Zakon o dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu, katerega določila urejajo zavarovalnice, in sicer tako zavarovalnice, ki imajo statusno obliko d.d., kakor tudi zavarovalnice, ki imajo stastusno obliko družbe za vzajemno zavarovanje. Omenjeni zakon torej vsebuje splošna določila, ki veljajo za vse zavarovalnice. Zakaj to poudarjam? V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se ne moremo znebiti občutka, da so predlagane rešitve, ki so pred nami, namenjene urejanju nekaterih vprašanj za točno določeno družbo, in sicer za Vzajemno zdravstveno zavarovalnico Ljubljana, ustanovljeno na podlagi določil Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju iz leta 1998. Poraja se nam vprašanje, ali je primerno v sistemskem zakonu urejati materijo na način, da se rešuje problematika konkretne pravne osebe. Ali bodo te iste določbe sprejemljive in racionalne tudi za morebitne druge vzajemne zavarovalnice, ki po tem zakonu lahko nastanejo tudi v prihodnosti, je seveda vprašanje. Vsekakor se strinjamo, da je veljavna ureditev pooblaščenca v primeru, če gre za skupščino, organizirano kot skupščino članov, v 54. členu popolnoma neprimerna - seveda, če imamo v mislih konkretno vzajemno zavarovalnico. Sploh če je mogoče to določbo zlorabljati na način, da se pooblastila zbirajo na način, da jih v svojih rokah kopičijo direktorji regijskih poslovnih enot, in sicer brez časovne omejitve in brez vsebinskih navodil za odločanje o konkretnih vprašanjih, o katerih odloča skupščina, sploh ob dejstvu odsotnosti formalne ureditve organiziranega zbiranja pooblastil. Sporno se nam zdi predvsem iz razloga, ker v bistvu ene in iste osebe odločajo tako v vlogi lastnikov - skupščina, in v vlogi uprave - torej direktorjev. Gre za vloge, ki bi zaradi navskrižij interesov po splošnih določbah Zakona o gospodarskih družbah morali biti ločeni. Po drugi strani predlagani zakon v 2. členu ureja zbiranje pooblastil drugače, kot to ureja Zakon o gospodarskih družbah. Predlagatelji te rešitve nas niso prepričali v potrebnost take rešitve. Po mnenju naše poslanske skupine bi bilo pravno konsistentno in popolnoma zadovoljivo povzeti rešitev, ki jo vsebuje Zakon o gospodarskih družbah. Bojimo se tudi, da takšna rešitev, kot je predlagana, ne bo preprečila koncentracijo odločanja v rokah nekaj iznajdljivih posameznikov, ampak jo bo le olajšala. Sestava skupščine in način zbiranja pooblastil lahko povzročita odločanje na skupščini večine, ki se bo merila v promilih članov. Naša glavna kritika se torej nanaša na nesistemski pristop do problematike. Če Vzajemna zavarovalnica zahteva drugačno ureditev, potem bi bilo to treba reševati na drugačen način, s pripravo posebnega zakona, ki bi urejal posebnosti, ki bodo veljale le za Vzajemno zdravstveno zavarovalnico d.v.z. Ljubljana. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Pozdrav ministru in sodelavki ter, kolegice in kolegi, vsem vam. Zagotovo danes govorimo o potrebni in pa pomembni temi, pri kateri tako kot velikokrat v življenju rešitve in pa konec poti ni nikoli dokončen, idealen, predvsem pa predvidljiv, zato moram reči, da v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije pritrjujemo kolegom predlagateljem zakona, da je tam, kjer je področje neurejeno, treba nekaj storiti. In kadar gre za varstvo pravic več kot 900 tisoč članov Vzajemne, potem nam je bistveno bolj pomembno, kaj bomo s tem zakonom dosegli, kot pa, kdo je zakon vložil in politični aspekti, zato razmisleku kolegov iz Slovenske demokratske stranke v tem zagotovo pritrjujemo. Področje je treba dodatno in pa bolje urediti, zagotovo je na mestu tudi tisto, kar pravijo predstavniki Vlade in kar je bilo slišati od kolegov pred menoj, da pristop ni sistemski, da ni celovit, da ni dokončen. Toda v času gospodarske krize, ko smo prisiljeni, da gasimo požar, da zakone večkrat spreminjamo, potem zagotovo to lahko tudi spregledamo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije si želimo predvsem zakon, ki bo pisan na kožo zavarovancem, ne pa upravi, za katero je seveda v zadnjih desetih letih dokazljivo, da se vedno znajde, obrne in pa postavi na pravo stran tisto, kar je za upravo najboljša. Jaz moram reči, da si želimo zavarovalnico, s katero bi bili zadovoljni poleg uprave tudi zavarovanci. Imamo pa tudi zavarovanci pri tem, ko se učimo delničarstva, pa zagotovo tudi svoj del krivde. Poglejmo, roko na srce, marsikdo takrat, ko prihajajo vloge, prošnje za pooblastila, pač zamahne z roko, rekoč: "Saj nimam direktnega vpliva na to zadevo." Če se bomo zavarovanci znali organizirati in da se bomo bolje zavezali ali zavedali svojih pravic in dolžnosti, potem bodo tudi odločitve uprave lahko boljše. Ena od pomembnih zadev, ki jih vidimo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije pri tej temi je, da je sistemski pristop zaželen, dobrodošel, da bomo enkrat v prihodnosti imeli tudi še druge zavarovalnice, vendar do takrat mislim, da bo preteklo še nekaj časa in zato, če s tem urejamo konkretno vzajemno zavarovalnico, zavarovalnico, ki združuje 900 Slovenk in Slovencev, ni čisto nič narobe. Pozdravljamo tudi duh in podpiramo, da se pravila določijo na novo. Niso idealna, so pa bolj pregledna in transparenta, da se enostavno te regijske izpostave omeji pri zbiranju pooblastil. Tudi kar se tiče amandmajev, ki sta vložena: o amandmaju k 2. členu mislimo, da sicer beseda "lahko" ostane, lahko se tudi črta, ni pa bistvena. Pravni smisel tega člena ni bistveno drugačen. Zagotovo pa se strinjamo s tem, da če smo šli v spremembo zakona, če smo postavili pravila igre, kako se zbirajo pooblastila, in če potem zadnji, 9. člen tega amandmaja zapiše, "da pooblastila, zbrana v nasprotju z določili tega zakona so nična," da je to zadeva, ki stoji in je v redu. Zato se bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije odločili tako, kot bo najbolje za 900 tisoč članov Vzajemne. Dokončna odločitev pa bo, tako kot vedno, po razpravi o amandmajih v skladu s svojim prepričanjem in vestjo. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Luka Juri bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Lep pozdrav, sodelavkam in sodelavcem. Zakon o spremembah Zakona o zavarovalništvu je dober primer, kako je mogoče ob konstruktivnem delu koalicije in opozicije priti do dobrega končnega zakonskega predloga, ki dejansko predstavlja premišljeno in potrebno izboljšavo na področju vzajemnih zavarovalnic. Z njimi bomo na boljši način uredili področje sklicevanja, vodenja in zbiranja pooblastil za skupščine vzajemnih zavarovalnic, kar se v praksi trenutno nanaša le na eno zavarovalnico, Vzajemno. Socialdemokrati smo mnenja, da je bilo to področje do sedaj slabo urejeno, saj je preveč pristojnosti pri sklicevanju in vodenju dajalo samemu vodstvu Vzajemne zavarovalnice, ki je tako z lahkoto obvladovalo potek skupščine in je na odločitve, med katerimi sodijo seveda vse tiste, ki določajo o sami usodi nadzornikov in posledično uprave po sedanji ureditvi, je torej uprava Vzajemne zavarovalnice lahko z argumentom svoje moči tako močno obvladovala skupščino, da je dejansko in nelegitimno, čeprav zakonito, pogosto prevzela tudi funkcijo lastnika. Takšna dvojna vloga je, po našem mnenju, nedopustna. Nova ureditev pa bo pri izvajanju funkcij lastnika upravi dejansko zavezala roke. Uprava bo torej upravljala in nič več, nadzorni svet bo nadzoroval, lastništvo pa se bo dejansko spet vrnilo legitimnim upravičencem, članom in članicam vzajemne zavarovalnice. Z novo ureditvijo zaposleni ne bodo več mogli zbirati pooblastil, s čimer so se doslej vneto ukvarjali nekateri vodilni, predvsem direktorji regionalnih enot ali celo sami člani uprave. Pooblastila ne bodo več trajna, ampak bodo veljala za vsako skupščino posebej, kar bo onemogočilo zbiranje pooblastil članov vzajemne zavarovalnice kar na zalogo. Prav tako uprava ne bo več določa predsednika skupščine, ki je pri samem poteku dela skupščine lahko zelo pomemben ali celo odločajoč akter. Prav tako pa bodo lahko sami člani vzajemne zavarovalnice, če se jih bo zbralo najmanj 1,5% vseh, zahtevali sklic skupščine in obravnavo zahtevanih točk dnevnega reda. Takšna sprememba je še posebej pomembna v luči nedavnih dogodkov, ki so se zgodili trenutno v edini vzajemni zavarovalnici v Sloveniji v Vzajemni, ki ne more biti v ponos gospodarski družbi, ki šteje več kot 900 tisoč članov in praktično polovico slovenskega prebivalstva. Uprava in predvsem njen predsednik bo sedaj dosti bolj na prepihu in pod lupo članov svojega zavarovalnice; in to je prav. Seveda se zavedamo, da je tudi v novi ureditvi, če bo sprejeta, nekaj vprašanj, na odgovore katerih bomo morali počakati s praktično uveljavitvijo zakona. Medtem ko prejšnja ureditev namreč dopuščala obvladovanje pooblastil in torej lastniškega upravljanja s strani vodstva vzajemne zavarovalnice, nova ne zagotavlja, da bodo pooblastila lahko vsi enakopravno zbirali. Večja podjetja in organizacije, ki zlahka dosežejo svoje člane, bodo namreč lahko lažje in hitreje zbrala pooblastila kot pa, recimo, navadna državljanka ali državljan. Zaradi tega bo treba pozorno slediti novim razmeram, ki bodo nastale s to novelo, in objektivno ocenjevati, ali so dodatne izboljšave potrebne. Te pričakujemo v napovedanem novem zakonu, ki naj bi celovito odgovoril na vsa odprta vprašanja vzajemnega zavarovalništva. Socialnim demokratom je pojem vzajemnosti zelo blizu, je namreč eden od tistih odgovorov klasičnim delniškim družbam, kjer pa, kot smo lahko na lastni koži občutili tudi slovenske državljanke in državljani, so možne številne zlorabe, zavajanja in celo menedžerski prevzemi. Blizu nam je tudi zaradi dvojne vloge vzajemne zavarovalnice. Preko načela vzajemnosti zagotoviti čim nižje stroške zavarovanja, hkrati pa tudi ljudem zagotoviti vplivno soupravljanje podjetja, katerega so po vlogi vsebinsko primerljivi solastnikom. Ker predlagane spremembe zakona to dvoje jačajo in ker je to zagotovo del socialdemokratskih usmeritev, bomo socialni demokrati predlagane spremembe zakona, tako kot so bile oblikovane skozi nekaj mesecev dela in usklajevanj, podprli.
Hvala. Gospod Zvonko Černač bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani kolegice in kolegi, vsi ostali prisotni! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke izražamo zadovoljstvo nad tem, da je Državni zbor v drugi obravnavi na prejšnji seji sprejel dopolnitve zakona o zavarovalništvu. Dobro je tudi to, da je bil zakon v obravnavi, v kvalitetni obravnavi, s sprejetimi amandmaji še dodatno nadgrajen in izboljšan. Mogoče manjka v tej zadnji obravnavi, ki jo imamo danes pred seboj v tretji obravnavi, zelo malo, da pridemo do dejansko izčiščenega in nesporno izpiljenega teksta. Do njega lahko pridemo na ta način, da vsi skupaj podpremo amandmaja, ki smo ju v ta namen v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke vložili. Veseli nas tudi ambicija Vlade, da v prihodnosti te rešitve, za katere ocenjujemo, da bodo glede na podporo, ki je bila predhodno izražena, danes sprejete, z novim zakonom še nadgradili. Nujno pa je, in to je bilo izraženo tudi v stališčih ostalih poslanskih skupin, da se področje uredi čim prej in da se na nek način vzpostavi normalno razmerje pri uresničevanju upravljavskih oziroma lastniških upravičenj. Vzajemna je namreč resnično specifična zavarovalnica, posebna delniška družba, ki šteje 900.000 zavarovancev, vendar je popolnoma jasno, da ni bil namen - tudi ko je bil zakon, ki je sedaj v veljavi, sprejet - ta, da bi o tej zavarovalnici odločala peščica vodilnih. Ni bil namen, da bi o odločitvah, ki zadevajo vseh 900.000 zavarovank in zavarovancev, odločali dva ali trije ljudje, nikakor pa ne bil namen, da bi se preko Vzajemne izražale neke druge ambicije, ki niso v skladu z načeli, zaradi katerih je bila ta zavarovalnica ustanovljena. In eden izmed korakov v tej smeri, da pridemo do tega, da se omogoča transparentnejši in bolj normalen način odločanja, predvsem pa zagotavlja večja upravičenja tistim, zaradi katerih je Vzajemna tudi ustanovljena, je, seveda, tudi ta sprememba zakona. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke si ne delamo iluzij, da bo, ko bo ta zakon spreje, vseh 900.000 zavarovank in zavarovancev začelo uresničevati svoja upravičenja. Daleč od tega! Menimo pa, da je s to spremembo utemeljena pot k nekim normalnejšim razmeram, k temu, da se bodo tisti, ki so člani Vzajemne, tudi zavedali svojih pravic in odgovornosti in jim bo na drugi strani omogočeno, da v polni meri uresničujejo ta upravičenja. Če mi dovolite, še nekaj besed okrog amandmajev, ki sta vložena za tretjo obravnavo. Glede prvega amandmaja, ki predlaga, da se črta besedica "lahko", je bilo že v drugem branju veliko povedanega. Takrat smo nekako ocenjevali, da mogoče se je ta "lahko" po neki nerodnosti vrinil v ta tekst oziroma po nerodnosti v tem tekstu ostal. Zaradi tega predlagamo, da se ta beseda črta, ni pa tako nepomembna, kot se mogoče zdi na prvi pogled. Če to besedo črtamo, pomeni, da bo treba pooblastila zbirati za vsako skupščino posebej, kar je edino prav, kar je tudi primerljivo z določbami Zakona o gospodarskih družbah, ki veljajo za ostale delniške družbe, in ne vidimo nobenega razloga, zakaj bi bila ta delniška družba, ki resnično deluje po nekem specifičnem principu in zakonu, izjema. Torej menimo, da je prav, da se pooblastila v izogib takim ali drugačnim zlorabam zbirajo za vsako skupščino posebej. In drugi amandma, ki govori o ničnosti, je po našem mnenju pomemben zaradi tega, ker bodo vsaj v prvem obdobju, ko bodo te spremembe začele veljati in bo šlo za neko uvajalno obdobje, za nek primer nove prakse, verjetno bili slučaji, bili primeri, ko se bo šele naknadno, ko bo skupščina šele zaključena, ugotovilo, da v temu postopku, ki je pogoj za legitimno izpeljavo skupščine, nekaj ni bilo v redu. Če ostane dikcija, ki je sedaj zapisana v temu zakonu, ki je bil sprejet v drugem branju, potem tega popravnega koraka ni več mogoče storiti. Se pravi, tega pogoja, da se odločitve, ki so bile na taki skupščini sprejete, štejejo kot nične, da so "ex lege" spoznane za take, ki jih je mogoče v vsakem trenutku izpodbijati oziroma jih ni, ni. Zardi tega predlagamo, da se z drugim amandmajem, s sprejetjem tega drugega amandmaja, ki ga predlagamo, tudi to področje uredi na tak način, da bo pravna varnost zagotovljena nedvoumno in da bo učinkovala tudi po trenutku, ko je posamezna skupščina že zaključena. Torej, če povzamem, mislim, da je dosedanji napor, ki je bil narejen v Državnem zboru, najprej s strani poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, ki je te rešitve predlagala, in potem s strani vseh ostalih, ki ste pri sooblikovanju in nadgraditvi teh rešitev sodelovali, dober, da smo prišli do ene kvalitetne rešitve in da bi s sprejemom teh dveh amandmajev, ki ste sedaj vložena v tretjem branju, te rešitve na ustrezen način nadgradili. Zaradi tega bo Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podprla oba amandmaja in zakon v celoti. Hvala lepa.
Hvala. S tem smo končali predstavitve stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Najprej ima besedo gospod Rezman. Se odpoveduje. Gospod Anderlič - tudi. Gospod Likar, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ena od nalog Državnega zbora kot zakonodajne veje oblasti je, da so zakoni in predpisi, ki jih tu sprejemamo, čim bolj jasni in s čim manj dvomi o načinu izvajanja le-teh. Z amandmajem k temu 2. členu tako želimo, da je jasno in nedvoumno določeno, da morajo pooblaščenci zbirati pooblastila za vsako skupščino posebej in ne le, da jim je ta možnost dana. Na ta način bo članom oziroma zavarovancem Vzajemne v največji možni meri dana možnost odločanja na skupščinah in s tem v največji možni meri uveljavljanje njihovih interesov. In ne nazadnje je takšna ureditev med drugim tudi v Zakonu o gospodarskih družbah, ki za organizirano zbiranje pooblastil določa, da to pooblastilo velja le za eno skupščino. Seveda pa mora biti tudi jasno določeno, da so pooblastila zbrana v nasprotju s temi določili nična, kar smo s tem amandmajem tudi hoteli doseči. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Černač.
Hvala lepa. No, mogoče eno dodatno pojasnilo predvsem glede teh sprememb, čeprav je potem predvidena še posebej razprava glede amandmajev. V prvem odstavku 54.a člena je zapisano, da pooblaščenci lahko zbirajo pooblastila za vsako skupščino posebej. Določba ni najbolj jasna, je dvoumna in tudi ni prav, da je na tak način nomotehnično vnesena v zakon. Zaradi tega predlagamo, da se ta beseda, ki pušča dvom o ustreznosti, črta. Druga zadeva, ki je nekako bistvena, je pa vezana na deveti odstavek tega člena, ki govori o tem, da s pooblastili, ki so zbrana v nasprotju z določili prejšnjih odstavkov, ni mogoče uresničevati glasovalnih pravic na skupščini. Predlog amandmaja govori o tem, da so taka pooblastila nična. V čem je razlika? Razlika je v tem, da glede na izredno stroge določbe, ki urejajo zbiranje teh pooblastil, bodo gotovo vsaj v prvem obdobju primeri, ko se bo neustreznost pooblastil izkazala šele po tistem, ko bo skupščina že izvedena. In v takem primeru ni popravnega izpita oziroma ni nobene možnosti; so sicer možne neke tožbe in tako naprej, ampak to ni cilj zakona. Cilj zakona mora biti, da so pravila igre jasna in nedvoumna. In v tem primeru, mislim, da je določba o tem, da so taka pooblastila nična, zelo jasna in je v interesu zagotavljanja varnosti vseh tistih, ki bodo ta pooblastila v skladu z zakonom posredovali in ki bodo želeli te svoje pravice uresničevati. Skratka, ščitimo interes zavarovank in zavarovancev s to določbo in vnašamo neko jasnost, tudi nomotehnično jasnost v besedilo zakona. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Sajovic. [[Se odpoveduje.]] Gospod Bezjak, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni, minister, kolegice in kolegi! Zelo sem zadovoljen, da smo na koncu koncev našli skupen konsenz, vse politične stranke, o novem zakonu o zavarovalništvu. Saj na koncu koncev tako, kot je bilo do sedaj, smo vsi prepričani, da ni bilo pravilno, da dejansko odloča o 900 tisočih zavarovancev nekako 10 posameznikov. S tega vidika je zelo pomembno, da tudi sedaj dodamo, kot je bilo že predstavljeno, in podpremo ta dva amandmaja SDS, da ne bo ponovno prišlo do kakšnih dvoumnih mišljenj in mahinacij. Kajti takšno zavarovanje, kot je bilo do sedaj, ne vodi nikamor. Sami vemo, da je bilo v preteklosti veliko razmišljanj o tem, ali napraviti enotirni sistem ali dvotirnega in kaj bi bilo bolje. Zagotovo je najpomembnejše to, da se izdela tak zakon, kot mora biti, ki ne bo dopuščal nobene luknje v sistemu, kajti Slovenci so znani po tem, da zakon še ni zunaj, pa že iščejo luknje v njem, kako peljati žejne čez vodo. Zato je pomembno, spoštovane poslanke in poslanci, da dejansko spremljamo še ta dva amandmaja, ki točno definirata stališča, in napravili bomo vsi skupaj velik korak naprej v Zakonu o zavarovalništvu. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Barovič. Prosim.
Hvala. Rad bi, da v imenu Slovenske nacionalne stranke še enkrat poudarim, da danes govorimo o tem predlogu zakona o spremembi zakona, najbrž smo slišali vsi in na levi in na desni v dobri veri, da želimo s to dopolnitvijo narediti nekaj boljše, bolj dobro, bolj pregledno, bolj pošteno. To drži. Pa vendarle ponovno poudarjam tisto, kar sem povedal v uvodu, da pričakujemo, da nastane krovni zakon, ki bo popolnoma jasen. Ko sem poslušal ostale kolege, ker jaz pravim, da je dobro, da poslušamo več, zato imamo dve ušesi pa ena usta - več poslušamo kot govorimo - so imeli tudi kolegi na moji levi strani prav, ko dvomijo ali pa ko razmišljajo, da je pravzaprav krovni zakon, Zakon o gospodarskih dejavnosti in s spremembo enega zakona spreminjamo neka določila, ki so tam krovna. Jaz ne vem, nisem tako kot Vlada predlagatelj zakonov, nisem niti predstavnik Zakonodajno-pravne službe, sem pa zakonodajna veja oblasti, ki laično lahko razmišljam, kaj je dobro in kaj ne. In mislim, da je treba v tej smeri zdaj ugotoviti, ali bomo s sprejetjem tega predloga zakona o spremembi zakona, o katerem govorimo, o zavarovalništvu, dosegli nekaj pozitivnega, neke dobre učinke, ob pogojih seveda, da se mora ta zakon v celoti prevetriti ali pa se določila v Zakonu o gospodarski dejavnosti prevetriti. Jaz se strinjam z gospodom Žerjavom, ko pravi, da morajo določila ZGD-ja veljati enako za vse, ne glede na to, ali je to zavarovalnica ali za vse tiste, ki so dolžni spoštovati ta zakon. Veste, jaz si to predstavljam, in moji kolegi v Slovenski nacionalni stranki, tako, da ob brodolomu, če nam uspe ostati v morju, imamo dve možnosti: ali plavamo v neki smeri v upanju, da gremo proti kopnem, ali pa se primemo neke deske in upamo, da nas bo tok prinesel na kopno; ampak v obeh teh primerih ne vemo, ali bomo kopno dosegli ali ne. To primerjavo dajem. Jaz verjamem, da vsak upa v nek dober cilj, torej doseči kopno, ali ga bomo ali ne, tega pa še danes ne vemo. In s takšnimi spremembami včasih gasimo požare in v upanju hitimo nekam, kar pa ni dobro. Zato sem vesel, da se je razprava odvila, čeprav jo je, po moji presoji in presoji mojih kolegov, o zavarovalništvu preko prve in druge obravnave že malo preveč, in da na koncu že sploh ne moreš vedeti, o čem razpravljaš, kje smo, kakšna bo rešitev, kakšna ne bo. Več ljudi več ve. Poudarjam, mi bomo sprejeli ta zakon, potrdili ta zakon v dobri veri, da delamo bolj transparentno, bolj pošteno, upamo, da bomo komu pomagali, da bo nekaj dobrega iz tega nastalo. Še vedno pa vztrajamo pri tem, da je treba urediti krovne zakone, tako enega kot drugega, kot sem omenil, tako tega o zavarovalništvu kot mogoče tudi Zakon o gospodarskih družbah. Vesel sem, da je današnja razprava vsebinsko nekoliko bolj poglobljena, da ni politično usmerjena, leva - desna in desna - leva, ampak da skušamo skupaj najti rešitve. Slovenska nacionalna stranka, tako kot vedno, bo konstruktivno prispevala k temu, v upanju, da bomo vsi na koncu enotni ob sprejetju amandmajev, ki so zelo pomembni, in tudi sprejetju tega zakona o spremembi zakona. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Brunskole.
Lepo pozdravljeni! Spoštovani gospod minister s sodelavko, spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani tukaj prisotni kolegi! Veliko je bilo danes že povedanega in tudi moja želja je, da bi bilo čim več zakonodajnih postopkov oziroma tudi razprav pri spremembah zakonov ali sprejemanju v takšni obliki, kot je pri konkretno dotičnem zakonu o zavarovalništvu. O pomenu in delovanju zavarovalnice Vzajemna in še predvsem 900 članov Vzajemne v Republiki Sloveniji verjetno ni treba izgubljati besed, saj vemo, da je izredno velik. Prav pa je, da so zaščitene pravice zavarovancev, saj je zato ta zavarovalnica tudi ustanovljena, in prav je, da bo zakon napisan na kožo zavarovancem, torej tistim, ki so upravičenci, ki so zavarovanci, ne pa tistim, katerih naloga je, da uspešno vodijo to zavarovalnico oziroma jo tudi upravljajo. Zatorej tudi razprava o tej temi danes mislim, da je bila umestna in da je prav, da se tudi na tem področju zadeve dorečejo na takšen način, da ne bo tukaj dvomov, dilem ali pa tudi morebitnih ugotovljenih nepravilnosti ob revizijskih pregledih in potem tudi poročanjih. Res pa je, da je treba, kot pravimo, da ima palica dva konca, tudi v primero Vzajemne pogledati tudi na stran članov, kot je bilo tudi danes rečeno: podpis pooblastila nekomu ne pomeni samo na nek način, da se nekdo odreši soupravljanja, soodločanja pri pomembnih zadevah. Zatorej tudi sama ocenjujem, da je za člane Vzajemne, torej tudi zavarovance, nadvse pomembno, da pri samih tako pomembnih odločitvah, torej pri skupščinah in podpisih pooblastil, le dobro razmislijo, stopijo skupaj in se tukaj tudi pogovorijo o konkretnih problemih, morebitnih dvomih, kot je bilo danes že rečeno - zna se zgoditi. Seveda so pripravljeni še amandmaji, ki nekatere zadeve še dopolnjujejo oziroma še bolj eksaktno dorečejo. Vendar nikoli ni nekaj tako dobro, da se nam ne bo zgodilo, da bomo morebiti še v letošnjem letu ali pa čez leto, dve ugotovili, da smo le kje kaj pa morebiti tudi spregledali oziroma da bi lahko kaj tudi še izboljšali. Zatorej, tudi sama bom podprla to spremembo. Zadovoljna sem s tem, da je tudi današnja razprava tukaj, ne glede na to, ali sedimo na tej strani ali na oni strani, to mi je izredno všeč, želim pa si, da pri vsem tem sodelovanju, tudi pri naslednjih točkah seje Državnega zbora, da bi bili kolikor se da korektni en do drugega. Sama bom to spremembo zakona podprla.
Hvala. Besedo ima gospod Vizjak - se odpoveduje. Gospod Juri. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. V dosedanji, sicer kratki razpravi je bilo po eni strani ponovljeno to, kar smo že povedali v predstavitvi stališč, tako da se na to ne bom odziva. Po drugi strani je bila odprta tudi kratka analiza predlaganih amandmajev. Osebno mislim, da amandmaja bolje razjasnita in dajeta zakonu tisto učinkovitost, ki bi sicer lahko manjkala oziroma brez katere bi lahko zakon le povzročil več težav, kot bi jih rešil. Tako je moje osebno stališče, da je o teh dveh amandmajih vredno razmisliti pozitivno, in me veseli, kot zgleda, da bomo to zgodbo danes konstruktivno zaključili in da bo zakon v kratkem začel veljati. Hvala lepa.
Hvala. Želi gospod minister? Imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa.
In še, gospod Vizjak kot predlagatelj? Ne. Prehajamo na razpravo o 2. členu in amandmajih Poslanske skupine SDS k temu členu. Želi kdo besedo? Vidim eno roko. Gospod Vizjak, izvolite kot predlagatelj.
Poglejte, ta amandma je zelo pomemben in zelo preprost. Predlaga črtanje besedice "lahko", in sicer ambicija amandmaja je, da je jasno zapisano, da se za vsako skupščino posebej zbirajo pooblastila. Kajti, če ostane notri "lahko", potem se za vsako skupščino posebej nikoli ne bodo zbirala pooblastila, kajti vsi bodo šli na tisto, saj to je možnost, ampak možnost je tudi, da za več skupščin zbiramo pooblastila in seveda taka odprta možnost dopušča zlorabe in to želimo preprečiti. Kajti poznamo iznajdljivost ljudi, ki so se s temi pooblastili doslej že ukvarjali, imajo utečene kanale zbiranja teh pooblastil. Zato menim, da bi dejansko s črtanjem besedice "lahko" in da se za vsako skupščino posebej zbirajo pooblastila, dosegli ta prvinski namen, ki je bil tudi s samo novelo vložen s strani predlagateljev. Torej, pomemben amandma in menim, da zasluži podporo.
Hvala. Še kdo? Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNIH FINANCAH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Dr. Križanič, minister za finance, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani predsedujoči! Dovolite, da predstavim predlog sprememb zakona o javnih financah. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah je pripravljen zgolj v obsegu, ki je nujno potreben, da se preprečijo posledice morebitnih motenj pri delovanju finančnega sistema v sedanji finančni in gospodarski krizi. Hkrati pa se s spremembo tega zakona želi zagotoviti, da se bodo ukrepi, ki so bili sprejeti za omilitev te krize, izvajali na način, ki bo omogočal doseganje predvidenih ciljev teh ukrepov. Poleg navedenega se s predlogom zakona določa pravna podlaga za ustanovitev fiskalnega sveta kot posvetovalnega telesa Vlade oziroma civilne družbe. 1. člen Predloga zakona o spremembah Zakona o javnih financah določa dve novi vrsti namenskih prejemkov, in sicer so to prihodki od okoljskih dajatev za onesnaževanja okolja zaradi odvajanja odpadlih voda in prihodki od okoljskih dajatev za onesnaževanje okolja zaradi odlaganja odpadkov. Ni dvoma, da so namenski prihodki proračuna tisti, ki so določeni v Zakonu o javnih financah, poleg tega pa so namenski prihodki tudi prihodki, ki so določeni v letnem zakonu o izvrševanju proračuna oziroma tisti, ki so določeni v odhodku, s katerim se sprejme občinski proračun. Zakon o financiranju občin je prihodke od okoljskih dajatev za onesnaževanje okolja zaradi odvajanja odpadlih voda in prihodke od okoljskih dajatev za onesnaževanje okolja zaradi odlaganja odpadkov v skladu s predpisi Evropske unije določil kot namenske prihodke občinskih proračunov. Navedeno pomeni, da bi morale vse občine, vsaka v svojem odloku, s katerim sprejmejo občinski proračun, navedene prihodke določiti kot namenske, saj bi se v nasprotnem primeru ti prihodki obravnavali zgolj kot prihodki integralnega proračuna občine. Ker je obveznost namenske porabe za vse občine mogoče določiti izključno v Zakonu o javnih financah in ker se želi preprečiti različna ravnanja občin, ne more biti dvoma, da je predlagana ureditev smiselna in ustrezna. Z 2. členom predloga tega zakona bo zagotovljena ustrezna podlaga za nalaganje denarnih sredstev sistema EZR [[to je enotni račun države]] do največ treh let. Razlog za takšno ureditev je v zadnji spremembi Zakona o javnih financah, sprejeti konec preteklega leta, ki je omogočila, da se država za izvrševanje državnega proračuna v tekočem proračunskem letu lahko zadolži dodatno še do višine, potrebne za odplačilo glavnice dolga državnega proračuna, ki zapade v plačilo v prihodnjih dveh proračunskih letih, in posledično zasledovanje cilja, da bi kar v največjem možnem obsegu dosegli dohodkovno nevtraliziranje izvršenega dodatnega zadolževanja. Ker dodatno zadolževanje velja le za državo, se tudi ročnost depozitov izvaja le v sistemu enotnega zakladniškega računa države, ne pa v sistemu enotnega zakladniškega računa občin. Poleg navedenega predlog tega člena v skladu s priporočili Računskega sodišča določa, kdo upravlja z denarnimi sredstvi enotnega zakladniškega računa države oziroma občin, in določa obveznost registriranja pri AJPES-u. Cilj 3. člena predloga tega zakona je znižati izpostavljenost tveganjem upravljanja z denarnimi sredstvi ter ureditev prepovedi sklepanja tistih posojilnih poslov, ki so namenjeni tako imenovanim menedžerskim odkupom lastniških deležev v podjetjih. Prepoved sklepanja bančnih poslov, ki so namenjeni odkupu delnic oziroma deležev družb s strani članov poslovodstev ter gospodarskih družb in z njimi povezanih oseb, je omejena na tiste primere, ko je v postopkih prišlo do kršitev zakonodaje o trgu finančnih instrumentov, prevzemne zakonodaje oziroma pri njihovem poslovanju ugotovljene kršitve konkurence. Predviden je nadzor nad spoštovanjem teh omejitev, ki ga bo izvajalo ministrstvo, pristojno za finance. V ta namen ima Ministrstvo za finance pravico od prejemnikov državnih pomoči oziroma izvajalcev garantne sheme zahtevati podatke o poslih, za katere velja omejitev. Predlog tega člena kot sankcijo določa ničnost poslov, ki so bili sklenjeni v nasprotju s prepovedjo, sam postopek pa izvaja javni pravobranilec. Gre za dve ravni omejitev: z državnimi pomočmi se ne sme noben omogočiti kredita za notranji odkup, finančne institucije pa sploh ne smejo takih kreditov dajati ali jih podaljševati, če so vključene v državno pomoč in če je prejemnik teh kreditov kršil prevzemno ali zakonodajo koncentracije trga. Končno, 4. člen postavlja podlago za ustanovitev fiskalnega sveta kot posvetovalnega telesa Vlade in telesa [[...]] [[opozorilni znak za konec]] družbe, ki bo pripravila stališča do vseh ukrepov, ki jih bo predlagala Vlada. Kot neodvisno strokovno telo bo pristojen, da poda neodvisno oceno javnofinančne politike in izvajanja strukturnih reform oziroma oceno o usklajenosti javnofinančne politike s cilji, postavljenimi z vsakoletnim proračunom. Ustanovitev fiskalnega sveta je utemeljena, saj morajo biti letne in srednjeročne napovedi makroekonomskih ciljev kot osnove za določitev javnofinančnih ciljev za tekoči 2 leti in za srednjeročne obdobje čimbolj objektivizirani. [[..]] [[Opozorilni znak.]] [[..]]oziroma izvajal makroekonomske napovedi, primerljive institucije imajo pa tudi v drugih državah.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku odbora mag. Radovanu Žerjavu za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. Odbor za finance in monetarno politiko je na 13. nujni seji 10. 6. 2009 in na nadaljevanju seje 16. 6. 2009 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada s predlogom, da se predloženi zakon obravnava in sprejme po nujnem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravna službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno tehničnega vidika. Služba je podala pripombe k določbam 1., 2., 3., 4., in 6. člena predloga zakona, opozorila pa je tudi na pomanjkljivost oziroma nejasnost obrazložitev posameznih predlaganih členov oziroma rešitev. Pripombe službe k 1. členu so upoštevane v sprejetem amandmaju Odbora k 1. členu, ki je naveden v nadaljevanju tega poročila. Večina pripomb službe po starem navedenem členu je upoštevana v vloženih amandmajih treh koalicijskih poslanskih skupin, ki jih je Odbor prav tako sprejel. Poleg tega je predlagatelj zakona podal pisno podrobno obrazložitev določb 2. člena. K predloženemu zakonu so v poslovniškem roku amandmaje vložile Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, in sicer k 2., 3., 4. in 5. členu ter poslanske skupine Socialnih demokratov, Zares in Liberalne demokracije Slovenije k 2., 3., 4. in 6. členu. V uvodni dopolnitvi obrazložitvah členov je minister za finance kot predstavnik predlagateljev zakona podlag podrobnejšo predstavitev namena zakona in predlaganih rešitev. Ob tem je med drugim poudaril, da s spremembo 68. člena veljavnega zakona v smeri nalaganja denarnih sredstev sistema enotnega zakladniškega računa država do največ treh let omogoča fleksibilnejšo aktivnost zakladnice pri odpravljanju posledic finančne krize oziroma preprečevanju kreditnega krča. V razpravi o posameznih predlaganih rešitvah in vloženih amandmajih so člani Odbora največ pozornosti namenili vprašanjem povezanim s prepovedjo poslov v zvezi s posojili, namenjenimi za financiranje tako imenovanih menedžerskih odkupov lastniških deležev v podjetjih. Izražena so bila različna mnenja in ocene o primernosti oziroma neprimernosti določb 3. člena predloga novele. V zvezi z amandmajem Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 2. členu Predloga zakona, na podlagi katerega bi bil sestavni del poročila o izvrševanju proračuna in tudi poročilo o doseženi uspešnosti, učinkovitosti ter gospodarnosti pri opravljanju denarnih sredstev sistema enotnega zakladniškega računa in pri upravljanju s prostimi denarnimi sredstvi na računih pravnih oseb, vključenih v ta sistem. Pravilnost in smotrnost opravljanja teh denarnih sredstev pa bi bila vsako leto predmet revizije. Predstavnica predlagatelja zakona je poudarila, da tako predlagana rešitev ni sprejemljiva. Razpravljavci so nekaj pozornosti namenili tudi predlagani ustanovitvi fiskalnega sveta. Odbor se je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev in pri tem sprejel amandmaje poslanskih skupin Socialnih demokratov, Zares in Liberalne demokracije k 2., 3., 4. in 6. členu. Ni sprejel amandmajev Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 3. in 4. členu ter se ni opredelil do amandmaja Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 2. in 4. členu, ker so zaradi sprejetih odločitev odbora, postala brezpredmetna. Glede na sprejete amandmaje in nesprejeti 5. člen je na podlagi prvega odstavka 193. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči. Poslanska skupina DeSUS bo zagotovila podporo temu predlogu zakona zato, ker ocenjujemo, da ima Vlada prav, ko sodi, da bi sicer lahko doživeli posledice, ki bi jih težko popravljali, in ko sodi, da moramo, to kar je treba storiti, storiti takoj. Zato je tudi predlagala postopek, po katerem sprejemamo nujni postopek. Verjetno izvira to iz ocene Vlade, ki ocenjuje položaj na finančnem trgu in na trgu realnega sektorja, ki ga nihče ne more ocenjevati kot dobrega oziroma kot takšnega, s katerim bi lahko bil zadovoljen. Verjetno takšna ocena Vlade implicira oceno, da dosedanji ukrepi le niso bili dovolj učinkoviti, da niso bili dovolj pravočasni ali dovolj hitri, in da tudi oblike državne pomoči, bodisi da gre za kreditiranje posojilnih institucij, bodisi da gre za finančne naložbe, bodisi da gre za možnosti odkupov in bodisi da gre za kakšno drugo možnost državne pomoči, niso prijeli tako, da bi realno gospodarstvo lahko zopet pričelo z neko vzgonsko dejavnostjo. Morebiti so ti ukrepi državnih pomoči nekoliko bolj uspešni na področju finančnega sektorja, na področju sektorja finančne industrije. Realni sektor pa še zmeraj nosi težko breme, zaradi katerega bolj kleči kot stoji. To pomeni, da finančni krč še ni popustil, da likvidnostne težave tarejo naše gospodarstvo in da posledično, ker realna rast upada, pač, moramo veliko več sredstev vlagati za organizacijo in vzdrževanje socialne mreže. Vlada želi hkrati s temi državnimi pomočmi preprečiti, da bi bile napačno uporabljene. Da bi bile uporabljene v nasprotju z nameni in s cilji ali da bi se na kakršenkoli način morebiti celo zlorabile. Zato je zagotovila tudi ustrezen nadzor in zagrozila s primernimi sankcijami za tiste, ki bi kršili. Da bi preprečila trošenje sredstev v druge namene, kot je sama želela, je šla v razponu od prepovedi kreditiranja menedžerskih kreditov do kreditiranja s sklepom nadzornega sveta in preprečitvijo eventualne poslovne škode tistemu, ki kreditira, do omejitev ob kršitvi treh področij zakonodaje, ki so v zakonu tudi omenjene. Gre za trg finančnih instrumentov, prevzeme in za konkurenco. Vlada pa uvaja še nekaj novosti s tem zakonom. Kar zadeva novosti, ki skušajo preprečiti, da bi v lokalnih skupnostih napačno razumeli dajatve in na področju okolja kot namenske prihodke se mi v Poslanski skupini DeSUS strinjamo, da je treba to v zakonu ustrezno regulirati. Kar se tiče novega instituta, za katerega nekateri menijo, da je brezzobi, finančnega sveta, pa mi sodimo, da je vreden podpore. Da ne pomeni nepotrebnega podvajanja institucij, ki se s spodobnimi analizami, ocenami in priporočili že ukvarjajo in da omogoča večji izbor ocen, ki bodo podlaga za oblikovanje politike naše vlade. Treba je poudariti, da gre za dve funkciji tega sveta. Ena funkcija je funkcija spremljanja javnih financ, smotrnosti koriščenja, nalaganja in tako naprej. Druga pa spremljanja, jaz mislim, da je bolj napoved strukturnih sprememb. Med te spada tudi spremljanje demografskih trendov in verjetno priporočanja ukrepov na področju zdravstvenega, pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Mi upamo, da tukaj na bo šlo za Almunio v obliki mnogokratnika, da ne bo tukaj sedem ljudi, ki bodo neoliberalno in skrajno togo razumeli ta dva sistema, zato bomo zelo budno spremljali delo fiskalnega sveta na področju priprave strukturnih reform.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnica ministrstva. V Slovenski nacionalni stranki tega zakona podprli ne bomo. Razumemo, konstruktivno smo šli in pristopili k pregledu. Razumemo, poglavitna rešitev naj bi bila znižanje izpostavljenosti tveganjem upravljanja z denarnimi sredstvi. Točka 1. in točka 2. - ureditev prepovedi sklepanja posojilnih poslov, ki so namenjeni tako imenovanim menedžerskim odkupom lastniških deležev v podjetjih. Pošteno. Zakon naj bi ta cilj dosegel. Vse skupaj pa se ustavi in v to sem prepričan in upam dokazati, pri predlogu oziroma podlagi za ustanovitev fiskalnega sveta kot samostojnega organa za neodvisno ocene javnofinančne politike in izvajanje strukturnih reform. Zdaj pa zelo tehtno vprašam: Samo, zakaj? Zakaj je ta fiskalni svet potreben? Komu je potreben? Kaj bo delal? Kakšni bodo učinki njegovega dela, ob vseh milijonih služb, milijonih služb, ki jih imamo? Mi imamo kup služb znotraj posameznih ministrstev, ki opravljajo takšne in drugačne analize, preglede, nadzore, finančna, ne vem, kaj še vse si ne izmislim, kamor pogledaš imaš milijon teh služb. Največja neumnost pri vsem tem pa je, da bo ta služba, ki je že, ta služba bo pri generalnem sekretariatu Vlade Republike Slovenije. Saj imamo generalnega sekretarja gospoda Cvikla tam in on je že tako ali tako preveč pameten, kar se financ tiče. Ali mora zdaj imeti še eno službo, da bo pri njem nekaj počela, kar že vsi drugi počnejo? Da se ne spustim v določila 4. člena, ki govori o fiskalnem svetu, da bo imel sedem članov, od tega pa morajo biti štirje Slovenci. Kaj pa še? Škoda, zakaj? Naj bo sedem tujcev. Kakšne nebuloze, kakšni nesmisli. To je pa že norčevanje iz ljudi. Mi imamo UMAR. Če že ta služba, naj bo v finančnem ministrstvu. Tako kot smo včeraj naredili neumnost in smo dali tehnološki promet, promet smo dali v visoko šolstvo, gospodu Golobiču smo ga poklonili, češ: "Tukaj imaš svojo firmo, da boš lahko zdaj še tisto pokradel, česar prej nisi znal". A zdaj bomo dali fiskalni svet gospodu Cviklu v generalni sekretariat? Pa kaj še? Potem dajmo evropske zadeve v Odbor za gospodarstvo ali pa na Ministrstvo za gospodarstvo. Pa dajmo promet v Ministrstvo za zdravje. Kakšne neumnosti počnemo. Jaz razumem, da ta vlada hoče imeti zakon, ki bi znižal izpostavljanje tveganjem in prepovedal sklepanja tistih poslov, ki so umazani, ampak ne pa z ustanovitvijo nekega fiskalnega sveta, ki s tem nima nič. A zdaj bo še ta nadziral nadzornika, ki nadzira nadzornika, nadzornik nadzira pa tistega izvajalca ali kaj? In govorimo tukaj, popolnoma nejasno mi je še ta trenutek, o predlogu zakona, da uvaja novi vrstni namenskih prihodkov od okoljske dajatve za onesnaževanje okolja, zaradi odvajanja in tako naprej. Ureditev v predlaganem zakonu je nujna, ker so navedeni prihodki občinskih proračunov in bi bila v nasprotnem primeru njihova namenskost vezana na odločitev posamezne občine. Če mi kdo zna razložiti ta stavek, mu jaz podpišem doktorat, če imam to pristojnost. Medtem, ker jaz tako razumem, medtem ko mi teh vsebin nimamo urejenih v pristojnih okoljskih zakonih, gospe in gospodje. In ta zakon, oprostite, kljub dobremu namenu, je popolno skrpucalo, kar se je pokazalo že na prvem zasedanju Odbora za finance, na drugega nisem šel, ker sem raje urejal občinske zadeve zjutraj ob 5 in ne bom rinil ob 8. zato, ker je Vlada, ne krivim posameznega, Vlada zelo pavšalno, površno in, oprostite izrazu, nemarno pripravila ta zakon. Tako da smo se morali še enkrat dobiti, ste se morali še enkrat dobiti. In danes ni nič boljši. SNS ga podprl ne bo.
Hvala. Mag. Radovan Žerjav bo prestavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Želel bi prestaviti nastanek tega zakona in kritiko k temu. 7. maja Vlada Republike Slovenije vloži Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah. 14. maja Vlada Republike Slovenije umakne pred enim tednom vloženi predlog zakona in vloži novega. 4. junija Vlada Republike Slovenije že drugič umakne vloženi predlog zakona in tretjič vloži novega. Dne 8. junija dobimo mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, katerega obseg je večji, kot obseg samega predloga zakona. 10. junija zaseda Odbor za finance in predsednik odbora gospod Anton Rop, tudi na moje negodovanje, prekine sejo z besedami: "Moram reči, da se jaz kot predsedujoči in predsednik tega odbora ne upam tako voditi te seje odbora. Torej, tukaj je pa odgovornost Ministrstva za finance relativno velika, pri pripravi te seje odbora. Zdaj smo prišli do točke, da prekinemo to točko in nadaljujemo potem, ko se bosta Ministrstvo za finance in Zakonodajno-pravna služba temeljito pogovorila in pripravila eventualne predloge amandmajev odbora." Ne morem reči nič drugega, kot sramota, katastrofa. Sramota za Ministrstvo za finance, sramota za Vlado Republike Slovenije, da se tako pomembnih projektov lotevata s takšno površnostjo in neodgovornostjo. Slovenija in slovensko gospodarstvo pokata po šivih, ukrepov od nikoder. Tisto, kar pa pride v proceduro Državnega zbora, pa je pripravljeno na ravni delovanja balinarskega društva, da ne rečem še kaj hujšega. Seveda, kot smo že vajeni od te koalicije, se rajši ukvarja sama s seboj in rešuje svoje lastne probleme. Spomnimo se tako imenovanega Cviklovega zakona in prepira o tem, na katerem stolčku bo sedel gospod Erjavec in prepiri okrog Rupla in Veselinoviča in seveda zadnjih 10 dni, ko se je celotna koalicijska infrastruktura, s predsednikom države na čelu, ukvarjala s projektom reševanja ministra Golobiča. In kaj naj rečemo o samem zakonu, ki je zdaj pred nami? Odgovorno od celotne slovenske politike bi bilo, ne da bi se na tem mestu spuščali v to, kdo je za nastanek tajkunskih zgodb v osnovi odgovoren - po moji oceni celotna slovenska politika, da pa v prihodnje preprečimo, da se takšne zadeve ne bi ponavljale, in da se že začete zadeve ne bi z novimi ukrepi podpirale. Rešitve naj bodo namenjene predvsem samo gospodarstvu in blaženju gospodarske krize. Žal pa ugotavljam, da v temu zakonu temu ni tako. Vlada celo uzakonja dobre in slabe tajkune in omogoča nadaljevanje tajkunskih zgodb in celo odpiranje novih. V poslanski skupini takšnega predloga zakona nikoli, nikdar in še takrat ne, ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališča Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa. Vsem skupaj prijazen pozdrav! Hvala za besedo in pa pozdrav ministru in sodelavki! Na takih razpravah in pa ob takih trenutkih, ko se srečujemo s krizo, se lepo na tehtnico postavi, komu je za vsebinsko reševanje problemov, koliko je pa za nabiranje političnih točk za katerokoli od strank. V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije ocenjujemo - gospod predsedujoči, gospod Petan ima nek predlog, moti in prekinja mojo razpravo [[...]]
Nisem opazil, da bi dvignil roko in tudi, če bi, bi mu dal besedo potem, ko boste vi končali. Izvolite.
Potem pa prosim za opozorilo, da ne moti razprave.
Prosim, samo tisti ima besedo, ki mu jo dodeli predsedujoči!
Hvala lepa, gospod predsednik, za podporo, pa upam, da boste drugič prej ukrepal. Ocenjujemo, da je kratkoročno najpomembnejši del predloga zakona tisti del, ki bo omogočil podaljšanje ročnosti depozitov države pri poslovnih bankah, in sicer iz enega na tri leta. Gre za začasno prosta sredstva Republike Slovenije, katerih vir je predvsem izdaja obveznic Republike Slovenije na eurotrgu. Podaljšanje ročnosti depozitov pomeni neposredno pomoč poslovnim bankam, saj bodo s tem ukrepom pridobile dodaten kvaliteten dolgoročen vir. Torej gre za ukrep, ki bo poleg že sprejetih, deloval v smeri popuščanja kreditnega krča. Ob tem pa je treba poudariti, da kratkoročna sredstva države pri poslovnih bankah znašajo trenutno nekaj čez 3 milijarde evrov. Zato v Liberalni demokraciji Slovenije pozdravljamo spremembo, ki bo omogočila fleksibilnejšo aktivnost zakladnice pri odpravljanju posledic finančne krize. Drugi del zgodbe na katerega se nam zdi pomembno in potrebno opozoriti je novost, ki jo prinaša Predlog zakona za ustanovitev fiskalnega sveta, ki ga bodo sestavljali vrhunski strokovnjaki na področju javnih financ. Seveda, fiskalni svet na eni strani pomeni določen strošek, določeno breme, vendar je na drugi strani ob jasni predstavitvi in dobrem delu fiskalnega sveta pozitivnih momentov za javne finance bistveno, bistveno več. Gre za izrazito moderno telo, ki deluje že v marsikateri razviti državi. Njegova ustanovitev je ob pogojih, da je Slovenija z vstopom v evroobmočje dokončno izgubila svojo monetarno politiko in razmerah globoke finančne in gospodarske krize, po našem mnenju, nujna. Njegovo nujnost lahko utemeljujemo tudi s trenutnim stanjem javnih financ. Deficit nad maastrichtsko mejo v letošnjem letu po mnenju LDS-a še ni problematičen, seveda ob predpostavki, da gre zgolj za začasen stabilizacijski primanjkljaj ter da se bomo tako politika kot socialni partnerji pravočasno sporazumeli, da ga pričnemo odpravljati še v slabih gospodarskih razmerah. Torej, že danes in ne nekje v nedorečeni prihodnosti. V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije se zavzemamo tudi za oblikovanje trdnih zakonskih pravil za omejevanje obsega javnega dolga, zato pa zagotovo nujno potrebujemo fiskalni svet kot neodvisen strokovni organ, ki bdi nad kakovostjo fiskalne politike in dolgoročne vzdržnosti javnih financ ter kakovostjo izvajanja prepotrebnih strukturnih reform. Še več, v Liberalni demokraciji Slovenije smo mnenja, da bi lahko nanj prenesli celo nekatere vzvode fiskalne politike. Tretji del novele zakona pa predstavlja tako imenovani antitajkunski člen. V Liberalni demokraciji Slovenije vsekakor podpiramo zavarovanje javnih sredstev s prepovedjo sklepanja posojilnih poslov, ki so namenjeni menedžerskih odkupom lastniških deležev in so izpeljani brez potrebnih dovoljenj oziroma je pri njih prihajalo do drugih dokazanih nepravilnosti, zaradi katerih je proti takšnim pravnim osebam uveden postopek pristojnih organov. Potem pa smo mnenja; in to ne glede na dejstvo, da bodo takšne antitajkunske določbe najverjetneje uporabljene zgolj samo o dveh ali v treh razkritih in vsem znanih primerih; da bi bilo bolje in dobro, če bi se ta problematika uredila v posebnem zakonu, ne pa, da se z njo obremenjujejo zakonska besedila kar treh ali štirih drugih zakonov. Tudi zato, ker gre za pomemben poseg v samostojne poslovne politike bank, ki zahteva pravnosistemske, korektne, jasne in nedvoumne rešitve. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo Predlog novele Zakona o javnih financah, ker je pomemben protikrizni zakon, podprli. Hvala.
Hvala. Gospa Breda Pečan bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Dober dan vsem prisotnim. Še posebej prijazen dober dan gospodu Petanu zato, da se mu ne bo treba truditi vmes. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo v celoti podprla sprejem zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah, saj ta prinaša nekatere nujne izboljšave, zlasti na področju enotnega zakladniškega računa. Poleg tega pa tudi omejitve, ki smo jih sicer že zapisali v Zakonu o jamstveni shemi, namreč, da se širi prepoved refinanciranja kreditov za menedžerske prevzeme tudi na celotno poslovanje bank, ki pridobivajo poroštva ali pa kredite iz državnih sredstev po Zakonu o javnih financah. Poleg tega je pomembno tudi to, da ta sprememba zakona uvaja fiskalni svet, ki naj bi bil sestavljen iz res vrhunskih finančnih strokovnjakov, zlasti na področju makroekonomije in fiskalne ekonomije, tako da imamo zagotovljen nadzor oziroma spremljanje pravzaprav uresničevanja proračunskega načrtovanja v posameznem fiskalnem letu. Poleg tega člani fiskalnega sveta ne bodo imeli možnosti ponavljati mandata, ampak bo treba vsakih pet let celotni fiskalni svet zamenjati. In pa še nekaj zanimivega, mislim, da sicer morda malo prezrtega, zaradi prevelike pozornosti na področju na drugih treh področjih. Dejstvo je, da je s to spremembo zakona opredeljena namenskost okoljskih taks, ki so sicer prihodek občin. Vendar bi se lahko zaradi tega, ker ni izrecno določena namenskost, sredstva pridobljena s takso za obremenjevanje voda, takso za obremenjevanje okolja, uporabljalo nenamensko. Mislimo, da je to koristno določilo, ki definira porabo teh sredstev, zato bomo ta zakon, kot rečeno, podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Rado Likar bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Novela zakona, ki jo danes obravnavamo po nujnem postopku, je po besedah predlagatelja potrebna zato, da bi se preprečile težko popravljive posledice za delovanje države zaradi morebitnih motenj pri delovanju finančnega sistema. Namreč, Vlada mora zagotoviti, da se bodo ukrepi, ki so bili sprejeti za omejitev učinkov finančne krize, izvajali na način, ki bo omogočal doseganje predvidenih ciljev in namenov. Glavni namen novele predloga zakona pa je ta, da se bankam, prejemnicam različnih oblik pomoči države, prepove vse vrste dajanja posojil, refinanciranja in obnavljanja posojil pred ali ob dospelosti, če so ta posojila namenjena financiranju odkupov podjetij s strani uprav teh podjetij in z njimi povezanih oseb, tako imenovani menedžerski odkupi. Z eno, bom rekel, lepotno napako, prepoved velja samo, če je podjetje oziroma njegova uprava v postopku zaradi suma kršitve zakonodaje pred Uradom za varstvo konkurence ali Agencijo za ter vrednostnih papirjev. V Poslanski skupini SDS ugotavljamo, da je cilj in namen predlagatelja ravno obraten in negira to kar piše v obrazložitvi. S to določbo po našem mnenju ta namen ne bo dosežen, celo več, s tem bodo za odobravanje ali reprogramiranje tako imenovanih menedžerskih posojil na široko odprta vrata. Ker gre za popolnoma isto vsebinsko rešitev, kot pri noveli Zakona o jamstveni shemi, v naši poslanski skupini tej rešitvi nasprotujemo, zato smo tudi vložili amandma k 3. členu, saj je nesprejemljivo, da predlog novele zakona dopušča možnost, da se lahko likvidna sredstva namenjena investicijam in razvoju podjetij namenijo za izdajanje novih ali reprogramiranje obstoječih posojil, tako imenovanih tajkunskih posojil. Namreč, večina teh posojil se je izkazala za škodljiva, saj se sredstva, ki jih ta podjetja ustvarjajo, namenijo za odplačilo teh menedžerskih posojil. Torej podjetja odplačujejo sama sebe, namesto, da bi se sredstva namenila za poslovanje in razvoj. Najbolj boleča posledica tega pa so množice odpuščenih delavcev in s tem večanje stopnje brezposelnosti, ki so namesto, da bi prispevali v državno blagajno, prejemniki socialnih transferov. Ne podpiramo niti predloga za ustanovitev tako imenovanega fiskalnega sveta, ki naj bi predvsem podajal ocene o vzdržnosti in stabilnosti javnofinančne politike. Po našem mnenju je uvedba novega organa, v časih gospodarske krize, nepotrebna, predvsem pa s stroškovnega vidika potratna, saj bi predlagane naloge lahko oziroma jih že opravljajo druge institucije, kot so na primer Banka Slovenije, Umar, vladni strateški svet in tako naprej. Menimo tudi, da vsesplošno ustanavljanje številnih novih agencij, organov in komisij ne vodi k večji učinkovitosti in gospodarnosti javne uprave. Predvsem pa ne vidimo razloga, da bi takšen organ ustanavljali z zakonom. Glede spreminjanja člena, ki govori o upravljanju denarnih sredstev enotnega zakladniškega računa in upravljanju s prostimi denarnimi sredstvi na računih pravnih oseb, vključenih v sistem EZR, se nam zastavlja vprašanje možnosti in oblike nadzora takšnega paralelnega denarnega sistema. Ni namreč jasno, kdo in na podlagi katerih predpisov nadzoruje občine v primeru oddajanja likvidnostnih sredstev. Po našem mnenju bi bilo primerno, da je sestavni del poročila o izvrševanju proračuna tudi poročilo o doseženi uspešnosti in učinkovitosti ter gospodarnosti pri upravljanju teh denarnih sredstev. Pravilnost in smotrnost pa bi moral vsako leto revidirati pooblaščeni revizor. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo zato glasovali proti predlogu zakona, razen če bodo, po kakšnem naključju, sprejeti naši amandmaji. Hvala.
Hvala. Gospod Vito Rožej bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister s sodelavko, kolegice in kolegi! Ne zamerite mi, če bom kot zadnji predstavljajoči mnenja poslanske skupine, mogoče povzel kaj, kar je bilo že slišano. V Poslanski skupini Zares o teh spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah menimo, da vsebujejo naslednje vsebinske spremembe oziroma sklope: Prva sprememba bi bila dopolnitev definicije namenskih proračunskih prejemkov, in sicer se med namenske proračunske prejemke zdaj uvrščajo namenski prihodki iz naslova okoljskih dajatev za onesnaževanje okolja z odpadnimi vodami in odlaganjem komunalnih odpadkov. Obe vrsti namenskih prihodkov pripadata občinskim proračunom. Z omenjeno dopolnitvijo Zakona o javnih financah se zagotavlja pravna podlaga za ustrezne občinske odloke o izvrševanju občinskih proračunov. Z drugo spremembo lahko imamo upravljanje denarnih in prostih denarnih sredstev preko enotnega zakladniškega računa države oziroma občin, kar zakonska sprememba predvideva, da na državni ravni upravlja z enotnim zakladniškim računom ministrstvo, pristojno za finance, in na občinski ravni občinska uprava. Del ministrstva, pristojnega za finance, ali del občinske uprave oziroma ta upravljavec enotnega zakladniškega računa, ki bo upravljal z enotnim računom, se bo registriral pri AJPES-u, Agenciji za javnopravne evidence in storitve, s svojo matično številko, hkrati pa bo upravljavec sistema enotnega zakladniškega računa uvrščen pod šifro zakladnice v registru proračunskih uporabnikov. Novela zakona v skladu z načeli varnosti, likvidnosti in donosnosti ureja tudi ročnost naložb, in sicer na državni ravni do treh let in na občinski ravni do dvanajst mesecev. Poleg tega novela zakona zagotavlja pravni okvir za znižanje izpostavljenosti tveganjem upravljanja z denarnimi sredstvi in ureditev prepovedi kreditiranja in zavarovanj financiranja tako imenovanih menedžerskih odkupov lastniških deležev podjetij. Do zdaj je bilo to urejeno z uredbama Vlade in to samo za posle, ki so bili financirani iz državnega posojila ali državnega poroštva, ta novela zakona pa razširja prepoved na celotno poslovanje. Kreditiranje in zavarovanje financiranja je prepovedano za vse tiste primere, ko je v postopkih prišlo do kršitev zakonodaje s področja trga finančnih instrumentov, prevzemne zakonodaje oziroma so bile ugotovljene kršitve konkurence. Omejitev s področja kreditiranja oziroma dajanja jamstev za te menedžerske kredite je omejena na čas trajanja ukrepov oziroma na čas trajanja jamstva za kredite ali čas odplačila kreditov. Mogoče bi tu veljalo omeniti, tudi glede na že izražena mnenja, da ne vem, če smo si vsi v tej naši državi na jasnem, na kakšen način se sploh sme priti do premoženja in da najbrž naša zakonodaja dopušča bogatenje, saj imamo konec koncev tak gospodarski sistem, da je temu pravzaprav namenjen. In če smo se za to odločili pred 18 leti, najbrž zdaj ne bi veljalo kriminalizirati vsakogar, ki se bo lotil podjetnosti. Najbrž je to tudi neke vrste vrednota, vsaj morala bi biti. Očitno pa so se vmes te vrednote spremenile, ker danes je glede na marsikaterega razpravljavca razumeti, da pač je uravnilovka tista, h kateri strmimo in da nihče ne sme imeti več kot nekdo drugi. Verjamemo seveda, da sedanja ureditev, taka kot je danes pred nami, bo tiste najbolj eklatantne primere, ki so seveda nelegalni uredila. Tretje področje oziroma naslednje področje, ki ga ureja ta novela Zakona o javnih financah, se nanaša na ustanovitev samostojnega organa, fiskalnega sveta, za neodvisno oceno javnofinančne politike in oceno izvajanja strukturnih reform. Ta sedemčlanski svet, ki ga imenuje Vlada na predlog pristojnega ministra izmed strokovnjakov iz področja financ in ekonomske smeri za dobo petih let. Vsaj štirje morajo biti slovenski državljani, za ostale to ni nujno, kar nam bo mogoče na neki način dalo eno drugačno sliko naših financ, kot pa bi si jo sicer zmogli vsi ustvariti sami. Fiskalni svet bo podajal oceno o vzdržnosti in stabilnosti javnofinančne politike, ustreznosti postavljenih javnofinančnih ciljev, o učinkovitosti uporabe javnih sredstev, dolgoročni vzdržnosti javnih financ, preglednosti javnih financ, kakovosti gospodarskih napovedi, kakor tudi o učinkovitosti izvajanja strukturnih politik ter oceno politike zadolževanja sektorja države in politike jamstev z vidika vzdržnosti in stabilnosti javnih financ. V naši poslanski skupini bomo podprli predlog zakona dopolnjen seveda z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, ki so bili sprejeti na seji matičnega delovnega telesa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Najprej dajem v razpravo 2. člen in amandma poslanske skupine SDS, kjer gre za novi 6. odstavek. Odpiram prijavo za razpravo o 2. členu in amandmaju k temu členu. Prijavljenih ni, zaradi tega zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 3. členu in amandmaju k temu členu. Gre za dodan novi 86b. člen. Odpiram prijavo za razpravo. Gospod Likar, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Amandma, ki smo ga v Slovenski demokratski stranki predložili k 3. členu, naj bi prepovedoval bankam, dajanje kakršnikoli posojil oziroma reprogramiranja teh posojil, vendar pasmo za vsakršno prepoved, ne pa za te izjeme, ki so predvidene v tem zakonu. Če imamo resen namen, da se pomaga podjetjem v težavah, potem naj bodo ta sredstva temu namenjena. Kot rečeno, kot sem povedal že v stališču poslanske skupine, naj se ta likvidna sredstva namenijo investicijam in razvoju, ne pa za izdajanje novih ali reprogramiranje obstoječih tako imenovanih tajkunskih posojil. Naj še enkrat povem, da so se taka posojila v preteklosti izkazala, in se bodo verjetno še naprej, kot škodljiva, ker se ta sredstva namenjajo za odplačevanje samega podjetja, samega sebe kot takega, namesto, da bi se ta sredstva namenjala za poslovanje oziroma za razvoj podjetja. Hvala.
Hvala. Vidim še roke za razpravo o tem členu, zato ponovno odpiram prijavo. Gospod Žerjav, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Po mojem mnenju je za nastanek tajkunov odgovorna vsa slovenska politika in vse politične stranke, saj teh anomalij nismo pravočasno preprečili z ustrezno zakonodajo. Za nazaj najbrž ne moremo kaj dosti spremeniti, lahko pa v prihodnje, če seveda to mislimo in če to mislimo predvsem iskreno, te anomalije tudi preprečimo. V predlogu zakona piše, če poenostavim, koristnice ukrepov ne smejo v okviru svojega poslovanja dajati posojil in obnavljati posojil, če so izpolnjeni trije pogoji, ki so tu seveda jasno navedeni. Torej, če so izpolnjeni ti trije pogoji. Če pa ti trije pogoji niso izpolnjeni, pa se to lahko zgodi. To je za mene katastrofa, saj pravzaprav z novo zakonodajo omogočamo nastajanje novih tajkunov, torej ne mislimo resno in ne mislimo iskreno. To je za mene pravzaprav škandal, pa kakorkoli obračamo sem ali tja. Kar se je zgodilo se je zgodilo. Če mislimo resno, bi morali tokrat vsi preprečiti, da do takih zadev v prihodnje prihaja. Lahko rečem, da ustvarjamo pravzaprav neke slabe tajkune in neke dobre tajkune ali neke prijazne tajkune ali pa neprijazne tajkune, da ne bom šel v kakšne druge delitve. Kriza definitivno ne more in ne sme biti alibi za pomoč tajkunom, ali pač? Zelo me moti, da bi naj bil pravzaprav pogoj bank za pristop k jamstveni shemi, o kateri smo ogromno govorili in v kateri je ta ista klavzula, da se takšna klavzula vnese v zakon je bila pravzaprav neka vrste zahteva bank, da bodo seveda sodelovale pri teh ukrepih, ki jih država želi speljati. Sprašujem se, kdo pravzaprav v tej državi poveljuje? Ali so to banke ali pa morda tajkuni iz ozadja in da res drvimo v neki novi totalitarizem, kjer bo peščica ljudi, bogatih ljudi, upravljala in vodila državo mimo politike? Jaz menim, da vsi ti ukrepi, ki jih je Vlada pripravila, da se morajo izključno uporabljati za namene oživljanja slovenskega gospodarstva, ki se je znašlo v hudi krizi, ne pa za neke druge zgodbe, neke nenormalne zgodbe, ki so se dogajale in se očitno tudi bodo dogajale. Menim, da bi lahko te zgodbe, ki so se dogajale, banke obvladovale same, če seveda drži, kar je bilo zapisano v spletnem Večeru iz ene tiskovne konference Nove Ljubljanske banke, kjer je bilo rečeno - Posojil, ki so zavarovana z vrednostnimi papirji, je za 900 milijonov evrov, od tega je za 250 milijonov posojil, ki so bila namenjena za menedžerske nakupe, sedaj pa citiram: "Po tržnih cenah imamo zanje za 1,2 milijarde zavarovanj v obliki vrednostih papirjev. Menimo, da so zelo dobro zavarovani. Veliko se govori, da smo lahkotno financirali menedžerske prevzem, kar ni res. Zagotovo so imeli pri tem med 25 in 40% lastnih sredstev. Znesek 250 milijonov evrov je z vidika banke zelo obvladljiv in večjih tveganj kot pri običajnih kreditih ne vidimo", je povedal Alojz Jamnik. To pomeni, da banka, ta citat je bil s tiskovne konference Nove Ljubljanske banke, sama obvladuje ta menedžerska posojila. Ni nobenega razloga, da se v te zgodbe spušča tudi država, ki bi morala izključno v tem trenutku pomagati slovenskemu gospodarstvu. In ravno zaradi tega ne vidim nobenega razloga, prav nobenega razloga, da v teh zakonih, ki so imeli jasen namen, ko smo govorili o jamstveni shemi, in tudi ta, da se pomaga slovenskemu gospodarstvu, da tu skozi zadnja vrata omogočamo, ne da preprečimo, ampak da omogočamo, da nastajajo tudi nove, takšnih podobne zgodbe. To ni prav in mi bomo seveda tukaj podprli amandma Slovenske demokratske stranke, ki takšne zadeve preprečuje. In če bi bili iskreni in resno mislili s to zgodbo prekiniti, bi to tudi zelo jasno, zelo jasno zapisali v zakonih. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Černač.
Hvala lepa. Verjetno je nerealno pričakovanje, da bo ta amandma sprejet pri Zakonu o javnih financah, če identičen amandma ni bil sprejet pri Zakonu o jamstveni shemi. Tam je bila zadeve še bistveno bolj škandalozna. Vladajoča koalicija se je odločila, da bo ta posojila, ki so sporna, ne samo, da jih bo možno podaljševati, obnavljati, uvajati na novo, ampak jih daje celo z državnim poroštvom. To je svojevrsten škandal, ki pa ni edini. Takšnim primerom smo v zadnjih mesecih vsak dan večkrat dnevno priča v Državnem zboru. Ni popolnoma jasno, kdaj se bo ta način obnašanja in spremljanja odločitev končal. Ali se bo končal, ko bo brezposelnih 100 tisoč ljudi v Sloveniji ali bo potrebno 150 tisoč brezposelnih. Enkrat se bo moral. Vendar bo cena, ki jo bo treba za to plačati, previsoka, spoštovane gospe in gospodje. V trenutku, ko imate na skrbi posojila za menedžerske odkupe oziroma zdaj, ko so vaši vodilni "liderji" začeli brezsramno govoriti o tajkunih; kar so eno leto nazaj zanikali, da je to neprimeren izraz, lahko tudi govorimo tako; imate na skrbi tajkunske zgodbe. Ko imate na skrbi to, kako boste te zadeve poskušali sanirati z državnim poroštvom, ostaja vsak dan brez dela na stotine ljudi. Zakaj je to potrebno? Ali je res to potrebno zaradi tega, kot se sliši, ker so banke zagrozile, da v jamstveno shemo ne bodo vstopile, v kolikor ne bo omogočeno to, kar zdaj v tem zakonu prinašate? Kajti to, kar prinašate v zakon, je grozljivo. Govorite o tem, da so banke lahko koristnice ukrepov po 81. in 86. členu zakona, v kolikor je pri tajkunskih zgodbah vse zakonito. Saj večinoma je vse zakonito. Saj ne gre za to. Gre za to, da je v časih, ko gospodarstvo krvavo potrebuje sveža likvidnostna sredstva za proizvodnjo, nemoralno in nedopustno, da se dogajajo prolongacije tajkunskih posojil. Še hujše pa je, da se to dogaja z državnim poroštvom. Amandma, ki je predlagan, je zelo jasen in nesporen, in te zgodbe preprečuje. Preprečuje. Čemu ste sicer pozivali k odstopu predsednika uprave Nove Ljubljanske banke in zakaj je pravzaprav odstopu? Ker je prolongiral kredit Infondu. V skladu s tem, kar imamo danes na mizi, ni naredil nič narobe. Zakaj ste ga v Zaresu, vodilni iz Zaresa so ga pozivali k odstopu, kar se je potem tudi zgodilo. Deloval je tudi v skladu z vašo novo paradigmo, v skladu s tem, kar ste v tem Državnem zboru na prejšnji seji uzakonili in danes dodatno uzakonjujete. Ni bilo potrebe. Če je deloval v skladu s tem, kar uzakonjate in kar bo ta vladajoča koalicija očitno danes tudi potrdila. Ali je bil razlog nekje drugje? Ali je bil razlog, da se je družina med seboj sprla, in da so posamezni člani družine bili nestrpni, ker so dobili občutek, predvsem ena izmed glav te družine, da ne bo imela več dostopa do teh tako imenovanih sindikalnih posojil, ki so se dogajala v zelo ozkem krogu. Kajti, če se zgodi neko posojili v višini 6 milijonov evrov na nepremičnini, ki je vredna 100.000 evrov, kaj je to drugega kot družinski posel v smislu družin, ki jih poznamo iz Palerma, iz Sicilje. To je tako in tako posel. In taki posli se zdaj uzakonjujejo tukaj s to spremembo zakona. Zakaj to počnemo? Ob dobrem namenu prejšnjega člena, ki se nanaša na enotni zakladniški račun, se v ta zakon ponovno trpa nekaj, kar v ta zakon ne sodi in kar je nedopustno. Nedopustno, nemoralno je, da bodo slovenske davkoplačevalke in davkoplačevalci, kot kaže, primorani še enkrat sanirati slovenske banke. To je katastrofa in to se bo zgodilo v kolikor bomo tej paradigmi, ki jo zdaj uvajate, sledili. Zaradi tega predlagam, da ta amandma, če že pri jamstveni shemi ni bil sprejet, podprete vsaj v tem zakonu. Saj kaj bistvenega se ne bo zgodilo, ker bistvo se je zgodilo že na prejšnji seji Državnega zbora, ampak vsaj malo manj te nemoralnosti, neetičnosti bo obležalo na vaših plečih. Amandma je seveda, po moje, treba podpreti zaradi higiene. Hvala.
Hvala. Želi še kdo o tem členu in amandmaju k tem členu? Odpiram prijavo. Najprej pa ima besedo gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa. Vendarle je treba reči, da je gospod Veselinovič zašel v težave, zaradi katerih je potem tudi ponudil odstop, ker ni bil kos reševanju problema afere Mercator. Pod ta člen spada dejansko ta sfera. Infond spada pod povezane osebe po Zakonu o bančništvu. In tu je bilo treba reagirati. On te reakcije ni mogel speljati, ni imel dovolj moči, zato je podal odstop in nadzorni svet je ravno zato, ker te avtoritete ni izpostavil, odstop tudi sprejel. Afera Mercator z vsem tem prevzemom in aktivnostmi, ki se zdaj dogajajo, je nastala v prejšnji vladi, je nastala v neki trgovini s temi deleži in se je zapletla do ravni, ki je verjetno takrat akterji niso pričakovali. Tako, da je taka razlaga smešna, ker je pa patološka, spada prav pod rešitev tega zakona. Ostalo se da rešiti z dodatnimi spremembami ZGD-ja ali s posebnim zakonom, kjer bi lahko ta visoki zbor dejansko spremenil celotno strategijo menedžerskih odkupov in potem naložil tudi Vladi, da izpelje finančni del tega posla, vendar mora biti zadeva izvedena ustavno.
Hvala. Besedo ima gospa Brunskole.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni še enkrat! Že na seji Odbora za finance je bilo nekaj zanimivih razprav. Ne morem reči, da marsikatera ni bila tudi prava razprava, vendar me je pa zmotilo nekaj terminov, vezanih na bančni sistem, na bančništvo, za katere v 17 letih dela v banki, moram reči, da se ne spomnim, da bi jih kdaj uporabljali. Na zadnji seji Odbora za finance je potekala debata o tajkunskih kreditih, danes poslušam tu že o sindikalnih posojilih v višini 6 milijonov evrov. Mislim, da nekaj terminov v zvezi s tem imam razjasnjenih in sem jih tudi v praksi imela priložnost uporabljati, vendar ta dva termina v bistveno drugačni podobi, sploh tajkunskih posojil, se ne spomnim. Ko pa malo gledam zgodovino, pa ne vem, tu je debata o škandalu. Zdaj ne vem, ali je debata o škandalu, mogoče celo "Ultra škandalu", po mnenju nekaterih, in tako dalje, ne vem. Zanima pa me - ker je tu debata o tajkunih, sem si pogledala tudi na spletu o tem, kaj termin "tajkun" pomeni. Kot novejša tujka besede "tajkun" označuje zelo premožnega poslovneža, izvira pa iz japonske besede "taikun", kar pomeni tudi "veliki gospod". V nekdanjih socialističnih državah pa se je res ta termin obrnil v nekoliko bolj negativno varianto terminologije, kot v nekoga, ki je na zelo hiter način obogatel. Vendar menim, da danes ni umestno, da se tu govori o nekih glavah družin, Palermu in tako dalje. Naj pa tu kolega, ki je razpravljal o sindikalnih posojilih 6 milijonov evrov, popravim. Kar se spomnim v življenju, v 20 let delovne dobe, je bilo sindikalno posojilo običajno odobreno, v zgodovini so ga celo sindikati odobravali delavcem celo brez obresti. Pa ne v višini 6 milijonov evrov ali pa včasih dinarjev ali pa tolarjev, ampak so to bili bistveno nižji zneski, tako da jaz mislim, da tukaj ta komentar ni najbolje umesten. Bi pa bil zanimiv odgovor, ker namreč ni se pred pol leta začelo obdobje dajanja kreditov in to velikih kreditov, to je dejstvo. Ti krediti so bili očitno že prej in zdaj, ne vem, ali je vlada premierja gospoda Boruta Pahorja kriva za vse to ali bi bilo prav, da smo nekako v teh razpravah korektni in da tudi pomislimo, da so bili ti krediti odobreni že prej, da verjetno je bilo tudi strinjanje, tudi verjetno prejšnje vlade oziroma odgovornih ljudi. Če so tu dajanja kreditov državnih bank, torej je bilo tukaj, bi bilo treba naliti čistega vina ali vode in, ko se razpravlja ne biti predvsem oster in izredno kritični do sedanje vlade, do sedaj odgovornih oseb, ampak v tej smeri realen in korekten. Seveda, kaj je nedopustno in nemoralno? Ko je bila razprava na seji Odbora za finance, kako bi morali nekako v tistem členu, ki ga nekako imenujete, "tajkunski člen", sem se ravno na seji že skoraj hotela oglasiti, pa bom zdaj to povedala. Ko je bila debata o tem, da je treba omejiti kreditiranje nekaterim, ki so nekako v zadnjem času razumljeni s terminologijo tajkuni, sem se zamislila nečesa. Torej, jaz pridem v trgovino, nisem ravno manekenske postave in potem prodajalka reče: "Gospa za vas ni kruha, ne prodamo vam kruha, ker ste, kar se tiče postave, že toliko pri sebi, da vam v naši trgovini ne moremo prodati kruha, ker je morebiti tako opredeljeno že v katerem, ne vem, zakonu. In nekaj podobnega se mi zdi s temi določenimi, se mi zdi, da tukaj nismo realni, da tukaj, ne vem, če je to prav. Tudi pri, ko se, ne vem, ali torej bodo vsi uspešni podjetniki, gospodarstveniki, predsedniki uprav v Sloveniji opredeljeni s tem neprijetnim nazivom. Saj namreč, kdo bo nas pa potem tudi živel. Saj namreč ne smemo pozabiti, da je ravno gospodarstvo tisto v Sloveniji, ki še kako pripomore k temu, da imajo naši ljudje delo in tudi pri poudarjanju tega, da je potrebno tudi pri kvalitetnih prometnih povezavah, sama večkrat omenim dokončanje dolenjskega kraka, imeti v vidu ne tiste, ki se vozimo po teh cestah, pa se verjetno skoraj vsi med nami, ampak je treba imeti v mislih tudi gospodarstvo, tudi podjetja, ki so povezana s tujimi podjetji, in da na dolgi rok nas ne bodo več spraševali tujci oziroma tuji poslovni partnerji, ali bo recimo Revoz še delal vozila za podjetje Renault v Sloveniji, če ne bomo pri prometni povezavi bolj fleksibilni itn. Zatorej, tudi pri teh opredelitvah tako imenovane tajkunizacije, tajkunski kreditov, sindikalnih posojil, nemoralnih, nedopustnih škandalov, omenjanja vodilih "liderjev", tajkunskih zgodb z državnimi poroštvi itd., to je bilo namreč vse danes že navedeno. Menim, da ni prav, da gremo na tako nizek in nizkoten nivo. Prav pa je, da se izvaja kontrola, revizija. Če pa je potrebno, se mi zdi pa prav, da se to izvede tudi za obdobje, če je kaj spornega, za obdobje v delovanju tistih vlad ali tiste vlade, ki je tudi takrat odobrila ta posojila tajkunom, če so to res tajkuni. Po mojem mnenju so to gospodarstveniki, so to ljudje, ki delajo in tukaj ne bi metala vse ljudi v en koš. Zatorej bodimo tukaj pazljivi, pozorni in razmišljajmo o tem, da ko se zgodba odvije tudi za nazaj, se lahko ugotovi, da morebiti neke nepravilnosti ali pa spregledana dejstva so bila že mogoče v mandatu prejšnjega ministra za finance itn. Bodimo korektni, ne uporabljajmo takšnih terminov sedaj in ne žalimo drug drugega, temveč poskušajmo rešiti, kar se rešiti da in gledati tudi širše, kot samo ozko in dajmo nekomu narediti zlo, dajmo ga nekako zaustaviti, zabremzati ali kakorkoli, nisem povedala slovnično pravilno, zaustaviti - se opravičujem, vendar menim, da gledamo tudi na ljudi, ki imajo zaposlitev v podjetjih, da ne bodo naši ljudje, delavci ostali brez dela zaradi morebiti nespametnih odločitev, tudi odločitev in glasovanj tega Državnega zbora. Hvala.
[[...]] [[Iz dvorane.]] [[...]]Replika.
Hvala lepa. Takoj vam bom dal repliko. Potem bomo še enkrat dali priložnost za prijavo, ker je še interes. Preden pa to storim, bi vas rad, spoštovane kolegice in kolegi poslanci, obvestil, da bomo danes v sredo, 17. junija, prekinili to 7. redno sejo ob 15. uri zaradi nujne seje Odbora za zunanjo politiko, na kateri bodo predstavniki Vlade seznanili člane Odbora za zunanjo politiko z najnovejšo vsebino predloga evropskega komisarja Olia Rena v zvezi z reševanjem spora med Slovenijo in Hrvaško. To je treba storiti. Prekinitev bo trajal 1 uro in 45 minut. Sejo bomo nadaljevali ob 16.45. To moramo, na žalost, storiti v tem času, kajti pozneje se bo predsednik Vlade že odpravil na pot, ker ima jutri zasedanje sveta. Jaz se opravičujem za to nevšečnost, vendar na osnovi prvega odstavka 73. člena Poslovnika to lahko storimo, in mislim, da je v korist vseh nas, posebej seveda za parlament in člane odbora. Toliko za informacijo. Informacijo ste vse poslanske skupine tudi dobile danes po 10. uri. Nadaljujemo. Repliko ima gospod Černač. Prosim.
Hvala lepa. Verjetno je bilo v moji razpravi razumeti, da sem o sindikalnem posojilu govoril v prenesenem pomenu in v povezavi s tistim, kar sem maloprej povedal. Primerjal sem tudi zgodbo z eno drugo državo, kjer je znano, da je bilo kar nekaj sindikatov povezanih z mafijskimi družinami. Kaj pa je to drugega, kot družinsko dogovorjena zgodba, če osebni prijatelj predsednika uprave največje ljubljanske banke v decembru, ko je bil kreditni krč najhujši in ko podjetja ali posamezniki niso uspeli dobiti niti nekaj deset tisoč evrov posojila za proizvodnjo, v tednu dni v mesecu decembru dobi odobreno, ne za proizvodnjo, ne za nek projekt, ampak za nekaj tretjega, nekajmilijonsko posojilo, ki je zavarovano z 10-krat nižjo vrednostjo, kot je vrednost tega posojila. Kaj pa je to drugega, spoštovana gospa Brunskole? Hvala.
Hvala lepa. Prosim za prijave. Besedo ima Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Če želimo biti v tem protitajkunskem delovanju dosledni, če hočemo tudi delovati tako oziroma drugače, kot smo do sedaj, potem je najbrž treba sprejeti neke ukrepe, ki določene stvari tudi zaostrujejo oziroma določene, kot smo ugotovili, tudi deviantne pojave izključijo. Rad bi vas opozoril, da smo včeraj določili sestavo preiskovalne komisije, ki se bo ukvarjala z nekaterimi menedžerskimi prevzemi, in sicer z dvema, govorimo o Pivovarni Laško in Istrabrenzu. Ti menedžerski prevzemi so se izpeljali zato, ker določenih omejitev v regulativi, ki je bila sprejeta v prejšnjem, predprejšnjem in še mnogo mandatov nazaj, ni omejevala določenih aktivnosti, določenih poslovnih odločitev bank, poslovnih bank in tako naprej. Nekateri procesi so se lahko izpeljali izključno zaradi tega, ker nismo bili dovolj pozorni ali pa zato, ker je to veljavna zakonodaja dopuščala. Če želi biti koalicija dosledna, že zato, ker je dala podpise za ustanovitev preiskovalne komisije, ki bo ugotavljala politično odgovornost tistih, ki naj bi pripomogli k temu, da so se ti menedžerski odkupi izpeljali, potem bi morala tako pri Zakonu o jamstveni shemi kot pri zadnjem Zakonu o javnih financah, ki ga obravnavamo sedaj, podpreti določila, ki take pojave, kot jih bomo preiskovali s preiskovalno komisijo, onemogočajo. Vendar koalicija v tem delu ni dosledna. Po eni strani želi nekaj ugotavljati, želi ugotavljati politično odgovornost tistih, ki so omogočili menedžerske prevzeme, po drugi strani pa predlaga zakone, ki te izjeme dopuščajo. Dva zakona v tem mandatu, dva zakona v zadnjih dveh mesecih, ki točno to dopuščata. Ni mogoče ugotoviti drugega, kot da je koalicija dvolična. Da na realnem področju, to se pravi tam, kjer zakonodajo sprejemamo, dopušča izjeme, za potrebe javnosti pa se ustanovi preiskovalna komisija, ki se bo virtualno ukvarjala z ugotavljanjem politične odgovornosti nekaterih, ki naj bi omogočili menedžerske prevzeme. Virtualno, samo zato, da bo javnost nekaj slišala, da bomo videli, da se koalicija navidezno boriti proti tajkunizaciji, proti menedžerskim prevzemom in tako naprej. Po drugi strani pa omogoča z zakonom o jamstveni shemi, z zakonom o javnih financah revolvinge in kredite za točno menedžerske prevzeme, točno za tisto, proti čemur naj bi se borili s preiskovalno komisijo. Žalostno je predvsem to zato, ker v obdobju, ko se gospodarstvo ukvarja s tistim, kar je predsednik Vlade včeraj oziroma v ponedeljek dokaj jasno povedal, mi smo priča prostemu padu BDP. To pomeni, da Vlada v tem obdobju, po novembru mesecu, ni sprejela nobenih zaviralnih ukrepov, da se ne bi zgodil prosti pad BDP-ja. Nobenih zaviralnih ukrepov, ker sicer se prosti pad ne bi zgodil. Ampak se ukvarjamo predvsem s tem, kako mnogim, ki so prišli do nepojasnjenih velikih lastninskih deležev v zelo velikih slovenskih podjetjih, omogočiti, da se ti procesi izpeljejo do konca. Po eni strani govorimo o kreditnem krču, pa ni samo kreditni krč, je tudi finančni krč, poslovnik krč, ker firme ne dobijo sredstev, ne dobijo plačil, omejujemo in onemogočamo,da bi firme dobile prej vrnjen preplačan DDV, onemogočamo, da bi se skrajšali plačilni roki države, se pravi, da bi država prej plačevala. Po drugi strani pa sprejemamo javna poroštva, državna poroštva za nekatere, ki bodo tudi preko poštnih nabiralnikov, firm z neznanim lastnikom, prikritim lastnikom dobila enormno velika sredstva, enormno velike kredite, da bodo lahko dokončali ta menedžerski prevzem, vse pod krinko, da v primeru, če se ta menedžerski prevzem ne bo realiziral do konca, bo to nacionalni problem. Ne bo to nacionalni problem. Končno je čisto vseeno ali je direktor ali pa lastnik neke firme, Boško, Igor, Janez, Bine, Andrijana ali pa kdorkoli. To za Sloveniji ni noben relevantni problem. Čisto vseeno je, kdo je lastnik. In ne razumem, zakaj je treba z zakonodajo omogočiti znanim imenom, da bodo z državno garancijo lahko kapitalizirali svojo politično vpetost v določen politični blok. Ne razumem, zakaj je treba osebam, ki pripadajo določenemu političnemu krogu, z zakoni omogočiti, da bodo te svoje namere izpeljali, za sebe ali pa morda za koga drugega. Tudi ni in ne razumem, kako je možno, da firme, za katere ni možno ugotoviti, kdo je lastnik, lahko dobijo 10 milijonske ali pa 100-milijonske kredite državnih bank. Kako je to možno, da nek poštni nabiralnik dobi pet, eden, deset, trideset milijonov evrov kredita, ne da bi ugotovili in vedeli, kdo za tem nabiralnikom stoji? Ali se nikomur ne zdi čudno, da dobijo take firme tako enormne kredite? In sedaj, ko ste pripravili Zakon o javnih financah, še prej pa sprejeli Zakon o jamstveni shemi, ste točno to storili, omogočili vsem anonimnim firmam, poštnim nabiralnikom, ki samo domujejo na nekem naslovu možnost, da dobijo ogromno denarja in ta denar namensko uporabljajo za odkupe in kapitalizacijo oziroma za prevzeme teh podjetij. Jaz mislim, da na tak način se ne bi smelo to dogajati. Če vemo, kaj se je dogajalo, je čas, sedaj pa zadnji čas, ker nekatere zadeve so se zgodile najbrž dogovorno v tem procesu lastninskega preoblikovanja podjetij, da te zadeve zaustavimo. Tudi procesi lastninskega preoblikovanja podjetij so potekali dogovorno. V vsem tem obdobju po letu 1992, 1993 se ve, kdo so bili na čelu Agencije za prestrukturiranje in privatizacijo, kdo je sedel v Kadu, kdo je sedel v Sodu, kdo je bil v SRD-u, kdo v DSU in tako naprej. To so bile institucije, ki so to kapitalizacijo ali pa lastninsko preoblikovanje v Sloveniji izpeljale. Tam boste našli sama znana politična imena, ki so bili državni sekretarji ali ministri in so istočasno sedeli v teh agencijah, Kadu, Sodu, bodisi v skupščinah bodisi nadzornih organih. Tudi s tem, ko se je dopustilo, da lahko osebe sedijo v desetih nadzornih svetih, v petih družbah "mamah" in v petih "hčerah", se je omogočilo grozdenje teh sistemov. Vse te povezane osebe, ki so sodelovale v teh nadzornih organih, so delovale tako, da je prišlo do dogovornih koncentracij. Govorilo se je o nekaterih navezah in za te naveze sedaj tudi sprejemamo te izjeme v Zakonu o javnih financah in še prej smo jih že sprejeli pri Zakonu o jamstveni shemi. Mislim, da bi odgovorna politika morala aktivno preprečiti sprejem odločitev, ki so dokazljivo slabe. Če v Državnem zboru nimamo take politike, ki bi te ekscese in take deviacije preprečevala, potem se bo v tej državi zgodilo nekaj hudega, nekaj težkega. In to, kar je govoril kolega, gospod Černač, o tem, da so nekateri imeli dostop do denarja pod sindikalnimi pogoji, zagotovo drži. Ker so imeli take bonitete, da so najbrž dobili kredite pod nižjimi obrestnimi merami, pod boljšimi pogoji, da so dobili kredite tako, da so jih zavarovali za manj, kot so dobili kredita, nekateri so tudi za 5-krat, 7-krat manj dali varščine za ta kredit oziroma vložili premoženje, da so dobili likvidni denar in tako naprej. V teh primerih govorimo o sindikalnem pristopu. In ta je možen samo v primeru, če gre za sodelovanje menedžmenta in politike. In ve se, kdo je tej navezi sodeloval. Najbrž se ve. Gospod Posedel, ki vodi od včeraj preiskovalno komisijo, bo najbrž ugotovil tudi te politične povezave: med politiko, finančnim sistemom, sodstvom in še kje. Vse te zadeve se ne bi mogle zgoditi, če bi na tej relaciji vladali pošteni odnosi, korektni odnosi, če bi se upoštevala pravila banke, če bi se upoštevala pravila etike v politiki, ampak tudi tu je prišlo do prostega pada. Zato se je to zgodilo in se te zgodbe tudi dogajajo, ker je tudi v tem primeru prišlo do prostega pada vseh, ki bi na tem področju morali narediti marsikaj drugega, kot to, da so mižali ali pa še držali roko zraven. Mislim,da ni treba, da se okoli teh zadev vrtimo kot mačka okoli vrele kaše. Treba je zadeve jasno povedati. Treba je povedati, da v primeru, da amandma ne bo sprejet, to pomeni, da legaliziramo, da legalizirate z zakonom menedžerske prevzeme. In vsem tistim, ki še niso uspeli procesa dokončati, omogočate, da bodo proces materializacije oziroma prevzema tudi dokončali. To je bistvo tega vašega zakona in obeh teh vaših zakonov. Če bi bile zadeve odkrite, če bi bile zadeve javne, bi glasovali proti temu. In, ker pristopate drugače, pokrivata svoja omrežja in zaledja, očitno se bo zgodilo to, da bo tudi zakon o javnih financah v funkciji izjem in bo omogočil dokončanja menedžerskih prevzemov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri.
Hvala lepa. Lep pozdrav sodelavkam in sodelavcem! Ko poslušam razpravo s strani Slovenske demokratske stranke in moraliziranje, imam občutek, kot da bi mi rdečekmerski Pol Pot govoril o človekovih pravicah in spoštovanju človeške integritete. Celo cinično je namreč, da tisti, ki so dopustili, da so v času, ko so oni vladali, tajkuni nastali, sedaj podajajo moralne lekcije o tem, kako se je potrebno tajkunov lotiti. Točno tako. Povejmo jasno, tajkuni so nastali v času Janševe vlade. In se torej sprašujem, zakaj prejšnja vlada, če danes toliko vemo, toliko veste o morali, o etiki, o učinkovitosti zakonov, zakaj se ni ukrepalo, zakaj se ni nič naredilo. Slišali smo samo besedo o neki vojni proti tajkunom. Ampak ta vojna proti tajkunov, oprostite, ampak je toliko učinkovita, kot je Busheva vojna proti terorizmu. Nič, razen besed. Slišal sem tudi besede o nekih družinskih poslih v stilu Palerma in Sicilije. Če govorimo, pa povejmo jasno, če govorimo o mafijskih poslih, kaj bolj spominja na mafijski posel kot tisti, ki se je sklenil v pisarni takratnega predsednika vlade Janeza Janše, ko se je prodal Mercator. Če to ne spominja na mafijski posel? In potem mi bo njegov cimer pri klopi moraliziral o tem, kaj so mafijski posli in kako se jih je potrebno lotiti. Lepo prosim! Predsednik sedanje opozicije, takratni predsednik vlade, še prej pa viden in aktiven član Zveze komunistov, sklene posel, ki je po tej definiciji potem tipično in vrhunsko mafijski posel, potem pa mi prav iz te iste stranke moralizirajo, kaj so mafijski posli in kaj so tajkuni. Vrhunec cinizma. Kaj pa še ostala podjetja, ki danes trpijo na slovenskem in globalnem področju in ki so bila še pred kratkim ponos slovenskega gospodarstva? Kaj pa klientelizem, korupcija, ki se je aktivirala v teh podjetjih? Kaj pa koketiranje prejšnje vlade z Istrabenzom in do nedavnim predsednikom uprave Istrabenza, sedaj članom uprave Istrabenza Igorjem Bavčarjem, ki je dejansko dopustil menedžerski prevzem Istrabenza in sedanji skoraj propad družbe, na katero sem bil do pred kratkim kot Istrijan ponosen? Kaj Hit v Novi Gorici? Kaj Luka Koper, ko je podjetje s skoraj 250 milijonov kapitala prešlo v stanje, ko ima 250 milijonov dolgov in je danes v takšni krizi in je to edino pristanišče, na katerega smo ponosni, ne samo Slovenija, ampak je lahko ponosna celotna srednja Evropa? Vrhunec cinizma. No, na koncu pa še, če smo pred časom ali pa včeraj smo slišali še pridevnike "ultra", potem bi lahko danes rekli, ko bi malo drugače uporabili in rekli "mercator" cinizem. Slišimo besedo o poštnih nabiralnikih, o katerih veliko ve prav Slovenska demokratska stranka, rad bi spomnil na poštne nabiralnike, ki so polnili vse naše poštne nabiralnike pred volitvami s časopisi kot so Ekspres ali Slovenski tednik, ki so nastali na poštnih nabiralnikih, katerih financiranje je po mojem mnenju zelo, zelo sporno in je v bistvu predstavljalo prekrito, nezakonito financiranje volilne kampanje SDS. Še enkrat, lahko se strinjam z delom vsebine, ampak oprostite, da mi bo Pol Pot govoril o človekovih pravicah, to pa ni kredibilno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ponovno odpiram prijavo za razpravo, to je tretji amandma k 3. členu. Besedo ima Rado Likar.
Hvala, predsedujoči. Jaz v resnici na tem mestu nimam namena nikogaržaliti in se bom od teh stvari distanciral. Niti obsojati ne mislim nobenega na tem mestu, kar se je dogajalo, bo verjetno, in jaz upam, ugotavljala in ugotovila in prišla do nekih zaključkov tudi ta preiskovalna komisija. Moram pa še enkrat poudariti, v resnici samo, kar se tiče tega amandmaja oziroma tega 3. člena. Če resno mislimo, predvsem pa iskreno, potem se sprašujem, kaj je mislila Vlada oziroma predlagatelj pri ciljih, ki jih navaja. Cilji so med drugim jasno določiti tiste vrste posojil poslov bank, ki so nezdružljive z vsemi oblikami državne pomoči, ki jih zakon predvideva, kakor tudi v nasprotju z osnovnim namenom ukrepanja države za stabilizacijo finančnega sistema. Resnično ne vidim razloga oziroma zakaj bi bili odkupi poslovnih deležev in delnic s strani uprav teh gospodarskih družb in z njimi povezanih oseb, zakaj bi morale biti deležne te, lahko rečemo, državne pomoči. In samo s tega vidika ne nasprotujem oziroma podpiram amandma Slovenske demokratske stranke, ker po mojem mnenju so ta sredstva namenjena za reševanje likvidnosti za podjetja , ki so, lahko rečemo, še nad vodo, nad gladino, še niso potopljena in imajo možnost, pa tudi voljo, ne nazadnje, da vlagajo v investicije in razvoj, ne pa, da se podpira, in to s pomočjo kreditov, ki bi jih dale banke, odkup raznih poslovnih deležev, delnic teh gospodarskih družb, predvsem pa s strani uprav. Nimam pa nič proti, če bodo banke dajale še naprej kredite za tovrstne posle, pri čemer bodo po mojem že poskrbele, da bodo ti krediti ustrezno zavarovani - vsaj upam, da ne bodo odobravale kreditov, ki ne bi bili ustrezno zavarovani, ker vemo, da samo zavarovanje ni dovolj, morajo biti ustrezno zavarovani -, vendar iz nekih drugih virov, ne iz teh, kot govori ta zakon. Samo zaradi tega. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Lep pozdrav gospodu ministru in vsem prisotnim! Najprej bi se nekoliko navezal na predhodne razpravljavce. Namreč, slišal sem pomanjkljivo razlago pojma "tajkun", kot velik gospod, vendar v na Balkan prenesenem pomenu je to velik gospod, ki je prišel do svojega bogastva neupravičeno, z zvezami, poznanstvi, na netransparenten način in je za gospodarstvo oziroma za državo, za širšo skupnost ravno toliko koristen kot, recimo, nek zajedavec v shrambi, kajti stalno bo potreboval nova in nova sredstva. Po drugi strani pa, če pogledamo tako imenovane tajkune, njihova podjetja, kaj vodijo, me niti ne zanima, kdaj so nastali. Seveda je zdaj najbolj priročno kazati na zadnje štiri leta, vendar podatki kažejo, da je bilo v predprejšnji vladi netransparentnih nakupov čez 2.400, v času Janševe vlade pa samo nekaj 100. Pa tudi tajkuni niso od včeraj, torej ne samo iz zadnjih štirih let, ampak imajo predvsem s svojimi mentorji predhodniki daljše korenine. Bolj me boli to, ker so slabi gospodarji, ali namenoma, ker morajo sklepati take posle, ki so na robu zakonitosti, torej raznorazne kravje kupčije, ali so pa že tako, na splošno slabi gospodarji. Če ne bi bilo toliko razprave v sedanjem kriznem času, ko je potrebno oživeti zdravo proizvodnjo oziroma odkritja, opredelili smo se za tehnološko napredno družbo, v končni fazi tudi ta hiša v času vsake seje gosti eminentnega predavatelja, pod projektom Znanje žanje, in vidimo tudi, vsaj včeraj smo videli, da se znanje aplicira tudi v slovenski proizvodnji. Podjetja aplicirajo to znanje, vendar še vedno premalo. In na koncu obstaja nevarnost, da bodo tako eminentni strokovnjaki svoja odkritja obdržali na papirju, na CD-ih, DVD-ih, itd., in ne bodo prišla na trg, ker pač ne bo denarja, ker bo denar za tiste druge, ki, mislim, da sem nekje zasledil pojem, čudaška ekonomija, ker se ne ukvarjajo z osnovnimi načeli gospodarske logike, ampak morajo sodelovati znotraj družine, kot je omenil moj kolega, po nekih družinskih pravilih, ki je možno, da jih piše "pater familias" torej oče, ki ga ne poznamo ali pa lahko samo slutimo. To ni transparentno gospodarstvo, to ni nov razvojni zagon. Če samo pogledamo, nekje sem zasledil v Financah, kaj pa je, če recimo Istrabenz prevzamejo tujci, mislim, da je ogroženih 24 vodilnih delovnih mest. Kakšna škoda pa bo to? Verjetno bodo posegli po tistih, ki bi jih morali že mi zamenjati. Ostali zaposleni pa bodo delali isto, kar so delali do sedaj, če opravljajo koristno delo, če bo nov lastnik ugotovil, da so potrebni. Morda edina sprememba, ki se bo zgodila bo morda novo delovno oblačilo, nov logotip, morda nova pogodba za zaposlenega. Za tistih 24, kakšna škoda pa, če so delali s premoženjem, do katerega so prišli na zelo lahkoten način, kot "svinja z mehom"? Pričakovali bi, da bi podarjen denar vsaj dobro investirali, odpirali so se novi trgi. V Unijo sta stopili Bolgarija in Romunija, velike možnosti za investiranje, torej za širitev proizvodnje, za, kaj jaz vem, za selitev tistega dela delovno intenzivnega, kjer je tam še vedno cenena delovna sila, itd. Odpirajo se trgi zahodnega Balkana, ni več embarga na Srbijo in Črno goro. Še več, Črna gora postaja velik in pomemben partner, od kar je stopila na svojo pot. Mimogrede, takoj po odcepitvi se je njihov BDP povečal glede na matično državo, na partnerico Srbijo. Pa kaj slišim, nekdo iz tega kroga celo beži. Splitska pivovarna bo prodana, namesto da bi bila odprta v Romuniji in ne vem kje še. V Srbijo so prodrle vse pivovarne. Ni svetovne marke, da tam ne bi imeli licenčno pivo ali vsaj prodajo. In če ne znajo z denarjem gospodariti, zakaj bi jih še ujčkali naprej in zapravljali denar na tistem področju, namesto za perspektivne tehnologije. Samo dva, Akrapovič in Boscarol, verjetno ne bosta rešila slovenskega gospodarstva. Je pa veliko potencialnih, mala podjetja, srednja podjetja, ne pa velikani, ki se ob prvem prepihu zaradi prenapihnjenosti že zgrudijo. Zato nima nobenega smisla podpirati, da se denar investira na taka področja, ampak res na perspektivne tehnološko napredne panoge. S starimi obstoječimi izdelki je svetovni trg zasičen, avtomobilska industrija je zasičena. Avtomobili se že sedaj vozijo na petletni lizing. Tisti, ki se danes vozijo na cesti, bodo šele čez pet let odplačani. Vsak ima že svojo Nokio in tako dalje. Novi izdelki, energetika, farmacija, komunikacije. Te smeri morajo dobiti priložnost, ne pa tajkun, ki bo z zelo specifičnimi posegi čez deset let, čez pet let, to se ponavlja kot naravni cikli. Ne vem, kolikokrat smo banke že sanirali, pa jih bo že spet treba. Kdo pa lahko pričakuje od takih ali-ali podjetij, da bodo kdaj sposobna vrniti ta denar. Nikdar in nikoli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Poslušamo res zanimive razprave, kar se tiče amandmaja k 3. členu. Moram reči, da ne vidim v njem kakšne posebne dodane vrednosti. Da je seveda osnovni namen, ki ga izraža ta zakon in ta vlada, da se korektno in konkretno spopade s tistimi menedžerskimi odkupi, s katerimi je bilo kaj narobe. Enostavno Slovenci smo v zgodovini poznani po tem, da pravzaprav nikdar in nikoli nismo imeli svojih pravih lastnikov, ne fevdalcev, ne kapitalistov. Z osamosvojitvijo in svojo državo smo del tega dobili. Na eni strani s tistim, kar lastništvo prinaša dobrega, na drugi strani pa zagotovo vsi skupaj smo se učili in tud zašli na stranpota, ki jih je treba popraviti in odpraviti. Jaz mislim, da Ministrstvo za finance zadeve v okviru možnosti korektno in pa konkretno popravlja in pa odpravlja, ne da se pa vsega, kar je bilo od leta 1991 naprej narejeno narobe, popraviti in pa spremeniti čez noč. Seveda tisti, ki bi bili zlobni v politiki, in vse vidijo črno-črno. Mi smo že poosamosvojitveno našo zgodbo začeli s tajkunskimi posli, saj nas v tistem obdobju manj kot to, kam so izginili milijoni in milijoni takratnih mark iz trgovine z orožjem, zanima to in pa skrbi, ali bo mogoče kdo, ki mu je bilo v tistem obdobju narejena krivica, dobil kdajkoli kakšno odškodnino. Ta pijavka ali pa ta klop, ki se je od 90-ih let naprej redil in pa razvijal, se je pa seveda najbolj napihnil in pa nasesal te krvi od zgodbe z avgusta 2005, ki jo imenujemo dogovor v Mercatorju pri bivšem predsedniku Vlade. Tam je bil pa res "push up" in pa dodana vrednost. In pa potem zdaj, ko nas je vse, ne glede na politično barvo v teh zgodbah, pa streznila zgodba, ki se ji reče gospodarsko-finančna kriza. In jaz mislim, da v tem trenutku smo dolžni vsi, ki smo v politiki, reševati tisto, kar se rešiti da, brez odpustkov, predvsem pa brez tega, da kažemo na krivce ali jih je več z leve ali več z desne. Največ, ne krivcev, ampak največ žrtev je pa med tistimi, ki zaradi teh zgodb, zaradi kreditov, zaradi poslovanja bank, danes izgubljajo delo in pa tako težko živijo. Jaz mislim, da je ministrstvo predlagalo konkretne rešitve, da je antitajkunski člen tisto, kar je ta trenutek največ možno v okviru pravnih možnosti, zato sam kot poslanec in tudi poslanska skupina podpiramo zavarovanje javnih sredstev s prepovedjo sklepanja posojilnih poslov, ki so namenjeni menedžerskim odkupom lastniških deležev, in to tistih, ki so bili izpeljani brez potrebnih dovoljenj oziroma je pri njih prihajalo do nepravilnosti, zaradi katerih je proti takšnim pravnim osebam uveden postopek s strani pristojnih organov. Ob tem pa sem seveda tudi mnenja, ne glede na dejstvo, da bodo te zgodbe uporabljene lahko v prvem koraku samo na nekaj tistih primerov v Sloveniji, ki najbolj izstopajo, in bo najlažje dokazati, da je bilo v teh zgodbah kaj narobe. Je pa zagotovo, še enkrat to poudarjam, da je enkrat v bodoče na tem področju zagotovo treba narediti nek specialen zakon, kjer bomo ne politiki, pač pa pravniki in strokovnjaki definirali, kdo je naredil kaj narobe, kdo je tako imenovani tajkun, predvsem pa, da tudi tistim, ki so izvedli menedžerske odkupe po pravilih, tako kot je treba, in danes, ker so se podjetja olastninila, še celo bolje, uspešneje zaposlujejo, prodirajo na druge trge, povečujejo zaposlenost, so konkurenčni, in ločiti tudi tajkune, tiste, ki so lastništvo ustvarili z zgodbo iz bank, od tistih, kjer so menedžerji zastavili za rešitev tega problema svoje osebno premoženje. In tudi takih je bilo v Sloveniji tako v preteklosti kot tudi v zadnjem času nekaj. In s tistimi seveda ni prav nič narobe. Je pa treba biti tukaj previden, kajti takrat ko politika narekuje bankam, komu naj da kredit, komu pa ne, pa stopamo na en tanek led. Naloga politike je eno, naloga uprav in predsedstev bank pa druga. In jaz sem prepričan, da če bodo koraki v to smer odločni, vendar postopni, previdni in pa premišljeni, bomo dosegli tisto, kar si ta država ta trenutek najbolj želi in pa potrebuje: neko stabilno ekonomsko okolje, ki bo ohranjalo delovna mesta, dajalo novo dodano vrednost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Zvonko Černač, prosim.
Hvala lepa. Prej je bilo s strani predhodnega razpravljavca prebrano o čem govori 86.b člen in zakaj ga želimo spremeniti z amandmajem. Če poenostavljeno povem, govori o tem, da banke ne morejo sodelovati v shemi, če delujejo nezakonito. Banke sploh ne smejo delovati nezakonito. Morajo delovati v skladu z zakonom. Če nek menedžerski prevzem ne deluje v skladu z zakonodajo, ga ne more biti, ga je treba ustaviti. Zakaj je treba to pisati tukaj v zakon? S tem, da je bil izvirni greh že storjen na prejšnji seji, ko ste celo državno poroštvo z zakonom o jamstveni shemi s tem primerom omogočili. Zdaj je tukaj manjši, kot je bil na prejšnji seji. Ali poslušamo, ponovno že ničkolikokrat, "tajkune je ustvarila prejšnja vlada". Tudi če bi to bilo res, zdaj imate idealno priložnost, da zadevo popravite. Zakaj je ne popravljate? In zdaj to zgodbo nadgrajujete, zdaj jim dajete državno poroštvo oziroma ste jim ga dali na prejšnji seji Državnega zbora. Ali če parafriziram bivšega poslanca, sedanjega ministra za gospodarstvo, gospoda Lahovnika, tajkune je ustvarila prejšnja vlada, a ven štrlijo same vaše glave. Niti ene naše vlade ni med njimi, niti ene. Bodimo, no, resni! In ta famozni zapisnik 12.8.2005, na katerem naj bi bivši predsednik vlade prodajal Mercator. Kako? Saj ni imela Vlada niti ene delnice v Mercatorju. Zapisnik je bil že ničkolikokrat objavljen, točno se ve, kaj je v njem zapisano, lastnoročno ga je podpisala bivša državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarstvo gospa Andrijana Starina Kosem. In bi bilo resnično že po moje dobro, da nehamo s temi neumnostmi in da se posvetimo temu, kar je predmet razprave v Državnem zboru in kaj so dejanski problemi. Ne pa, da tukaj gospod minister za finance pove: "Ja, res je, glavni problem je Mercator." Če bi bilo res temu tako, zakaj v tisti preiskovalni komisiji, ki je bila pred kratkim ustanovljena, ni izrecno Mercatorja. Je Laško, pa Istrabenz, vrsta drugih podjetij ni, ni Viator&Vektorja, ni BTC-ja, ni vrste drugih podjetij s področja telekomunikacij, ki bi jih bilo treba tudi v tej zgodbi pogledati, če bi bila namera resna. Ampak po tistem, kar se je zgodilo v zadnjih 15-ih dneh, je popolnoma jasno, zakaj je bila ta preiskovalna komisija inicirana. Točno zaradi tega, kar smo govorili, ko je bila utemeljena: za odvračanje pozornosti, nič drugega. Ker je verjetno nekdo zaslutil, da se bodo določene stvari začele dogajati. Glede podjetij, ki jih stalno navajate, in zadnji, ki je prijavljen v tej seriji, bo ponovno govorili o tem, Luka Koper, ste uničili Hit in tako naprej. Spoštovane gospe in gospodje, imate vse vajeti v rokah, učinkovito upravljajte, gospodarite, dokažite, da ste boljši. Ob koncu tega mandata vas bomo vprašali, ali je v vašem mandatu bilo v teh podjetjih ustvarjenega več dobička, kot ga je bilo v preteklem mandatu, in bomo videli, kako bo govorila računica in kaj bo pod to črto ostalo. Kolikor je meni znano, imate največ problemov sami s seboj. V Hitu že dva tedna usklajujete neko pogodbo s predsednikom uprave, ker se sliši, da se ta boj v družini tudi v Hitu nadaljuje, družina se ne more zmeniti, ker očitno je prevladal en del v tej družini, kdo naj bi bil predsednik uprave, zaradi tega je odstopil predsednik nadzornega sveta, ki se s tem ni strinjal, kako in na kakšen način naj bi zdaj tega neljubega, ki je bil izbran z vaše strani, stisnili, da ne bi te pogodbe o zaposlitvi podpisal, da bi bila družina rešena. Bodimo, bodite vendar resni! To državo niste dobili v upravljanje zaradi tega, da bi si prek klientelističnih povezav na svoje resorje pripisovali tista področja, ki so najbolj v domeni oziroma kjer imate poštne nabiralnike, da bi lahko preko poslov omogočili vpliv tudi potem, ko ne boste več na oblasti, pač pa zato, da bi učinkovito gospodarili s tem, kar vam je bilo zaupano, da bi v teh časih, ko se potrebuje učinkovita izvršilna oblast, delovali usklajeno in v prid celotni državi. In ena izmed teh stvari, ki bi morala biti z vaše strani sprejeta brez pripomb, je tudi ta amandma k temu členu. Zaradi tega predlagam, da ga podprete. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Čepič. Proceduralno, gospod Barovič, se opravičujem.
Spoštovane kolegice in kolegi! Z vsem spoštovanjem do pomembnosti tega zakona, bi vas, spoštovani gospod predsednik, prosil, da takšne in podobne razprave prekinete, ker danes govorimo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah, ne pa o problematiki tajkunstva. Tako leva in desna stran. Kdo izziva, kdo koga -kakorkoli že. Če natančno pogledate amandma k 3. členu, je zelo jasno zapisan v petih odstavkih. Prosim, gospod predsednik Državnega zbora, da pozovete eno in drugo stran, da se držimo te vsebino. Zgodbe o tajkunstvu, ki so bile že na raznih izrednih sejah, ne bo nikoli konec. In ni fer, da govorimo o vsem drugem, samo o amandmaju k 3. členu in o 3. členu predlaganega zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah ne. Prosim, ker to pa ne gre več naprej. Jaz razumem, da hočete biti strpni, ampak to ni vsebina današnje razprave, kdo je bil tajkun, kdaj je bil, kaj je tajkun, definicija - vse to piše v slovarju tujk, če drugega ne. Preberite si. Nehajmo s tem, pojdimo skozi amandma in člene - 4., 5., 6. in tako naprej in končajmo ta zakon in govorimo o njegovi vsebini, ne pa da ponovno obujamo razne izredne seje. Upam, da boste moj proceduralni predlog, gospod predsednik, upoštevali. Hvala.
Spoštovani kolega Barovič. Ne bi se mogel bolj strinjati z vami, ampak razprava se je razširila, še preden sem prevzel vodenje seje, in zdaj je ne morem kar tako omejiti nazaj. Vseeno pa v skladu s tem, kar ste rekli, pozivam vse bodoče razpravljavce, da se vendarle bolj osredotočijo na amandma in manj na splošno, kako bi rekli, svetovnozgodovinsko razpravo o tajkunstvu in tajkunizaciji, epohalnosvetovno zgodovinsko razpravo, da se popravim, in prosim, da se res bolj opredelite na to. Seveda pa te razprave ni več možno povsem omejiti, ker se je že sprožila. Je pa še čas na razpolago. Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Čepič.
Hvala lepa, predsednik Državnega zbora. Popolnoma soglašam s kolegom Barovičem, da ta zakon nima nobene zveze s tajkunstvom in stvarmi, ki jih želi nekdo s samo razpravo tukaj tudi sprožiti. Zakon o spremembi zakona o javnih financah govori o dveh pomembnih stvareh. Prva pomembna stvar je, da bo lahko minister sredstva zakladnice vlagal do treh let. To je prva stvar, ki je tukaj notri. Druga stvar pa je, da se ustanavlja fiskalni svet. To je smisel tega zakona in nič drugega. Jaz bi seveda pričakoval, da so amandmaji na to. In če bi bil amandma, da si ministru dovoli ne tri, ampak pet let, da to vlaga, bi ga podprl, ker bi seveda na ta način dajale banke nekoliko daljša dolgoročnejša sredstva za to, da bodo lahko kredite in te stvari dajale. Res pa je, da je Vlada tako kot že v nekaterih drugih zakonih poskušala tudi tiste banke, ki bodo imele ta sredstva zakladnice v svojem kreditnem portfelju, omejiti pri dajanju nekaterih kreditov. Ni napisala tajkunskega kredita, ker seveda ni definicije, kaj je to tajkunski kredit, kaj šele, da bi bila definicija, kaj je tajkun. Kolega Milenko Ziherl je govoril prej, da je to velik, uglajen gospod s poznanstvom. Mogoče. Samo zmenimo se, koliko je velik. Ali je to meter petinosemdeset? Pa nisva ne kolega Ziherl, ne jaz v tem notri. Ali pa je to meter šestdeset, kjer sva oba zajeta notri in gospod s poznanstvi. Zmenimo se, koliko poznanstev: tri, pet ali deset. Zaradi tega seveda, da se preštejemo, koliko nas je znotraj tega, da ne gremo v tisoče, verjetno pa imamo vsi več kot tri poznanstva. Ta famozni 86.b člen, ki je tudi amandmiran, govori samo o tem, da je Vlada na nek način želela omejiti dajanje tistih kreditov ali pa obnavljanje tistih kreditov, kjer ni dovoljenja za prevzemno ponudbo, kjer so seveda nekateri postopki, zaradi katerih so sporni prevzemi in kjer bi lahko prihajalo do nezakonitih stvari. Ali so nezakonite ali ne, ta zakon tega ne ugotavlja. Ne more ugotavljati, ker so za to pristojni nekateri drugi organi. Treba je tudi povedati, da je ta vlada sistematično to dela pri vseh zakonih, pri katerih daje državna poroštva in na stranski tir pravzaprav prihaja v bančni sistem, da omejuje dajanje takih kreditov. Za to vlado verjetno, vsaj tako predvidevam, ker je ista dikcija v Zakonu o jamstveni shemi in sedaj v Zakonu o javnih financah, da so sporni krediti in tisti sporni krediti in te stvari zelo jasno in dobro definirani. Nihče drug tega ne zna tako napraviti. Ampak prvič je nekaj od tega zapisala ta vlada v Zakonu o bančništvu, ki smo ga sprejemali, mislim, da v mesecu decembru, kot enega od prvih protikriznih ukrepov, ko država jamči z 12 milijardami državnih poroštev za najemanje medbančnih kreditov na svetovnem bančnem trgu. Tam so tudi zapisali, da sredstev, pridobljenih na osnovi teh jamstev, ni možno uporabljati za odkupe, in to za nobene odkupe. Koliko sedaj teh jamstev je bilo seveda že izrabljenih? Nič še, zaradi tega, ker seveda banke zelo premišljeno to koristijo, nekaj je v teku, ampak kolikor vemo, nič od tega še ni bilo izkoriščenega. Drugič, ta Vlada je to zabeležila oziroma zapisala v Zakonu o jamstveni shemi kot eno od varovalk, da banke, ki bodo koristile ugodnosti te jamstvene sheme v višini milijarde 200, ne smejo iz svojega celotnega finančnega portfelja, ki je namenjen za kreditiranje, dajati takšnih kreditov - ne iz milijarde 200, iz celotnega. To je zelo pomembno. In tretjič, kar je sedaj v tem Zakonu o javnih financah. Na srečo imamo uspešne banke, pri katerih je bilančni portfelj, ki ga dajejo v gospodarstvo in s katerim kreditirajo ter na nek način pomagajo, da to gospodarstvo tudi živi, višji od milijarde 200 in bo višji od te jamstvene sheme, predvsem zaradi tega, ker je tega, mislim, da okoli 45 milijard, kar je, mimogrede, več kot je BDP Slovenije. Zato je seveda nesmiselno reči, zdaj pa nobenega kredita, ob tem, ko ne definiramo, kaj je tajkunski kredit, ko ne definiramo, kdo je tajkun, in ko ne definiramo, kateri so tisti sporni, razen te definicije, ki jo je Vlada tu dala. Zato ne bom mogel podpreti amandmaja, ki ga je predlagala Slovenska demokratska stranka, in bom podprl besedilo, ki smo ga podprli tudi na Odboru za finance. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Bezjak.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni še enkrat v mojem imenu! Zakaj smo v Slovenski demokratski stranki vložili ta amandma k 86.b členu - ravno zaradi tega, da bi preprečili dajanje še naprej teh bančnih kreditov, ki nimajo kritja. Pred dobrega pol leta mi je nek vaš strankarski kolega, zelo znana osebnost, dejal: "Marjan, mi smo se naučili pri lastninjenju toliko, da upamo v Sloveniji vsako podjetje prevzeti." Ja, ampak ne s svojim premoženjem, svojim denarjem, na račun drugih. To je problem. Zato smo k 86.b členu tega zakona vložili amandma, da dejansko preprečimo te stvari, da ne bi prihajalo do tega. Govorimo o tajkunih. Brez zveze. Imenujmo jih uspešne ljudi. Vendar so to uspešni ljudje za svoj žep. To je razlika. Meni osebno ta beseda tajkun ne zveni dobro in ni prav, da se tako imenujejo, ker so to uspešni ljudje za svoj žep. Zato se bomo v Slovenski demokratski stranki zavzemali za pravičnost, da dejansko ne bo prihajalo več do takšnih mahinacij. Ti ljudje so nastajali že v 90. letih, ne pa v prejšnji vladi. V prejšnji vladi je res bil Mercator nekako prodan, ampak če ne bi bilo menjave prejšnjega predsednika Mercatorja, bi ta Mercator danes bil sigurno srbski. Vprašajte prejšnjega predsednika in gospoda iz Srbije, gospoda Miškoviča, koliko denarja sta odpeljala iz Mercatorja. Sedaj pa, žal, pri gradnji nogometnega stadiona Stožic nista prišla skupaj. To vprašajte. Kolega Juri je dejal, da so bili že v prejšnjem mandatu ali že toliko let nazaj odkriti tajkuni in tako naprej. Sigurno se strinjam z njim, ampak osredotočil bi se na to, dajmo delati v dobro, kar je danes, preprečiti to, kar je bilo včeraj, in razmišljati, kaj bo jutri. Midva sva premlada, da bi dejansko razmišljala, kaj je bilo 45. leta, s čimer se kar nekaj poslancev, ki nimajo kar povedati, in se začnejo ozirati po 45. letu. Takrat smo postavili spomenike, imamo praznike, tistega dne se spominjamo. Zakaj bi obremenjevali naše zanamce, naše naslednike s tem? To je brez zveze. S tem ne bomo prišli nikamor. Enkrat strnimo moči in razmišljajmo skupaj o prihodnosti Slovenije. Levi, desni, sredinski, kakorkoli jih že imenujemo. To ne vodi nikamor. Ljudje, razmišljajmo, kaj je dobro za Slovenijo v jutrišnjem dnevu. Mi pa se obremenjujemo z barvami. To je brez zveze. Poudaril bi rad še eno stvar. Upam, da ste se zamislili nad besedi, ki sem jih izrazil. Upam, da bomo vsi skupaj začeli razmišljati o naši prihodnosti, ne pa znova in znova razmišljati o naši preteklosti. Samo en stavek, da se vrnem nazaj. Danes v časopisu Večer, nekako regije. Žal mi je, primorska regija je tako nastavljena, kot je bila včasih Italija. Ali ste smešni? Dajte no mir! Za Slovenijo so se borili naši predniki, mi pa jo moramo ohraniti. To je bistvo vsega. Upam, da boste podprli ta amandma in s tem preprečili še nadaljnjo nepravilno lastninjenje določenih podjetij. Tudi vam lahko iz lastnega okolja, iz Maribora, povem, v podjetju Tovarne avtomobilov Maribor ob razpadu so podjetja morala odkupiti iz stečajne mase dejansko objekte. In iz te stečajne mase je nastal novi TAM, Tovarna vozil Maribor. Boljše, da bi tisti denar takrat tistim podjetjem "šenkali", bi še večji razvoj napravili, kot pa sedaj, ta nova Tovarna vozil Maribor spet propadla. Ampak ta oseba ali ta možakar je Tovarno vozil Maribor dobil zastonj. To so problemi. Da se ne bo dogajalo več to, zato predlagamo mi v tem amandmaju ključni stavek, ki pomeni, da ne more prihajati več do tega. Začnimo razmišljati o razvoju, ne pa o polnjenju žepov v privatne namene na nepravilen način. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Kar se tiče tega amandmaja, je zadeva bolj kot ne jasna. Naš amandma zaostruje tiste pogoje in nič drugega. In prav bi bilo, da jih vsi skupaj zaostrimo s podporo temu amandmaju. Sicer pa je bilo v razpravi v zvezi s tem kar nekaj neresnic že povedanih in smatram, da sem dolžan se na te neresnice nekoliko odzvati, če so sploh bile izrečene v povezavi s tem amandmajem. Govoriti o tem, kako so tajkuni nastali za časa Janeza Janše, je to relativno neodgovorno dejanje. Nekdo drug je bil na oblasti od leta 1990, 1992 naprej do leta 2004 in verjetno je imel bistveno večje možnosti za tako ali drugačno lastninjenje kot pa čas vlade Janeza Janše, ker kar naprej poudarjate dva, tri prevzeme, ki so se v tistem času zgodili, pozabljamo pa na vse tisto, kar je bilo pred letom 2004, kot da tega ni bilo. In to ni prav. Seveda je bilo veliko govora tudi o Mercatorju. Tisoč in enkrat smo že povedali, pa še tisoč in drugič bo treba povedati, da vlada Janeza Janše Mercatorja ni prodajala, saj tudi lastnik ni bila. Da obstajajo o tem uradni zapisi in da so bile zadeve preverjene ne nazadnje tudi v Bruslju in vam je bilo tudi tam odgovorjeno, da je zadeva v redu. Ne, še kar ponavljamo. Bomo vam pač odgovarjali. Zakaj se ti problemi niso pojavili v času prejšnje vlade? Jaz bi rekel, da je obratno, v času prejšnje vlade so se začeli reševati. Prejšnja vlada je podedovala na dveh ključnih nadzornih institucijah, Agenciji za trg vrednostnih papirjev in Uradu za varstvo in konkurence nedotakljive gospode, ki niso skoraj nič delali, ampak so bili zakonsko tako zavarovani, da jih tudi odstaviti nismo mogli. Ko se je pa tam pojavil gospod Soršak, pa še nekdo drug, smo pa začeli delati in te pojave odkrivati. Če zaradi tega nekdo misli, da so tajkuni nastali za časa gospoda Janeza Janše in njegove vlade, se seveda krepko moti. Veste, o poštnih nabiralnikih in tako naprej govoriti, nekdo je govoril tudi o tem, pa o slovenskem tedniku ali katerem že, spet nima nobene zveze z amandmajem. Ampak tovrstni poštni nabiralniki obstajajo še danes. Jaz vsak teden mečem brezplačnike iz teh predalov v koš za smeti ali pa jih dam kakšnemu otroku, ker zbirajo papir. Ker jih jaz ne berem. Orožje je bilo omenjeno, ne vem, kakšna je to zveza z amandmajem. Ja, za boga, od leta 1992 do leta 2004 so delovale dve ali tri komisije. Ustanovite še eno, če mislite, da jo je treba, preiščite in ne očitajte nekaj, kar se ni zgodilo. Preiščite, saj ste preiskovali 14 let, lahko še preiskujete in ne na pamet očitati te zadeve. Za zaključek samo še eno stvar. Nekdo je spet očital gospodu Janezu Janši, kako je bil v ZK. Dragi gospodje, naš predsednik je že zdavnaj povedal, da je bil, že zdavnaj je tudi povedal, zakaj je izstopil in kdaj je izstopil. Takrat, ko je začel graditi samostojno Slovenijo in so ga zaradi tega zaprli. Druga zadeva [[...]]
Mir v dvorani.
Ali se lahko, prosim, umirite?
Prosim, da omejite zgodovinske razprave.
Jaz se strinjam, gospod predsednik, z vami, sicer pa bom moral tako povedati kot ste vi včeraj, "če bi mi bilo dovoljeno, bi povedal." Samo, da zaključim to misel. Ni prav, da se te zadeve omenjajo, da o teh zadevah govorimo pri tem amandmaju, jasno je povedal, jasno je zavzel svoje stališče, ko pa so ga zaprli, tudi zaradi takih stališč; in ne mu tega očitati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franco Juri.
Hvala, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Jaz nisem bil nikoli član Zveze komunistov, pa sem se kljub temu sem se imel, vsaj do današnje točke dnevnega reda in do tega amandmaja, za enega najbolj levih levičarjev tega državnega zbora, mogoče bi s kolegom Kumrom delila to strast do levice, če ne bi danes doživeli nove paradigme. In to je paradigma, ki izhaja iz tega vašega amandmaja, ki me prepričuje, da morda nismo bledi socialdemokrati ali res samo liberalci. Pravi komunizem se dogaja danes na tej strani. Vi želite ukiniti menedžerstvo. Če želite ukiniti kapitalizem, to povejte, mogoče bomo celo sodelovali. Bomo ustvarili nov program, kjer bo končno omogočeno, da nihče med menedžerji, med kapitalisti, med potencialnimi tajkuni ne pride več do nikakršnega kredita. Prejšnja, Janševa vlada je bila zelo blizu temu, da bi uvedla celo enotno davčno stopnjo. Želela je uvesti nekaj neoliberalnih prijemov in je tudi zagotovila najboljše pogoje v kratki zgodovini neodvisne Slovenije za menedžerske prevzeme raznih podjetij. Danes pa iz opozicije, torej z zelo lagodnega in ugodnega položaja, soli pamet poziciji, ki meni, da je liberalno-socialnodemokratsko usmerjena in želi postopoma prekiniti nekatere slabe prakse iz preteklosti, ne da bi zato uvedla revolucijo. Zdaj nam ta opozicija želi povedati, da je treba prepovedati vsakršno kreditiranje, ki gre v prid nekaterim podjetjem, menedžerjem in tako dalje. Pri tem je kolega Bezjak, ki je žal odšel, ampak upam, da me posluša, uporabil celo besedi "nepravilno lastninjenje". Saj prav zaradi tega imamo danes zakon, ki ga predlaga Vlada, zato da preprečimo nadaljnje nepravilno, nezakonito lastninjenje. Bom prebral iz tega poročila: "Prepoved sklepanja tovrstnih bančnih poslov je omejena na tiste primere, kjer je v postopkih prišlo do kršitev zakonodaje na področju trga finančnih instrumentov in prevzemne zakonodaje oziroma so pri njihovem poslovanju ugotovljene kršitve zakonodaje o konkurenčnosti trga." To je okvir, ki preprečuje nepravilne prevzeme. Vi želite iti dlje, bi se lahko pogovarjali o smiselnosti bolj radikalnega pristopa. Verodostojnost tega fundamentalizma, ki je izrazito levičarski in bi me torej lahko celo fasciniral, je šibka točka neverodostojnost, izhaja pa iz vašega pravega namena. Ko ste bili v vladi, ste sprožili neoliberalni model hitrega, lahkega prevzema podjetij, zdaj pa bi želeli pred poskusom te Vlade, da to omeji na en racionalen način - kajti ta Vlada se dobro zaveda in mislim, da se zavedate tudi vi, samo tega iz opozicije vam ni treba, ampak veste, da je ekonomski sistem nekaj zelo občutljivega. Če naredimo napako na eni točki, se lahko poruši sistem na celi črti. In zato, ko govorimo o jamstvenih shemah in o smiselnosti inštrumentarij, ki jih ta shema ponuja, si ne moremo privoščiti ležernosti, lahkotnosti, ki je razvidna v tem všečnem členu, meni tako na prvi pogled zelo, zelo revolucionarna, členu, da bi prej povedali karkoli, pomeni prestrukturiranje nekega podjetja v smislu prevzema po legalni poti in po tistih pravilih, kjer je jasno in transparentno vidno, da ne gre za nepravilen prevzem. Gre za omogočanje normalnega kreditiranja, cel svet se danes sooča in spopada s krizo in ni slučaj, da prav keynesianske vlade so tiste, ki so favorizirale jamstvene sheme in z injekcijami milijard dolarjev omogočile, da se ta sistem, ekonomski sistem, ki sloni na kreditiranju, nadaljuje nemoteno. Ampak brez zlorab. Ker zlorabe so pripeljale do kolapsa finančnega trga. In te zlorabe skušamo omejiti s tem zakonom. Zato menim, da je vaš člen sicer v določenem pogledu tudi utemeljen, tudi etično soliden, ampak njegove posledice znajo biti za gospodarstvo Slovenije, ki potrebuje zdaj kisik, potrebuje možnosti, priložnosti, da se postavi spet na lastne, na svoje noge - taki posegi fundamentalistični, ki bi lahko bili deležni ploskanja, odobravanja razjarjenih delavcev, razjarjenih državljank in državljanov, ki pričakujejo radikalne poteze, potem se izkaže kot populističen poseg, ki lahko škodi; in dolgoročno najbolj škodi prav tistim delavcem, katerim moramo zagotoviti priložnost in prihodnost. Zato jaz tega všečnega amandmaja ne bom podprl. Menim, da je prav, da se Vlada loti sanacije tajkunskih zlorab na racionalen način. Zakon uvaja tudi fiskalni svet, neko nadzorno telo, ki bo to transparentnost sproti tudi ugotavljal, čeprav tudi jaz nisem pristaš premoženja novih in novih in novih teles. Ampak gospodje iz opozicije, povejte vi, ali ste vi kdaj pomagali tej državi, da deluje urejeno na podlagi že obstoječih nadzornih teles. Recimo, Računsko sodišče. Kdo je "streljal" na Računsko sodišče? Ali je ta del Državnega zbora? Ne. Kritike in napadi in poskusi, da bi ohromili delo tistih teles, ki nadzorujejo, od Računskega sodišča do protikorupcijske komisije - napadi so prihajali vedno z vaše strani. In danes je zelo neetično, da ugotavljate nepotrebnost takega fiskalnega sveta. Mogoče je res pleonazem, nek dodatek, ki morda ne bi bil nujen, če bi mi vsi državotvorno pristali na priznanje, da Računsko sodišče in druga pristojna telesa, ki so za to imenovana, da so kredibilna in za vse sprejemljiva. Tako pa, še enkrat: ne vidim razloga, me ne prepričajo argumenti opozicije. Menim, da če želimo radikalizirati naš spopad s kapitalom, to povejmo. Povejmo torej in se bomo umestili v en tak ideološki okvir, kjer bodo take razprave kompatibilne, tako pa zvenijo zelo pobalinske, zelo neresne, ker vi plešete in greste s skrajnega neoliberalizma v skrajni, ne bom rekel ranjenemu komunizmu, ampak skrajnem socialističnemu demagoškemu pristopu. Mi si želimo družbo, kjer je javni interes zagotovljen na podlagi treznih presoj. Zaenkrat smo še v tržni ekonomiji in dajmo iz tega tudi izhajati. Hvala.
Hvala lepa. Prosim za prijavo. Časa je še več kot dovolj za razpravo pri tej točki. Besedo ima Dušan Kumer.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Za začetek bom rekel, da ne spadam v tisto skupino tudi poslancev in skozi razprave zadnjega pol leta, ki si želijo kapitalizem brez kapitalistov, ali socializem brez komunistov, ali Cerkev brez duhovščine in ne nazadnje bančnega sistema brez posojil, samo varčevanja. Pričakoval pa sem, da poslanci in poslanke največje opozicijske stranke vsaj malo poznajo zgodovino svojega predsednika, če že o njegovem življenjepisu govorijo in rad bi vam danes le povedal, da vaš predsednik ni izstopil iz nekdanje Zveze komunistov. Bil je po dolgotrajnem boju in vztrajanju, da bi ostal znotraj, v nekem obdobju izključen [[....]]
Gospod Kumer, to res ni pomembno. To je [[...]]
[[....]]samo nepravilni navedek [[...]]
Se bodo drugje, bodo v biografijah to prebrali [[....]]
Ampak sem predvideval, da poznajo zgodovino svojega predsednika, zato sem moral to popraviti, ker je govoril njihov poslanec [[....]]
[[...]]ni to vaša naloga, da jih naučite [[...]]
Sem si jo danes vzel. Drugače pa 86.b člen podpiram in ne podpiram amandmaja, ker menim, da v zadostni meri omejuje tiste kredite, ki se lahko pokažejo kot sporni pri teh menedžerskih odkupih ali drugih zadevah. Mislim, da je sama spornost teh kreditov z definicijo, ki jo je Vlada dala, dovolj razumljiva. Mislim pa, da je zaradi javnosti pomembno, da navedemo nekatera dejstva, zakaj v tem obdobju, v zadnjih šestih mesecih, moramo nekatere stvari popravljati, ki so v preteklih štirih letih - pa ne zato, da bi krivili za vse to prejšnjo vlado -, ampak je treba v tem mandatu popraviti, ker so takrat bile storjene napake. In kakorkoli stvari obračamo, se na žalost avgustu leta 2005 ni možno izogniti, kajti po tem sestanku so sledili nekateri konkretni ukrepi pri spreminjanju zakonodaje. In spomladi leta 2006 je bil spremenjen Zakon o prevzemih, isto leto je bil spremenjen Zakon o bančništvu, ki je omogočil menedžerske prevzeme. In če že navajate statistiko, potem lepo prosim, da ste tu dosledni: do leta 2005 - dva prevzema, do konca leta 2008 - osemindvajset prevzemov! Bodite tu precizni in natančni, ne govoriti, da so prevzemi od leta 1992 naprej. Na koncu še nekaj o poštnih nabiralnikih. Poštni nabiralniki v tem ali prejšnjem mandatu v Sloveniji niso nič novega. Poštni nabiralniki so dejansko od leta 1992. Nekaj vas je tu danes omenjalo trgovino z orožjem pa še kaj. Od takrat obstajajo poštni nabiralniki. Od takrat. Morda se bo kateri od akterjev, ki se danes med seboj prepirajo, spomnil, da so hodili tudi v tujino v igralnice čakat na "cashflow" in so ga spravljali v tako imenovane poštne nabiralnike. Tako da zgodba o poštnih nabiralnikih ni zgodba levice, tranzicijske levice ali tranzicijske desnice, pač pa vseh tistih, ki so se po letu 1990 polastili nekdanjega družbenega premoženja in so si ga na tak ali drugačen način zares prisvajali. In ima stvar tradicijo, dolgo osemnajst let, ne pa zadnjih pet, šest ali osem let.
Hvala lepa. Besedo ima Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Državljani pričakujejo od nas, da bomo stanje na področju podjetništva, kreditov, tajkunizacije, rešili v nekem doglednem času, ki bo sprejemljiv tako za tiste, od katerih država črpa denar, da napolni državno blagajno, kot za tiste, ki pošteno živijo in so odvisni le od lastnega dela, in da zagotovi enakost pred zakonom, ne glede na to, iz katere stranke prihajaš in komu se bojiš zameriti, ker je pač nekdo bogat, bogastvo pa si je pridobil v zelo kratkem času. Večinoma imajo vsi ti ljudje pod svojim okriljem zelo velik kapital in ljudi, ki so tam zaposleni. Izsiljevanja in pomisleki, da bodo ljudje ostali brez dela, če tajkune na nek način prizemljimo, je nesmiselno. Kajti v razvitem svetu je zamenjava lastnikov stalnica in delavci večinoma teh zamenjav ne čutijo. Kdo je ustvari te tajkune? Ustvarili ste jih vsi vi, ki ste bili do sedaj na vladi, vsi vi, ki ste kakorkoli odločali o gospodarstvu, omogočali menedžerske odkupe. Danes pa se taisti ljudje ne morete zmeniti, kako naprej. Sprašujem se, zakaj se prepirate okrog tega, kar ste sami ustvarili in bi zadeve lahko tekle kot v pravljici! Ne vem, zakaj tolikšna nasprotja in dokazovanja kdo ima prav. Eno je gotovo - cilj, ki je bil dosežen, je imel več interesov in se je "sfižil". To ja pač tisto, kar je "podžgalo" leve in desne. Slovenska nacionalna stranka pri tem ni sodelovala in pri tem nima nič, je le aktivna in konstruktivna razpravljavka in opozarja na nepravilnosti tistih, ki lezejo s svojimi dejanji še v globlje brezno brez izhoda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Miro Petek. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Danes je tukaj veliko govora o politični zgodovini posameznikov, čeprav ne vem, ali to sodi k temu amandmaju. Pa naj še sam dodam, da tudi sam nisem bil nikoli v komunistični partiji Slovenije oziroma Jugoslavije. Amandma k 3. členu je všečen, ampak bolj kot všečen je smiseln in smotrn, ker postavlja omejitve, ki so nujne, postavlja prepovedi tam, kjer so te prepovedi potrebne. Ta amandma postavlja nadzor, ki je, upam, da se vsi strinjamo, nujen, in ta amandma govori tudi o ničnosti pogodb, kadar so seveda razlogi za to. Če bi ta predlog zakona to vseboval, seveda, ta amandma ne bi bil potreben, če pa bi to opravili že pred kakšnimi 10-imi leti, pa mislim, da se danes v tem parlamentu ne bi toliko pogovarjali o tajkunih in podobnih rečeh. Slovenija je po letu 1990 in potem ob osamosvojitvi hitro dobila svojo politično elito. Mislim, da je to politično elito dobila na nek demokratičen način, ker smo jo pač izvolili na volitvah. Vsaka država, vsaka nova država potrebuje tudi ekonomsko elito. Ta ekonomska elita v Sloveniji pa je nastajala na čuden način, in to si moramo priznati. Tisti, ki so bili takrat pri koritu, so pač lepo olastninili takratno družbeno premoženje in ta proces danes še traja. Ni še vse olastninjeno, ni še vse čisto sprivatizirano in ta elita ima večji dostop, kot vsi ostali do tega in pri tem jih podpirajo tudi banke; žal banke, ki so pretežno v državni lasti, kajti krediti, predvsem nezavarovani krediti ali pomanjkljivo zavarovani ali delno zavarovani krediti, so namenjeni le posvečenim osebam, ne pa vsem državljanom Republike Slovenije. Ta vlada je v tem obdobju v parlament poslala kar nekaj 10 zakonov, in tudi ta zakon o katerem danes govorimo, je v celoti gledano slab zakon. Žal moramo reči, kar sem na tem mestu enkrat že povedal, najslabši zakon, ki ga je sprejela vlada Janeza Janše je še veliko boljši, še vedno veliko boljši kot pa najboljši zakon vlade gospoda Boruta Pahorja. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k amandmaju k 3. členu? Ne bom dal prijave. Želi še kdo? Potem, gospod Jože Tanko.
Samo na kratko. Kar zadeva trgovino z orožjem, če gospod Kumer še karkoli ve o tej trgovini z orožjem, lahko predlaga ustanovitev kakršnekoli preiskovalne komisije, da bo še tisto, kar je ni odkrito, odkrila. V tem mandatu imate večino kot vse mandate do sedaj, ko niste nič ugotovili. Kar pa zadeva poštne nabiralnike. Res je, marsikaj bi se lahko tudi v preteklosti zgodilo, vendar dve pomembni instituciji, Urad za varstvo konkurence in Agencija za trg vrednostnih papirjev, nista delovali. Bila sta dva slamnata predsednika, ki nista storila popolnoma nič, da bi postopki, kar zadeva konkurenco in prevzeme potekali, transparentno. Nič, do spremembe v prejšnjem mandatu, do spremembe; in ta sprememba je povzročila, da so se začeli odkrivati poštni nabiralniki, šele takrat se je to zgodilo, do takrat je bil sistemski pristop prejšnjih koalicij, pred vlado Janeza Janše, in sedanje takšen, da to dejansko lahko še vedno eksistira in dobi najboljše kredite, najbolj ugodne kredite tisti, ki ima poštni nabiralnik. Skratka, ne bi ponavljali tiste zgodbe iz trgovine z orožjem, to si lahko privošči nekdo, ki mu je "večna pot" blizu, če želi karkoli konkretnega, lahko predlaga in zastavi postopek drugače. Ampak, prav je, da podprete ta amandma in da vse te stvari, ki se dogajajo na netransparenten način, ki potekajo preko nabiralnikov, zapremo. In če se je karkoli nezakonitega zgodilo tudi ta zadeva postane nična. Vsekakor pa najbrž ni v nacionalnem interesu, da poštni nabiralniki dobijo boljše kredite, najugodnejše kredite. Celo imena nekaterih poštnih nabiralnikov imajo zelo značilno zadevo, sum in prav je, da te sume raziščemo in ker se bo najbrž ugotovilo veliko spornega, tudi ustrezno odreagiramo in zadeve sankcioniramo.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 3. členu? Gospod Vito Rožej, prosim, amandma k 3. členu.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Razprava, ki je potekala o tem amandmaju, seveda kaže na to, da bi naj bile njegove posledice dosti širše, kot se mogoče tiče samo tega zakona, vsaj razumeti je tako, ker očitno, da so naši pogledi na gospodarstvo, ki v naši državi je organizirano po sistemu, kakršnem je, o tem je kolega Juri prej malo več povedal, niso popolnoma izčiščeni. Hecno mi je seveda tudi, [[...]]
Mir v dvorani!
[[...]]da v isti sapi se govori o neupravičenem bogatenju, o tajkunih in obenem o nacionalen interesu. Mi moramo vedeti, kdo je sploh teoretično lahkot tisti, ki bi olastninil nekdanjo družbeno lastnino oziroma jo lahko lastnini. Vsa leta do sedaj, v preteklih štirih letih pa mogoče še najbolj, smo prišli k temu, da se mora, prvo kot prvo, država umakniti iz gospodarstva in, drugo kot drugo, da se mora zgoditi ena osnovna koncentracija kapitala, da mora skratka lastništvo postati, ne sedaj več domena vseh kot nekdaj ali pa države, ampak pač določenih posameznikov. In vedeti je treba, da v družbenem sistemu, kakršen je pri nas nekdaj bil, verjetno da ni bilo ljudi, ki bi ravno premogli v nogavicah denarna sredstva, da bodo kupili tisto, kar so generacije soustvarjale v 40-ih, 50-ih letih. Če je od kod denar lahko prišel, je lahko prišel teoretično od ljudi, ki so dobili premoženje vrnjeno z denacionalizacijo, še v večji meri pa seveda iz tujine, kjer so takšen sistem, kakršnega imamo mi, poznali že desetletja prej in se je zato nek kapital lahko akumuliral. Tako se moramo mi sedaj odločiti, kaj bi želeli: želeli domače lastništvo, ker naj bi to bilo v nekem famoznem nacionalnem interesu, ali pač ne želimo, da bi domačini bili lastniki. Druga varianta je pač, da so lastniki tujci, zato ker oni so edini, ki denar imajo. Tako mislim, da pri tej šizofreniji, ki sem jo jaz zaznal v argumentacijah razpravljavcev, ki so zagovarjali ta amandma, gre iskati tudi razloge za nepodporo tega amandmaja. Odločiti se je treba, ta vlada se je odločila, da bo način, ki je legalen, dopustila, da se tisti, ki to znajo, zmorejo, vedo, kako in imajo tudi s čim, lahko pridejo do večjega premoženja, kot ga ima kdo drug, ob upoštevanju vseh zakonskih določil, ki so notri navedena. Mislim pa, da bi popolno zapiranje vrat kreditiranju pomenilo skratka še večji, krč kot ga to gospodarstvo doživlja že sicer. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 3. členu? [[Ne želi.]] Zato zaključujem razpravo k temu členu. V razpravo dajem 4. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati o tem amandmaju? Prosim za prijavo. Besedo ima Rado Likar.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Star pregovor pravi, da kdor ima dovolj masti, jo lahko malo tudi po steni namaže. Če pod to mast razumemo denar, potem lahko ugotovimo, da denarja oziroma evrov vedno primanjkuje, v tej situaciji pa sploh. In zato se mi zdi potrebno, da smo maksimalno racionalni in kar je mogoče dovoljeno v boljših časih ali v časih blaginje, to v času krize ni zaželeno oziroma celo mogoče celo lahko rečem, da ni mogoče. Kar se tiče tega fiskalnega sveta, menimo v naši poslanski skupini, in tudi sam lahko mirne duše trdim, da se te naloge lahko skoncentrirajo že v obstoječih službah, organih in agencijah, kot so Umar, razni strokovni sveti in tako naprej. In bi pri tem bilo mogoče prihraniti marsikakšen evro. Ta fiskalni svet, ne morem trditi, da je nepotreben, upam si pa trditi, da v teh časih je nepotreben. In kot sem že v mnenju naše poslanske skupine povedal, v teh časih, predvsem s stroškovnega vidika, 200.000 evrov je predvideno kot finančne posledice, s tega vidika je ustanavljanje take agencije potratno, predvsem ker, kot rečeno, bi se to dalo racionalnejše organizirati v drugih službah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Govorimo o amandmaju k 4. členu, ki ga v Slovenski nacionalni stranki absolutno podpiramo. Dovolite mi, da razložim, zakaj. 4. člen ima 106.a člen, 106.b, 106.c, 106.č, 106.d in 106.e člen. Prvič, Vlada ustanovi fiskalni svet kot posvetovalno telo za neodvisno oceno javnofinančne politike, in v 106.e členu piše: "Operativne in administrativno-tehnične naloge pa opravlja Generalni sekretariat Vlade Republike Slovenije. Ministrstva in vladne službe ter Statistični urad Republike Slovenije so dolžni temu svetu brezplačno zagotavljati podatke, potrebne za njegovo delo." Mislim, tri nebuloze, ki ne gredo skupaj, tako kot hruške in jabolka in zajec. Ne gredo. Kar je pa še naprej v tem famoznem 4. členu: "Člani fiskalnega sveta [[106.č člen]] delujejo nepoklicno," ampak upravičeni so do plačila sejnine. Drugič: "Predsednik tega sveta lahko sklene pogodbo za pripravo analiz, obširnejših mnenj, izhodišč, konkretnih rešitev [[...]]," bla, bla, bla. Pogodbo - za neko delo, ki ga tako ali tako po vseh ministrstvih že vsi opravljajo, no! In to naj bi bil prispevek k varčevanju v času recesije te države! Zdaj pa res ne vem, ali nihče ne prebira tega, kar mi sprejemamo, ali si je to nekdo izmislil [[...]]Mislim, to je dobesedno norčevanje. Fino! Fino, bom član fiskalnega sveta, naredil bom pogodbo in naredil analizo, ki jo bom prepisal od analize od UMAR-ja, ki jo bo prepisal od analize Ministrstva za finance, ki jo bo prepisalo od vseh občinskih uradnikov in državnih uradnikov po upravnih enotah, ki delajo poročila po lokalnih skupnostih in upravnih enotah. In vsi bomo prepisovali prvi vir, ga bomo samo združili, znamo ga sešteti, naredili bomo pogodbo - in bom fino zaslužil 20 tisoč evrov, bom član fiskalnega sveta in bom veliki frajer. Pri tem mi bo pa podporo dajal državni sekretar Vlade, gospod Cvikl, in njegovi uslužbenci - tu piše, oni me bodo pa podpirali, in to brezplačno, z materiali, ki jih dobivamo mi vsak dan toliko, da jih stran mečemo, da nas je lahko sram. Bodimo resni, gospe in gospodje! Bodimo resni! Prepričan sem, ker cenim ministra - to je eden redkih ministrov, ki se trudi, ki je ves čas z nami -, prepričan sem, da tudi sam ni prepričan v ta člen in v ustanovitev tega fiskalnega sveta, ki bo delal nekaj, kar dela že akreditacijski svet, ki ga imamo poleg vseh drugih svetov. No, pa koliko jih bomo še imeli? 82? Pa bomo zraven zaposlili celo štiri Slovence v ta svet, ampak tri pa tujce? Pa imamo tisoč tujih revizijskih hiš, o katerih danes govorimo, kaj počnejo - "Braumhouse and..." in ne vem kaj vse. Pa imamo revizijo, pa Kosovo komisijo, pa tuje revizijske hiše pa nadzore pa nadzorne svete, pa nadzornike, pa nadzorne organe na različnih ministrstvih, zdaj bomo imeli pa še enega, 27-tega, ki bo - kako že piše? - ki bo sicer delal nepoklicno, ampak za to bo dobil sejnino pa za to bo lahko sklenil pogodbo o analizi, finančni. Pa lepo vas prosim, no! To pa res ni čas za recesijo, da bo nekdo delal nekaj, kar dela že sto drugih. Prosim vas, bodite pametni. Sprejmite amandma, 4. člen naj se ukine, pa obljubim, da bomo v Slovenski nacionalni stranki, če to sprejmete, tale zakon, katerega poglavitni rešitvi, ki sta navedeni, sta primerni rešitvi, ampak zakon ni primeren, ga bomo pa sprejeli. Samo resno, preberite vse člene. To je res norčevanje iz nas, iz državljank in državljanov, iz državnega zbora in vseh. Čemu bo služil ta fiskalni svet? Čemu? Da bo dal neodvisno oceno javnofinančne politike in izvajanja strukturnih reform?! Ja pa teh neodvisnih ocen in odvisnih in strukturnih reform imamo ja dvesto, sedaj bo še eden dajal to oceno, ki ga bo seveda imenovala vlada, vlada pa vemo, kdo je vlada. Vlada ima pač koalicijo, ki je močna, in prav je, da je močna, za to je prevzela odgovornost in bodo spet svoje naredili. In kako potem reče lahko, da je neodvisna. Seveda ne bo neodvisna! Bo vladna in prav je tako, saj imajo moč in imajo to pravico. Tako da razmislite o 4. členu, res. To bi bil pa presedan, če ta člen sprejmemo v okviru tega zakona oziroma bodite toliko umevni, pametni, trezni in sprejmite amandma, s katerim 4. člen črtamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič. Prosim.
Lep pozdrav, spoštovani predsednik. Kolegice, kolegi! Pri tem členu in pri utemeljitvi podpore temu amandmaju lahko samo pritrdim temu, kar je kolega Barovič doslej povedal, in dovolite, da tudi iz gradiv, ki so bila nam dani, povzamemo nekatere zelo zanimive stvari, ki kažejo tudi na, res, po mojem globokem prepričanju, nesmiselnost tega člena, hkrati pa tudi na nek način vodenje države, ki se v zadnjega pol leta pojavlja v tej državi, do katerega sem sam zelo kritičen in bom to utemeljil v nadaljevanju. V uvodu, kjer govorite, kjer je govora o prikazu ureditev v drugih pravnih sistemih, je zapisano: "Predlagana rešitev je specifična in prilagojena razmeram v Republiki Sloveniji, zato primerjava z drugimi pravnimi sistemi ni mogoča." V utemeljitvi naprej in k obrazložitvi praks po ostalih državah je zelo jasno napisano, da v vseh deželah obstojijo določeni organi, da so povezani z uradnimi institucijami, ki jih imamo v Sloveniji že leta, od že omenjenih Banke Slovenije, Umarja, vseh številih strokovnih svetov, ki delujejo v ministrstvih, in zato dejansko je ta naš fiskalni svet neprimerljiv. Ko se argumentira, zakaj ga uveljavljamo, je še bolj zanimivo prebrati obrazložitev k 99.b členu. Argumenti za ustanovitev fiskalnega sveta temeljijo na percepciji, da izvoljene vlade ne vodijo optimalne javnofinančne politike, predvsem v petih pogledih, proticiklična fiskalna politika, pristranskost v smeri večanja primanjkljaja, uveljavljanje določenih nevzdržnih politik, kratkoročna usmerjenost na izpolnjevanje predvolilnih obljub in podleganje interesnim skupinam. In tu je zame ključ tega problema, ključ tudi načina vodenja, vladanja v Republiki Sloveniji. Sam nisem pristaš tistih, ki strogo napadajo vse kadrovske spremembe, ampak se pristaš tistih, ki govorijo, da ko neka koalicija dobi volitve, se na osnovi tako izvoljene koalicije izvoli vlada in ta vlada mora vladati v državi. In s tem vladanjem prevzema tudi odgovornosti za vse te stvari, ki jih pa sedaj zato, ker je percepcija te vlade ali koga, da se to ne dela, kar je tu navedeno kot argument, zakaj ta fiskalni svet uvrščamo; in to se v naši državi zadnje pol leta, žal, dogaja. Mi imamo energetski svet, ki je ustanovljen pri predsedniku Vlade, kolikor vem, je že v razpustu ta svet, da uporabim zelo slikovito besedo oziroma vsaj tisti predsednik, ki bi naj ga vodil, ne vem več, kakšne pristojnosti ima. In zato ne vem, zakaj za božjo voljo moramo v slovensko zakonodajo, v Zakon o javnih financah uvesti, da če si minister za finance želi imeti društvo modrcev, ki mu bo pomagalo pri vodenju fiskalne politike, pri vodenju različnih politik, ima vedno možnost, da ga ustanovi, ga tudi razpusti, ne pa tako, kot je zapisano naprej k obrazložitvi k 99.c členu - obrazložitev zopet berem, "zaradi zagotavljanja neodvisnosti dela članov, člana fiskalnega sveta ni mogoče razrešiti razen izjemoma, če se ugotovi, da ne izpolnjuje zakonskih pogojev za njegovo imenovanje." Za božjo voljo, kaj ste zapisali v obrazložitev!? Če je nekdo nezakonito imenovan, ga potem smemo razrešiti, sicer ga pa pet let ne smemo razrešiti; v celem tem dokumentu pa ne vidim enega stavka, s čim je ta človek odgovoren, komu odgovarja in čemu služi to njegovo delo. Ta država ima, kot sem že dejal, toliko in toliko ministrstev, toliko državnih institucij, ki se ukvarjajo s tem, zgodovinski spomin pa mislim, da imamo vsi še tako dober, da vsi vemo, da kaj se v tej ljubi državi pa res dogaja, da opozorila Banke Slovenije, Umarja se ne jemljejo resno. In zdaj ne vem, ali je treba ustanoviti še neko zadevo, ki bo konec koncev stala tudi 200 tisoč evrov, pa dvomim, če bo za to zahtevno delo, ki ste ji ga dali, stala 200 tisoč evrov, pa še z nekim zamikom nekaj mesecev za nazaj ga bo ustvarjala. Zato kolegi iz koalicije, z Vlade prenehajte s to prakso različnih svetov, kasov in ne vem česa, in za božjo voljo - ljudje, ki so odgovorni, ki imajo tudi vso možnost, da se iz strokovne skupine imenujejo, naj delo vzamejo v svoje roke in za to tudi odgovarjajo. Zato se povsem pridružujem kolegu Baroviču. Če bo ta člen črtan iz tega zakona, bom temeljito razmislil, najbrž podprl to zadevo, to pa se mi zdi res bolno. In kot sem že rekel, minister naj si tak organ ustanovi, ga razpusti in ga na novo ustanovi, ne pa, da mu z zakonom dajemo 5 letni mandat. Oprostite. Mislim, da ste tukaj res brcnili v temo, če smem po domače reči. Hvala.
Hvala lepa. Želite še razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima Marjan Bezjak, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Tudi jaz resnično prosim, da sprejmete amandma in črtate dejansko iz 4. člena ta 10.a člen - fiskalni svet. Ravno iz enega razloga: o državi ali parlamentu se kdaj vprašamo, kako bomo neke stvari ukinjali, bolje rečeno - ministra vprašam, če lahko namesto tega, ker bo zdaj ustanovljen fiskalni svet, da podatek koga bo ukinil. Res je, da ne bo to profesionalno, ampak ti ljudje bodo spet toliko tisoč evrov porabili iz državne blagajne. To vi v koaliciji imenujete "ukrepi za" - v tem času, ko je gospodarska kriza. Ne vem, če se še kdo upa delati toliko norca iz državljanov Slovenije v tej gospodarski krizi. Če ima ministrstvo argumente, katero institucijo bo ukinil, ampak ne eno, dve, potem potrdimo to. Ali se slučajno s tem takšnimi in takšnimi nadzornimi ali pa fiskalnimi sveti poplačuje tudi volitve? Potem je brez zveze! Kdaj bo lahko slovensko gospodarstvo toliko proizvajalo, toliko delalo, da boste, koalicija, lahko zapravljali toliko? Ne vem. Jaz sem namensko ministra za gospodarstvo vprašal, naj mi pove, koliko podjetij je šlo v stečaj od decembra do maja, da ne bi bilo izgovorov: prejšnja vlada. 117! Nad temi stvarmi se moramo zamisliti! Mi pa vedno nagrajujemo in ustvarjamo neproduktivnost, nagrajujemo nedelo. Ljudje, začnite enkrat premišljevati, da se mora plačevati samo delo. Živi se od dela, ne pa od nedela! Kajti s takšnim početjem bomo spet naredili v Sloveniji, verjemite, v žargonu bom dejal, lenuhe, težko je potem spet napraviti ljudi, ki bodo začeli delati in ustvarjati. Ta zakon bo to naredil. Absolutno nima smisla dajati niti v zakon, to je tudi sam predsednik Tone Rop na delovnem telesu povedal, kajti na koncu koncev minister si lahko brez zakona sam izmisli to in ne rabi nikogar vprašati za ta fiskalni svet. Ampak, jaz njega sprašujem, koliko resorjev, ki že to počnejo, bo ukinjenih, da bomo enega pametnega pridobili? Jaz upam, da vam te besede kaj povedo. Menim, da boste sprejeli ta amandma, ki smo ga vložili, da se dejansko ne da ta fiskalni svet v Zakon o javnih financah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek, 18 sekund, gospod Jerovšek, da vidimo, kako ste hitri.
Hvala. Torej, ta fiskalni svet je za univerzitetne profesorje in izplačevanje avtorskih nagrad, kar očitno priznavajo, vendar profesorji ekonomije niso napovedali ne recesije, nobenih ukrepov in zahvaljujem se Vladi, kar piše v obrazložitvi [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]to je stvarnost, da izvoljena Vlada ne vodi optimalne javnofinančne politike. Ta obrazložitev je iskrena, jaz se ji zahvaljujem, vendar tega fiskalnega sveta na takšno [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod Jerovšek, čas vas je prehitel. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 4. členu? Gospod Rožej. Še kdo? Če ne bom dal prijavo. Prosim, Vito Rožej.
Hvala lepa za besedo. Ob razpravah o smiselnosti tega amandmaja so se pojavljali tudi pomisleki v zvezi z izplačili, nagradami, ki naj bi jih dobili člani tega sveta in so omenjali 10 tisoči evrov in omenjala se je neka odgovornost do davkoplačevalcev v tem, da mora biti denar porabljen smiselno. Jaz se strinjam, da za dobro delo - najbrž se bomo strinjali vsi - si vsak zasluži dobro nagrado. Mi je pa skrajno neprimerno, pravzaprav popolno neetično, da bi o takšnih očitkih lahko razpravljal nekdo, ki je, kot, recimo, član nadzornega sveta Luke v letu dni dobil 19 500 evrov za sejnine, kako pa kaj v Luki Koper stvari stojijo, pa nam kaže zdajšnjo gospodarsko stanje. To se mi zdi višek sprenevedanja in jaz ne zmorem svojega gnusa izraziti nad takim sprenevedanjem in takšno dvoličnostjo. Če bo kdo opravil dobro delo, naj bo za to plačan, tisti pa, ki pa svojega dela ni opravil, pa je bil plačan, mislim, da se nima kaj oglašati pri teh stvareh. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bezjak, žal nimate več možnosti za repliko, za razpravo, replik ni v teh razpravah, čas pa je poslanska skupina porabila, zato vam ne morem več dati razprave in če boste pri proceduralnem vsebinsko govorili, vas bom prekinil. Proceduralno imate lahko, vendar, če boste vsebinsko govorili [[...]]Kdo želi proceduralno? Gospod Černač, prosim, proceduralno. Ampak vas opozarjam, da vas bom prekinil, če boste šli na vsebinski odgovor.
Spoštovani gospod predsednik. Jaz bom povedal tisto, kar mislim. Vaša suverena pravica pa je, da lahko kadarkoli izklopite mikrofon. Položaj, ki ga zasedate vam to pravico daje. Ali je to etično in moralno, boste presodili sami. Tudi vi ste včeraj govorili o zlorabi Poslovnika, istočasno pa ste debatirali o stvareh, ki z razpravo, o kateri smo govorili, niso imele nobene zveze. Pričakoval bi, da boste, glede na to, da morate biti do vseh poslancev v Državnem zboru enakopravni, vašega poslanskega kolega, ki prihaja iz vaše stranke, opozorili, da je razpravljal o zadevi, ki nima nobene zveze z amandmajem, da je kršil Poslovnik Državnega zbora in da ga boste v skladu s Poslovnikom na to opomnili. To bi pričakoval od vas in pričakujem, da boste to storili po tistem, ko bom svoj del zaključil. Spoštovani kolega poslanski je tudi žalil mojega poslanskega kolega. Bilo je nekaj rečeno o nekem gnusu, ki se je nanašal na to, da je poslanski kolega za delo, ki ga je pošteno opravljal, dobil sejnino v skladu s pravili, ki so bila določena in sprejeta na ravni te izvršilne oblasti. Verjetno je dobil manjšo sejnino, kot jo bodo dobivali sedaj tisti, ki bodo po novem sedeli v teh foteljih; kajti, kot slišimo, vsi tisti, ki so si sedaj "kobajagi" znižali sejnine, dobivajo neke pogodbe zraven za tako in drugačno svetovanje, podobno kot bo, očitno, s to določbo v tem zakonu v tem fiskalnem svetu, kjer namenjamo 200 tisoč evrov za razna profesorska svetovanja. Torej, spoštovani gospod predsednik, pričakujem, da boste ravnali v skladu s poslovnikom in da boste vašega poslanskega kolega v skladu s poslovnikom tudi opomnili in ga pozvali tudi, da se opraviči za tisto, kar je grdega govoril o mojem poslanskem kolegu, gospodu Bezjaku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Celo bi rekel, moram reči, da ste govorili v skladu z namenom proceduralnega predloga. Kar pa zadeva moje opominjanje poslancev in poslank v Državnem zboru, to seveda bom presodil in presojam na osnovi svoje suverene odločitve. Hvala lepa. Gospod Bezjak, proceduralno. Vendar vas opozarjam, da ne morete odgovarjati vsebinsko, bom prekinil.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Res je, bom govoril vsebinsko, ne tako, kot se je spustil poslanski kolega, dejansko na tako nizki nivo, ki na koncu koncev pride do poslanca iz vrst za zaposlovanje na pa iz nekega gospodarskega subjekta. Zakaj nasprotujemo, da se ta fiskalni svet - še enkrat poudarjam [[...]]
Hvala lepa, gospod Bezjak. Moram vas prekiniti. To je vsebinska razprava. Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati v zvezi z amandmajem k 4. členu? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI IZ POSOJILA, KI GA NAJAME JAVNI SKLAD REPUBLIKE SLOVENIJE ZA REGIONALNI RAZVOJ, RAZVOJ PODEŽELJA PRI EVROPSKI INVESTICIJSKI BANKI ZA FINANCIRANJE NALOŽB, KI SPODBUJAJO TRAJNOSTI RAZVOJ V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima dr. Franc Križanič, minister za finance. Prosim.
Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predsednik Državnega zbora! Dovolite mi, da na kratko predstavim Predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz posojila, ki ga najame Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja pri Evropski investicijski banki za financiranje naložb, ki spodbujajo trajnostni razvoj. Predlagani zakon obravnava poroštvo Republike Slovenije za obveznosti sklada iz posojila Evropske investicijske banke v višini 30 milijonov evrov za financiranje naložb, ki spodbujajo trajnostni razvoj na ozemlju Republike Slovenije. Posojilo bo namenjeno financiranju naložb malih in srednje velikih podjetij in občin. Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja zaradi trajnejšega doseganja javnih ciljev v regionalnem razvoju in razvoju podeželja daje regionalne spodbude v obliki ugodnih posojil, kapitalskih vložkov, jamstev za najeta posojila ter nepovratnih sredstev. V zadnjih letih sklad dodeljuje spodbude pretežno v obliki ugodnih posojil. Za svoje poslanstvo uporablja prostonamensko premoženje, sredstva iz prejetih vračil posojil in zunanje vire posojil. V zadnjih letih se zmanjšujejo prilivi sklada iz kupnin in vračila dolgoročnih posojil, ki ne zadoščajo za dodeljevanje novih kreditov v zadostnem obsegu. Sklad namreč omogoča koriščenje dolgoročnih posojil z moratorijem na odplačilo glavnice do 5 let in odplačilno dobo 15 let ter obrestno mero, ki je nekoliko nad 4% fiksno, kar zmanjšuje letni obseg razpoložljivih sredstev za opravljanje dejavnosti sklada. Glede na to, da želi razvojni sklad zagotoviti dosedanji letni obseg dodeljenih regionalnih spodbud v višini okoli 20 milijonov evrov letno, je treba zagotoviti dodatne vire financiranje z dolgoročno in kar se da ugodno zadolžitvijo. Sprejetje zakona o poroštvu je zato pogoj za sklenitev poroštvene pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko, s katero bo Republika Slovenija Evropski investicijski banki jamčila za obveznosti slovenskega regionalno-razvojnega sklada iz posojila. Sklenjena poroštvena pogodba je eden izmed pogojev za črpanje posojila Evropske investicijske banke. Predlog zakona daje poroštvo pod naslednjimi pogoji: 5-letni moratorij, skrajni rok črpanja posojila je 24 mesecev od sklenitve, zadnji obrok glavnice je 15 let po sklenitvi, valuta odplačila glavnice in plačila obresti je enako valuti črpanja posamezne tranše posojila, se pravi, ne sme biti tečajnih tveganj; višina obrestne mere je določena glede na valuto in vrsto obrestne mere. Sredstva za odplačilo najetega posojila bo zagotavljal sklad iz lastnega namenskega premoženja, zato bi finančne posledice za državni proračun nastale samo, če bi bilo poroštvo po tem zakonu unovčeno. V primeru unovčitve poroštva bi Republika Slovenija skladno z zakonom izpolnila veljavno finančno obveznost, hkrati pa bi ta sredstva nadomestila z unovčenjem regresne pravice, ki bo določena v pogodbi o načinu in pogojih zavarovanja poroštva Republike Slovenije do sklada. Ta pogodba bo sklenjena v 90 dneh po ratifikaciji poroštvene pogodbe. Kot običajno bo za primer unovčitve izdanega poroštva po tem zakonu v proračunu Republike Slovenije na postavki 6611 - Jamstvo Republike Slovenije za zagotovljene pravice porabe. Poroštvo po tem zakonu bo sodilo v kvoto izdanih poroštev države po Zakonu o izvajanju proračuna. Kot že rečeno, spadajo posojila Evropske investicijske banke zaradi reputacije lastnikov države članice Evropske unije, vključno z nami, in njene finančne banke med najugodnejša posojila na trgu. Banka pri posredovanih posojilih z določili v finančni pogodbi zagotovi, da se del koristi prenese tudi na končne upravičence. To so bili tudi osnovni razlogi, ki jih je Vlada upoštevala pri odločitvi, da predlaga poroštvo za kredit. Spoštovane, poslanke in poslanci, Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da Zakon o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz posojila, ki ga najame Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja pri Evropski investicijski banki za financiranje naložb, ki spodbujajo trajnostni razvoj, sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku Radu Likarju za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi. Odbor za finance in monetarno politiko je na 13. nujni seji dne 10. junija 2009 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz posojila, ki ga najame Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja pri Evropski investicijski banki za financiranje naložb, ki spodbuja trajnostni razvoj, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije s predlogom za obravnavo in sprejetje po nujnem postopku. Kolegij predsednik Državnega zbora je na 26. seji dne 5. junija 2009 odločil o predlogu za obravnavo zadevanega predloga zakona po nujnem postopku in ga je sprejel. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je posredoval konkretne pripombe k 1. členu zakonskega predloga. Na tej podlagi je bil odbor v okviru dodatnega delovnega gradiva seznanjen s predlogom za redakcijski amandma odbora k 1. členu, ki sledi tretji izmed posredovanih pripomb Zakonodajno-pravne službe in ga je odbor ob nadaljnji obravnavi sprejel. Seji odbora so prisostvovali minister, pristojen za finance, predstavnice iz finančnega ministrstva, predstavnik Službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko ter predstavnik Zakonodajno-pravna službe. S strani kvalificiranih predlagateljev zakonskemu predlogu ni bilo vloženih amandmajev. Uvodoma je minister za finance podal kratko predstavitev predloženega besedila. Sicer iz obrazložitve predloga zakona izhaja, da bo z njegovim sprejetjem zagotovljena podlaga za sklenitev poroštvene pogodbe med Slovenijo in Evropsko investicijsko banko, s katero naša država jamči za obveznosti slovenskega regionalno-razvojnega sklada iz najetega posojila. Sklenitev pogodbe kot njena ratifikacija sta poglavitna pogoja za črpanje posojila v višini 30 milijonov evrov, ki bo skladu omočil opravljanje osnovne dejavnosti, to je spodbujanje razvoja in financiranja projektov regionalnega razvoja. Navedeno posojilo je namenjeno financiranju naložb malih in srednje velikih podjetij in občin, ki podpirajo trajnostni razvoj, s tem da bo sredstva za odplačilo najetega posojili skladu zagotavljal iz lastnega namenskega premoženja. Sprejetje zadevnega zakona po dani oceni ne zahteva sprejetja novih ali spremembe veljavnih predpisov, niti predlagatelj na podlagi finančne oziroma poroštvene pogodbe ne predvideva drugih posledic. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je v zvezi z danimi pripombami navedene službe odboru pojasnil, da je predlagatelj zakona na predhodnih usklajevanjih posredoval ustrezno utemeljitev uvedenih rešitev v zvezi s prvima dvema pripombama, medtem ko zadnjo pripombo sanira predlog za amandma odbora. V nadaljevanju je po izglasovanem amandmaju k 1. členu odbor v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o posameznih členih zakonskega predloga in jih sprejel. Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je sprejeti amandma odbora vključen. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, še enkerat. Kolegice, kolegi, minister! V Slovenski nacionalni stranki razumemo, kaj je javni sklad za regionalni razvoj. V Slovenski nacionalni stranki podpiramo regionalni razvoj podeželja. Ta sklad poznamo tudi pod imenom "ribniški sklad". In le kdo ni za to, da ta sklad pomaga in da dela. Mi smo za. Dejstva, ki so v oceni dana, so, da se letni obseg razpoložljivih sredstev sklada za opravljanje njegove pomembne dejavnosti zmanjšujejo, da pa ta sklad želi zagotoviti dosedanji letni obseg dodeljenih spodbud. S tem se v Slovenski nacionalni stranki absolutno strinjamo. Upamo in verjamemo, da bomo s tem, ko bomo rekli "da" predlogu zakona o poroštvu, upamo, da bo slovenski regionalni razvojni sklad zagotovil dosedanji letni obseg z našo pomočjo, z našim "da-jem". Edino, kar nas je skrbelo pri obravnavi na matičnem delovnem telesu, je 5. člen tega zakona, ki pravi, da se izdano poroštvo iz prvega odstavka 1. člena, ta pa govori, da Republika Slovenija daje poroštvo za obveznosti javnega sklada, da se všteva v kvoto poroštev, določeno z zakonom, ki ureja izvrševanje proračuna Republike Slovenije. Po domače povedano, skrbi nas samo, ali bo ob številnih poroštvih in pomoči, ki jo dajemo v zadnjih mesecih, in poroštvih, ki jih dajemo, država Republika Slovenija v primerih, če se res karkoli zgodi, sposobna poplačati vse obljube iz naslova poroštev. Jaz sem dobil odgovor "da". Verjamem vladi, upam, da je temu res tako, jaz sploh upam, da tega poroštva ne bo treba državi izplačati, jaz upam, da bo "ribniški sklad" pomagal v enakem obsegu za razvoj podeželja, zato v imenu Slovenske nacionalne stranke in svojih kolegov rečemo "da" predlogu zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz posojila, ki ga najame Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja pri Evropski investicijski banki za financiranje naložb, ki spodbujajo trajnostni razvoj. Zanalašč sem prebral cel naslov, da vemo, za kaj bomo reki "da" danemu poroštvu in zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Republika Slovenija je za trajnejše doseganje javnih ciljev pri regionalnem razvoju in razvoju podeželja v letu 1996 ustanovila Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja - tako imenovani ribniški sklad. Zaradi trajnejšega doseganja javnih ciljev v regionalnem razvoju in razvoju podeželja dodeljuje in daje regionalne spodbude. Namensko premoženje je bilo pridobljeno v največji meri s plačili ustanovitelja na podlagi zakona o porabi sredstev, pridobljenih iz naslova kupnine na podlagi zakona o lastninskem preoblikovanju podjetji in drugimi izplačili ustanovitelja. Za opravljanje svoje dejavnosti pridobiva slovenski regionalni razvojni sklad tudi druga razvojna sredstva, ki jih zagotavlja ustanovitelj in najema posojila mednarodnih finančnih ustanov, ki so namenjena sofinanciranju projektov iz opredeljenih razvojnih prednostnih nalog v državi. Govorimo torej o poroštvu za kredit v višini 30 milijonov evrov, ki ga je sklad pridobil pri Evropski investicijski banki, ki v zadnjem času izrazito širi svojo kreditno aktivnost in s tem deluje pri odpravljanju posledic finančne in gospodarske krize. Sklenitev poroštvene pogodbe in njena ratifikacija sta poglavitna pogoja za črpanje omenjenega posojila. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zelo jasno zavzemamo za skladnejši regionalni razvoj in zato bomo predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, predsednik. Prijazen pozdrav vsem skupaj. Še enkrat. Seveda v času gospodarske krize in pa recesije so zagotovo vse investicije dobrodošle, delujejo pozitivno, proticiklično, če pa se razvoj dogaja na podeželju Slovenije, ki je seveda eden od naših biserov in pa razvojnih priložnosti je to še toliko bolj potrebno in tudi pomembni, zato v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije, seveda, to poroštvo izrazito podpiramo in pozdravljamo. Dejstvo je, da so glavni napori ta trenutek v Sloveniji usmerjeni v učinkovito odpravljanje posledic krize, nikakor pa ne smemo zmanjšati dinamike izvajanja različnih ukrepov za zagotavljanje enakomernejšega razvoja celotnega državnega ozemlja. Prav to bo zagotovo k ponovni oživitvi gospodarske rasti in njenem pospeševanju pripomoglo k uveljavitvi in učvrstitvi Slovenije v krogu najrazvitejših držav članic Evropske unije. Regionalni razvoj je tudi ali pa predvsem področje državne intervencije. Ena izmed pomembnih institucij te intervencije je v naši državi Javni sklad za regionalni razvoj in razvoj podeželja. Večina od nas ga bolje pozna pod imenom tako imenovani ribniški sklad, zato v Liberalni demokraciji Slovenije brez pomislekov podpiramo poroštvo za kredit v višini 30 milijonov evrov, ki ga je Slovenija pridobila na Evropski investicijski banki. Z njim bomo kot država omenjeni banki jamčili za obveznosti ribniškega sklada iz naslova omenjenega kredita. Poroštvo in s tem pridobljeni kredi se nam zdita še posebej pomembna, zato ker sklad za razliko od preteklosti, ko je deloval pretežno z nepovratnimi sredstvi, v zadnjih letih dodeljuje regionalne spodbude pretežno v obliki ugodnih posojil. Četudi stroka zagotavlja predvsem policentrični razvoj, se pravi, razvoj izbranih razvojnih središč, iz katerih naj bi ugodni učinki segali tudi v njihovo zaledje oziroma podeželje, pa v Liberalni demokraciji Slovenije menimo, da je poleg te osnovne usmeritve regionalnega razvoja zagotovo potrebna razpršena pomoč in takšno razpršeno pomoč kot regionalne spodbude v obliki ugodnih posojil malim in srednjim podjetjem ter tudi občinam za projekte, ki so trajnostno naravnani bo dodeljeval sklad na osnovi pridobljenega kredita pri Evropski investicijski banki. Mogoče ni odveč še stavek o tako imenovanem ribniškem skladu. Njegovo delovanje množičnih medijev ne zanima preveč, ker je v času, ko so afere in krize na dnevnem redu, zagotovo zelo pozitiven in dober znak. Očitno tudi v tem primeru, saj po oceni ministra za finance, in ne samo njegovi, deluje izredno profesionalno in učinkovito. Zato pričakujemo in predvidevamo in smo tudi prepričani, da bo tako delovanje nadaljeval tudi v prihodnosti, in zato kakšnih večjih unovčevanj poroštev v zvezi s tem zakonom ne pričakujemo. Zato bomo v Liberalni demokraciji Slovenije predlog zakona o poroštvu podprli, v nadaljevanju pa bomo podprli tudi ratifikacijo poroštvene pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Renata Brunskole v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Sprejetje Predloga zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz posojila, ki ga najame Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja [[tako imenovani ribniški sklad]] pri Evropski investicijski banki za financiranje naložb, ki spodbujajo trajnostni razvoj, po nujnem postopku je nujno, zaradi tega, da se preprečijo težko popravljive posledice za delovanje države, ki bi nastale zaradi dražjega zadolževanja javnega sklada. Sprejetje zakona o poroštvu je namreč eden od nujno potrebnih pogojev za črpanje posojila Evropske investicijske banke. Zaradi tega Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja potrebuje za opravljanje svoje dejavnosti v letu 2009 in nadaljnjih letih dodatna finančna sredstva, saj dokapitalizacije iz kupnin in vračila dosedanjih posojil ne zagotavljajo potrebnega obsega prostih sredstev za dodeljevanje novih regionalnih spodbud. Sprejetje zakonov in dokončanje vseh postopkov do konca leta 2009, s čimer bi bilo omogočeno tudi prvo črpanje posojila Evropske investicijske banke v letu 2009, sta mogoča le s sprejetjem predlaganega zakona po nujnem postopku. Poslanska skupina Socialnih demokratov podpira sprejetje predlaganega zakona, ker bo zagotovljena podlaga za sklenitev poroštvene pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko, s katero bo Republika Slovenija posojilodajalcu Evropski investicijski banki jamčila za obveznosti slovenskega regionalnega razvojnega sklada iz posojila. Sklenitev poroštvene pogodbe in njena ratifikacija sta poglavitna pogoja za črpanje posojila v višini 30 milijonov evrov, ki bo skladu omogočil opravljanje njegove dejavnosti, to je spodbujanje razvoja in financiranje projektov regionalnega razvoja. Posojilo bo namenjeno financiranju naložb malih in srednje velikih podjetij in občin, ker bodo s tem omogočena posojila za financiranje naložb, ki spodbujajo regionalni razvoj, in sicer naložb v razvoj in izboljšanje konkurenčne sposobnosti, proizvodnega in storitvenega sektorja, kot so izboljšanje konkurenčne sposobnosti podjetij, spodbujanje podjetništva, naložbe v poslovne cone, razvoj turizma ter izpopolnitev socialne in izobraževalne infrastrukture, naložb za spodbujanje trajnostnega razvoja, kot so izboljšanja stanja okolja, urejanje okolja, uravnotežen razvoj regij, razvoj občinske infrastrukture, drugih naložb za spodbujanje regionalnega razvoja, o katerih se predhodno sporazumejo posojilodajalec, posojilojemalec in porok. Zaradi vsega navedenega je sprejetje tega poroštvenega zakona, in tudi ratifikacije, sprejemljivo za Poslansko skupino Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki bomo ta predlog zakona podprli. Namreč, pomembno je, da je s tem zakonom ustvarjena pravna podlaga za sklenitev poroštvene pogodbe med Republiko Sloveniji EIB-jem, s katero bo seveda tudi Republika Slovenija jamčila za obveznosti iz slovenskega regionalnega razvojnega sklada za najeta posojila. Mislim, da je prav, kajti gre za pomembna posojila, za skladen regionalni razvoj, za razvoj podeželja, saj vseh podobnih investicij v Sloveniji primanjkuje in prav je, da so taka posojila skladu in posledično uporabnikom na voljo in da so na voljo pod ustreznimi pogoji oziroma kar se da ugodnimi pogoji. Gre za črpanje v višini 30 milijonov evrov. Bolje to, kot nič. Ta zakon je nekaj, kar bi morala Vlada imeti v mislih in tudi podobne ukrepe že ob samem nastopu oziroma pojavu krize v Sloveniji. Namreč, namesto da bi razmišljali o tem, kako bomo subvencionirali nedelo, bi morali razmišljati, kako bomo vlagali v Sloveniji v tiste razvojne projekte, ki so dolgoročno potrebni. In bojim se, da nam bo zdaj sredstev za te projekte zmanjkalo, da bomo pojedli praktično oziroma da bodo pojedli denar tisti, ki so se seveda znašli brez dela in posledično tega denarja ne bo za investicije oziroma za neko ustvarjenje dela in zaposlitve. Torej narobe svet, bi rekli temu. Hvala bogu, da je vsaj nekaj in to je to, o čemer danes govorimo, zato bomo to podprli. Bojim se, da bodo taki projekti v prihodnje zastali tudi zaradi tega, ker bo še tisto malo sredstev, kot jih imamo, namenjeno reševanju in gašenju socialnih problemov. Ne rečem, da tega ni treba, to je nujno, vendar treba se je tem socialnim problemom izogniti. Izognemo se pa lahko tako, da preprečimo, da nastanejo. Preprečimo pa lahko to tako, da seveda zagotavljamo zaposlitve in delo. Teh ukrepov je bilo vse premalo oziroma jih praktično ni bilo in zaradi tega bomo imeli delež javnofinančnih odhodkov za pasivne oblike socialnih pomoči ogromne. Slovenski demokrati bomo torej ta zakon podprli s tem sporočilom, da bi morali že davno pred tem razmišljati o podobnih ukrepih, investicijah in spodbudah na vseh področjih in v večji meri.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, spoštovane poslanke in poslanci! Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja je finančna organizacija, namenjena za trajnostno doseganje javnih ciljev Republike Slovenije na področju regionalnega razvoja in razvoja podeželja. Pri dodeljevanju spodbud izvaja politiko spodbujanja skladnega regionalnega razvoja in politiko razvoja podeželja. Pri tem sklad deluje z Zavodom Republike Slovenije za zaposlovanje, Agencijo Republike Slovenije za okolje in Agencijo Republike Slovenije za kmetijske trga in razvoj podeželja z namenom zagotavljanja usklajene in celovite ponudbe nepovratnih in povratnih oblik razvojnih spodbud. Poleg tega sodeluje tudi s subjekti spodbujanja razvoja na regionalni ravni in s svojimi sredstvi spodbuja oblikovanje in delovanje regijskih finančnih shem. Kar se financiranja sklada tiče naj povem, da je slednji najprej deloval pretežno z nepovratnimi sredstvi, v zadnjem času pa se financira tudi preko kreditov. S sprejetjem tega zakona o poroštvu, ki ga poslanci DeSUS-a podpiramo, gre za dejanje poroštva Republiki Sloveniji iz kredita, ki ga sklad najame pri Evropski investicijski banki. Finančni minister je na seji delovnega telesa pojasnil, da je sklad praktično že pridobil kredit v višini 30 milijonov evrov, treba pa je sprejeti še ta zakon o poroštvu naše države kot pogoj za podpis pogodbe. Poslanska skupina DeSUS bo podprla obravnavani zakon o poroštvu, saj sprejem slednjega pomeni pravno podlago za sklenitev poroštvene pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko. Kar pa se tiče primera, da kredit morebiti ne bi bil odplačan, pa zakon vključuje tudi varovalko, in sicer regresni zahtevek Republike Slovenije do občin oziroma podjetij. Vendar, v naši poslanski skupini takšnega scenarija, torej unovčenja poroštva zaradi dosedanjega strokovnega in gospodarno delovanje tega sklada ne pričakujemo, kar je še dodatni razlog za podporo zakona, na podlagi katerega bo sklenjena kreditna pogodba. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODNEM REGISTRU, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite, gospod državni sekretar.
Dober dan, lep pozdrav gospod predsedujoči. Gospe in gospodje poslanci. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru prinaša tri poglavitne novosti. Prva novost je pregledna in jasna ureditev obdelave osebnih podatkov. Druga novost je pregledna zagotovitev informacij poslovnim subjektom o pogojih, ki jih določajo predpisi za opravljanje posameznih gospodarskih dejavnosti. In tretja novost je učinkovitejše delovanje sistema Vse na enem mestu z natančnejšo določitvijo obveznosti točk VEM. Če na kratko predstavim prvo točko, ki se nanaša na obdelavo osebnih podatkov. Gre za to, da je zdaj jasneje določena in zaščitena obdelava predvsem enotne matične številke občanov, ki se nanaša na družbenike, zastopnike ali člane organa nadzora in osebnih podatkov drugih oseb. Iz predlagane ureditve jasno izhaja, da EMŠO ne sme biti objavljen na spletni strani AJPES-a in da ta objava ne sme biti zajeta ne v objavi vpisa na spletni strani in tudi ne v listinah, ki se objavljajo na spletni strani. Niti izpis iz sodnega registra na sme vsebovati enotne matične številke, razen v točno določenih primerih, ki so omejeni s točno določenimi pogoji. Takšno strogo varovanje enotne matične številke občana izhaja iz zahtev Ustavnega sodišča in tudi iz opozoril informacijskega pooblaščenca oziroma pooblaščenke, ki se je do tega vprašanja zelo natančno opredelila. Druga točka oziroma druga izboljšava je cilj preglednejše zagotovitve informacij poslovnim subjektom o tem, kakšni pogoji za predpisani za opravljanje gospodarske dejavnosti. Trenutno je sistem takšen, da so pogoji predpisani v raznovrstnih predpisih in razpršeni po množici aktov in zaradi tega relativno nepregledni. Ta rešitev predvideva, da se ustanovi enoten register teh pogojev, ta register pripravi Ministrstvo za gospodarstvo, vsi resorji pa so, ko se sprejme zakon, ki se nanaša na tovrstne pogoje, dolžni Ministrstvu za gospodarstvo obvestiti o novih pogojih, da jih ta lahko posreduje Ministrstvu za javno upravo, ki jih, te nove pogoje, v posodobljenem katalogu objavi na spletnem portalu javne uprave. Tretja novost, ki jo prinaša predlagani zakon, pa je zasledovanje cilja za učinkovitejši nadzor nad sistemom točk Vse na enem mestu. Urejena je obveznost teh točk VEM, urejen je tudi bolj podrobno nadzor nad njihovim poslovanjem in, kar je mogoče še posebej pomembno razlogi za odvzem dovoljenja za opravljanje VEM storitve. To so na kratko novosti, ki jih predlagamo v Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu dr. Vinku Gorenaku za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na svoji 5. seji 29. maja 2009 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru, skrajšani postopek, tako je 11. maja že odločil Kolegij predsednika Državnega zbora. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev in z mnenjem Zakonodajno-pravne službe. Predstavnik predlagatelja je v dopolnilni obrazložitvi povedal to, kar smo slišali pravkar s strani državnega sekretarja na Ministrstvu za pravosodje. Predstavnik Državnega sveta je izrazil podporo predlaganemu zakonu, predstavnik Zakonodajno-pravne službe je povedal, da nimajo nobenih pripomb, tudi članice in člani odbora k predlaganemu zakonu niso imeli pripomb in niso razpravljali. Ker k predlogu zakona k drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu amandmaji niso bili sprejeti odnosno sploh vloženi, Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru, da zakon v predloženi obliki sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predstavnik Vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru podprla, saj gre za določbe, ki bodo jasneje in bolj pregledno uredile obdelavo osebnih podatkov. Glede na opozorila informacijske pooblaščenke v zvezi z varstvo osebnih podatkov in glede na stališče Ustavnega sodišča seveda podpiramo spremembo, ki se nanaša na omejitev uporabe oziroma objave matične številke. V prejšnjem mandatu smo sprejeli spremembe, ki so omogočile, da podjetnik oddaja prijave, predloge ali druge vloge za vpise v register na enem mestu. V zvezi s tem se nam zdi dobrodošel napredek, da se bo pripravil pregled predpisanih pogojev za opravljanje posameznih gospodarskih dejavnosti, saj so posamezni pogoji razpršeni po različnih zakonih. V poslanski skupini sicer menimo, da bi bilo po načelu prijazne javne uprave to že moralo obstajati, pa vendar, bolje pozno kot nikoli. Ljudem je treba namreč olajšati določene postopke, posebej danes, ko je gospodarska oziroma podjetniška pobuda še toliko bolj pomembna in dobrodošla. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo veliko na terenu med ljudmi in rečemo lahko, da je bil sistem VEM - Vse na enem mestu - dobro sprejet. Logično pa je, da se s prakso pokažejo potrebe po izboljšavi sistema, zaradi tega bomo podprli predlagane spremembe in dopolnitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi skupaj. Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o sodnem registru kot skrajšani postopek bomo poslanci LDS-a seveda podprli. V Liberalni demokraciji Slovenije želimo poudariti, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru uvaja nove informacijske rešitve, ki omogočajo učinkovitejšo in strankam prijaznejšo izvedbo postopkov, vključitev sodnega registra v poslovni register elektronskega vlaganja predlogov za vpis in elektronsko vodenje zbirke listin ter objava vpisov na javnih spletnih straneh. Predlog zakona zagotavlja objavo in dostopnost podatkov ob upoštevanju stališča, izraženega v odločbah Ustavnega sodišča, ter opozorila informacijske pooblaščenke glede varstva osebnih podatkov, jasnejše določene omejitve javnosti do enotne matične številke družbenikov, zastopnikov ali članov organov nadzornega subjekta vpisa in osebnih podatkov drugih oseb. Predlog zagotavlja ustrezne pravne podlage za dajanje oziroma objavo podatkov o subjektih, ki se vodijo v poslovnem registru Slovenije in članic Evropske unije. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo rešitve, ki pomenijo manj birokracije za državljanke in državljane Republike Slovenije, rešitve, ki naš pravosodni sistem delajo bolj učinkovit in uporabnikom prijazen. V Poslanskem klubu LDS bomo zato Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav državnemu sekretarju! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru podprla. Zakon o sodnem registru je eden izmed tistih predpisov, pri katerih tako informacijska pooblaščenka kot tudi Ustavno sodišče Republike Slovenije v svojih določbah ugotavljata, da ni bilo ustrezno rešeno varstvo osebnih podatkov in zagotavljanje sorazmernosti zakonskega posega v pravice do varstva osebnih podatkov. Predlagane spremembe zakona zagotavljajo ustrezne pravne podlage za dejanja oziroma objavo podatkov o subjektih, ki se vodijo v poslovnem registru Republike Slovenije kot tudi v poslovnih registrih držav članic Evropske unije. Zdi pa se nam pomembna tudi dopolnitev zakona o sodnem registru, ki ureja obveznosti točk VEM, nadzor nad njihovim poslovanjem in razlogi za odvzem za opravljanje postopkov VEM. Spremembe zakona jasneje opredeljujejo sorazmernost zakonskega posega in pravico do varstva osebnih podatkov, o čemer je opozarjala tako informacijska pooblaščenka, kot je tudi izraženo v odločbah Ustavnega sodišča Republike Slovenije. S spremembami, ki jih prinaša ta zakon, pa ne posegamo v temeljna načela sodnega registra, med katerimi se mi zdijo naslednja kot najpomembnejša, in sicer: načelo javnosti, ki zahteva, da morajo biti vsakomur dostopni podatki, vpisani v sodni register, načelo publicitete učinka vpisa, ki povzroča neizpodbitno domeno, da je vsakomur znan podatek, ki je o subjektu vpisan v sodni register, in načelo oblikovanih učinkov vpisa, ki velja za vse tiste vpise, za katere Zakon o gospodarskih družbah določa, da začnejo pravno učinkovati z ustreznim vpisom v sodni register, in s tem se tudi nekoliko poenostavijo postopki. Kot rečeno, Poslanska skupina Socialnih demokratov bo zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Spoštovani. Predlogu novele Zakona o sodnem registru, ki predvideva tri sklope sprememb in po navedbah predlagatelja ureja sodni register, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo nasprotovali. Ocenjujemo sicer, da so nekatere spremembe pozitivne, vendar pa po podrobnem pregledu besedila zakona ocenjujemo, da gre za bolj kozmetične popravke, ki so večinoma nepotrebni in v ničemer ne prispevajo k pravni varnosti. Večina tistega, kar predlagatelj označuje kot vnašanje dodatne jasnosti v določbe obstoječega zakona, predstavlja zgolj pleonazem. Pojasnjevanje dovolj jasnega predstavlja nepotreben angažma, ki nima nobene dodane vrednosti, ampak ustvarja vtis, da se ministrstvo ob pomanjkanju vizija zateka bolj k kontitativnemu vrednotenju svojega dela. Vsebinsko je najpomembnejši sklop, ki določa omejitve jasnosti podatkov o enotni matični številki družbenikov, zastopnikov ali članov organov nadzora in osebnih podatkov drugih oseb. Predlagatelj predlaga, da matična številka ne sme biti objavljena na spletni strani AJPES-a. Tako teh številk ne smejo vsebovati ne objava spisa na spletni strani, niti ne listine, ki se objavljajo na spletni strani. Praviloma ta matična številka ne sme biti navedena niti v izpisu sodnega registra, razen pod točno določenimi pogoji. Predlagatelj to utemeljuje z upoštevanjem odločbe Ustavnega sodišča in opozorili informacijske pooblaščenke glede varstva osebnih podatkov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ob tem upamo, da gre res za iskreno skrb informacijske pooblaščenke za spoštovanje zagotovljenih pravic in da se v prihodnosti ne bo izkazalo, da je šlo za varovanje točno določenih politično in kapitalsko motiviranih interesov. V oči bode tudi to, da ni jasno, ali je bila takšna rešitev v zvezi z omejitvijo javnosti usklajena z AJPES-om. Drugi sklop spremembe se nanaša na pregled in zagotovitev informacij poslovnim subjektom ob pogojih, ki jih določajo predpisi za opravljanje posameznih gospodarskih dejavnosti. Pregled bo objavljen na javnem spletnem portalu Ministrstva za javnost upravo. Tretji sklop sprememb je učinkovitejše delovanje celostnega sistema VEM - Vse na enem mestu. Predlagatelj spremembo utemeljuje z učinkovitejšim delovanjem sistema VEM. Pri tem je treba izpostaviti dejstvo, da ta sistem že sedaj v praksi zelo dobro deluje, kar ugotavlja tudi predlagatelj zakona. Zato se nam te spremembe ne zdijo urgentne in ne bodo prinesle nobene izboljšave. Vendar pa, kot smo poudarili že na začetku, spremembam zakona ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej v imenu Poslanske skupine Zares.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru, ki je pred nami, vsebuje tri sklop za nas, se nam zdi, potrebnih sprememb, ki bodo posodobili ta zakon. Prva se nanaša na pregledno in jasno opredelitev osebnih podatkov, druga ureja pregled in zagotovitev informacij poslovnim subjektom ob pogojih, ki jih določajo predpisi za opravljanje posameznih gospodarskih dejavnosti, in na koncu tretja sprememba, ki govori o učinkovitejšem delovanju sistema VEM - Vse na enem mestu. Ne bi se želel ponavljati, zato bom kratek, to so pač te glavne spremembe tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora ni imela pripomb na predlog zakona, zato v Poslanski skupini Zares menimo, da so spremembe, ki so pred nami, potrebne, dobre in bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar, poslanke in poslanci! Pri izvajanju Zakona o sodnem registru, predvsem v delu, ki se nanaša na informacijske sisteme in enotne vstopne točke VEM - Vse na enem mestu - ter v delu, ki se nanaša na javnost osebnih podatkov, se je pokazalo, da je v osnovnem zakonu v teh segmentih treba celoviteje urediti z namenom odprave ter nedoslednosti ter učinkovitejše in strankam prijaznejše izvedbe ter teh postopkov s poudarkom varovanja osebnih podatkov. V skladu s tem novela v celoti upošteva opozorila informacijskega pooblaščenca glede varstva osebnih podatkov in posega v to pravico. Namreč, dostopen EMŠO posameznikov, ki niso zastopniki, družbeniki oziroma člani organov nadzora, kljub temu da ni dostopen pri izpisih iz sodnega registra, je še vedno oziroma se pojavlja pri sklepih o dovolitvi vpisa in s tem povezanih listinah na spletnih straneh AJPES-a. Novela torej ta dostop osebnih podatkov preprečuje. Poslanci DeSUS-a takšno rešitev podpiramo v luči varovanja osebnih podatkov ter zgolj zakonsko upravičenega sorazmernega posega vanjo. Drugi sklop sprememb se nanaša na učinkovitejše delovanje sistema VEM - Vse na enem mestu. Predlagana je jasnejša opredelitev obveznosti teh točk, nadzor nad poslovanjem slednjih ter razlogov za odvzem dovoljenja za opravljanje postopkov VEM. Sistem VEM omogoča poenostavitev postopkov, hitrejše in cenovno ugodnejše postopanje, kar ima nedvomno pozitivne posledice tudi na konkurenčnost slovenskega gospodarstva. Predlagane rešitve pa so pisane v smeri izboljšanja tega sistema, kar je nedvoumno smotrno podpreti. Spremembe se nanašajo tudi na pregled in zagotovitev informacij poslovnim subjektom, seveda, ob pogojih, ki jih določajo predpisi za opravljanje posameznih gospodarskih dejavnosti. Razpršenost teh pogojev v različnih aktih je razlog za njihovo nepreglednost. Zato je predlagana centralizacija na Ministrstvu za gospodarstvo, pregled pa bo objavljen tudi na spletnih straneh Ministrstva za javno upravo. Skratka, predlog novele dosledno in jasno odpravlja nedoslednosti, ki so se pokazale v praksi pri izvajanju tega zakona ter omogoča učinkovitejšo in strankam prijaznejšo izvedbo postopkov. Zato bomo poslanci DeSUSa prispevali svoj glas k njegovemu sprejemu.
Hvala lepa. Gospod Silven Majhenič bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru, ki ga danes obravnavamo v Državnem zboru, ureja manj zahtevne spremembe Zakona o sodnem registru, a hkrati pomembne zaradi zagotavljanja pregledne in jasne pravne ureditve. Novela ureja obdelavo osebnih podatkov, potrebnih v registrskih postopkih, upoštevaje načela sorazmernosti zakonskega posega v pravico do varstva osebnih podatkov. Stališča Ustavnega sodišča in informacijske pooblaščenke na tem področju zasledujejo cilj pregledne zagotovitve informacij poslovnih subjektov ob pogojih, ki jih določajo predpisi za opravljanje posameznih gospodarskih dejavnosti. Natančneje, določba obveznosti točk VEM in nadzira njihovo delovanje, zagotovitve ustrezne pravne podlage, zadajanje oziroma objavo podatkov o subjektivnih vpisov, ki se vodijo v poslovnem registru Republike Slovenije, v sistemih objave podatkov o poslovnih subjektih; poslovnih registrov, držav članic EU in drugih držav ter odprave nekaterih nedoslednosti veljavne ureditve, ki so bile ugotovljene ob izvajanju veljavnega zakona. K predlogu zakona se predlagajo naslednje poglavitne rešitve. Zaradi pregledne zagotovitve informacij poslovnim subjektom v pogojih, ki določajo predpisi za opravljanje posameznih gospodarskih dejavnosti, je predlagana ureditev, po kateri mora ministrstvo, pristojno za gospodarstvo, pripraviti ustrezen pregled predpisanih pogojev za opravljanje posameznih gospodarskih dejavnosti, predlagane pa so tudi obveznosti drugih ministrstev v zvezi s pripravo takšnega pregleda. S predlagano dopolnitvijo se urejajo obveznosti točk VEM, nadzor nad njihovim poslovanjem in razlogi za odvzem dovoljenja za opravljanje postopkov VEM. Pravilo o atrakciji krajevne pristojnosti glede dela subjekta vpisa se ne uporablja za članice univerze, saj se namreč od drugih delov subjektov vpisa razlikujejo po tem, da imajo položaj pravne osebe, zato se predlaga, da za vpis članice univerze pristojno sodišče, na območju katere ima članica sedež. S predlagano spremembo se pregledneje in jasneje določa omejitev javnosti podatkov o emšu družbenikov, zastopnikov ali članov organa nadzora subjekta vpisa in osebnih podatkov drugih oseb, pri čemer predlagana ureditev upošteva stališča, izražena v odločbah Ustavnega sodišča Republike Slovenije, ter opozorila informacijskega pooblaščenca glede vrste osebnih podatkov in zagotavljanja sorazmernosti zakonskega posega v pravico do varstva osebnih podatkov. Zagotavlja se ustrezna pravna podlaga za dajanje oziroma objavo podatkov o subjektih vpisov, ki se vodijo v poslovnem registru Republike Slovenije, v sistemih objave podatkov o poslovnih subjektih poslovnih registrov držav članic Evropske unije in drugih držav. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo predmetno novelo podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O KAZENSKEM POSTOPKU, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvo pospisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora dr. Vinku Gorenaku za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku obravnaval 29. maja 2009 na svoji 5. seji. Zakon je pripravila Poslanska skupina SDS s prvo podpisanim Jožetom Tankom. Kolegij je ta zakon obravnaval 11. maja in določil, da se obravnava po skrajšanem postopku. Imeli smo na razpolago mnenje Komisije Državnega sveta, mnenje Zakonodajno-pravne službe ter mnenje Vlade. Predstavnik predlagatelja je v dopolnilni obrazložitvi povedal, da je predlagano besedila zakona nastalo v času, ko je bil Zakon o odvetništvu še v referendumski oziroma ustavni presoji, zato smo tudi vložili je Poslanska skupina SDS vložila določene amandmaje, ki so glede na to, da je Zakon o odvetništvu v tem času vstopil v veljavo, uskladile besedilo zakona z mnenjem Zakonodajno-pravne službe. Državni svet zakona ni podprl. Predstavniki Vlade, je treba reči, da so se sicer načeloma strinjali z zakonom, vendar ne vidijo potrebe po sprejetju tega zakona, ker je stopil v veljavo Zakon o odvetništvu. Članice in člani odbora so v razpravi večinoma menili, da je predlagana rešitev torej že zajeta v Zakonu o odvetništvu in da ponovno urejanje tega področja ni potrebno, opozicijski poslanci smo temu nasprotovali, saj smo menili, da zakon širše ureja to področje, kako bom razložil nekoliko kasneje v vlogi predstavnika Poslanske skupine SDS. Odbor ja nato glasoval o amandmajih k 1. in 2. členu Poslanske skupine SDS in ju ni sprejel. Odbor je glasoval tudi o vseh členih zakona in sprejel sklep, ob nasprotovanju opozicijskih poslancev, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku ni primer za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obenem vam dajem še enkrat besedo, gospod dr. Gorenak, kot predstavniku predlagateljev za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Prosim.
Hvala lepa. Torej, kot že povedano, je Poslanska skupina SDS ta predlog zakona vložila v času, ko je bil Zakon o odvetništvu oziroma referendumska pobuda v presoji na Ustavnem sodišču. Kljub temu da smo ob sprejemanju tistega zakona, Zakona o odvetništvu, jasno menili, da pri izstopanju po uradni dolžnosti in brezplačni pravni pomoči ni, in to tudi dokazovali v tem postopku, ni nobenih težav z zastopanjem po uradni dolžnosti, kar nam je potrdil tudi minister v enem od odgovorov na poslansko vprašanje gospoda Černača, pa smo kljub temu se odločili, da bi, vsaj kar se tiče zastopanja po uradni dolžnosti, to stvar uredili s spremembo Zakona o kazenskem postopku. To smo tudi naredili. Treba je povedati, da je v tem času, v času odložitve zakona do obravnave na matičnem delovnem telesu, prišlo do tega, da je bila referendumska pobuda zavrnjena, da je Zakon o odvetništvu stopil v veljavo. V čem se torej razlikuje sedaj tisto besedilo zakona, ki je pred nami, od besedila zakona v Zakonu o odvetništvu? Po tem, da dajem predsednikom sodišč, okrajnih, okrožnih sodišč bistveno širši nabor možnosti določanja odvetnikov za zastopanje po uradni dolžnosti. Namreč poleg tega, da lahko predsednik sodišča izbere te odvetnike iz tako imenovanih, pogojno povedano, regijskih seznamov, je v tem Zakon o kazenskem postopku za primere zastopanja po uradni dolžnosti možnost predsednika sodišča širša, to pa je, da lahko te odvetnike za zastopanjem po uradni dolžnosti določi tudi ali, lahko rečemo, neposredno iz seznama odvetnikov pri Odvetniški zbornici Slovenije. Prepričani smo torej, da zakon ne posega v Zakon o odvetništvu, da zakon na nek način to dopolnilo dopolnjuje v Zakonu o odvetništvu in predsednikom sodišč daje bistveno širše možnosti za določanje odvetnikov za zastopanje po uradni dolžnosti. Zato v poslanski skupini še vedno menimo, da je ta zakon smiselno podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospod Boštjan Škrlec, državni sekretar, prosim.
Gospod predsedujoči, poslanci in poslanke. Kot že na matičnem delovnem telesu tudi na tem plenumu ponavljam stališče Vlade, ki smo ga podali že na matičnem delovnem telesu. Gre za to, da ideja, ki jo zasleduje predlog spremembe Zakona o kazenskem postopku v bistvu pomeni zagotovitev zagovornika po uradni dolžnosti, kadar ni kandidatov, ki bi bili vpisani na seznam odvetnikov, ki so pripravljeni nuditi takšno pomoč. To vprašanje, po prepričanju Vlade, zadostno in popolnoma primerno ureja Zakon o odvetništvu - C, ki je, kot je bilo danes že povedano, že stopil v veljavo, in zaradi tega ne vidimo potrebe po dodatnem in drugačnem urejanju tega vprašanja v Zakonu o kazenskem postopku. Dodaten argument v tej smeri je tudi to, da je Zakon o kazenskem postopku sistemski zakon, ki je posvečen drugim ciljem, in mehanizem določanja zagovornika po uradni dolžnosti je dejansko tematika specialnega Zakona o odvetništvu, kjer je to tudi, kot sem že povedal, primerno urejeno. Ne nazadnje naj opozorim še na to, da 2. člen tega predloga predvideva tudi črtanje besedila Zakona o odvetništvu, kar je eden od zakonodajnih posegov, ki ga v Vladi ne odobravamo; namreč, da se z enim zakonom posega v materijo drugega zakona. Tudi iz tega razloga je Vlada na stališču, da predlagane spremembe niso primerne za podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu Poslanske skupine LDS.
Ponovno lepo pozdravljeni. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku po skrajšanem postopku v Poslanski skupini LDS-a ne bomo podprli, saj ta zakon ni dobil podpore tudi na matičnem delovnem telesu. Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku, ki ga je v zakonodajni postopek vložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom, ureja isto problematiko, ki je urejena v že sprejetem Zakonu o odvetništvu. V zvezi s tem zakonom je skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala celo razpis referenduma, katerega posledice so bile v presoji Ustavnega sodišča Republike Slovenije, ki je z odločbo z dne 5.5.2009 ugotovilo, da bi z odložitvijo oziroma zavrnitvijo Zakona o odvetništvu lahko nastale protiustavne posledice, in torej referendum ni bil razpisan. Zakon o odvetništvu bo poslan v objavo v Uradnem listu Republike Slovenije in bo začel veljati v skladu s svojo končno določbo. Sprejetje tega predloga zakona je tako nesmiseln, saj enako vsebino ureja že Zakon o odvetništvu. Po drugi strani Vlada Republike Slovenije sama pripravlja nov predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku, v katerem ta zakon usklajuje z več ustavnimi odločbami. Glede na to, da so predlagatelji Predlog zakona o kazenskem postopku že vložili v zakonodajni postopek, se v skladu z določbami poslovnika Državnega zbora Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku, ki ga pripravlja Vlada Republike Slovenije, ne bo mogel obravnavati, dokler ne bo dokončana obravnava Predloga zakona o kazenskem postopku, ki ga danes obravnavamo. Torej bo zamujen rok tudi za uskladitev Zakona o kazenskem postopku s prej navedenimi odločbami Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Tako se torej državljanke in državljani Republike Slovenije ponovno lahko prepričajo o tem, kako nekatere stranke v Državnem zboru razumejo spoštovanje Ustave Republike Slovenije, Ustavnega sodišča in njegovih odločb. Iz navedenih razlogov Poslanska skupina LDS Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku ne bo podprla.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Colarič v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Skupina poslank in poslancev SDS predlaga, da se Zakon o kazenskem postopku dopolni tako, da zagovornika po uradni dolžnosti postavi predsednik sodišča s seznama odvetnikov po uradni dolžnosti. Če to ni mogoče, pa predsednik sodišča zagovornika po uradni dolžnosti postavi iz imenika odvetnikov Odvetniške zbornice Slovenije. Predlagatelji zakona torej s svojim predlogom priznavajo, da do sprememb Zakona o odvetništvu veljavna rešitev ne zadošča in da bi brez ustreznih rešitev lahko prišlo do položaja, ko se stranki odvetnika po uradni dolžnosti ne bi moglo postaviti, ker na seznamu odvetnikov po uradni dolžnosti ne bi bilo odvetnikov in bi zato nastopila situacija, ko se ne bi moglo uveljaviti pravnega varstva. S tem tudi priznavajo, da je bilo utemeljeno to vprašanje urediti v Zakonu o odvetništvu. Vprašanje, katerega ureditev predlagajo poslanke in poslanci SDS, je bilo torej utemeljeno, sedaj pa je že urejeno v zadnjih spremembah in dopolnitvah Zakona o odvetništvu, ki so mu prav iste poslanke in poslanci tako vehementno ugovarjali, da so o njegovi vsebini predlagali celo referendum, resda z drugo, vendar prav tako namišljeno argumentacijo. Zato lahko ugotovimo, da so bile v celoti utemeljene ugotovitve Vlade in vladajoče koalicije, da bi lahko pomanjkljive določbe Zakona o odvetništvu imele posledico, da se ne bi moglo uveljaviti zakonito zastopstvo po odvetniku, s tem pa tudi nekatera procesna dejanja v kazenskem postopku, ki so nujna za učinkovit pregon. Prav predlog, ki ga tokrat vlagajo poslanke in poslanci SDS, zato dokazuje, kako je bilo njihovo ugovarjanje vladnemu predlogu sprememb Zakona o odvetništvu neutemeljeno; in še več, da so predlagatelji to tudi dobro vedeli, pa so kljub temu soglašali, da se dopustijo škodljive posledice; in to je prvi, vsebinsko najpomembnejši razlog, zaradi katerega Poslanska skupina Socialnih demokratov soglaša, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Poleg tega pa ima za svoje odklonilno stališče do predloga zakona Poslanska skupina Socialnih demokratov še tri dodatne razloge. Prvič, ker dvojno urejanje istega vprašanja enkrat v Zakonu o odvetništvu in drugič v ZKP-ju, tudi če je vsebinsko urejeno enako, pravno ni dopustno, saj v pravni sistem vnaša nejasnosti in zmedo. Drugič, ker je pravno nekorektno, da se vprašanja, ki so vsebina Zakona o odvetništvu, urejajo v ZKP, saj to povzroča pravno zmedo, saj se pričakuje, da so vsa vprašanja, ki zadevajo eno pravno materijo, urejena v enem zakonu, ne pa, da je vsebino te ureditve treba iskati v več različnih zakonih. In tretjič, če bi tudi spregledali vse gornje argumente, bi bila razprava o tem predlogu morda vsebinsko še utemeljena v času, ko še ni bilo odločitve Ustavnega sodišča o nedopustnosti referenduma o Zakonu o odvetništvu. Ko pa je Ustavno sodišče odločilo, da bi z odločitvijo na referendumu lahko nastopile protipravne posledice in zato zakon o odvetništvu velja, pa je razprava v tem predlogu zakona povsem nepotrebna in pomeni le zavestno ustvarjanje zmede in izguba časa. Pomeni le še en primer značilnega delovanja opozicije, ko predloge zakonov, tudi ko ve, da so nesmiselni, vlaga le zato, da kasneje lahko trdi, koliko odličnih predlogov je vložila, pa jih koalicija ni hotela sprejeti, temveč jih je, kot pravijo, arogantno zavrnila. Poslanska skupina Socialnih demokrat, kot rečeno, zakona ne bo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Vinko Gorenak v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Moram reči, da nisem imel namena se oglasiti v vlogi poslanske skupine, ker sem že pri predlagateljih razložil zadevo, pa vendarle slišimo pri vodjih oziroma predstavitvah poslanskih skupin toliko neresnic, da se moram oglasiti. Torej Zakon o odvetništvu, ki je bil neposredno povezan s to zadevo in z našo reakcijo, smo mi obravnavali v nekih razmerah, ko je Ministrstvo za pravosodje povsem lažno prikazovalo določene podatke. In sicer smo ga obravnavali v razmerah, ko je minister trdil, da odvetnikov za zastopanje po uradni dolžnosti in nudenje brezplačne pravne pomoči na tako imenovanih spiskih, ni več, da so se izpisali itd., itd. Kasneje smo pri odgovoru na njegovo poslansko vprašanje in zahtevi po točnih številkah ugotovili, da to ni res; torej, da je prikazoval natančne podatke. Iz Odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, ki to področje obravnava posebej, smo lahko tudi zelo jasno razbrali, da je minister za pravosodje 23. januarja 2009 z Odvetniško zbornico Slovenije sklenil poseben odgovor. Jaz sem takrat ta dogovor tam imenoval tudi "deal", ampak recimo, da je to dogovor. Ta dogovor se je imenoval: mi vam priznavamo določanje odvetniških storitev in disciplinske postopke vam, to boste počeli sami, v domnevnem soglasju z ministrom, torej v soglasju z ministrom, mi pa bomo v tej času še ostali na teh spiskih za zastopanje po uradni dolžnosti. To je bil torej dogovor in v času sprejemanja Zakona o odvetništvu ni bilo nobenega niti najmanjšega vsebinskega razloga, da bi lahko reagirali. Ko smo poslali v ustavno presojo Zakon o odvetništvu, ki je v neposredni povezavi z zakonom, ki ga danes tukaj obravnavamo, nismo imeli nobenih slabih namenov. Mi nismo nasprotovali določitvi, načinu določanja odvetnikov, ki smo ga kasneje uredili tudi v Zakonu o kazenskem postopku, ki je na tej toči dnevnega reda, ampak smo zelo jasno povedali, da zakon podpiramo, da pa ne podpiramo tistega, čemur se reče določanje cen odvetniških storitev in disciplinski postopki, ki so prešli v roke odvetnikov ponovno nazaj. Povedali smo jasni, da temu nasprotujemo in ne nasprotujemo ostalemu delu zakona. Zato povezovati ta zakon, torej Zakon o kazenskem postopku, ki ga obravnavamo z nekakšnim priznanjem Poslanske skupine SDS, da je bilo pa do takrat v tako imenovanem Šturmovem zakonu nekaj narobe, je neodgovorno, nekorektno in nepošteno. Gremo naprej. Seveda je treba povedati, jaz se veselim v imenu poslanske skupine, če Ministrstvo za pravosodje pripravlja spremembe Zakona o kazenskem postopku. Te so verjetno potrebne. Poslušali bomo argumente, poslušali bomo obrazložitve in jih tudi sprejeli. Vsekakor pa govoriti o tem, da je ta zakon, ki ga danes obravnavamo, neke vrste ovira, neke vrste težava na poti tistega zakona, ki ga pripravlja Ministrstvo za pravosodje, je prav tako nekaj, kar ni zaslišano. Vsaka poslanska skupina, vsak poslanec Državnega zbora ima pravico, da vlaga zakone. Tako jih ima verjetno tudi naša, največja opozicijska poslanska skupina. Dolžnost Državnega zbora pa je, da ta zakon obravnava, ga sprejme ali zavrne. In očitati Poslanski skupini SDS, da je vložila nek zakon in s tem ovira na nek način delo Ministrstva za pravosodje, moram zavrniti. Kar se tiče škodljivih posledic, ta zakon, ki je v neposredni povezavi z Zakonom o odvetništvu, in vložen je bil v času, ko Zakon o odvetništvu še ni veljal, seveda v povezavi s tem govoriti o tako imenovanih škodljivih posledicah Šturmovega zakona, je treba, da zavrnem. Šturmov zakon v povezavi s tistim, ker je bilo sprejeto pri Zakonu o odvetništvu, je bil čisto čisto v redu. In početje okoli Zakona o odvetništvu je zgolj in samo plačevanje predvolilnih obljub. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej v imenu Poslanske skupine Zares.
Lep pozdrav, predsedujoči, državni sekretar. Hvala za besedo. Jaz ne bi želel prilivati olja na ogenj v tej debati, ker sem prepričan, in v Poslanski skupini Zares prav tako, da so okoliščine, v katerih mi obravnavamo sedaj to zakonsko spremembo, pač, drugačne, kot so bile takrat, ko je bila vložena. In možno je, da ko je bila vložena, so bili razlogi takšni, kot so bili tukaj opisani s strani predlagateljev. Dejstvo pa je, da, sedaj velja drugačen Zakon o odvetništvu kot ob vložitvi. In mislim, da je zaradi tega pravzaprav manj pomembno, kaj si danes mislimo o tem predlogu, ker verjamemo, da spremenjeni in trenutno veljavni Zakon o odvetništvu na ustrezen način ureja postavitev odvetnika po uradni dolžnosti ter zastopanje v primeru brezplačne pravne pomoči. Če bi vseeno vztrajali pri tej spremembi, verjamemo, ne samo da bi na dveh koncih urejali to isto materijo, ampak v določenih delih bi celo takšen zakon o kazenskem postopku, ki bi bil po tej spremembi, če bi bila izglasovana, v nasprotju z zdaj veljavnim Zakonom o odvetništvu. Se pravi, da nismo naredili nič, razen še več dela za odvetnike, ki pa tako ali tako, kot smo lahko slišali, že zdaj imajo preveč dela in so predobro plačani. Torej, Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je sprejel sklep, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo, in v Poslanski skupini Zares bomo tak predlog podprli. Verjamemo, da slovenski pravni red in zastopanje po uradni dolžnosti, postavitev odvetnika, brezplačna pravna pomoč zaradi tega ne bodo slabše urejeni, kot so že doslej, in da so urejeni na primeren način. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh, v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Gospod podpredsednik, gospod državni sekretar, poslanke in poslanci! Bistvo predlagane spremembe Zakona o kazenskem postopku je širitev nabora možnosti predsednikov sodišč, ki izbirajo odvetnike zagovornike po uradni dolžnosti, ne samo z list po okrožnih sodiščih oziroma po regijah, temveč tudi iz imenika odvetnikov pri Odvetniški zbornici Slovenije. Predlagana novela je bila sicer pisana pred odločitvijo Ustavnega sodišča, s katero je bila odpravljena presoja ustavnosti Zakona o odvetništvu in iz katere izhaja, da je zakonodajalec z zadnjo novelo Zakona o odvetništvu za zagotovitev pravice do sodnega varstva oziroma do obrambe v kazenskih postopkih predvidel mehanizem, ki vsakomur učinkovito zagotavlja uresničevanje človekovih pravic, torej tudi v primeru, če število odvetnikov, uvrščenih na seznam odvetnikov, ne bi zadoščalo. Tako mnenje Vlade kot mnenje Zakonodajno-pravne službe je do sprejetja predlagane rešitve odklonilno. Argumenti za negativno mnenje so predvsem, da takšna rešitev ne sodi v sistemski zakon, ker gre za organizacijsko rešitev, da že Zakon o odvetništvu primerno ureja to materijo, kar praktično pomeni, da se s tem predlogom želi urediti nekaj, kar že velja. Poslanci DeSUS pritrjujemo navedenim argumentom in zato predlagane novele ne nameravamo podpreti. Menimo namreč, da bi z njenim morebitnim sprejetjem slednje pomenilo dvojno urejanje popolnoma identične materije, kar bi zagotovo povzročilo nejasnost ureditve. Zakon o odvetništvu po naši oceni primerno ureja to materijo, zato takšnega podvajanja, ki bi povzročilo zgolj pravno nedoslednost in zmedo, v naši poslanski skupini ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Silven Majhenič, v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani prisotni! Predlagatelji novele Zakona o kazenskem postopku s prvopodpisanim Jožetom Tankom ocenjujejo, da je treba predvsem z vidika pravne varnosti strank ter z vidika učinkovitosti sojenja delno dopolniti Zakon o kazenskem postopku. Pravica do sojenja brez nepotrebnega odlašanja je tudi po mnenju Poslanske skupine Slovenske nacionalnega stranke vsekakor ustavna kategorija. Predlagani novi 71a. člen se glasi: "Zagovornika po uradni dolžnosti v vseh primerih po tem zakonu postavi predstojnik sodišča iz seznama odvetnikov za zagovornike po uradni dolžnosti. Če to ni mogoče, ga postavi iz imenika odvetnikov Odvetniške zbornice Slovenije, upoštevajoč sedež odvetnikove pisarne in odvetnikovo strokovno usposobljenost na področju kazenskega prava. Če odvetnik neupravičeno odkloni zagotovi obdolženca po uradni dolžnosti, o tem predstojnik sodišča obvesti Odvetniško zbornico Slovenije." Predlagana je pomembna dopolnitev v Zakonu o kazenskem postopku, kjer je po obvezna navzočnost zagovornika za pomoč in svetovanje strankam v postopku in oškodovancu v kazenskem postopku, ki je žrtev nasilja. S predlagano rešitvijo se dopolnjuje ureditev vprašanja zastopanja strank, kjer je navzočnost zagovornika obvezna in sodi v Zakon o kazenskem postopku. Zagovornika po uradni dolžnosti v vseh primerih po Zakonu o kazenskem postopku postavi predsednik sodišča iz seznama odvetnikov, ki zastopajo stranke po uradni dolžnosti. Če to ne bi bilo mogoče oziroma je bilo zvezano s težavami pri hitrosti in učinkovitosti vodenja kazenskega postopka, predsednik sodišča postavi zagovornika po uradni dolžnosti iz imenika odvetnikov Odvetniške zbornice Slovenije, upoštevajoč sedež odvetnikove pisarne in odvetnikovo strokovno usposobljenost na področju kazenskega prava. Slednja se uvaja iz razloga zagotavljanja pravne varnosti. V teh primerih postavitve zagovornika po uradni dolžnosti se upošteva sedež odvetniške pisarne in odvetnikovo strokovno usposobljenost na področju kazenskega prava. S posegom v Zakon o odvetništvu se določa sankcija v primeru neupravičene odklonitve zagovarjanja ali zastopanje stranke po uradni dolžnosti, in sicer kot hujšo disciplinsko kršitev. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo predlagano novela Zakona o kazenskem postopku nedvomno podprli, saj želimo preprečiti morebiten nastanek protiustavnega stanja, ko v državi ni omogočeno zagotoviti obvezne obrambe obdolžencem kaznivih dejanj.
Hvala. Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala za besedo. Kot vemo, je bil ta predlog zakona vložen v proceduro, ko novela Zakona o odvetništvu še ni veljala. Zakonodajno-pravna služba opozarja, da je zdaj, ko Zakon o odvetništvu že velja, ta materija urejena in da je ni potrebno urejati še enkrat. Ja, mogoče je res, vendar se v tem primeru strinjamo s predlagateljem, da ta materija sodi v Zakon o kazenskem postopku in v Zakon o brezplačni pravni pomoči, ki bo obravnavan v naslednji točki. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sicer menimo, da ni najbolj pomembno v katerem zakonu je neka vsebina urejana, bolj pomembno je, da je urejana dobro. Ampak, glede na izkušnje, ki smo jih doživeli pri obravnavi novele Zakona o odvetništvu, ko se je dogajalo nekakšno javno izsiljevanje odvetniškega ceha in koalicije, menimo, da je bolje, da se ta materija uredi v predlaganih dveh zakonih. Morda bi bili potrebni še kakšni popravki v smislu opozoril Zakonodajno-pravne službe. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo ta predlog zakona podprli, da ne bi v prihodnosti spet prihajalo do nepotrebnih spreminjanj Zakona o odvetništvu, z izgovorom, da bi radi poskrbeli za pravno varnost državljank in državljanov Republike Slovenije, resnični interesi pa bodo povsem drugi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanje pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O BREZPLAČNI PRAVNI POMOČI, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu dr. Vinku Gorenaku za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o brezplačni pravni pomoči obravnaval na 5. seji 29. maja kot matično delovno telo. Postopek je bil skrajšani, glede na odločitev Kolegija predsednika Državnega zbora 11. maja. Razpolagali smo z mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev, mnenjem Zakonodajno-pravne službe ter z mnenjem Vlade. Predstavnik predlagatelja je v uvodni obrazložitvi pojasnil, da je bil tudi ta zakon vložen v razmerah, ko Zakon o odvetništvu še ni veljal in da so ga predlagatelji amandmirali prav z namenom, da bi bil usklajen z Zakonom o odvetništvu in da bi tudi ta zakon v primerih brezplačne pravne pomoči dajal širše možnosti predsednikom sodišč za izbiranje odvetnikov, ki nudijo brezplačno pravno pomoč. Predstavnik Vlade je povedal, da obravnavano materijo že ureja Zakon o odvetništvu. Vlada ocenjuje, da predlagana sprememba ni potrebna. Predstavnik Državnega sveta je odbor seznanil, da Državni svet oziroma njegova Komisija za državno ureditev zakona ne podpira. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je predstavila njihovo pisno mnenje in povedala, da je predlagani zakon povezan z drugimi spremembami, predlaganimi spremembami zakona o kazenskem postopku, ki ni dobil podpore odbora, zato ob morebitnem sprejemu tega zakona lahko pride do pravne praznine, kot je povedala, saj vprašanje zastopanja strank po zagovornikih po uradni dolžnosti ne bi bilo urejeno. V razpravi je opozicijski poslanec izrazil tudi mnenje, da je brezplačna pravna pomoč po uradni dolžnosti pravilno umeščena v Zakon o brezplačni pravni pomoči. Odbor je razpravljal o amandmajih Poslanske skupine SDS in jih ni sprejel. Prav tako ni sprejel celotnega besedila zakona oziroma je bilo na stališču, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še enkrat dr. Gorenak, v imenu predlagatelja, imate besedo.
Hvala lepa. Izkoristil bom samo pet minut, v kolikor ne bo prišlo do napadov poslanskih skupin. Sicer pa bom izkoristil 10 minut. V imenu predlagateljev lahko povem naslednje - Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o brezplačni pravni pomoči je skupina poslank in poslancev Slovenske demokratske stranke vložila v postopek takrat, ko Zakon o odvetništvu še ni bil v veljavi. S tem zakonom smo želeli zapolniti tisto stanje oziroma pomagati ministru za pravosodje, ki je prav tako trdil ob spremembah Zakona o odvetništvu, da brezplačne pravne pomoči ni več mogoče zagotavljati, niti za storilce najhujših kaznivih dejanj, ki si ne zagotavljajo brezplačne pravne pomoči sami. Njegove besede so bile precej ostre, precej hude, čeprav je v nekaj dneh kasneje sam sebe negiral, ko je naštel vse številke in povedal, koliko odvetnikov po posameznih sodiščih je pripravljeno brezplačno pravno pomoč nuditi. Na nek način je torej negiral tisto, kar je povedal ob sprejemu Zakon o odvetništvu. Da bi ministru pomagali in ne zato, da bi mu nagajali, smo ta zakon vložili, poudarjam pa, da ta zakon ne ureja z istim besedilom, na isti način tiste materije, ki je urejena v Zakonu o odvetništvu. Tako da, mešati ta dva pojma, da se podvaja, da dela zmedo, da dela zadeva težave, ni točno. Zakon o odvetništvu, ki je v tem času stopil v veljavo, je relativno jasen. Predsedniki sodišč lahko določajo odvetnike, ki nudijo brezplačno pravno pomoč s spiskov odvetnikov na regijski ravni, če poenostavim. Zakon, ki je pa pred nami, pa določa možnost predsednikom sodišč, da določijo odvetnike, ki zastopajo po uradni dolžnosti oziroma, ki nudijo brezplačno pravno pomoč tudi s spiska odvetnikov pri Odvetniški zbornici Sloveniji. Torej ne ureja iste materije, ne vnaša pravne zmede in ne bo delal nobenih težav v nadaljnjih postopkih, ampak nudi zgolj širše možnosti in nič drugega. Zato smo prepričani, da je možno ta zakon sprejeti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Besedo ima gospod Boštjan Šrklec, državni sekretar. Prosim.
Dober dan, spoštovani predsedujoči. Poslanske in poslanci! Kot v primeru Zakona o kazenskem postopku, gre tudi v tem primeru Zakona o brezplačni pravni pomoči za primer, ki se nanaša na čas, ko Zakon o odvetništvu, torej novela Zakona o odvetništvu, ki jo je predlagala Vlada, še ni stopila v veljavo, ker je bila v teku ustavno-pravna presoja, ali je dovoljen referendum o tej noveli. Ta novela je na popolnoma zadovoljil in ustavno-pravno pravilen način uredilo vprašanje, katerega predlog ureditve imamo danes pred seboj. Zahvaljujem se predstavnikom opozicije za pomoč, ki jo nudijo ministru, vendar bi več pomoči nudili, če ne bi zahtevali referenduma in potem vlagali amandmaja, ki zadevo vsebinsko ureja popolnoma enako, kot jo ureja novela, ki je bila sprejeta v Državnem zboru. To, da naj bi po zagotovilih predlagatelja predlagana novela ponujala nekaj širše možnosti predsednikom sodišč, morda celo drži. Vendar rešitve, ki so v veljavnem Zakonu o odvetništvu, v veljavni noveli vsebovane, so popolnoma primerne, popolnoma zadostne in kar je še bolj pomembno, popolnoma jasne. To je ugotovilo tudi Ustavno sodišče in zaradi tega ocenjujemo v Vladi, da nikakršna dopolnilna ureditev tega vprašanja v Zakonu o brezplačni pravni pomoči ni potrebna. Poleg tega pa eden izmed členov, ki so danes tu predlagani, predlaga črtanje dela besedila, ki je zaradi uvedbe novele pravzaprav že postalo neveljavno. Zaradi vsega navedenega predlagamo, da se te novele ne podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler, v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Spremenjeni Zakon o odvetništvu, ki je začel veljati 9. maja letos, že ureja to materijo, ki jo v ureditev predlagajo predlagatelji spremembe zakona, ki jo obravnavamo danes. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov smatramo, da je predlagana sprememba Zakona o brezplačni pravni pomoči brezpredmetna. Prav tako se obravnavani predlog nanaša na predlagano spremembo Zakona o kazenskem postopku, ki jo tudi zavračamo in štejemo za nepotrebno. Torej je tudi v tem smislu predlagani Zakon o spremembi Zakona o brezplačni pravni pomoči, kar zadeva našo poslansko skupino, brezpredmeten. Predlagatelji zakona bi torej s pravočasnim umikom tega zakona lahko nam vsem prihranili čas in denar. Že včeraj ste nekateri opozicijski poslanci poudarjali, da z gnusom zavračate besedo oziroma pridevnik pobalinsko, pobalinski, torej tudi danes v zvezi s tem Predlogom spremembe Zakona o brezplačni pravni pomoči tega dejanja opozicije oziroma Slovenske demokratske stranke ne bomo poimenovali s tem imenom; seveda pa mu nasprotujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Vinko Gorenak, v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Kot sem rekel, se nisem imel namena oglasiti, pa vendar, zelo na kratko dve pojasnili in nič več. Prvič, zakaj smo zahtevali referendum, kar trdi državni sekretar. Moram zelo jasno povedati v zvezi s tem zakonom, ki ga obravnavamo: zakon je bil pisan v času, ko je referendumska pobuda še visela v zraku. Minister za pravosodje bi se lahko izognil temu referendumu, če bi častno in pošteno pustil Šturmov zakon tak, kot je bil, ki je prinašal vsem državljanom in državljankam Republike Slovenije od 20% do 70% nižje odvetniške storitve. Toda minister je precenil drugače, minister je ocenil drugače in v Zakonu o odvetništvu, poudarjam, v delu, ki se nanaša na to tematiko mu Poslanska skupina SDS ni nasprotovala in smo ta zakon podpirali, vendar ta zakon je vseboval tudi darilo odvetnikom, to pa pomeni, cene si boste določali sami in sodili si boste sami. To je bil temeljni razlog, da smo zahtevali ustavno presojo tega zakona. Še enkrat pa ponavljam, Zakon, ki je pred nami ne ureja iste materije. Zakon daje širše možnosti predsednikom sodišč, da lahko določajo odvetnike, ki bodo nudili brezplačno pravno pomoč. Kar se tiče morebitnega umika tega zakona, ne vidim nobene potrebe, da bi ga morali umakniti. Zakaj bi ga pa umaknili? Zato ste na oblasti, imate koalicijsko večino in glasovali boste po svoji vesti, tako kot mi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej v imenu Poslanske skupine Zares.
spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi, spoštovani obiskovalci! V Poslanski skupini Zares menimo, da so se tudi pri tem predlogu sprememb zakona od njegove vložitve okoliščine bistveno spremenile, omenili smo že prej, sprejet je bil v tem času Zakon o odvetništvu oziroma njegova novela, ki v 5. členu ureja odvetniško zastopanje strank v postopkih v primerih brezplačne pravne pomoči. Slišati je bilo zdaj tudi argumente, da je ob uveljavljanju Zakona o odvetništvu minister navajal nepravilne podatke. Sam bi težko ocenili njihovo nepravilnost, ker ugotavljam, da je celo Ustavno sodišče prisluhnilo tem argumentom, tako da nekaj na njih najbrž mora biti, če živimo v državi, v kateri se verjame, da so sodišča tista, ki vedo, kaj je prav in kaj ni. Če pa menimo, da smo mi sami tisti, ki vemo več od sodišč, kaj je dobro in kaj je prav, potem se moramo najbrž vprašati o kakšnih drugih svojih odnosih do te države in verjamem, da nikoli ne moremo biti prav zadovoljni. Predlagatelj je s predlogom zakona poskusil urediti nudenje brezplačne pravne pomoči po uradni dolžnosti, da se v primerih, ko tega ni mogoče zagotoviti, osebo pooblaščeno za nudenje teh storitev določi iz imenika odvetnikov Odvetniške zbornice Slovenije, upoštevajoč sedež odvetnikove pisarne. Mi menimo, da takšna sprememba ni potrebna, da je v zdajšnjem Zakonu o odvetništvu stvar zadovoljivo urejena. Verjetno se bomo strinjali, čeprav je ta praksa kratka, da po sedanjem Zakonu o odvetništvu te stvari tečejo bolj gladko, kot so tekle prej, pa se ne želim več spuščati v konec koncev oceno, ali je bil prejšnji Zakon o odvetništvu boljši ali slabši. Verjamemo pa, da je zdaj stvar urejena zadovoljivo. Res seveda je, da zakonodajni postopek poteka tako kot poteka, in da se Državni zbor na tem plenarnem zasedanju ukvarja tudi s to spremembo zakona, ki je bila vložena, tako kot je morala biti, je pa tudi res, da je matični Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje 29. maja na svoji 5. seji sprejel sklep o neprimernosti predloga sprememb za nadaljnjo obravnavo zaradi podvajanja iste materije, pa si seveda lahko še večkrat povemo, da eni mislimo tako drugi mislimo drugače. Omenil sem že tudi ene razloge, mogoče širše svetovnonazorske, ki nas vodijo v tako različno mišljenje. Dejstvo je, da v Poslanski skupini Zares verjamemo sodiščem, Ustavnemu sodišču pa sploh, tudi konec koncev Vladi, saj je tudi naša, zato vsebine zakona ne bomo podprli. Bomo podprli predlagani sklep matičnega delovnega telesa in verjamemo, da brezplačna pravna pomoč za državljane in državljanke Slovenije s tem ne bo nič okrnjena. Skratka, da bo takšna kot v pravni državi, kar Slovenija je, mora biti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh, v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, poslanke in poslanci, spoštovane obiskovalke in obiskovalci Državnega zbora! Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS o Predlogu zakona o spremembah Zakona o brezplačni pravni pomoči. Obravnavanje sprememb Zakona o brezplačni pravni pomoči vsebujejo praktično identične rešitve kot novela Zakona o kazenskem postopku oziroma cilj rešitve obeh novel, vloženih s strani istega predlagatelja, je širitev možnosti pristojnih organov za izbiro zagovornikov tudi iz imenika odvetnikov Odvetniške zbornice. Kot smo poslanci DeSUS-a že izrazili pri prejšnji točki, takšne rešitve ne podpiramo. Razlogi za odklanjanje so identični, in sicer da je takšna rešitev že vsebovala v Zakonu o odvetništvu od sprejema zadnje novele, zato je takšno podvajanje s pravnega, predvsem ustavnega vidika popolnoma neprimerno in nesistemsko. Izrazili smo tudi mnenje, da je z organizacijskega vidika primerneje, da to materijo ureja Zakon o odvetništvu. Zaradi navedenega in zaradi strinjanja z ureditvijo, kakšna je zdaj v veljavi, predlagane novele Zakona o brezplačni pravni pomoči poslanci DeSUS-a ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Silven Majhenič v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Spoštovani. Zakon o brezplačni pravni pomoči opredeljuje pojem in pomen brezplačne pravne pomoči, določa upravičence do takšne pravne pomoči, pogoje za njeno dodelitev, oblike pravne pomoči in obseg odobritve osebe pooblaščene za izvajanje storitev brezplačne pravne pomoči, postopek za dodelitev brezplačne pravne pomoči in pristojne organe, vprašanje spremembe okoliščin in vrnitev neupravičeno prejete brezplačne pravne pomoči, njeno financiranje in način plačevanja storitev iz naslova odobrene brezplačne pravne pomoči, vračilo iz tega naslova prejetih sredstev, nadzor in evidenco nad izvajanjem zakona ter brezplačno pravno pomoč v čezmejnih sporih. Predlagana sprememba Zakona o brezplačni pravni pomoči je vsebinsko povezana s predlagano spremembo Zakona o kazenskem postopku. Z novelo zakona se spreminja oziroma dopolnjuje ureditev vprašanja izvajanja storitev brezplačne pravne pomoči tako, da se širi možnost nudenja storitve brezplačne pravne pomoči po uradni dolžnosti, pristojni organ za brezplačno pomoč, in sicer če ni mogoče zagotoviti storitve brezplačne pravne pomoči, se osebo določi iz imenika odvetnikov Odvetniške zbornice Slovenije, upoštevajoč sedež odvetniške pisarne. V teh slednjih primerih določitve osebe pooblaščene za nudenje brezplačne pravne pomoči iz imenika odvetnikov Odvetniške zbornice Slovenije se upošteva sedež odvetniške pisarne. S posegom v Zakon o odvetništvu, se v deseti alineji drugi točki 6. člena določa črtanje besedila s seznama odvetnikov. Iz 5. člena tega zakona se določa sankcijo v primeru neupravičene odklonitve nudenja storitve brezplačne pravne pomoči, in sicer kot hujšo disciplinsko kršitev. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo novelo Zakona o brezplačni pravni pomoči podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala za besedo. Predlog zakona ureja nudenje storitve brezplačne pravne pomoči na način, da se v primeru, ko storitve ni mogoče zagotoviti, oseba pooblaščena za nudenje teh storitev določi iz imenika odvetnikov Odvetniške zbornice Slovenije, upoštevajoč sedež odvetnikove pisarne. Materija je sicer urejena v Zakonu o odvetništvu, vendar na malenkost drugačen način. Vemo, da je do tega predloga zakona prišlo, ko je bila odložitev uveljavitve Zakona o odvetništvu v presoji na Ustavnem sodišču. Predlagatelji želijo dokazati, da ne držijo trditve ministra za pravosodje, da se odvetniki s seznamov izvajalcev brezplačne pravne pomoči množično izpisujejo in da se da to zadevo urediti tudi brez spreminjanja Zakona o odvetništvu. Nekoliko nerodno je dejstvo, na katerega opozarja Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, da bi s sprejetjem tega predloga zakona prišlo do dvojne ureditve. Pa vendar, glede na izkušnje z odvetniškim cehom in njihovim dogovorjenim izpisovanjem s seznamov za nudenje brezplačne pravne pomoči, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je to manj problematično kot dejstvo, da ljudem zaradi nekaterih principov oziroma želje po čim večjem zaslužku odvetnikov ne bi bila zagotovljena pravna varnost. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se nam zdi pomembno, da do kakovostne pravne pomoči pridejo tudi tisti, ki imajo nizke dohodke, sploh v teh kriznih časih, ko je takšnih ljudi vedno več. Ne moremo, ne smemo posegati v pravico do kakovostnega pravnega varstva, sploh pa ne na čast odvetnikom, ki, kolikor vem, se prav nobenemu ni treba bati za prihodnost. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli Predlog zakona o spremembah Zakona o brezplačni pravni pomoči, tudi zato, da ne bo v prihodnje spet prišlo do spreminjanja Zakona o odvetništvu pod krinko, da se želi urediti zagotavljanje brezplačne pravne pomoči, v bistvu pa se bosta koalicija in odvetniški ceh ukvarjala s tarifami in podobno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Gumzar, v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni že tretjič, predvsem pa lepo pozdravljene obiskovalke in obiskovalci na balkonu, v mojem imenu in imenu Poslanskega kluba LDS! Predloga zakona o spremembi Zakona o brezplačni pravni pomoči, ki ga danes obravnavami, Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije ne bo podprl. Razloga za to sta dva. Vsebina zakona sicer ni sporna, v Republiki Sloveniji je brezplačna pravna pomoč ena temeljnih norm in vrednot naše pravne države, tako kot drugod v razvitem svetu. Vendar je problematika, ki jo ureja ta zakon, že urejena. Popolnoma enaka vsebina je ustrezna in enako urejena že v Zakonu o odvetništvu. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije sicer cenimo trud opozicije in njeno vzorno skrb za pravno državo, vendar želim kolege iz vrst SDS opomniti, da že imamo zakon, ki ureja problematiko brezplačne pravne pomoči, in da torej ne obstaja nikakršna potreba po tem, da bi neko materijo urejali hkrati v dveh zakonih. Pravzaprav ravno takšno urejanje posameznih stvari v različnih zakonih prinaša zmedo in nered, čemur bi se, predpostavljam, vsi v tem parlamentu radi izognili. Zaradi tega, ker je problematika brezplačne pravne pomoči že urejena v prej omenjenem Zakonu o odvetništvu, so negativno mnenje na Predlog zakona o spremembi Zakona o brezplačni pravni pomoči podali Vlada Republike Slovenije, Državni zbor, Odvetniška zbornica, Ministrstvo za pravosodje in ne nazadnje tudi Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje Državnega zbora. Ker me predlagatelji zakona niti enkrat v celotni razpravi o tem predlogu spremembe zakona niso uspeli prepričati s svojimi argumenti ustreznih institucij in strokovnjakov s področja prava, je več kot očitno, da predlog zakona ne zasluži podpore. Iz navedenih razlogov bomo poslanci v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije glasovali proti Predlogu zakona o spremembi Zakona o brezplačni pravni pomoči, saj je, kot smo že povedali in to so povedali tudi druge za to pristojne institucije, to področje že urejeno z zakonom. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 15. točki. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU KULTURNE DEDIŠČINE V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsednici odbora mag. Majdi Potrata za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovana gospa ministrica, poslanki in poslanci! Dovolite, da preberem poročilo. Odbor je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine, ki ga je v obravnavo po rednem postopku predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom, obravnaval na 6. seji 28. maja 2009. K obravnavi je pridobil mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je preučila zakon z vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in dala pripombe k desetim členom, in sicer od 1. do 11. z izjemo 3. člena. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Vlade Republike Slovenije z datumom 4. maj 2009. V tem mnenju Vlada navaja razloge, zaradi katerih predlaganih rešitev ne podpira in meni, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Predlog zakona je obravnavala tudi Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport in v svojem mnenju zapisala, da zakona ne podpira, ker gre za problematično razumevanje pomena kulturne dedišine in zato daje predlog zakona prednost zasebnemu interesu pred javnim. Dediščino smatra kot blago, kar pa ni javni interes, in zato ne more biti interes zakonodajalca. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji Slovenske demokratske stranke k 4., 7., 8. in 10. členu. Ker niso bili vloženi v skladu s 129. členom Poslovnika, saj ni mogla predlagateljica predlagati tudi amandmajev, je bilo sicer predlagano, da bi te amandmaje sprejel odbor kot svoje, vendar so postali brezpredmetni zaradi sprejetega sklepa o neprimernosti zakona za nadaljnjo obravnavo. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, Ministrstva za kulturno, Zakonodajno-pravne službe in Državnega sveta. V imenu predlagateljev je zakon dopolnilno pojasnil Danijel Krivec. Poudaril je, da je cilj predlaganega zakona, da se predmeti kulturne dediščine zaščitijo do mere, ki bo še omogočala spodbujanja zanimanja zanje. V zakonodajo bi bilo ustrezno umestiti tudi ostaline, ki jih ne moremo imeti za najdbe. Privatnim muzejem in zbiralcem naj bo dana možnost podpisa pogodbe z ministrstvom in s tem možnost sofinanciranja vzdrževanja zbirke, država pa naj bi s tem bila tudi upravičena do predkupne pravice. V imenu Ministrstva za kulturo je bila podana dodatna obrazložitev mnenja Vlade. Podala sta jo državni sekretar in sekretarka Ministrstva za kulturo. Menila sta, da predlagani zakon ruši koncept varstva arheoloških ostalin ter izhaja iz predpostavke, da je možno pridobiti lastništvo nad arheološkimi najdbami, ne glede na to, od kod izvirajo. Rešitve, ki jih ponuja, izhajajo iz napačnega razumevanja pomena kulturne dediščine, ki je posledica prednosti, ki jo predlog daje zasebnemu interesu pred javnim. Predlog zakona povsem brez razlogov in po nepotrebnem posega tudi v koncept podeljevanja pooblastil za opravljanje državne muzejske službe s tem, da v celoti izenačuje to službo v državnih in drugih muzejih. Ob upoštevanju mnenja Vlade Republike Slovenije je v skladu s 128. členom Poslovnika bilo odboru predlagano, da najprej razpravlja in odloča o predlogu sklepa, da predloženi predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V razpravi o tem predlogu sklepa je bilo sicer zaslediti še nekaj pobud poslank in poslancev, med drugim pobudo za podaljšanje abolicije z enega na dve leti in za ureditev in sprejem nekaterih podzakonskih aktov. Oboje rezultira v dveh sprejetih sklepih odbora. Z devetimi glasovi za in štirimi proti je odbor nato sprejel sklep, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu kulturne dediščine ni primeren za nadaljnjo obravnavo in tak sklep odbor tudi predlaga v sprejem Državnemu zboru. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona gospodu Danijelu Krivcu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Prosim.
Spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica, cenjene kolegice in kolegi! Sprememba Zakona o kulturni dediščini je nujna zaradi nedorečenosti in nepripravljenih ustreznih navodil in podzakonskih aktov pri obravnavi problematike zbirateljstva iz obdobja 1. in 2. svetovne vojne. V Sloveniji je preko 3 000 resnejših in večjih zbiralcev, ki imajo za predmet zbiranja predmete, ki jih vsaj delno obravnava Zakon o varovanju kulturne dediščine. Zbiratelj pa je na nek način praktično vsak človek. Zaradi specifične lege v Sloveniji, ki predstavlja strateško točko, so se na tem območju večkrat vojskovale svetovne velesile. Vojne so močno vplivale na to območje in na potek zgodovine. Po drugi strani pa tudi na količino predmetov zbiranja, ki je na tem področju zelo velika. Lahko trdimo, da je največ prav zbiralcev vojaških in vojnih ostalin. V Sloveniji je trenutno preko 40 privatnih muzejev različnega statusa, ki so odprti za javnost. Lahko sklepamo, da je v rokah zbiralcev v Sloveniji okoli 2 milijona predmetov, ki imajo zbirateljsko vrednost in ki jih zadeva o varovanju kulturne dediščine. Zbiralci so eden najpomembnejših elementov pri ohranjanju premične dediščine, rešujejo predmete, ki bi bili drugače zanemarjeni, neprepoznani in podvrženi propadanju. S svojim delovanjem in prisotnostjo v družbi so ustvarili zavest o vrednosti predmetov zbiranja. Zbiralci zaradi tega niso pomembni kot čuvaji predmetov, ampak tudi kot oblikovalci zavedanja preteklosti in so na nek način podaljšek muzejev. Zbiralci poskrbijo, da se ohranijo tudi predmeti, ki se zaradi svoje nepomembnosti in marginalnega vpliva na potek zgodovine ponavadi izgubijo iz zbirk velikih muzejev. Ne nazadnje so zbiralci, ki svoje zbirke predstavijo na muzejski razstavni način, pomembna turistična pridobitev kraja. Praviloma se privatni muzeji odpirajo v krajih kamor državna muzejska mreža ne seže. Imamo okoli 30 privatnih muzejev v Posočju ter okoli 20 muzejev z vojaško tematiko drugod po Sloveniji. Prav zbiralci in njihove zbirke pa lahko predstavijo osnovo za razvoj zgodovinskega in kulturnega turizma. Zbiralci pridobivajo predmete svojega zbiranja večinoma iz svoje okolice. Iskanje predmetov se najprej začne v lastni hiši, nadaljuje v bližnji in nato daljni okolici. Darovi, kupovanja, menjave pa tudi iskanje predmetov v Posočju so bili do zdaj legalen in legitimen način pridobivanja predmetov zbiranja. Zakon zdaj oporeka lastninsko pravico imetnikom predmetov, ki zbirajo najdbe v vodi, zemlji ali na površju, ne glede na to, kdaj so bili najdeni. Primerja lahko novec, ki so ga našli pred 300 leti in je od takrat legalno in legitimno menjal lastnike, zdaj pa postaja last države. Podobno je s predmeti, ki so jih našli na območju bojev in so do zdaj veljali za smeti. Po zakonu je vse to zdaj last države, kljub temu, da v času pridobitve predmetov novemu lastništvu ni nihče nasprotoval. Vsi predmeti, ki so pri zbiralcih, morajo ostati njihova last, z izjemo predmetov, za katere se dokaže, da izvirajo iz nelegalnih in kriminalnih poslov. Težava lastništva se izkaže še v nekaterih primerih, ki bodo postali pereči šele čez čas, v primeru sanacij deponij nerabnih predmetov in problemi drugih sanacij, ki so recimo še vedno v uporabi, so pa po definiciji last države. V primeru, da bodo predmeti ogrožali okolico in zanjo predstavljali grožnjo, se bo moralo do njih postopati drugače. Smiselno je v ta krog spustiti širši krog ljudi, ne le arheologe. Omejevanje kateregakoli načina pridobivanja predmetov bi lahko usodno vplivala na rast zbirk in s tem na odpiranju muzejev oziroma obnavljanje že obstoječih muzejev. Novi zakon o varovanju kulturne dediščine omejuje skoraj vse načine pridobivanja predmetov, s tem pa praktično ustavlja zbirateljstvo in vse dobro, kar zbirateljstvo tudi prinaša. Sedanji zakon je nerazumljiv tudi za vse, ki posegajo v prostor. Najdba vsakega ostanka vojne, ki je v Posočju prej pravilo kot izjema, bo ustavilo aktivnosti z zakonsko določenimi sedmimi dnevi in zmožnostjo podaljšanja še za nadaljnjih sedem dni. To je več kot smešno in ljudem lahko povzroča velike izgube. V zakonu je nujno ločiti pojma arheološka najdba in arheološka ostalina. Arheološka najdba označuje predmet, ki ne nosi pomembnega kulturno-zgodovinskega sporočila in ni pomemben za zgodovinska spoznanja. Praviloma gre za predmete iz mlajših zgodovinskih obdobij, ki zaradi množičnosti ne predstavljajo redkosti in posebnosti. Praviloma se arheološke najdbe nahajajo na predvidljivem območju in so omejene tudi z območjem nahajanja. Za arheološke najdbe veljajo blažje omejitve in jih lahko iščejo certificirani iskalci ostalin. V Slovenski demokratski stranki zato v zakonodajni postopek vlagamo novelo Zakona o varstvu kulturne dediščine, ki prinaša spremembe ravno na področju zbirateljstva. Glede iskanja predmetov se predlaga rešitev, ki bi v zakonu smiselno omogočala zbiranje in evidentiranje arheoloških najdb in najdb prve in druge svetovne vojne, ki je glavna problematika. Hvala.
Hvala. Gospa ministrica, imate besedo kot predstavnica Vlade za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa. Spoštovani prisotni, predvsem pa predlagatelji tega zakona! Sprejemali smo ga v prejšnjem mandatu, razprave na tej točki ni bilo. Vidim, da je praska oziroma življenje prineslo drugačna dejstva. Zakon vam zdaj ni več všeč, ampak res je, kot je bilo rečeno, gospod predlagatelj, zbiratelj je res lahko vsak človek, ki zbira arheološke ostaline, ampak arheološke ostaline niso katerakoli najdba, ampak so javno dobro, državna last in jo je potrebno regulirati. Tudi zbiratelji naj ne bi bili omejeni s tem zakonom, le zgolj transparentno naj bi se njihovo delovanje v prihodnje vodilo. Predlogu zakona skupine poslancev Vlada nasprotuje zaradi tega, ker ruši osnovni koncept varstva arheoloških ostalin in tudi najdb, na katerem pa temelji sistem varstva. Njegova uveljavitev bi namreč ogrozila ključne cilje, pa tudi poglavitne rešitve ZVKD. ZVKD je mogoče res kje sporen, bomo ga razmislili tam, kjer je, ampak na tej točki ščiti javno dobro kot državno lastnino in najdbo, ki ne more biti kar tako predvsem predmet trgovanja. Mislimo, da so predlagatelji sledili predvsem interesom zbiralcev in pa tudi trgovcev s kulturno dediščino in ne toliko javnemu interesu oziroma javni koristi. Tak poseg v javno korist je v nasprotju z določili tudi 5. člena Ustave in tudi z mednarodnimi pogodbami, katerih podpisnica je tudi Republika Slovenija. O tem, ko predlagatelji zatrjujejo, da bodo njihove rešitve prispevale k zanimanju za kulturno dediščino, lahko rečem, ja, ampak ne v smislu javnega interesa, temveč prej v interesu dediščine kot blaga, kot tistega menjalnega produkta. K temu lahko dodam le to, da je pretirano povečevanje zanimanja za zbiranje in dediščino lahko v plus, lahko pa tudi prinaša večje povpraševanje po tem blagu in posledično tudi več želja za dobički in za trgovanja, kar pa vsekakor ne sme biti interes zakonodajalca. Rečeno je bilo že, da smo zagovarjali zakon s tem, da to, kar predlagate, ruši koncept varstva arheoloških ostalin in najdb, kar pa tudi izhaja iz predpostavke, da je možno pridobiti lastništvo nad arheološkimi najdbami ne glede na to, od kje izvirajo. To pomeni, da je, recimo, lahko konkretna najdba, ki jo hranitelj ima, pridobljena na protipraven način iz arheoloških ostalin in najdišč na ozemlju izven Republike Slovenije, pa ga predlagatelji ne štejejo za lastnika arheološke najdbe. V tem je takšen hranitelj seveda izenačen s hraniteljem, ki ima najdbo, ki izvira iz legalnih pravnih poslov, se pravi iz legalne trgovine, dedovanja, zamenjav med zakonitimi lastniki in tako naprej. Tu gre pač za napačno razumevanje pomena kulturne dediščine. S tem nočemo podcenjevati vrednost številnih zbirateljev in tudi privatnih oziroma zasebnih muzejev, ki so zagotovo koristni, ampak vztrajamo na načelu javnega dobra in transparentnega poslovanja nad arheološkimi najdbami, ki, kot pravim, vse kar je v zemlji, je vse državnega javnega interesa. Kot danes že enkrat rečeno, predlog zakona bi brez potrebe posegal tudi v koncept podeljevanja pooblastil za opravljanje državne muzejske službe, ker bi izenačeval muzejsko službo v državnih in drugih muzejih, in če bi takšna predlagana rešitev obveljala, bi ohranili stanje tiste neusklajenosti med ustanoviteljstvom in financiranjem občinskih muzejev oziroma bi to stanje še razširili na muzeje, ki bodo na podlagi zakona, kot veste, v tem letu in mogoče tudi kasneje pridobili status tako imenovanih pooblaščenih muzejev. Skratka, bilo bi [[...]]
Hvala lepa.
[[...]]bolj pravično, da bi se drugače uredilo. Hvala lepa, tudi vam.
Hvala lepa. Prekinjam to točko dnevnega reda. Obenem tudi sejo Državnega zbora; o tem ste bili že prej obveščeni; zaradi nujne seje Odbora za zunanje zadeve, ki se bo pričela oziroma se je pričela ob 15. uri. To točko dnevnega reda in sejo Državnega zbora bomo nadaljevali ob 16.45. Hvala.
Spoštovane kolegice in kolegi. Še čakamo na obvestilo o zaključku seje. Bomo sporočili, ali bomo lahko takoj nadaljevali ali bomo počakali do 17. ure. Samo še trenutek.
Spoštovane kolegice in kolegi. Sejo bomo nadaljevali predvidoma ob 17. uri. V tem trenutku še ni končana, sem pa dobil namig, da bi do 17. ure odbor zaključili in da bomo lahko nadaljevali sejo. Hvala. Ob 17. uri.
Nadaljujemo s prekinjeno sejo in prekinjeno 15. TOČKO DNEVNEGA REDA. Pri tej točki sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Aleksander Zorn v imenu Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi. Nov Zakon o varstvu kulturne dediščine, katerega namen sta zaščita in varovanje kulturne dediščine, je bil sprejet v prejšnjem mandatu. Ni moč ugovarjati njegovim temeljnim in splošnim določilom. Prav tako ni moč ugovarjati vsem tistim argumentom, ki jih je povedala gospa predsednica Odbora za kulturo, pač pa so zadeve, zaradi katerih smo predložili spremembe, v podrobnostih. Podrobnosti pa so takšne, da so spravile v dvom vse zbiratelje, amaterske - lahko temu rečem, kulturne dediščine, posebej v Posočju. Kajti, kot vemo, je Slovenija dežela, kjer so šle čez mnoge vojske in za seboj pustile številna orožja in tudi druge predmete. In z novim zakonom ljubiteljsko zbiranje teh predmetov postavljamo pod vprašaj. Ogrožamo ga, zato ker niso bili sprejeti podzakonski akti, ki bi bolj natančno opredelili, kaj pripada državi, kaj pripada lastniku, kdo ima zares predkupno pravico in kaj lahko država podržavi. Da vam povem, kar najbolj enostavno in preprosto. Če kmet na Goriškem orje njivo in ven priorje konec eksplodirane granate, kakšen bajonet, čelado ali nemara staro kahlo, oprostite, ki nimajo velikanske nacionalne vrednosti, so pa za zbiratelja vendarle pomembne, se jih bo zaradi novega zakona ognil. Kajti tisti hip, ko to najde, lahko država pride, ogradi tisti konec njive, jo proglasi za najdišče državnega pomena in seveda kmet bo ob svoje delo, posebej če računamo koliko časa komisija o takšnih stvareh odloča. Druga plat medalje pa je takšna. Marsikateri zbiratelj ima doma celo vrsto starih predmetov iz časa prve svetovne vojne, skrbno naoljenih, razstavljenih, pa vendarle so takšne da jih noben nacionalni muzej ne bi vzel, ker zanj pač nimajo tolikšne vrednosti. Tudi tisti zbiratelj se bo ustrašil za svojo zbirko, kajti zaseže mu jo lahko država. Kaj se bo zgodilo? Ali jo bo skrival ali pa nemudoma prodal. Zato smo predlagali, da zakonodajalec oziroma ustrezno ministrstvo - ministrica nam je že pobegnila - pripravi podzakonske akte, ki bodo to urejali. Ko sem jim to še posebej močno svetoval s podobnim primerom, kot sem ga zdaj povedal, so me spomnili na to, oprostite, da se bojijo prav gospoda Jelinčiča, ker je vnet zbiratelj, in da bo treba nekako državne stvari zaščititi. Tako da veste, da ima to tudi anekdotično plat. Še nekaj je treba povedati. V mnenju o Zakonu o varstvu kulturne dediščine, ki ga je dal Državni svet in gospod Zoltan Jan, je napisano, da predlagatelji spreminjajo hranitelja v lastnika način, kakor da je lastnina še vedno močno, močno v preteklem svetu in nekaj, kako bi rekel temu, sramotnega. To ni tako, zasebno zbirateljstvo je odnos do zgodovine. Marsikdaj se v temeljih dogaja ravno tako, da iz njega nastanejo muzeji, zato ga je treba ohraniti. Tudi zato je treba zakon spremeniti in želimo, da ostane primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franco Juri, v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala, gospod predsednik. V Poslanski skupini Zares menimo, da po razpravi, ki je potekala na matičnem odboru, in po mnenju Zakonodajno-pravne službe ter mnenju Vlade, imamo jasno predstavo in jasno podobo o pasteh, ki tičijo v predloženih spremembah. Zato Poslanska skupina Zares tega zakona ne bo podprla. Med utemeljitvami našega stališča je predvsem spoznanje, da predloženi zakon sledi predvsem interesom zasebnih zbiralcev in trgovcev s kulturno dediščino, ne pa javnemu interesu oziroma javni koristi, kot je utemeljeno v 5. členu Ustave, v mednarodnih pogodbah, katerih članica je tudi Republika Slovenija. Predvsem nas čudi poskus, da bi pomen zbirateljev dokazali s številom 3.000 posamičnih zbirateljev. Kot vemo, je ta pojem zelo ohlapen. V okviru zbirateljstva najdemo zbiratelje vseh možnih predmetov, tako da je ločnica med tistimi, ki imajo nek spomeniški, kulturni pomen in ostalimi, zelo težavna. Predvsem pa nas skrbi dejstvo, da bi s predloženim zakonom rušili osnovni koncept varstva arheoloških ostalin in arheoloških najdb na katerem temelji sistem varstva in bi njegovo uveljavitev ogrozila namen, cilje in poglavitne rešitve Zakona o varstvu kulturne dediščine. Iz navedenih razlogov tega zakona oziroma Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine Poslanska skupina Zares ne bo podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Vasja Klavora, v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Ni naključje, da se je danes oglasil pri tej točki gospod Krivec. Ni naključje, da se je oglasil tudi gospod Zorn. Verjetno ni naključje, da bom jaz povedal svoje mnenje. Vsi pa izhajamo iz nekega predela, iz nekega območja, ki mu pravimo Posočje. Naša Primorska je bila v času prve svetovne vojne neko območje velikega eksodusa slovenskega prebivalstva, bila je območje velikih bojev in to vse skupaj je pustilo na tem prebivalstvu in na tej zemlji tudi nek svoj pečat. Podpiram zakon, ki je bil sprejet v prejšnjem mandatu - Zakon o varstvu kulturne dediščine. Vendar, če odkrito povem, nikdar si nisem predstavljal, da bo neka specifična stvar kot je zbirateljstvo ostalin iz prve svetovne vojne konfliktna situacije tega zakona. To je res nekaj posebnega, s tem se srečamo in na tem področju mislim, da zaradi vseh tistih naših poštenih zbiralcev, ki nudijo tako našim ljudem kot tudi tujcem, od Bovca pa do Krasa na vpogled številne lepe zbirke. To niso neki ljudje, ki samo nekaj zbirajo pa ne vedo kaj; če slučajno najdejo, kot sem rekel na odboru, situlo, kot se je zgodila, ki je bila že drugi dan v Tolminskem muzeju, tudi bronaste sekira, ki so jo najdli, je bila drugi dan, tudi dva velika muzeja, kot sta Goriški muzej, se lahko zahvalita tem zbiralcem, da so svoje zbirke obogatili. Imamo res lepo kulturno dediščino na tem področju iz tega časa, potrebna pa je seveda registracija, tudi nadzora, prijavljenosti, vse tisto, kar spada v neko urejeno državo in urejeno upravo. Žal, ko smo sprejemali zakon, morda muzealci niso bili na to toliko pozorni, čeprav so vedeli, s čim se srečujejo, niso bili toliko pozorni, vendar nekaj moramo narediti. Mislim, da to stvar, kot sem zadnjič predlagal [[...]]
Prosim mir v dvorani!
[[...]]na odboru, moramo rešiti na svoj način. Ne dopustimo in ne odvzemimo tem ljudem tega, kar so zbirali celo življenje. Morda jih spominja to tudi na svoje dede, na svoje očete, ki so stali tam nekje ali pa obležali tam nekje. Pustimo jim to, vendar to uredimo. Pozanimal sem se, kako lahko. Predlagam, da ta zakon o kulturni dediščini spremenimo tako, pravno je to, da bo dopuščal sprejem podzakonskega akta, ki bo to zadevo na tem območju tudi uredil, da bomo vsi zadovoljni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Slovenske nacionalne stranke. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Gospod predsednik, v naši poslanski skupini bomo glasovali za to po svoji vesti.
Hvala lepa. Prosim, gospod Jelinčič.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav vsem skupaj! Zakon, ki je predlagan bom podprl, in tudi v Slovenski nacionalni stranki, navkljub temu, da ureja samo en segment: segment prve in druge svetovne vojne. Zagotovo bi bilo potrebno urediti še kaj več. Dejstvo je, da sedanji zakon in pa predvsem ministrica s svojim tolmačenjem tega zakona pravzaprav kriminalizira vse zbiralce v Sloveniji. S tem, ko je razpisala abolicijo, je pravzaprav rekla, vsi zbiralci ste tatovi, lopovi, goljufi, kriminalci, kajti abolicija pomeni oprostitev kaznivega dejanja. In ker so se ljudje bali, da ne bodo zaprti, namreč v tistih sporočilih naokrog, ki so jih pošiljali z ministrstva, je celo pisalo, da mora vsakdo, ki ve za kakšnega zbiralca, mora tega človeka prijaviti, drugače bo kaznovan. Zadeva, ki je grozljiva za 21. stoletje. Ni čudno, da je ogromno število fantastičnih zbirk šlo v tujino. Jaz vem za osem fantastičnih numizmatičnih zbirk, ki si jih nikoli ne bo mogel "špogati" naš narodni muzej. Nikoli. Šlo je ven. Šlo je naprodaj, kajti zunaj ni omejitev. Zunaj se s temi zadevami trguje. Če ne verjamete, imam nekaj mesecev stare kataloge iz Nemčije, iz Münchna, iz dražbene hiše, kjer so prodajali to arheološko dediščino celega sveta. Ni problem Egipt, Grčija, Rim, Tavriski. Vse je na prodaj. In nič ni treba govoriti, kje je kdo dobil - piše "privatna lastnina", v nemščini "privat besitz". In je zadeva jasna. Država ne izvaja nacionalizacije, kar se dogaja oziroma česar se bojijo vsi slovenski zbiralci, da se bo zgodilo. Dejstvo je, da je izjava, ki jo je dala gospa Širca prej, da so arheološke ostaline državna last, malo smešna. Arheološke ostaline Egipta so slovenska državna last? Malo smešno je to. Arheološke ostaline, recimo, rimskega cesarstva s Sicilije so slovenska, državna last? Tudi malo smešno. In vendar se to dogaja. Kajti na zbirateljskem srečanju Colecte sta se na enega največjih trgovcev s starinami, z numizmatiko, gospoda Richterja z Dunaja, zapodila dva, lahko bi kar rekel, stekla psa z Ministrstva za kulturo, inšpektor Matič in gospod Gaspari, tisti, ki je nekoč sam z detektorji pobiral po Sloveniji kulturno dediščino in jo spravljal v denar. Najprej sta mu hotela zapleniti vse rimske novce. Ker je škandal začel naraščati, sta ta nivo znižala na to, da bi mu samo "udarila" 20 tisoč evrov kazni. Kasneje je gospod pospravil vse skupaj in je rekel: "Nedopovedljivo, da se kaj takega zgodi v Evropi!" In je šel. Vedeti je treba, da so največji muzeji nastali iz zbirk zbirateljev. Največji muzeji na svetu! Tudi tale naš nacionalni muzej, ki se je nekoč imenoval Rudolfinium, je nastal iz zbirk privatnikov, iz donacij, ki so jih privatniki zbirali. Konec koncev, če greste pogledat, nek Jelinčič, ki ga ministrica pljuva, je "šenkal" temu muzeju 150 tisoč nemških mark. Dobil sem samo papir za zahvalo, nič drugega. Seveda pa nekateri bivši ministri, pa tudi sedanji, bi najraje olupili, zato ker imam rad slovensko zgodovino. Pa so mi nekateri nameščali vse mogoče svinjarije, pa se je pokazalo, da ne držijo. Mislim [[...]]! Kakšna država pa smo! Kot kaže, hočejo nekateri narediti iz Slovenije državo ciganov, bedakov, primitivcev. Namesto da bi spodbujali vse te zadeve, jih seveda sankcioniramo. Tam, kjer bi pa morali sankcionirati, o, tistega pa ne naredimo. Še ena huda zadeva je zaradi tega bedastega izvajanja zakona - muzeji v Sloveniji ne dobivajo več nobene robe. Ker je vsakega zbiralca strah, kajti po tistem navodilu morajo tudi muzeji prijaviti vsakogar, ki ima kakšno zadevo, četudi jo prinese kot darilo v muzej. In to je idiotizem! Ta zakon bom pa absolutno podprl.
Hvala lepa. Besedo ima Janez Ribič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Spoštovani poslanke in poslanci. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je sledeče. Ko govorimo o Zakonu o varstvu kulturne dediščine, govorimo o ustavni kategoriji. Kulturna dediščina je namreč ustavna kategorija in za njeno varstvo je po Ustavi zadolžena država. Res je, da se na tem področju pojavljajo problemi. Res je, da zakonodaja s tega področja trenutno ni najboljša. Res je, da na tem področju prihaja do navzkrižja med javnim in zasebnim interesom. Res je, da Ministrstvo za kulturo ni naredilo nekih korakov, da bi to problematiko rešilo/uredilo. Res pa je tudi, da predlog, ki ga obravnavamo danes, ne rešuje zadev sistemsko, kot bi bilo treba. Predlog je pomanjkljiv, premalo obrazložen in ne dovolj domišljen, da bi ga lahko kar tako podprli. Ker zelo spoštujemo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki ima v tem primeru pripombe skoraj k vsem členom predloga zakona, tega predloga torej ne bomo podprli. Gre namreč za zelo občutljivo in obsežno področje, ki se nanaša na nacionalno bogastvo, zato v poslanski skupini menimo, da bi bilo treba Zakon o varstvu kulturne dediščine spreminjati sistemsko in s temeljitim pristopom. Pričakujemo pa, da bodo tisti, ki so za to področje pristojni, resno pristopili k urejanju te problematike. Pridružujemo se torej številnim pozivom ministrici Majdi Širca, da naj se na Ministrstvu za kulturo resno lotijo dela in priprave sprememb Zakona o varstvu kulturne dediščine in vseh potrebnih podzakonskih aktov. Ne moremo sprejemati nenehnega jamranja, da je dela preveč in časa premalo. Ljudje na terenu imajo z obravnavano tematiko resne probleme in dolžni ste jih reševati. Na koncu naj dodam le še to, da poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke podpiramo sklepa Odbora za kulturo, šolstvo, šport in mladino, ki predlaga Ministrstvu za kulturo podaljšanje abolicije, in očitno podpiramo drugi sklep, ki ministrstvu predlaga, da pripravi ter sprejme ustrezne rešitve, da se s podzakonskim aktom uredijo arheološke najdbe in ostaline iz prve svetovne vojne v Posočju. Kot sem prej omenil, pa od Ministrstva za kulturo pričakujemo še več, kot je predlagano v teh sklepih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Ljubo Germič v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne podpiramo predlaganih sprememb in dopolnitev zakona o kulturni dediščini, zato bomo podprli sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Naše nasprotovanje predlaganim spremembam lahko utemeljimo na podlagi več razlogov. Zakonska novela na novo definira in povsem neustrezno spreminja razmerje med najditeljem, hraniteljem in lastnikom, in to v škodo javnega interesa ali javne koristi. Po našem mnenju je javni interes pred po predlagatelju novele zelo posplošeno razumljeni pravici do zasebne lastnine. Kulturna dediščina kot nacionalno bogastvo je po našem mnenju še kako javni interes in temu mora slediti tudi zakonodaja. Kakor je namreč mogoče razbrati iz vsebine zakonske novele, gre predlog predlagane spremembe predvsem v nasprotno smer od načel, ki so bila vzpostavljena v komaj letu in pol veljavnem zakonu in posegajo v sam temelj lastništva ter s tem razrahljajo nadzor in zmanjšujejo možnost ukrepanja države o posledicah nedovoljenih praks. Predlog zakona ruši koncept varstva. Temelji namreč na predpostavki, da je mogoče pridobiti lastništvo nad najdbami, ne glede na izvor. Preprosto povedano, konkretna najdba bi lahko bila pridobljena protipravno, predlagatelji pa takega najditelja štejejo za lastnika arheološke najdbe in ga tako izenačujejo z zakonitim lastnikom. To pa lahko še oteži preprečevanje protipravnega iskanja ali odnašanje najdb. S tem bi se legaliziralo iskanje najdb in omogočilo sankcioniranje v tistem trenutku, ko bi se tak predmet znašel v posesti določene osebe. To bi lahko spodbudilo odtekanje predmetov v tujino, kar pa si verjetno nihče izmed nas ne želi. Novela s spremembami brez kakršnih koli pravih razlogov posega tudi v koncept podeljevanja pooblastil za odpravljanje državne muzejske službe, saj izenačuje to službo v državnih in drugih muzejih. S tem bi ohranili stanje glede neusklajenosti med ustanoviteljstvom in financiranjem občinskih muzejev. Še več. To stanje bi razširili tudi na muzeje, ki bi, kot je določeno v zakonu, v tem letu in kasneje pridobili status pooblaščenih muzejev. Razlogov za nasprotovanje spremembam zakona je po našem mnenju dovolj. Lahko, da je zakon potreben kakšne spremembe ali izboljšave, zato se strinjamo s sklepom odbora, ki predlaga ministrstvu, da pripravi in sprejme ustrezne rešitve ter da v najkrajšem času s podzakonskim aktom uredi arheološke najdbe in ostaline iz 1. svetovne vojne v Posočju. Ne moremo pa sprejeti sprememb, niti ne razumemo kakšne nove okoliščine naj bi nastale v času sprejema zakona, ki ne vodijo k izboljševanju zakonskih določil, kvečjemu k nasprotnemu, saj rušijo temeljni koncept varstva kulturne dediščine in javnega interesa ter poskušajo s spremembami in pod pretvezo peljati primat privatnega interesa nad javnim interesom brez kakršnekoli resne analize in argumentov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Samo Bevk v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla sklep Odbora za kulturo, da predlagana novela zakona ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Menimo, da je njegov temeljni namen dajanje prednosti zasebnemu interesu pred javnim interesom. Kulturna dediščina priča o veličini narodove biti, ki se je izoblikovala skozi tisočletno sobivanje in pomembno prispeva k dvigu nacionalne samozavesti. Najdbe iz prve in druge svetovne vojne, katerih varstvo se s predloženim besedilom manjša, so pomemben prispevek k poznavanju tistega dela narodne zgodovine, ki je dal ključno podstat družbenopolitičnim spremembam v devetdesetih. Prav zato se je ob tem potrebno zavedati kompleksnosti in občutljivosti ukvarjanja z dediščino tega časa. Predlagatelji zakona so pripravili necelovit in premalo domišljen predlog, kar ne nazadnje dokazuje obsežnost pripomb Vlade in Zakonodajno-pravne službe, ki skupaj obsegajo kar 9 strani. Predlagatelji bi hranitelje kulturne dediščine avtomatično spremenili v lastnike, četudi za to ni ustrezne pravne podlage in ni v skladu z načeli varovanja javnega interesa. Sporen je tudi predlog spremembe obveznosti pooblaščenega muzeja, ki mora v primeru prenehanja izvajanja javne službe na drug pooblaščen muzej prenesti vso kulturno dediščino, ki jo je pridobil na podlagi pooblastila. Predlagatelji bi določilo spremenili tako, da bi se muzej, ki bi mu pooblastilo prenehalo, sam odločal komu, če sploh, bi navedeni del dediščine izročil. Na ta način bi na široko odprli možnost trgovanja z dediščino, katere pridobitelje je podprla država z javnimi sredstvi. Z ostalimi predlogi sprememb predlagatelji lajšajo promet z dediščino, redefinirajo temeljne pojme področne zakonodaje ter s tem povzročajo terminološko in konceptualno zmedo, posega v vsebino predkupne pravice zbirke, ki nima naslednika, ter globoko posega v varstvo kulturne dediščine obdobja prve in druge svetovne vojne. Razprava na odboru je pokazala na določene nejasnosti obstoječega zakona v zvezi z najdbami predmetov prve in druge svetovne vojne. Na tem mestu naj poudarim, da Poslanska skupina Socialnih demokratov izredno ceni prispevek vseh tistih zasebnih zbiralcev, ki so kot začetniki zbirateljstva poskrbeli za ohranitev številnih predmetov kulturne dediščine prve in druge svetovne vojne, ki bi brez njihovega entuziazma ostali za vedno neodkriti del narodove zgodovine, ki bi bil za vedno ovit v tančice skrivnosti. Razprava na matičnem odboru je pokazala, da se tudi predlagatelji zavedajo pomanjkljivosti besedila, ki so ga vložili, a je hkrati prevladalo mnenje, da tudi veljavni zakon ni popoln. Glede na to, da danes že drugič v šestih mesecih razpravljamo o predlogu sprememb zakona o varstvu kulturne dediščine in glede na številne zahteve za presojo ustavnosti tega zakona, pričakujemo, da se bo Ministrstvo za kulturo intenzivno lotilo celovite poprave tega zakona tudi ali predvsem v luči upoštevanja prispevka zbirateljev k ohranitvi kulturne dediščine. Naj za konec ponovim, da bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla sklep Odbora za kulturo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Spoštovane kolegice in kolegi, dobil sem pobudo, da bi nadaljevali z glasovanjem zbora o predlogih odločitev. Glede na to, da smo danes že prekinili sejo za dve uri, zaradi nujne seje Odbora za zunanjo politiko, sem se odločil, da bi vas povprašal oziroma vodje poslanskih skupin povprašam, če kateri nasprotuje takšnemu predlogu, da bi nadaljevali takoj z glasovanjem. Ali katera poslanska skupina nasprotuje temu predlogu? Ugotavljam, da ne. Nadaljujemo sejo zbora in prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Želite obrazložitev glasu? Samo malo, samo trenutek. Odločamo o amandmaju poslanske skupine SDS k 2. členu. Obrazložitev glasu mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Ker sta prvi amandma in tudi drugi zelo pomembna za osnovno intenco zakona, ki smo ga predlagatelji tudi vložili, želim predstaviti, da smo s tem zakonom seveda zelo ali pa precej zaostrili zbiranje pooblastil za skupščino Vzajemne zavarovalnice. Vemo, zakaj. Zaradi tega, ker je v preteklosti in še vedno prihaja do manipulacij, zlorab, ko peščica regijskih direktorjev praktično odloča o vsem na skupščini, v imenu članov seveda. S kompletno parlamentarno proceduro je bil tekst predlagateljev nekoliko popravljen. Moram reči, da so vnesene tudi nekatere rešitve, s katerimi se predlagatelji strinjamo. Vendar pa ta amandma, za kar prosim podporo koalicije, predvideva, da se črta besedica "lahko", da se pooblastilo lahko zbira samo za vsako skupščino posebej, ne pa lahko za vsako skupščino posebej, kajti če ta "lahko" ostane, se razvodeni kompleten namen in predlog. Menim, da bo s tem transparentnost, predvidljivost večja, zato prosim tudi za podporo. Podobno gre tudi za drugi amandma. Gre za to, da so vsa pooblastila, ki so zbrana v nasprotju s temi določbami, nična, kar pomeni, da se tudi glasovalne pravice ne morejo upoštevati. Menim, da s tem lahko pomembno dodelamo ta zakonski tekst in s tem tudi v celoti dosežemo soglasje o tem.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V lastnem imenu? V imenu poslanske skupine Socialnih demokratov dr. Luka Juri, prosim.
Hvala lepa. Ta amandma, čeprav je kratek, ima pomemben učinek na zakon, smo ga preučili in pretehtali in ugotovili, da po eni strani nosi pozitivne posledice, kajti pomeni večjo striktnost pri načinu zbiranja pooblastil, po drugi strani pa vendarle lahko tudi pomeni nepotrebno kompleksnost določene birokracije pri procesu zbiranja in konec koncev tudi lahko pomeni določeno prednost večjih organizacij, na primer tudi gospodarskih podjetij, ki lažje dostopajo do članov Vzajemne in seveda potem takem tudi do pooblastil. Ne glede na to bojazen in glede na pričakovanje, da bo vendarle v kratkem predlagan celoviti zakon o vprašanju Vzajemne zavarovalnice, Socialni demokrati amandmaju ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas v lastnem imenu? [[Ne.]] Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 15. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 5. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah, nujni postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki jih bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. 6. 2009. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 44. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Rado Likar v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli amandma k 3. členu, ki bankam, prejemnicam različnih oblik državne pomoči, onemogoča dajanje vseh vrst posojil ali njihovo reprogramiranje pred ali pa po dospelosti, če so ta posojila namenjena odkupom podjetij s strani uprav, ali z njimi povezanih oseb. Tovrstni posli namreč po našem mnenju ne pripomorejo k izboljšanju gospodarskih razmer, kar je osnovni namen ukrepanja države na področju finančnega sistema. Celo obratno. Večina teh posojil se je izkazala za škodljivo, saj se sredstva, ki jih ta podjetja ustvarjajo, namenjajo za odplačila menedžerskih posojil. Torej podjetja odplačujejo sama sebe. Posledica tega so množice brezposlenih, ki, namesto da bi ustvarjali dodano vrednost, le-ti postanejo prejemniki socialnih pomoči, kar mislim, da ni v njihovem interesu. Zato bomo glasovali za. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke mag. Radovan Žerjav.
V Slovenski ljudski stranki bomo ta amandma podprli. Podprli ga bomo zato, ker v zakonu obstaja možnost, da se posojila, tako imenovana menedžerska ali menedžerski krediti, tajkunski krediti, kakorkoli jih že imenujemo, obnavljajo. Mi smo zelo zelo proti temu, in bomo zaradi tega, ker ta amandma omogoča, torej prepoveduje pravzaprav obnavljanje menedžerskih kreditov, bomo ta amandma podprli. Nenormalno je, da slovenska politika ne prevzame odgovornosti za to, kar se je zgodilo, kar se je dogajalo in da se res iskreno ne loti te problematike v slovenskem gospodarstvu, torej slovenskih tajkunov, da se v prihodnje takšne in podobne zadeve ne bi ne bi več dogajale. Zaradi tega, izključno zaradi tega bomo ta amandma tudi podprli.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 43. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Preden preidemo na odločanje o amandmaju k 4. členu, bi prosil poslanke in poslance, da utišajo svoje mobilne telefona; za to obstaja posebna funkcija. Res bi prosil, da utišate telefone, ker to moti zbrano delo zbora. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 4. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke Franc Bogovič.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Ta amandma bom podprl in apeliram tudi na ostale, da ga podprejo. Gre za amandma, s katerim se črta 4. člen Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah. To pomeni, da ne uvajamo fiskalnega sveta. Že prej sem v razpravi povedal in želim še enkrat utemeljiti svoj glas, da ocenjujem, da so Banka Slovenije, UMAR in ostale institucije, ki so na razpolago na različnih ministrstvih, predvsem Ministrstvu za finance, dovolj, da jih lahko izkoristijo, povabijo tudi neodvisne strokovnjake, če je ta pomoč potrebna, in da se na tej osnovi potem tudi odloča o politiki v bodoče. Mislim, da je to tudi odgovoren odnos do tistih, ki so v vladnih službah, da prevzamejo odgovornost tudi za svoje početje. Trdno sem prepričan, da bo to samo še eden v množici novih organov, ki za sabo nimajo velike odgovornosti, žal tudi ne velikega prispevka, zagotovo pa povzročajo dodatne stroške ter po nepotrebnem trošenje javnega denarja. Zato bom ta amandma k 4. členu podprl.
Hvala lepa. Naj popravim, gre za amandma Slovenske demokratske stranke k 4. členu. Želite obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Rado Likar v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo še enkrat. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo glasovali za to, da se črta 4. člen, ker menimo, da je ustanavljanje novih organov, kot je primer ta svet, v času splošne gospodarske krize nepotrebno, predvsem pa s stroškovnega vidika potraten. Kot je bilo rečeno tudi v razpravi, je te naloge, ki so predvidene s fiskalnim svetom, možno organizirati že v obstoječih službah, kot so Banka Slovenije, UMAR in raznih drugih strokovnih službah. Menimo, da če Vlada že želi ustanoviti kakšen strokovni svet ali posvetovalni organ, lahko to stori kadarkoli, in ni nobene potrebe, da bi se tak svet ustanavljal z zakonom. Zato bomo glasovali za to, da se črta. Hvala.
Hvala lepa. Jožef Jerovšek v svojem imenu obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Tudi sam bom glasoval za to, da se ta člen črta, ker, prvič, na tak način, kot Vlada želi ustanoviti fiskalni svet, to ne bo neodvisen organ za neodvisno oceno javnofinančne politike. Gre za to, da se univerzitetni profesorji s pomočjo avtorskih pogodb vežejo na Vlado in jo podpirajo. Da bi pa to lahko Vlada storila, je pa napisala nekaj argumentov, sicer resničnih, se je bila pripravljena žrtvovati, namreč napisala je, da je vzrok tudi kratkoročna usmerjenost na izpolnjevanje predvolilnih obljub in podleganje interesnim skupinam. Prej pa pravijo, da je eden od argumentov tudi percepcija, da izvoljena vlada ne vodi optimalne javnofinančne politike. To pa ni percepcija, to je pa resničnost. Če je še takšna želja po ustanavljanju javnih organov, ne opravičuje Vlade, tudi če take argumente napiše, namreč, vidi se izključno potreba po ventilu, s katerim bi državna finančna sredstva, javne finance prilivali na druge načine. Imate dovolj organov. Treba je imeli smelost in resnost in odgovornost za vodenje javnih financ. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 40. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi predani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada niso opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 30. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti posojila, ki ga najame Javni sklad Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja pri Evropski investicijski banki za financiranje naložb, ki spodbujajo trajnostni razvoj v okviru nujnega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada niso opozorili, da bi bili zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnem registru, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o kazenskem postopku, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o kazenskem postopku ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Zakon o kazenskem postopku in pa zakon o brezplačni pravni pomoči, konkretno tokrat zakon o kazenskem postopku oziroma njegove spremembe, so neposredno povezane z zakonom o odvetništvu, in sicer s časom nastajanja tega zakona kot tudi s časom, ko je bil ta zakon v povezavi z referendumsko pobudo v presoji Ustavnega sodišča. Zakon o odvetništvu naj bi po zagotovilih ministra Zalarja v marcu ali aprilu, ko smo ga obravnavali, bil tisti, ki bo rešil področje brezplačne pravne pomoči in zastopanja po uradni dolžnosti. Zakon o odvetništvu pa je prinesel nekaj povsem drugega. Namreč s tem delom smo se mi v poslanski skupini v celoti strinjali in s temi določili nismo imeli nobenih težav. Vendar je takratni zakon prinesel tudi tisto, s čimer se v poslanski skupini nismo strinjali. To pa je določanje odvetniških tarif v odvetniški zbornici s soglasjem ministra in seveda disciplinske postopke v pristojnosti odvetnikov samih. Ker smo takrat ocenili, da je izpolnjevanje neke predvolilne obljube, dejansko je šlo tudi za izpolnjevanje dogovora med ministrom Zalarjem in odvetniki, tisti dogovor, naj javno povem, je bil bolj smislu: "ja, tebi, ti meni", bi rekli pred letom 1990, torej "jaz tebi, ti meni". Namreč ta dogovor je bil jasen. Minister jim je priznal pravico do višjih tarif, oni pa so rekli oziroma do določanja tarif s strani odvetniške zbornice, odvetniki pa so rekli, da se začasno ne bodo izpisovali iz tako imenovanih seznamov za zastopanje po uradni dolžnosti. Mi pa smo v času, ko je bil zakon v ustavni presoji oziroma referendumski presoji, spisali zakon o spremembah in dopolnitvah kazenskega zakona, ki ga danes obravnavamo. In kaj je ta prinesel? Prinesel je bistveno širšo možnost za predsednike sodišč. Predsednike sodišč ne omejuje več samo na tako imenovane, če skrajšam, regijske sezname ali sezname odvetnikov po območjih, ampak daje pravico predsednikom sodišč, da lahko odvetnike določajo tudi s seznama odvetnikov pri odvetniški zbornici. Ta zakon torej dopolnjuje sedaj že veljavni zakon o odvetništvu in seveda vas vabim, da podprete naš zakon, oziroma pritisnete tipko proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 28. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o brezplačni pravni pomoči, v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah Zakona o brezplačni pravni pomoči ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 30. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Danijel Krivec. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Jaz bi predlagal kolegom poslancem in poslankam, da ta zakon podprejo. V razpravah, tako na odboru kot danes smo videlida je prejšnji zakon v veliki meri nedorečen. In tudi iz tolmačenja ministrice, ki je zagovarjala neko javno dobro, ni bilo jasno razumeti, kaj s tem misli. Ko govorimo o javnem interesu, je treba govoriti tudi o javnem interesu, ki ga imajo lokalne skupnosti in še kakšne manjše enote znotraj te naše države. In ko govorimo o tem, da morajo muzeji prenesti [[...]]
Prosim mir v dvorani! Prosim.
[[...]]svoje predmete na nadrejeni muzej, pozabljamo na to, da večino manjših muzejev sofinancirajo tudi lokalne skupnosti, ki bi po tej razlagi, ko zgubijo pristojnost, morale vse svoje zbirke prenesti na neko višjo instanco, na nek višji muzej. Po drugi strani pa s tem zakonom, ki je zdaj stopil v veljavo, razglašamo celotno severno Primorsko, predvsem pa Posočje za arheološko najdišče. Ta zakon je pozabil na to, da je ostalin prve svetovne vojne na tem območju še ogromno. In po razlagi, ki je v tem zakonu dobila svoje mesto, pomeni, da je vsaka najdba arheološka najdba. To pa pomeni, da je vsak predmet iz prve svetovne vojne tretiran po tem zakonu kot arheološka najdba, kar pa v prostoru povzroča velike težave. In zato bi bila možnost, da skozi spremembo tega zakona takšne anomalije, ki bodo povzročale predvsem ljudem, ki se bodo s tem srečevali, velike obremenitve, velike težave, to na nek način rešimo. Pričakoval bi, da bi skozi razpravo - tako na odboru, kot tudi v drugi obravnavi, lahko dosegli primerne rešitve, vendar v tej smeri očitno ni pripravljenosti. Tudi s tem, ko v zakonu dajemo možnost abolicije, nekako kriminaliziramo vso dejavnost, ki se je do zdaj na tem področju izvajala. Treba pa je vedeti, da nobena država in noben muzej ni vzpostavil ostalin prve svetovne vojne v smislu nekih zgodovinskih ostalin in zgodovinskih dejstev, ampak so to v glavnem bile pobude privatnih zbirateljev-posameznikov, lokalnih skupnosti, ki so na ta način tudi to zgodovinsko obdobje, ki je bilo v naših knjigah in v naših glavah nekako zapostavljeno, postavilo na neko javno mesto, dalo mu je neko zgodovinsko mesto v tem našem prostoru. Sedaj pa to zadevo na nek način kriminaliziramo in postavljamo vse te ljudi v nek podrejen položaj. Zato predlagam, da ta zakon vsi skupaj tudi podpremo in s tem omogočimo neko normalno izvajanje te dejavnosti.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V lastnem imenu? Gospod Mirko Brulc, prosim.
Lepo pozdravljeni. Če ne bi bilo sklepa odbora, ki pravi, da se podaljša abolicija in da se pripravijo ustrezni akti, bi seveda glasoval za predlog tega zakona, sem pa prepričan, da je treba zadevo urediti. Žal mi je, da v tem sklepu ni še nekega roka za ministrstvo, v katerem bi moralo pripraviti ta podzakonski akt. Na Goriškem, kot je bilo že povedano, je ogromno vseh teh predmetov. In ti zbiralci so bili tisti, ki so to dediščino ohranili. Ogromno jo je šlo v Italijo, skrinj in tako dalje, ne samo teh vojaških predmetov. Tudi sam imam v kleti eno granato. Kjer koplješ temelje za, hišo, so predmeti pač tam. Mislim, da je treba to zadevo urediti, da je treba tem ljudem pomagati, to so strokovnjaki, ki zbirajo te zadeve, imajo prave majhne muzeje. Če bi država zahtevala, da sedaj prinesejo te predmete v goriški ali kobariški muzej, potem ne bi mogli v stavbo, toliko je tega. Varujejo te predmete na sejmih in na srečanjih v Šempetru pri Novi Gorici, so ta srečanja zelo obiskana in zelo kontrolirana tudi s strani strokovnjakov, policije, muzealcev in tako dalje. Sami so si ustvarili nek red, ki ga je pa treba spraviti v zakonsko ureditev in potem upam, da bo ta zadeva primerna. Se pravi, bom glasoval proti temu predlogu, s tem da pričakujem hitro rešitev problema.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 34. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 7. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa in lep pozdrav.