Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 26. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena ter drugega odstavka 20. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanka in poslanci: Breda Pečan, ki jo sicer vidim tukaj, Anton Anderlič, Alojz Posedel, Franci Kek. Breda Pečan se bo današnje seje udeležila. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 20. točki dnevnega reda ter predstavnika Urada predsednika Republike in kandidata za ustavnega sodnika k 24. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 26. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 16. 3. 2011. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogih za širitev dnevnega reda. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru, da dnevni red seje razširi z obravnavo Predloga zakona o finančnega poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, EPA 1602/V, nujni postopek. Predlog ste prejeli z zapisom z dne 22. 3. 2011. Želi besedo predstavnik predlagatelja, predsednik odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik predlagatelj zakona, to je skupina poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik Vlade? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo o predlogih za razširitev in prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. Kdo je za? [[68 poslancev.]] Je kdo proti? [[Nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za razširitev sprejet. Zbor bo navedeni predlog zakona, kot 3.A točko dnevnega reda, obravnaval v sredo, 30. 3. 2011. V zvezi s pravkar sprejeto razširitvijo vas obveščam, da je Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje na 52. nujni seji 18. marca 2011 na podlagi 117. in 127. člena Poslovnika Državnega zbora opravil postopek za obravnavo treh predlogov zakonov, ki urejajo isto družbeno razmerje ter predlagal Državnemu zboru, da dnevni red 26. seje razširi s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, nujni postopek, EPA 1602/V. Odbor je v obravnavo vključil tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, prva obravnava, EPA 1530/V, ki je bil uvrščen na dnevni red te seje pod 15. točko. Ker je z odločitvijo odbora ta predlog zakona izgubil svojo samostojnost, ga Državni zbor ne bo obravnaval kot samostojno točko dnevnega reda. Skupina poslancev – predlagateljev zakona pa bo v okviru obravnave 3.a točke imela pravice in dolžnosti predlagatelja po tem poslovniku. Kolegij predsednika Državnega zbora je 97. seji dne 16. 3. 2011 sklenil, da se Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij, EPA 1645/V, obravnava po skrajšanem postopku. Skupina 20 poslank in poslancev, s prvopodpisanim dr. Luko Jurijem, je na podlagi desetega odstavka 21. člena Poslovnika Državnega zbora zahtevala, da Državni zbor odloči o navedeni odločitvi Kolegija predsednika Državnega zbora. V skladu z drugim odstavkom 142. člena Poslovnika Državnega zbora se zahteva uvrsti na dnevni red prve naslednje seje zbora brez razprave in glasovanja. Zbor bo navedeno zahtevo v skladu s časovnim potekom seje zbora obravnaval kot 23.A točko dnevnega reda, in sicer danes v okviru glasovanj. Prehajamo na določitev dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in s sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 3. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je dnevni red 26. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O MATIČNI EVIDENCI ZAVAROVANCEV IN UŽIVALCEV PRAVIC IZ POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade dr. Anji Kopač Mrak, državni sekretarki na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Drage poslanke in poslanci! Sprememba Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja zajema le črtanje enega člena zakona, ki pa povzroča velika administrativna bremena oziroma velike stroške za dajalce podatkov, torej zavezance, kakor tudi za organe, ki vodijo evidence. Novela zakona bo torej prinesla le pozitivne spremembe tako za tiste, ki dajejo podatke, kot tiste, ki vodijo evidence. S spremembo zakona se namreč ukinja krajevna pristojnost za vlaganje prijav v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje kot tudi za vsa ostala tri zavarovanja, torej za starševsko varstvo, brezposelnost in zdravstveno zavarovanje. Vlaganje prijav v zavarovanje kot tudi odjav in javljanje sprememb bo po novem potekalo na enem mestu, ki ga izbere zavezanec, torej dajalec podatkov, obenem pa zaradi spremembe kraja poslovanja zavezanca ali kraja dela zavezanca ne bo več potrebna sprememba že vloženih prijav. Sprememba zakona, ki črta določbe o krajevni pristojnosti, pomeni veliko odpravo administrativnih ovir in zmanjšanje administrativnih ovir, zato bo prinesla resnično samo dobro. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici dr. Andreji Črnak Meglič.
Gospod predsednik, gospa državna sekretarka s sodelavko, kolegice in kolegi poslanci, lep pozdrav! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila Vlada. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Vlade, Zakonodajno-pravne službe in Državnega sveta. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je predstavnik predlagatelja, minister za delo, družino in socialne zadeve, povedal, da se s predlagano spremembo zakona ukinja krajevna pristojnost za vlaganje prijav v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ki so hkrati tudi prijave v druga obvezna socialna zavarovanja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je predstavila pisno mnenje in povedala, da so njihovi pomisleki odpravljeni z vloženimi amandmaji koalicije. Odbor je brez razprave sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k 1., 2. in 3. členu predloga zakona ter glasoval o členih predloga in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Janez Ribič.
Dober dan, lepo pozdravljeni, spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke vedno podpiramo zmanjšanje administriranja in nepotrebne birokracije, vendar ne za vsako ceno. Ocenjujemo, da gre pri zakonu, ki je pred nami, za smiselno poenostavitev sistema zbiranja podatkov, potrebnih za izvajanje pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Pomembno je za nas, da vlaganje prijav poteka na enem mestu, ki ga izbere zavezanec, obenem pa zaradi spremembe kraja dela zavarovanca ali kraja poslovanja zavezanca ni potrebna sprememba že vloženih prijav. Pomembno je, da bo to predvsem razbremenilo zavezance za vlaganje prijav, zagotovilo večjo zanesljivost podatkov in posredno povečalo pravno in socialno varnost zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Na odboru je Zakonodajno-pravna služba potrdila, da so njihove pripombe upoštevane z amandmaji, zato so odpravljeni tudi naši pomisleki. Zato podpiramo tudi skrajšani postopek zakona in zakon sam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav kolegicam in kolegom, tudi državni sekretarki s sodelavko. S predlagano spremembo zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja se ukinja krajevna pristojnost za vlaganje prijav v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ki so hkrati tudi prijave v druga obvezna socialna zavarovanja. Vlaganje prijav poteka na enem mestu, ki ga izbere zavezanec, obenem pa zaradi sprememb kraja dela zavarovanca ali kraja poslovanja zavezanca ni potrebna sprememba že vloženih prijav. S tem bo olajšano poslovanje zavezancev za vlaganje teh prijav, predvsem poslovnih subjektov v gospodarstvu in v negospodarstvu. Olajšava pomeni odpravo zelo velike administrativne ovire, za katero so že večkrat podali pobudo poslovni subjekti in tudi državni organi. Cilj predlaganih sprememb je poenostavitev sistema zbiranja podatkov, potrebnih za izvajanje pokojninskega in invalidskega zavarovanja, razbremenitev zavezancev za vlaganje prijav organa, ki sprejema prijave, in upravljavca matične evidence. Zaradi enostavnejšega sistema zbiranja podatkov se povečuje tudi stopnja pravilnosti, konsistentnosti in ažurnosti teh podatkov, saj se z zmanjševanjem števila potrebnih prijav podatkov tudi zmanjša verjetnost napak in zamud pri teh prijavah. V Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da bo predlog zakona prinesel poenostavitev in s tem manj birokracije ter večji pregled nad podatki, potrebnimi za izvajanje pokojninskega in invalidskega zavarovanja, zato bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi. Pri spremembi zakona o matični evidenci zavarovancev uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja gre dejansko le za spremembo enega člena oziroma določbe o krajevni pristojnosti pri vlaganju prijav podatkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, kar bo nedvomno omogočilo enostavnejši postopek prijav do podatkov za zavezance, istočasno pa bodo odpravljene nekatere administrativne ovire in doslej nastajajoči administrativni stroški, torej tudi za dolgoročno zmanjšanje stroškov javne uprave, za razbremenitev organov, ki sprejemajo prijave in ne nazadnje je to vsekakor pozitivna in koristna rešitev za zavezance za prijavo podatkov, to je predvsem za delodajalce. V Slovenski nacionalni stranki smo in bomo vedno podpirali takšne in podobne predloge sprememb ali dopolnitev zakonov, ki bodo zagotovile smotrno racionalizacijo kakršnihkoli administrativnih stroškov in sledile načelu gospodarnosti na področju javne uprave. Žal pa tudi ugotavljamo, da to ni edini zakon, ki bi ga bilo treba spremeniti v tem vsebinskem segmentu, ampak da bi se tega načela oziroma cilja morali lotiti tudi na drugih ministrstvih. Prav nasprotno pa se ponekod s tem vprašanjem sploh ne ukvarjajo ali celo delajo v nasprotni smeri. Podatek o povečevanju administracije in ponekod kadrovskega obsega, se pravi število zaposlenih v javni upravi, potrjuje takšno trditev. Zato v Slovenski nacionalni stranki pričakujemo in zahtevamo od Vlade, predvsem pa od njenega predsednika, da naloži vsem svojim ministrom, da vsak v svojem sektorju v doglednem času preveri in ugotovi vse možnosti racionalizacije administrativnih postopkov in posledično kadrovsko racionalizacijo in razbremenitev proračuna. Vlada sicer deklarativno ne malokrat izjavlja in obljublja takšne in podobne ukrepe v smislu zmanjšanja števila zaposlenih uradnikov po tisočerih pisarnah, razno raznih državnih uradov, agencij, direktoratov, skladov, inšpektoratov itn., v resnici pa je to trd oreh in kot vidimo, ga ne uspeva zlomiti. Jasno je kot beli dan, da slovensko gospodarstvo, realni sektor zdaleč ni več v stanju vzdrževati in plačevati tako obsežne za našo relativno malo državo, številne, predrage in neproduktivne administracije. Če smo odkriti, smo pri tem dejansko sokrivi tudi mi sami kot zakonodajalec, pri čemer pa lahko mirne duše trdimo, da imamo opozicijski poslanci čisto vest, kajti več kot opozarjati in zahtevati ne moremo, smo žal za enkrat še v manjšini in zmeraj preglasovani. Če se vrnem na predmetno zadevo, to je naše soglasje glede ciljev predlaganih sprememb, ki bodo zagotovile poenostavitev sistema zbiranja podatkov, potrebnih za izvajanje pokojninskega in invalidskega zavarovanja, za razbremenitev zavezancev za vlaganje prijav za povečanje stopnje pravilnosti, konsistentnost in ažurnosti tovrstnih podatkov in evidenc, bomo v Slovenski nacionalni stranki vsekakor glasovali za takšen predlog spremembe zakona. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Miran Jerič.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovana državna sekretarka s sodelavko, cenjene kolegice in kolegi poslanci! Za izvajanje obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja so potrebni podatki, ki se vodijo v matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic. Zakon o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja je bil sprejet na podlagi 203. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Vodenje matične evidence obsega vrsto opravil, ki jih morajo izvajati tako dajalci podatkov kot tudi upravljavci evidenc, da se doseže na eni strani popolnost in na drugi strani pravilnost zajetih podatkov. Sprememba v Predlogu zakona o spremembi Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja ureja možnost, da zavezanci vložijo prijavo, odjavo ali spremembo podatkov o pokojninskem in invalidskem zavarovanju pri katerikoli enoti ali izpostavi pooblaščenega zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije za vse svoje zavarovance, ne glede na kraj opravljanja dela ali drugo okoliščino. Obenem zaradi spremembe okoliščin, na katere je bila do sedaj vezana določitev krajevne pristojnosti za vložitev prijave, ni več treba vložiti sprememb podatkov o zavarovanju oziroma odjav predhodnega in prijav novega zavarovanja. S spremenjenimi pravili glede kraja vložitve prijave v zavarovanje se zmanjša število vloženih prijav in odjav zavarovanja, ki so obveznost zavezancem, s tem pa tudi zmanjša obremenitev organa, ki sprejema te prijave, in sicer Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije in organa, ki vodi evidenco podatkov o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, to se pravi ZPIZ-a ter drugih uporabnikov ter podatkov Zavoda Republike Slovenije za zaposlovanje, Statističnega urada Republike Slovenije in tudi Davčne uprave Republike Slovenije. Ker menimo, da s tem zakonom ne olajšamo samo dostopa državljank in državljanov do pravic, ki jim pripadajo iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ampak tudi poenostavljamo sistem zbiranja podatkov ter hkrati zagotavljamo večjo popolnost in pravilnost posredovanih podatkov, bomo predlog zakona v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Rezman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zakon o katerem pravkar teče beseda, res ni zelo zahteven v tehničnem smislu, vendar ni nepomemben. Prav nasprotno. S to enostavno rešitvijo pomeni veliko pridobitev na različnih področjih in zato je pri nepovezanih poslancih naletel na naklonjenost in na podporo. Sicer je pa tudi čas za to, da se ta določba o krajevni pristojnosti spremeni, saj izvira še iz časa Socialistične federativne republike Jugoslavije. In dve desetletji sta najbrž res dovolj, da kaj posodobimo in da posodobimo zajemanje podatkov in upravljanje z njimi, tudi z ozirom na to, kar nam omogočajo sodobne informacijske tehnologije. Zakon, kakršen je sedaj, je precej zapleten po nepotrebnem, in rešitve, ki jih predlaga, prinašajo razplet teh nepotrebnih postopkov, v povezavi s tem pa že tolikokrat omenjeno razbremenitev in doseganje načrta o 25 % zmanjšanju administrativnih ovir še v letošnjem in v naslednjem letu, pa tudi zmanjšanje nepotrebnih opravil in stroškov, ki so s tem zvezani. Rešitev govori na dolgi rok o zmanjšanih stroških. Na kratek rok ni čisto tako, zato ker bodo tisti, ki upravljajo te podatke, tisti, ki jih bodo po novem morali na drugačen način, bodo morali posodobiti svojo informacijsko podporo in usposobiti tudi ljudi, ki bodo znali s temi informacijskimi bazami ustrezno manipulirati. To pomeni torej neko finančno in tudi delovno obremenitev tistih, ki s temi bazami podatkov upravljajo. Ker pa je cilj usmerjen dolgoročno, je jasno, da so ti napori, ki bodo vloženi, in tudi sredstva v tem daljšem časovnem obdobju opravičljivi in zato potrebni naše podpore. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo ta predlog zakona podprli, ker za vse tiste, ki so vezani na te matične evidence, pomenijo poenostavljeno in posodobljeno obliko dela.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila dr. Andreja Črnak Meglič.
Še enkrat lepo pozdravljeni. Zakon o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja ureja matično evidenco, ki vsebuje podatke za izvajanje pokojninskega in invalidskega zavarovanja. S spremembo zakona, ki je predlagana, se ukinja krajevna pristojnost za vlaganje prijav v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ki so hkrati tudi prijave za druga obvezna socialna zavarovanja. S tem bo olajšano poslovanje zavezancev za vlaganje teh prijav, predvsem poslovnih subjektov v gospodarstvu in negospodarstvu. Olajšava pomeni odpravo zelo velike administrativne ovire, za katero so že večkrat dali pobudo tako poslovni subjekti kot državni organi. Sprememba je predvsem tehnična. Z njo se poenostavlja sistem zbiranja podatkov, posredno pa pomeni tudi večjo popolnost in pravilnost posredovanih podatkov, s čimer se bo povečala tudi pravna in socialna varnost zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega sistema. Socialni demokrati predlagamo, da spremembo zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja tako kot na Odboru za delo, družino in socialne zadeve in invalide poslanke in poslanci podprete tudi na seji Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Marijan Pojbič.
Spoštovani! Predlagani zakon o spremembi zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega zavarovanja črta dosedanji 24. člen spremenjenega zakona. Predlagana sprememba zasleduje načelo ekonomičnosti in gospodarnosti, saj je dosedanje izvajanje 24. člena zakona zavezancem za sporočanje podatkov o zavarovancih po zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju povzročalo odvečne stroške in komplikacije, saj so morali oddati prijavo na točno določeni enoti zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje oziroma na točno določeni izpostavi zavoda za zdravstveno zavarovanje. Po sprejetju novele zakona, ki črta krajevno pristojnost oddajanja prijav, pa bo možno oddati prijavo, odjavo ali spremembo podatkov o invalidskem zavarovanju pri katerikoli enoti ali izpostavi pooblaščenega Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. To spremembo bomo podprli, saj gre za sicer kratek a koristen zakon. Želimo, da bi Vlada Republike Slovenije tudi v prihodnje vlagala v sprejetje zakone, ki so nesporno pozitivni, pozitivno naravnani z vidika zmanjševanja stroškov državnih organov in z vidika poenostavitve pri poslovanju s pravnimi in fizičnimi osebami. V Slovenski demokratski stranki bomo ta predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA V ZEMLJIŠKI KNJIGI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 17 poslank in poslance, s prvopodpisanim mag. Borutom Sajovicem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja zakona mag. Borutu Sajovicu.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Prijazen pozdrav državnemu sekretarju, kolegice in kolegi! V poslansko proceduro smo po našem mnenju ponovno vložili predlog zakona, ki je še kako pomemben in potreben. Gre namreč za zakon o zemljiški knjigi. Ni skrivnost, da je zakon po vetu na Državnem svetu padel. Danes imamo pred sabo novo dopolnjeno obliko, ki vse tiste sporne dileme in težave odpravlja, smo pa prepričani, da so predlagane rešitve dobre in ustrezne. Veljavni zakon o zemljiški knjigi je bil sprejet že davnega leta 2003. Bistvene rešitve zakona so bile na eni strani ureditev zemljiškoknjižnih postopkov in pravil vodenja zemljiške knjige, opredelitev zemljiške knjige kot pomembne javne knjige, kar je poudarilo njeno temeljno funkcijo, ki je javna objava vseh podatkov o pravicah na nepremičninah in pravnih dejstvih, povezanih z nepremičninami, ki so še kako pomembna za pravne postopke. Zakon je bil noveliran leta 2007 in 2009. Prva novela je določila vlaganja elektronskih predlogov v zemljiško knjigo in s tem tudi formalizacijo zemljiške knjige oziroma, če povemo po domače, končen vstop zemljiške knjige in zemljiškoknjižnih postopkov v 21. stoletje. Obsežna informatizacija postopkov in sistema zemljiške knjige se je vlekla, zato je novela ZZK-1B, ki je bila sprejeta 2009, uporabo in zagon elektronizacije zemljiške knjige odložila na 1. maj leta 2011. Predlog novele, ki smo ga poslanci vložili v parlamentarno proceduro, nadgrajuje do sedaj sprejete rešitve in jih pelje še korak naprej. Naš cilj je popolna informatizacija zemljiške knjige. Bistvene rešitve obravnavane novele bi lahko strnili v naslednje tri točke. Na eni strani poenostavljamo in opredeljujemo hitrejše postopke za državljane in državljanke ob hkratnem povečanju njihove in tudi naše skupne pravne varnosti v teh postopkih. Pomembna se nam zdi tudi razbremenitev sodišč na ravni tehničnih opravil, kajti delo, ki so ga do sedaj opravljali zemljiškoknjižni referenti, bodo po novi ureditvi opravljali notarji. Nova pomembna ureditev je tudi vlaganje samih zemljiškoknjižnih predlogov. Po predlagani ureditvi je vložitev zemljiškoknjižnih predlogov v osnovi, še enkrat poudarjam, notarsko delo. Poleg notarjev pa bodo to lahko opravljale tudi fizične in pravne osebe v svojem imenu, tudi odvetniki, gospodarske družbe, ki izpolnjujejo pogoje za opravljanje storitev v prometu z nepremičninami, državno in občinsko pravobranilstvo kot zastopnik predlagatelja in tudi fizične osebe. Popolna informatizacija poslovanja zemljiške knjige, vsi postopki, ki so bili vezani na vpise v zemljiško knjigo in kasnejšo uporabo teh podatkov v različnih postopkih, bodo sedaj potekali v elektronski obliki. Kljub temu da ne gre zgolj in izključno za elektronsko obliko, pa bo vsem na voljo tudi centralno vložišče pri Okrožnem sodišču v Ljubljani, na katerem bo še naprej možno ne samo elektronsko, pač pa tudi pisno vlaganje vlog. Sam Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi sledi v celoti pripombam in mnenju Državnega sveta, ki je bilo izpostavljeno. Predvsem so ključne spremembe, ki naj bi po mnenju Državnega sveta bistveno krčile postulacijsko sposobnost. Predlog novele ustrezno odpravlja vse te pomisleke, saj bo lahko po predlagani ureditvi zemljiškoknjižni predlog v elektronski obliki sestavil, izpolnil in poslal prav vsakdo. Rešitve in določbe predloga zakona pomenijo zagotovo v praksi nadgradnjo obstoječega sistema zemljiške knjige, kar je še kako v dobro državljanov kot vseh ostalih zainteresiranih, ki se z zemljiškoknjižnimi postopki ukvarjajo. Rešitve so po mojem mnenju smiselne, dobre in predstavljajo zadnji korak k procesu popolne informatizacije zemljiške knjige, zato se tudi nadejam, da bo po odločitvi na matičnem odboru zakon dobil podporo tudi v parlamentu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi obravnaval 9. marca 2011 na 29. seji, prvopodpisani predlagatelj je gospod Sajovic, objavljen pa je bil v Poročevalcu. Imeli smo naslednje dokumente: mnenje Vlade, Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev, Sodnega sveta, Gospodarske zbornice in Notarske zbornice. Predstavnik predlagateljev gospod Sajovic je povedal približno to, kar smo zdajle slišali. Zakonodajno-pravna služba oziroma gospod Divjak je v predstavitvi njihovega mnenja povedal, da bi glede na obsežnost predlaganih sprememb in dopolnitev kazalo to materijo urejati z novim zakonom in ne s spremembami zakona. Glede pripomb k 40. in 93. členu pa je povedal, da so upoštevane v vloženih koalicijskih amandmajih. Gospa Pivkova iz Sodnega sveta je v predstavitvi njihovega pisnega mnenja povedala, da Sodni svet predloga zakona ne podpira v celoti, ker bi določene predlagane rešitve utegnile vplivati na pravno varnost državljanov. Predstavnika Gospodarske zbornice Slovenije, Borut Gržinič in Franci Gerbec, sta rekla, naj se pri omejevanju postulacijske sposobnosti glede vlaganja zemljiškoknjižnih predlogov upošteva pravna mera, podobno kot je to urejeno pri omejevanju poslovne sposobnosti. Odboru sta predlagala sprejetje več amandmajev, ki bi po njunem mnenju ustrezneje urejali postopke vpisov v zemljiško knjigo, a se poslanci za sprejetje teh amandmajev v obliki amandmajev odbora niso odločili. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SD, Zares in DeSUS, torej koalicijskih poslanskih skupin, k šestim členom, ni pa sprejel amandmajev opozicije oziroma Poslanske skupine SDS k sedmim členom ter ni glasoval o amandmajih Poslanske skupine SDS k vsem preostalim členom, ker so ti postali brezpredmetni. Odbor je na koncu glasoval o vseh členih predloga zakona in jih potrdil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, Lepo pozdravljeni! Danes obravnavate predlog zakona o zemljiški knjigi oziroma sprememb in dopolnitev k temu zakonu, ki ga je vložila v postopek skupina poslancev. Ta zakonski predlog v pretežni meri, pravzaprav kar večinoma, povzema rešitve, ki jih je Vlada predlagala v lanskem letu, ko je bil ta zakon obravnavan v parlamentu in kasneje zavrnjen s strani Državnega sveta. Temeljni zakon o zemljiški knjigi je bil sprejet leta 2003. Razlogi za sprejetje tega temeljnega akta so bili predvsem trije. Eden je bil uskladitev zemljiškoknjižnih postopkov s takrat sprejetim stvarnopravnim zakonikom. Drugi razlog je bil zagotoviti sistemsko zaokroženo ureditev vseh pravil zemljiškoknjižnega prava in tretji, ki se najbolj povezuje z današnjim predlogom zakona, je bil prilagoditi in uvesti nova pravila o informatizirani glavni knjigi zemljiške knjige z možnostjo splošnega neposrednega elektronskega dostopa. Kasneje sta bili sprejeti dve noveli, in sicer prva novela A v letu 2007, ki je uvedla zakonsko podlago za vlaganje elektronskih predlogov in tudi vnesla zakonsko podlago za uvedbo enotne krajevne pristojnosti oziroma odpravo posameznih krajevnih pristojnosti za odločanje o zemljiškoknjižnih predlogih. Tehnična izvedba teh rešitev je terjala precej časa, zato je bila z novelo B, ki je bila sprejeta leta 2009, sprejeta odločitev o odložitvi uveljavitve te ureditve, in sicer na 1. maj leta 2011. Zakaj je vse to pomembno in zakaj to posebej izpostavljam? To izpostavljam zaradi tega, ker je ta predlog zakona, ki je danes pred vami, v bistvu zaključek tega procesa, ki se je začel pred domala desetletjem. Ta zakon, ki je danes pred vami, pomeni namreč uresničitev popolne informatizacije zemljiške knjige, ki je bila začrtana že v letu 2007. Vlada Republike Slovenije podpira predlagane rešitve predloga zakona. Med zakonodajnim postopkom obravnave vladnega predloga novele je bilo največ pomislekov izraženih glede predlagane ureditve vlaganja zemljiškoknjižnih predlogov. Vlada meni, da predlog zakona, ki je danes pred vami, v ustrezni meri na primeren način te pomisleke odpravlja in daje jasne odgovore na postulacijsko sposobnost in na vsa vprašanja, ki so se postavljala z morebitno omejitvijo te sposobnosti v preteklih postopkih. Po predlagani ureditvi lahko zemljiškoknjižni predlog v elektronski obliki sestavi oziroma izpolni in pošlje vsakdo oziroma vsak, ki ima pravni interes za dosego vpisa v zemljiško knjigo. Po predlagani ureditvi je vložitev zemljiškoknjižnega predloga notarsko opravilo. Notar mora v imenu predlagatelja vložiti zemljiškoknjižni predlog kot pooblaščenec predlagatelja. Poleg tega pa ta predlog prinaša tudi neke druge možnosti, in sicer lahko tak predlog vloži tudi vsaka fizična ali pravna oseba v svojem imenu, kot zastopnik predlagatelja lahko tak predlog vloži tudi odvetnik, samostojni podjetniki ali gospodarske družbe, ki izpolnjujejo pogoje za opravljanje storitev posredovanja v prometu z nepremičninami, prav tako lahko vlagajo takšne predloge in ne nazadnje lahko tak predlog vložita tudi državno ali občinsko pravobranilstvo. Z amandmajem, ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu, je bil predlog zakona dopolnjen in zdaj omogoča predlagatelju neposredno vlaganje predloga za vknjižbo lastninske pravice v svojo korist v vrstnem redu vložitve tega predloga tudi neposredno na zapisnik pri sodišču. Ministrstvo za pravosodje ugotavlja, da so predlagane rešitve usklajene z Vrhovnim sodišče Republike Slovenije kot predstavnikom sodstva in subjektom, ki je zadolžen za projekt informatizacije zemljiške knjige. Kot sem že povedal, Vlada predlog zakona podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Anton Urh.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS o spremembah in dopolnitvah zakona o zemljiški knjigi. Spremembe zemljiškoknjižnega sistema so že bile predmet obravnav tako na samih sejah Državnega zbora v tem mandatu kot tudi predmet usklajevanj. Spremembe v smeri optimizacije in formalizacije izvajanja procesov zemljiškoknjižnih zadev so po našem mnenju vsekakor potrebne. Tudi v teh zadevah je nujno slediti informacijskim in komunikacijskim tehnologijam. Slednje gotovo sledi povečanju učinkovitosti delovanja pravosodnih inštitucij, predvsem sodišču v teh postopkih pospešitve odpravljanja sodnih zaostankov ter tako tudi skrajšanju trajanja teh postopkov. Z določenimi rešitvami smo se že ob obravnavi vladnega predloga lani v jeseni večinoma strinjali vsi poslanci Državnega zbora, razhajanja so bila le na nekaterih točkah in so bila odločilna ob ponovnem glasovanju. Zato smo poslanci tisti, ki smo vlagatelji te novele, ki predstavlja sprejemljivo rešitev glede kvalificiranih vlagateljev zemljiškoknjižnih predlogov. Predlog po naši oceni stremi k ciljem zagotovitve učinkovite in optimizirane informatizacije zemljiške knjige, zagotovitve večje pravne varnosti na tem področju ter strankam prijaznejšim, hitrejšim in racionalnim zemljiškoknjižnim postopkom. To so razlogi, ki govorijo tako v prid našega so podpisništva kot tudi v prid glasovanja za zakon. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod državni sekretar! Očitno je zakon o zemljiški knjigi zahteven zakon, saj je deležen številnih razprav in popravkov, ki so nam jih ponujali tako Vlada in stranke, ki ponujajo razpravo in sprejetje različnih verzij, ki pa doslej niso bile sprejemljive tako za večino v Državnemu zboru kot za predstavnike Gospodarske zbornice, Sodnega sveta, občin in Zakonodajno-pravne službe. V letu 2007 je bil sprejet Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi, ki je uveljavljal kar nekaj novih rešitev za odločanje o zemljiškoknjižnih predlogih, med drugim tudi, da lahko v klasični obliki predlagajo vsi, v kasnejših predlaganih zakonih pa se je ta možnost zavračala in se je ta možnost dala le notarjem in odvetnikom. Predlagana novela to sedaj spreminja in odpira možnost vlaganja širšemu krogu vlagateljev in s tem popravlja vladno različico novele, ki pa ni doživela podpore v Državnemu zboru. Tako ima sedaj možnost vložiti zemljiškoknjižni predlog fizična ali pravna oseba, v svojem imenu samostojni podjetnik ali gospodarska družba ter državno ali občinsko pravobranilstvo. Sigurno se moramo strinjati in se ne da mimo tega, da je zemljiškoknjižni postopek sodni postopek, zato pa je tudi postulacijska sposobnost ustrezno omejena. Gre praktično za popravljeno verzijo zakona, ki ga je pripravila Vlada in ni doživel podpore v Državnemu zboru. Predlagatelj pojasnjuje, da predlog vsebuje pripombe in rešitve iz razprav iz prejšnjih predlogov, ko niso imeli podpore, bistveno se nam zdi zapisano v 125.a členu, da lahko zemljiškoknjižni predlog vloži predlagatelj neposredno sam, seveda če to želi. O podrobnosti zakona smo že veliko razpravljali, zato ne bi bilo prav, da se ponavljamo. Sigurno je predlagani zakon sprejemljiv in ga kaže podpreti, saj ponuja pozitivne spremembe. Gre za poenostavitve, kar se pa za prejšnji predlog zakona ne bi moglo reči, saj je šlo predvsem za oženje pravic vlaganja zemljiškoknjižnih predlogov. Pa vendar ostajajo pomisleki o uskladitvi vložitve, ki bo elektronizirana in bo zahtevala postopek za vložitve po enakem sistemu vseh, ki bodo vlagali. Zemljiškoknjižna parcela bo morala imeti svoj zemljiškoknjižni predlog in vsaka zemljiška parcela bo morala imeti svojo sodno takso, kar po vsej verjetnosti pomeni, da bodo tudi notarji zaračunali več predlogov, veljalo bo tudi za tiste, ki bodo vlagali sami. Za vsako zemljiško parcelo posebej se bo moral izpisati poseben zapis in za vsako zemljiško parcelo bo moral biti tisti, ki vlaga, vložiti posamezen zemljiškoknjižni predlog. Do sedaj je bilo možno tri zemljiškoknjižne parcele obdelati v enem notarskem zapisu in v enem predlogu zapis v zemljiško knjigo, po novem to ne bo več možno. Sicer pa se bodo v praksi pojavljale še kakšne pomanjkljivosti, ki pa jih bo možno tudi čez čas popraviti. Predlog zakona je dobronameren, zato ga bomo v Slovenski nacionalni stranki tudi podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Posebej pozdravljen državni sekretar s sodelavko. Danes obravnavamo novelo zakona o zemljiški knjigi, ki smo jo vložili koalicijski poslanci s prvopodpisanim mag. Borutom Sajovicem. Ugotovimo lahko, da je predlog, ki ga danes obravnavamo, tretji poizkus noveliranja zakona o zemljiški knjigi, katerega cilj je informatizacija in elektronizacija zemljiške knjige. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije menimo, da so rešitve in določbe predloga zakona o spremembah zakona o zemljiški knjigi dobre, so po meri državljank in državljanov Republike Slovenije in v skladu s sodobnimi trendi informatizacije in uvajanja e-uprave. Rešitve, ki jih zakon predvideva in uvaja ter so bile predstavljene s strani mag. Sajovica, smiselno povzamejo v preteklosti vložene novele zakona in jih nadgrajujejo s predlogi, ki odpravljajo bojazni Državnega sveta glede krčenja sposobnosti posameznika, da daje svojim dejanjem pravno relativno obliko. Predlog zakona uvaja rešitev, ki omogoča, da zemljiškoknjižni predlog v elektronski obliki sestavi oziroma izpolni in pošlje vsakdo oziroma vsak, ki ima pravni interes za dosego vpisa v zemljiško knjigo. Pri obravnavi zakona na matičnem delovnem telesu je bil sprejet tudi amandma, ki omogoča predlagatelju neposredno vlaganje predloga za vknjižbo lastniške pravice v svojo korist v vrstnem redu vložitve tega predloga tudi na zapisnik pri sodišču. Pred nami je torej predlog zakona, ki je po vetu Državnega sveta in številnih razpravah oblikovan tako, da sledi duhu novele zakona, ki ga je v letu 2010 v parlamentarno proceduro vložila Vlada Republike Slovenije, obenem pa ga je nadgradil s predlogi Državnega sveta in tako predstavlja zaokroženo zakonodajno celoto, ki podaja smiselne, učinkovite in dobre rešitve ter predstavlja zadnji korak k procesu informatizacije zemljiške knjige. Amandma, ki ga je k predlogu zakona vložila Slovenska demokratska stranka, pa žal ne sledi temu duhu zakona. Informatizacija zemljiškoknjižnih postopkov je ustrezna rešitev, ki jo predvideva že zakon iz leta 2007, iz časa, ko je bila na oblasti še Slovenska demokratska stranka. Danes z amandmaji tej informatizaciji nasprotujejo oziroma želijo ohraniti pisno vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov na katerem koli sodišču. Eden izmed pomembnih učinkov, ki jih novela zakona predvideva, je poenostavitev in pospešitev postopkov ob znižanju stroškov tako za državo kot za državljane. Z amandmajem Slovenske demokratske stranke k 125. členu in drugim členom bi te pozitivne učinke odpravili. S takšnimi predlogi, bi se novela zakona z vidika državljank in državljanov Republike Slovenije poslabšala, zato v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlaganega amandmaja ne bomo podprli. Pričakujemo, da bo zakon, ki uvaja dobre in smiselne rešitve ter predstavlja zadnjo stopnico procesa, ki je bil začet v letu 2007, dobil široko podporo med poslankami in poslanci Državnega zbora, prav tako pa bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlagani zakon podprli, saj prinaša dobre rešitve.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Rezman.
Tudi poslanci v nepovezani skupini Solidarnost bomo podprli ta predlog zakona, pri čemer je morebiti za uvod dobro reči, da obžalujemo, da ta zakon ni bil že zdavnaj sprejet, kajti če bi bile pripombe in pomisleki, ki so bili izrečeni, in amandmaji, ki so bili predlagani, nekateri morebiti dopolnjeni in sprejeti v prejšnjem postopku sprejemanja, bi ta zakon zdaj že imeli za seboj. Treba je reči, da si je Vlada za enega izmed ciljev že pred leti zadala urejeno, bolj organizirano delo sodišč na sploh in oddelka za zemljiško knjigo še posebej. Pri čemer je treba tudi priznati, da so bili v zvezi z zemljiškoknjižnimi postopki zabeleženi pozitivni rezultati, da gre za to, da so lažje dostopni podatki, da gre za to, da se je hitrost dramatično spremenila, v prid torej govori vsem tem poizkusom in verjetno tako opogumljeni z dobrimi rezultati so na Ministrstvu za pravosodje želeli ta proces tudi dokončati, kakor je bilo danes že povedano. Sledili so pri tem ciljem, da bi se res popolnoma informatizirali postopki, da bi se uredila informatizirana zbirka listin, da bi se zmanjšali administrativni in drugi nepotrebni postopki v zemljiškoknjižnih procesih, s tem pa bi se konec kocev tudi zmanjšali v povezavi s tem stroški sodišč. Sodišča bi se razbremenila tudi pomožnih del, pri čemer je treba opozoriti, da se sodniki ne ukvarjajo s temi zemljiškoknjižnimi procesi, tako da kaj bistvenega napredka v zvezi z zaostanki na sodiščih verjetno to ne bi pomagalo doseči. Vendar pa, kot smo rekli, mi smo sami tudi prepričani, da tečejo stvari v pravo smer, in da gre verjetno, upam, da se ne motimo preveč, predlagateljem predvsem za to, da bi se razbremenila sodišča. In ta razbremenitev sodišč je šla po njihovem predlogu v smer, da so ta dela morala biti ne samo racionalizirana, ampak nekatera tudi prerazporejena. In ravno to je postalo potem tudi tarča kritik in na koncu veta in neuspelega ponovnega sprejetja zakona, ki je bil z vetom zavrnjen. Tisto, kar je bilo v naši poslanski skupini moteče, je bilo povedano že v prejšnjem postopku, sedaj samo ponavljamo, mi sami tudi menimo, da je bila ta postulacijska sposobnost preveč okrnjena, preveč zožena v samo določene upravičene vlagatelje, da je torej omejitev samo na elektronsko vlaganje bila morebiti tudi preveč restriktivna. Sami smo, tudi to je korektno povedati, podprli tudi nekatere predloge za amandmaje takrat poslanske skupine SDS. Danes vidimo, se nekateri predlogi v obliki amandmajev ponavljajo. Mi bi, če se ne bi bali, da ta predlog amandmaja SDS v bistvu poruši konstrukcijo tega zakona, njihov predlog podprli, ker na nek način uvaja, če smemo tako reči, vse na enem mestu, bi torej za upravičene vlagatelje, zlasti za fizične osebe, še bistveno bolj poenostavili vse skupaj. Ampak če bi to sprejeli, bi se verjetno zakon sesul, ne bi bil več koherenten in ga kot takega ne bi mogli sprejeti. To bo, kakor bomo verjetno v razpravi ponovno podučeni, razlog za to, da ne bomo podprli amandmaja SDS, sicer smo pa njihovi osnovni ideji bili naklonjeni. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o zemljiški knjigi podprli.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Janez Kikelj.
Spoštovani predsednik, kolegice, kolegi, spoštovani državni sekretar! Predlagano novelo zakona o zemljiški knjigi bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli, pa čeprav se nekatere rešitve iz te novele oddaljujejo od prvotnih ciljev urejanja zemljiške knjige. Zaključuje se večletni proces prilagajanja in posodabljanja zemljiškoknjižnih postopkov. Elektronsko vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov in drugih vlog v zemljiškoknjižnih postopkih bo posledično vplivalo tudi na racionalnejšo poslovanje sodišča, kar je cilj na eni strani, ter na drugi strani skrajšan čas odločanja v zemljiškoknjižnih postopkih. Predlagana ureditev novele se od tiste, ki je bila žal po izglasovanem vetu v Državnem svetu zavrnjena, razlikuje, tako da lahko zemljiškoknjižni predlog, ki je sicer notarsko opravilo, vloži tudi vsaka fizična ali pravna oseba v svojem imenu. Kot zastopnik predlagatelja je to lahko tudi odvetnik, samostojni podjetnik posameznik ali gospodarska družba, ki izpolnjuje pogoje za opravljanje storitev posredovanja v prometu z nepremičninami, seveda če je v tem poslu sodelovala, ter državno ali občinsko pravobranilstvo. Pisne vloge udeležencev, ki jih ne zastopajo odvetnik, notar ali državno pravobranilstvo, bo po novem sprejemalo eno samo centralno vložišče. Z rešitvami, ki jih prinaša ta novela zakona o zemljiški knjigi, se upoštevajo pomisleki in mnenja Državnega sveta ter nekaterih drugih zainteresiranih. Zemljiškoknjižne predloge lahko v elektronski obliki sestavi oziroma izpolni in pošlje vsakdo oziroma vsak, ki ima pravni interes za dosego vpisa v zemljiško knjigo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov si želimo, da bodo zemljiškoknjižni postopki potekali hitreje in da se bo povečala tudi pravna varnost posameznikov v pravnem prometu z nepremičninami. Naša poslanska skupina bo predlagano novelo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Novela zakona o zemljiški knjigi ima že dolgo brado. To je zdaj že tretji poskus, ki so ga vložili koalicijski poslanci, pred tem je bil en poskus, ki ga je zavrnil Državni svet z vetom in zelo upravičeno, ker je drastično omejeval postulacijsko pravico, to se pravi sposobnost državljanov, da vlagajo zemljiškoknjižne vpise. Sledil je zakon SDS, ki je vse te pomanjkljivosti odpravljal, ampak ker je bil opozicijski zakon, ste ga zavrnili. Vložili ste preko poslanske skupine nov zakon, ki je izboljšava, ki omogoča informatizacijo in elektronsko vodenje zemljiške knjige, vendar še vedno na zanimiv način in na poseben način omejuje postulacijsko sposobnost. Zato, gospe in gospodje, v poslanski skupini SDS bomo dosledno zastopali interese občanov, kajti z zemljiško knjigo je tangiran sleherni občan. In ne sprejemamo omejitve, da lahko vlaga sam samo tisti, ki razpolaga z digitalnim potrdilom oziroma elektronskim podpisom. To je v današnjem času dokaj drastična omejitev in nikdar ne sme biti tako drastična. Mi spoštujemo slovenske državljane in ureditev mora na podlagi sprememb, ki pomenijo izboljšave v tehniki, biti takšna, da je dostop do zemljiške knjige možen vsakemu, kot je bilo v času Marije Terezije, zato ne bomo dovolili, da se naše državljane žali in podcenjuje. Pravzaprav zastopamo popolnoma isto stališče kot ga zastopa Sodni svet, ki je na obravnavi prek Vesne Pavlič Pivk, predstavnice Sodnega sveta, opozoril, da bi sedanja možnost, ki bi odpravila tudi krajevno pristojnost, otežila zbiranje dokazovanja pravnih dejstev. , Predstavnik Sodnega sveta pravi, da zakon odstopa od temeljnih načel zemljiške knjige, in ponovno poudarja skrb, da bodo stranke imele morda nekoč v prihodnosti večjo težavo zbirati dokaze in dokazovati pravna dejstva, ki so podlaga za vpis v zemljiško knjigo. To je direktno nakazilo, da bo zakon, ki bo sprejet, protiustaven, ker odpravlja načelo enakosti pred zakonom. In gospe in gospodje, jaz s tega mesta v imenu poslanske skupine pozivam, da ne izsiljujete zopet s protiustavnim zakonom, kajti popolnoma enake zadržke do omenjenega zakona sta predstavila tudi predstavnika Gospodarske zbornice in tudi z vsemi temi argumenti se v poslanski skupini SDS strinjamo. Neomejeno postulacijsko sposobnost je treba dati in mi se strinjamo s tem, kar je predstavnik Gospodarske zbornice poudaril, da je treba govoriti o vsakem državljanu, o vsaki pravni osebi, ki mora imeti takšno pravico, ki je primerljiva z ureditvijo v evropski ureditvi. Treba je predlagati evropsko ureditev, ne pa, kot je dejal predstavnik Gospodarske zbornice, uvajati unikatne ureditve. Tu je bilo posebej poudarjeno, da je v Avstriji po sodnem redu zapovedano, da morajo notarji in odvetniki vlagati v elektronski obliki, vsi drugi pa lahko vlagajo normalno na sodišču v pisni obliki. In to pisno obliko potem sodišče pretvori v elektronsko obliko. Pri nas te pravice državljanom ne želite dati in se sprašujemo, zakaj tako vztrajno spremljanje interesov samo določenih cehov, kar je, kot vam dopovedujejo vsi, protiustavno in nesprejemljivo. In še ena zadeva je, na katero so opozorili tudi izven politike – zaznambe. Zaznambe v zemljiško knjigo so lahko vlagali doslej vsi, sedaj pa je takšna rešitev le za notarje. Izrazi interes Poslanske skupine LDS in s tem celotne koalicije je, da omogoča poseben zaslužek, posebno delo za notarje, odvetnike, s čimer se v Poslanski skupini SDS seveda ne strinjamo in bomo zakon podprli le, če bodo sprejeti naši amandmaji, ki pravijo, da je upravičen predlagatelj za vložitev zemljiškoknjižnega predloga vsak, ki ima pravni interes, da se opravi vpis v zemljiško knjigo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Vito Rožej.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovana predstavnika ministrstva, kolegice in kolegi! Kot je bilo že rečeno, se v kratkem času že tretjič srečujemo z novelo Zakona o zemljiški knjigi in po eni strani je škoda, da nismo že prej našli skupnega jezika in to tematiko ustrezno uredili, kot to predvideva že dosedanja zakonodaja. Po drugi strani pa novi predlog, ki je danes pred nami, ponuja izboljšano in dopolnjeno besedilo omenjenega zakona, ki še vedno sledi načelu, da je treba za uporabnike postopke pri zemljiški knjigi čim bolj poenostaviti, jih skrajšati in hkrati povečati pravno varnost pri nepremičninskih poslih. Obenem seveda upamo, da bodo tovrstni postopki razbremenili tudi delo sodišč. Tudi v Poslanski skupini Zares smo imeli nekaj zadržkov do prve verzije zakona, do druge seveda tudi, a so nas zdajšnji argumenti predlagateljev in ministrstva skoraj v celoti prepričali. Največ odprtih vprašanj je bilo v preteklosti zagotovo pri pravici vlaganja zemljiškoknjižnih predlogov in ministrstvu smo ob sprejemanju njihove novele predlagali triletno prehodno obdobje. Zato nas veseli, da je to naše dopolnilo ne samo upoštevano, pač pa bodo posamezniki tudi v prihodnje ne samo v triletnem prehodnem obdobju lahko sami vlagali zemljiškoknjižne predloge na sodišču. Omogočeno pa bo tudi sodobnejše vlaganje, ki bo cenovno enako ali še cenejše kot doslej in istočasno hitrejše, varnejše in učinkovitejše. Treba je poudariti, da v Poslanski skupini Zares – nova politika to novost novele Zakona o zemljiški knjigi, ki je informatizacija vseh procesov, povezanih z odločanjem o vpisih zbirk zemljiških listin, brez zadržkov podpiramo. Kot smo že večkrat povedali, se v poslanski skupini strinjamo tudi z utemeljitvijo Ministrstva za pravosodje, da bo elektronsko vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov omogočilo, da bodo državljani te zadeve opravili precej hitreje kot do zdaj. Po podatkih ministrstva traja posamičen vpis v zemljiško knjigo več kot mesec dni, po novem zakonu pa naj bi se ta postopek skrajšal na štiri dni, takšna je ocena. V Poslanski skupini Zares – nova politika nas predvsem veseli dejstvo, da smo našli skupni jezik in na Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje sprejeli amandma, ki tako predlagatelju omogoča, da vloži predlog za vknjižbo lastninske pravice v svojo korist v vrstnem redu vložitve tega predloga tudi na zapisnik pri sodišču. Tako da se med uradnimi urami pač osebno zglasi pri zemljiškoknjižnem sodišču, na območju katerega so nepremičnine, ki so predmet predloga, in zemljiškoknjižnemu sodišču izroči listine, ki so podlaga za zahtevani vpis, ter plača sodno takso. Naj spomnim, da je Državni svet na vladni predlog Zakona o zemljiški knjigi podal veto, se je pa Državni svet z rešitvami, ki se nanašajo na elektronsko vlaganje predlogov za vpis v zemljiško knjigo sicer strinjal, nasprotovali so le določbam, po katerih so se za vlaganje predlogov pooblaščali le notarji, odvetniki in pravobranilci. In tudi to vprašanje oziroma težavo novela, ki jo danes obravnavamo, ustrezno rešuje. Po novem lahko vloži zemljiškoknjižni predlog vsaka fizična ali pravna oseba v svojem imenu, če ima digitalno potrdilo s svojim varnim elektronskim podpisom in varni elektronski predal in je vključena v informacijski sistem za varno elektronsko vročanje v skladu s predpisi, ki urejajo elektronsko poslovanje v civilnih sodnih postopkih. Tega prejšnja novela, ki so jo vložili poslanci SDS, ni ustrezno urejala, zato je bil ta zakon zavrnjen. Ker je bil pač pomanjkljiv, ne zato, ker bi bil opozicijski. Res pa je treba reči, da se, žal, zadnje čase ti dve stvari prevečkrat povezujeta. V sodelovanju smo lahko prišli do ustreznih rešitev. Obstajajo pa seveda tudi v tej noveli še nekatera odprta vprašanja, kot je na primer to, zakaj posamezniku ni omogočeno vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov na kateremkoli sodišču, da bi bila odpravljena ta, da tako rečem, krajevna pristojnost, in ne le na sodišču, kjer nepremičnina leži. V poslanski skupini upamo, da bo razprava o amandmajih razrešila tudi te dileme. Zakon pa bomo v večini podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Janez Ribič.
Spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo temeljito proučili zadnjo različico novele zakona o zemljiški knjigi. Pridobili smo si kar nekaj strokovnih mnenj odvetnikov, notarjev in javnih delavcev, ki se s tem ukvarjajo v slovenskih občinah. Tudi sedanji zakonodajni predlog je bil deležen marsikatere pripombe, res pa je, da širša strokovna javnost še zdaleč ni zedinjena, kako bi stvari optimalno uredili. Številne rešitve in predlogi se križajo, nekateri bi zadeve še malo nadgradili, še bolj poenostavili. Drugim se zdijo trenutne rešitve preveč rigorozne. Lahko rečemo, da gre za zelo strokovno vprašanje z mnogimi možnostmi rešitev, ki bi jih morali iskati na področju dosedanjih izkušenj na tem področju. Iz tega razloga bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke tej zadnji različici zakona dali priložnost, da se izkaže v praksi. Kaj kmalu se bo namreč videlo, kako se bo obnesel nov zakon z vključenimi rešitvami. Določeni popravki so še vedno možni v prihodnosti. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pozdravljamo temeljni cilj zakona, ki je celovita informatizacija zemljiškoknjižnih postopkov, kar zmanjšuje birokracijo in papirologijo, ter bo vse skupaj opazno racionalizirano. Kar pa je najpomembnejše, odpravljena je tista temeljna pomanjkljivost, ki jo je vseboval predhodni predlog, tisti, ki smo ga zavrnili na septembrskem glasovanju, ki je, poenostavljeno rečeno, eksplicitno monopoliziral vložitev zemljiškoknjižnih predlogov s strani notarjev in odvetnikov, čeprav obstaja še kar nekaj usposobljenih udeležencev v naši državi, ki so povsem sposobni pripraviti listine za obravnavo oziroma vložitev. Tisti, ki pa poznajo to področje vedo, da se tega dela, torej celotnega postopka vpisa v zemljiško knjigo ne da znormirati, ker obstaja zelo velika razlika med zahtevnostjo posameznih vpisov. Rešitev, ki omogoča dodelitev primerov sodiščem glede na čakalne vrste, je nekoliko nenavadna, glede na to, da bodo referenti za hitro delo nagrajeni še z več dela. Ker pa so čakalne vrste že sedaj, bodo tam verjetno tudi ostale. Upamo, da se bo med izvajanjem tega zakona upoštevala tudi ta človeška nota oziroma človeški faktor, kjer uspešnost reševanja vlog ne bo nagrajena z dodatnimi obremenitvami. Po mnenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke sicer problema nepopolnih zemljiškoknjižnih predlogov, vključno z nepopolnimi zemljiškoknjižnimi listinami, verjetno ne bo rešila samo informatizacija postopka, temveč ureditev same časovnice vložitve predlogov za vpis. Zato v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predvsem upamo, da se bo več naredilo na časovnem zamiku med overitvijo zemljiškoknjižne listine in predlogom za vpis v zemljiško knjigo, ki se velikokrat povsem po nepotrebnem odlaša v nedogled. Tako tudi pristojnemu ministrstvu predlagamo, da po enem letu od uveljavitve zakona opravi analizo pripomb in težav, ki se pojavljajo pri postopkih in se bodo zaznale šele v praksi pri izvajanju zakona. Takrat se bo videlo, kaj se lahko še popravi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se sicer strinjamo s prvotnim mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, da bi zaradi številnih sprememb bilo bolje, če bi sprejeli povsem nov zakon o zemljiški knjigi in potem v prihodnosti z dopolnitvami še optimizirali določene procese predvsem pri vlaganju in obdelavi zemljiškoknjižnih listin. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo se odločili, da novelo zakona o zemljiški knjigi, ki je pred nami, podpremo v prepričanju, da bo dejansko prinesla predvsem več preglednosti in pravne varnosti državljankam in državljanom na področju zemljiškega oziroma nepremičninskega trga. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jih bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 3. 2011. Prehajamo k 40. in 55. členu. Ker je amandma k 40. členu vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 55. členu, bomo o njiju razpravljali skupaj. V razpravo dajem 40. in 55. člen ter amandmaja Poslanske skupine SDS k obema členoma. Želi kdo razpravljati? Dr. Vinko Gorenak. Gospod Petan se je prej javil. Lahko dam tudi prijavo, pa naj odloči mašina, stroj. Besedo ima, kot sem že rekel, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Še mašina misli isto kot vi. Poglejte, vem, kaj ste dali v razpravo, elektronizacijo in s tem povezane zadeve, pa vendarle je zelo težko govoriti samo o tem, pa moram začeti prav s tem. Predstavnik poslanske skupine LDS je prej rekel, da mi ne podpiramo elektronizacije. Ja, za boga, kdo pa je začel elektronizacijo? Mi v prejšnjem mandatu. Elektronizacijo zgolj nadaljujete. In to je edina pametna in dobra točka tega zakona. Ko smo ta zakon obravnavali na decembrski seji ali novembrski, smo tudi takrat povedali, da elektronizacijo in ta del zakona absolutno in še enkrat ga absolutno podpiramo. Ta zakon je padel iz nekih drugih razlogov. Konec koncev ta zakon, ki ste ga imeli decembra, je doživel veto in je potem padel v Državnem zboru. Ampak preskočimo celotno to zgodbo, preskočimo tudi to, da ste zavrnili en naš zakon, ker ga je napisala opozicija, ne zato, ker bi bil slab. In pojdimo na elektronizacijo. Poglejte, sprememba med to verzijo in tisto verzijo, ki ste jo imeli novembra na dnevnem redu, pravzaprav sta samo dve. Prva je ta, da ste poleg odvetnikov in notarjev za zemljiškoknjižne zadeve pooblastili še nepremičninske agente. Odvetniki veste, da imajo tako in tako dosti denarja, notarji tudi po izpiskih iz Ajpesa nimajo denarjih težav, pravzaprav nobenih. Nepremičninski agentje pa tudi ne. Poglejte si malo premoženje. Dajete torej spet zadeve tja, kjer je denarja že tako ali tako dosti. Omogočate s to elektronizacijo tudi dostop, to je zame problem, dostop tistim, ki imajo tako imenovano varno pošto. Kdo pa ima varno pošto? Tisti, ki ima denar, pa tisti, ki zna delati z računalniki. Veste, starejši ljudje in zlasti tisti na podeželju, kjer interneta sploh nimajo, mnogi sploh ne vedo, kaj je to internet, sodijo pa v kategorijo tistih 300 tisoč ljudi, ki morajo opravljati zemljiškoknjižne zadeve – te smo pa odrezali. Se pravi, da zdaj omogočamo neko boljše stanje na področju elektronizacije samo tistim kategorijam, ki imajo denar. Nekega reveža, ki živi na podeželju, pa nima niti računalnika pa nima niti interneta – mimogrede, tudi v okolici Nove Gorice je tako, tudi vode nimajo, so mi zadnjič povedali, ampak to ni naša tema – pa udarimo po žepu. In to je nepošteno od koalicije. Zato mi vlagamo ta dva amandmaja. Pa še nekaj. Poglejte, kaj je povedal Sodni svet. Jaz običajno imam težave s Sodnim svetom, ker se mi največkrat zdi, da potegne s koalicijo. Ampak tokrat me Sodni svet pravzaprav preseneča s svojim stališčem do tega. Sodni svet pravi, da zakona ne podpirajo v celoti in opozarjajo točno na to. Točno na to opozarjajo. Prvič na krajevno pristojnost, drugič opozarjajo na to, da zadeva odstopa od temeljnih načel zemljiške knjige, ki že velja od Marije Terezije, in opozarjajo na to elektronizacijo in pravijo, da naj elektronizacija ostane v prehodnih in končnih določbah tako zapisana, da ne bodo prehodne in končne določbe čez eno leto izumrle, ampak da bo to trajna možnost. To trajno možnost pa dajejo predvsem na to, da lahko posameznik, če želi, oni pravijo, da jih je 5 ali 6 %, da lahko posameznik, če želi, pride z listinami na sodišče in zadeve opravi. To se pravi, da mu ni treba iti k odvetniku, da mu ni treba iti k notarju in da ni nujno, da gre na nepremičninsko agencijo in da celo ni nujno, da ima računalnik in varno pošto. Sodni svet, ki je zelo pogosto, ne vem, reagira precej rigidno, tokrat opozarja prav na tisto, na kar opozarjamo mi. Opozarja na to, da je nujno treba dovoliti, ne samo za eno leto ali tako kot piše v prehodnih določbah, ampak je treba trajno dovoliti posameznim ljudem, ki ne uporabljajo računalnikov, da uporabljajo sodišče kot direktno varianto. Tudi gospodarska zbornica je pravzaprav na seji odbora opozorila v zvezi s to elektronizacijo na popolnoma isto zadevo. Pravijo, da je slovenska ureditev unikatna – ta, ki je predlagana. Sploh pa opozarjajo na tako imenovane zaznambe. Mi zdaj zaznambe peljemo elektronsko na notarje. Samo notarji bodo zveličavno, znano, možno to znali narediti. In nihče drug. In poglejte, opozorili so nas, da so prečesali celo Evropo in tega v Evropi ni. Avstrija ima model, ki je na nek način nekoliko podoben našemu, ampak tudi Avstrija ima odvetnika in notarja, ampak trajno možnost fizičnega prenosa dokumentov na sodišče in nič drugega. Mi pa to trajno možnost očitno ukinjamo in jo pod firmo elektronizacije spravljamo tja. Tudi Gospodarska zbornica nas je opozorila, da tako stanje ni v redu. Jaz tudi zakona, ne vem, ni nobenega razloga, da bi zakon podprl, ker ta zakon pa res z vidika elektronizacije spet dela monopol. Ampak dobro, jaz sem že navajen monopolov, koalicija pač skrbi za te monopole v obliki odvetnikov, notarjev, zdaj nepremičninarjev in tako naprej, to pa je žalostno, zato moje podpore ne bo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Jaz bom podprl oba amandmaja k 40. in 55. členu, naj kar na začetku povem. Povedal pa bom, zakaj. Če gledamo ta zakon kot celoto, lahko rečem, da je tipičen, ampak res tipičen, značilen za to vladajočo koalicijo in za to vlado. Je tipičen monopolno, lobistično, cehovsko usmerjen zakon. In to je tudi, vsaj jaz si tako razlagam in tako kažejo zadnji dogodki, edini namen tega zakona; tistega prvega, ki je bil, zdaj se je zadeva že malo spremenila, ampak tistega prvega, zakaj je bil vržen veljavni zakon: zato ker gre za ugoditev lobistom, za monopolizacijo. To se pravi, od tistega zakona, ko smo lahko vsi državljani vlagali spremembe v zemljiško knjigo, je prišlo do tega, da to lahko naredijo samo odvetniki in notarji. To je bil tisti zakon, prvi, ki je potem doživel, hvala bogu, usodo zavrnitve. Kaj to pomeni? To pomeni, da državljani in državljanke, ki imamo ali imajo to znanje, da lahko opravijo ta posel, tega seveda ne bodo več mogli, ampak samo preko odvetnikov in notarjev. Vi pa veste, da ko pri teh ljudeh – pa nič slabega o njih – odpreš vrata, plačaš, 200, 300 evrov. Tako pač je. Tako pač je. To je cehovska zadeva in drugače tudi biti ne more. Tem ljudem jaz nič ne očitam, ampak očitam temu, ki je šel spreminjati ta zakon, to pa je Vlada, in tistim, ki ste ga podprli. Tistim očitam, ne notarjem in odvetnikom! Oni so pač to sprejeli, zakaj pa ne bi. Ampak, tisti, ki je šel to spreminjati, tisti ima vse maslo na glavi! Ta amandma k 40. členu je zelo obširen in ima več postavk, in sicer: elektronsko vlaganje pisem, elektronsko vročanje, pisno vročanje pisanj, vodenje elektronskega spisa, prepis v zemljiškoknjižnih postopkih in tako naprej. To je vse napisano; to sicer ne pomeni, da to, kar je v tem zakonu, da je to slabo. Ne, rekli smo, da [[...]]Dobro, elektronizacija, informatizacija tega postopka je v redu, mi to podpiramo, samo zakaj na tak način?! Iz tega lahko izhaja, takšen kot je zakon, da so edino notarji, odvetniki in nepremičninske agencije usposobljeni, da opravijo to delo. In seveda za to zaračunajo. Normalno, saj ne bodo delali zastonj. Ampak, tisti, ki pa to znanje ima in ima tudi orodje, in v Sloveniji je vedno več teh ljudi, saj navsezadnje smo, ne vem, učeča družba, če hočete, kot se večkrat pohvalimo, imamo toliko študentov, zdaj pa vse to dajemo v koš, da ti ljudje pa ne znanja, nimajo nobenega znanja. Ja, potem se je treba vprašati, kakšne šole imamo, da jih nič ne naučijo, da niti v zemljiško knjigo ne bi bili sposobni sami posredovati vpisa! Vprašajte se, kakšne šole potem imamo, če vi zdaj jasno poveste, da ti ljudje tega ne morejo narediti, razne, razen, – to pa je druga zadeve, kar sem že na začetku rekel –, da dajete določenim lobijem vse pravice, da bodo "poharali" denar. Zdaj pa se odločite, ali je prvo, ali drugo, ali pa je oboje. Drugega vzroka biti ne more. V SDS pač zastopamo to stališče, da je v Sloveniji ne vem, 10 tisoč, 100 tisoč državljanov, ki so to sposobni opraviti, ne pa samo – mi pa oprostite, ne vem, koliko je odvetnikov – 100 ali 200 ali 300 odvetnikov, pa še 100 notarjev in ne vem koliko nepremičninskih agentov; ampak vseh skupaj ni 2 tisoč. Vseh skupaj, če seštejemo, ni 2 tisoč tistih, ki bi to vpisovali. V Sloveniji pa je nekaj 100 tisoč ljudi, ki so sposobni to narediti, in mlada generacija, ki raste skupaj z računalniki, je takšna, ki to zna opravljati, tistih pa je na stotisoče. Na stotisoče! In vedno več je teh ljudi, ki prihajajo iz šol, ki to znajo. Pri starejših je to še malo težje, ampak mlajši pa to znajo. In mi tem ljudem onemogočimo. Ni razumljivo, da smo šli popravljat zakon, ki je ljudem to dajal, zdaj pa režemo. Zdaj pa dajemo to enemu lobiju, nekemu cehu. Ampak, še enkrat povem, jaz temu cehu nič ne očitam, oni bodo pač vzeli, kar bodo dobili; očitam tistim, ki to delate, ki predlagate takšne stvari. Dejstvo je, še enkrat to povem: mi zastopamo interese občanov, to, kar je dobro za njih in tudi poceni. To je v tem trenutku zelo pomembno; vsak cent je pomemben v teh težkih časih, če si ga ljudje lahko prihranijo, ker življenje je težko, pa ne bomo zdaj razglabljal, zakaj pa kdo ima večjo odgovornost. Smo za informatizacijo, saj ne nazadnje se je to začelo pred šestimi leti, smo tudi za krajevno pristojnost. In še nazadnje, kar je danes že bilo tudi omenjeno; če je takšen sistem veljal že iz časa Marije Terezije – zakaj pa mi zdaj to podiramo? Zakaj ta sistem podiramo? Iz časa Marije Terezije je to veljalo, mi pa sedaj preurejamo in dajemo samo nekim strogim cehom te pravice! Ampak v tistem času ni bilo toliko ljudi, ki bi imeli znanje, resda takrat tudi računalnikov ni bilo, ampak je bilo pa drugo znanje, ki je bilo potrebno; in ni bilo tega znanja toliko, kot ga je danes, med ljudmi, ki lahko to opravijo, pa je vseeno v tistem času bilo tako. In mi zdaj nekaj rušimo. Mene tu zraven ne bo! In ne vem, zakaj ni mogoče, če je vse v elektronski obliki – to je v redu, nima nihče nič proti –, da nekdo, ki želi vpis v zemljiško knjigo, prinese pisno obliko. Gospe in gospodje, v Državnem zboru imamo tudi omrežje Državnega zbora v elektronski obliki – ja, zakaj pa še potem dobivamo papir? Zato, ker se to pokazalo, da je to tudi verjetno dobro in je kombinacija. Če imaš papir, lahko spraviš zelo enostavno v elektronsko obliko. To mi zagovarjamo! In ravno v 40. členu je tudi ena od postavk pisno vročanje pisem, potem je vodenje elektronskega spisa, je sodobna elektronska oblika – se pretvori v elektronsko obliko. Ni mi jasno, zakaj toliko podpirate neke cehe. Ne bom zdaj našteval, kaj vse se je že v tem času tega mandata zgodilo, katere cehe smo vse podprli. To smo že velikokrat povedali. V tem trenutku tega ne bom ponavljal, ampak bom ostal pri tem. In ne vem, zakaj je treba monopolizirati, tako ali tako se že monopoli sami hočejo ustvarjati, a mi jih še preko zakona ustvarjamo. Enostavno je to nerazumljivo! V Slovenski demokratski stranki smo že večkrat vložili ta zakon, ki omogoča, da državljanke in državljani, ki posedujejo to znanje, da lahko to opravijo, in opravijo zaradi tega, ker je to veliko bolj poceni za državljanke in državljane, zaradi tega. In ne vem, zakaj bi nekomu morali nalagati delo, zato da bodo pri njem vrste. Zadeva se potem pokaže bolj pomembna, če so vrste. Ja, to je pa zelo pomembno, vsi čakajo v vrsti! Ampak, gospe in gospodje, zakaj je to potrebno? Smo v času, ko je čas dragocen, dragocen pa še drag je, v tem primeru je celo drag. In nekomu, ki ima že tako ali tako veliko denarja, bomo dali še več denarja in nekoga, ki je že tako ali tako v težavah, da preživi od meseca do meseca, mu bomo še nekaj vzeli, zato ker stvari z zemljiško knjigo je treba urejati, ker gre za lastnino. Še nekaj malega bomo vzeli stran ali pa mogoče niti ne tako malega, tako da se bo poznalo. V Slovenski demokratski stranki in jaz osebno nasprotujemo takšnemu početju in želimo, da naj tisti državljanke in državljani, ki so sposobni to opraviti sami, opravijo sami in pridejo bistveno ceneje skozi, zato jaz bom podprl amandma k 40. in 55. členu, ker zavzema ravno to intenco in ohranja stvari, ki so še iz časa Marije Terezije in v času Marija Terezije se je marsikaj dobro uredilo, v primeru zemljiške knjige že, pa še kaj drugega. Tako da ni treba vsega porušiti, kar ima zgodovinsko patino. Ta primer – ni potrebno. Poleg tega je pa to rešitev, ki jo vi predlagate – dobro, verjel bom temu, kar sem prebral, da smo unikatni v Evropi. Biti unikaten nekje je pa zelo problematično, mi imamo že zelo bogate izkušnje, ko smo želeli biti unikatni. Zelo problematične izkušnje. Ne vem, zakaj bi še enkrat poskušali najti toplo vodo, mislim, da te potrebe ni. Zato podpiram ta dva amandmaja. Če bosta ta dva amandmaja sprejeta, potem bom podprl tudi zakon, drugače bom pa odločno nasprotoval temu zakonu, ki bo še dodatno osiromašil državljanke in državljane. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic. Prosim.
Lahko bi samo rekel: o sveta demagoška preproščina, kajti to, kar človek sliši, potem ko nekaj že desetkrat razloži, je pa enostavno že kar veliko. Pa pojdimo lepo po vrsti. Očitno imajo nekateri opomnike napisane še iz decembra, ko so zavračali prvi osnutek, za katerega priznam, da ni bil najboljši, ta pa je bistveno boljši in zato sem se z veseljem podpisal na vrh. Da ne bo nesporazuma: seveda se z amandmaji ne strinjam, ker mislim, da je že osnovni zakon dovolj dober. Prvi očitek je, da je zakon neustaven, ker dela razliko med ljudmi: nekateri imajo računalnike, drugi jih nimajo. Potem je treba prignati zadevo do absurda. Tudi od tistih, ki bi hodili na sodišče to vlagat, imajo nekateri možnost avtobusnega prevoza, drugi ga nimajo. Potem je treba sprožiti ustavni spor, da je treba vsem zagotoviti tudi avtobusni prevoz. Ali pa, recimo, je zakon neustaven zaradi tega, ker nekateri imajo osebne avtomobile, drugi jih nimajo. Potem še naslednji absurd – Rudolf, govorili ste, sem vas poslušal, poslušajte tudi vi mene. Naslednji absurd, da vsi nimajo tega znanja. Potem je treba takoj v tej državi dovoliti prav vsem, da recimo delajo operacije na odprtem srcu, kajti če nekateri tega ne znajo, drugi pa znajo - potem je to ustavna diskriminacija. Nekateri imajo za to usposobljene ambulante, drugi jih nimajo – potem je zadeva ustavno sporna in jo je treba vreči. Nekateri se radi zgledujejo do časov Marije Terezije. Jaz bom šel po logiki absurda še dlje. Nekoč sem slišal prijazen vic, da so vsi stari Slovani izumrli; in to je res, so. So – zato ker niso imeli mobitelov. Resnica je pa bistveno drugačna: po tem zakonu, še enkrat poudarjam, imajo vsi možnost urediti zemljiškoknjižno zadevo, če imajo le ustrezno listino: nekateri pri notarjih, drugi pri nepremičninskih agencijah, ki jih je seveda bistveno več, in si tisti v nepremičninskih agencijah na čisto dostojen, legalen način služijo kruh, lahko to uredijo tudi odvetniki gospodarske družbe in še kdo. In tisto, kar je najpomembnejše – pa bom ponovil danes še 57 krat, če je treba – :vsakdo od nas, ki ima znanje, lahko to uredi kot fizična oseba in to je bistveno. Lahko uredi na elektronski način, lahko pa na enem mestu, v Ljubljani na okrajnem sodišču, tudi na fizičen način. Nekateri, ki so ustvarjali v tej državi lobije, jih zdaj vedno znova pogrevajo, ampak moram reči, da sem kot predlagatelj dobil pismene amandmaje nezadovoljstva prav s strani lobijev. Notarji – če kdo, so bili oni s to našo predlagano rešitev nezadovoljni. Da ne morejo cel dan nekaj kopirati in pošiljati naprej, za vse skupaj pa nič denarja. To je bil argument nekega lobija, ki ga naj bi mi predlagatelji ščitili. Gospa mi je rekla, da če bo prišlo na dan 50, 60 strank ali pa ena stranka s 50 identičnimi predlogi, da se bo za nek drobiž cel dan ukvarjala s tem! Da tega nočejo, da naj to breme prenesemo na sodišča. Za sodišča pa vemo, da so že itak prezasedena in ta zgodba zagotovo razbremenjuje tudi sodišča, enostavno pa povečuje učinkovitost in gre korak naprej. Se bom pa z veseljem še oglasil, ničkolikokrat, če bo treba, samo da seveda tisto, kar se stalno ponavlja kot laž, ovržemo.
Bom dal takoj prijavo, dr. Gorenak. Najprej se je k besedi prijavil Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje, potem bom dal prijavi.
Hvala lepa, gospod predsednik. Morda ni odveč ponoviti nekaj stvari, ki smo jih, ko je vladni predlog bil v proceduri, večkrat predstavili, pa kot kaže, ne povsem zadosti jasno. Zemljiškoknjižni postopki so namenjeni temu, da se izvrši zemljiškoknjižni vpis. Ta zemljiškoknjižni vpis pa je tako pomemben zato, ker se s tem pridobi lastninska pravica na nepremičnini. To je dobro imeti pred očmi, ker namreč zgolj s tem, da se sklene neka pogodba o nakupu zemljišča, in zgolj s tem, da se plača ta znesek, in zgolj s tem, da se overi podpisna pogodba, overijo vsi podpisi na pogodbi, s tem oseba, ki je kupec, še ni postala lastnik. Oseba je postala lastnik takrat, ko je pravnomočno vpisana v zemljiško knjigo. To je osnovna pomembna lastnost vpisov v zemljiško knjigo. Vpis v zemljiško knjigo pa je mogoč samo na podlagi zemljiškoknjižnega dovolila. To je poseben stavek, v katerem tisti, ki lastnino daje, v katerem ta pove tistemu, ki lastnino pridobiva, da mu dovoli, da se na njegovo ime knjiži lastninska pravica v zemljiško knjigo. In zakaj je to zemljiško dovolilo tako pomembno in ga tako izpostavljam? Zaradi tega, ker mora biti pri njem udeležen notar. Ni druge možnosti, kot da je udeležen notar. Tak je zakon. To je temeljni koncept našega pravnega reda. Notar to zemljiškoknjižno dovolilo overi. Overi podpise. Včasih je treba skleniti to dovolilo v obliki notarskega zapisa in šele tak overjen in pravilno opremljen odpravek zemljiškoknjižnega dovolila je lahko podlaga za kakršenkoli zemljiškoknjižni predlog. In o zemljiškoknjižnih predlogih danes govorimo veliko. Ker je razprava, tako kot že nič kolikokrat, o tem, kdo naj bo tisti, ki lahko tak zemljiškoknjižni predlog vloži. Vse to je seveda treba imeti pred očmi zaradi tega, ker je že danes več kot 95 % zemljiškoknjižnih predlogov vloženih na podlagi zemljiškoknjižnih dovolil, na katerem so udeleženi notarji, kar pomeni, da v 95 % kupci ali novi lastniki že tako in tako k notarjem pridejo. Notariat ima to pomembno nalogo zaradi tega, ker je to služba, ki je v javnem interesu. Notar ni kar nekdo. Notar je, če povem nekoliko bolj slikovito, že napol državni organ, ker ima ustavni položaj drugačen in tudi odgovarja drugače kot kakršen koli zasebnik. Govoriti o tem, da je to nek monopol, katerega glavni cilj je zaslužkarstvo, ne vem, če je ravno primerno. Ker že danes je zahteva taka, da 95 % vseh vlog gre čez notarske roke, več kot polovica, krepko več kot polovica vseh zemljiškoknjižnih predlogov pa je že danes vložena s strani notarjev. Nova ureditev, ki bo v bistvu zelo podobna tistemu, kar je Vlada že decembra predlagala, bo seveda pomenila, da bodo te storitve vpisa in s tem pridobitve lastninske pravice na nepremičnini za stranko pomenile večjo pravno varnost, ker ne bo vmesnega časa med trenutkov sklenitve pogodbe, overitve podpisov, overitve zemljiškoknjižnega dovolila in kasneje vpisom v zemljiško knjigo, ampak bo ta čas med izpolnitvijo pogojev in vpisom skrajšan na minimalen mogoč čas, ker bo notar tisti, ki bo to lahko takoj opravil in za stranko vložil zemljiškoknjižni predlog, za katerega, mimogrede, mi ni znano, da bi mnogi državljani v tem uživali, ker gre za zelo natančno in pikolovsko izpolnjevanje natančnega obrazca s celo vrsto podatkov. In če ti podatki niso pravilni, sodišče vlogo zavrne in zahteva dopolnitev oziroma ne zavrne, ampak jo vrne, zahteva dopolnitev in če dopolnitve ni, jo zavrže. Ta storitev bo za državljane tudi hitrejša, ker jim omogoča, da vse opravijo na enem mestu. Ko bodo prišli k notarju overiti svoj podpis, bo tam tudi celotna storitev lahko zaključena – če se bodo tako odločili. Če se bodo tako odločili, bo to za njih tudi cenejše, ker bo po sprejetju tega zakona, kot smo to že večkrat povedali, minister spremenil notarsko tarifo zaradi tega, da prilagodi celoten znesek plačila, ki ga morajo stranke za vknjižbo v zemljiško knjigo plačati, vključno s sodno takso in notarsko pristojbino, in bo ta znesek v vseh primerih vpisov nižji od tega, kar danes plačajo, če zemljiškoknjižni predlog napišejo sami doma. To je pomembno povedati. Seveda pa bi glavna točka današnje razprave morala biti usmerjena v to, da je bila narejena pomembna razlika na tem, da danes ni nujno, da se vse konča pri notarju. Po tem predlogu, ki je danes na mizi, je namreč mogoče, da se človek, če tako želi, odloči in gre domov in sam napiše zemljiškoknjižni predlog. Če to želi. Ta možnost je odprta, je časovno neomejena in preprosto ne drži, da bi bil dostop do sodišča komurkoli omejen in da bi bila postulacijska sposobnost, torej sposobnost vložiti zemljiškoknjižni predlog, omejena na ta način, da to tisti, ki želijo sami, ne morejo narediti. To preprosto ne drži, to bodo lahko naredili sami od doma po elektronski poti, če bodo želeli. Če bodo želeli pa fizično, s papirjem to opraviti, bodo pa morali na krajevno pristojno sodišče, kjer jim bodo to vlogo pretvorili v elektronsko obliko in tudi listine, če bodo stranke to želele, in bodo sprejeli v hrambo. Postulacijska sposobnost ni omejena po predlogu zakona, ki ga imate, gospodje in gospe, danes pred seboj. V predstavitvi mnenj je bilo zaslediti bojazen, da je treba odpraviti časovno luknjo, ki se pojavi med izpolnitvijo pogojev za vpis in samim vpisom v zemljiško knjigo, ker to vodi v pravno negotovost oziroma odpira možnosti za zlorabe. To je res. To drži, ta časovni zamik je lahko zelo nevaren. V tem lahko pride do špekulativnih dvojnih prodaj in podobnih zlorab ali malverzacij druge vrste in prav v tem je eno izmed dodanih vrednosti tega sistema, ki je danes pred vami. Namreč, ta časovni okvir, ta časovni zamik med izpolnitvijo pogojev in samim predlogom za vpis je pravzaprav minimalen. Če stranka ne želi zamika, zamika ni. Sistem je nastavljen tako, da je takoj po izpolnitvi pogojev izpolnjen predlog za vknjižbo in s tem je varovan vrstni red in prostor za malverzacije je s tem zaprt in odpravljen. Tako je ta bojazen odveč. Izpostavljeno je bilo stališče Sodnega sveta, ki naj bi bilo zelo problematično, pa vendar je treba povedati, da je bilo na seji odbora jasno povedano, da Sodni svet sicer podpira zakon, ne pa v celoti. In izpostavil je tiste točke, ki so bile posebej problematične, zlasti je bila omenjena možnost, ki je bila takrat v času trajanja seje odbora še začasna, in to je ta, da lahko stranke same fizično na sodišču vložijo zemljiškoknjižni predlog, ker je takrat bilo to obdobje časovno omejeno na eno leto. Kasneje je bil sprejet na odboru amandma, kjer je bila ta ureditev iz prehodnih določb, ki je bila časovno omejena, spremenjena v trajno ureditev. Torej bodo vsi državljani, ki bodo to želeli, če bodo ocenili, da je to za njih ugodneje, lahko odpotovali na sodišče, tam vložili papirnati zemljiškoknjižni predlog, predložili tudi listine, ki so podlaga za vpis, sodni uslužbenec bo to pretvoril v elektronsko obliko in s tem bo državljan lahko na kraju samem tudi fizično oddal zemljiškoknjižni predlog. Zatorej, tisti osnovi pomislek, ki ga je Sodni svet izražal, je s tem odpravljen. Predstavnica Sodnega sveta je na seji odbora to tudi jasno povedala. Zaradi tega ni dobro, da danes vodimo razpravo, kot da je ta problem še vedno prisoten. Z vsem tem želim povedati to, da je ta predlog, ki je pravzaprav v veliki večini vsebina, ki jo je Vlada že predlagala in dopolnjen s temi dopolnitvami, ki širijo postulacijsko sposobnost, v interesu državljanov. Ne vem, če je dobro strašiti državljane, da se s tem krepijo neki lobiji. Ti lobiji niso lobiji, to so organi, ki jih Ustava Republike Slovenije predvideva in Vladi se zdi utemeljeno, da ti organi tudi izvajajo tiste naloge, za katere so predvideni; še zlasti, če je to za državljane ceneje. In to v primeru tega zakona je ceneje, je hitreje in je tudi bolj pravno varno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim za prijavo. Besedo ima Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Še stalno obstaja jasna omejitev neposredne postulacijske sposobnosti slovenskih državljanov. Enake, takšne, ki vsakemu opravilno sposobnemu državljanu omogočajo samostojen vpis. Še vedno trdim, in to ni zgolj moja trditev, ampak je to trditev tudi Gospodarske zbornice, da so Slovenci dovolj opravilno sposobni, dovolj izobraženi in spretni in takšno omejevanje posledično zmanjšuje tehnično, bi rekel, administrativno sposobnost Slovencev, zmanjšuje njihovo sposobnost inovativnega razmišljanja, kar je slabo. Tega si ne bi smela privoščiti ne Vlada ne vladna stranka. Danes je bil gospod državni sekretar bistveno bolj previden, ko je odgovarjal na pripombe poslancev in poslanskih skupin, kot na Odboru za notranjo politiko zadnjič. Zadnjič je po nastopu predstavnice Sodnega sveta, nekdanjega sodnika Gerbca iz Gospodarske zbornice in nas, nekaterih poslancev, enostavno dejal, da si nismo prebrali zakona in ne vemo, kaj v njem piše. Jaz sem takrat ocenil to kot vmešavanje v neodvisno sodstvo, kajti o mnenju Sodnega sveta, ki je govoril o štirih segmentih, reči, da si tam niso prebrali zakona, je seveda vmešavanje. Saj pravim, danes ste se malo drugače lotili te zadeve, tega niste več ponavljali. Vendar pa zame ni sprejemljivo to, kar so nekateri razpravljavci vladnih strank danes rekli, češ, sprejmimo to in bomo videli, kakšne rezultate prinaša. Ne! Če je opozorjeno na nekaj, kar še vedno velja. Sodni svet pravi, da odstop od krajevne pristojnosti odstopa od temeljnih načel zemljiške knjige, in "Sodni svet izraža skrb, da bodo stranke imele morda nekoč v prihodnosti večjo težavo zbirati dokaze in dokazovati pravna dejstva." To pa je enakost pred zakonom. In odstopa se od enakosti pred zakonom. Enakost pred zakonom pa je ustavno načelo. In to ustavno načelo, sem prepričan, bo Ustavno sodišče spoštovalo, ne glede, v kakšni sestavi bo nastopalo. Zdaj se sprašujem, ali pomeni takšno mnenje, "zdaj to naredimo, potem bomo pa s predlogi šli nad te spremembe," da bo gospod Thaler v bodoče delal te amandmaje? Vidimo, da je takoj pristal na to, da bo za nekatere vlagal amandmaje in predloge. Delate prostor za to, da bodo ti vaši skupni funkcionarji – ne nazadnje je še vedno član ene od strank, zastopal je pa celotno koalicijo tam v Evropskem parlamentu –, ali delate to zato, da bodo te njegove lobistične sposobnosti zadovoljene, ali pa imate tu kakega drugega lobista, kakega drugega, ki bo prišel in rekel, kako zdaj pa moramo nekaj spremeniti. Zakaj ne spremenimo oziroma ne omogočimo tega tako, kot je bilo – mislim, kot je bilo, kot je pravilno, kot je drugod v Evropi. Zakaj nam mora Gospodarska zbornica z izkušnjo iz Evrope reči, da delamo unikum, da delate unikum? Zakaj delate unikum v Evropski uniji? Zato, da bodo na tem lahko nekateri služili, da pa državljani ne bodo več enaki in enakopravni pred zakonom. To je slaba rešitev. In trmasto vztrajanje pri tem skozi tri novele zakona je tudi pravzaprav želja vladajoče koalicije, da se državo paralizira, da so njeni državljani paralizirani v odnosu do države. To je postopno uvajanje brezpravnosti povprečnega državljana. Mislim, da so trikrat zarotirani zakonski predlogi, en veto Državnega sveta, mnenje Gospodarske zbornice, mnenje Sodnega sveta dovolj, da končno spregledate? Tudi v odnosu do povprečnega državljana. Zato še enkrat: zdi se mi pametno, da premislite, kolikokrat še boste vztrajali, da k tistemu, kar so opozorila Sodnega sveta, kar so opozorila Gospodarske zbornice, kar so opozorila tudi opozicije, ne zamahnete samo in odklanjate. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Metamorfoza, kako je to luštna zadeva gospod Sajovic. Iz ličinke nastane metulj. To je res lepo povezovati. Jaz sem vas prej zelo lepo opazoval, ko ste govorili. Novembra ste podprli zakon, zdaj pravite, da je bil to slab zakon, da ste vložili novega. Res lepo! Gospod državni sekretar, jaz sem slišal neko drugo razlago, vi danes govorite o tem, da je notar tisti, ki skrbi za zakonitost cele zadeve, da je ja v redu. Je tako? Ja, gospod Lepoša, ki je imel pa Orion čez – pa ni bilo tako. Takrat so nas pa vsi po vrsti prepričevali, odnosno so nas prepričevali, da je notar samo za postopek in ne za vsebino. Tako je bilo takrat, ampak torej zdaj enkrat metulj – ličinka, LDS – Zares, vse to vidimo. Dobro, pustimo. Vsebina. Vsebina je pomembna – zakaj? Vsebina je pomembna zato, ker govorite o tem, da bo to ceneje, da bo to bolje in tako dalje. Ja poglejte, zakaj armada odvetnikov gospoda Jankovića ali pa nekoga drugega, nima pristojnosti? Nobena občina nima pristojnosti, da bi to vladala. Zakaj? Zaposlene imajo ljudi, ki znajo to narediti. Ne, po zakonu ne smejo. Zakaj številni gospodarski subjekti – ali si predstavljate nekatere druge [[...]]Ne, ne; ne občina preko pravobranilstva – pustite to. Mora pravobranilstvo ustanoviti – ne, ne, to ne. Občina kot občinska, ne vem, pravna služba mestne občine Ljubljana, Maribor ali pa Tržič, saj je vseeno, katera. Domnevam, da imate pravnika, to zna narediti. Zdaj mu pa vzamete to zadevo. Zakaj? Zato da boste plačali odvetnika notarja. Zato. Vidite, to je problematična zadeva. In ko govorite o vseh ostalih zadevah. Tistih 5 % ljudi, ki nima računalnikov – dvomim, da jih bodo kdaj imeli! Pač, obstajajo med nami ljudje, ki z računalniki ne znajo delati, pa so verjetno mlajši od mene, od vas, marsikoga drugega. Ne znajo – pa kaj! Ne jim vsiljevati, ne jih prisiljevati v to, da si bodo morali to nabaviti ali pa plačati x denarja. To na noben način ni v redu. Veste, o tem, ali je ta zakon ustaven ali ni ustaven, o tem odloča Ustavno sodišče. 5. maja leta 2009 ste me učil, kako je treba spoštovati Ustavno na sodišču, dokler nas ni predsednik Vlade popravil, pa je rekel, da dajte, raje bodite tiho. Torej, zadeva je še v lobijih. Saj nima smisla o tem govoriti, saj to vsi vedo! To pa res danes ve vsak, ne vem, če še imate kaj slovenskih državljanov, ki ne bi vedeli, kaj to je, razen tistih, ki so člani. Normalno je, tudi meni so pisali notarji, tudi meni so pisali. Hoteli so priti na razgovor. Ampak jaz sem zelo jasno rekel, da ne. Hvala, ne potrebujem vas! Lahko napišete, kar želite. In so napisali; napisali so, da imajo premalo denarja. To so napisali! Oni so napisali in tudi meni povedali isto, da jim premalo denarja nam dajete. Logično. Logično. Več hočejo, ker je premalo. Nič ni potrebno, če vi ali jaz ali še mnogi drugi sami znajo to vložiti, ampak na tem smo tako ali tako za naslednje leto in pol, z vidika lobijev – bom počasi res vrgel puško v koruzo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot predlagatelj ima besedo mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa. Res je prav zabavno tako na tak lep dan v parlamentu. Pa bom zdaj dvakrat eno in isto prebral, mogoče le zaleže. Poleg notarjev bodo lahko zemljiškoknjižni predlog vložile tudi fizične ali pravne osebe v svojem imenu, odvetniki, gospodarske družbe, ki izpolnjujejo pogoje za opravljanje storitev v prometu z nepremičninami ter državno ali občinsko pravobranilstvo kot zastopnik predlagatelja in potem vse fizične osebe. In to je preprosto dejstvo. Poglejte, ta storitev bo pri notarju stala nekaj evrov, v medijih ste videli tarife in zneske, kakšna je taksa do 20 tisoč evrov, kakšna pa potem naprej. Enostavno gre pri nepremičninah in pri tako pomembnih zadevah, kot so, recimo, nakup parcele, nakup stanovanja, nakup hiše, za zadeve, ki so neprimerljive, kajti ljudje, naši državljani rabijo pri teh zadevah predvsem brezhibno pravno storitev in pravno varnost. In za to gre v tej zgodbi. To bo očitno danes treba še večkrat ponoviti. Prepričani smo, da je zadeva v dobro predvsem državljank in državljanov in njihove pravne varnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Cvetka Zalokar Oražem, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! Moram reči, da sem bila med tistimi koalicijskimi poslanci, ki sem prvotnemu zakonu, ki ga je predlagalo Ministrstvo za pravosodje, nasprotovala v vseh fazah. Imela sem številne pomisleke in moram reči, da so mnogi od teh pomislekov bili v popravkih oziroma v tem zakonu, ki ga je kasneje vložila skupina poslancev in ga obravnavamo danes, v resnici popravljeni. Moram reči, da argumenti, ki jih danes slišim s strani SDS, so očitno resnično takšni, da imajo danes še vedno pred seboj enak papir kot pred mesecem in pol, ko smo, vključno tudi z mano, oporekali prvotnemu predlogu sprememb zakona o zemljiški knjigi. Tu moram reči, da se žal z njimi ne morem strinjam, kajti občinam je zdaj dosledno dana možnost, da izvršujejo elektronsko vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov. To je pravna oseba iz prve točke 3. člena in občine imajo poslej popolnoma prosto pot, jasno v elektronski obliki. Druga stvar, ki se danes – in za ta del se mi zdi dobro, da smo ga popravili. Ravno tako se to odpira tudi nepremičninskim agencijam, če tako rečemo oziroma podjetnikom, posameznikom, gospodarskim družbam, ki bodo prav tako lahko vlagali. In to sta dve noviteti, za kateri se mi zdi, da sta izjemno odprli in pravzaprav smo dosegli tisto, kar je bilo tudi pri meni osebno razlog za nasprotovanje zakona v prvotni obliki. Pri zadnji točki, to je pa možnost posameznika, da lahko tudi sam vlaga, pa smo ostali, če tako rečem, na pol poti. Če natančno pogledate 11. točko tega 125.a člena, ki pravi, da lahko predlagatelj vloži predlog vknjižbe lastninske pravice v svojo korist tudi na zapisnik na sodišču, to pomeni ravno to obliko, ko greš lahko kot državljan na sodišče, in do tu je vse v redu. Tam, kjer pa smo se mi ločili in kjer jaz imam še vedno pomisleke, pa sta dve omejitvi, ki sta bili dani in ki povzročata, po moji oceni, delno manjšo dostopnost do te usluge; kajti to je pa omejeno z dvema zadevama - da se to lahko opravi samo osebno in da se to lahko opravi samo na sodišču tistega območja, kjer nepremičnina leži. Skratka, tukaj sta dve omejitvi, s katerima se jaz osebno nisem strinjala in tukaj moramo biti korektni. Do tukaj so vse stvari pravzaprav približane, edino, kar smo zdaj naredili, smo na nek način državljanom omejili to možnost, da bodo morali iti osebno in ne tudi z možnostjo po pooblaščencih in da bodo morali iti tja, kjer nepremičnina leži. Ne pa tako kot je zakon v celiti zastavljen – in to moram reči, da me čuti. Zakon je zastavljen tako, da se krajevna pristojnost pravzaprav izbriše, ampak na tej točki jo pa na novo uveljavljate zato, da morda državljanom onemogočimo bolj prijazen dostop do tega, da bi lahko tudi sami vlagali. Moram reči, kolegi iz SDS; da sem v teh dneh govorila tudi s predstavniki Gospodarske zbornice – sama nisem članica Odbora za notranjo politiko, nisem sodelovala. In to je tista točka, še edina točka, kjer je še nasprotovanje in nezadovoljstvo predstavnikov. Tako da tisto, o čemer ste danes govorili, da opozarja Gospodarska zbornica– jaz sem bila danes z njimi v stiku in sem vprašala, kaj je še vedno zamera. To je zamera. Ampak, meni je žal, da nismo v preteklem tednu, ko smo se še skušali tik pred zdajci pogovarjati, da bi to stvar popravili, da tega nismo uspeli narediti, ker bi naredili v resnici potem res stvar bolj prijazno za državljane. Tukaj smo jih pač delno omejili. Vsekakor je pa treba reči tudi to, prej je bilo že povedano, in res se vidi, da imate stara navodila, da to traja samo omejeno obdobje. To omejeno obdobje smo prav tako zbrisali in ga ni več. Ta možnost, da bodo državljani lahko sami na sodišču vlagali, je zdaj neomejena in bo trajala vseskozi. Tako lahko rečem, na nek način je bilo dobro in sem pravzaprav vesela, da smo zakon, takšnega kot je bil prvotno, zavrnili, ker smo pripravili ali pa je pripravljena zdaj še s popravki boljša zadeva. Pomisleki, ki jih pa ima Sodni svet, so tudi mene zbegali. Moram reči, da je Sodni svet organ, ki ga spoštujemo. Pod njim je podpisan dr. Miro Cerar. Jaz sem resno vzela te zadeve. Ampak moram reči iskreno tako: pomisleki so smiselni in so, tako kot pravijo, resna vprašanja. Ampak žal, velik del teh pomislekov je vezan na koncept zakona, ki pa je bil postavljen že pred leti. Mi smo se – in mene to tudi na nek način skrbi, jaz sem to predlagateljem večkrat rekla – mi smo se takrat odločili za popolnoma ali zgolj elektronsko vlaganje. Ali bi lahko v tej fazi to zadevo nekoliko omilili, ne vem. Je pa res nekaj, kar vzbuja tudi pomisleke in vzbuja tudi določene dvome, in mislim, da so to povedali predstavniki Sodnega sveta. So države, jaz sem že ob prvem zakonu rekla, da, recimo v Avstriji, to stvar že deset let vodijo vzporedno, ker so enostavnona tej točki konzervativni. Mi smo šli zgolj v elektronsko obliko. Upam, da nas ne bo bolela glava. In ravno zato, ker je zgolj elektronsko, pa moramo biti toliko bolj previdni, kaj naredimo, da ta oblika ne bi bila diskriminatorna, da del državljanov te možnosti ne bi imelo. In zato se mi zdi zdaj, ko smo odprli tudi možnost, da lahko vsakdo vlaga tudi sam na sodiščih, da smo del teh pomislekov, s težko muko, ampak smo vendarle odpravili. Enako velja tudi za vprašanje odprave krajevne pristojnosti in pa hrambe teh listin. Tako je na teh točah opozorilo Sodnega sveta relevantno, je smiselno, seveda se pa sama tudi sprašujem, ali je dejansko ta stvar še mogoča, da se jo vrne nazaj glede na to, kakšne zasnove so bile sprejete pri prvotnem zakonu. Morda je bila ta možnost dana, morda ne, jaz nisem dovolj pravno vešča teh stvari, seveda pa ta skrb ostaja in verjetno bo nekaj časa kot nek Damoklejev meč tudi visela nad vsemi, ki so šli v takšno, bom rekla, precej precej posodobljeno različico, ki pa je na nek način lahko tudi kdaj pa kdaj problematična in sporna na nekaterih točkah.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej.
Hvala lepa za besedo. Na začetku naj morda malo postopkovno, ampak vseeno spomnim, da današnja novela zakona o zemljiški knjigi ima oznako EPA 1491/V, ker mislim, da tega večina predhodnih razpravljavcev ni vedela, pa tudi pripombe Sodnega sveta se nanašajo večinoma na kakšne druge novele. Res je, da Sodni svet lahko daje mnenje na vložene predloge in da za tiste reči, ki se vmes zgodijo na matičnem delovnem telesu, ne ve in se do njih ne more opredeljevati. Mislim, da toliko dilem, kot jih je bilo izpostavljenih s strani Sodnega sveta v zdajšnji različici zakona, kakršna je bila potrjena na matičnem delovnem telesu, ni. Nekatere so, kot je že bilo rečeno, pravzaprav nekatere izhajajo že iz zdaj veljavne zakonodaje, tudi kolega Gorenak se je z njo pravzaprav hvalil, da pač že zdaj na sodiščih se ne hranijo popolne listine, da je že zdaj obstajala možnost, da je vsak, da tako rečem, svoje papirje na sodišču dvignil, to so ljudje množično tudi počeli, ali pa malo manj množično, ali pa kakorkoli že; popolnih zbirk listin že zdaj na sodiščih ni več, se kaj kdaj lahko najde, ampak ni pa to zdaj pravilo, prej izjema, ki ga potrjuje. V predstavitvi mnenj poslanskih skupin so bili predstavniki Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke tisti, ki so rekli, da je zdajšnja varianta zakona tako izboljšana in zadosti dobra, da ji dajmo priložnost. Jaz razumem, da je kolega Jerovšek slišal napačno in je to izjavo pripisal eni od poslanskih skupin koalicije. Se mi pa v tej luči njegovo govorjenje o omejitvi postulacijske oziroma opravilne sposobnosti zdi rahlo paradoksalno, da pač kolega Jerovšek nam očita kaj takega, obenem pa počne, kar počne oziroma dela pravzaprav tisto, česar ne. Tisto, zaradi česar sem se pa oglasil, je pa pravzaprav ta socialna demagogija, ki sem jo slišal od kolege Petana; poleg dejstva, da v zakonu seveda ne piše tisto, kar mu je bilo očitano, da bi skratka, kot je bilo rečeno, starejši ljudje, ki morajo paziti na vsak cent in nimajo interneta in ne morejo več fizično vlagati na sodišču – to skratka ne drži, so tudi kasnejši sogovorniki to ovrgli. To, da pa je v tej državi 100 tisoč mladih, ki imajo recimo znanje, ki imajo elektronski podpis in bi to lahko počeli, in da tega ne smejo, seveda tudi ne drži, ker z elektronskim podpisom se to sme delati. Tisto, kar je pa najbolj zgrešeno pri tej tezi, je pa to, da ima sploh kdo od teh 100 tisoč mladih, ki so izobraženi, imajo elektronski podpis, imajo znanje, denar, da kupi nepremičnino, da ima sploh razlog, da gre na zemljiško knjigo, to je večji problem. In dejstvo, da je nekdo, ki sploh ima kakršenkoli opravek na zemljiški knjigi, da tako pogojno rečemo, revež, ki si ne more privoščiti nekaj evrov za to ali tisto stvar, ali za sodno takso. To je absurd. Kdor ima razlog, da gre na zemljiško knjigo, ta ni revež. Revež je ta, ki nič nima! Nima razloga, da gre na zemljiško knjigo, ne da bi vknjižil, ne vem preživninsko pravico ali kaj šele kakšen nakup. Tisti med 100 tisoč mladimi, ki pa kupujejo ali pa kupujemo, pa ne kupujemo s svojim denarjem, ampak s sposojenim, z denarjem od bank, s hipotekarnim kreditom, in tisti, ki nam posodi ta denar, ima seveda razlog za to, da dobro zavaruje to svojo, da tako rečemo, naložbo. Kako to počne – s pomočjo notarja, pooblaščenca in tako naprej. Tudi če bi jaz hotel svojo nepremičnino, ki sem jo kupil s hipotekarnim kreditom, sam vpisati in urediti te stvari, mi moj posojilodajalec tega ni dovolil, sam je uredil vse notarja, meni je samo povedal, koliko več bom moral vsak mesec plačevati za to. In jaz seveda pri takem stanju na nepremičninskem trgu, kakršno je, pri takšni strukturi nepremičnin, pri takšni strukturi lastnikov, pri takšnih cenah, pri takšnem balonu nisem mogel drugega, kot da rečem, da prav, bom pač še nekaj evrov na mesec več plačeval naslednjih 25 let – kaj pa drugega naj To je problem. Skratka, kdor ima razlog, gre na zemljiško knjigo, ta ni revež. Pika. Če hočete, tudi minister za socialo zdaj sedi v dvorani, to logiko smo počasi začeli uvajati tudi v zakonu o upravičenosti prejemanja do javnih sredstev. Kar se pa tiče amandmaja, ki je pred nami in o katerem razpravljamo in ob katerem je kolega Jerovšek po nemarnem omenjal tudi bivšega evroposlanca Thalerja in trdil, da v Evropskem parlamentu zastopa vse naše stranke, ne bo držalo. Je bil član ene internacionale, tudi nek drug evroposlanec, recimo avstrijski Strasser, je član ljudske internacionale, to se pravi, v njej ste tudi vi; se pravi, da je najbrž zastopal tudi vas. Se pravi, da je najbrž ta korupcija malo neodvisna od tega, kje, kdo v kateri stranki sedi, in da je pravzaprav vezana na konkretne osebe. Ne da se pa takole posploševati, kot je bilo v razpravi rečeno. Kot rečeno, ta zakon bom podprl. Boljši je od vseh predlogov, ki so do sedaj prišli na to temo v Državni zbor., Verjamem, da je tak, ki bo zdržal ne samo kakšno poskusno obdobje, ampak dlje časa. Mogoče bomo o njem tudi govorili kot nekateri o Mariji Tereziji z lepimi besedami danes. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati k 40. in 55. členu in amandmajem? Ne vidim več želje, zato zaključujem razpravo o amandmajih. O njih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ZAPOSLOVANJU IN DELU TUJCEV. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo ministru dr. Ivanu Svetliku. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o zaposlovanju in delu tujcev vsebinsko povzema že sedaj veljavno ureditev zaposlovanja in dela tujcev, z nekaterimi bistvenimi novostmi. Potreba po spremembi sedaj veljavne zakonodaje s področja zaposlovanja in dela tujcev se je pokazala že konec leta 2008, ko so državljani tretjih držav pričeli masovno ustanavljati družbe z omejeno odgovornostjo z namenom pridobivanja delovnih dovoljenj in dovoljenj za prebivanje. Na podlagi pridobljenih dokumentov so ti tujci posredno ali neposredno odhajali v druge države schengenskega območja, brez resnega namena dela oziroma prebivanja v Republiki Sloveniji. Z nastopom gospodarske krize, predvsem v gradbeništvu, pa so se pokazale tudi druge velike pomanjkljivosti sedaj veljavne zakonodaje na področju zaščite in zagotavljanja pravic delavcem migrantom, zlorab delodajalcev v postopkih izdaje delovnih dovoljenj ter zaščite domačega trga dela. Predlagane spremembe so zato potrebne predvsem zaradi izboljšanja zakona v smislu preprečevanja zlorab pri izdaji delovnih dovoljenj, zaradi zaščite trga dela, krepitve pravne varnosti delavcev migrantov, vzpostavitve pravne podlage za izdajo podzakonskega predpisa o nastanitvi tujcev in uskladitve zakona z zakonodajo Evropske unije. Poglavitne novosti, ki jih prinaša ta zakon, so naslednje. Prvič, predlagani so strožji pogoji za izdajo dovoljenja za delo za zastopnika gospodarske družbe. Novoustanovljena gospodarska družba, ki za zastopnika imenuje tujca, bo za izdajo delovnega dovoljenja morala po novem izkazati lastništvo ali najem poslovnih prostorov in investicije v Sloveniji v višini 30. tisoč evrov. S pogojem, da se izkaže lastništvo ali najem poslovnih prostorov, bodo odpravljeni fiktivni naslovi delodajalcev in težave različnih inšpekcijskih organov v primerih, ko delodajalcev ni bilo na vpisanih naslovih. Drugič, podana je pravna podlaga za izdajo podzakonskega akta oziroma pravilnika o minimalnih bivalnih in higienskih standardih za tuje delavce. Tretjič, za okrepitev zaščite pravic tujcev, ki so zaposleni ali delajo v Sloveniji, so predlagani lažji pogoji za pridobitev osebnega dovoljenja, dovoljenja z veljavnostjo treh let. Osebno delovno dovoljenje z veljavnostjo treh let bo lahko pridobil tujec z najmanj poklicno izobrazbo ali pridobljeno nacionalno poklicno kvalifikacijo v Republiki Sloveniji po najmanj 20-mesečni neprekinjeni zaposlitvi pri kateremkoli delodajalcu v Republiki Sloveniji. Ožji družinski član tujca, ki ima dovoljenje za stalno prebivanje, bo lahko takoj pridobil osebno delovno dovoljenje za tri leta. Četrta novost, dodane so nove kategorije tujcev, ki imajo prost dostop na slovenski trg dela že na podlagi svojega statusa in se jim zato osebno delovno dovoljenje ne bo več izdajalo. To so ožji družinski člani slovenskega državljana, tujci slovenskega rodu do tretjega kolena v ravni vrsti, tujci, ki imajo dovoljenje za stalno prebivanje, in begunci ter tujci, ki imajo v drugi državi članici status rezidentov za daljši čas, po enem letu prebivanja v Sloveniji. S tem so odpravljeni upravni postopki in zmanjšana administrativna bremena za delodajalce in tujce. Petič. Dodana je novost, ki po eni strani tujcem prinaša večjo zaščito in varnost, po drugi strani pa pomeni zaostritev pogojev za podaljšanje dovoljenja za zaposlitev. Po predlogu zakona se bo tudi pri podaljševanju dovoljenj za zaposlitev preverjalo, ali je delodajalec predlagal obračun davčnega odtegljaja za dohodke iz delovnega razmerja oziroma plačilne liste in poravnal davke in prispevke iz naslova zaposlitve in dela za zaposlene delavce. Predlagana je tudi ukinitev sezonskega dela v gostinstvu in turizmu ter sezonskega dela v gradbeništvu. Vlada je že z uredbo o omejitvah in prepovedih zaposlovanja in dela tujcev v juniju 2009 sprejela ukrepe za zaščito slovenskega trga dela tudi s prepovedjo sezonskega zaposlovanja tujcev v gradbeništvu ter v gostinstvu in turizmu. S tem je bilo preprečeno zaposlovanje brez preverjanja, ali so v evidenci Zavoda za zaposlovanje ustrezne domače ali z njim izenačene brezposelne osebe. V zakon sta delno preneseni dve direktivi, in sicer Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta o minimalnih standardih glede sankcij in ukrepov zoper delodajalce nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav ter Direktiva Sveta o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene visokokvalificirane zaposlitve. To je tako imenovana modra karta, ki jo bo izdajala upravna enota na podlagi mnenja zavoda za zaposlovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je zakon obravnaval kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila dajem besedo predsednici dr. Andreji Črnak Meglič.
Spoštovani gospod podpredsednik, gospod minister, kolegice in kolegi, ponovno pozdravljeni! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na 28. seji obravnaval Predlog zakona o zaposlovanju in delu tujcev, ki ga je v obravnavo in sprejetje po rednem postopku predložila Vlada. K predlogu zakona so amandmaje vložile poslanske skupine SD, Zares, DeSUS in LDS, Poslanska skupina SDS in Poslanska skupina SLS. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je k predlogu zakona podala tudi konkretne pripombe. Posredovano pa je bilo tudi mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki je predlog zakona podprla, podala pa je konkreten predlog za amandma k 5. členu ter pripombe in stališča Obrtniško-podjetniške zbornice, ki je svoje predloge predstavila tudi na seji odbora, ki pa so bili povzeti v vloženih amandmajih poslanskih skupin SLS in SDS. V uvodni obrazložitvi členov je predstavnik predlagatelja, minister Svetlik, na kratko predstavil temeljne razloge za sprejetje predloga zakona, zlasti pa njegove poglavitne rešitve. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je predstavila njihovo pisno mnenje in povedala, da so bile na predlog zakona podane obširne pripombe, ki so bile v pretežni meri upoštevane z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. V razpravi o posameznih členih in vloženih amandmajih so članice in člani odbora ter vabljeni največ pozornosti namenili predlaganim rešitvam predloga zakona, ki se nanašajo na uporabo zakona, prijavo začetka izvajanja storitev in obveznosti tujega delodajalca, samozaposlitev in pogoje za izdajo dovoljenja za zaposlitev. V razpravi je bilo opozorjeno na določbe v predlogu zakona, na katere je v svojem pisnem mnenju opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba, češ da zakon prejudicira sprejetje nekaterih zakonov, torej, konkretneje Zakona o malem delu, kar naj ne bi bilo pravilno oziroma dopustno. Ministrstvo je kot predlagatelj v svojem pisnem in ustnem stališču menilo, da takšno stališče ni dosledno, saj podobne določbe vsebuje tudi predlog zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno in zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki pa sta že bila v državnozborski obravnavi. Če bi se predlagana določba iz predloga zakona črtala, bi bilo treba ob potrditvi zakona o malem delu takoj po sprejetju predloga zakona o zaposlovanju in delu tujcev le-tega ponovno dopolnjevati, saj delo tujcev v okviru malega dela ne bi bilo urejeno. Dokler malo delo ne bi bilo urejeno v zakonu o zaposlovanju in delu tujcev, tujcem malo delo ne bi bilo omogočeno oziroma bi lahko prišlo do različnih razumevanj v zvezi z uporabo zakona o zaposlovanju in delu tujcev, katere kategorije tujcev lahko opravljajo malo delo in na kakšni podlagi. Enake vsebine brez sklica na zakon o malem delu ne morejo doseči, saj bi v primeru, da ta zakon ne bi bil sprejet, za opravljanje takšne vrste dela, kot je malo delo, ne bilo pravne podlage. V primeru, da zakon o malem delu ne bi bil potrjen, pa bi bila ta določba mrtva črka na papirju, ki bi jo lahko hitro in enostavno odpravili, v vmesnem času pa tujci zato ne bi bili prikrajšani. Velja opozoriti, da so razpravljavci predlog zakona podprli, nekateri so pa še posebej izpostavili stališče, da gre za izjemno pozitiven in human zakon na tem področju in da ga moramo čim prej sprejeti. Odbor je sprejel vse amandmaje poslanskih skupin koalicije, pa tudi amandmaje Poslanske skupine SLS k 18., 21. in 22, členu ter amandmaja Poslanske skupine SDS k 21. in 22. členu. Odbor je sprejel tudi dva svoja amandmaja k 27. in 59. členu. Na koncu je odbor glasoval o vseh členih predloga skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Miran Györek. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki smo ne malokrat v preteklosti opozarjali na nepravilnosti in nevzdržno stanje na področju zaposlovanja tujcev in na pomanjkljivosti in nedoslednosti izvajanja obstoječega in kar dvakrat, leta 2005 in 2007, spremenjenega in dopolnjenega zakona o zaposlovanju tujcev. Zakon v teh izdajah je namreč vseboval številne nejasnosti, premalo in nezadostno določene kriterije in omejitve in čisto logično je, da je posledično začelo prihajati tudi do številnih različnih zlorab, kar je negativno vplivalo na nastalo stanje na slovenskem trgu dela in ni pripomoglo k zmanjšanju brezposelnosti, kvečjemu je privedlo do neurejenega in povečanega zaposlovanja tujcev v Sloveniji. V Slovenski nacionalni stranki smo večkrat opozorili tudi na zlorabe dotičnega zakona in na neurejeno izdajanje dovoljenj tujcem v letih 2008 in 2009, ko je postalo stanje na tem področju že prav kaotično, da ne rečem nelegalno. Razumemo, da je bilo treba pri osnutku upoštevati tudi mednarodne sporazume, tako na bilateralni kot multilateralni ravni, predvsem pa mora predlog slediti določenim načelom, kot na primer prednost zaposlovanja domačih brezposelnih oseb pred zaposlovanjem tujcev na podlagi delovnih dovoljenj; potem gre tudi za enako obravnavo tujih in domačih delavcev v zvezi z delovnopravnimi pogoji kot tudi za enko obravnavo državljanov držav članic Evropske unije, Švice pri dostopu na slovenski trg dela. Večina držav članic Evropske unije ima to področje že zdavnaj urejeno. Nekatere med njimi so si v okviru Evropske unije in njene zakonodaje celo uspele zagotoviti določene bonuse, posebne pogoje, določene omejitve kod in tako naprej. Pri tem mislim v prvi vrsti nam nekako bližnjo Avstrijo, ki to vprašanje jemlje zelo resno in ga tudi uspešno, v njihovo dobro, rešuje. Imam celo občutek, da so bile določene vsebine povzete po njihovih, morda čisto naključno, glede na evropsko zakonodajo in tovrstne zaveze, morda pa smo končno le prišli do spoznanja, da ni treba odkrivati tople vode in je včasih treba enostavno pogledati naokrog – recimo pri sosedih ali kje drugje, kjer so takšne zadeve uspešno urejene in regulirane. Sam predlog vsebuje kar nekaj pozitivnih rešitev, kot na primer celostno reševanje problema neprijavljanja tujcev v socialno zavarovanje, predvsem določbe, ki zavezujejo delodajalce k plačevanju davkov in prispevkov, pogoji za izdajo delovnih dovoljenj, razveljavitev le-teh, prepoved izdajanja novih in kazenske sankcije in tako naprej. Ne nazadnje gre tudi za večjo zaščito in varnost tujih delavcev in zaostrovanje pogojev za podaljšanje delovnih dovoljenj. Osnovni cilj je vsekakor med drugim zaščita slovenskega trga dela, mislim tudi na instrument kvote delovnih dovoljenj za zaščito slovenskega trga dela, Vlada Republike Slovenije pa ima zakonsko dopuščeno možnost, da kvote sprejema glede na stanje in predvidena gibanja na slovenskem trgu dela. Pomemben cilj, ki ga povsem pozdravljamo v Slovenski nacionalni stranki, je, da je nujno treba zagotoviti preprečevanje zlorab, storilce pa ustrezno sankcionirati in tudi s takšnimi ukrepi zaščititi stabilno trga dela v Republiki Sloveniji. Predlog vsebuje tudi določbe v smislu zmanjšanja administrativnih ovir za delodajalce in tujce, omenim naj tudi modro karto Evropske unije za visokokvalificirane zaposlitve tujce in tako naprej. Med drugim se ureja tudi področje nastanitve tujcev, ki se zaposlijo pri slovenskih ali tujih delodajalcih na ozemlju Republike Slovenije. Priča smo bili v medijih lansko leto objavljenim, prav sramotno za Slovenijo, predočenim bivanjskim in higienskim razmeram mnogih tujih delavcev, predvsem tistih v gradbeništvu in praviloma iz republik bivše Jugoslavije. Pristojni ministri bodo morali določiti ustrezne standarde in seveda tudi skrbeti za njihovo redno uveljavljanje in spoštovanje. Če smo prav seznanjeni, je vsebina predloga ustrezno usklajena z zakonodajo Evropske unije in predmetnimi direktivami. Predlog sicer vsebuje še mnoge druge pomembne novosti, ki jih sicer ob tej priložnosti ne bom našteval, dobro pa bi bilo z njimi seznaniti širšo slovensko zainteresirano javnost, ne samo z objavo zakona v Uradnem listu, ampak tudi na druge, praktične, enostavnejše načine. V Slovenski nacionalni stranki se z večino predlaganih novosti v celoti strinjamo in bomo zakon načeloma podprli. Glede vloženih predlaganih amandmajev pa se bomo sprotno odločali glede na smiselnost vsebine amandmajev in njihovo vključevanje v zakon kot celoto, da se zagotovi uresničevanje prej naštetih ciljev. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Vsem skupaj še enkrat prijazen pozdrav! Pred nami imamo pomemben in za ureditev področja še kako potreben zakon, ki bo deležen podpore Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, kajti zakon ima dobre cilje; na eni strani harmoniziramo slovensko zakonodajo s tisto iz Evrope, reguliramo dostop do trga dela, selektivnost pri omejevanju dostopa do zaposlitve in dela, tudi možnost uravnavanja ekonomske migracije, omogočimo zaposlovanje in delo tujcem, če delodajalcem ni mogoče zagotoviti ustreznih domačih delavcev, to se nam zdi pomembno podčrtati. Na drugi strani pomembno ščitimo slovenski trg dela in ščitimo tudi pravice tujcev, na drugi strani zopet nadziramo zaposlovanje in delo tujcev v Sloveniji, preprečujemo zlorabe, zmanjšujemo administrativne ovire in urejamo tudi področje nastanitev tujcev, ki delo opravljajo pri slovenskih ali tujih delodajalcih na območju Republike Slovenije. Novi zakon k reševanju problematike pristopa celostno, ureja problematiko neprijavljanja tujcev v socialno zavarovanje, saj se skozi celoten zakon prepletajo določbe, ki delodajalce zavezujejo k plačevanju davkov in prispevkov, jim s tem pogojujejo izdajo delovnih dovoljenj, grozijo z razveljavitvijo dovoljenj, prepovedujejo izdajanje novih delovnih dovoljenj in podaljšanj že izdanih dovoljenj ter določajo kazenske sankcije, če zadeve niso ustrezno urejene. Delodajalec tujca, za katerega je pridobil dovoljenje za zaposlitev ali dovoljenje za delo, pred iztekom veljavnosti delovnega dovoljenja ne bo več mogel odjaviti iz socialnega zavarovanja, ne da bi pred tem na Zavodu Republike Slovenije za zaposlovanje odjavil delo tujca. Ob odjavi dela tujca pa bo delodajalec moral vrniti tudi delovno dovoljenje in dokazilo, iz katerega bo jasno razvidno, da je delovno razmerje prenehalo in da je tujec s tem dejstvom seznanjen. S takšno rešitvijo bo preprečeno neupravičeno odjavljanje iz socialnega zavarovanja v času delovnega razmerja. Od vključitve v socialno zavarovanje so namreč poleg pravic iz tega naslova odvisne tudi druge pravice tujcev, na primer do osebnega delovnega dovoljenja z veljavnostjo treh let, zato sta spoštovanje teh določb in nadzor nad spoštovanjem še kako pomembna. Novi zakon ohranja tudi instrument kvote delovnih dovoljenj za zaščito slovenskega trga, vendar pa vlade ne zavezuje več k obveznemu vsakoletnemu sprejemanju, ampak ji dopušča možnost, da kvoto sprejema na podlagi stanja in predvidenih gibanj na trgu dela. Glede na zlorabe, ki so se največkrat dogajale na podlagi pridobljenih dovoljenj za delo za zastopnike gospodarskih družb, pa novi zakon zaostruje tudi pogoje pri izdaji tovrstnih delovnih dovoljenj. Tujec, na primer, ki je ustanovil gospodarsko družbo in za zastopnika imenoval tujca, bo moral po novem izkazati lastništvo ali najem poslovnih prostorov ter investicijo v Sloveniji v višini najmanj 30 tisoč evrov za zagon gospodarske družbe. Gospodarske družbe, ki pa v praksi že poslujejo, pa bodo morale v postopku pridobivanja delovnega dovoljenja za zastopnika dokazati, da poslujejo že šest mesecev, ter da redno poravnavajo davke in prispevke iz naslova zaposlitve in dela. To se nam zdi pomembno še dodatno podčrtati, kajti na ta način se bomo izognili škodi, ki jo lahko utrpi naša država in različne blagajne, na drugi strani pa tudi preprečili zlorabe delavcem, katerim smo bili priča, zlasti ob krizi gradbeništva. S temi pogoji bodo nadalje odpravljeni tudi fiktivni naslovi ter težave različnih inšpekcijskih organov in davčne uprave Republike Slovenije v primerih, ko tujcev niso našli na konkretnem naslovu in je šlo brez dvoma za napako in zlorabo. Ker menimo, da predlog zakona ustrezno reagira na razmere na slovenskem trgu delovne sile tako z vidika zlorab tujih delavcev kot pa tudi z vidika ščitenja interesov slovenskega trga dela, bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije zakon enotno podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil gospod Vili Rezman.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je minister Svetlik dovolj podrobno opisal ukrepe, ki se predlagajo v sprejem in tudi povezal te ukrepe s tistimi vzroki, ki so jih pravzaprav povzročili. V skupini nepovezanih poslancev podpiramo to ukrepe, podpiramo torej tudi Predlog zakona o zaposlovanju in delu tujcev, podpiramo tudi to, da je tako rekoč v celoti na novo spisan. Pri tem, žal, moramo opozoriti na neko nesporno dejstvo, da je kljub dobrim predvidenim ukrepom čas za te ukrepe za mnoge že zamujen in da nikakor ne moremo popraviti številnih tragedij in nesreč, ki so zaradi tega, ker nismo imeli pripravljenega ustreznega odzivnega okolja na spremenjene družbene razmere. Vprašanje je, kako se je torej sploh lahko to, kar se je in se deloma še dogaja v Sloveniji, dogodilo. V mislih imam predvsem nesreče zaposlenih, pa ne samo tistih, ki so pri nas tujci, tudi našim domačim zaposlenim se podobne tragedije dogajajo. Različne okoliščine terjajo različno odzivnost tako na gospodarskem, socialnem, na regulatornem področju, ne v vseh časih na enak način, in zdi se, da v času, ko je neverjetno hitro rasla gospodarska ras, pri nas nismo imeli ustreznega odzivnega časa. Velika gospodarska ras je terjala veliko število novih zaposlenih, terjala je migracijske procese, terjala je torej več zaposlitev ob istih pogojih kot v nekih drugih okoliščinah. Zato morebiti nismo znali predvideti in prestreči tistih negativnih posledic, ki so se nam kasneje dogajale. Prav neverjetno je, da se je, recimo, v Sloveniji v komaj treh letih stopnja tistih, ki so zaposleni tujci, dvignila za več kot 100 % in se kasneje tudi znižala, ne tako dramatično, kot se je prej poviševala, in da je pravzaprav število brezposelnih pri nas manjše, kot so se nekateri bali, verjetno tudi zavoljo tega, ker so mnogi brezposelni bili izvoženi. Mi teh procesov nismo ustrezno spremljali. Nobeno obdobje ne bi smelo dopustiti oziroma ne opravičuje tega, kar se je dogajalo, in najsi gre to za dogajanje na kolektivni ravni, običajno govorimo pač takrat o delavcih, zaposlenih v gradbeništvu, najsi gre za individualne tragedije, kar skušajmo se empatično vživeti v te osebne tragedije; ne sme se nam to ponavljati na ravni pravne države, ki ni delovala, tako kot bi morala, ne na ravni socialne države, ki se je tudi prepočasi odzivala in za mnoge seveda prepozno odzvala. Še morebiti najslabše in v mednarodnih okoliščinah najbolj opazno pa je to, da smo si zapravili ves ugled, kar se tiče, bi rekel, naše poslovne kulture, spoštovanja nekih norm in vrednot, ki se je nekako kot voda v pesku izgubilo. Zakon je seveda v vsakem primeru sedaj dobrodošel, zato ker bo, upamo, preprečil zlorabe in nepravilnosti, ki smo jim bili v preteklosti priča. Zato mi te ukrepe podpiramo in menimo, da je prav, da sta se upoštevali tudi obe načeli, ki jih kanim poudariti; in sicer načelo enake obravnave domačih in tujih delavcev in načelo zaščite domačih iskalcev zaposlitve, kadar je ta zaščita upravičena. Mi bomo zato podprli tudi amandma, ki je predlagan, čeprav je treba pošteno priznati, da smo na delovnem telesu podprli drugačen amandma, ki pa je, kasneje smo ugotovili, povzročil neskladje z mednarodno zakonodajo in moramo to tudi podpreti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! Predstavniki sindikatov, aktivistov ter mediji zadnjih nekaj let opozarjajo na težke razmere, s katerimi se na slovenskem trgu dela soočajo tuji delavci. V konkretnih primerih gre največkrat za kršitve pravic delovnih migrantov ter slabe bivanjske razmere, v katerih ti živijo. Situacija na tem področju se je s stopnjevanjem gospodarske krize še poslabšala, saj veliko tujih delavcev dela v gradbeništvu, v eni od panog torej, ki jih je kriza najbolj prizadela. Socialni demokrati pričakujemo, da bomo z novim zakonom dosegli boljšo zaščito in zagotavljanje pravic delavcev migrantov, učinkovitejše preprečevanje zlorab pri izdaji delovnih dovoljenj, zaščito trga dela ter ustrezno ureditev bivanjskih razmer tujih delavcev. Pri tem pa je treba omeniti tudi druge prav tako pomembne cilje zakona, zmanjšanje administrativnih ovir za delodajalce in tujce, uskladitev z zakonodajo Evropske unije ter odpravo nekaterih pomanjkljivosti, ki povzročajo nejasnosti pri izvajanju sedaj veljavnega zakona. Najpomembnejše za večjo zaščito tujih delavcev je olajšanje pogojev za pridobitev osebnega delovnega dovoljena. Druga pomembna novost se nanaša na dodatno preverjanje delodajalcev v postopku, ko ta želi podaljšati dovoljenje za zaposlitev delavca. Socialni demokrati menimo, da je med pomembnimi določbami tega zakona vzpostavitev pravne podlage za ureditev nastanitvenih standardov delovnih migrantov v primerih, ko delodajalci zagotavljajo njihovo nastanitev. Med novostmi zakona o zaposlovanju in delu tujcev je tudi bistveno olajšan dostop na trg dela visoko kvalificiranim delavcem iz tretjih držav. Je pa ukrepe za olajšan dostop na slovenski trg dela za določene skupine delovnih migrantov opredelila tudi strategija ekonomskih migracij, ki jo je Vlada sprejela konec prejšnjega leta. Ko govorimo o urejanju socialnega položaja tujih delavcev v Sloveniji, je treba tudi povedati, da je zakon o zaposlovanju in delu tujcev skupaj z zakonom o tujcih temeljni zakon, ki ureja delovne migracije v Republiki Sloveniji. Socialnoekonomski položaj in druge pravice državljanov tretjih držav v Republiki Sloveniji pa opredeljujejo tudi drugi zakoni. Če torej želimo celostno urediti socialnoekonomski položaj delovnih migrantov, moramo poseči tudi v druge pravne akte. Socialni demokrati smo v preteklem letu želeli pospešiti reševanje socialnih stisk delovnih migrantov, zato smo podali poslansko pobudo poslanca Bojana Kontiča za ustanovitev posebnega sklada, iz katerega bi lahko poplačali delavce z začasnim delovnim dovoljenjem in začasnim delovnim dovoljenjem v Republiki Sloveniji, saj se je v več primerih zgodilo, da so ti v gradbenih podjetjih ostali brez plač in brez možnosti uveljavljanja pravic iz zaposlitve. Vlada se je na to pobudo odzvala s predlogom sistemske rešitve, in sicer takole: s spremembo sporazuma o socialnem zavarovanju med Republiko Slovenijo in Bosno in Hercegovino, ki smo ga na februarski redni seji ratificirali v Državnem zboru, bodo delovni migranti iz Bosne in Hercegovine v primeru brezposelnosti upravičeni do denarnega nadomestila, tudi če v Sloveniji nimajo dovoljenja za stalno prebivanje, kar je bil pogoj v veljavnem sporazumu. Socialni demokrati upamo, da bo tudi Bosna in Hercegovina v najkrajšem možnem času sporazum ratificirala, tako da se bo ta lahko začel izvajati. S tem se bo vsaj delno izboljšal socialni položaj delovnih migrantov iz Bosne in Hercegovine. Naj še enkrat povem, da je Vlada ob koncu leta 2010 sprejela tudi strategijo ekonomskih migracij do leta 2020, ki izhajajoč iz potrebe gospodarstva ter ob upoštevanju demografskih gibanj opredeljuje smernice in ukrepe za učinkovito upravljanje ekonomskih migracij. Čeprav se je gospodarska kriza odrazila v zmanjšanju potreb po tujih delavcih, bo Slovenija dolgoročno potrebovala zadostno število ustreznih tudi tujih delavcev za nov gospodarski zagon. Naj sklenem. Razmere na področju zaposlovanja in dela tujcev so se vendarle začele sistemsko reševati. Socialni demokrati smo prepričani, da zakon, ki je pred nami, v veliki meri odpravlja možnost kršitev in zlorab, ki so v času gospodarske krize postale še posebej očitne. Omenjeni zakon prinaša tudi nekatere nove pomembne rešitve za večjo zaščito pravic delovnih migrantov, zato ga bomo podprli. Podobno tudi amandmaje. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Štefan Tisel.
Vsem lep pozdrav. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! Kot smo lahko spremljali na trgu dela, v medijih, pa tudi v javnih razpravah, so se na področju zaposlovanja in dela tujcev v Sloveniji dogajale številne zlorabe. Pogoste so bile naslednje: neustrezne nastanitve tujcev in oderuške najemnine, množično ustanavljanje družb z omejeno odgovornostjo prek pooblaščencev v Sloveniji, medtem ko so bile ustanovitelji tuje fizične osebe v svoji državi in na podlagi ustanovljene družbe so tujci pridobili dve delovni dovoljenji, eno za zastopnika in drugo za njegovega večinskega lastnika. Ker namen tujcev ni bilo opravljanje dejavnosti v Sloveniji, so po pridobitvi dovoljenj za prebivanje odšli v druge države Evropske unije. Potem je šlo za pridobivanje večjega števila delovnih dovoljenj na zalogo in tujcem, tujim delavcem, ki so imeli najmanj poklicno izobrazbo, ni bilo omogočeno, da bi prišli do daljšega delovnega dovoljenja, kar jim omogoča zdajšnji zakon. Čeprav se je v zadnjem letu in pol zmanjšalo zaposlovanje tujcev, je v času gospodarske krize zaščita slovenskega trga dela in predvsem preprečevanje zlorab delovnopravne zakonodaje izjemnega pomena ter zahteva celovito in pregledno zakonsko ureditev. Predlagani novi zakon o zaposlovanju in delu tujcev smo na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide tudi amandmirali. Na pobudo Obrtno-podjetniške zbornice smo v Slovenski demokratski stranki predlagali amandma k 18. členu, ki nalaga tujemu delodajalcu, da ob prijavi priloži tudi potrdilo o registraciji podjetja in izjavo o plačanih davkih in prispevkih davčnega urada države članice Evropske unije, kjer ima delodajalec sedež. Amandma je bil vsebinsko sprejet. Tako naj bi preprečili manipulacije z delavci, k drugemu branju pa koalicija ponovno vlaga amandma, ki to varovalko črta, ker naj bi to pomenilo po evropskih smernicah neenakovreden položaj s slovenskimi ponudniki storitev. Rešitve, ki jih ponuja predlagani zakon, bodo okrepile zaščito pravic delavcev, ki so zaposleni ali delajo pri slovenskih delodajalcih, saj vsebuje določbe, ki delodajalca zavezujejo k plačevanju davkov in prispevkov, kar bi lahko rešilo problematiko neprijavljanja tujcev v socialno zavarovanje, hkrati pa bi zaščitili tudi slovenski trg dela in preprečevali zlorabe, saj zakon določa strožje omejitve pri ustanovitvi gospodarske družbe tujca, kjer je tudi kot zastopnik imenovan tujec, tako slovenska dovoljenja ne bi bila več zlorabljena. Predlagani zakon pa ureja tudi področje nastanitve tujcev, ki delo opravljajo pri slovenskem ali tujem delodajalcu v Sloveniji. Predlagani zakon pa pri tem uveljavlja načelo enake obravnave tujih in domačih delavcev v zvezi z delovnopravnimi pogoji, ohranja pa prednost zaposlovanja domačim brezposelnim osebam oziroma osebam, ki so glede pravic do zaposlitve izenačene z državljani Republike Slovenije, pred zaposlovanjem tujcev na podlagi delovnih dovoljenj. Državljani tretjih držav tako lahko brez kontrole trga dela delajo oziroma se zaposlujejo zgolj kot sezonski delavci, pa še to, kot smo slišali, ne povsod. V primerjavi s sedanjo ureditvijo pa predlog zakona ne omogoča več sezonskega dela tujcev v gradbeništvu ter v gostinstvu in turizmu, kar pomeni, da se bodo v teh dejavnostih tujci lahko zaposlili le, če ne bo ustrezne domače delovne sile. Predlog zakona določa, da mora zavod za zaposlovanje pred izdajo dovoljenja za zaposlitev preveriti, ali je delodajalec v zadnjih šestih mesecih predlagal obračune davčnega odtegljaja za dohodke iz delovnega razmerja oziroma plačilne liste in poravnal davke in prispevke iz naslova zaposlitve in dela. Vsekakor novi zakon o zaposlovanju in delu tujcev prinaša dobre izboljšave: skrajšuje administrativne postopke, preprečuje manipulacije pri pridobivanju delovnih dovoljenj, predvideva več reda pri izpolnjevanju obveznosti plačevanja socialnih prispevkov, zahteva minimalne bivanjske pogoje za tuje delavce in drugo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Vito Rožej.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister, kolegice in kolegi! V zadnjem času, predvsem ob izbruhu krize, se je izkazalo, da je slovenska zakonodaja, pa naj bo liberalna ali ne, s strani uporabnikov predmet zelo resnih špekulacij in zlorab. Ob tem bi si marsikdo želel, da bi se dalo uzakoniti tudi etiko in moralo, ki bi miselnost nekaterih tako imenovanih podjetnikov lahko postavila na višji nivo. Zakon, ki je pred nami, sicer tega ne more storiti, izboljšuje pa pogoje za več 10 tisoč ljudi, ki so si za možnost boljšega življenja izbrali Slovenijo. Gre za nov zakon, ki poleg implementacije evropske zakonodaje, omenjena je že bila modra karta, v prvi vrsti odpravlja zlorabe pri zaposlovanju in bivanju tujcev, ki so se pojavljale v preteklosti in za katere upamo, da se ne bodo več. Največ zlorab je bilo na področju neustrezne nastanitve tujcev ob oderuških najemninah za nastanitvene prostore, katerih lastnik je bil nemalokrat kar delodajalec sam in tudi na področju že večkrat omenjenega množičnega ustanavljanja družb z omejeno odgovornostjo prek pooblaščencev v Sloveniji, medtem ko so bili ustanovitelji tuje fizične osebe in na tej podlagi so skratka tujci dobili dve delovni dovoljenji; za zastopnika in za večinskega lastnika. Njihov namen pa niti ni bil opravljanje dejavnosti v Sloveniji, zato so po pridobitvi dovoljenj odšli v druge države schengenskega območja, pooblaščenci so pa te deooje zaprli. Nekateri delodajalci, kot je bilo tudi že omenjeno, so dovoljenja pridobivali na zalogo. Tujce so tako zadrževali v njihovih državah z vlogami za izdajo dovoljenja za prebivanje do pridobitve morebitnega novega posla. Na ta način sta se povečevala tudi število nerealiziranih delovnih dovoljenj in izkoriščenost kvote teh dovoljenj. Najpogosteje je bilo tujcem, kot je bilo tudi že omenjeno, z najmanj poklicno izobrazbo onemogočeno, da bi dosegli dveletno zaposlitev pri istem delodajalcu in s tem možnost pridobitve osebnega delovnega dovoljenja z veljavnostjo treh let. In zgodbe, ki smo jim bili priče, so bile zgodbe tega novodobnega suženjstva in neke fevdalne odvisnosti. Nekatere zlorabe je pristojno ministrstvo sicer že odpravilo s sprejetjem Uredbe o omejitvah in prepovedih zaposlovanja in dela tujcev in Uredbe o določitvi kvote za leto 2010, s katero se omejuje oziroma znižuje število tujcev na trgu dela. Najbrž se vsi strinjamo, da je v času gospodarske krize zaščita slovenskega trga dela, predvsem pa preprečevanje zlorab delovnopravne zakonodaje izjemnega pomena. Zato se je Vlada odločila za celovit pristop k urejanju tega področja in po oceni Poslanske skupine Zares – nova politika je njegov cilj v prvi vrsti preprečevanje zlorab, ki smo jim bili priče v zadnjem času. In glede na razmere, v katerih so tuji delavci bivali, je izjemna tudi vzpostavitev pravne podlage za izdajo podzakonskega predpisa o nastanitvah tujcev, ker zdajšnji, sicer večkrat nespoštovani standardi, so stari že več kot 30 let. Morebiti bo vsebina določenih poglavij zakona za nekatere uporabnike strožja in bolj omejujoča, ker pač uvajamo višji nivo pravne zaščite tujcev pri slovenskih delodajalcih. Ob tem upamo, da se zgodbe, ki smo jim bili priče, predvsem nekaterih nekdanjih gradbenih mogotcev, ne bodo več ponovile. Uvajamo tudi strožje pogoje za izdajo dovoljenja za delo zastopnikov gospodarskih družb in s tem omogočamo ustrezno zaščito slovenskega trga dela. V Poslanski skupini Zares – nova politika smo z vsebino zakona v veliki meri zadovoljni. Dejstvo pa je, da nas pri preprečevanju zlorab na trgu dela, tudi ko gre za zaposlovanje in delo tujcev, deloma omejuje tudi liberalna evropska zakonodaja, za katero moramo vedeti, da je bila pisana za okolja s popolnoma drugačno poslovno etiko. V skandinavskih državah, denimo, vseh oblik zlorab, ki smo jim mi bili priče v času krize, sploh ne poznajo. Kar smo v preteklosti pogrešali, je bilo uveljavljanje enake obravnave tujih in domačih delavcev v zvezi z delovnopravnimi pogoji in pravicami, prednost zaposlovanja domačih brezposelnih oseb in zagotavljanje enake obravnave državljanov držav članic Evropske unije, evropskega gospodarskega prostora in Švicarske konfederacije ter njihovih družinskih članov pri dostopu na slovenski trg dela. Novi predlog zakona temu v celoti sledi in rešuje to problematiko. V Poslanski skupini Zares bomo predlog zakona, ki je usklajen s socialnimi partnerji in podprt na Ekonomsko-socialnem svetu, z veseljem podprli, ker je, kot je bilo rečeno tudi že v razpravi na matičnem delovnem telesu, nujen in predvsem human.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Janez Ribič.
Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo spremembe zakona o zaposlovanju in delu tujcev obravnavali v luči nedavnih razprav in prizadevanj za preprečevanje dela in zaposlovanja na črno ter v luči nesprejemljivega ravnanja s tujimi delavci pri nas. Ne moremo pa pristati na to, da bi s tem zakonom postavili v slabši položaj domače delodajalce in naše delavce. Načela zakona, ki jih je Vlada v obrazložitvi zakona zapisala, so sicer všečna, vendar v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da zakon ni napisan v skladu s temi uvodno navedenimi načeli. S Predlogom zakona o zaposlovanju in delu tujcev naj bi se uveljavljala predvsem naslednja načela: enaka obravnava tujih in domačih delavcev, prednost zaposlovanja domačih brezposelnih oseb pred zaposlovanjem tujcev, zagotavljanje enake obravnave državljanov držav članic Evropske unije in Švicarske konfederacije ter njihovih družinskih članov v skladu s pravnim redom Evropske unije. Če pa bodo sprejeti amandmaji, ki jih je vložila koalicija k dopolnjenemu predlogu zakona, pa ta načela v zakonu ne bodo veljala. Kako bo lahko država kontrolirala in preprečila, da se ne bodo ponovili nedavni dogodki v zvezi z delavci v gradbeništvu, če bodo s temi novimi amandmaji črtani naši amandmaji, tuji delodajalec ne bo dolžan dokazati, da opravlja pri nas dejavnost, za katero je registriran, in da ima legalno in dejansko zaposlene delavce, torej da ne delajo pri nas na črno. Taka dopolnila je predlagala tudi Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije. Zaščita slovenskega trga dela in preprečevanje zlorab s predlaganimi amandmaji koalicije ne bo zagotovljena, tujci bodo imeli lažje pogoje za delo na črno, torej namen zakona ne bo v celoti zagotovljen. Ta zakon prinaša potemtakem zgolj zmanjšanje administrativnih ovir za tuje delodajalce in tujce ter lažje urejanje področja nastanitve tujcev pri nas, ki delo opravljajo pri slovenskih ali tujih delodajalcih na ozemlju Slovenije. Po mnenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke tak zakon pomeni diskriminacijo domačih delodajalcev in delavcev, zato ga ne moremo podpreti, če bodo naša dopolnila, ki so sicer bila sprejeta na odboru, danes pri glasovanjem koalicije črtana iz zakona. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! V Sloveniji je že nekaj časa izjemno pereča problematika tujih delavcev, ki so pri nas zaposleni večinoma na črno. S tem pa so podvrženi tudi sužnjelastniškim razmeram, izkoriščanju, životarjenju in nečloveškim življenjskim razmeram. Takšni tuji delavci svojih delodajalcev ne upajo prijaviti iz več razlogov, med drugim tudi zato, da ne bi bili sami kaznovani in ker se svojih delodajalcev preprosto bojijo. Zato bi predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, lahko označili kot človekoljuben zakon. Je pa obenem žalostno, da delodajalci v Republiki Sloveniji, ki je nekdaj veljala kot obljubljena dežela in ker smo si vsi Slovenci želeli, da bi res postala, kaže najgrši obraz kapitalizma, ki je za dosego lastnih finančnih koristi pripravljen posameznika izžeti, po potrebi tudi do konca. Gre torej za predlog zakona, ki za delodajalce med drugim zaostruje pogoje za pridobitev delovnih dovoljenj. Z njim se želi preprečiti zlorabe pri izdajanju delovnih dovoljenj, krepiti pravno varnost delavcev migrantov, vključno z njihovo nastanitvijo, zaščiti slovenskega trga dela in ustanoviti slovenski pravni red z evropskimi direktivami. Glavni poudarki predloga zakona so strožji pogoji za izdajanje dovoljenj za delo za zastopnike gospodarskih družb, ostrejši pogoji za podaljšanje dovoljenj za zaposlitev za delodajalce, dokazovati bodo morali, da so plačniki davkov in prispevkov ter večja zaščita pravic tujcev v smislu lažjih pogojev za pridobitev osebnega delovnega dovoljenja z veljavnostjo treh let. S tem predlogom bo urejena tudi pravna podlaga za izdajo podzakonskega akta o minimalnih bivalnih higienskih standardih za tuje delavce, ukinitev sezonskega dela v gradbeništvu, gostinstvu in turizmu ter enostavnejše izdajanje modre katere, pomembne za pridobivanje visokokvalificiranih kadrov. Na matičnem delovnem telesu smo največkrat debatirali pri 18. členu predloga zakona, ki govori o pripravi delodajalca za izvajanje neke storitve v Sloveniji, pri čemer je večina prisotnih menila, da predlog zakona na tem mestu privilegira tuje delodajalce, medtem ko bi morali slovenski delodajalci izkazovati, da so registrirani za neko dejavnost in da plačujejo davke in prispevke, tujim delodajalcem tega ne bi bilo treba početi. Zato smo v namen preprečevanja takšnih razlikovanj sprejeli tudi amandma, ki enači tuje in slovenske delodajalce. Ker v Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da gre za predlog zakona, ki lahko prinese izboljšanje delovnih pogojev za tujce, ki pridejo v našo državo iskati boljši in lepši jutri, ga bomo podprli. Prav tako bomo podprli vse vložene amandmaje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih in členih, h katerim so amandmaji vloženi. To je 18., 27. in 34. člen. Dajem najprej v razpravo amandma poslanskih skupin koalicije k 18. členu. Gospod Tisel, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Ravno ta člen, o katerem je bilo na več poslanskih skupinah govora oziroma na poročilih – gre za večjo varovalko za naše delavce, ki bi bili zaposleni ali pa tudi tuji delavci, zaposleni pri tujec delodajalcu, če ima registrirano svojo dejavnost oziroma če je plačeval vse prispevke. Tukaj smo si nekako bili enotni v vseh poslanskih skupinah na pobudo Obrtne zbornice, ki je ta pomislek dala, vendar so nas potem prepričevali z vladne strani, tam bi potem bili delavci v neenakomernem položaju oziroma delodajalci in da evropske direktive to preprečujejo oziroma onemogočajo. Če primerjamo tisto zadevo, ko je šlo za garancije za tehnične aparate, ko se je potem izkazalo, da je resnica čisto nekje drugje, bi morda enako lahko to naredili, da ta amandma ne sprejmemo in vendarle pustimo te varovalke večje, kajti poslovna morala je prav gotovo v Evropski uniji večja in če bodo tuji delodajalci videli, da se da ribariti v kalnem v Sloveniji ali v drugih državah, ki so se kasneje priključile, gotovo bodo izkoristile te možnosti. Kajti vemo, da so poslovni cilji dobiček in se skušajo izogibati teh svojih obveznosti. Tako mi tega amandmaja zato ne bomo podprli, ker izničuje tisti amandma, ki je bil skupno sprejet, in predlagam, da ostanemo pri tem, kar smo sprejeli na odboru. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc.
Lepo pozdravljeni vsi prisotni. Najprej mi dovolite, da odgovorim gospodu Gorenaku pri prejšnji točki, ne vem, s kakšnim kontekstom se je omenila vodooskrba na Goriškem. Ampak mogoče ne veste, da smo pridobili 27 milijonov in da že dve leti gradimo ta vodovod. Upam pa, da ste s čistimi čevlji stopili na prelepo Goriško. Da preidem k zakonu. Normalno, demografski trendi v Sloveniji so taki, kot so v razvitih demokracijah in gospodarstvih; v državah so vedno neka dela, ki jih domači ljudje ne želijo opravljati. Žal se to dogaja tudi v Sloveniji in ta 18. člen odpira tukaj nek problem, ki izenačuje vse te naše nezaposlene in tudi druge, ki bi sicer lahko opravljali delo, ki ga pa žal ne marajo. Moram povedati, da se je od leta 2008 do 2011 zmanjšalo za cca 20 tisoč delavcev, mi še vedno rečemo, iz drugih republik. Mi je zelo žal, da se sindikati niso več ukvarjali s to populacijo, seveda niso njihovi člani, ne plačujejo članarine, ampak kakšna ozimnica jim ne bi škodila. Razen v izjemnih primerih, kjer poznam, da so se posamezni sindikalni delavci potrudili in pomagali tem revežem. Kolega Vili Rezman je govoril o tragedijah, o nesrečah, jaz bi govoril še o sramoti. Sramota za Slovenijo je, da so v tej gospodarski krizi ti ljudje, ki so bili dobesedno sužnji na nekaterih gradbiščih, doživljali tako tragedijo. Mi smo bili prejšnji teden v srbskem parlamentu in je zopet sramota, ko so nam omenili, kako je SCT pobral šila in kopita iz izjemno dobrih investicij v most čez reko Savo, ceste in tako dalje. Očitno taki smo Slovenci in tukaj bo treba narediti neko inventuro in komu reči tudi na svidenje. Sedaj je z Bosno in Hercegovino pripravljen sporazum, čakamo na ratifikacijo te države in upam, da bo potem, sicer za naprej, ta zadeva rešena. Vi veste, da smo SDK ukinili, ker je bil preveč realsocialističen, ampak zdaj ga vračamo v nekih drugih okvirih. Ne boš mogel dati plače, če niso plačani prispevki, in to je prav tudi za te delavce in mislim, da je to ukrep, ki bo vsem nam vrnil ugled. Moram pa povedati, da je veliko primerov, to poznam iz domačega okolja, kjer so tako imenovani "gazde" dobili plačilo, vendar ga niso dali svojim delavcem, izgubili so se Bosni in Hercegovini ali kjerkoli, delavci pa so brez vse socialne varnosti ostali tukaj v Sloveniji. Ta zakon bom z veseljem podprl. Škoda je, da prihaja tako pozno, morali bi ga imeti pred krizo, potem bi ta stvar imela popolnoma drug učinek, ampak nikoli ni prepozno. Seveda bom podprl tudi 27. in 34. člen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Marijan Križman.
Hvala lepa. Saj tudi Ivan je lepo ime, tako da ni problem. Ja, zakon je nastal spričo okoliščin, ki so nastajale v zadnjih letih, ko je nastala kriza, predvsem v gradbeništvu, in so se začeli pojavljati lastniki podjetij, ki so ravno tako želeli hitro obogateti, kot takrat ko je bila konjunktura, in imeti od tega svojega dela veliko več, kot so imeli. Zaradi tega je prišlo do zlorabe delavcev in so kar naenkrat delavci, se pravi delovni ljudje, postali orodje in sredstvo za bogatenje. Na žalost. In marsikatera usoda se je tudi tragično končala, marsikdo je šel domov brez ničesar. Ampak, dobro, o tem so že moji predhodniki govorili. Jaz bom odprl 18. člen, ki ureja plačila, ureja registracijo in tako dalje, in vse to bo treba predložiti, če boš želel odpreti firmo. Nič več se ne bo dalo delavce kar na neko skrito firmo, kako bi rekel, "prevekslati" v trenutku, ko ti bo to odgovarjalo, ko bodo prihajala plačila in ker delavce daš na drugo firmo, ti jih ni treba več izplačati, oni niso več delavci istega delodajalca. Kot ena takšna civilizacijska, mogoče je o tem zelo težko govoriti, vrednota je tudi ta, da bi ljudje v podzakonskem aktu dobili neko regulativo o tem, kje bodo spali, dobili bodo neke minimalne higienske pogoje za življenje. Po mojem prepričanju je to tisto, kar smo na odboru in povsod izpostavljali, o tem govorili in kar se je v javnosti najbolj govorilo in kar so mediji, zlasti je televizija prikazovala, kaj se v naši državi dogaja. In kot je rekel Mirko Brulc ali nekdo drug – Slovenija je zelo padla s tako slabim odnosom do ljudi. Vendar po mojem prepričanju zdaj ni potrebno nobeno opravičevanje, ker zakon bo sprejet, zakon bo zafunkcioniral in stvari se bodo spremenile. Je pa veliko delodajalcev, ki so ravno tako prišli od drugod in so mislili, da je Slovenija meka za denar. Tega niso dosegli in potem so se seveda šli takšne rabote, ki so nas pripeljale do tega, da je bilo treba vse to, o čemur ta zakon danes govori in je pred nami, ga udejanjiti, ga sprejeti in zaustaviti to divje zaposlovanje in bogatenje na račun delovne sile, ne pa na račun dela in pogodb, ki jih nekdo sklene z drugim, da bi si lahko ustvaril svoje blagostanje. Zakon bom seveda podprl in prepričan sem, da bo tudi v javnosti in tudi pri tistih, ki ga bodo uporabljali, naletel na dober odziv in da bo s tem to vprašanje zaključeno. Hvala.
Hvala lepa. Vidim, da je še nekaj prijavljenih k razpravi. Prosim, kdor bo razpravlja, naj se prijavi. Besedo ima gospod Anton Kampuš.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi. Lepo vas pozdravljam! Želim povedati, da bomo vsekakor amandma k 18. členu, 27. in 34. podprl. Podprl bom tudi zakon o zaposlovanju tujcev iz preprostega razloga, ker smo imeli veliko število tujcev, zaposlenih v Sloveniji, in sem prepričan, da bodo kar v kratkem času prišli spet časi, ko bomo te tujce ponovno rabili. Seveda je bilo na račun tega veliko napisanega, veliko nekorektnosti smo doživeli v Sloveniji do njih in te stvari je treba v kratkem popraviti. Zakaj trdim, da jih bomo spet rabili? Zaradi tega, ker je danes že evidentno, da je po najnovejših podatkih naš izvoz povečan za cca 20 %. To so odlični podatki. Kaj se je zgodilo v Sloveniji, da povečujemo izvoz? Zgodilo se je to, da so izvozniki odlični in da so tudi nekateri drugi, ki v tem trenutku v Sloveniji niso bili izvozniki, in glede na to, da v Sloveniji ni dovolj poslovnih priložnosti za vse, so se morali usmeriti v izvoz. Torej, danes beležimo odlično 20 % rast izvoza tudi na račun tega, ker se še tisti, kot sem povedal, ki do zdaj niso bili izvoznik, lotevajo izvoza. To pa pomeni spet ponovne priložnosti in sem prepričan, da bomo že v kratkem beležili tudi v Sloveniji rast, priložnosti in zaposlovanja. Prav na račun tega bi morali danes vsi reči – in mogoče tudi kdaj pa kdaj pričakovati od tistih, ki so bili zelo zelo nekorektni do teh delavcev, tudi opravičilo –, da danes s tem novim zakonom vzpostavljamo normalne pogoje, da bomo potem lahko tudi jutri, čez nekaj mesecev, čez kakšno leto na nek način pod normalnimi pogoji, torej človeškimi pogoji, ponovno zaposlovali te naše tuje delavce. In to s tem zakonom vzpostavljamo.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Amandma samo vrača prvotno besedilo. S tem črtanjem smo pravzaprav sledili amandmaju, ki je sledil predlogu Obrtno-podjetniške zbornice. Če pa upoštevamo, da je bil zakon s socialnimi partnerji usklajen, je treba to spremembo premišljati s stališča sorazmernosti ukrepov in temeljenjih postulatov delovanja Evropske unije, v katerega prost pretok blaga ljudi in storitev tudi sodi. Tu je še nekaj drugih momentov, ki bi jih kazalo omeniti, tudi v kakšnem razmerju so tuji delodajalec in tuji delavec, ki morajo urejati stvari po načelu ali po zakonodaji tiste države, iz katere prihajajo. Tako mislim, da je kar prav, če bomo besedilo potrdili v takšni obliki, kot je bilo prvotno zamišljeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Žal gospe Bredi Pečan in Andreji Črnak Meglič ne morem dati besede, ker je čas poslanski skupini potekel. Besedo ima gospod Janez Ribič. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Moram se oglasiti pri tem 18. členu in vloženem amandmaju. Namreč, naš predlog je bil na odboru potrjen in ne vem, zakaj je danes amandma in sprememba. Poslanci Slovenske ljudske stranke nasprotujemo sprejemu amandmaja koalicije k 18. členu. Če bo ta amandma sprejet, bo naše že sprejeto dopolnilo črtano. Pri obravnavi predloga zakona na matičnem delovnem telesu je bil sprejet amandma Slovenske ljudske stranke k 18. členu, ki določa, da mora tujec pred prijavo začetka izvajanja storitev v Republiki Sloveniji predložiti tudi potrdilo o registraciji delodajalca in izjavo o plačanih davkih in prispevkih. Takšen amandma je predlagala tudi Obrtno-podjetniška zbornica, ki ste jo vsi omenjali. Po našem mnenju ta zahteva nikakor ni nesorazmerna, je le določba v duhu preprečevanja opravljanja dela tujcev na črno pri nas. Torej, je namenjena preprečitvi zlorabe tujih delavcev, kot smo bili priča temu nedavno pri gradbenih delavcih iz tujine pri nas. V duhu zakona o preprečevanju dela na črno je po našem mnenju prav, da zahtevamo tudi od tujih podjetij, da dokažejo, da ne delajo na črno, ampak da zaposlujejo in da poslujejo zakonito. Brez teh določb bo zakon pomenil samo olajšanje pogojev za tujce, medtem ko bodo naše domače delodajalce zaradi novega zakona o preprečevanju dela na črno inšpektorji stalno nadzirali in kontrolirali. Sprašujem vas, dragi kolegi in kolegice, ali to pa ni dodatna birokracija? Ali to ne postavlja našega podjetnika v neenakopraven položaj do tujcev? Ni res, da bi se s tem tuje podjetje v primerjavi s slovenskem podjetjem postavilo v neenakovreden, diskriminatoren položaj. Res pa je, da bi to preprečilo morebitne zlorabe tujih delavcev in nelojalno konkurenco domačim podjetjem. Po našem mnenju zahteva o predložitvi potrdila o registraciji podjetij in izjave davčnih organov o poravnanih davčnih obveznostih ne predstavlja nesorazmernih omejevalnih ukrepov in je zgolj ukrep za preprečevanje dela na črno. Če bo ta določba črtana, poslanci Slovenske ljudske stranke ne moremo podpirati tega zakona, ker bo krivičen do naših podjetij in delavcev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala, gospod podpredsednik. Najprej, preden se dotaknem samega amandmaja, o katerem je govora, naj povem, da je po mojem mnenju tudi zakon velik korak naprej. Potrebovali smo ga, čeprav sam menim, da bi lahko bil v marsičem bolj radikalen in zlasti bolj naravnan po interesih zaposlenih oziroma delavcev. Zlasti pri izdaji delovnega dovoljenja je še vedno precej odvisno od delodajalcev, pri tem pa je treba priznati, da je rešitev, ki jo ponuja zakon, taka, da bo preprečila zlorabe, ki smo jim bili priča. Zlasti dejstvo, da je po 24 mesecih moral biti delavec zaposlen samo pri enem delodajalcu, da je bil ta predpogoj za pridobitev delovnega dovoljenja, je omogočalo velike zlorabe. Sedaj te možnosti praktično ni in to je velik napredek. Dejstvo je, da smo bili v zadnjih mesecih tudi zaradi krize priča, še posebej v gradbenem sektorju, situacijam, ki bi jih lahko opisali kot novodobno suženjstvo. Prišlo je do tako skrajnih razmer in do tako skrajnih zlorab in oblik izkoriščanja gradbenih delavcev, zlasti tujih gradbenih delavcev, ko smo se znašli pred človeškimi dramami, kjer ni bilo izplačanih plač, ni bilo izplačanih prispevkov, in tudi bivalni pogoji so bili neznosni. Ta zakon skuša na ta odprta vprašanja v določeni meri tudi odgovoriti. Ponavljam: ne zelo radikalno, lahko bi bili bolj ambiciozni, ampak vsekakor v pravi smeri. 18. člen, kjer se predlaga amandma, amandma, ki so ga vse poslanske skupine koalicije podpisale, odpira vendar eno zelo problematično področje, ki zadeva evropsko zakonodajo in tudi našo, slovensko zakonodajo. Kajti, v obrazložitvi tega amandmaja, ki naj bi črtal drugi odstavek 18. člena, je ugotovljeno, da naša podjetja pravzaprav ne potrebujejo dokaza o izplačevanju davkov in drugih prispevkov za začetek lastnih storitev na ozemlju Republike Slovenije. In recipročno, spričo enakopravnosti, naj ne bi tega zahtevali niti od drugih delodajalcev, tujih delodajalcev, ki prihajajo iz držav, kjer imajo verjetno drugačne zakonodaje. Evropska zakonodaja še ni poenotila kriterijev in to pomeni, da naša zakonodaja, ki postaja bolj restriktivna in ne dopušča več odloga plačevanja prispevkov, nas lahko postavi v nekonkurenčen položaj napram tistim državam, kjer, recimo, finančna disciplina in siceršnja disciplina še ni toliko zagotovljena. To je en problem. Drugi problem je, da si ne predstavljam, kako naj bi podjetje pri nas delalo in začelo svoje storitve, ne da bi pred tem zagotovilo izplačilo davkov in vseh zahtevanih prispevkov. Tako v tej obrazložitvi, zakaj ta amandma ni sprejemljiv, tega ne razumem dobro. Pričakujem, da lahko dela podjetje samo, če ni doslej delalo na črno in da je izpolnilo vse zakonske obveze. Enako pričakujemo od tujega podjetja in od tujega delodajalca. Zato se mi zdi odstavek, ki bi ga črtali s tem amandmajem, pravzaprav smiseln in zelo koristen. Zavedam pa se, da je v neskladju z evropskimi direktivami in da bi se morali konfrontirati in soočiti z nasprotovanjem Evropske komisije, ki bi nam lahko to očitala. Ampak gre za vprašanje delavskih pravic v Evropi. In če gremo v bolj skrajno primerjavo, recimo, govor je tudi o delavskih pravicah tujih delavcev, ki so zunaj Evropske unije. Recimo, Kitajska bo vedno bolj konkurenčna, ker tam ne spoštujejo nikakršnih delavskih ali sindikalnih pravic in bodo cene bistveno nižje od naših. Nekaj podobnega imamo tudi znotraj Evropske unije. Kljub direktivam, kljub standardiziranim rešitvam je treba opozoriti, da obstajajo različne zakonodaje prav na področju delavskih pravic in delovnih dovoljenj, izdaje delovnih dovoljenj. Tako sam ne vidim pravzaprav v tem odstavku nič hudega. To je varovalka, ki bi zagotavljala korektnejši pristop tuje firme in tujega delodajalca na našem trgu. Tako bomo pri glasovanju in pri odločanju o tem amandmaju tehtali med zavezami, ki jih imamo do Evropske unije, do Evropske komisije, ampak mislim, da imamo tam vedno pogajalski prostor, kjer lahko obrazložimo. In celo več, celo zahtevamo, da se evropske direktive prilagajajo zakonodaji, ki jo ocenjujemo kot bistveno boljšo in pravičnejšo. Mislim, da bi bila taka zakonodaja s tem drugim odstavkom pravičnejša, bi bila smiselna in mogoče bi bila vredna bitke tudi znotraj Evropske unije. Tako osebno mislim, čeprav je tudi naša poslanska skupina med predlagatelji tega amandmaja – in tudi sprašujem gospoda ministra, ali bi bilo res usodno, če mi tega amandmaja ne bi sprejeli in bi pustili člen nedotaknjen. Kaj bi se zgodilo tudi v odnosu do Evropske komisije? Ali bi bilo mogoče izpostaviti ta problem tudi na evropski ravni in bi začeli z uvajanjem discipline tudi pri takem členu? Mislim, da je to eden tistih motivov, kjer se bitka splača, in ni nujno, da bi izstopili poraženi iz te razprave. Torej, postavljam vprašanje: Kaj se zgodi, če tega amandmaja ne sprejmemo in če ostane 18. člen nedotaknjen? Mislim, da gre za varovalko, ki jo je treba ocenjevati tudi ne samo z vidika interesa naših delavcev in naših podjetij v teh konkurenčnih razmerah, ampak tudi z vidika dolgoročnega zvišanja pravic delavcev v drugih evropskih državah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Ivan Svetlik, minister za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala lepa. Spoštovani in spoštovane! Amandma Slovenske ljudske stranke, ki je bil najprej sprejet pa zdaj predlagamo, da se umakne, ima seveda dober namen. To smo tudi razumeli, ko je bil ta amandma predložen, vendar po ponovni preučitvi ravno teh direktiv, ki določajo tudi podredno našo zakonodajo, ugotavljamo, da ga ne moremo v tej obliki ohraniti. Rad bi pa poudaril, da pri tej razpravi je treba razločevati med dvojim. Prvič, gre za čezmejno opravljanje storitev nekega podjetja v drugi državi. V tem primeru gre za to, da napotimo delavce v drugo državo ali iz druge držav k nam. Tukaj gre za napotene delavce, za napotitev delavcev. Drugo pa je vprašanje, kadar nek delavec, nekdo iz druge države, tretje države, pride k nam in zaprosi za delovno dovoljenje, bodisi da bi opravljal svojo neko poslovno dejavnost ali da bi se pri nekom zaposlil. Tukaj pa gre potem za izdajo delovnih dovoljenj. Ti dve stvari se pač po veljavni evropski ureditvi ne mešata med seboj. Ko gremo na prvi primer, se pravi, ko gre za to, da so napoteni delavci za izvajanje storitev k nam, recimo, ko pride neko tuje podjetje s temi delavci, ti ne potrebujejo delovnih dovoljenj. Pride podjetje z vsemi delavci vred v naš prostor in tu lahko opravlja svojo storitev. Ti delavci pa morajo imeti pri njem, pri tem podjetju, urejen status, tako kot določa zakonodaja države, v kateri ima to podjetje sedež. To je njihova zakonodaja, njihov red in seveda tudi odgovornost te države, da kontrolira to podjetje, ali ima vse te stvari tako urejene, kot morajo biti. Pri čemer se seveda lahko zgodi tudi to, kar se verjetno bo dogajalo, se dogaja, da pride tisto tuje podjetje k nam spet z delavci iz neke tretje države. Tudi to je mogoče. Ampak to je stvar, ki jo mora nadzirati država, kjer podjetje sedež ima. In v tem smislu bi takšna ureditev pomenila, da mi od tega podjetja pa potem dodatno zahtevamo tisto, kar od svojih podjetij ne zahtevamo, se pravi, da bi moralo predložiti neka dokazila, ki jih pa naša podjetja ne predložijo, takrat ko pridejo na delovišče, ko opravljajo neko storitev kjerkoli že. In v tem smislu bi to pomenilo in bi bilo lahko interpretirano, kot da gre dodatno za nesorazmeren ukrep pri zahtevi do podjetja, ki tako storitev opravlja. Seveda, drugo je pa vprašanje, zelo relevantno vprašanje, kaj pa, če to podjetje prihaja iz države, ki ima pa nižje standarde. Zelo relevantno vprašanje! Ampak to vprašanje se pa ureja na drugačen način. Tukaj imamo pa, gre za minimalne pravice delavcem, ki jih je treba njim zagotoviti, ko so napoteni v drugo državo. To pa ureja Direktiva 96/71 Evropskega sveta o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev. Ta direktiva pa pravi, da morajo biti zagotovljeni tem delavcem, ne glede na to, kako ima ta država pri sebi urejeno, minimalni pogoji za delo in zaposlitev v skladu z nacionalnimi predpisi in splošno veljavnimi kolektivnimi pogodbami, tako kot veljajo v državi, v katero je šel delati. Ti minimalni standardi. Se pravi, romunsko podjetje denimo, če ima nižje plače, kot jih imajo naša podjetja, mora plačati minimalno plačo po naših standardih. Se pravi, ne more iti pod ceno, ki je pri nas določena za delavca kot minimalna plača. To isto velja tudi za druge pravice, ki so pri nas določene, dogovorjene v kolektivnih pogodbah ali pa ki jih določa naša zakonodaja. Seveda isto velja tudi za naša podjetja, da bomo to razumeli, ko gredo v Avstrijo, denimo. Ker je bilo takoj vprašanje, če imajo naša podjetja lahko nižje plače, da bodo lahko konkurirala čez mejo – ne bodo, ker morajo izpolnjevati te minimalne standarde, kot jih določajo avstrijski predpisi. Minimalne standarde. Seveda od minimalnih standardov navzgor je pa tisto, čemur pravijo znotraj Evropske unije konkurenca na prostem trgu storitev, kjer je pa treba upoštevati, da neko podjetje lahko ceneje, drugo pa nekoliko dražje te storitve zagotavlja. In v tem je zdaj vsa logika urejanja vsega teh vprašanj. Seveda lahko ugotavljamo, da ima ta logika pomanjkljivosti, ne drži v celoti; ne moremo pa seveda tega delati po tej poti, da rečemo, da ne bomo spoštovali pravic Evropske unije, pa, bomo tvegali spor in plačevanje kazni, ampak moramo to narediti, če mislimo, da bi bilo to prav, preko naših poslancev v Evropskem parlamentu in zahtevati potem tudi, da se direktive, ki urejajo to vprašanje, ustrezno spremenijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ne vidim več želje po razpravi. Še, gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Poslušati razlago ministra je pač eno, mogoče iz teoretičnega dela, iz praktičnega dela in iz izkušenj pa bi ta amandma vendarle nekatere zadeve reševal. Pa ne nazadnje tudi Obrtno-podjetniška zbornica se strinja s tem, da izjava o vrsti opravljanja storitve ni dovolj, ampak bi moral delodajalec dokazati, da ima dejansko registrirano dejavnost, ki jo želi opravljati. S tem da predloži potrdilo o registraciji delodajalca, ampak vendarle bi bilo definitivno tudi za celotno njegovo nastopanje bistveno bolje, tudi za zaposlene, če hočete, ki bodo pri takšnem delodajalcu, da se že na začetku pač ve, tudi s tem, če je posloval v državi, kjer pač je, tako kot se to spodobi, da so plačani davki in prispevki. Namreč, marsikaj se dogaja. Bom konkreten. Poznam primere, ko so podjetja, ki so bila od zunaj, nastopala v Sloveniji, in sicer tako, da so prišli s svojimi delavci in so te delavce posojali drugim podjetjem za opravljanje nekega dela. Celo več, tega so se posluževala tudi kakšna javna podjetja. In kaj se je dogajalo? Temu podjetju, ki je posodilo delavce, so pač ta podjetja, katerakoli že, za opravljeno delo plačala opravljeno delo, ta podjetnik, ki pa je prišel z delavci, pa ni odvajal – komu? Tukaj v tej državi dajatev. Minister – konkretni primer. In kaj se je zgodilo? Tisti, ki je že enkrat plačal temu podjetniku opravljeno delo, je danes dobil račun od davčne in je moral davke še enkrat poravnati. Mislim, da je to popolnoma nesprejemljivo. S tem seveda ne rečem, da bi s tem preprečili, ampak vendarle bi imeli neko sliko, kdo sploh prihaja in na kakšen način, seveda ta podjetnik pa je prišel, je firmo zaprl in je bila zgodba končana. Jaz poznam primer, ko je morala posredovati celo policija med enim in drugim, ampak ta slovenski delodajalec je imel v tem primeru popolnoma prav in je bil neupravičeno ponovno terjan in je plačal dajatve. Glede na to, da so nekateri poslanci razpravljali v podporo temu amandmaju, bo ta amandma k temu predlogu zakona o zaposlovanju tujcev prinesel več dobrega, pa mislim, da več slabega, če tega amandmaja ne bi sprejeli. Nekoč, pa še ne dolgo tega, mi je nekdo rekel, da bi morali – pa tudi prebral sem nekje – poslanci bolj bdeti nad sprejemanjem zakonodaje, ne pa samo potrjevati to, kar vlada pripravi. Jaz se s tem strinjam. To pa izključno zato, ker 90 ljudi, ki smo izvoljeni od volivk in volivcev in smo tako rekoč dnevno v kontaktu z delavci v gradbeništvu, komunali, zdravstvu, sociali in kulturi, celotnem družbenem spektru, imamo bistveno več informacij, tudi takšnih konkretnih, kot pa samo tisti, ki zakonodajo pripravljajo in jo po nekih paragrafih sestavljajo. Zato so takšni amandmaji življenjski in jaz upam, da bo ta amandma sprejet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ne vidim več želje po razpravi, zato zaključujem razpravo k 18. členu in amandmaju k temu členu. Prehajamo na razpravo k 27. členu in amandmaju, ki sta ga vložile poslanske skupine koalicije. Ne vidim želje po razpravi in zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 34. členu ter amandmaju, ki so ga k temu členu vložile poslanske skupine koalicije. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, in sicer ob 18.10. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljevali bomo ob 18.10.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalni naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanje po skrajšanem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 3. 2011. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 40. členu. Želi kdo besedo v imenu poslanske skupine? Prosim gospod dr. Gorenak, obrazložitev glasu.
Obrazložitev glasu. Ta amandma, ki je sicer povezan v nadaljevanju še z enim, govori dejansko o tem, kako lahko sploh zemljiškoknjižne zadeve vlagamo. To je bil tudi spor, če smem tako reči, pri prejšnjem sprejemanju zakona. Koalicija je zakon sprejela in Državni svet je dal veto, potem ga pa koalicija ni izglasovala. Takrat je šlo za to, da zemljiškoknjižne zahtevke lahko vlagajo samo odvetniki in notarji, ni bilo več mogoče, da bi jih vlagali posamezniki. Koalicija pa je v tej varianti zakona, torej v varianti zakona, ki je danes pred nami, popravila dejansko samo dve stvari. Prva je ta, da je upravičence širila na nepremičninske agencije, in drugič, da je to pravico dala tudi posamezniku, ki ima računalniški dostop do varnega sistema, če poenostavim. In tako je tudi po mnenju Sodnega sveta. Sodni svet je namreč opozoril in rekel, da se s tem zakonom ne strinja zlasti v tistem delu, kjer gre za to, da posamezniku ni več omogočeno, da bi lahko tudi v fizični obliki, ker gre zlasti za starejše osebe, prinesel dokumentacijo na ustrezno sodišče in vložil zadevo ter s tem končal postopek. Naša amandmaja, ki sta med seboj povezana, to odpravljata. Dajeta torej tisto pravico posameznikom, ki so zlasti starejši in nevajeni računalniške tehnologije, da lahko to za svoje potrebe uredijo na sodišču tudi za nižje stroške, in tako se nam zdi prav. Sprejetje teh dveh amandmajev je pogoj tudi kasneje za podporo zakonu. Ne vidimo namreč potrebe, da bi tisto, kar je Marija Terezija uvedla in rekla, da tudi nepismen državljan, ker takrat jih je bilo malo več, lahko zemljiško vknjižbo opravi na sodišču, da bi danes, toliko časa po Mariji Tereziji, to odvzeli ljudem. Zato prosim za podporo temu amandmaju. Hvala.
Vidim, da ne želi nihče več besede, zato bomo prešli na odločanje. Preden bomo odločali, vas bi rad opozoril, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajem k 55. členu. Če ta amandma, o katerem bomo sedaj odločali, ne bo sprejet, postane amandma k 55. členu brezpredmeten. Glasujemo. Glasovalo je 76 poslank in poslancev, za 33, proti 42. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem je postal amandma k 55. členu brezpredmeten. S tem zaključujemo odločanje o amandmajih in zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Dr. Gorenak, prosim.
Hvala lepa. Sprejemamo torej, sprejeli boste brez nas v SDS zakon, ki ste ga že sprejeli novembra lansko leto in Državni svet je dal veto. Potem ste si premislili in ste ga sami v koaliciji vrgli. To pomeni, da smo potem mi dali v opoziciji predlog zakona, ki bi ustrezal, pa ste mu rekli "ne". Ker je bil opozicijski, kajne, saj drugače bi bilo v redu? Nato ga je vložila skupina poslancev, ampak ta zakon, o katerem bomo zdajle glasovali, je identičen tistemu, ki ga je zavrgel Državni svet, in identičen tistemu, ki ga kasneje vi niste potrdili. Naredili ste samo dve izjemi. Ta izjema je, da poleg odvetnikov in notarjev dovoljujete tovrstne stvari početi še nepremičninskim agentom in posameznikom, ki imajo računalnik, ki imajo varno pošto in imajo tak dostop. Jemljete pa to pravico s tem zakonom ljudem, ki so načeloma bolj revni, načeloma starejši ljudje, ki tovrstnih stvari ne obvladajo. Za njih bodo to delali odvetniki in notarji ali nepremičninske agencije. Gospodarska zbornica nas je opozorila, da to pomeni od 10 do 30 milijonov evrov, ki bodo izpuljeni iz rok posameznikom in dani prav tem kategorijam ljudi. Občine ne bodo smele več vlagati zemljiškoknjižnih zahtevkov, občine, ki imajo cele pravne službe, kot je ljubljanska. Ampak tudi kar se tiče samih dovolil, je situacija relativno jasna. Gospodarska zbornica je zelo jasno rekla, da ga ni v Evropi sistema, ki bi bil vsaj podoben temu, kar koalicija predlaga. Ampak žal je tako. Ta predlog zakona zaradi antiljudske naravnanosti in lobijske naravnanosti, ki ga želite sprejeti, ga boste sprejeli brez naše podpore. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Sajovic v imenu poslanske skupine LDS.
Zadeve so takšne, da zakon daje enake možnosti vsem. Tistim, ki želijo vlagati zadevo v fizični obliki kot fizične osebe, bo to omogočeno na Okrajnem sodišču v Ljubljani, ostali bodo lahko vlagali ali v elektronski obliki ali preko notarjev. Že sedaj 95 % uporabnikov teh storitev vlaga zemljiškoknjižne zadeve prek notarjev. Seveda tudi ne drži, da občine te možnosti ne bodo imele, občine pa tudi krajevne skupnosti, kjer so opredeljene kot pravne osebe, to funkcijo imajo. Pa poglejmo še enkrat. Poleg notarjev bodo lahko zemljiškoknjižni predlog vložile tudi fizične ali pravne osebe v svojem imenu, pa tudi odvetniki, gospodarske družbe, nepremičninske agencije, ki izpolnjujejo pogoje za opravljanje storitev v prometu z nepremičninami, ter zagotovo tudi državno in občinsko pravobranilstvo. Jaz sem vesel, da smo dosegli popolno soglasje, ko smo predlog predstavljali na komisiji Državnega sveta, kjer je bil veto sprejet, in da smo tudi na Odboru za notranjo politiko kljub pestri polemični tudi politično hujskaški debati najbrž na koncu zakon sprejeli soglasno z 10 glasovi za in nobenim proti.
Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Zakon bomo v Poslanski skupini Zares podprli, kajti treba je reči, da je predlog, ki je pred nami, bistveno, ampak res bistveno, drugačen in bistveno boljši od tistega zakona, ki je bil v preteklem mesecu zavrnjen. Če grem po vrsti, potem moram reči, da smo v zakonu najprej dosegli to, da je krog tistih, ki lahko vlagajo zemljiškoknjižne predloge, bistveno širši. To so poslej tudi občine kot pravne osebe, to so tudi druge fizične osebe, ki razpolagajo z ustrezno elektronsko komunikacijo, to so tudi podjetniki, samostojni podjetniki in gospodarske družbe. Krog tistih, ki lahko vlagajo, je bistveno širši. Drugič. Tudi državljani bodo lahko neposredno vlagali svoje predloge na sodišču, kar govori 125.a člen v 11. točki, in sicer bodo to lahko počeli na zapisnik. In tu je sprememba, ki je prav tako bistvena. Tisto, kar smo morda v naši poslanski skupini še delno razočarani, je, da v tem delu nismo omogočili, da bi to lahko počele tudi pooblaščene osebe in da ne bi omejili možnosti vlaganja samo na sodišču, kjer leži nepremičnina. Tu žal nismo uspeli, vendar zaradi te zadeve še vedno menimo, da je zakon bistveno boljši, kot je bil, in mnogi razpravljavci danes ne govorijo o dokumentu, ki ga imamo ped seboj, pač pa o tistem, ki smo ga že zavrnili. Tam notri določene stvari niso bile mogoče, zdaj pa je krog bistveno širši. Mislim, da so ti pomisleki vendarle manjši, zato lahko takšen zakon podpremo. Ostaja pa dilema, ki je odprta že od temelja, ali Slovenija preide v celoti samo na elektronsko vlaganje ali bomo hranili tudi še drugačne oblike vlaganj. In v tej točki nas opozarjajo tudi na Sodnem svetu, ampak tukaj poti nazaj najbrž ni bilo več.
Besedo ima gospod Kikelj v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi v naši poslanski skupini bomo ta zakon podprli. Sem že prej v uvodni predstavitvi razložil, zakaj, želim pa samo poudariti, da to, kar govorijo v opoziciji, praktično ni res. Vsaka fizična, pravna oseba v svojem imenu bo lahko vlagala, zastopnik predlagatelja bo lahko vlagal, gospodarska družba ali espe, ki se ukvarja z nepremičninami, ki je registriran, bo lahko vlagal in tudi državno in občinsko pravobranilstvo. Pri prejšnjem zakonu se spomnimo, je bilo največ pripomb z občin, da sami ne bodo mogli vlagati, to se zdaj popravlja in mi menimo, da s temi spremembami, ki jih je zakon doživel od jeseni do sedaj, je sigurno sprejemljiv. Hvala.
Besedo ima gospod dr. Gorenak v lastnem imenu.
Hvala. V lastnem imenu in ne koalicijskim poslancem, ker je nesmiselno, ampak gledalcem. V lastnem imenu lahko rečem samo to. Sodni svet je proti in pove: "Ne strinjamo se s tem, da v nekem prehodnem obdobju onemogočate trajno vlaganje posamezniku v fizični obliki. Pustite ta člen." To je rekel Sodni svet. Ne. Ta člen je ostal notri in v določenem časovnem obdobju bo to dostopno samo v elektronski obliki ali posamezniki ali preko fizičnih oseb. To je točno. Pomeni pa, da v določenem časovnem obdobju zaradi člena, kakršnega imate, posameznik tega ne bo mogel narediti. In tega ljubega posameznika, zdaj "fujtramo", po domače povedano, s sodiščem v Ljubljani, kajti tam bo pa še lahko. Dragi moji, veste, ne na tak način, in to iz temeljnega razloga, ker do sodišča v Ljubljani je treba priti. To ni 100 m daleč v Slovenskih goricah, v Halozah, na Kozjanskem ali pa v Beli krajini ali pa v okolici Gorice – je treba do tja potem tudi priti. Tako da malo bi bilo treba na ljudi gledati in ne samo na lobije. Hvala lepa.
Gospa Zalokar, izvolite.
Še v svojem imenu. Jaz bom zakon podprla, ker se lahko zemljiškoknjižni predlogi vlagajo na kateremkoli sodišču. Tisto, kar je omejeno, je vlaganje pritožb, ugovorov in drugih vlog, ne pa zemljiškoknjižnega predloga. Ta del je možno vlagati samo pri Okrajnem sodišču v Ljubljani. Kar se tiče še zadnje zadeve, zaradi katere mislim, da je dobro zakon podpreti, prehodno obdobje je v tem zakonu črtano in ga ni več. Tri leta ni več prehodnega obdobja, pač pa je odslej dana trajna možnost vsem državljanom, da lahko vlagajo svoje predloge tudi na sodiščih neposredno, osebno, na območju, kjer imajo oziroma kjer leži konkretna parcela. Tako prehodnega obdobja ni več. Bil je to prvotno predlog naše stranke, ki smo ga razširili in je pravzaprav zadeva postala brez časovnih omejitev.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 21. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda – to je z drugo obravnavo Predloga zakona o zaposlovanju in delu tujcev v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 3. 2011. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 18. členu. Ugotavljam, da ne želi nihče razpravljati. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 27. členu. Oprostite, o prejšnjem bomo še glasovali. Glasujemo o 18. členu. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 26. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 27. členu. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 34. členu. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predstavniku Vlade, predlagateljice predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Gospod minister Svetlik, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci! Glede na to, da gre samo za tri amandmaje k temu zakonu, predlagam, da bi skladno s 138. členom Poslovnika Državnega zbora še v okviru tega zasedanja Državnega zbora opravili tudi tretje branje.
Hvala lepa. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členi dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v torek, 29. 3. 2011, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23.A TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO ZAHTEVE SKUPINE POSLANCEV, DA DRŽAVNI ZBOR ODLOČI O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O USTANOVITVI OBČIN TER O DOLOČITVI NJIHOVIH OBMOČIJ, EPA 1645-V , OBRAVNAVA PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 97. seji dne 16. 3. 2011 sklenil, da se Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovim območij, ki ga je predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Samom Bevkom, obravnava po skrajšanem postopku. V poslovniškem roku je skupina dvajsetih poslancev s prvopodpisanim dr. Lukom Jurijem na podlagi desetega odstavka 21. člena Poslovnika Državnega zbora zahtevala, da Državni zbor odloči o prej navedeni odločitvi Kolegija predsednika Državnega zbora. Besedo dajem predstavniku predlagateljev te zahteve gospodu dr. Luku Juriju.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Spoštovani! Podpisani smo predlagali, da o odločitvi o uvrstitvi zakona po skrajšanem postopku odločamo na Državnem zboru, ker menimo, da čeprav gre prostorsko, tekstovno za dejansko manjšo spremembo zakona, gre vsebinsko za pomembno in poglavitno spremembo zakona. Zaradi tega je pomembno, da gre po rednem postopku. Predlog zakona je namreč v nasprotju z določili Zakona o lokalni samoupravi, najbolj očitnem nasprotju na primer z določilom, ki smo ga sprejeli pred kratkim, da mora občina imeti najmanj 5 tisoč prebivalcev. Naselje Ankaran, za katerega se predlaga ustanovitev občine, nima niti 3 tisoč prebivalcev. Zaradi tega očitnega nasprotja z zakonskim določilom, ki ga je med drugim koalicija sprejela pred kratkim, menimo, da takšne spremembe ne bi niti smeli obravnavati, če pa jo že, da mora iti po rednem postopku. Poleg tega menimo, da je takšna občina v nasprotju z določbami ustave, točneje z 8. členom Ustave, ki določa, da morajo biti zakoni podrejeni mednarodnim pogodbam, s 64. členom Ustave, ki določa, da se o zadevah, ki zadevajo vprašanje narodne skupnosti, odloča le ob soglasju teh narodnih skupnosti – vemo, da v primeru Ankarana soglasja italijanske narodne skupnosti nimamo – in v nasprotju s 139. členom Ustave, ki določa, da občine združujejo naselje ali več naselij, kjer ljudje uresničujejo svoje skupne interese. Ankarančanke in Ankarančani te skupne interese uresničujejo v sklopu urbane zasnove mesta Koper. Naj vam ponovim, Ankaran je del urbane zasnove mesta Koper in zaradi tega se nam takšna ustanovitev zdi enako absurdna, kot če bi danes razpravljali o ustanovitvi občine Fužine ali pa občine Moste Ljubljana. Zaradi tega predlagamo, da Državni zbor ne sprejme, ne potrdi odločitve Kolega predsednika Državnega zbora, da se gremo tega postopka po redni poti tudi zato, da imamo lahko odprto splošno razpravo, kjer bomo skupaj ugotovili, ali je zakon sploh primeren za nadaljnjo obravnavo, in tudi zato, ker bomo na takšen način zadovoljili želje vseh, prav vseh v Državnem zboru, da se o takšni spremembi zakona in o ustanovitvi občine Ankaran odloča na plenarni seji. Če bo šla zadeva po rednem postopku in po splošni obravnavi, ne bo več možnih zapletov na odborih, na matičnih delovnih telesih, ker se bomo o tem takoj in neposredno pogovarjali na plenarni seji Državnega zbora. Zaradi tega podpisani pozivamo Državni zbor, da glasuje proti odločitvi Kolegija predsednika Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. O tej zahtevi ni razprave in obrazložitve glasu. Zboru predlagam, da odloči o naslednjem sklepu: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona in o ustanovitvi občin in o določitvi njihovih območij se obravnava po skrajšanem postopku. Če sklep ne bo sprejet, bo Državni zbor predlog zakona obravnaval po rednem postopku. Prehajamo na odločanje. Glasovanje teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 48. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet, zato bo Državni zbor predlog zakona obravnaval po rednem postopku. V skladu s prvim odstavkom 122. člena Poslovnika Državnega zbora z jutrišnjim dnem prične teči 15-dnevni rok za vložitev zahteve za splošno razpravo o predlogu zakona. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Državni zbor bo danes opravil obravnavo in odločanje o a, č in d podtočki. Najprej bomo obravnavali Ugotovitev o prenehanju mandata poslanca v skladu z 9. členom Zakona o poslancih Mandatno-volilna komisija je Državnemu zboru na podlagi tretje alineje 36. člena Poslovnika Državnega zbora predložila naslednji sklep: Državni zbor Republike Slovenija na podlagi obvestila Okrožnega sodišča v Kopru z dne 16. 3. 2011 ugotavlja, da je poslanec Srečko Prijatelj pravnomočno obsojen na nepogojno kazen zapora, daljšo od 6 mesecev, zato mu v skladu s tretjo alinejo prvega odstavka in drugim odstavkom 9. člena Zakona o poslancih preneha mandat z današnjim dnem. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti 1. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel. O sprejetem sklepu bom takoj obvestil Državno volilno komisijo in jo zaprosil, da Državnemu zboru sporoči, kateri kandidat oziroma kandidatka bo v skladu s 17. členom Zakona o volitvah v Državni zbor postal poslanec oziroma poslanka za preostanek mandatne dobe namesto poslanca, ki mu je prenehal mandat. Na podlagi obvestila Državne volilne komisije bo Mandatno-volilna komisija Državnega zbora pripravila poročilo o izboru in Državnemu zboru predlagala potrditev mandata novemu poslancu oziroma poslanki. Bivšemu poslancu se za njegovo delo, ki ga je opravljal v Državnem zboru, zahvaljujem. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju člana Sveta za sistem plač v javnem sektorju Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilno komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Svet za sistem plač v javnem sektorju kot predstavnik Državnega zbora imenuje gospod Bojan Kontič. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Ugotovitve o prenehanju mandata poslanca iz Republike Slovenije v Evropskem parlamentu Zoran Thaler je 22. 3. 3011 obvestil Državni zbor, da odstopa s funkcije poslanca iz Republike Slovenije v Evropskem parlamentu. Obvestilo je obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki predlaga Državnemu zboru, da se na podlagi 9. člena Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament v zvezi z 9. členom zakona o poslancih seznani z naslednjim sklepom: Poslanec iz Republike Slovenije v Evropskem parlamentu Zoran Thaler je 22. 3. 2011 podal pisno izjavo, da odstopa s funkcije poslanca iz Republike Slovenije v Evropskem parlamentu. Zato mu v skladu z 9. členom Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament v zvezi s šesto alinejo prvega odstavka in drugim odstavkom 9. člena Zakona o poslancih preneha mandat z današnjim dnem. O tem bom takoj obvestil Državno volilno komisijo in jo zaprosil, da zboru sporoči, kateri kandidat oziroma kandidatka bo na podlagi končnega poročila o izidu glasovanja in o izidu volitev poslank in poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament, ki so bile 7. 6. 2009, postal poslanec oziroma poslanka iz Republike Slovenije v Evropskem parlamentu za preostanek mandatne dobe namesto poslanca, ki mu je prenehal mandat zaradi odstopa s te funkcije. Na podlagi obvestila Državne volilne komisije bo Mandatno-volilna komisija Državnega zbora pripravila poročilo in zboru predlagala potrditev mandata novemu poslancu oziroma poslanki. Prav tako lahko rečem, da se bivšemu poslancu v Evropskem parlamentu za njegovo dosedanje delo zahvaljujem. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v sredo, 30. 3. 2011. Prekinjam tudi 26. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri.