Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 25. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Alenka Jeraj, mag. Štefan Tisel, Joško Godec, dr. Vinko Gorenak in tudi jaz od 12. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 27 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s predlogom zakona je skupina 27 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona mag. Andreju Vizjaku. Prosim.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, ministrica s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Drugič se že ukvarjamo s to problematiko predvsem zaradi tega, ker smo bili ob prvi pobudi neuspešni in seveda tudi neuslišani. Za kaj pravzaprav gre? Gre za novelo zakona o gospodarskih družbah in cilj je, da se prepreči pravnoformalno razmerje med družbeniki ali med družbenikom in družbo, ki je prikrito javnosti in ni vpisano v sodni register. Torej gre za ukinitev možnosti obstoja tihih družb, tihih družbenikov in prikritih razmerij znotraj družbe, ki imajo po praksi v Sloveniji zgolj negativne posledice in pravzaprav nobene pozitivne posledice. V zakonu o gospodarskih družbah se je obstoj tihih družb prikradel oziroma pravzaprav povzel iz nemške zakonodaje germanskega pristopa že pred korenito spremembo gospodarskega prava v prejšnjem mandatu in v Sloveniji nimamo nikakršne sodne prakse, povezane z delovanjem tihih družb in z relacijami med družbeniki, kljub temu da imamo pravnoformalno urejeno ta razmerja v zakonu. Seveda pa so nedavno prišli na dan primeri, ko se tiho družbeništvo uporablja za dosego nekaterih ciljev posameznikov, ki pa niso v kontekstu ciljev tudi družbe in ostalih družbenikov v tej družbi. Evidenten je bil primer, da je dolgoletni predsednik uprave Taluma, državnega Taluma, gospod Danilo Toplek hkrati tudi tihi družbenik tihega družbenika Gradbenega podjetja Ptuj, ki je poslovalo s Talumom. Imamo zelo zanimiv primer, da je ta gospod, ki je hkrati tudi pomemben in viden član Socialnih demokratov, vladajoče stranke torej, bil na eni strani v upravi gospodarske družbe in bil hkrati tihi družbenik druge družbe, ki je poslovala s to državno družbo. Ko je javnost za to izvedela, so organi Taluma obravnavali tudi te primere in po pravilu niso ugotovili ničesar spornega. Toda še vedno obstaja senca dvoma v smeri možnosti oškodovanja državnega premoženja in konkretno tudi te družbe. Skratka, imamo tak devianten primer. Komisija za nadzor javnih financ je obravnavala ta primer in si želela od Vlade pridobiti tudi podatke, koliko je takih primerov in koliko predsednikov uprav ali organov vodenja in nadzora v državnih firmah je hkrati tihih družbenikov podjetij tako doma kot v tujini. Pričakovali smo, da se bo Vlada po vzoru prejšnjih aktivnosti, ko je omejevala plače in nagrade direktorjem in članom nadzora v družbah, se tudi tu zavzela za razkritje teh podatkov. Vlada nam še do danes ni odgovorila na to vprašanje, tako da ne vemo, kje vse so kot tihi družbeniki udeleženi številni člani uprav in nadzornih odborov družb v državni lasti. Menimo, da je to zelo slabo za neko transparentno in gospodarno ravnanje tudi državnih firm v tej državi. Zato predlagamo, da se možnost obstoja tihih družb ukine. Da pa bi preprečili neko neformalno tiho družbeništvo, pa predlagamo, da se v 6. členu te novele zakona navede, da je treba vpisati in prijaviti v register vsakršna razmerja, vsakršne pravne posle med družbeniki in družbo, ki obstajajo, in morajo biti javno razkriti ti podatki. Prepričani smo, da bi taka ureditev prinesla veliko več koristi kot škode, še posebej pa bi preprečila zlorabe in možna oškodovanja državnega premoženja.
Hvala lepa za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo dajem predstavnici Vlade mag. Darji Radić, ministrici za gospodarstvo.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Najprej je treba poudariti, da je posredovani predlog zakona vsebinsko enak Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah, ki ga je prav tako vložila skupina poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom, za katerega je Državni zbor na svoji 34. izredni seji že 2. decembra 2010 sprejel sklep, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo, zato se je zakonodajni postopek ustavil. Ob obravnavi takratnega predloga zakona smo tudi obljubili, da bomo na Ministrstvu za gospodarstvo, kot resornem ministrstvu, in potem Vladi predlagali spremembe Zakona o gospodarskih družbah, ki bi uredile tudi problem tihih družbenikov, ki zagotovo obstaja v Sloveniji in zahteva boljšo ureditev, kot smo jo imeli do sedaj. Že takrat smo poudarili, da enostavno črtanje celega poglavja o tihih družbah iz Zakona o gospodarskih družbah problema ne bo rešilo, temveč je bolje predlagati take rešitve, s katerimi se bo omogočilo to, kar je v bistvu poslanec Vizjak rekel, razkrivanje tihega lastništva v določenih primerih. Vlada Republike Slovenije je na predlog Ministrstva za gospodarstvo 24. februarja tudi potrdila Predlog zakona o gospodarskih družbah, ki ureja vprašanje tega konflikta interesov in določa, da poslovodja, to lahko tudi prokurist in izvršni direktor, ene družbe lahko sklepa posel z drugo družbo, v kateri ima sam ali pa tudi njegovi družinski člani ali pa vsi skupaj delež, ki je večji kot 10 % osnovnega kapitala, ali če je sam in njegovi družinski člani tihi družbenik ali če je na kakršnikoli drugi pravni podlagi udeležen na dobičku družbe, da lahko ta posel opravlja le, če s tem soglaša nadzorni svet. Se pravi, se mora razkriti nadzornemu svetu. Če poslovodja takega soglasja ne pridobi, so vsi pravni posli nični. Seveda je tukaj izjema, če je ta delež manjši od desetine osnovnega kapitala, v tem primeru mu ni treba dobiti soglasja nadzornega sveta, ampak kljub temu mora pa obvestiti nadzorni svet, da je tihi družbenih oziroma da ima določene deleže v podjetjih. Poleg tega pa je Vlada 17. februarja na predlog Ministrstva za finance sprejela sklep o priporočilih glede tihih družb, ki se pa nanaša na Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb. Agenciji je s tem sklepom Vlada priporočila, da v svoj kodeks vključi nezdružljivost opravljanja funkcije člana organa vodenja in nadzora ene gospodarske družbe s funkcijo tihega družbenika v drugi kapitalski družbi, če ti dve družbi med seboj poslujeta, in da med pogoje za imenovanje članov organov vodenja in nadzora teh družb vključi izjavo, ali je tihi družbenik v drugih družbah, in če je, v katerih. S tem smo, po mojem mnenju uredili oziroma če bo parlament ta naš predlog zakona o gospodarskih družbah sprejel, mislim, da je tudi že objavljen na spletnih straneh, bo po našem mnenju skupaj s temi priporočili, ki posebej urejajo še razkrivanje tihih družbenikov v primeru, ko je v lastništvo vključena država, da bo na primeren način rešil ta problem, s katerim smo se soočili. Vlada glede na vse navedeno predloga zakona ne more podpreti, zato predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Matjaž Zanoškar. Prosim.
Dobro jutro! Spoštovani predsednik, spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah. Skupina poslancev je pripravila predlog novele Zakona o gospodarskih družbah, ki ukinja možnosti obstoja tihih družb. S tem predlogom želijo preprečiti zlorabe tihih družb za prikrivanje družabništva ter omejiti možen konflikt interesov. Tihe družbe in tihi družbeniki so pri nas pravnoformalno urejeni v Zakonu o gospodarskih družbah, v tretjem poglavju, ki se s predlogom v celoti črta. Pogodba med nosilci tihe družbe in tihim družbenikom ni vpisana v sodni register, zato razmerje med družbenikom in tiho družbo niso znani. Prav tako tihi družbenik ne nastopa v pravnem prometu in ni nosilec pravic in obveznosti iz poslovanja tihe družbe, vendar pa je informiran in soodloča, poleg tega pa je zares skrit pred javnostjo. Izkazalo se je, da zloraba instituta tihe družbe povzroča prikrivanje razmerij med družbeniki v tihi družbi, kar pa posledično omogoča konflikt interesov posameznika tihega družbenika. Tako je lahko tihi družbenik hkrati tudi organ vodenja ali nadzora v družbi, ki neposredno ali posredno posluje s tiho družbo. Kakšno je dejansko število tovrstnih zlorab, se ne more vedeti, in se tudi ne ve. Dejstvo pa je, in to moramo priznati predlagateljem, da ta institut omogoča tudi konflikt interesov posameznika, družbenika oziroma tihega družbenika. Slednje pomeni, da je na tak način omogočeno tudi oškodovanje državnega premoženja v primeru, ko gre za družbo v delni ali večinski lasti države. Seveda vse to zgolj v primeru zlorabe tega instituta. Vprašanje pa je, ali je zgolj preprosto črtanje tistih določb Zakona o gospodarskih družbah, ki urejajo tiho družbo, primerna rešitev, ki bi preprečila oziroma onemogočila takšne zlorabe ter oškodovanja zaposlenih, lastnikov in države, ali pa se lahko takšne zlorabe, konflikt interesov preprečijo na drugačen način. V poslanski skupini DeSUS menimo, da institut tihe družbe v naš pravni red ni umeščen zgolj z namenom, da bi omogočal sporna in nezakonita ravnanja vodilnih. Prav tako smo prepričani, da ukinitev tihe družbe ni potrebna in da bi, kot menijo nekateri strokovnjaki, dosegla ravno nasprotne učinke od načrtovanih. Namen tihe družbe je v zagotovitvi podjetju nov premoženjski vložek, ne da bi tihi družbenik aktivno sodeloval pri upravljanju družbe kot družbenik. V zameno pa je tihi družbenik udeležen pri dobičku družbe, seveda če družba posluje z dobičkom. Če družba dobička nima, je tihi družbenik udeležen v izgubi. Tako je to razmerje v bistvu podobno posojilnemu razmerju. V poslanski skupini DeSUS se zavedamo problematike, ki jo odpirajo predlagatelji, in podpiramo njihova prizadevanja, da želijo rešiti zadeve, ki so se v nekaterih do zdaj znanih in izpostavljenih primerih pokazale za zelo zaskrbljujoče in resne. Po temeljitem premisleku pa smo se v naši poslanski skupini odločili, da predloga, katerega vsebino smo že obravnavali v decembru lasnega leta, tokrat ne bomo podprli. Posledice, ki bi jih ukinitev tihih družb prinesla, bi namreč lahko vodile v sklepanje različnih oblik pogodb, ki bi privedle do podobnih dejanskih stanj, kot je to v primeru tihih družb, le da to ne bi bilo ustrezno zakonsko normirano, kar pa v končni fazi pomeni nadaljnje možnosti netransparentnosti in pristranskosti poslovanja za namene uresničevanja osebnih ekonomskih interesov. Vlada že pripravila in v Državni zbor posredovala novelo Zakona o gospodarskih družbah, ki se dotika vprašanja urejanja konflikta interesov z namenom preprečitve pristranskega in neobjektivnega odločanja članov poslovodstva zaradi osebnega ekonomskega interesa. V Poslanski skupini DeSUS bomo zato v nadaljevanju spremljali ta predlog, ki ga je posredovala Vlada, ter ga na nek način modificiranega na koncu tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi, gospa ministrica že drugič, dober dan! Prav je, da se sliši, da smo mi bili že ob osmih pridni. Zgodba je ista, povedati nekaj novega je zelo težko. Mi smo že decembra lani o tem zakonu govorili. In v bistvu je ena sama resnica, ki pa jo je težko udejanjiti tako ali drugače. Ta pa je, da je sicer namen ukiniti tihe družbe zaradi vseh, bom rekel kar po naše, lumparij dober. Ampak na veliko žalost se takšne in podobne lumparije dogajajo tudi drugod in tudi v drugih gospodarskih družbah, in smo spet tam. Ali bomo še gospodarske družbe ukinjali? Slovenska nacionalna stranka je že opozorila, da je treba sistemsko, in to sem se posebej še obrnil h gospe ministrici, takšno vsebino reševati. To pomeni sistemsko, z zakonom in z nadzori. Ne s plačevanjem nadzorov, ko so bili najhitrejši milijonarji v zgodovini na sploh nadzorniki, ob tem da so bili tudi na prvem mestu po svojem nedelu v zgodovini celega sveta na sploh, govorim o nadzorih v Sloveniji. Ker nadzora ni bilo, se je dogajalo vse, kar se dogaja, in posledica je danes ponovno obravnavani zakon predlagateljev – Poslanske skupine SDS. V Slovenski nacionalni stranki pravimo, da nima smisla sprejemati zakonov, takšnih in drugačnih, zaradi posameznih primerov, temveč ponovno javno pozivamo in opozarjamo, da naj se za takšne, in vse nepravilnosti, ki se jih tiče ta zakon in tudi drugi zakoni, zvišajo kazni in se tudi opredelijo. Ker marsikatera takšna nepravilnost, to je zelo blag izraz, niti v Kazenskem zakoniku ni opredeljena. Namen zakona je dober. Želi preprečiti marsikatero, na žalost že strojeno, lumparijo. Po drugi strani pa sem vsaj sam osebno v velikih dvomih, ali bomo s tem preprečili vse tisto, kar se je dogajalo in kar se verjetno še dogaja in se nekaj časa še bo. Če ukinemo tihe družbe, se bodo takšna in podobna dejanja dogajala v gospodarskih družbah. Zakaj sem osebno skeptičen? Zato, ker najbrž že kolegice in kolegi poznate ta zakon, upam, da ste ga vsaj pogledali in videli, da obstajajo tako imenovane atipične tihe družbe, za katere je značilno, da so delavci tihi solastniki in poleg tega da so delavci, zaposleni v teh tihih družbah, so seveda tudi tihi solastniki in prejemajo dobiček za dobro opravljeno delo, in bi z zakonom, s katerim bi tihe družbe ukinili, prizadeli tudi takšne delavce. To je moj osebni dvom, dvom Bogdana Baroviča, člana Slovenske nacionalne stranke. Zato bomo v Slovenski nacionalni stranki, kot smo tudi prvič, odločali po svoji vesti in presoji. Še enkrat pa vso javnost in tudi kolegice in kolege ter predstavnike ministrstev opozarjamo, da je ta predlog zakona, ponovno vložen, že spet eno veliko opozorilo, da je treba ne s posamičnimi zakoni, ampak generalno in počez, in to takoj, pozvati, opozarjati, ukrepati, zvišati kazni za vse gospodarske nepravilnosti, ki so se v takšnih družbah, omenjenih v tem zakonu, dogajale. To pa je bistveno sporočilo tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Zakon o gospodarskih družbah, ki je danes pred nami, je po svojih členih popolnoma identičen zakonu, ki ga je ista poslanska skupina približno pred tremi meseci in sledi že znani maniri, da se vlagajo isti zakoni, čeprav so bili pred nedavnim zavrnjeni. Že ob takratni razpravi smo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije zavzeli stališče, da ostro obsojamo konflikte interesov, ki se izvajajo tudi preko instituta tihih družbenikov in nosilcev tihih družb. Zato smo se takrat in se tudi danes z vidika ciljev, ki jih zakon zasleduje, s temi cilji strinjamo, prav tako smo dejali, da nam je v Poslanskem klubu Liberalne demokracije dovolj skoraj dnevnega soočanja s takšnimi in drugačnimi domnevnimi zlorabami na gospodarskem področju, še posebej pa v povezavi s podjetji, ki so v državni ali celo večinski državni lasti. Takrat smo tudi Vlado pozvali, da zaradi s tem zakonom neoptimalnim in v nekaterih delih celo neustreznim rešitvam čim prej pripravi ustrezno sistemsko rešitev. Tako tudi danes ugotavljamo, da s črtanjem poglavja o tihih družbah ne rešujemo prav ničesar, kar bi deklarativno z zakonom rešili. Če ukinjamo institut tihih družb, bomo samo administrativno odpravili en mehanizem, vsebinsko pa še naprej omogočamo tovrstno sporno delovanje na drugačen način. Tovrstnim ugotovitvam pritrjuje tudi mnenje Vlade, ki pravi, če bi sledili namenu predlagatelja in črtali poglavje v Zakonu o gospodarskih družbah, ki ureja tihe družbe, s tem ne bi preprečili pogodb, na podlagi katerih bi lahko posameznik na takšen ali drugačen način sodeloval pri dobičku družbe. Zato v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije te rešitve ne moremo podpreti, bomo pa vsekakor podprli za celovito in tudi v praksi izvedljivo preprečevanje konfliktov interesov. Čeprav se v Poslanskem klubu Liberalne demokracije strinjamo, da se instrument tihih družb prepogosto zlorablja, pa ugotavljamo, da tihe družbe poznajo v večini nam primerljivih držav in s samim konceptom nimajo večjih težav, s to razliko, da v teh državah sistem nadzora običajno oziroma vse bolj učinkovito deluje. Kot je znano, je Vlada že prejšnji teden sprejela in v Državni zbor posredovala predlog novele Zakona o gospodarskih družbah, ki bolj celostno in horizontalno preprečuje konflikte interesov v gospodarskih družbah. Čeprav v Poslanskem klubu Liberalne demokracije menimo, da je to en korak v pravo smer, pa smo tudi mnenja, da vladni zakon predvsem bolj učinkovito rešuje tozadevno problematiko ter bo tudi v večji meri uspel uresničiti cilje, ki naj bi jih zasledoval tudi danes obravnavani zakon. Novela zakona, ki jo je posredovala Vlada, namreč določa, da mora poslovodstvo, če pride do nasprotja interesov pri sklepanju pravnega posla z neko drugo družbo, katere družbenik je sam ali njegov ožji družinski član ali če je udeležen na dobičku te druge družbe, na katerokoli drugi pravni podlagi, v tem primeru tudi če je tihi družbenik, za sklenitev takšnega pravnega posla pridobiti soglasje nadzornega sveta družbe. S tem upamo, da bomo tudi v praksi rešili horizontalno problematiko potencialnega skrivanja lastništva in odtekanja denarja k osebam, ki podjetje tudi upravljajo. Podobno kot smo že opozorili pred meseci, pa moramo ponoviti naše stališče, da v Sloveniji, kadar naletimo na pereč problem, imamo ne ravno najboljšo navado, da se hitro, površinsko in stihijsko lotimo reševanja. To je, da mislimo, da lahko vsak družbeni problem rešimo s spremembo zakonodaje. A težave so ponavadi globlje in so na gospodarskem področju povezane tudi s poslovno kulturo, razumevanjem podjetništva in kooperativnem upravljanjem. Kot že rečeno, v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije tega zakona kljub dobremu namenu ne moremo podpreti, ker ne bi rešili težav, katerih reševanje si za cilj postavlja predlog zakona. Zato pa smo naklonjeni rešitvam, ki jih prinaša vladna novela Zakona o gospodarskih družbah in tudi pozdravljamo relativno hitro odzivnost ministrstva, ki je pripravilo predvidene spremembe. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Anton Colarič.
Hvala lepa. Gospod predsednik, ministrica, kolegice, kolegi! Identični predlog zakona, kot ga predlaga sedaj opozicijska SDS, smo poslanci že obravnavali na 34. izredni seji decembra lani. Že takrat je bilo jasno povedano, da kljub nekaterim slabostim, ki jih nosi institut tihih družb, pomeni njegova odprava še večjo možnost zlorab oziroma še več prikritih oškodovanj upnikov podjetij. Zlorabe instituta tihih družb že preprečuje obstoječi zakon o gospodarskih družbah v 8. členu, ki govori o spregledu pravne osebnosti, obstaja veliko pozitivne zakonodaje, ki še dodatno omejuje zlorabe, ne nazadnje pa je Vlada na omenjeni izredni seji ob obravnavi enakega zakona povedala, da se zavedajo nekaterih pomanjkljivosti obstoječe zakonodaje in zato obljubila pripraviti rešitve, ki bodo te pomanjkljivosti odpravile. Obljubljeni zakon je pripravljen in že predložen Državnemu zboru. Upamo, da bo opozicija tudi ob sprejemanju tega predloga novele zakona tako goreče pripravljena razrešiti problem tihih družb s svojo podporo temu predlogu. Kot je bilo že obrazloženo in izglasovano na izredni seji v začetku decembra lani, bomo tudi tokrat v Poslanski skupini SD zavrnili nadaljnjo obravnavo zakona. Več razlogov od vseh zgoraj navedenih pa lahko preberete tudi v magnetogramu razprav naših poslancev, z dne 2. 12. 2010. Predlagatelje pa opozarjamo, da je prekomerna zakonodajna pobuda sploh s predlaganjem enakih, že zavrnjenih, predlogov zakonov najmanj sporna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Zvonko Černač. Prosim.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, gospa ministrica, vsi ostali prisotni. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ponovno prihajamo s poskusom, da bi v normativno ureditev uzakonili ustrezno ureditev glede tihih družb. Ponovno se soočamo s poskusom, za katerega menimo, da bi ga bilo treba končno uzakoniti, ker dosedanja praksa ne kaže nobenih dobrih posledic sedanje normativne ureditve. Tihe družbe in tihi družbeniki so pravnoformalno urejeni v Zakonu o gospodarskih družbah, v tretjem poglavju, od člena 158 do člena 167. V slovenski pravni red je bila tiha družba umeščena v krog osebnih družb že pred sprejetjem veljavnega ZGD-ja. Pravnoformalno ureditev tihih družb smo v našo zakonodajo prevzeli po zgledu ureditev v germanskih državah, v Sloveniji pa izkušenj z delovanjem tihih družb praktično nimamo ali pa za njih niti ne vemo. Ne obstaja nobena pravna praksa s tega področja. Bistvo delovanja tihe družbe je v pogodbi med nosilcem tihe družbe in tihim družbenikom, ta pogodba ni vpisana v sodni register, zato niso znana razmerja med družbeniki v tihi družbi. Ta oblika razmerij med nosilcem tihe družbe in tihim družbenikom omogoča obstoj javnosti prikritih razmerij v tihi družbi in posledično omogoča konflikt interesov posameznega družbenika oziroma tihega družbenika. V Sloveniji v pomanjkanju pravne prakse, v Sloveniji, kjer se soočamo s posttranzicijskim obdobjem, pa so morebitni dobri nameni, ki bi jih lahko taka normativna ureditev prinesla v prakso – ob prejšnji obravnavi predloga te novele smo slišali s strani nekaterih koalicijskih poslancev, da bi preko tega instituta lahko pridobili dodaten kapital v slovensko gospodarstvo – v slovenski družbi, glede na posttranzicijsko obdobje, je to praktično nemogoče. Niti enega primera dobre prakse ni mogoče konkretno navesti, preko katerega bi lahko utemeljevali ustrezno ureditev v sedanji zakonodaji glede tihih družb. Nasprotno. Vsi primeri, s katerimi smo se soočali do sedaj, v preteklosti in s katerimi se soočamo še danes, govorijo o tem, da je bil ta institut pretežno oziroma v veliki meri, če ne povsem, zlorabljen za neke prikrite namene, za skrivanje pred javnostjo, za izogibanje davčnim bremenom ali celo za morebitna koruptivna in ostala kazniva dejanja. Temu se je seveda treba izogniti in v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne razumemo, zakaj se Vlada in pristojni toliko časa otepajo ustrezni normativni ureditvi tega področja na tak način, da tudi to delovanje postane pregledno in da se pred javnostjo omogoči vpogled v razmerja na tej osnovi. V Slovenskem pravnem redu smo povzemali iz drugih normativnih ureditev različne primere, ki so se pokazali v teh ustaljenih sistemih, kot je germanski in ostali, kot primeri dobre prakse. Žal se pri nas niso pokazali kot taki zaradi razlogov, ki sem jih že prej omenil. Pokazali so se v popolnoma drugi luči in mislim, da je v interesu tako slovenskega gospodarstva kot slovenskih davkoplačevalcev in tudi slovenske politike, da se končno ta razmerja na ustrezen način uzakonijo, da se normativno uredijo na transparenten način, na pregleden način, ker bodo s tem preprečene možne škodljive posledice tega instituta. Predlagam, da še enkrat premislite in namero, ki jo vlaga Slovenska demokratska stranka, oziroma napore, ki jih vlagamo v tej smeri, tudi v tistih poslanskih skupinah, ki tega namena nimate, v zakonodajni proceduri podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojzij Potočnik.
Spoštovani! Cilj predloga zakona, ki ga je vložila skupina poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, je, tako predlagatelj, preprečiti formalnopravno razmerje med družbeniki in družbo, ki je prikrito javnosti in ni vpisano v sodni register, prikrivanje teh razmerij pa da omogoča izkoriščanje konflikta interesov posameznika in posledično oškodovanje predvsem državnega premoženja. Nakazana rešitev je, poenostavljeno, preprosta. Zakonska podlaga za ustanovitev in delovanje tihe družbe se ukine in s tem se možnost nedopustnega nasprotja interesov prekine. Tako se onemogoči, kar sicer izkazujejo resnično nekateri razkriti primeri, da se posameznik, ki je, na primer, organ vodenja v podjetju v državni lasti, pojavi kot naročnik storitev ali proizvodov, hkrati pa je tihi družbenik pri izvajalcu teh storitev oziroma izdelovalcu ali dobavitelju proizvoda. Predlagatelji zaključujejo, da v Sloveniji obstaja zgolj tveganje, ne pa tudi korist od obstoja tihih družb. Izkažejo tudi verjetnost, da tihi družbeniki in tihe družbe zaobidejo davčne predpise in s tem zmanjšajo davčni donos. Tej trditvi in zaključkom je moč oporekati v pretiranem izhodišču. Kirurški rez se uporablja nesorazmerno in prekomerno, glede na posledice, ki jih zagreši institut tihe družbe. Strokovna javnost, ki jo citira tudi Vladino mnenje, navaja, da je ukinitev tihe družbe povsem nepotrebna in da bi lahko dosegla tudi nasprotne učinke od načrtovanih. Takole gre stališče: "Tista stanja, ki naj bi ukinitev tihe družbe preprečila, bodo obstajala še naprej, le da v okviru drugih, zlasti obligacijskih pravnih institutov, s tem pa tudi ne bodo veljale," in tu je poudarek, "omejitve, ki jih korporacijsko pravo kot kogentno pravo vsebuje zaradi zaščite upnikov in družbenikov." Z drugimi besedami, institut tihe družbe sam po sebi ni nič bolj izpostavljen zlorabam kot katerikoli drug institut. Pri tem pa je treba spomniti, da je pripravljen Vladin predlog novele Zakona o gospodarskih družbah, pa tudi na sklep Vlade o priporočilih glede tihih družb Agenciji za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije in pravnim osebam javnega prava. Zadeve se torej očitno premikajo in po našem mnenju se premikajo v pravo smer. V tej optiki Poslanska skupina Zares predloga ne bo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Tihe družbe niso neka novodobna oblika družbe niti ne slovenski unikum. Razvile so se že v poznem srednjem veku na območju osrednje Evrope, Francije, Italije, Nemčije. Bistvena značilnost te družbe je bila in je še danes, da tihi družbenik v družbo prispeva premoženjski vložek, tretjim osebam pa ostane skrit. Danes se torej tihe družbe oblikujejo predvsem za izvedbo tistih poslov, pri katerih je interes izvajalcev, da se njihova udeležba javno ne razkrije. Zato se ta oblika pojavlja na različnih področjih gospodarstva. To je seveda vse lepo in prav, težava pa nastopi, ko se ta instrument tihe družbe zlorablja za osebno izkoriščanje moči in položaja, ki ga ima pred vstopom v družbo bodoči družbenik. V mislih imamo predvsem gospodarske situacije, ko gre za takšna ali drugačna podjetja v državni lasti. Direktor podjetja v državni lasti vpliva na izbor določenega dobavitelja. Dobavitelj se bo zagotovo težko uprl želji direktorja, da postane njegov tihi družbenik. Seveda takšna ponudba ni nemogoča tudi s strani dobavitelja. Za zasebni gospodarski sektor tiha družba ni in ne more biti problem. V tem segmentu gospodarstva bi jih celo lahko dopuščali še naprej. Problem tihe družbe pa postane izredno velik v odnosu država – zasebni sektor. V tem primeru pa tiha družba ni in ne more biti legitimen inštrument. Je lahko le institucionaliziran inštrument korupcije, ki omogoča zlorabo moči in položaja z vladnim in državnim vedenjem in soglasjem. A v Sloveniji je, na žalost, to vse lepo in prav. Direktor družbe v večinski državni lasti je tihi družbenik podjetij, s katerimi to državno podjetje sodeluje. Koalicijske stranke v tem ne vidijo nobenega problema, nobenega konflikta interesov. Vse je v redu, vse je skladno z zakonodajo. Zdrav razum nam govori, da bi morali biti nad takšno situacijo zgroženi. Problem bi naj bil moj sosed, ki me popoldne pride ob kavici ostrič. On je delavec na črno, ki državi krade in ne plača davkov. Direktor, ki ga na njegovo mesto postavi Vlada, pa naj z blagoslovom Vlade kot tihi družbenik kasira dobičke pri dobavitelju, kateremu dražje, kot bi sicer, lahko plačuje njegove storitve. Tiha družbeništva državnih uradnikov in menedžerjev podjetij v večinski državni lasti, tudi uglednih politikov, če hočete, so uzakonjena korupcija. Treba jih je razkriti in prepovedati. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagani zakon podprli. Tudi zakon, ki je v državnozborski proceduri, pripravljen s strani ministrstva, po naši oceni ni pravi odgovor na problem, ki ga imamo. V vsakem primeru dovoljuje, bom rekel, tovrstno korupcijo. Rešitev, da do 10 % lastništva v družbi, s katero družbenik sodeluje kot direktor, torej direktor, ki je lastnik do 10% neke družbe, s katero sodeluje, da mora le obvestiti nadzorni svet,, če pa je to nad 10%, pa dobiti soglasje nadzornega sveta, to po naši oceni preprosto ni nič. Takšno sodelovanje direktorja ali pa upravnega organa, ki je hkrati tudi lastnik neke družbe, s katero sodeluje to državno podjetje, je preprosto potrebno prepovedati. To ne bi smelo biti v tej državi dovoljeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. K besedi se je javil mag. Andrej Vizjak kot predlagatelj.
Spoštovani predsednik! Iz nastopov predstavnikov poslanskih skupin in tudi ministrice sem kot predstavnik predlagatelja dolžan pojasniti nekatera napačna razumevanja našega predloga, in tudi nekatere primerjave med predlogom, ki ga je predstavila ministrica, torej predlogom Vlade, in predlogom tega zakona, ki ga predlagamo poslanci. Prvi problem je v tem, torej primerjava. Predlagatelji predlagamo, da se institut obstoja javnosti prikritega razmerja med družbeniki v določeni družbi, da se razkrije. Da ni nobenega skritega družbeništva in prikritega razmerja med družbo in družbenikom. Če bi se slučajno, tu sem slišal nekaj iz stališč poslanskih skupin, če bi se torej zaradi tega, ker bi to črtali iz Zakona o gospodarskih družbah, takšno razmerje pojavilo, imamo 6. člen tega zakona, ki pravi, da je sleherno razmerje med družbeniki ali med družbo in družbeniki nično. To je 6. člen. Se pravi, da ni nobenih pravnih posledic takšnega razmerja, ne obstaja. In tudi kakršnih koli obveznosti iz naslova takih razmerij ne bi bilo. To določa 6. člen. Tudi praznino, če bi se morebiti brez pravne podlage pojavilo na podlagi obligacijskega prava, jaz ne vem, kateregakoli, neko razmerje med družbeniki, bi bila ta razmerja, če ne bi bila javnosti dostopna preko vpisa v register, nična. To mi predlagamo. To se pravi, da naredimo konec temu prikritemu družbeništvu, ki je zaradi prikritosti problematičen. Nekdo, ki ima zdrave, poštene namene, zakaj bi se skrival? Dajte mi povedati. Skrivajo se tisti, ki nimajo takšnih namenov. Ko smo želeli na Komisiji za nadzor javnih financ obelodaniti te skriteže, te prikrite družbenike javnosti, še posebej so nas zanimali tisti, ki so hkrati tudi predsedniki uprav družb ali pa v organih upravljanja in nadzora družb v državni lasti, je Vlada rekla, da teh kompetenc, da bi pa to razkrivali, nima. Kar ni res. S tem se ne morem izogniti občutku, da Vlada naravnost ščiti nekatere posameznike, ki so očitno v upravah državnih firm in hkrati tihi družbeniki, ne vem, kje še vse. Če ni tako, potem se zavzemite za razkritje teh podatkov in jih objavite. Če jih ni, jih ni, če so, pa povejte, kateri so. To smo zahtevali na Komisiji za nadzor javnih financ pred nekaj meseci, podatkov nismo dobili oziroma smo samo dobili dopis Vlade, da nima kompetenc tukaj pozivati teh vodilnih k temu. In to je naš predlog. Naš predlog je, da se ta institut tihega družbeništva prepreči v prihodnje in da se v prehodnem obdobju tudi uredijo razmerja z obstoječimi tihimi družbeniki. Kaj pa je predlog Vlade? Da še naprej obstajajo taka razmerja, možnost še naprej obstoja teh razmerij, vendar da se določena razkrijejo nadzornemu svetu. Lahko pa ostanejo prikrita javnosti. In to ne rešuje določenih primerov, ki so bili v praksi. Kaj pa tihi družbenik tihega družbenika, kot je bil primer Taluma in Gradbenega podjetja Ptuj? Gospod Toplek kot član uprave oziroma predsednik uprave Taluma ni bil tihi družbenik gradbenega podjetja, ampak je bil tihi družbenik tihega družbenika Gradbenega podjetja Ptuj. Se pravi, posredno. Zvit možakar. In zanimivo, zaobšel je pravila, ki so bila danes povedana, pravila tipičnih tihih družb, torej pravila, da moraš nekaj vložiti v tiho družbo, da potem lahko pričakuješ dividende. On ni nič vložil v tiho družbo, vendar je pričakoval delež kupnine, če bi se ta firma prodala. To si je pa izboril in potem se je zavzel ob prodaji, da dobi tudi svoj delež. Brez vložka, nič ni dal. Tega primera, spoštovana ministrica, vi s svojim predlogom ne pokrivate. Ni se treba razkriti in bo še naprej ostajalo. In ne misliti, da so predsedniki uprav manj zviti kot vi. Bolj zviti so. Našli bodo sto načinov, da bodo zaobšli to vašo razkritje in se bodo lepo kopali v teh privilegijih še naprej. Če vam je res za stvar, se naj vse te stvari – zaradi mene lahko tudi tiho družbeništvo ostane – razkrijejo, naj bo obvezen vpis v register, naj bo javno. Želim poudariti, da želite s predlogom Vlade nekako odgovoriti na ta izziv, ki ga postavljamo pred vas s strani opozicije, zdaj že drugič, češ, da je res treba nekaj narediti, vendar ste se lotili stvari na tak način, da bo pravzaprav izpadlo, da ste bili aktivni, rezultat bo pa enak ničli. Ne bo seveda nobenega učinka, ki ga želimo doseči predlagatelji. Učinek, ki ga želimo predlagatelji doseči, je pa samo transparentnost, samo to, da se ve, kdo je kje. Ne želimo nobenega pribijati na pranger, ne želimo nobenemu nič, če ima zdrave poslovne namene in se tako tudi vključuje v korporacijska razmerja v gospodarskih družbah, nimam nič proti temu. Jaz bi celo pristal na to, kot sem slišal od nekaterih, da je to tradicija v razvitih tržnih ekonomijah in zakaj tudi mi tega ne bi imeli. Iz preprostega razloga, ker nismo razvita tržna ekonomija, ker smo tranzicijska tržna ekonomija z vsemi otroškimi bolezni, ki jih ona prinaša, zato tudi sprejemamo unikatne rešitve v Sloveniji, ki preprečujejo zlorabo posameznikov in se tu odmikamo od nekih pravil uveljavljenih tradicionalnih tržnih ekonomij. Menim, da bo razkrivanje razmerij nadzornim svetom v družbah, kjer je nekdo več kot 10 % tihi družbenik, veliko, veliko premalo. Najprej imamo opravka z izjemno zlizanostjo med nadzornimi sveti in upravami. Nadzorni sveti namreč potrjujejo in odločajo o individualnih razmerjih do uprav, še posebej glede plač, nagrad in vsega podobnega. Nasprotno pa uprave določajo, koliko si lahko tudi nadzorniki odrežejo kruha iz naslova opravljanja svojega dela v družbi. In ni skrivnost, če povem, da je zlasti v firmah v večinski državni lasti neko sodelovanje, grdo rečeno zlizanost, med nadzornimi sveti in upravami očitno. Na tem gradite ureditev sedanjega tihega družbeništva v prihodnje. Da se to se ne bo izkazalo, je več kot jasno. In še nekaj. Sploh ni treba priglaševati poslov tihega družbenega, če je manj kot 10 %, kolikor razumem vaš predlog. Zakaj? Zakaj ne v celoti preprečiti kolizije interesov? Tudi poslanci ne smemo biti soudeleženi v nobeni zadevi, nikjer, razen izjem, ko govorimo o nekem znanstvenoraziskovalnem delu, pedagoškem in tako naprej. Nič. Tukaj je pa 10 %. Čemu? Zakaj? Kje je ta prag? Od kod? Zakaj ni 50, zakaj ni 5? Neka nepotrebna diskrecija. Želim poudariti, da se naš predlog celovito loteva te problematike, vaš pa zelo površno, zato bo v bistvu po moji oceni naredil samo to, da boste lahko obkljukali en ukrep, ki v praksi kot številni drugi ne bo deloval in bo sam sebi namen.
Hvala lepa. Besedo ima Andrej Magajna. Pripravi naj se Franco Juri, za njim Jakob Presečnik.
Hvala za besedo. Cilji zakona so vsekakor pozitivni, vzporedno smo dobili tudi informacijo, da že veliko vemo o tem, da tudi Vlada pripravlja novelo zakona o gospodarski družbi. Ali je treba rigorozno rešiti to vprašanje anomalij tihih družb, enostavno, da jih ukinemo, ali pa poskušamo z novelo zakona to zadevo ustrezno urediti oziroma omejiti na tista področja, ki so še dopustna? Ta novela, ki bo dala kompetence nadzornim odborom, se bojim, da ta inštrument ne bo deloval tako, kot je zamišljen, saj opažamo, kot je bilo že danes rečeno, veliko sprego med nadzornimi odbori in upravami. Ta sprega ni samo personalna, ampak je v nekem smislu tudi sistemska. Ko sem preučeval novele zakona, ki se nanašajo na javne zavode in tudi zakona o negospodarskih javnih družbah, v teh novelah se dopušča, da nadzorni odbori celo prejemajo nagrade iz komercialne dejavnosti teh javnih zavodov. Samo primer dam, da je že tu sistemsko vnesen mehanizem demotiviranosti, ali bodo nadzorni odbori nadzorovali uprave, če so udeleženi celo v dobičku pri presežkih poslovanja. Sprege so tudi med politiko in gospodarstvom. O tem ni dvoma. Izvirni greh pa je, kot sem že večkrat na več mestih poudaril, čeprav ni to tema dnevnega reda, v financiranju gospodarstva volilne kampanje. Ta volilna kampanja je sicer limitirana, omejena, ampak že to, da to dopuščamo, da gospodarstvo financira volilno kampanjo, pravzaprav vzpostavljamo tisti primarni osnovni mehanizem, ustvarjamo pogoje za koruptivna razmerja. Vsem tem gospodarskim subjektom, ki financirajo volilno kampanjo, je treba nekako povrniti uslugo. Morda je en način tudi preko omogočanja poslovanja tihih družb. Tudi to je eden od možnih sistemov, kjer se kompenzira vse to, "usluga za uslugo". Odločili se bomo danes zvečer, ko bomo glasovali. Mi trije poslanci bomo to še temeljito pretehtali. Človek se pravzaprav odloča med tem, ali rigorozno prepovedati ali iskati v noveli zakona tiste izjemne primere, kjer je to dopustno. Sam se bolj nagibam k temu, če sistem nadzora ni možen, je boljše nekaj prepovedati. To je enako kot pri napotnicah za malo delo. Minister oziroma Vlada je pripravila celo vrsto omejitev na ravni delavca, na ravni delodajalca, vendar že danes vemo, da Inšpektorat za delo tega ne more nadzorovati in je nenadzorljivo samo po sebi. Inšpektor za delo lahko nadzira, ali kdo ima pogodbo o delovnih razmerjih ali je nima, do te faze se še da, koliko ur pa je nekdo opravil na nekem obratu, pa praktično ni možno nadzirati. Tako se mi zdi, da nadzor ne bo mogel biti uresničljiv. Sam se bolj nagibam k temu, da bi enostavno ta inštitut ukinili, ne glede na to, da ga v tujini ne poznajo in v določenih primerih verjetno tudi pozitivno funkcionira. Že danes so bile omenjene atipične tihe družbe, v katerih so delavci tudi lastniki teh tihih družb, vendar zaradi teh nekih pozitivnih izjem dopuščamo institut, ki pa sam po sebi omogoča številne anomalije in zlorabe. Mogoče bi bolje to zadevo urejali z določili, ki se nanašajo na poslovne partnerje, tihe poslovne partnerje oziroma na poslovno skrivnost. To bi lahko uredili v drugih členih. Sam se pa bolj nagibam, da bi bilo ta institut tihih družb vsaj v naših pogojih poslovanja in naših tranzicijskih razmerah bolje celo ukiniti kot iskati tako imenovane izjemne primere in rešitve, ko bo nadzorni odbor nadziral morda celo sam sebe.
Hvala lepa. Besedo ima Franco Juri. [[Ga ni.]] Besedo ima Jakob Presečnik, pripravi naj se Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospa ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! Zagotovo je treba na tem področju nekatere stvari spremeniti. Jaz ne rečem, tudi sam sem zelo v dilemi, ali je konkretno ta predlog, ki je podan, in ga, kot ste mnogi že rekli, drugič obravnavamo, ki predvideva ukinitev tihih družb, ali je res popolnoma v vseh primerih tudi popolnoma pravilen. Zagotovo je v nadaljnji obravnavi, v nadaljnji razpravi, tudi na odboru, je treba temu zakonu še kaj dodati. To zagotovo. Ko ga pa primerjam z zakonom, ki ga je pripravila Vlada, mislim, da nosi nek najnovejši datum, mislim, da ga je pred nekaj dnevi ali pa pred tednom Vlada kot predlog sprejela, sem pa zagotovo prepričan, da je ta predlog, ki je dan, ki je danes v obravnavi, zagotovo v naših razmerah bistveno boljši. Jaz sem seveda prepričan, da so te oblike delovanja posameznikov na več področjih izredno nesorazmerno rešene. Vsi vemo, da smo v lanskem letu sprejeli zakon, Državni zbor ga je sprejel, mi smo mu sicer nasprotovali zaradi nekaj popolnoma nelogičnih rešitev, Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije, približno tak naslov ima, kjer popolnoma nesorazmerno ureja, nekritično ureja nekatere dejavnosti, ki jih eventualno opravljajo tudi različni funkcionarji na različnih nivojih. Velika večina poslancev je sopodpisala predlog sprememb tega zakona, pa sem prejšnji teden bral komentarje nekaterih strokovnjakov in politikov na področju preprečevanja korupcije, da je velika večina poslancev podlegla interesom županov občin in tako naprej. S tem se zagotovo ne strinjam. Na enem področju katerikoli funkcionar ne sme biti predsednik nekega kulturnega društva, ki dobi 200 evrov od občine, na drugi strani pa imamo zadeve, ki so bile danes že navedene, in zagotovo jih je cel kup, kjer so te številke ali povezave bistveno drugačne in še skrite povrhu. V tem je problem – ko bi bile vsaj odkrite, ko bi bile vsaj znane. Zato sem prepričan, da je treba nekaj v tem primeru storiti, da je očitno, da zakon v drugo spet ne bo dobil podpore, ampak zagotovo bom tudi jaz in v naši poslanski skupini bomo izredno kritični do predloga, ki ga je dala Vlada in ga bo treba krepko spremeniti, v nasprotnem primeru ne bomo zraven, ko se bo potrjeval oziroma bomo zagotovo glasovali "proti", ker ustvarja ali omogoča spet ta razmerja, ki so najmanj, kar je, družbeno škodljiva in prinašajo neke ogromne tudi osebne koristi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Ivan Grill, pripravi naj se Matjaž Zanoškar in za njim mag. Borut Sajovic, Rudolf Petan.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana ministrica s sodelavci! Znano je že vrsto let, da je v Sloveniji bilo,je veliko gospodarskega kriminala. Očitno je to res, in to kažejo tudi vedno nova odkritja, ampak prepričan sem, da je tega kriminala še bistveno več, kot se uspe odkriti. Pa se vprašajmo, zakaj je v Sloveniji toliko kriminala, čeprav nobena država ni imuna, ampak pri nas je pa zagotovo relativno zelo visok nivo. Verjetno je eden ključnih razlogov v tem, da so zelo inovativni tisti, ki ta gospodarski kriminal izvajajo. Zagotovo so vsaj dva koraka pred pisci zakonov, pred Vlado, pred ministrstvi in verjetno tudi pred represivnimi organi. Drugi razlog pa je verjetno moč iskati tudi v tem, da imamo mi takšno zakonodajo, ki to omogoča. In ta zakonodaja, noben me ne bo prepričal, je bila od osamosvojitve naprej pisana na način, da se takšne zlorabe dajo tudi izvajati, seveda na prikrit način. In dva izmed teh zakonov sta zagotovo naslednja. Prvi je Zakon o varstvu osebnih podatkov, to je zakon, ki omogoča, da se pod pretvezo varovanja osebnih podatkov lahko skrivajo takšni ali drugačni podatki tistih, ki so vpleteni oziroma avtorji, odkriti ali prikriti, gospodarskega kriminala, pa tudi drugih vrst. Ni samo to. Drugi zakon pa je zagotovo Zakon o gospodarskih družbah in tako imenovano poglavje tihih družbenikov. To sta dva zakona, ki omogočata ribarjenje v kalnem. Trdno sem prepričan, če boste vprašali uspešne podjetnike, tiste, ki res delajo z namenom, dušo, srcem, ki želijo ustvarjati blagostanje, ali podpirajo način, da se lahko skrivajo za nekimi poslovnimi dogodki ali dejanji. Prepričan sem, da ne. Kdor želi pošteno delovati, bo pošteno deloval in se ne bo skrival za takšnimi ali drugačnimi možnostmi, kot jih prinašajo tihi družbeniki. In bi prav želel slišati od vas gospa ministrica ali sodelavcev ali kogar koli, kje so tisti argumenti, prednosti, ki jih tiho družbeništvo prinaša. Ne s tistimi floskulami, da nekateri želijo vlagati, pa ne želijo biti razkriti. To so prazni razlogi. Nek tehten argument, ki bo prepričal javnost in seveda tudi nas, da je tiho družbeništvo res nek način, da bomo spodbujali podjetništvo, razvoj podjetništva, vlaganje v znanost in razvoj in tako naprej. Jaz sem prepričan, da teh argumentov ne bo. In naslednje vprašanje, prosil bi vas, če mi lahko odgovorite. Kdo je ta predlog zakona, ki ste ga vi zdaj na Vladi že sprejeli in vložili v proceduro, spisal? Ali so to vaši sodelavci, strokovni uradniki, ali je to neka zunanja institucija ali je to neka odvetniška hiša, za katero je lahko tudi skozi tihe družbenike moč zaznati, da so bili v ozadju tisti, ki podpirajo tiho družbeništvo naprej? Jaz se bojim, spoštovana gospa ministrica, da je ta predlog zakona spisan tako, da tisti, ki so že do zdaj zlorabljali ta institut tihega družbeništva, odpirajo šampanjec, kajti vedo, da s takšnim zakonom, kot ga Vlada predlaga, se ne bo preprečil ta namen, ki ga z našim zakonom, ki smo ga vložili v Slovenski demokratski stranki, želimo preprečiti. Zakaj omogočati tiho družbeništvo, zakaj omogočati, da se zadeve zakrivajo, če to ni potrebno? Naj bo zadeva javna, naj bo jasno vsakomur, kdor seveda želi. Ne glede na to, da se sklicujete, ali tudi v koaliciji nekateri, da poznajo ta institut tudi druge države ali pa nekatere izmed evropskih držav. Strinjam se, ampak verjetno tam niso tako inovativni ali pa imajo represivne organe, imajo organe nadzora, ki preprečujejo ali onemogočajo te zlorabe. Samo ta zakon, ki smo ga vložili v Slovenski demokratski stranki, bo deloma, govorim deloma, ne v celoti, onemogočil ali pa prerezal peruti tem zlorabam tako imenovanih tihih družbenikov. Kakšne bi bile posledice vseh teh prikritih dejanj, mogoče nekoliko kasneje. Zdaj bi komentiral samo še te rešitve, ki jih dajete v vašem zakonu. Omenili ste, da bo treba razkriti ali pa dobiti soglasje nadzornih svetov, tisti, ki bodo 10 % družbeniki ali pa lastništvo v 10 %. Že kolega Andrej Vizjak je prej govoril o tako imenovani povezanosti ali zlizanosti nadzornih svetov, uprav družb pa tudi drugih. Praksa kaže ali pa podatki, dokazljivi primeri, da je neka skupina ljudi, ki v bistvu eden drugemu držijo, po domače rečeno, špuro, šrango. Je nadzornik v eni firmi, ta nadzornik, ki je v tej firmi, je predsednik uprave ali pa direktor v neki drugi firmi in tako naprej. In je to vse neka skupina ljudi, ki obvladuje. Tisti, ki bodo želeli ali pa delajo v ozadju take nepravilnosti ali pa zlorabe, bodo ravno tako tudi v nadaljevanju. In sedaj še eno vprašanje, ki ga sam sebi postavljam, in verjamem, da je verjetno veliko resnice v tem, kar želim zdaj povedati. Kam je šlo na milijone evrov ali milijarde evrov, ki so se v Sloveniji ustvarile, pa so poniknile neznano kam oziroma verjetno se ve, kam: na Ciper, v Liechtenstein in tako naprej. Poglejmo SCT. Firma, ki je dobila vsa večja dela v državi, kasirala je milijarde evrov. Vemo, da podizvajalcev ni plačevala. Pomeni, da je dobila plačano, tiste, ki so neke stroške tej firme povzročali, ni izplačala. Pomeni, da ta denar so prejeli. Kam je poniknil? Verjetno, da ne na slovenske banke. Mnenja sem, če ne celo prepričan, da so verjetno ravno skozi kakšna tiha družbeništva ali pa skozi take načine ta denar speljali v tujino. Ampak ker se glede na obstoječo zakonodajo, tudi glede na povezanost tako organov pregona, sodstva, tožilstva in verjetno drugih nadzornih funkcij, prvič, verjetno ne želi tega razkriti, drugič, verjetno pa so tudi velike težave, da se kaj takega odkrije. In tihi družbeniki ali pa tihe družbe so, sem trdno prepričan, eden izmed pomembnih načinov, kako se je teh zlorab v preteklosti verjetno veliko ljudi tudi posluževalo. Verjetno je to SCT, Vegrad pa še marsikdo. To so firme, ki so dobile denar od države, niso plačale svojih delavcev, niso plačale svojih izvajalcev. A tega denarja ni. Povejte mi, kako je ta denar lahko poniknil na račune v Liechtenstein, na Ciper, pa bog ve kam še. Spoštovana koalicija, verjamem, da boste ta zakon, ki ga danes predlagamo, zavrnili, zopet pod pretvezo, da vladni zakon to rešuje, ampak verjemite mi, prej kot v nekaj mesecih, ko se bo vladni zakon obravnaval in sprejel, bomo lahko dokazali skozi primere, da ni prinesel pričakovanih učinkov, in verjetno bomo zamudili kar nekaj mesecev po nepotrebnem, da bi preprečili še nadaljnje pešanje in uničevanje slovenskega gospodarstva skozi institut tihih družb. Zato sam ta zakon Slovenske demokratske stranke podpiram. Verjamem in sem prepričan, da je edini, ki lahko v tem trenutku to področje vsaj deloma uredi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Rudolf Petan. Pripravi naj se Jožef Jerovšek.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Včeraj sem ravno na to temo ministrici želel postaviti poslansko vprašanje, pa je bila zadržana, pa bomo danes morda lahko več komunicirali. Dejstvo je, da kar naprej od vladajoče koalicije poslušamo, da predlogi, ki jih pripravljamo v opoziciji, v Slovenski demokratski stranki, niso primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo, zaradi takšnega ali drugačnega razloga. Jaz ob tem rad večkrat rečem, potem se vprašajmo, ali je Vlada primerna za nadaljnje vladanje. Dejstvo je, da so tihe družbe pereč problem v Sloveniji. Tega problema dolgo ni bilo, ker enostavno ni bilo odkrito, da je nekdo tihi družbenik, pa je posloval s podjetjem v večinski državni lasti, seveda do takrat ni bilo problema. In še potem, ko se je začelo opozarjati na posamezne primere, se to ni resno jemalo. Do resne obravnave je prišlo takrat, ko je postalo še slepcem vidno in jasno, da je direktor Taluma tudi tihi družbenik neke tihe družbe, s katero sam posluje. Takrat je zadeva postala malo bolj resna. No, in zdaj očitno je nekdo to začel tudi resno jemati, ne samo mi, ki smo na to opozarjali. Včeraj je predsednik Vlade, ko je odgovarjal na poslanska vprašanja, dejal, da če se s kakšno zadevo ne strinjamo, če imamo drugačno mnenje ali kritiziramo, naj damo alternativni predlog. Mi smo dali alternativni predlog tihim družbam – alternativa tihi družbi je javna družba ali pa vsaj, da so vsi elementi javni, poznani, potem ne more biti ničesar skritega, ne more biti predmet nekih insinuacij, kaj pa če je tako, kaj pa če ni tako, pa nimate prav, pa se ne ve [[...]]Se pravi, če je javno, potem se ve. Poleg tega je pa nekaj tudi treba poudariti. Drži, da imajo v Nemčiji, recimo, tihe družbe. Ali gre za tako obliko kot pri nas, ne vem, vendar imajo tiho družbo. Toda če hočete, da nek sistem dela, potem morajo vsi sistemi v družbi delovati, tudi sodni sistem, tudi davčni sistem, vse mora delovati. Pri nas ne deluje niti eno niti drugo. In potem prihaja do takšnih anomalij, kot so tihe družbe, da to ni primerna oblika za našo trenutno situacijo. In če je to tako, potem se je treba prilagoditi in narediti takšen sistem, da bomo tisto, kar ne deluje, nekako zaobšli, pa bo kljub temu zadeva javna, prezentna in vidna in ne bo možno manipulirati. To pa je, da je zadeva javna. Tako pač je pri nas. In jaz moram priznati, da soglašam s tem, kar je pred menoj en govorec že predstavil. Vlada je predlagala predlog, in predlog je tukaj, da recimo občinski svetnik ne more biti predsednik gasilskega društva ali pa predsednik, ne vem, društva ljubiteljev malih živali ali pa planinskega društva, ker lahko pride do konflikta interesov, ker občina posluje z njim, on je pa svetnik. In zdaj, lepo vas prosim, predsednik gasilskega društva ne bi smel biti, pa je vse javno, kajti tudi občinski proračun je popolnoma javen in se natanko ve, koliko dobi gasilsko društvo, ki ga zastopa ta oseba, ki je eventualno svetnik, to ne gre, po drugi strani je pa lahko, ne vem, predsednik uprave nekega podjetja, ki ima milijardno realizacijo, kar je seveda pozitivno, pa lahko posluje sam s seboj, ker je tihi družabnik. To pa je dovoljeno? Tam pa mahamo po občinskih svetnikih, da ne smejo biti svetniki, če so še istočasno predsedniki nekega društva, ki dobi na leto mogoče nekaj tisoč evrov iz občinskega proračuna. To ni logike, to je skregano z zdravo pametjo. In pri občinskem svetniku je konflikt interesov, tukaj pa konflikta interesov ni. In jaz ne razumem, zakaj se toliko upiramo temu, da bi stvari enkrat spravili na zeleno vejo. In zdaj mi predlagamo zakon, da je zadeva javna, v taki ali drugačni obliki, saj zdaj detajli niso pomembni, ampak da je zadeva javna, da je prezentna, da nikoli ne moremo reči, "ja, mi pa nismo vedeli, da je neki tihi družbenik". Če tega ni, potem je zadeva jasna. Vlada – če imam zadnjo verzijo tega zakona – pripravlja, kot je ministrica tudi omenila, da se bo nadzorni svet s tem moral seznaniti, da mu bo nekdo moral prišepniti, da je nekdo tihi družabnik. Ja kaj pa, če ne bo prišepnil nadzornemu svetu? Kaj pa, če nadzorni svet ne bo dobil pravih podatkov, pa bomo potem zopet čez eno leto lahko govorili "ja, nekdo nas je zavedel, nekdo je ukradel mojo identifikacijo", se bomo izgovarjali. Kako bomo vedeli, kdaj imajo oni pravi podatke? Poleg tega pa, poglejte, gospa ministrica, nekaj bi vam še želel povedati. Danes smo imeli tudi neko preiskovalno komisijo. Ni zdaj pomembno katera, za kaj gre, ampak tam smo ugotavljali o prevzemni zakonodaji za prevzeme firm v preteklosti in smo prišli do zaključka, da je zakonodaja vedno zaostajala za en korak za fanti, ki so bili iznajdljivi, ali pa so imeli informacije ali pa so izkoriščali. In mi smo vedno, ko smo ugotovili neke korake, je vsaka vlada, katera koli je bila, popravila zakonodajo za tisto zadevo, ki smo jo ugotovili. Smo popravili. Ampak fantje so si vedno izmislili nov korak in mi smo bili zopet en korak zadaj. Ampak poglejte, kaj se pa sedaj tukaj dogaja pri tihih družbah. Pri tihih družbah pa že vemo, da je ta famozni direktor uprave Taluma bil tihi družabnik tihe družbe. To se pravi, v tem primeru, tudi če bi nadzorni svet ugotavljal, tako kot je v vašem zakonu predvideno, tega ne bi ugotovil, zato ker je on tihi družabnik neke družbe. Tihi družabnik tihega družabnika. Kako? To se pravi, nadzorni svet ne bi mogel ugotoviti. Nadzorni svet enostavno ne bi mogel ugotoviti, ne bi dobil podatka. In lahko ugotovijo še tretjo stopnico, tihi družabnik tihega družabnika na tihi družbi pri tihem družabniku. To je tudi, saj ni nikjer prepovedano, da to ne bi bilo, če je tihi družabnik. V petem kolenu lahko pride. In zdaj Vlada predlaga rešitev, ki je že še dva koraka zadaj. Se pravi, nikoli ne moremo priti na zeleno vejo po tem predlogu, zato ker lahko pride v peto koleno v tiho družbo. Nadzorni svet do tega podatka ne bo mogel priti. In zakaj bi se zdaj morali mučiti s tem, pa nadzorni svet mora ugotavljati, pa iskati, ne vem, kakšne informacije kjerkoli, v Liechtensteinu ali po Cipru, ali je kdo kje tihi družabnik, ali je kdo lastnik. To je nonsens. Podatkov ne bodo imeli, veselo bo šlo vse naprej. Veselo bo šlo vse naprej, in to mene moti pri tem vladnem predlogu. Moti me tudi to, da a priori zavračate naše predloge, čeravno se kaže, da je, bolj v koraku s tistimi, ki skušajo to preigrati, bolj je v koraku kot pa zakon, ki ga predlaga Vlada. To je že jasno, ker imamo predlog, ki to dokazuje. In mi ne bomo rešili tistega problema, ki se je zgodil v Talumu, na tak način. Tisto je še vedno skrita zadeva, bo še vedno, res, da en korak gre mogoče naprej, ampak ta primer je že pokazal, da ne bo učinkovit. Sedaj bodo vsi vedeli, da moraš iti v tretje koleno s tiho družbo ali s tihim družabnikom, pa nadzorni svet tega ne bo vedel. In če zdaj primerjamo to z občinskim svetom, tam je konflikt interesov, če je predsednik gasilskega društva občinski svetnik, ko dobi nekaj tisoč evrov, ali pa recimo planinskega društva, ko dobi nekaj tisoč evrov, tu, ko gre pa lahko za milijone, in to se je pokazalo, da imamo takšne primere, tu je pa problem, da bi se obelodanilo in se naredilo nekaj javno. To enostavno ne gre skupaj. Tu se res lahko vprašamo, komu zdaj to koristi. Jaz dvomim, da tisti, ki sedite v Vladi, da ste kakšni tihi družabniki, jaz to dvomim. To mi morate res reči: "Jaz pa sem." Potem bom verjel, drugače pa vem, da niste. In ne vem, za koga nastavljate hrbet, tega ne razumem, to mi ni jasno, komu nastavljate hrbet, da se lahko potem nekateri izživljajo. In če to ne bi bilo tako, potem ne bi pred kratkim dobili podatka, da je v Liechtenstein in Ciper, samo ti državi sta bili omenjeni, v zadnjem času nekako transferirano nekaj 100 milijonov evrov iz Slovenije. Jaz si predstavljam, da nek direktor uprave ali nek podjetnik ni mogel kar tako iti na pošto ali na banko, pa reči, "zdaj mi pa nakažite denar v Liechtenstein ali pa na Ciper ali pa še kam drugam". Tega verjetno ni. Ampak je to moralo iti po nekih čudnih kanalih, da se sploh ne ve, da kdo to pošilja, preko poštnih nabiralnikov. In tihe družbe so idealna oblika za funkcioniranje poštnih nabiralnikov. Jaz podpiram ta naš predlog in mislim, da je v tem primeru, ko že lahko primerjamo z vladnim predlogom, bistveno boljši in gre bolj v korak s časom, bolj v korak s tistimi, ki želijo mešetariti in izigravati, če hočete, javni interes ali konflikt interesov. In zato bom naš predlog podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek. Pripravi naj se Franc Pukšič.
Hvala lepa. Pred sabo imamo zakon, ki bi vsaj za malenkost reševal akutni problem slovenske družbe in finančne ter gospodarske situacije. Vlada nam vsakodnevno zagotavlja, še včeraj gospod predsednik Vlade, kako se po najboljših močeh trudijo, da se Slovenija ne bi potopila. Ko pa poslušamo današnje reakcije in stališča vladnih strank in gospe ministrice, pa ugotavljamo, da je takšno govorjenje sprenevedanje, pesek v oči s strani Vlade in vladne koalicije, kajti Vlada očitno noče ukrepati vsaj tam, kjer so bila nekatera dejanja razkrita, se pravi dejanja, ki dišijo po gospodarskem kriminalu, ki jih ni mogoče tolerirati. To, kar se je razkrilo v primeru gospoda Topleka, direktorja Taluma, da je tihi družbenik dveh tihih družb, seveda večkratno zakrita zadeva, s katerimi državna firma, katere direktor je, posluje in tja očitno prenaša dobičke, s tem pa pomaga potapljati državno premoženje. To za Vlado ni problem. Vemo, da je to samo vrh ledene gore, za samega gospoda Topleka govorijo, da je v bistveno več družbah tihi družbenik in da je na podlagi tega izjemen mogotec. Namesto da nam bi ministrica povedala, kako je ukrepala zoper tega direktorja, ki je direktor v družbi, ki je praktično 80 ali 90 % v državni lasti, ministrica pripravi zakon, ki skuša komunicirati z javnostmi, da nekaj dela, ampak da bi se ja problem prikril, da bi zaščitila takšne primere. Gospa ministrica, direktno vas vprašam, ali vam je predsednik Vlade naročil, da morate narediti vse, da se tega konkretnega direktorja Topleka, ki je bil kandidat njegove stranke na državnozborskih volitvah, zaščiti. In ker je bil tam v tisti tovarni v času tega še drug poslanec, gospod Levanič. Očitno ščitite vse te rabote. In na kakšen način se Vlada skuša boriti in javnosti prikazati, da bo nekaj naredila. Oni se strinjajo, da nekaj je treba narediti, ampak kot beremo, Vlada predlaga globo za prikrivanje tihega družbeništva v nadzornem svetu. In v Financah piše, Topleka bi doletelo 4 tisoč evrov globe. To je norčevanje, norčevanje Vlade in ministrstva, kajti za enega običajnega slovenskega državljana je 4 tisoč evrov globe seveda ogromna kazen. To je nad letnim dohodkom skoraj povprečnega Slovenca. Za takšne primere in za te ljudi pa je to poigravanje, igračkanje, je pokrivanje njihovih rabot. Glejte, značilen primer je, kaj se mogočnežem zdijo takšne vsote. Zadnjič, ko je bilo v javnosti razkrito prejemanje provizij, podkupnin v Nišu s strani gospoda Jankovića in še štirih družbenikov, tako vsaj poročajo, v višini sto tisoč evrov, je gospod Janković reagiral, štirje bi tam bili udeleženi, to se pravi 25 tisoč evrov, "to zame ni denar, da bi jaz za 25 tisoč evrov šel v neko stvar, imel sem 15 tisoč evrov plače, brez nagrad, brez vsega, za tak drobiž se jaz ne pogovarjam". In verjamem, da je za gospoda Jankoviča 25 tisoč evrov drobiž. Kajti vemo, kar se razkriva sedaj, kaj je na Cipru, kaj je v Liechtensteinu. In to je drobiž za gospoda in tudi za tega gospoda Topleka iz Taluma je to drobiž. Ampak ti denarji so odtekli iz žepov davkoplačevalcev, iz državnega premoženja. In ob tem je Vlada brezbrižna, to je treba pravzaprav legalizirati, da ne bodo gospodje baroni te koalicije očrnjeni pred javnostjo, da so naredili nekaj, kar je vsaj sporno, če že ne kaznivo. Vlada pokriva nedela teh ljudi, baronov svoje koalicije. Če sem prav zasledil, je tudi gospod Goran Klemenčič opozoril na ta problem. Človek, ki je na čelu protikorupcijske komisije. Torej dajete nezaupnico tudi njemu, ko nasprotujete temu zakonu. Zakaj ste ga pa potem postavili na čelo neke komisije, če se ne sme boriti proti korupciji? A potem drži tisto od sociologa Urbana Vehovarja, da je vladna koalicija ugotovila, da je gospod Klemenčič nevaren, da se iskreno bori proti korupciji in da ga je treba proglasiti za neumnega ali pa ga fizično odstraniti, likvidirati. Ali je potem to čista resnica? Bi rekel, da na podlagi reakcij na ta zakon, da v vladni koaliciji takšna razmišljanja obstajajo. Ta zakon, gospa ministrica, gospodje iz koalicije, je lakmusov papir vaše pripravljenosti boriti se zoper anomalije v naši družbi, zoper korupcijo. Ali pa jo želite pospeševati? Po reakcijah na ta zakon v teh poslanskih skupinah je korupcija, če jo pravi izvajajo, pravi baroni, če so pravi direktorji, je to nekaj zaželenega, nekaj dobrega, pravzaprav je nekaj narobe s tistimi, ki na to opozarjajo. Pa naj bomo poslanci iz opozicije, ali naj bo gospod Goran Klemenčič iz protikorupcijske komisije. Pozivam vas iz vladne koalicije, ne se norčevati iz državljanov, prenehajte se norčevati. Treba je ukrepati in treba je s tem zakonom, delčkom tistega, kar mora biti sprejeto, ukrepati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Pukšič. Proceduralno, gospod Pukšič? Postopkovni predlog.
Ja, predsednik. Pozdrav, kolegice in kolegi! Glede na to, da je bilo postavljenih v tej razpravi veliko vprašanj, se ne bi želel sam v svoji razpravi ponavljati in postavljati ponovno nekaterih vprašanj, bi prosil, če bi ministrica odgovorila na postavljena vprašanja, ker bo potem razprava lahko vsebinsko nekoliko drugače tekla.
Hvala lepa. Gre za splošno razpravo. Tu se lahko ministrica oglasi ali ne, ker ne gre za vprašanja in odgovore. Ampak očitno se bo ministrica oglasila, ker se je že prijavila k besedi. Besedo ima mag. Darja Radić.
Hvala lepa. Mislim, da je prav, da se oglasim. Začela bom kar z zadnjimi vprašanji. Vem, da to samo odpira vrata zato, da bomo še nekaj časa poslušali zgodbo o gospodu Topleku in o njegovem primeru, ki ga ni reševal predsednik Vlade in tudi ni nikomur naročal, tudi nam ne naroča predsednik Vlade, kako naj ravnamo v posameznih primerih. Mogoče se je to dogajalo v kakšnem drugem času, pod kakšno drugo vlado. V primeru Topleka in namiga, da je nekaj narobe v tej družbi, so reagirali organi, ki so za to pristojni v vsaki normalni državi, in sicer nadzorni svet te družbe. Kot sem seznanjena, je bila opravljena revizija neodvisnega revizorja, ki ni pokazala kakršnekoli napake. Če pa vi mislite drugače, imate pa vso možnost po obligacijskem zakonu in po drugih zakonih sprožiti vse postopke za pregon. Gospod Petan, se opravičujem, včeraj sem bila v Bruslju na energetskem svetu, kjer smo se srečali ministri za energijo. Mislim, da je bila moja odsotnost opravičena. In jaz bom danes in tudi ob naslednji priložnosti z veseljem odgovorila na zastavljeno vprašanje. Nobenemu ne nastavljamo hrbta, gospod Petan. Ta zakon in te predloge so pripravljali moji sodelavci, konkretno gospa Helena Rus, sodelavka na Ministrstvu za gospodarstvo, ki se ukvarja z zakonom o gospodarskih družbah. Tako da ni bilo nobenega odvetnika in noben parcialni interes ni tukaj vključen. Dejstvo pa je, da s tem predlogom zakona, ki smo ga mi sedaj predlagali, želimo ohraniti normalne razmere tudi na področju korporacijskega upravljanja v tej državi. Tudi meni in vsem nam bi bilo najljubše črtati celo poglavje o tihih družbah. Ampak veste, kaj to pomeni? To pomeni, da si zatiskamo oči pred problemom, ki ga samo črtanje poglavja v Zakonu o gospodarskih družbah ne rešuje. Še vedno se bodo sklepale take pogodbe, še zmeraj se bodo taki posli delali na podlagi drugih zakonov, na podlagi obligacijskega zakona, kjer so pogodbena razmerja določena. Samo en problem je. V tem primeru bo šlo res samo za pogodbeni odnos. Tukaj, ker je to vključeno v zakonu o gospodarskih družbah, pa imamo možnosti, da se tudi drugi, ostali elementi korporacijskega upravljanja, pravice in obveznosti se drugače določijo. In še nekaj imam občutek. Vsi mešate, tiha družba ni družba. Tihi družbenik ima pogodbeni odnos z eno družbo in ni nobenega problema, da se ne ugotavlja v skladu s predlogom zakona, ki smo ga že dali v proceduro, tiho družbeništvo zaradi mene v stotem kolenu. Želim samo to povedati, da v bistvu s tem predlogom zakona, ki ga vi sedaj predlagate, ne rešujemo problema. S tem predlogom, ki ga bo pa Vlada, in verjetno se bomo takrat še precej pogovarjali o rešitvi, pa dajemo možnost, da se tihi družbeniki razkrijejo, seveda predvsem tam, kjer ima država interes. Zakon o gospodarskih družbah ni pisan samo za družbe, kjer ima država lastništvo. Je pisan tudi za vse družbe, in moramo tudi malo misliti, kaj pravzaprav delamo s temi rešitvami zakona. Zato smo se odločali, da gremo, tudi če se to nanaša na privatne družbe, s temi določili in zahtevamo razkritje tihih družbenikov njihovemu nadzornemu svetu. Jaz mislim, da je to dosti primerna rešitev. In tukaj, če prav razumem, ni pomembno, v kateri družbi, ali je to glavna ali hčerinska, v kateri koli družbi tihi družbenik mora ta razmerja razkriti. Ne samo on, tudi njegovi družinski člani. Nismo pa želeli, da se v zakonu o gospodarskih družbah posebej še določajo ena pravila za družbe, ki so pa v delni državni lasti. Ne moremo tega narediti, ker potem cel sistem korporativnega upravljanja podremo. Vlada je zato tudi sprejela sklepe, s katerimi je pa agenciji naročila, ki bo upravljala oziroma že upravlja s temi družbami, ki so v enem delu že v državni lasti, da tam pa sploh se morajo razkriti vsa ta razmerja, In te podatke bo agencija imela. Zdaj pa ne vem, ali bomo delali pa javne sezname, ali bomo v tej državi vse že imeli, potem dajmo še davčne račune razkriti pa vse. Ali bomo vse imeli obešeno? To se mi pa tudi ne zdi več primerno. Nekje se mora pa ta nadzor tudi nehati. Seveda pa imamo v primeru suma kaznivega dejanja v tej državi že izpostavljene jasne instrumente, s katerimi lahko tovrstna dejanja preganjajo. Namesto da o tem razpravljamo tu, jaz predlagam, da tisti, ki imate informacije oziroma ste dolžni po zakonu in po ustavi, da to prijavite organom pregona. Če imate te informacije. Kam so šli milijoni, milijarde, gospoda Grilla seveda ni, naj vpraša tiste, ki so pili šampanjec in odpirali šampanjec v preteklih šestih letih. In ta omreženja, o katerih je govoril, mislim, da s tem zakonom in s temi določbami ne bomo rešili tega problema. To je bolj problem kazenske zakonodaje in preganjanja povezav, ki so nepravilne. Ne moremo vse v en člen spraviti in rešiti vse probleme, ki so se v tej državi nakopičili predvsem v zadnjih letih. Upam, da sem odgovorila na vsa vprašanja. Še enkrat poudarjam, da bomo verjetno že na naslednji seji obravnavali spremembe zakona o gospodarskih družbah, ki po mojem mnenju mnogo bolj primerno urejajo vprašanje delovanja tihih družb v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak, kot predlagatelj. Prosim.
Spoštovani predsednik, jaz ne vem, kaj mi je še storiti. Jaz sem štirikrat na obravnavi decembra povedal rešitve tega zakona, trikrat že tu danes, in še enkrat slišim od ministrice, da ne razume, v čem je bistvo tega predloga zakona. Mi ne črtamo zgolj poglavja v zakonu o gospodarskih družbah glede tihih družb, temveč je v zakonu pomemben tudi 6. člen. Ministrica pravi, da s tem ne bomo rešili problema, ker bodo lahko družbeniki med sabo ali družbenik z družbo sklepali neke pogodbe ali neka razmerja po obligacijskem zakonu in ostali še naprej prikriti, torej to ne rešuje problema. Ni res. 6. člen, spoštovana ministrica, če ga niste prebrali, vam ga bom jaz zdaj prebral, pravi, da je treba vpisati v sodni register vsak pravni posel in tej prijavi predložiti tudi akte, s katerimi je oseba tako ali drugače v razmerju do družbenikov ali med družbenikom in družbo. Res je, omogočimo te pravne posle, ni noben problem, posli so lahko, vendar morajo biti vpisani v register, in to je bistvo, niso več skriti in prikriti javnosti. To je bistvo. Mi ne želimo omejevati proste podjetniške svobode, ker je to lahko škodljivo za gospodarsko aktivnost te države, želimo pa da so le-ti transparentni, ker je to dobro tudi v luči davkarije. In vas zdaj sprašujem v novem vidiku vseh teh razmerij tihih družbenikov, kako pa je davčni vidik, če zadeve niso prijavljene in so prikrite, je davčni vidik še kako pomemben in kar kliče po utaji davkov in tudi prikrivanju obveznosti do javnih blagajn. Še enkrat. Predlagatelji predlagamo dvoje. V bistvu predlagamo, da se institut tihe družbe v zakonu o gospodarskih družbah ukine, in hkrati predlagamo, da mora biti vsako razmerje med družbo in družbenikom ali med družbeniki v družbi, vpisano v register in temu vpisu morajo biti predloženi tudi ustrezni akti. Če temu ni tako, torej če to ni predloženo v register, potem je tak pravni posel ničen, to predlagamo v 6. členu. Torej preprečujemo možnost tega, kar pravite, da zakon ne bo dosegel svojega namena. In še enkrat smo prepričani, da vaša rešitev ne bo prinesla namena. Govorite, da naj mi kot predlagatelji prijavimo tiste tihe družbenike, ki to zlorabljajo, ustreznim organom pregona. Mi smo se z enim takšnim tihim družbenikom, za katerega smo izvedeli, že ukvarjali. Tudi na Komisiji za nadzor javnih financ smo gospoda, ki je, mimogrede, zaposlen v državni firmi in je tudi zelo premožen možakar v tistem koncu Slovenije, smo ga želeli malo povprašati o teh razmerjih. Ignoriral, spoštovani predsednik Državnega zbora, je naš parlament in našo komisijo, ni prišel in se tudi ni opravičil. Da bi vsaj rekel: "Nimam časa za vas poslanci, ker sem na počitnicah ali ker štejem evre ali dolarje ali funte ali kune celo." Ne, gospod ni prišel, ni se opravičil in je s tem pokazal odnos do parlamenta. In ta odnos Vlada z ministrico še naprej ščiti. Saj gospodu ni bilo treba položiti ministrici, ne Vladi, ne nikomur nobenega računa, pa je mimogrede direktor državne firme, Talum je še vedno v večinski državni lasti. Še huje, ministrico smo prosili, Vlado smo pozvali, naj razkrije še ostale tihe družbenike samo tam, kjer so hkrati tudi v organih vodenja in nadzora državnih firm ali pa so funkcionarji v tej državi. Nič od tega nismo dobili. In zdaj ministrica poziva, naj mi ovadimo tiste tihe družbenike. Spoštovana ministrica, najprej jih moramo razkriti, enega smo oziroma so mediji, ker je pač prišel v spor s svojim tihim družbenikom, saj drugače ga ne bi niti zbezali na plano, če se ne bi možakar boril za svoje milijone, ki so izhajali iz tihega družbeništva. In zato smo detektirali problem, ki smo ga hoteli dodatno raziskati in razčistiti, pa nam ne uspe, ker nočete sodelovati pri tem. Jaz sem včeraj predsednika Vlade pozval, ali se bo zavzel za to, da bodo razkriti tudi vsi bančni in drugačni računi teh gradbenih tajkunov, firm, ki so v stečaju v tujini in doma. Pa je rekel, da nič nima proti. Od njega pričakujem aktivno vlogo pri tem razkrivanju, ne pa, da nič nima proti. In tudi od vas pričakujem aktivno vlogo pri preprečevanju tega deviantnega pojava korporacijskega prava v Sloveniji, ne pa, da nič nimate proti. To je bistvo. In se tukaj ne razumemo. Zato vztrajamo pri teh rešitvah, ki jih predlagamo.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Pukšič, pripravi naj se Alojz Potočnik, za njim Jože Tanko.
Hvala lepa tudi za tiste odgovore, ki ste jih dali, gospa ministrica, prej, ampak jaz verjamem, da se vam je tam v enem stavku nekoliko zareklo, kot ste dejali, da se nadzor pa vendarle v neki točki mora nehati. Upam, da niste tako mislili, sicer pa, če sodim po tej vladi in ministrih, ki so v tej vladi, pa je to mogoče strategija in doktrina te vlade, sploh LDS in Zaresa, ki pa izhaja iz LDS – saj to je isto, vse je eno in isto – kjer je prišel, povedal, se zlagal javnosti – in se nič ni zgodilo, minister Golobič, kjer se je pokazalo, kako in kaj se dobivajo na osebni ravni krediti – in se nič ni zgodilo, kjer so se na preiskovalni komisiji mirne duše zlagali okrog podjetij v tujini gospodje Jankoviči – in se nič ni zgodilo. Seveda organi pregona niso nič naredili, vsaj za enkrat ne, vsaj obelodanilo se to ni. In tudi tokrat, ker je na spletni strani, Finance so dale na spletno stran tudi to pogodbo o gospodu Topleku, pogodbo o ureditvi medsebojnih razmerij tihe družbe. Jaz ne vem, v katerem slovenskem zakonu piše, da je lahko v členu tudi alineja, ki pravi, da tiha družba navzven ne bo uporabljala oznake za tiho družbo, temveč ima ta pogodba in ureditev po njej le interni značaj. To je definitivno koruptivno dejanje. In če je koruptivno dejanje, bi že zaradi tega morali ukrepati. Sploh tisti, ki imate dovoljenje, pravico, da z mojo državo upravljate. V tretjem členu te pogodbe tudi piše, da je nosilec tihe družbe preko družbe SHOP, d. o. o., dolžan vabiti tihega družbenika. Torej tiha družba, tihi družbenik. Torej dolžan je vabiti tega gospoda Topleka na sestanke, kot če bi bil družbenik, in z njim tudi usklajevati vse morebitne transakcije. Kaj vse iz tega izhaja, ljubi bog? Iz tega izhaja lahko tudi to, da bodo nekateri denar, profit namenjali za kakršnakoli dejanja. Oprostite, če hočete tudi teroristična dejanja. In seveda navzven bo to vse legalno in korektno. Sam sem v poslanskem vprašanju tako pisno kot ustno pozval ministra za finance, da ne more takšen človek biti na vrhu, torej predsednik nadzornega sveta Nove Kreditne banke. Ampak, spoštovana gospa ministrica, povedali ste, da so nadzorniki naredili in sedaj ste si pilatovsko vsi v tej vladi umili roke. Nadzorniki so pa rekli O. K., vse je super, ker so naredili revizijo. Ministrica, dovolite, dobil sem nekaj strani tanko napisanih, torej vsaj nekaj nepravilnosti, ki so se tukaj dogajale. No, pa začnimo s tem pilatovskim umivanjem rok, kako so nadzorniki vse skupaj naredili in kako so revizije svoje naredile. Dogajanje leta 2007. Januarska revizija je bila kljub temu, da so izbrali nadzorni svet, dogovorjena. Franc Kolenc iz revizijske hiše Valuta je še pred časom služboval v Novi Ljubljanski banki. Zvežite, s kom v Talumu je sodeloval Franc Kolenc in s kom je sodeloval v Novi Ljubljanski banki. Gradivo so pripravljali določeni vodje služb, ministrica, in pisali poročilo, kot da so oni revizorji. Torej jaz sem vodja službe in napišem poročilo, pod katerega se boste vi kot revizorka podpisali. Ali si predstavljate, gospa ministrica, da bom za sebe, za vodjo službe napisal, da sem lopov, da sem kradel, da sem, recimo, dal denar v gradnjo golf igrišča, da je moj direktor Taluma tajni družbenik neke tihe družbe, ki je sklenila pogodbo? Gradbeno podjetje je sklenilo pogodbo, ki jo je moj direktor podpisal za ureditev dvorišča in tako dalje za 350 milijonov, ker so bili takrat še milijoni SIT, ta pogodba pa je na koncu narastla na 1 milijardo. Kaj se je tu vmes zgodilo? Ali je mogoče gospod Danilo Toplek postal tudi preko takšne pogodbe tihi družbenik nekih drugih podjetij? Ne smejte se mi iz tiste klopi, spoštovana gospodična ali gospa, ker se delate norca iz te države in iz teh ljudi, in to dopuščate. In to je dejstvo. Poslušajte, tega ni napisala verjetno moja mama, ki ne ve, kje Talum stoji, ampak nekdo, ki je bil desetletja v Talumu v službi, verjetno pa tudi ne tisti, ki je premog v peč metal, ampak nekdo, ki se na to očitno spozna. In gremo dalje. Nadaljevanje zgodbe, saj smo jo že slišali, ampak jo pač očitno moramo ponoviti in vam ministrica povedati, da nimate prav, da si pilatovsko umivate v tej vladi roke, da ščitite mogoče enega najbogatejših Slovencev in še zadnjega, ki je, v narekovaju, že z lastnino, ker bo preko kapitala, ki je zunaj, lahko pripeljal in z lastnino ta Talum ob priložnosti, ki se bo zgodila. Zakaj tako vehementno o tem govorim? Tudi zato, ker je to en dokument, ki je prišel z Vlade in piše tako: "Ob nedavnem pogovoru s predstavniki družbe Impol in nekaterimi poslanci smo bili na Ministrstvu za gospodarstvo seznanjeni z razmerami, problematično relacijo med Talumom, d. d., in Impolom, d. d." Impol, d. d., je v približno 40 % deležu v lastnini moje države, Talum pa v nekih 80 %. Sedaj pa poslušajte vsebino: "Seznanjeni smo, da je bila med obema družbama sklenjena dolgoročna pogodba, številka 321/00 iz leta 2000, ki velja 10 let. Po pogodbi naj bi Talum, d. d., prodajal aluminij Impolu v količini 40 tisoč ton po borznih cenah. Dejansko pa naj bi bil Impol, d. d., Talumu, d. d., omogočil kupiti le od 9 tisoč do 14 tisoč ton letno. A potem ni več rabil aluminija? Je rabil. Ostale količine mora Impol kupovati na trgu pri podjetju North Hydra, ki mu prodaja aluminij Talum. Kot sledi iz povedanega, del aluminija ne pride v Impol, d. d., od Taluma direktno, ampak v skladu z ustrezno pogodbo preko posrednikov. Zakaj? Mogoče zato, ker je prišel preko North Hydre s Švedske ceneje? Je to možno, ali verjamete v to? Ali se lahko temu smejite, tem svinjarijam? Ali se lahko temu še smejite? Ali ste preverili? Ali ste kaj naredili na tem? Kje so sedaj organi pregona, Nacionalni preiskovalni urad pa sodniki in tako dalje, da bodo stvari uredili? A, kje so? Samo malo. V tem dokumentu piše, kje so sodniki, celo to piše, ja, to so mi napisali. Na primer, "Danilo Toplek ima očitno," namreč berem, kar so mi napisali, "v oblastnih strukturah in pri medijih v lokalnem okolju veliko podporo, ki si jo zagotavlja na različne načine. Tako ima pomembno podporo na sodišču v Ptuju. Sestra," ne moja, Danila Topleka, "Biserka Rojc," no, drugače se piše, ker je poročena, "je podpredsednica sodišča, ki pomaga pri stečajih podjetij, ki morajo izginiti. Veliko podjetij je bilo ustanovljenih in veliko jih je izginilo." Kje so tu organi pregona? Ali je to res nedotakljiv gospod v tej državi? Ali res? In kako dolgo še bo? In kam nas to pelje? Seveda si zato gospod Danilo Toplek lahko privošči naslednje, in zapiše v časopis: "Ne nazadnje sam vsaj enkrat letno položim račune svojega dela lastnikom družbe in trga. Zato so zadnji, ki lahko presojajo o tem, ali svoje delo opravljam dobro." Aha, malo pred tem pa pravi takole: "O tem, ali svoje delo kot predsednik nadzornega sveta druge največje slovenske banke opravljam dobro ter ali ga naj opravljam še naprej, pa bodo odločali lastniki in ne predstavniki političnih strank." Ja, lepo vas prosim! Mi smo bili izvoljeni, prav nas 90 je tistih, ki smo po ustavi dolžni skrbeti za premoženje naše države. Vi v Vladi ste bili od tu izvoljeni pa zato, da boste s tem premoženjem upravljali. Tega ne delate in na to vas opozarjamo. S tem zakonom, ki ga je Slovenska demokratska stranka predlagala, bi vsaj nekoliko, vsaj malo bi stopili na prste nekaterih. In potem on v odgovoru pove, da on enkrat letno polaga račune. Vprašajte ga! Vprašajte svoje nadzorne, ali je povedal, da je solastnik, da je tihi družbenik tihe družbe. Je to povedal nadzornikom? Je moral to povedati? Mu ni bilo treba? Je to naredil? In če ni povedal, je lagal! Je zakrival resnico! In če jo je zakrival, ne more biti, ministrica, on več predsednik nadzornega sveta druge največje slovenske banke! In čas je, da ga odstavite, da naredite temu konec. Če nič drugega, vsaj minimalen korak v tej smeri boste naredili s tem, da ta zakon podpremo. Mi ga bomo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ja, gospod Pukšič, branje anonimk ni najbolj pogumno dejanje. Če ste jih že brali, bi vsaj navedli, ali jih je kdo podpisal ali ne. Besedo ima Alojzij Potočnik. [[Ga ni.]] Besedo ima Jože Tanko za postopkovni predlog.
Hvala za besedo. Zdajle sta bili, mislim, da dve zelo dobro argumentirani razpravi, kolega Vizjaka in kolega Pukšiča, z argumenti. Pravzaprav je bilo povedano tisto, kar je dejanski problem. In te rešitve, ki so bile povedane, so dejansko tudi v koliziji s tistim, kar predlaga Vlada v svojem zakonu, ki ga je [[...]]
Postopkovni predlog, prosim.
[[...]]omenila ministrica. In bi lepo prosil, da najprej ministrica pokomentira ti dve razpravi, ki sta bili vsebinski, ki sta povedali precej argumentov, zakaj je treba na tem področju storiti tako, kot je zapisano – morda Vlada še kaj doda – ne pa tako, kot predlaga Vlada. In bi lepo prosil za obrazložitev ministrice.
Hvala lepa. Ministrica se bo javila, ko bo želela. Mogoče bo počakala še na vašo razpravo. Besedo ima Jože Tanko.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Najbrž drži, da pri delu Državnega zbora sodelujejo tudi predstavniki Vlade, ampak samo fizično sodelujejo. Razprave in argumentacije pa pogrešamo. Rad bi v svoji razpravi povedal, da so tihe družbe pravzaprav temeljni problem Slovenije današnjega časa za slabo stanje v državi. Spremljamo, da imajo celo največje gospodarske družbe s področja gradbeništva, ki so sedaj v stečaju, po 10, 20, 30, 40 tajnih računov na lokacijah v tujini, v Liechtensteinu, na katerih se nahaja od nekaj milijonov do nekaj deset milijonov evrov. Tako smo izvedeli iz poročil. Tak primer je Vegrad. Nihče ne ve, kdo je lastnik teh računov, nihče ne ve, zakaj so se tam opravljali posli preko teh računov, zakaj so se izpeljale take transakcije. Tega ni ugotovila nobena revizija, tega ni ugotovil urad za preprečevanje pranja denarja in tega niso ugotovili nadzorniki. Nihče tega ni ugotovil In če bi eventualno s teh računov, ki so nabrani v tujini, recimo Vegrad dobil denar nazaj, najbrž to podjetje ne bi bilo v stečaju. Pa še nekaj takih gigantov je v tej državi. Ko ministrica govori, da je možno, da bi se dalo to urediti na način, da ti lastniki, tihi družabniki tihih družb, lastniki tihih družb obveščajo nadzorni svet o teh zadeve, veste, ne gre, ker so marsikdaj tudi nadzorniki v teh tihih družbah – eden ali več ali pa celo vsa posadka. In to, kar se dogaja s firmami v taki ali drugačni lasti in kanaliziranjem denarja preko teh zadev, je najbrž kolektivna igra tistih, ki so v takih podjetjih in ki se gredo te posle. In tisto, kar predlagate z vašo rešitvijo, tega problema ne bo odpravilo. Vsi tisti, ki nasprotujete odpravi instituta tihe družbe z vsemi temi dopolnitvami, ki so napisane v 6. členu, ste pravzaprav to vsi tisti, ki ste za to, da ostajajo arhivi zaprti, ste to tisti, ki podpirate neizročitev dokumentacije Telekoma preiskovalni komisiji Državnega zbora, ste tisti, ki bojkotirate preiskovalno komisijo, recimo, v primeru Patria in tako naprej. Prav isti krog ljudi, ista politična skupina ste tisti, ki tudi ne naredite nič na tem področju, da bi se zadeve razčistile. In zakon, ki ga predlaga Vlada, je samo še en zakon, ki bo ustavil neko novo pravno praznino, da ne bo možno ukrepati. Spoštovana ministrica, po kazenskem postopku in kazenskem zakoniku ali pa po katerem drugem je možno ukrepati samo v primeru, če se zakonodaja krši. Če boste ohranili institut tihe družbe, potem ni možno sprožiti nobenega kazenskega postopka. Če boste podprli rešitev, ki jo predlagamo, da se institut tihe družbe črta, da se obelodanijo vsi pravni posli in vsi dokumenti, ki so na to zadevo vezani, šele takrat nastopijo pogoji, da se lahko karkoli s tega dela sproži tudi preko organov pregona. Prej pa ne. Ker prej je vse legalno. Čudi me, da s tako trmo, s tako ihto branite ta interes. Pa še ena stvar je. Ponavadi so tisti, ki so pomembni predstavniki firm v večinski državni lasti, tudi imenovani v organe bank, kjer dobijo na privilegiran način sredstva za poslovanje svojih firm. Banke se zato, ker imajo neustrezno strukturo, na veliko zadolžujejo v tujini, tudi država se zadolžuje. In veliko tega denarja preko transakcij, preko bank, preko javnih ali pa družb v večinski državni lasti konča na tajnih računih tihih družbenikov. Veliko tega denarja konča tam. In tej državi bo na koncu najbrž res ostal samo visok javni dolg, ki ga bomo solidarno pokrivali vsi državljani. Od kod prihajajo slabe naložbe, kako lahko tisti, ki so pred, ne vem, tremi tedni spustili firmo v stečaj, pustili milijonske dolgove, na hitro ustanovijo z nekajmilijonskim kapitalom novo družbo in še nekajkrat več tega denarja imajo rezervirano na drugih lokacijah, ki ga bodo po potrebi aktivirali za take namene. Kako je to možno? Predlagamo tudi novelo stečajnega zakona, kjer bi bila za take ljudi desetletna prepoved. Ali bo tudi v tem primeru rešitev necelovita in neprimerna, kot je v tem, kar sedaj govori Vlada in kar govori ministrica. Jaz mislim, da bi morali zakon, ki ga predlagamo, podpreti vsi tisti, ki pozitivno razmišljajo, vsi tisti, ki jim je kaj do transparentnosti, ki jim je kaj do pravne države, ki jim je kaj do nekega reda v tej državi, tudi vsi tisti, ki vam je kaj do plačilne discipline v tej državi. Ne more gospodarstvo poslovati, če je toliko denarja izkanaliziranega iz države in se ne vrti v poslovnih sistemih. Privilegirane firme, ki so dobile recimo po kartelnih cenah večino državnih poslov, niso plačevale in na koncu bankrotirajo. Tega človek ne more razumeti in tisti, ki to podpirate, "držite temu štango".Hvala lepa.
Besedo ima gospod Vili Trofenik, naj se pripravi Zvonko Černač – ne more več, ker je čas potekel. Matevž Frangež. Izvolite, gospod Frangež.
Jaz nimam nobene ambicije, da bi pokrival, ščitil rdeče, črne, oranžne, modre in kar je še barvnih odtenkov barvne lestvice – barabe. Če nekdo na temelju nekega javnega zaupanja ali zaupanja lastnikov dela v škodo tega zaupanja, če takšno zaupanje izneveri, sem prepričan, da imamo v tej državi že danes razvite vse mehanizme za to, da takšna dejanja in ravnanja preganjamo. V prejšnji razpravi sem prišel na misel, da je intenca, namen predlagateljev pravzaprav z zakonom rešiti vse. Mi z zakonom ne bomo v tej državi rešili ničesar, če ne bomo razvijali drugih mehanizmov, in to je negovanje odgovornosti. Tisto, kar bi morali v tovrstnih primerih storiti, je to, da terjamo to odgovornost, da tisti, ki so poklicani, da uresničujejo odgovornost, naredijo vse, kar je treba, da se okoliščine takšnih in podobnih primerov razčistijo. Jaz mislim, da mora biti to naš namen. Ne pa, da bomo, tako kot je bilo rečeno v razpravi, pravzaprav na vsako družbeno anomalijo v tej državi odgovarjali z nekim zakonom. Kam nas je to pripeljalo? Mi smo že iz prejšnjega režima dalje vlekli eno kontinuiteto pravne prenorminiranosti. In tudi danes je tako. Živimo v utvari, da je z zakoni mogoče rešiti vse. Ne. Na drugi strani teh zakonov so ljudje. In ljudje so dobri in slabi. In treba je poskrbeti, da bodo ljudje z integriteto, dobri ljudje, znali opozarjati, odkrivati in preganjati tiste, ki so slabi. Ta etični vidik naše družbe je žal padel prevečkrat na preizkusu. Mi smo že ob prejšnji obravnavi tega istega zakona resno razmišljali o tem, da bi ta zakon preprosto podprli, se izognili tej mučni razpravi, kjer opozicija na čelu s SDS seveda izkorišča to prikladno možnost in na križ pribija človeka, ki ima, kolikor mi je znano in kolikor zatrjujejo predlagatelji tega zakona, partijsko izkaznico moje stranke. To bi bilo najelegantneje. Na ta način pravzaprav odbijemo razpravo in sam s tem ne bi imel prav nobenega problema, če bi verjel, da ta zakon kaj rešuje. Ampak ta zakon ničesar ne rešuje. Gospod Vizjak je prej pametno govoril o tem, potem ko smo že na decembrski seji ugovarjali tovrstnemu pristopu in dokazovali, da če ne bo tihe družbe, bo pač neki civilnopravni institut pogodbenega prava, kjer zelo svobodno in v praktično nek pravni posel lahko zapišemo karkoli. Ampak dikcija 6. člena, ki ga predlagate kot odgovor na te možnosti, pa pravzaprav pomeni to, da bo moralo podjetje v sodni register vpisati čisto vsako posojilno razmerje. Podjetje bo šlo na banko, pridobilo nek kredit in ta kredit bo po določbah tega zakona, ki ga predlagate, moralo to podjetje vpisati v sodni register, ker to ustvarja pač nek pravni posel, ki je tovrstne narave. Je to smisel? Ali realno gledano, želite to doseči? Jaz mislim, da ne . Želim povedati možnosti, ki jih danes v obstoječi zakonodaji, ki pa jo slabo izvajamo, imamo. Prvič. Zakon o gospodarskih družbah že danes sankcionira neodgovorna ravnanja tako lastnikov, članov nadzornih organov, kot poslovodstev za ravnanja, ki škodujejo družbi, ki so v škodo družbi. In že danes imamo znotraj teh razmerij vse možnosti za to, da ta ravnanja sankcioniramo, preganjamo in kot družba tudi obsodimo. V kazenskem zakoniku imamo to definirano tudi kot kaznivo dejanje, 240. člen Kazenskega zakonika, ki govori o tem, da je zloraba družbe in njeno oškodovanje, z namenom pridobitve premoženjske koristi, kaznivo dejanje. Že imamo urejeno. In ne nazadnje je Vlada, mislim, da na bistveno ustreznejši način, na pojav, na katerega ste vi opozorili, in osebno to spoštujem, reagirala s predlogom zakona, ki daje obvezo človeku, ki ima neko zaupanje za vodenje gospodarske družbe, da morebitno sodelovanje v takšnih ali drugačnih pogodbenih oblikah, ne samo v tihih družbah, ampak v praktično odprti množici pogodbenih oblik, mora naznaniti nadzornim organom družbe, katerih zaupanje uživa za vodenje neke družbe. Pa naj bo to družba v državni ali zasebni lasti. Veste, boste rekli, "ja, kaj pa če ne naznanijo". Če bomo mi sistem gradili na logiki, kaj pa če, in skušali v zakonu definirati vse možnosti "če", nam bo vedno kakšen "če" ušel. Jaz predlagam drugo pot. Da skušamo okrepiti zaupanje v integriteto najprej med nami. Ker tu se ne nazadnje začne vrednostni obraz tega naroda in da skušamo okrepiti zaupanje v to, da imamo pravno državo, in od institucij te pravne države terjati, da delujejo polno. Prepričan sem, da na tem področju dosegamo pomembne premike, na bolje, in to kažejo statistike. Gotovo pa si vsi skupaj želimo še učinkovitejšo pravno državo. [[oglašanje iz dvorane]] Ta se heca, ja, draga Eva, ta se heca. Hecate se vi, ker vedno znova ustvarjate cirkus iz Državnega zbora! In ne izpustite nobene priložnosti, da ne bi poskušali prikazati tistih, ki smo na drugi strani te dvorane, kot praktično same barabe. Jaz nisem baraba in se ne hecam. Zelo resno mislim to, kar govorim. V vsaki družbi prihaja do deviacij, takšnih ali drugačnih. In zakaj moramo vedno znova biti unikum, da si izmišljamo neke sebi lastne recepte? Zato, ker smo tranzicijska država? Veliko držav je v tranziciji. V tem spreminjajočem se svetu so vse države sveta v tranziciji. Imamo svoje zakonitosti, ki so nas zaznamovale, ki nam danes šibijo kolena, ki v marsičem ustvarjajo razlog za to, da smo v tako globokem sranju, kot smo. Tu lahko nadaljujete z razpravami o tem, kako je za to odgovorna in kriva samo neučinkovita vlada Boruta Pahorja. Pa sami sebe slepite, ker so razlogi, žal, bistveno globlji. Če bi bil edini recept za rešitev države to, da je treba menjati Vlado Boruta Pahorja, bi jaz bil med tistimi, ki bi bili za to spremembo. Ampak to ni rešitev, ker so razlogi za naš položaj bistveno globlji. Med drugim je eden od razlogov ravno ta nizka politična kultura v tej dvorani, ki stremi samo k temu, da eden drugega nadvladamo, da tekmujemo za javno zaupanje, kot da je to bistvo politike. Bistvo politike bi moralo biti to, da iščemo realne rešitve za realne probleme te države. In takrat, ko bomo tega sposobni, odstotki gor ali dol, gospod Tanko, takrat bomo vredni zaupanja. Ne kot ena ali druga politika, ampak kot Državni zbor, kot nek simbol, kot sedež demokracije! V vmesnem času pa vam želim veliko sreče pri nadaljnjem lovu na čarovnice. Vse, kar poskušate doseči s tem in podobnimi zakoni, je namreč samo to – lov na čarovnice in poskus ustvariti vtis v tej družbi, da smo vsi barabe, da je institut zaupanja propadel, da je edina rešitev za to državo Janez Janša in njegovih 50 plus, pa četudi jih bo pridobil [[...]] [[oglašanje v dvorani]] Kako? Ja, četudi jih bo pridobil z lažmi, ponarejanjem in vedno znova dokazovanjem, da so za težave te družbe krivi vsi drugi, on je pa edina zveličavna rešitev. Odgovorna politika je sposobna tudi nekaj malega samorefleksije. Priznati napake, priznati neučinkovitost. In jaz za vladi, ki jo podpiram in ki sem jo s svojim glasom tudi izvolil, veliko teh stvari priznam, in to dobro veste. Ampak dokler imam na izbiro kdaj pa kdaj neučinkovito vlado Boruta Pahorja ali oblast prevaranta in lažnivca, se bom vedno odločil za prvo možnost.
Hvala lepa. Gospod Jože Tanko, proceduralno.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, tudi od vas, ki vodite to sejo, bi pričakoval več integritete. V razpravi o Zakonu o gospodarskih družbah ne govorimo o 50 plus, pa vem, da vas to zelo moti, ne govorimo o Janezu Janši, pa vem, da vam je trn v peti. Govorimo o tistih zadevah, ki so tej državi trn v peti. Ko že govorite o integriteti, je nekaj mesecev nazaj prišlo v javnost, da je na nekem uradu obtičalo tisoč 400 prijav korupcije, tisoč 400 prijav korupcije. Niti eden z vladne strani se ob to ni obregnil. Štiri leta, pet let so zadeve stale v neki omari na nekem uradu, prijave sume korupcije, a nihče ni odreagiral. Celo več. Spremenili ste zakon. Vi, ki daste na integriteto. Spremenili ste zakon, ukinili državnozborsko komisijo, ki je zahtevala, da se o tem poroča Državnemu zboru in legalizirali tako stanje. To ste storili. Dobro bi bilo, da predsedujoči, ki vodi sejo, opozori tiste, tudi iz njegove poslanske skupine, ki govorijo o stvareh, ki nimajo popolnoma nobene zveze s točko dnevnega reda. Marsikdo med vami je tisti, ki je sodeloval pri raznih zadevah, čeprav ste mladi, marsikdo. Če ne neposredno, pa posredno s tem, ker ste pritisnili gumb in sprejeli določeno rešitev, ker ste sprejemali rešitev s pravno praznino. Samo v zadnjih dveh mesecih smo trikrat spreminjali zakone zaradi pravnih praznin. Namensko, slučajno ali zaradi tega, ker ste tako razsodni in daljnovidni, ker imate tako razvit intelektualni potencial, da veste, kaj se bo zgodilo in zakaj to potrebujete. Najmanj trikrat se je to zgodilo. In poglejte razprave ob tistih zakonih, kjer se je to zgodilo. Težko je poučevati nekoga, če ste sami povsem drugačni. Kaj so laži, se je pokazalo ob obravnavi, recimo, primera Patria, ko bojkotirate delo preiskovalne komisije, se je pokazalo z izjavami vašega poslanca Ropa, ki je napredoval potem na evropsko inštitucijo, kaj so kolizije interesov, se je pokazalo z gospodom Cviklom in tako naprej. In vse to bojkotirate samo zato, da se ne bi nič ugotovilo. In ta zakon sodi v to kategorijo. Bojkot rešitve pomeni legalizacijo tistega, kar ste se namenili storiti in kar počnete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi mi, tudi gospod Tanko, vemo, da to ni bil proceduralni predlog. Razen tega dobro veste, jaz vodim sejo samo 20 minut, in kolikor sem poslušal, vsak od vas, ki je do sedaj razpravljal, je razpravljal tudi mimo zakona. Tudi vaša razprava je bila takšna. To je pač naš način dela. In če bi vsakega, ki eno besedo reče mimo zakona, prekinjal, potem sploh razprave ne bi bilo. Želite razpravo gospa ministrica? Ne. Želi besedo predlagatelj, gospod Andrej Vizjak? Ne. Zaključili smo z razpravo. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Prosim, kdor želi, naj prijavi svojo razpravo. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah, ki so ga vložili poslanci opozicije, ne bom podprl iz razloga, ker je v obrazložitvi Vlade zelo jasno zapisano, pa tudi iz mnenj nekaterih pravnih strokovnjakov, ki spremljajo to zakonodajo, da bi črtanje določb, ki urejajo tihe družbe v Zakonu o gospodarskih družbah ne preprečilo še nadaljnja sklepanja pogodb, da nekdo vloži svoj kapital v neko družbo. Posledica sprejetja tega zakona bi bila samo ta, da sploh noben zakon ne bi urejal tega razmerja in bi vse teklo nekako na podlagi obligacijskega zakona, ki pa omogoča sklepanje takih pogodb. In ker gre v primeru tihega družbenika za to, da pričakuje predvsem donos za vložena sredstva iz tiste gospodarske družbe, je zelo potrebno ali pa zelo nujno, da v tem zakonu o gospodarskih družbah zapišemo, kakšne pa so posledice in obveznosti tega tihega družbenika v primeru stečaja ali ukinitve te družbe, v katero je vložil denar. In če se črtajo te določbe, potem se dejansko zmanjša pravna varnost vseh upnikov, ki zahtevajo terjatve od nekega podjetja, ki gre recimo v stečaj. Ta zakon je resnično zelo slab ravno zaradi tega, ker zmanjšuje pravice upnikov. V tem zakonu, ki trenutno velja, jasno piše, če bi recimo stečajni upravitelj izplačal ves vložek, ki ga je nekdo vložil v to podjetje, bi takšen postopek bil razveljavljen. In če se ta določba ukine, in s predlogom vašega zakona se to ukinja, bodo pravice upnikov bistveno, bistveno manjše, kot so trenutno v tej fazi. Res pa je, da v času, ko prevladuje kapitalski interes, je treba izčistiti predvsem možne konflikte, ki lahko nastanejo zaradi tega, ko nekdo, ki je lastnik ene družbe, vlaga svoj kapital v drugo in te povezave pa so lahko včasih tudi škodljive. In zato Vlada pripravlja tudi nov zakon, ki bo še detajlneje uredil te razmere in jih tudi še bolj reguliral. In to je tisto, kar je v obrazložitvi Vlade zapisano k temu zakonu, zakaj tega zakona ne podpira. Moram priznati, da tudi sam, ko berem vse te razlage, so mi razumljive, zato ne bom podprl tega zakona, ki ga predlagate. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Najprej bi bilo glede na eno izmed prejšnjih razprav treba povedati, da je rešitev 6. člena drugačna, kot je povedal gospod Frangež. Kolega poslanec je prebral samo polovico stavka. Drugo polovico, s katerim se pojasnjuje prvi del stavka, je pa preprosto pozabil povedati oziroma ni hotel. Piše, recimo v drugem odstavku 6. člena, "za vpis v register je treba prijaviti vsak pravni posel in k prijavi priložiti akte, s katerim oseba s premoženjskim vložkom podjetja koga drugega pridobi pravico do udeležbe pri njegovem dobičku". Tega gospod ni prebral, ker manipulira, mlad je, pa se je že dosti naučil v tej koaliciji. Tretji odstavek pravi, "za vpis v register je treba prijaviti vsako pogodbeno razmerje in priložiti akte, s katerim se spremenijo oziroma urejajo medsebojna razmerja med družbeniki ter med družbeniki in družbo". Povsem natančno navedeno, na katere primere se te stvari nanašajo, in katerikoli pravni posel, ki ni urejen na tak način, je enostavno ničen. Zdaj pa bi opozoril še na eno zadevo. Jaz sem v svojih poslanskih vprašanjih večkrat povprašal to našo vlado, s katerimi gospodarskimi družbami v večinsko državni ali pretežno državni lasti posluje recimo odvetniška pisarna Senica, pred tem mandatom in v tem mandatu. Ali mislite, da sem dobil odgovor? Štirikrat sem vprašal. Podobno sem vprašal glede določenih razmerij, ki se nanašajo na neko drugo firmo – Ultra. Štirikrat. Nisem dobil odgovora. In sedaj mi tukaj razlagate predstavniki Vlade in koalicije, kako bo pa sedaj vse drugače urejeno v primerih, ko gre za seznanjanje tihega družbenika, da bo seznanil svoj nadzorni svet. Ampak v nekaterih primerih ali pa v večjih primerih so pravzaprav povezani tako lastniki, direktorji, menedžerji kot njihovi nadzorniki v isti pravni firmi naprej. Kdo bo koga obveščal, saj ni nobene potrebe, pa tudi če, kdo pa ve, kdo so tisti, ki prejemajo tako informacijo.Če ni razkritja, ni možno ukrepati, ni možno storiti prav ničesar. In v teh primerih, ki ga prinaša vladni zakon, do teh razkritij ne bo prišlo, ker delate čisto vse, da vse informacije ostajajo v zaprtem kolizijskem krogu. Vladni predlog, ki ste ga pripravili, je točno tak, da vse ostaja v zaprtem krogu menedžmenta, firme v državni lasti ali večinsko državni lasti ali pa v zasebni in njihovih nadzornikov. Ne skupščin, skupščina je lastnik in ne bo niti obveščena. Če vprašamo tisti, ki sprašujemo skupščino, v teh primerih gre recimo za Vlado, ki opravlja vlogo skupščine, je nevedna, je ne zanima, preberite si odgovore na poslanska vprašaja, je ne zanima. Tudi v primerih, ko je država večinski lastnik, je ne zanima. Sprašujemo za primere, ne vem, Nacionalnega preiskovalnega urada, sprašujemo za primer Hypo banke, ki je zasebna banka, tuja banka, nihče ne ve nič, nihče noče vedeti nič. Sprašujemo, ali gre v teh primerih za kolizijo, ker ministrica za notranje zadeve po 2.a členu Zakona o policiji neposredno usmerja delo policije – ni v koliziji. Na drugi strani beremo, katere odvetniške pisarne so aranžirale te posle – pa ni v koliziji. Pa še kaj bi se lahko v teh primerih našlo. In ne slepiti slovensko javnost, vi boste ta zakon zavrnili in svojega predlagali samo zato, ker ste v to prisiljeni in ker s tem kupujete čas, da boste lahko še naprej izpeljali vse te posle. Tako kot ste jih do sedaj. In nihče od mladih, nadutih poslancev se ob to še ni obregnil. Berem poslanska vprašanja, in tega ni nihče še vprašal, ni predlagal ene seje Državnega zbora ali delovnega telesa na to temo. Vas to ne zanima. Čisti in nedolžni in lepi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Tanko, ugotavljam, da ste razpravljali izven dnevnega reda. Besedo ima gospod Anton Colarič. Izvolite.
Hvala lepa. Kot sem že povedal tudi v uvodni obrazložitvi, zakona ne bom podprl. Predvsem tudi zato, ker smo ta zakon že enkrat obravnavali, kot je bil predložen v decembru lanskega leta, in ga tudi zavrnili. Že takrat smo tudi jasno povedali, da kljub nekaterimi slabostim, ki jih nosi institut tihih družb, pomeni njegova odprava še večje možnosti zlorab oziroma še več prikritih oškodovanj upnikov podjetij. In tudi danes je bilo večkrat rečeno, da je v proceduri že tudi nov zakon, ki mislim, da bo boljše uredil to problematiko tihih družb, zato bomo zakon zavrnili. Ne bi pa, ker želim govoriti samo o zakonu, govoril o tem, o čemer je moj predhodnik govoril, čeprav proceduralno, kaj vse naša stran in moj kolega govori, se je on takoj ponovno vrnil in govoril o vsem, skoraj nič pa o zakonu. In jaz mislim, da če imamo zakon, govorimo o zakonu, tako da ne bi preveč polemiziral z njim. Zakon bom zavrnil. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Černač.
Razprava je zelo široka, zaradi tega mislim, da je le prav, da ob rob tej razpravi vsem tistim političnim vernikom, ki po dobrih dveh letih neučinkovitosti te vlade še vedno verjamete, da je mogoče Slovenijo potegniti iz krize na tak način, kot to počne Borut v nekem vicu o vlaku, ko se vlak ustavi in reče potnikom, naj izstopijo in vlak migajo, da se bo ustvarila fikcija, da se premika naprej [[...]]
Gospod Černač, če govorite o predsedniku Vlade ga na ta način tudi titulirajte, saj to je minimum spodobnosti, ki je sicer nimate.
Jaz sem govoril o Borutu iz nekega vica o stoječem vlaku, ki želi ustvariti fikcijo, da se vlak premika s tem, da potnikom reče, naj izstopijo in tresejo vlak. Zaradi tega sem še enkrat ponovil, da ste videli, o čem sem govoril, spoštovani predsedujoči. Torej ni mogoče s fikcijami ustvarjati učinkovitega vodenja, treba je sprejemati odločitve, konkretne ukrepe, pravočasne odločitve, kajti mnogokrat so odločitve, ki so sprejete prepozno, še slabše od tistih, ki jih sploh ni. In ena izmed odločitev, ki bi bilo dobro, da bi bila sprejeta v lanskem letu, ko je bila prvič predlagana, decembra meseca, je tudi novela zakona, ki ureja poslovanje tako imenovanih tihih družb. Tudi mnenje Vlade se opira na podmeno, da se ta institut ukinja. Danes je bilo že neštetokrat s strani predstavnika predlagatelja, gospoda Vizjaka, povedano, da se ne ukinja, da se z zakonom ureja razkritje teh družb in ničnost instituta, če do tega razkritja ne pride. Vlada je 17. februarja letos sprejela sklep o priporočilih glede tihih družb. Le zakaj, če je res vse v redu s tem področjem? Zakaj je bilo treba sprejeti sklep, ki resnici na ljubo na minimalističen način obravnava to področje? Ampak kljub temu nalaga Agenciji za upravljanje kapitalskih naložb, da se v razmerjih, ki jih ta agencija ureja, to prepletanje teh razmerij razkrije. Vendar to ni dovolj. Problem ni samo v tistem delu, kjer je država večinski ali manjšinski ali kakršenkoli lastnik, problem je predvsem v tistem delu, kjer ta državna podjetja in uprave državnih podjetij stopajo v konkretna pogodbena razmerja s popolnoma zasebnimi podjetji in so v njih tihi družbeniki oziroma tihi družbeniki tihega družbenika. In očitno gospod Danilo iz Socialnih demokratov ni edini primer. Ni edini primer! Očitno je teh primerov ogromno. Toliko, da se Vlada boji sprejeti ustrezno normativno ureditev, ki bi ta razmerja razkrila. V čigavem interesu je, da se ta zakon in ta novela ne sprejme? Ali je to v interesu države?! Je to v interesu davkoplačevalcev?! V čigavem interesu je, da se ne sprejme, da se ta razmerja razkrijejo? Gre samo za razkritje teh razmerij, ki zdaj po obstoječi ureditvi niso razkrita. Tisti Libijci, ki so želeli vložiti 30 milijonov evrov, kot je bilo rečeno v prejšnji razpravi, v Grep, da bo dokončal Stožice, nimajo nobene zveze s tem. Oni bodo ta sredstva vložili v vsakem primeru oziroma zdaj jih ne bodo več, ampak če bi imeli interes, bi jih vložili ob takšnih določbah, kot jih mi predlagamo, ob razkritih, ali ob nerazkritih. Njim bi šlo predvsem zato, da bi vložili neka sredstva v nek projekt, v katerega verjamejo, kjer ne želijo aktivno upravljati, želijo pa naložiti neka sredstva, ki so prosta, da bodo od njih imeli nek ekvivalent, dobiček in tako naprej. Se pravi, koga torej Vlada in vladajoča koalicija ščiti s tem, ko že drugič, decembra prvič, kot kaže tokrat drugič, zavrača novelo zakona, ki je v korist vsem. In mi tudi danes v tej razpravi, ne s strani ministrice, ne s strani nobenega izmed vladajočih poslancev nismo slišali besede o tem, katera so tista razmerja, ki bi lahko bila škodljiva za posamezna podjetja in državo, če bi se ta novela uveljavila. Niti enega primera nismo slišali o tem. Ponovno poslušamo o gospodu Danilu iz Socialnih demokratov, ki je že 20 ali koliko let predsednik uprave enega največjih državnih podjetij, zraven pa še lastnik nekega deleža v neki tihi družbi, ne slišimo pa nobenega drugega konkretnega primera, ki bi govoril o tem, da bi ta novela, če bi bila uveljavljena, ali poslabšala poslovanje posameznih družb ali onemogočila, da bi posamezne družbe sploh naprej lahko funkcionirale in eksistirale, kje bi bil tisti manko oziroma primanjkljaj, če se ta novela sprejme. Odgovora žal nismo dobili, zaradi tega nas vaši argumenti ne prepričajo. Gre očitno za ščitenje posameznih razmerij, kar pa ni dobro.
Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. Prihajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O OSEBNI IZKAZNICI, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo državnemu sekretarju mag. Damjanu Lahu. Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke, poslanci! Bistveni namen predloga zakona o osebni izkaznici je izločitev določb, ki se nanašajo na pravico do izdaje elektronske osebne izkaznice iz veljavne zakonodaje. Elektronska osebna izkaznica je bila v pravni red Republike Slovenije vpeljana z zadnjo novelo sedaj veljavnega zakona o osebni izkaznici, vendar pa v praksi zaradi cenovne nesprejemljivosti izdelave novih osebnih izkaznic ni zaživela. Izločitev teh določb je smiselna in potrebna tudi z vidika načela sorazmernosti, v skladu s katerim se lahko obdelujejo le-tisti osebni podatki, ki so primerni in nujno potrebni za uresničitev zakonsko opredeljenega namena kot tudi z vidika ustavnopravnega varstva osebnih podatkov. Glede na veliko število določb, vezanih na izdajo elektronske osebne izkaznice, smo pristopili k pripravi novega zakona in ne k spremembam in dopolnitvam obstoječega zakona. Med drugimi novostmi, ki jih prinaša predlog novega zakona, velja omeniti predvsem možnost izdaje osebne izkaznice in naznanitve pogrešitve osebne izkaznice na diplomatskem predstavništvu in konzulatu Republike Slovenije v tujini, kot to že od junija leta 2008 velja tudi za izdajo potnega lista. Trenutno lahko državljani, s stalnim prebivališčem v tujini, zaprosijo za izdajo osebne izkaznice le na upravni enoti v Republiki Sloveniji, nova ureditev pa bo približala storitev državljanom v tujini. Ker je osebna izkaznica praktični potovalni dokument in je cenejša od potnega lista, pomeni sprememba bistveno pridobitev za slovenske državljane v tujini. Takšna možnost pa bo sicer zaživela v letu 2013, saj je za to treba zagotoviti ustrezno tehnično podporo. Druga pomembna novost je možnost pridobitve osebne izkaznice s trajno veljavnostjo po dopolnjenem 70. letu starosti, kar pomeni bistveno prednost za starejše državljane, ki zaradi bolezni ali zmanjšane mobilnosti ne morejo do pristojnega organa. Novi zakon predvideva tudi možnost vročitve izdelane osebne izkaznice pri izdelovalcu, zaradi česar poslovni čas upravne enote in pa logistika delovanja pošte ne bosta več predstavljala ovire za hitro vročitev dokumenta, kadar je to nujno potrebno. Ne nazadnje se z novim zakonom ustrezneje ureja tudi povezljivost evidenc z doslednim upoštevanjem in spoštovanjem določb zakona o varstvu osebnih podatkov, določbe zakona pa so usklajene s primerljivim področjem urejenosti izdaje potnih listin. Za današnjo sejo Državnega zbora je bil ponovno vložen amandma Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 7. členu, na podlagi katerega bi dvojezično osebno izkaznico državljanu s prebivališčem na območju, kjer živita italijanska oziroma madžarska narodna skupnost, izdala katerakoli upravna enota. Vlada Republike Slovenije predlaganega amandmaja ne podpira. Ustava Republike Slovenije namreč v 65. členu določa, da avtohtoni, madžarska in italijanska narodna skupnost kot manjšinski skupnosti v Republiki Sloveniji uživata posebne kolektivne pravice na območjih, kjer ti skupnosti živita. Zato svoje posebne pravice lahko izvršujeta samo na teh območjih, država pa jih je dolžna s svojim aktivnim ravnanjem tudi zagotavljati. Nadalje 11. člen Ustave določa, da je v Sloveniji uradni jezik slovenščina, na območjih narodnih skupnosti pa tudi italijanščina in madžarščina. Navedena določba je za primere poslovanja državne uprave podrobneje razdelana v 4. členu Zakona o državni upravi in 62. členu Zakona o splošnem upravnem postopku, ki določa jezik v postopku. Ne nazadnje predlagane rešitve niso uveljavljene niti pri izdaji drugih primerljivih dokumentov, kot sta potni list ali vozniško dovoljenje, niti pri izdaji drugih listin in potrdil. Vlada kot predlagateljica zakona meni, da so rešitve, ki jih prinaša novi zakon o osebni izkaznici, ustrezne,in predlaga, spoštovane poslanke in poslanci, da predlog zakona podprete. Hvala lepa.
Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo je obravnaval predlog zakona. Za predstavitev poročila dajem besedo podpredsedniku gospodu Antonu Colariču.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 28. seji 10. februarja 2011 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o osebni izkaznici, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev, mnenjem Obalne samoupravne skupnosti italijanske narodnosti, mnenjem Pomurske madžarske samoupravne narodne skupnosti in mnenjem občine Izola, Komisije za vprašanja italijanske narodnosti. Na seji odbora je sodeloval tudi predstavnik predlagatelja, ki je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da predlog zakona ohranja večino določil veljavnega zakona o osebni izkaznici, ne predvideva pa več izdaje osebnih izkaznic s kvalificiranim digitalnim potrdilom za upravljanje elektronskih storitev ter uveljavljanje storitev s področja zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja. Javno naročilo za izbor izdelovalca elektronskih osebnih izkaznic v letu 2008 ni uspelo, hkrati pa je smiselno počakati na sprejem enotnih smernic za evropsko osebno izkaznico na ravni Evropske unije. Predlog zakona predvideva tudi možnosti izdaje osebne izkaznice in naznanitve pogrešitve osebne izkaznice na diplomatskem predstavništvu in konzulatu. Določene opredelitve predlagatelja je predstavil že državni sekretar, ki sodeluje na današnji seji, in jih ne bom ponavljal. Predlagatelj na odboru je podprl amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, ne pa tudi ostalih vloženih amandmajev. Že takrat smo razpravljali tudi o amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti, ki je bil po mnenju predlagatelja protiustaven oziroma bi imel take posledice. Odbor je brez razprave sprejel amandmaje koalicije k 3., 4., 5., 6., 7., 8., 10., 11., 14., 15., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 25., 27., 28., 29., 30. in 31. členu in ni glasoval o amandmajih Poslanske skupine italijanske in madžarske narodnosti ter Poslanske skupine SDS, ker so s sprejetjem amandmajev koalicije postali brezpredmetni. Odbor je nato v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Silven Majhenič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod državni sekretar! Gre za nacionalni identifikacijski dokument za polnoletne državljane, za mladoletne ter otroke do treh let starosti. Osebna izkaznica je tako sredstvo za dokazovanje istovetnosti državljanstva, potovalni dokument in dokument za nastopanje v pravnem prometu. V letu 2005 je bila sprejeta novela Zakona o osebni izkaznici, ki je bila potrebna zaradi uskladitve kazenskih določb z Zakonom o prekrških. V letu 2008 je bil sprejet Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o osebni izkaznici z namenom, da se zaradi nabora storitev tako imenovane e-uprave doda elektronski medij s kvalificiranim digitalnim potrdilom, s čimer pa se razširi tudi možnost uporabe osebne izkaznice za uveljavljanje zdravstvenih storitev. Predlagatelj si v predlogu zakona prizadeva zagotoviti jasnost zakona z izločitvijo določb, ki se nanašajo na izdajo elektronske osebne izkaznice, na hitrejšo možnost vročitve osebne izkaznice v nujnih primerih in za starostnike veljaven trajni identifikacijski dokument ter zmanjšanje števila oseb, ki identifikacijskega dokumenta nimajo. Zakon sicer ohranja večino določb starega zakona, razen v tistem delu, ki se nanaša na kvalificirano digitalno potrdilo za opravljanje elektronskih storitev zdravstvenega varstva in zavarovanja. Državljanom Republike Slovenije s stalnim bivališčem v tujini se bo izdala enako veljavna osebna izkaznica kot državljanom s stalnim prebivališčem v Sloveniji. Smiselno se nam zdi, da je možno uporabiti fotografijo, ki je bila uporabljena za identifikacijski dokument, tudi ko bo šlo za izdajo potnega lista. Trajna veljavnost osebne izkaznice po 70. letu starosti je zagotovo dobra odločitev, saj se pogosto dogaja, da oseba zaradi zdravstvenih razlogov ne more priti do organa, ki dokument tudi izdaja. Predlagatelj pojasnjuje, da bo možno po novem dobiti osebni dokument tudi na diplomatsko-konzularnih predstavništvih. Kot vidimo, gre za dokument, s katerim se lahko potuje v 33 držav, in da je še kako zanimiv za državljane tretjega sveta. Zato je izdelava dokumenta in hramba praznih obrazcev z vidika preglednosti in odtujitve eden od pomembnejših ukrepov, da se zavaruje pred odtujitvijo in ponarejanjem. Zakon prinaša kar nekaj izboljšav, zato ga bomo v Slovenski nacionalni stranki tudi podprli.
Hvala lepa. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo. Kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Lepo pozdravljen tudi državni sekretar s sodelavko! Obstoječi Zakon o osebni izkaznici, ki je bil nazadnje noveliran leta 2008, je predvideval, da se državljankam in državljanom ponudi možnost pridobitve osebne izkaznice z dodanim elektronskim medijem, čipom, s kvalificiranim digitalnim potrdilom, katerega uporabnost bi poleg nabora storitve e-uprave omogočala tudi uporabo osebne izkaznice za uveljavitev zdravstvenih storitev. Osnovni predpogoj za uveljavitev spremembe iz novele Zakona o osebni izkaznici iz leta 2008 je bil izbor izvajalca z izvedbo javnega naročila, ki bi zagotovil izdelavo osebnih izkaznic v skladu z razpisnimi pogoji. Na razpis sta prispeli dve formalno popolni ponudbi, ki pa ju je naročnik po proučitvi ponudb ob upoštevanju načela gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti porabe javnih sredstev označil za nesprejemljivi, saj bi se cena za navadno osebno izkaznico povišala za 71,5 %, kar je z vidika državljank in državljanov nesprejemljivo. Ponovitev javnega naročila ob nespremenjenih zakonsko določenih zadevah ni bila smiselna, s čimer se v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije strinjamo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije tako podpiramo odločitev Ministrstva za notranje zadeve, ki se je ob upoštevanju načela dobrega gospodarjenja z javnimi sredstvi in učinkovitega izvajanja javne službe za državljane Republike Slovenije odločilo za celovito prenovo Zakona o osebni izkaznici. Menimo, da predlog zakona uvaja dobre rešitve, ki bodo prispevale k večji jasnosti zakonskih določb glede izdajanja in uporabe osebnih podatkov, k prijaznejšemu in hitrejšemu postopku vročanja osebnih izkaznic za vse državljane ter z uvedbo trajnih osebnih izkaznic za osebe po 70. letu starosti prispevale k odpravi problemov s podaljšanjem veljavnosti osebne izkaznice pri starostnikih. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se zavedamo razvoja na področju ponujanja digitalnih storitev in menimo, da država in njeni organi pri razvijanju e-storitev ne smejo zaostajati za drugimi sektorji, zato podpiramo namero predlagatelja, da pripravi ustrezne spremembe zakonodaje na tem področju, pri čemer bodo upoštevane tudi skupne smernice za evropsko osebno izkaznico, ki je v pripravi na ravni Evropske unije. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo zaradi smiselnih in učinkovitih rešitev, zakon podprli, ne bomo pa podprli vloženega amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanke skupine nepovezanih poslancev bo predstavil mag. Franc Žnidaršič.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar s sodelavko, kolegici in kolegi! Zakon o osebni izkaznici, ki je bil uveljavljen decembra 1997 in se je uporabljal od poletja 1998, je uvedel osebno izkaznico na polikarbonatnih karticah z lasersko izpisanimi osebnimi podatki, fotografijo in podpisom imetnika. V letu 2005 je bila sprejeta novela zakona zaradi uskladitve kazenskih določb z Zakonom o prekrških. Novela zakona je odpravila tudi krajevno pristojnost za izdajo osebne izkaznice, ki je bila nato lahko izdana kjerkoli v državi, spremenjen pa je bil tudi način vročanja. Leta 2008 je bil ponovno sprejet Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o osebni izkaznici, ki je predvideval izdajo elektronske osebne izkaznice s kvalificiranim digitalnim potrdilom. Ker je kljub dobronamernemu poizkusu uvedba elektronske osebne izkaznice zaradi neuspelega razpisa in previsoke cene propadla, predlog zakona, ki je pred nami, takšne osebne izkaznice ne predvideva več. Številne druge novosti so terjale pripravo novega zakona z naslednjimi cilji: črtanje določb glede elektronske osebne izkaznice, možnost izdaje izkaznice na diplomatskem predstavništvu ali konzulatu v tujini, pridobitev dokumenta z dosmrtno veljavnostjo po 70. letu starosti, možnost vročitve osebne izkaznice pri gospodarski družbi, ki jih izdeluje, seveda le v nujnih primerih, ureditev povezljivosti evidenc in uskladitev določb z Zakonom o potnih listinah. Poglavitne rešitve zakona v celoti sledijo napovedanim ciljem, hkrati pa predlagatelj ne napoveduje pomembnejših finančnih posledic za proračun. Če bo treba, jih bodo na ministrstvu zagotovili iz obstoječih sredstev. Zakon je bil v postopku sprejemanja na Odboru za notranjo politiko ustrezno amandmiran in dodelan in ker prinaša pomembne koristi za državljanke in državljane ga bo naša poslanska skupina enotno podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Narodnih skupnosti bo predstavil gospod László Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini podpiramo Predlog zakona o osebni izkaznici z vidika noveliranih vsebin, ki so bile nedvomno potrebne. V zvezi z določbami, ki se nanašajo na izdajo omenjenega dokumenta, prebivalcem na narodnostno mešanih območjih zakon ne prinaša nekih bistvenih novitet, vendar se pa pojavljajo določene nedoslednosti v zvezi s tem. Stališče Vlade, ki ga je predstavil malo prej gospod državni sekretar, se dotika tega vprašanja v nekem enostranskem kontekstu, kar je po naši presoji prav iz ustavnopravnega vidika sporno. O besedilu predloga zakona smo sicer opravili nekaj pogovorov s pristojno službo Ministrstva za notranje zadeve in smo v okviru le-teh razjasnili marsikatero nejasnost. O predlogu je razpravljala tudi Komisija za narodni skupnosti Državnega zbora. V fazi temeljitih razprav o omenjenem zakonskem predlogu se je izkristaliziralo naše stališče v zvezi z vprašanjem, komu so dejansko namenjene dvojezične oziroma v primeru narodnostno mešanih območij trojezične osebne izkaznice oziroma dokumenti. Nekatere samoupravne narodne skupnosti, na primer izolska občinska in obalna skupnost, so se še posebej poglobljeno ukvarjali z omenjeno vsebino. V duhu dejanskega uveljavljanja zunanje dvojezičnosti smo vložili amandma že na seji matičnega odbora, vendar je zaradi dopolnilnega koalicijskega amandmaja, ki je nekoliko preoblikoval celotni kontekst besedila 7. člena predloga zakona, naš amandma postal takrat brezpredmeten. Brezpredmeten je postal zgolj iz formalnih razlogov, nikakor pa ne iz vsebinskih. Zato smo na predlagano besedilo drugega branja zakona ponovno vložili amandma na 7. člen, s katerim predlagamo črtanje četrtega odstavka tega člena. V vsebinskem pomenu gre za amandma, ki omogoča, da dvojezično osebno izkaznico dobi sleherni prebivalec Republike Slovenije, ki ima stalno prebivališče na narodnostno mešanem območju, ne glede na mesto vlaganja zahtevka za pridobitev osebnega dokumenta. Drugi odstavek istega člena namreč določa, da državljanu s prijavljenim stalnim prebivališčem na območju, določenem z zakonom, torej na narodnostno mešanem območju, kjer živita avtohtoni italijanska oziroma madžarska narodna skupnost, se izda osebna izkaznica na obrazcu, ki se tiska v slovenskem, angleškem in italijanskem oziroma slovenskem, angleškem in madžarskem jeziku. Možnost elektronskega povezovanja upravnih enot to v tehničnem smislu nedvomno omogoča. Če četrti odstavek ostane v besedilu zakona, to dejansko pomeni tudi možnost za izogibanje dokumentom, kjer so podatki navedeni tudi v jeziku avtohtonih narodnih skupnosti, kar po našem mnenju ni v duhu sožitja na določenem območju. Menim, da moramo izhajati iz tega, da specifike, kot so jezik, kultura ter ostale karakteristike avtohtonih narodnih skupnosti, so dejansko bogastvo narodnostno mešanega območja, ki je skupna vrednota vseh, ki na tem območju živijo. Zato je tako območje drugačno in v pozitivnem smislu se prav po tem razlikuje od enojezičnih območij, zunanja dvojezičnost se lahko dejansko uveljavi zgolj takrat, če to sprejema sleherni prebivalec zgodovinsko pogojenih narodnostno mešanih območij in ne zgolj pripadniki narodnih skupnosti. Gre torej za spoznanje, da specifike dvojezičnega območja, med katere nedvomno sodi zunanja dvojezičnost in v okviru tega tudi osebni dokumenti, pomenijo dodano vrednost za slehernega prebivalca na narodnostno mešanem območju tako v Prekmurju kot na Obali, ki se ji ni treba izogibati. Ravno nasprotno, treba jo je interpretirati v najširši pozitivni dimenziji. Smiselno bi bilo, da negativni stereotipi 20. stoletja, ki so jih pogojevale takšne ali drugačne zgodovinske okoliščine, pri naših vsakdanjih rešitvah opustimo ter pristopimo k ustvarjanju miljeja, kjer je multikulturalnost in večjezičnost dejansko skupna pozitivna vrednota, ne pa zgolj pravica ali pa dolžnost avtohtone narodne skupnosti. Zato prosim ta visoki zbor, da naš amandma obravnava s predlaganega širšega vidika, prvenstveno z vidika pojmovanja pomena narodnostno mešanega območja kot celote, in odloči v duhu rešitev 21. stoletja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janez Kikelj bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar s sodelavko, kolegice in kolegi! Osebna izkaznica v Sloveniji ni le dokument, s katerim dokazujemo istovetnost in državljanstvo, ali dokument, ki ga potrebujemo za nastopanje v pravnem prometu. Vrsto let je osebna izkaznica že dokument, s katerim lahko potujemo in obiskujemo v tem času že 35 držav. Z drugo obsežno spremembo in dopolnitvijo zakona o osebni izkaznici v letu 2008, pa naj bi na osebno izkaznico pripeli še podatke zdravstvenih storitev in zdravstvenega zavarovanja ter dodatni čip s kvalificiranim digitalnim podpisom. S to novelo bi osebna izkaznica prevzela še funkcijo zdravstvene izkaznice. Takšni razširitvi funkcije osebne izkaznice smo takrat v Poslanski skupini Socialnih demokratov nasprotovali, zato odpravo le-tega sedaj podpiramo. Menimo namreč, da kopičenje osebnih podatkov na enem mestu ni nujno vedno dobro, kajti že sama informacijska tehnologija omogoča nezakonito pridobivanje posameznih osebnih podatkov ter zlorabo le-teh. Novosti, ki jih prinaša Predlog zakona o osebni izkaznici in jih v Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo, gredo tudi v smeri, da bodo lahko slovenska diplomatska predstavništva in konzulati izdali osebno izkaznico oziroma bodo sprejemali naznanitve pogrešitve osebne izkaznice ter da se državljanom po dopolnjenem 70. letu starosti izda osebna izkaznica s trajno veljavnostjo. Predlagatelj zakona namreč navaja, da je v praksi zaznati, da starejši pogosto nimajo veljavnega identifikacijskega dokumenta. Prav tako podpiramo rešitve, ki bodo v izjemnih in nujnih primerih omogočile izdajo osebne izkaznice tudi pri izdelovalcu, ter da se za potrebe izdaje osebne izkaznice uredijo in povežejo evidence, na podlagi katerih se preverijo podatki prosilca s podatki na vlogi za izdajo osebne izkaznice ter se tako omogoči čim hitrejši čas za izdajo dokumenta. Naj na koncu še poudarim, da institucije, ki se ukvarjajo z varovanjem osebnih podatkov, opozarjajo, da se v zadnjem času povečuje število kraj identitete. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov bi na tem mestu radi opozorili vse državljanke in državljane ter upravljavce zbirk osebnih podatkov, da z osebnimi dokumenti in podatki ravnajo skrbno ter v skladu z veljavno zakonodajo ter smernicami za preprečevanje kraje identitete, ki so jih že pred časom pripravili pri informacijski pooblaščenki. Za konec naj še enkrat poudarim, poslanke in poslanci Socialnih demokratov bomo novelo zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila gospa Eva Irgl, izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo nasprotovali predlogu novega zakona o osebni izkaznici. Novi zakonski predlog ohranja večino določil že veljavnega zakona o osebni izkaznici, ne predvideva pa več izdajo osebnih izkaznic s kvalificiranim digitalnim potrdilom za opravljanje elektronskih storitev ter opravljanja storitev s področja zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja. Črtanje omenjene opcijski izdaje elektronske osebne izkaznice predlagatelj utemeljuje s tem, da javno naročilo za izbor izdelovalca elektronskih storitev osebnih izkaznic ni uspelo. Vendar pa, zanimivo, istočasno predlagatelj navaja, da je smiselno počakati na sprejem enotnih smernic za evropsko izkaznico na ravni Evropske unije. V zvezi z omenjenim črtanjem opcijske izdaje elektronske osebne izkaznice se v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke sprašujemo o utemeljenosti takšnega črtanja. Menimo namreč, da je bila možnost, da se na enem dokumentu združita tako osebna izkaznica kot zdravstvena izkaznica praktična, moderna rešitev in je širila možnost poslovanja e-uprave. Takšna rešitev, ki je pomenila združevanje, še posebej v času, ko imamo vedno več takšnih in drugačnih kartic, je bila tudi to seveda zagotovo bistveno bolj prijazna rešitev za vse uporabnike. Takšnih nekritičnih rešitev, ki črtajo možnost opcijskih izdaj elektronske osebne izkaznice, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zato ne podpiramo, pozdravljamo pa rešitve, ki poenostavljajo vročanje osebnih izkaznic. Z obravnavanim zakonom o osebni izkaznici se omogoča izdaja osebnih izkaznic državljanom Republike Slovenije s stalnim prebivališčem v tujini, kar je po našem mnenju smiselno, ob dejstvu, da je osebna izkaznica v zadnjih letih močno pridobila tudi na svoji potovalni funkciji. Osebna izkaznica v tujini se bo tako izdala z enako veljavnostjo kot osebna izkaznica državljanu s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji. Predlog zakona predvideva tudi možnost izdaje osebne izkaznice in naznanitve pogrešitve osebne izkaznice na diplomatsko-konzularnem predstavništvu ter konzulatu Republike Slovenije v tujini. Predlog zakona prav tako predvideva možnost pridobitve osebne izkaznice s trajno veljavnostjo po dopolnjenem 70. letu starosti. Vse to seveda v Slovenski demokratski stranki podpiramo, vendar pa obenem poudarjamo, da bi bilo treba predvsem na področju vlog, izpopolnjevanja obrazcev, izpolnjevanja obrazcev in izdaje osebnih izkaznic slediti konceptu odprave administrativnih ovir. Nepotrebne ovire se tako največkrat pojavljajo predvsem v vročanju osebnih dokumentov. Sicer pa, kot že rečeno, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo nasprotovali predlogu tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vito Rožej bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske Zares, izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Kolegice in kolegi, ostali prisotni, lep pozdrav. Kot je že bilo rečeno, je razlogov za novi zakon o osebni izkaznici, ki je danes pred nami, kar nekaj. Zakon o osebni izkaznici iz leta 2008 je določal pravno podlago za izdajo elektronske osebne izkaznice in javni razpis je bil izveden, na podlagi tega pa se je ugotovilo, da je ocenjena vrednost naročila previsoka, zato se je takratno vodstvo ministrstva odločilo, da z omenjenim projektom ne nadaljuje. Novo vodstvo na ministrstvu se je torej znašlo v situaciji, ko je bilo treba črtati vrsto določb in ravno zaradi obsežnih sprememb in dopolnitev danes obravnavamo popolnoma nov zakon. Med novostmi, ki so bile že omenjene in ki so prav gotovo dobrodošle je ta, da se osebne izkaznice odslej lahko izdajajo tudi na diplomatsko-konzularnih predstavništvih. Z vstopom Slovenije v Evropsko unije je tudi osebna izkaznica postala potovalni dokument za mnoge države in je zato smiselno in logično, da se omogoča izdaja osebnih izkaznic tudi na diplomatskih in konzularnih predstavništvih za naše državljane, ki stalno bivajo v tujini. Državljanom in državljankam Republike Slovenije po dopolnjenem 70. letu starosti, kot je bilo že omenjeno, se s tem zakonom omogoča izdaja osebne izkaznice s trajno veljavnostjo. Izročitev samega dokumenta bo mogoča odslej tudi pri izdelovalcu osebne izkaznice, kadar se bo ta izdelala v nujnih primerih. S tem se bo pot skrajšala tistim državljanom, ki se bodo našli v situaciji, da bodo hitro in nujno potrebovali osebno izkaznico. Mnenje k predlogu zakona so podale tudi samoupravne narodne skupnosti in izpostavile, kot je bilo že rečeno, da predlog zakona ne zagotavlja popolne uresničitve ustavne določbe v uradnosti italijanskega oziroma madžarskega jezika na območjih, kjer narodni skupnosti živita. Na podlagi mnenj zakonodajno-pravnih služb, tako vladne kot državnozborske ,v Poslanski skupini Zares menimo, da je ureditev ustrezna in bi morda ravno sprememba člena, kot je predlagana, lahko povzročila, da bi postala določba neustavna. Strinjamo pa se lahko z mnenjem, da to ni v dobrososedskem duhu, ki bi ga veljalo spodbujati. Seveda pa pri nekih osebnih odločitvah posameznikov mislim, da ni država tista, ki bi jih morala siliti v strpnejše ravnanje, če naj tako povem. Mislim, da bi tukaj šli v pooblastilih pri zakonu predaleč, če bi se odločili za podporo predlaganemu amandmaju. V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da gre predlog zakona predvsem v smeri lažjega dostopa do osebne izkaznice, ker se pogosto znajdemo v situaciji, ko nujno potrebujemo dokument v najkrajšem mogočem času in predlog zakona to omogoča. Zaradi vsega naštetega bomo predlog zakona v Poslanski skupini Zares Nova politika podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Gvido Kres bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Predlagani zakon o osebni izkaznici ne prinaša ravno korenitih sprememb, vendar gre v smeri racionalizacije in poenostavitev postopkov, zato ima podporo Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Ustreznejše reševanje tistih nepredvidljivih dogodkov v tujini, v katerih je treba celoten postopek ali del postopka izdaje osebne izkaznice vse od vložitve vloge do izdelave in same vročitve dokumenta izvesti v najkrajšem mogočem času, je bilo nujno potrebno. Možnost vročitve osebne izkaznice pri gospodarski družbi, pooblaščeni za izdelavo in personalizacijo osebnih izkaznic, takoj po izdelavi je pohvalna in kaže na to, kako se lahko izkoristi informacijska tehnologija, samo če se pokaže volja za uvedbo naprednejših postopkov. Možnosti izdaje osebne izkaznice in naznanitve pogrešanja osebne izkaznice na diplomatskem predstavništvu in konzulatu Republike Slovenije v tujini, kot to velja za izdajo potnega lista, je še ena izmed praktičnih rešitev. Sedaj namreč že vročitev večkrat predstavlja nepotrebno oviro in obilice izgubljenega časa za državljane, ki se nahajajo v tujini in se nepredvideno znajdejo v težavah z dokumenti. Tudi izdaja osebnih izkaznic s trajnostno veljavnostjo za osebe po dopolnjenem 70. letu je rešitev, ki smo jo pred kratkim že uvedli pri potnih listih. Gre za prakso, ki se je tudi v tujini izkazala za ustrezno, predvsem pa starejšim občanom prihrani večkratno ukvarjanje s papirologijo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sicer nekoliko obžalujemo po našem mnenju nepotreben zaplet okoli izdajanja osebnih izkaznic za državljane na dvojezičnih območjih oziroma območjih, določenim z zakonom, kjer živita avtohtoni italijanska oziroma madžarska narodna skupnost. Ne vidimo namreč ovire, da vsi s stalnim prebivališčem v teh, z zakonom določenih območjih, ne more svoje osnovne pravice do osebne izkaznice v slovenskem in madžarskem ali italijanskem jeziku uveljaviti na vseh upravnih enotah po Sloveniji, tako kot lahko to storijo ostale državljanke in državljani naše države. Konec koncev gre za isti informacijski centralni sitem kot tudi za istega proizvajalca izkaznic. Iz tega razloga bomo amandma Poslanske skupine narodnih skupnosti podprli. Podporo Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke pa ima tudi, kot že rečeno, zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Anton Urh.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik! Spoštovani gospod državni sekretar s sodelavci, kolegice in kolegi! Osebna izkaznica je javna listina, s katero državljan Republike Slovenije dokazuje svojo istovetnost in državljanstvo. Uporablja jo lahko tudi za prehod meje pod določenimi pogoji. Zadnje spremembe zakona, ki ureja to javno listino, so se nanašale tudi na vključitev kvalificiranega digitalnega potrdila na osebno izkaznico ter na uporabo osebne izkaznice za uveljavljanje storitev na področju zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja. Prva razširitev uporabe osebne izkaznice je bila smiselna, saj je zaradi vedno večje ponudbe storitev e-uprave praktično, da se na osebno izkaznico vključi tudi kvalificirano digitalno potrdilo, s katerim je državljanom Republike Slovenije omogočen lažji dostop do storitev e-uprave, vendar velja ob tem pripomniti, da državljani storitev e-uprave ne uporabljajo ravno pogosto, sploh pa ne starejša generacija. Druga razširitev – uporaba osebne izkaznice tudi za namene uveljavljanja storitev s področja zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja, pa predstavlja tudi vključitev vseh podatkov za urejanje zdravstvenih storitev na osebno izkaznico. Predvidena uporaba za obisk pri zdravniku, v lekarni pa je vprašljiva z vidika varstva zasebnosti posameznikov in sploh občutljivih podatkov, ki se obdelujejo na področju zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja. Glede slednjega je bila Poslanska skupina DeSUS v prejšnjem mandatu izjemno skeptična. Danes imamo pred seboj predlog novele zakona o osebni izkaznici ravno iz razloga, ker se je v praksi zataknilo pri izdaji elektronske osebne izkaznice s kvalificiranim digitalnim potrdilom. Rezultat javnega naročila za izvedbo te storitve oziroma blaga je izkazal, da ocenjena vrednost naročila ob upoštevanju načela gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti porabe javnih sredstev ni primerna oziroma ni sprejemljiva, saj gre v primeru izdelave elektronskih osebnih izkaznic kar za 71,5 % povišanje. Takšno povišanje pa je v teh časih preprosto nesprejemljivo. Tako bomo poslanci DeSUSa predlog zakona, ki izloča iz sedaj veljavnega zakona o osebni izkaznici tista določila, ki se praktično ne uporabljajo, soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih. Amandma je vložen samo k 7. členu, in sicer v imenu Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti. Dajem torej 7. člen z amandmajem v razpravo. Gospod Göncz, izvolite.́
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Določene stvari bom poskusil še enkrat razjasniti oziroma predvsem predstaviti razloge, zakaj bi bilo pomembno, da se naš amandma sprejme. Naj se prvič odzovem na predstavitev stališča Vlade s strani gospoda državnega sekretarja, ki je pač rekel, da so pravice, tudi tovrstne v zvezi z uporabo dvojezičnih dokumentov, vezane na narodnostno mešano območje. Dejansko je tako in to drži, ampak mi s tem tej določbi ne oporekamo in niti pravice s tega vidika ne širimo. Predvsem poudarjamo, da pravice veljajo za narodnostno mešano območje kot tako, za slehernega tam živečega; za Slovenca, Madžara, Italijana pa še koga, če živi na omenjenem območju. Gre samo za to, da ne omogočimo izmikanja, ko se zaprosi za dokument, da oseba pridobi dvojezični dokument, ker žal, če smo iskreni, pač predvsem to omogoča določba brez tega, da bi bil sprejet naš amandma. Torej omogoča, da se izven narodnostno mešanega območja vlagajo prošnje za enojezični dokument. To je pa v nekem smislu omejevanje pravice ne samo pripadnikov narodnih skupnosti, ampak slehernega prebivalca narodnostno mešanega območja. Torej omogoča manipulacije. Z našim predlogom oziroma s sedanjim drugim odstavkom 7. člena temu ni tako, ker jasno določi, da velja določba za vse prebivalce narodnostno mešanega območja. Torej je 4. člen po naši presoji nepotreben in vnaša dejansko situacijo, ki zmanjšuje, ne pa širi pravice narodne skupnosti. Te narodne skupnosti so izključno vezane na prebivalce, ki imajo stalno prebivališče na narodnostno mešanem območju. Torej ne gre za druge prebivalce. Ne gre za nobene druge prebivalce. Pri vlaganju pa je omogočena tako tehnična kot tudi formalna možnost, da se pač lahko tudi na ostalih upravnih enotah vlagajo zahteve za dvojezične obrazce oziroma dokumente. To je ena stvar. In druga stvar. Gospod državni sekretar je omenil tudi prakso, neko prakso, ki pri drugih dokumentih ne velja. Menim, če dejansko pristopamo k modernizaciji celotnega sistema, potem predvsem moramo izhajati iz nekih pozitivnih vrednot za bodoče. Če bi bili neki negativni stereotipi v preteklosti ravno s tega vidika prisotni, bi jih morali nadgraditi v tem smislu, da tovrstnih več ne bo. Če ne bo sprejet naš amandma, bo dejansko omogočeno, da bodo prebivajoči na narodnostno mešanem območju s stalnim prebivališčem imeli dvojne dokumente; in to hote ali nehote privede do nekega konfliktnega stanja. Tisti, ki se sklicujejo na to, da sicer živimo v Sloveniji, je temu res tako. Ampak tisti, ki živimo na tem območju, moramo to območje jemati z nekim pozitivnim prizvokom, kot območje s specifikami, ki za vse nas pomenijo nekaj več in ne nekaj manj. Tisto, kar je bilo nekaj manj – o tem sem govoril predvsem, ko sem govoril o negativnih stereotipih 20. stoletja. To bi dejansko slehernemu moralo pomeniti nekaj več in s tega vidika menim, da bi bilo izredno pomembno, da se naš amandma sprejme. Poudarjam že tretjič, da nikakor ne gre za širitev pravic. Nikakor ne gre za prenos pravic izven narodnostno mešanega območja – ravno nasprotno! In za konec, čisto z vidika slehernega prebivalca kjerkoli v Sloveniji. Torej, v Sloveniji lahko vloži prebivalec zahtevo za osebno izkaznico oziroma prošnjo kjerkoli. Če pa to ostane tako, kot je zdaj predlagano s strani predlagatelja, pa temu ne bo tako, saj tisti, ki bo želel imeti narodnostno mešani dokument, pardon, pač dvolistni dokument, tisti dejansko niti formalnopravno ne bo mogel vložiti tega na kateri koli upravni enoti. Skratka, mi z najboljšim namenom in predvsem s pozitivnim vrednotenjem narodnostno mešanega območja kot takšnega z vidika celotne populacije, slehernega, ki tam živi, predlagamo resen premislek o našem amandmaju in ne samo a prióri zavračanje zaradi nekih načelnih, pavšalnih razlogov. Mi smo namreč vsebinsko prepričani, da je naša zahteva legitimna in ustavnopravna in poudarjam: ustavnopravno vzdržna. In ustavnopravni vidik je po mojem zelo pomemben pri tem vprašanju in sem prepričan, da bi bilo to dejanje nedvomno nadgradnja tudi s tega vidika pri sprejemanju nove osebne izkaznice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič.
V preteklosti smo se veliko ukvarjali z vprašanjem osebne izkaznice in je bil narejen velik napredek in to, da je danes mogoče na narodnostnem mešanem območju dobiti osebno izkaznico v dveh jezikih oziroma je zapovedano tudi za večinski narod, da mora imeti izkaznico tudi v jeziku narodnostni, se meni zdi edino prav. Morali bi pa vendarle tudi prisluhniti temu, o čemer govori gospod Göncz. Meni se zdi, da v tem času bi to bil presežek, bi bila dodana vrednost in če je tehnična možnost, mislim pa, da to je, da se vloži kjerkoli, na katerikoli upravni enoti ta zahteva – kako se preverja, kako se potem to izvede, ne vem, ker je to neko strokovno vprašanje, ampak če je to mogoče, kar pa predstavniki Vlade gotovo vedo, ne v tistem delu, ko govorimo o tem, da kakšen nacionalist na upravni enoti ne bi hotel razumeti ali pa hotel izvesti neke zadeve. Ne vem, ali to potegne za sabo tudi obvezno znanje in uporabo enega oziroma obeh jezikov v tem primeru, kajti lahko bi prišli na neko upravno enoto, recimo v Celje, tako pripadniki italijanske kakor tudi madžarske narodne skupnosti z zahtevo, da vložijo tam zahtevo. Kot rečeno, če je na tehnični ravni to mogoče, potem ne vidim nobenega razloga, da se to ne bi upoštevalo in bi se upošteval amandma poslancev narodnih skupnosti oziroma Poslanske skupine narodnih skupnosti, kajti stvari se spreminjajo in gredo naprej; izboljšujejo se tudi nekatere tehnične možnosti, ki omogočajo mnogo več, kot so v preteklosti. Bil sem pozitivno presenečen v lanskem letu, ko sem, recimo, v občini Trbiž na italijanski stranki ugotovil, da izdajajo osebne izkaznice v štirih jezikih, torej v italijanščini, slovenščini, nemščini in še v tirolščini, oziroma v furlanščini za nek del neke manjšine, ki tam biva. Ampak nobenega velikega problema. Pred leti je bilo nemogoče dobiti osebno izkaznico tudi v slovenskem jeziku. Zato se mi zdi, da če tehnični vidik, recimo temu, tega vlaganja to omogoča, potem bi zagotovo ta amandma podprl, če po mojem prepričanju ne morem razumeti, da gre za kaj manj, torej da gre za nekaj, kar bi otežilo ali pa dajalo pripadnikom narodne skupnosti nekaj več, ampak gre dejansko za eno gesto, ki v tem času demokratičnega razvoja Slovenije je lahko samo pozitivna.
Hvala lepa. Gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V temeljni ustavni listini, na kateri temelji Ustava Republike Slovenije, je odstavek. Temeljna ustavna listina ni dolg dokument, je pa izjemno pomemben. Eden od odstavkov pravi, da je italijanski in madžarski narodni skupnosti v novi državi zagotovljen položaj, ki sta ga do tistega trenutka narodni skupnosti uživali. Naj povem samo to, da je bila, na primer, že napoved časa po telefonu takrat dvojezična. Vse prireditve so bile dvojezične, vsi dokumenti so bili dvojezični. V svoji omari imam približno 30 centimetrov visok dosje ob sprejemanju prvega zakona o osebni izkaznici, ko je bilo treba več kot leto dni dokazovati, da so sploh bile kdaj na narodnostno mešanem območju dvojezične osebne izkaznice. Celo takratni vodja upravne enote je zanikal, da je temu bilo tako. Pripravili so ga do tega, da je zanikal, da je temu bilo tako. Tudi dejstvo, da so zamejski Slovenci, njihovi župani, šest občin je dvojezičnih, popolnoma dvojezičnih oziroma popolnoma slovenskih na italijanski strani, šest, ob meji. Večinsko slovenske so, kjer se dela vse v slovenskem jeziku, od gasilskega društva do športnih društev, do verig zadrug, verig hranilnic, finančne družbe, zadruge so gostinske, obrtniške, so kmetijske, seveda, od nekdaj. Skratka, tudi ti župani so kazali, da so te osebne izkaznice dvojezične na italijanski strani. In komajda smo prišli do tega, da je že nekoč bilo, da so bile osebne izkaznice dvojezične v Kopru, Izoli in Piranu v našem primeru oziroma v Lendavi in Prekmurju za primer madžarske narodne skupnosti. In to zato, da bi ne bilo treba posebej prositi za dokumente države, posebej prositi države za dokumente tudi v jeziku narodne skupnosti. Ta zgodba, ko se lahko naredijo osebne izkaznice v vsaki upravni enoti, spodkopava ta princip v srži, v temelju. To je samo eden od korakov, ki se že vseskozi izvajajo, in pritiskov, ki se že vseskozi izvajajo, vključno z ankaransko občino, zato da se pojem narodnostno mešanega območja izniči in da se selijo kolektivne pravice izključno na individualno raven, s prošnjo, da smejo ti ljudje bivati v državi, ki obstaja zaradi Slovencev, ne zaradi državljanov – očitno. Skratka, to je nevaren precedens! Veste, pred kratkim je bil ustanovljen pri italijanski vladi organ, na katerega se lahko vsak trenutek predstavniki slovenske narodne skupnosti obrnejo in že od vsega začetka začnejo reševati tudi zakonske zadeve, ki jih neposredno zadevajo. Mi imamo tak organ od leta 1994. Ministrstvo za notranje zadeve se ob izdelavi teksta novega zakona o osebni izkaznici ni posvetovalo s tem organom, ni diskutiralo s tem organom prej, preden se je lotilo osebnih izkaznic in jezikov, ki naj bodo uporabljeni, in kako, v osebnih izkaznicah. In to je 15. člen Zakona o samoupravnih narodnih skupnostih, ki je bil kršen. Ker ko smo mi hoteli registrirati društva, so rekli, da ne, ker imamo samoupravne skupnosti. Pa smo uspeli registrirati društva in zdaj so samoupravne skupnosti tretirane kot bi bila društva. In teh iger je toliko, jaz jih imam toliko v spominu in v lastnih 20-letnih izkušnjah, da lahko trdim, da te zgodbe niso slučajne. To niso slučajne stvari. Število pripadnikov obeh narodnih skupnosti, koliko jo je relativno, kolikor ne bi smelo šteti, glede načina, kako se pride do njega, kolikor ne šteje glede na odmerjenje pravic itn., pada strmoglavo: četrtina Italijanov, četrtina Madžarov manj v desetih letih take samostojne Slovenije. In je začelo padati strmoglavo prav ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Se pravi, najprej s tako ustavo in zakonodajo se gre v Svete Evrope itn. Nihče ni nikoli imel kaj ugovarjati glede tega, kako se izvajajo pravice narodnih skupnosti, kakšen je njun položaj itn., ker na papirju je vse perfektno, zdaj se pa načenjajo tudi že, kako bi rekel, predvidene pravice v že obstoječi zakonodaji, reformira se to, revidira se na negativen način za narodne skupnosti. Se pravi, ko bo treba iskati legitimacijo za osebno izkaznico za vstop v vse te organizacije, je veljala ena filozofija. Sedaj, ko je to že opravljeno, pa velja druga; in temu ni konca. Ga ni zakona, ki bi se pojavil v Državnem zboru in za katerega mi ne bi imeli potrebe spremeniti ga zato, da se obdrži tisto, kar je bilo. Jaz to z osebnimi izkaznicami poznam dosti dobro, vem, kje bo ugovor: ne, saj na narodnostno mešanem območju bo še zmeraj itn. Ne, ni tako! Ni tako, ker mobilnost se povečuje. En študent, pripadnik italijanske narodne skupnosti, bo študiral v Ljubljani, moral si bo narediti osebno izkaznico, ker bo moral nekaj rešiti; za kakršen koli posel, postopek ali kakor koli bo rabil ta dokument in ga bo imel samo v slovenskem jeziku. Zakaj? Do malo prej ga je imel pa dvojezičnega. In enako velja za vse, ki tam sicer imajo stalno bivališče. Z elektroniko, ki obstaja sedaj, in povezavami, ki obstajajo, z urejenimi nabori itn., ni noben problem, da se na obrazcu, ki je dvojezičen, vsaj za tiste, ki bivajo na teh območjih, natisne dvojezično tako kot prej. In to ne predstavlja nobenega stroška, da se razumemo! Če ostane pa tako, kot je, pa se bo točno to zgodilo, kar sem do sedaj opisoval. Čemu, komu je dano to sporočilo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz sicer razumem kolege, kaj želijo pri tem amandmaju. Ampak tako dramatizirati to državo, če ne bo ta amandma sprejet in kaj vse se bo zgodilo in kaj vse bodo zgubili, se mi pač enostavno ne zdi korektno in primerno. Spravljati to na pozicijo, kjer bi se ali pa se kršijo v tej državi ali zmanjšujejo kolektivne pravice in spravljajo na osebne pravice – s tem se ne strinjam. Tudi kdaj pa kdaj bi bilo prav, da bi v tem parlamentu rekli in se izjasnili tudi glede kršenja ne osebnih, ampak kolektivnih pravic, ki jih imata slovenski manjšini tako v Italiji kot na Madžarskem. Samo poglejmo si, kakšna je videti tista elementarna kolektivna pravica okrog šolstva in jezika. Prav te dni naša prijateljska sosednja država, ki ne izpolnjuje zaščitnega zakona, ki je bil sprejet pred 10. leti, zapirajo slovensko šolo. Tam v Škednju so tako rekoč poslali, nagnali otroke ven, ker se šola podira, ker leta in leta obljubljajo, da jo bodo renovirali, zdaj še pod pogojem, da bodo potem notri tudi italijanski otroci oziroma da se bo pouk vršil v italijanščini. Da ne govorim o katastrofalnem odnosu do slovenskega jezika in do manjšine na Madžarskem. Tako le ni tako hudo in malo me je dvignilo to dramatiziranje okrog tega amandmaja. In ni res – bo ali ne bo sprejet –, da se bo s tem kršila kakršnakoli kolektivna pravica.
Želi še kdo besedo k 7. členu? Gospod Rožej, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Odkrito moram priznati, da sem morda, tudi na debati na odboru in predstavitvi mnenja, kot je rekel koleg Göncz, bil preveč pavšalen. Sicer vidim, da se zdaj pri debati o tem členu mešata dve problematiki; ena je ta način oziroma možnost, s katero bi pripadniki manjšin lahko tudi kje drugje, kot samo v tistih upravnih enotah, ki so na območju, kjer živita obe narodnostni skupnosti, lahko naročili, ne dobili, naročili dokumente, skratka osebno izkaznico, in to, da bi tisti prebivalci, ki živijo na narodnostno mešanih območjih, ne smeli več dobiti drugačne izkaznice kot dvojezične, pa tudi če bi jo naročili kjerkoli drugje po Sloveniji. Prav zaradi tega sem šel na telefon preveriti, ker sem enemu od otrok, slučajno je tako naneslo, dal delati izkaznico v Piranu, in je otrok dobil angleško-slovensko izkaznico kot vsi drugje, zato ker pač je njegovo stalno bivališče v Ljubljani, Ljubljana ni narodnostno mešano območje – torej, prav, v redu. In tudi jaz sem podobnega mnenja kot kolega Anderlič, da najbrž so tehnične možnosti za to, da bi se dvojezične izkaznica izdajala glede na mesto stalnega bivališča. Saj konec koncev je to tisti podatek, ki je na osebni izkaznici poleg osebne istovetnosti najbolj pomemben, lahko izdaja na podlagi tega stalnega prebivališča, ki je sicer morda v današnjih časih mobilnosti za kakšno priložnost tudi precej okorel podatek, ker ni rečeno, da oseba dejansko res tam biva, ampak za pravice narodnostnih skupnosti, ki so teritorialno vezane, pa je zelo pomembno in brez tega ne gre. Tudi sam malo obžalujem, da smo, kar se procedure tiče, to možnost, da bi se naročila dvojezično izkaznico kje drugje, dobila bi se pa izključno zgolj in samo glede na stalno bivališče, ki bi moralo biti na narodnostno mešanem območju, da smo ta vlak že zamudili. Tisto, o čemur pa zdaj razpravljamo, pa je nadaljevanje neke dobre prakse, da bi bila, da rečem, strpnost in dvojezičnost zapovedana za vse, tudi za tiste, ki se morda s temi na intimni ravni ne strinjajo najbolj, ampak živijo na narodnostno mešanih območjih. Tako moram pošteno povedati, da bom moral še premisliti o tem, kako bom glasoval o amandmaju, upam, da bo tudi ministrstvo kakšno mnenje povedalo, kako in kaj glede tega amandmaja, čeprav to ni ravno predmet te točke dnevnega reda in amandmajev o problematiki, ki je bila tudi izpostavljena, skratka o možnosti pridobivanju dvojezičnih, naročanja, da tako rečem, dvojezičnih izkaznic tudi kje drugje. Razumem seveda, da vse upravne enote ne bodo mogle oziroma niti ni njihova naloga, da ponudijo uporabnikom iz vrst narodnostnih manjšin uradnike, ki znajo njihov jezik, ampak predvidevam, da nekdo, ki je na študiju v Ljubljani, tako kot je bil, recimo, dan primer, zna zadosti dobro slovensko, da si bi pa formular že izpolnil, če bo želel narediti kljukico pri tem, da želi imeti poleg slovenske tudi italijansko oziroma dvojezično oziroma madžarsko izkaznico, bo to pač znal narediti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kres. Poglejte, veliko vas je še. Jaz odpiram čas za prijavo. Gospod Gvido Kres, izvolite.
Hvala za besedo. Mene prav žalosti, da se morajo manjšine v naši državi, moji državi, za katero mislim, da smo visoko demokratična država, da smo država, ki spoštujemo pravice vseh manjšin, vseh ljudi, različno razmišljujočih, različnih narodnostnih pripadnosti, različnih verskih pripadnosti, da moram poslušati oziroma da slišim tudi probleme, o katerih je govoril pred menoj kolega Battelli. Ampak vidite, povsod se to dogaja; to se dogaja na italijanski strani, da se naše šole zapirajo, pa se dogaja na madžarski strani, da se naše šole zapirajo. Seveda pa izvemo tudi to, da se tudi na naši strani, v Ankaranu – ne, v Strunjanu in v Sečovljah zapirajo šole. Vse to so tiste negativne strani, ki dejansko prizadenejo en, ali drug, ali tretji narod. In mislim, da bi se bilo treba temu izogibati na kateri koli strani. V Slovenski ljudski stranki sem pa že v mnenju povedal, da v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sicer obžalujemo, po našem mnenju nepotreben zaplet okoli izdajanja osebnih izkaznic državljanov na dvojezičnih območjih oziroma območjih, določenih z zakonom, kjer živita avtohtoni italijanska oziroma madžarska narodnostna skupnost. Ne vidimo namreč nobene ovire, da oseba s stalnim prebivališčem v teh, z zakonom določenih območjih, ne more svoje osnovne pravice do osebne izkaznice v slovenskem, madžarskem ali italijanskem jeziku uveljaviti na upravnih enotah v Sloveniji, tako kot to lahko storijo ostale državljanke in državljani naše države. Mi bomo ta amandma, ne bom rekel, da soglasno, ampak ta amandma bomo podprli. In resnično želim, da bi bila ta klima pozitivna, ker na ta način gradimo spoštovanje eden do drugega in mislim, da smo si v tej državi prizadevali za to, da bomo spoštljivi in realni in pošteni v vseh odnosih med nami. Hvala lepa.
Gospod Roberto Battelli? Ne. Gospod László Göncz.
Hvala lepa. Samo dve stvari bi še rekel. Prvič. Nisem točno razumel gospoda Rožeja, ker je bil obrnjen proti meni, ampak ker ga spoštujem, njegovo mnenje zelo spoštujem, menim, da ga pač nisem napačno razumel. Torej, da bom kratek. Gre za prebivalce narodnostno mešanega območja. Zdaj, v tem zakonu mi niti ne diferenciramo pripadnike enega ali drugega naroda. Izrecno govorimo o pripadnikih narodnostno mešanega območja, ker trdimo, da za narodnostno mešano območje veljajo kriteriji in veljajo neke specifike, ki so bogastvo vseh nas, ki tam živimo in prebivamo. Torej je pa ta vidik izredno pomemben zaradi obstoja narodne skupnosti nedvoumno. Ampak dejansko v tem zakonu mi izrecno govorimo o prebivalcih oziroma o življu narodnostno mešanega območja, ki ima stalno prebivališče na tem območju. To je prava stvar. In druga stvar. Zadeve ne bi širil v tistem kontekstu, kot je govoril gospod Pukšič pred menoj. Nedvomno so težave na obeh straneh meje; in ene in druge meje. Mi se tega zavedamo in tudi po svojih močeh pač poskušamo pripomoči, da bi bilo takih nevšečnih vprašanj kar se da malo Ampak bistvo je, da zaradi tega pravnega reda, ki velja v Sloveniji, je tista rešitev, ki jo mi predlagamo, torej, da se četrti odstavek 7. člena črta, tako menim, v skladu z dosedanjo prakso, v skladu z ustavnopravnimi normami in res bi bilo prav, da se tega stereotipno ne zavrne, ampak se da vsaj ta možnost, da kjerkoli zaprosi oseba, če za to ni nikakršne tehnične ovire, da se omogoči, tako kot to izhaja iz naših ustavnih določb, dvojezičnost v primeru prebivalcev, poudarjam že drugič, ki imajo stalno prebivališče na narodnostno mešanem območju.
Hvala lepa. Za besedo je prosil gospod državni sekretar Damjan Lah.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Nekajkrat je bilo omenjeno, da bi lahko tako rešitev, kot jo predlagate v amandmaju, uveljavili, če so za to tehnične možnosti. Seveda, tehnične možnosti informacijska tehnologija teh možnosti ne omejuje. Te možnosti so tehnično vedno dostopne in omogočene in bi se seveda zaradi tehničnih razlogov lahko dvojezične osebne izkaznice izdajale kjerkoli v Sloveniji na katerikoli upravni enoti. Vendar to po našem mnenju seveda ni bistveno. Bistveno je seveda obravnavati to problematiko v povezavi z 11. členom Ustave Republike Slovenije, ki pravi, da je v Sloveniji uradni jezik slovenščina, na območjih, na katerih pa živita italijanska ali pa madžarska narodna skupnost, pa je uradni jezik tudi italijanščina ali madžarščina. In ta določba ustave je implementirana tudi v zakonu o državni upravi in posledično v zakon o upravnem postopku. Zakon o državni upravi, 4. člen, in Zakon o upravne postopku, 62. člen. Zakon o državni upravi v svojih določbah govori, da je na območjih občin, v katerih živita avtohtona italijanska oziroma madžarska narodna skupnost, uradni jezik v upravi tudi italijanščina oziroma madžarščina ter da na teh območjih uprava posluje tudi v jeziku narodne skupnosti. Ves čas se mi zdi, da pozabljamo, da je izdaja osebne izkaznice, seveda, upravni postopek in gre za izdajo upravne odločbe. Osebna izkaznica je po svoji vsebini upravna odločba, seveda pa se izdaja v skrajšanem postopku. In v primeru, da bi obveljala rešitev, ki jo predlagata spoštovana gospoda poslanca, bi to pomenilo, da bi uporabo italijanskega in madžarskega jezika lahko razširili na območje celotne Slovenije, ker v upravnem postopku lahko pripadniki narodnostnih manjšin, seveda, se upravni postopek vodi v jeziku narodne manjšine, če je vloga dana v italijanskem ali madžarskem jeziku. Tukaj bi pa prav gotovo že presegli tudi veljavno določbo ustave, ki govori o uporabi jezikov slovenskega, italijanskega in madžarskega. Zato kot predlagatelji menimo, da je v tem trenutku ta rešitev primerna, da je ustrezna, da z rešitvijo, ki je predlagana v tem zakonu – in mimogrede velja že od leta 2005 in ni v ničemer drugačna, kot je bila takrat – se ne posega v pravice italijanske in madžarske narodne skupnosti. Mogoče še to. Tudi slovenski državljani, ki niso pripadniki narodnih skupnosti in imajo stalno prebivališče na območju, kjer je podpisano dvojezično poslovanje, v primeru, da vložijo vlogo za izdajo osebne izkaznice, tudi ne morejo izbirati, ampak se jim osebna izkaznica izda tako v slovenskem in italijanskem jeziku ali v slovenskem in madžarskem jeziku, čeprav niso pripadniki narodne skupnosti, in ne more biti izdana osebna izkaznica samo v slovenskem in angleškem jeziku, glede na to, da je osebna izkaznica tudi potovalni dokument. Seveda pa je drugače, če vloži vlogo na neki drugi upravni enoti, recimo, v Ljubljani, takrat pa je lahko izdana osebna izkaznica samo v slovenskem jeziku. Tako kot predlagatelj menimo, da je rešitev ustrezna in ne posega v pravice narodnih skupnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa. To ne drži, ker če ti tako brali stvari, potem tudi za napoved dohodnine bi ne imeli dvojezičnih obrazcev in bi ne bilo postopka tudi v jeziku narodne skupnosti, kar ima Ministrstvo za finance sedež v Ljubljani. Tudi še marsikatera ustanova, brez katere si ne moremo niti zamisliti, da bi imeli državo. Torej, to ne drži, ker če bi tako interpretirali, potem bi ne bilo dvojezičnosti, razen kar zadeva striktno komunalne določene zadeve. In to, da vsi imajo dvojezično izkaznico, ki bivajo na tem območju. To, kar mi želimo, je, da se to obdrži, tudi če se naredi na upravni enoti nekje drugje, ker je to mogoče, ker je bivališče tisto, ki je diskriminanta ali kako bi rekel.
Hvala lepa. Gospod Rožej. Če bodo še prijave, bom dal zopet, ker se prijavljate vedno kot dopolnitev. Gospod Rožej, izvolite.
Hvala lepa. Razumem ustavno določbo v slovenščini kot uradnem jeziku. Berem tudi na svoji osebni izkaznici poleg slovenščine tudi angleške izraze. Tako verjetno samo dejstvo, da je slovenščina uradni jezik, in dejstvo, da mora biti osebna izkaznica v slovenskem jeziku, nista ravno povezana. Tisto, kar sem v svoji prejšnji razpravi želel reči, je, da predvidevam, da pripadniki manjšine, ki bi si želeli v kakšni drugi upravni enoti naročiti osebno izkaznico, ne pa v svoji matični, ne pričakujejo upravnega postopka v manjšinskem jeziku, pričakujejo pa fizično dvojezično osebno izkaznico, ki bo trajala mnogo dlje od upravnega postopka. Izkaznica traja, moja še slabih deset let, upravni postopek pa predvidoma ne tako dolgo, vsaj trudimo se, da ne bi. Mislim, da tukaj vseeno neke razlike so, ki niso tako zelo nepremostljive, in da bi, če si kdo želi hitrejšo uslugo, pač moral sprejeti s stisnjenimi zobmi tudi to, da v Ljubljani upravnega postopka v italijanščini že ni bilo več kot 60 let in ga verjetno da tudi ne bo. Skratka, da se znamo odločiti med željo po upravnem postopku pa hitrostjo pridobitve osebne izkaznice, ker to je svoboda, ki jo imamo, recimo, vsi ostali državljani Republike Slovenije, ki nam je vseeno, ali imamo samo slovensko ali kakšno drugo, pa bi verjetno bilo prav, da bi to svobodo izbire imeli tudi ostali državljani, ki pa bi želeli imeti dvojezične izkaznice. Hvala.
Lahko ugotovim, da smo zaključili razpravo o 7. členu in amandmaju k 7. členu. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjenih 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA – NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DETEKTIVSKI DEJAVNOSTI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev dajem besedo predstavniku Vlade gospodu mag. Damjanu Lahu.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Veljavni zakon o detektivski dejavnosti je bil v Republiki Sloveniji sprejet leta 1994 in kljub petim novelam zakona so se pri opravljanju detektivske dejavnosti pokazale pomanjkljivosti, zaradi katerih je Vlada Republike Slovenije že jeseni leta 2008 pričela z aktivnostmi za pripravo koncepta strateških, institucionalnih, nadzornih in normativnih sprememb na področju celotne dejavnosti zasebnega varstva v Republiki Sloveniji, kamor spada tudi detektivska dejavnost. V začetku leta 2010 je Ministrstvo za notranje zadeve pripravilo, Vlada Republike Slovenije pa sprejela strategijo na področju zasebnega varstva, v kateri je natančno določeno, katera so tista področja, ki so zaradi javnega interesa v domeni državne regulacije. Sem spada tudi detektivska dejavnost, saj prispeva k skupnemu cilju, to je, splošni varnosti državljanov. Zakon, ki vam ga danes predstavljamo, prinaša sistemsko in sistematično urejenost področja detektivske dejavnosti. Glavni namen predlaganega zakona je, da določa oblike dela detektivov in pogoje, pod katerimi se detektivska dejavnost lahko opravlja. Z zakonom je opredeljen status Detektivske zbornice Republike Slovenije, ki je oseba javnega prava s podeljenim javnim pooblastilom. V zbornico se obvezno združujejo detektivi z veljavno licenco. Med nalogami, ki jih bo Detektivska zbornica izvajala, je tudi podeljevanje in odvzemanje licenc. Detektivsko licenco lahko pridobi samo fizična oseba. Za pridobitev licence mora oseba izpolnjevati z zakonom določene pogoje, med katerimi velja glede na sedaj veljavno zakonodajo omeniti ohranjanje visoke stopnje izobrazbe, skrajšanje minimalnega časa, ko oseba ni opravljala nalog pooblaščene uradne osebe v policiji, Slovenski obveščevalno-varnostni agenciji in Obveščevalno-varnostni službi Ministrstva za obrambo, s štirih na dve leti. Oseba pa mora biti tudi varnostno preverjena in brez varnostnih zadržkov. Za osebe, ki bodo želel pridobiti detektivsko licenco, je uvedeno obvezno usposabljanje pred opravljanjem detektivskega izpita. Hkrati pa so v zakonu točno določeni pogoji za prenehanje veljavnosti in odvzem detektivske licence. Da bi detektivi učinkovito izvajali detektivsko dejavnost, pri tem pa ne bi prihajalo do zlorab in posledično kršitve človekovih pravic in temeljnih svoboščin, so z zakonom jasno določene pravice, dolžnosti in pristojnosti detektivov. Detektiv bo lahko zbiral podatke od oseb iz javno dostopnih virov, pridobival podatke iz evidenc, osebno zaznaval in uporabljal določena tehnična sredstva za dokumentiranje zbranih dokazov. Za uporabo nekaterih upravičenj so v primerjavi s sedanjo ureditvijo natančneje predpisane meje in način izvrševanja le-teh. Temu primerno je opredeljen tudi nadzor nad opravljanjem detektivske dejavnosti. Zaradi uskladitve s pravnim redom Evropske unije zakon natančno določa tudi pogoje, pod katerimi lahko tuji detektivi opravljajo detektivsko dejavnost v Republiki Sloveniji. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je k dopolnjenemu predlogu zakona podala amandmaje k 3., 7., 12., 28. in 33. členu, s katerimi predlaga novo poglavje z novimi 33.a, b, c in č členom. Vlada Republike Slovenije predlaganih amandmajev Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ne podpira. Glede amandmajev k petim členom predloga zakona, ki jih je za obravnavo na današnji seji vložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, moram povedati, da so bili amandmaji z vsebinsko identičnimi predlogi že obravnavani na Odboru za notranjo politiko, kjer so bili v celoti zavrnjeni. Predlaganih amandmajev ne podpiramo in znova poudarjamo, da so amandmaji k 3., 7., 12. in 7. poglavju s predlaganimi novimi členi nesorazmerni in v nasprotju z direktivo o storitvah na notranjem trgu. Predlagani amandma k 28. členu pa bi bil neupravičen in v določenih primerih celo v nasprotju z zakonom, ki ureja varstvo osebnih podatkov, ter zakoni, ki urejajo posamezna področja vodenja predlaganih evidenc. Spoštovane poslanke in poslanci, Vlada kot predlagatelj meni, da so rešitve v zakonu ustrezne, in zato predlagamo, da predlog zakona podprete. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Antonu Colariču. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 28. seji 10. 2. 2011 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o detektivski dejavnosti, ki ga je Državnemu zboru v redni zakonodajni postopek predložila Vlada. Članice in člani odbora so kot gradivo za sejo prejeli predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe, stališče Ministrstva za notranje zadeve do amandmajev na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe do predloga zakona in stališče Vlade Republike Slovenije do mnenja Državnega sveta. Priloženo pa je bilo tudi mnenje Državnega sveta. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji koalicije in amandmaji Poslanske skupine SDS. V imenu predlagatelja je nastopal gospod državni sekretar in predvsem poudaril podobne zadeve kot v današnji predstavitvi. Poudarjeno je bilo, da predlog zakona natančneje opredeljuje pogoje za opravljanje detektivske dejavnosti, razloge za prenehanje veljavnosti oziroma odvzema detektivske licence, natančno so določene tudi naloge, upravičenja, ukrepi in viri oziroma evidence, do katerih lahko detektiv dostopa pri opravljanju svojega dela, ter nadzor nad odpravljanjem detektivske dejavnosti, ki ga bo opravljal Inšpektorat Republike Slovenije za notranje zadeve. Predlog zakona v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu določa tudi pogoje, pod katerimi tuji detektivi lahko opravljajo detektivsko dejavnost v Sloveniji. V zvezi z vloženimi amandmaji je bilo izpostavljeno, da predlagatelj podpira amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, saj sledijo pripombam Zakonodajno-pravne službe, medtem ko amandmajev Poslanske skupine SDS ne podpira, ker meni, da so nesorazmerni in v nasprotju z direktivo. Tudi predstavniki Zakonodajno-pravne službe so poudarili, da amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v pretežni meri izpostavljanje pomanjkljivosti odpravljajo, v delu, kjer pripombe niso upoštevane, pa se je razloge za to ustrezno pojasnilo. Državni svet predloga zakona ne podpira, svoje pripombe so izrazili predvsem glede izobrazbe za opravljanje poklica in druga pripomba je bila predvsem, da se ne upošteva za pridobitev licence aktivno znanje slovenskega jezika. Na seji odbora so sodelovali tudi predstavniki Detektivske zbornice Republike Slovenije, ki so poudarili, da je bila zbornica vključena v pripravo predloga zakona, vendar vse njihove pripombe niso bile upoštevane. Nasprotujejo zlasti predlaganemu večjemu vplivu države na delovanje zbornice in detektivov v zvezi z usposabljanjem detektivov in podeljevanjem detektivskih licenc, znižanju zahtevane izobrazbe za opravljanje detektivskega poklica ter še posebno ukinitvi detektivskih družb oziroma popolni liberalizaciji, kot so jo izpostavili, oblik detektivskega dela. Pri obravnavi so bili izpostavljeni predvsem amandmaji koalicijskih strank, ki so predvsem dvignili stopnjo izobrazbe. Sodeloval je tudi predsednik odbora, ki je poudaril, da so njihovi amandmaji v pretežni meri povzeti po pripombah Državnega sveta in zbornice. Glede pripomb Državnega sveta o uporabi slovenskega jezika je državni sekretar v razpravi dejal, da uporaba uradnega jezika pomeni, da v njem poslujejo državni organi, kar posledično pomeni, da bodo tudi tuji detektivi s slovenskimi državnimi organi morali poslovati v slovenskem jeziku. Odbor je sprejel amandmaje koalicije in zavrnil amandmaje opozicije. In glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi v dvorani! Predlog stališča glede Zakona o detektivski dejavnosti bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podprli. V Republiki Sloveniji je notranja varnost zagotovljena z organi varnostnega sistema, ki jih v ožjem smislu predstavljajo policija, državno tožilstvo, pravosodni organi, nadzorni in inšpekcijski organi ter ostali državni organi in institucije, ki prispevajo k notranji varnosti in stabilnosti. Resolucija o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije v sklop zgoraj omenjenih organov za zagotavljanje notranje varnosti prištevajo tudi področje zasebne varnosti, v katerega spada tudi detektivska dejavnost. Komplementarnost delovanja državnih organov in storitev, ki jih za zagotavljanje varnosti prispeva zasebni sektor, je pomembna za celovito zagotavljanje varnosti, obenem pa ne smemo pozabiti, da je zagotavljanje varnosti neminljivo povezano s poseganjem v človekove pravice in temeljne svoboščine in kot takšno mora biti natančno in nedvoumno zakonsko opredeljeno. Predlog zakona o detektivski dejavnosti v svojih določbah in členih povzema ustrezne rešitve obstoječega zakona, upošteva izkušnje in ugotovitve, ki jih je prineslo izvajanje zakona v praksi do sedaj, in nadgrajuje področno ureditev v skladu s sodobnimi trendi s področja detektivske dejavnosti in priporočili varnostne stroke. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo pri dejavnostih, ki posegajo na področje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, kamor spada tudi detektivska dejavnost, še posebej pozorni na to, da so normativne ureditve takšnih dejavnosti urejene tako, da so človekove pravice in temeljne svoboščine ustrezno zaščitene, obenem pa se subjektom, ki dejavnosti opravljajo, zagotovi pogoje, da lahko to dejavnost opravljajo v skladu z načeli zakonitosti, sorazmernosti in na podlagi enakih možnosti pri zagotavljanju svobodne gospodarske pobude. Posebnosti področja opravljanja detektivske dejavnosti kot gospodarske dejavnosti je predlagatelj zakona upošteval pri pripravi Predloga zakona o detektivski dejavnosti. Posledično predlog zakona natančneje definira in določa detektivsko dejavnost ter predpisuje, kdo se z njo lahko ukvarja, za razliko od obstoječe zakonodaje. Predlog zakona, ki ga obravnavamo, taksativno našteva področja, s katerimi se ukvarja detektivska dejavnost, s čimer se uzakonijo delovna področja detektivov. Nadalje zakon določa upravičenja, ki jih bodo detektivi v skladu s svojo strokovno presojo lahko uporabljali pri svojem delu in v obstoječem zakonu niso bila podrobno opredeljena. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije ocenjujemo, da je predlog zakona, ki ga je pripravilo Ministrstvo za notranje zadeve, pravi odgovor na izzive, ki jih prinaša sodobno izvajanje detektivske dejavnosti, ter da odpravlja nedorečenosti obstoječe zakonodaje, pri čemer je pri iskanju rešitev prisluhnilo tako deležnikom kot tudi strokovni in širši javnosti ter ob upoštevanju usmeritev, ki so določene z različnimi strategijami in resolucijami za področje zasebnega varovanja, pripravilo strokovno utemeljen in vsebinsko dober zakon. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenija smo prepričani, da bo predlog zakona pozitivno vplival na nadaljnji razvoj detektivske dejavnosti v Sloveniji ob hkratnem zagotavljanju najvišjih standardov varovanja človekovih pravic in svoboščin, zato bomo zakon tudi podprli.
Besedo ima gospod mag. Franc Žnidaršič v imenu Skupine nepovezanih poslancev.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar s sodelavko, kolegici in kolegi! Poslanska skupina nepovezanih poslancev bo zakon o detektivski dejavnosti podprla. Ta zakon je bil sprejet v zgodnjih 90. letih in se kasneje izkazal kot pomanjkljiv in zato v letu 2003, v letu 2005 in v letu 2008 popravljen v marsičem. Nazadnje pa se je izkazalo, da se je nabralo dodatnih stvari, ki so potrebne dodelave in natančnejše opredelitve v zakonu, in tako imamo pred seboj današnji predlog. Ta predlog je bil v postopku na Odboru za notranje zadeve ustrezno amandmiran, predvsem na zahtevo Zakonodajno-pravne službe oziroma na pripombe Zakonodajno-pravne službe. Prav tako je bilo upoštevano nekaj predlogov Detektivske zbornice in menim, da je zakon doživel take popravke, ki opravičujejo, da ga danes podpremo in poslanska skupina bo to enotno storila. Hvala.
Besedo ima gospod Anton Colarič v imenu Poslanske skupine SD.
Še enkrat lep pozdrav vsem. Detektivska dejavnost je regulirana gospodarska dejavnost, ki mora dosledno spoštovati zakonitosti, človekove pravice in svoboščine ter načela pravne države. Ker se to občasno ni dogajalo, je bilo zoper detektivsko delo vloženih več tožb na različna sodišča. Tožbe so se včasih nanašale tako na izvajanje ukrepov detektivov, prekoračitev ukrepov po zakonu, delo brez licence, shranjevanje podatkov in kontrole bolniškega staleža. Prav na podlagi teh ali pa zaradi teh tožb se je Vlada odločila, da pripravi nov zakon o detektivski dejavnosti. V predlaganih rešitvah ter z amandmaji koalicije, v katerih so bile upoštevane pripombe Zakonodajno-pravne službe, se natančneje definira detektivsko dejavnost in določa status in naloge pristojnega organa, to je Detektivske zbornice, ki je oseba javnega prava, v kateri se obvezno združujejo detektivi, ki imajo veljavno licenco. Zbornica bo podeljevala in odvzemala licence za opravljanje detektivske dejavnosti in izdajanja detektivskih izkaznic, vodila predpisane evidence, izvajala strokovni nadzor nad delom detektivov in detektivskih družb ter izvajala obvezno obdobno usposabljanje detektivov. Varnostno preverjanje bo opravljalo pristojno ministrstvo na predlog pristojnega organa, se pravi Detektivske zbornice. Obsežno je poglavje, ki se nanaša na pravice in dolžnosti detektiva. Ob tem bi izpostavil predlog zbornice ter amandma SDS, na podlagi katerega bi detektiv imel možnost, na primer za vpogled tudi v registre vrednostnih papirjev v lasti posamezne osebe ter v davčne in bančne evidence. Tega amandmaja v poslanski skupini seveda ne bomo podprli kot tudi drugih vloženih amandmajev ne. Detektivska zbornica je imela pred obravnavo na matičnem delovnem telesu pripombe tudi na zahtevano 5. stopnjo izobrazbe kot enega od pogojev za pridobitev detektivske licence. S sprejetjem amandmaja na Odboru za notranjo politiko mora prosilec sedaj pridobiti licenco in imeti pridobljeno najmanj 1. stopnjo izobrazbe po visokošolskem strokovnem programu, kar pomeni, da smo njihov predlog tudi upoštevali. Državni svet predlaganega zakona ni podprl, v svojem mnenju pa je navedel tudi razloge, zakaj zakona ne podpirajo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da so z amandmaji bile upoštevane njihove ter zbornične pripombe. Žal vseh pripomb in želja ni bilo mogoče sprejeti, ker so bile postavljene preširoko in v nasprotju z zakonodajo s tega področja. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo predlog zakona podprla, amandmajev, ki so bili vloženi pa ne. Hvala.
Besedo ima gospa Eva Irgl v imenu Poslanske skupine SDS.
Še enkrat najlepša hvala za besedo. Vlada je za ureditev področja detektivske dejavnosti predlagala nov zakon. Uvodoma velja poudariti, da smo v začetku lanskega leta že sprejeli novelo veljavnega zakona o detektivski dejavnosti. Omenjena novela zakona o detektivski dejavnosti je takrat črtala pogoj aktivnega obvladovanja slovenskega jezika za pridobitev licence detektiva. Da je črtanje tega pogoja sporno, je v svoje mnenju opozorila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Prav tako je na spornost črtanja pogoja slovenskega jezika opozoril tudi Državni svet, ki je kasneje sam vložil zakonsko novelo s to vsebino, ki pa ji, žal, vladajoča koalicija ni prisluhnila. V zvezi s slednjim velja poudariti, da tudi novi predlog zakona o detektivski dejavnosti nima med pogoji za pridobitev licence detektiva pogoja aktivnega obvladovanja slovenskega jezika. Slovenski jezik je vrednota, kar v javnosti deklarativno zelo radi poudarjamo, še raje pa na to pozabljamo, ko smo postavljeni pred usklajevanje z evropsko zakonodajo. Brez slovenskega jezika preprosto ne moremo govoriti o ohranitvi slovenske identitete, o ohranitvi slovenske kulture in ne nazadnje o ohranitvi slovenske države. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da z omenjenim pogojem ne bi nastale škodljive posledice, ampak bi le-te zaščitile slovenski jezik, ki ga varuje tudi Ustava Republike Slovenije. Slovenska državljanka in državljan najbrž upravičeno pričakujeta, da bosta v stiku z detektivom, če ga bosta seveda potrebovala, lahko z njim v svoji državi komunicirala v svoje uradnem jeziku. Tudi tuji detektiv ga bo moral v skladu z delom, ki ga opravlja, govoriti in obvladati. S tem bo tudi povsem jasno, da v sporazumevanju ne bo prihajalo do nesporazumov ali še česa hujšega. Zlahka si lahko predstavljamo, da bi z neprimerno ali oteženo jezikovno komunikacijo prihajalo do dodatnih neprijetnih nevšečnosti, ki jih delo detektiva že samo po sebi prinaša. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da bi bilo treba zavarovati slovenski jezik kot tudi uporabnike detektivskih storitev, tako da bodo v Sloveniji opravljale detektivsko dejavnost osebe, ki aktivno obvladujejo slovenski jezik, kar bi bilo tudi skladno z Ustavo Republike Slovenije. Zato smo tudi vložili amandma k Predlogu zakona o detektivski dejavnosti. V obrazložitvi novega zakona o detektivski dejavnosti je navedeno, da zakon ne odstopa od ciljev in načel veljavne zakonodaje. V Poslanski skupini SDS menimo, da zakon na področju detektivske dejavnosti vsekakor prinaša precejšnje spremembe, ukinja namreč detektivsko družbo in s tem nesorazmerno odpira obliko opravljanja detektivske dejavnosti. Omenjena rešitev pomeni, da se bodo z detektivsko dejavnostjo lahko ukvarjale tudi gospodarske družbe, kar bo ogrozilo kvalitetno opravljanje detektivske dejavnosti. Takšna nekritična rešitev pa je po našem mnenju vprašljiva z vidika varnosti in zaščite javnega interesa. Predlog zakona prinaša rešitev, ki na področju opravljanja detektivske dejavnosti odpirajo precej vprašanj z vidika pravne varnosti in varovanja javnega interesa, prinaša nesorazmerne ukrepe, zato predloga zakona v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Vito Rožej v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj. Predlog zakona, ki je pred nami, gre v smer odprave pomanjkljivosti, ki jih vsebuje trenutno veljavni zakon o detektivski dejavnosti, predvsem pa bolj sistematično ureja dejavnost. Bistvena novost oziroma sprememba predlaganega zakona predvideva obvezno strokovno usposabljanje pred opravljanjem detektivskega izpita, česar zdaj veljavni zakon ne predvideva. Po veljavnem zakonu se lahko detektivsko dejavnost opravlja le v obliki osebne družbe, predlog zakona pa to problematiko ureja na ustrezen način. Detektivsko dejavnost se bo po novem lahko opravljajo kot samostojen, svoboden poklic oziroma bodo to dejavnost lahko opravljale pravne in fizične osebe v vseh oblikah gospodarskih družb. Veljavni zakon to možnost daje le družbam z omejeno in neomejeno odgovornostjo. Vendar pa je tudi tu v zakonu vsebovana varovalka, in sicer mora imeti družba zaposlenega detektiva z veljavno licenco in sklenjeno zavarovanje za odgovornost za škodo. Poudariti je treba, da je omenjena sprememba v skladu z določbami Direktive o storitvah na notranjem trgu, ki izrecno pravi, da gre, kadar država članica omejuje opravljanje določene dejavnosti z določeno vrsto oziroma obliko pravne osebe, za nedovoljeno zahtevo. In mogoče ni odveč spomniti na tem mestu, da je ravno ta direktiva o storitvah na notranjem trgu oziroma njeno uveljavitev nekaj, kar je v zelo velikem interesu množice slovenskih obrtnikov, ki bi, denimo, želeli svoje usluge in storitve prodajati, denimo, v Avstriji, katere trenutna zakonodaja onemogoča tako konkurenčnost oziroma če povemo enostavno, Avstrija doslej še ne spoštuje te direktive o storitvah na notranjem trgu. Pritisk Evropske unije na to uveljavitev je velik, seveda še posebej pa s strani novih članic Evropske unije. Najbrž bi, če bi želeli na način, kot je bil predstavljen v prehodnem mnenju poslanske skupine, urejati to področje, dali slab signal glede uveljavitve te direktive. Mislim, da bi ne bilo v interesu slovenskega, predvsem malega gospodarstva, da na enem področju, detektivskem, recimo, zožujemo možnost konkurence, obenem pa na drugi strani zahtevamo za vse ostale obrtnike, da svobodno konkurirajo, recimo, v Avstriji. Naslednja, prav tako zelo pomembna sprememba se nanaša na podeljevanje in odvzem licence. Odslej bo podeljevanje in odvzem licence v pristojnosti Detektivske zbornice Slovenije na podlagi javnega pooblastila. Članstvo v zbornici bo obvezno. Ne smemo pa pozabiti, da je v Sloveniji le okoli 80 detektivov. In tudi tu ima pričujoči zakon varovalko, kadar oziroma če se bo ugotovilo, da se na podlagi javnega pooblastila delo opravlja nestrokovno in da se pojavljajo nezakonitosti pri opravljanju teh nalog, lahko ministrstvo to javno pooblastilo odvzame in samo opravlja te upravne naloge. V luči javnega interesa so v predlogu zakona zelo jasno določeni pogoji za opravljanje detektivske dejavnosti, ki so sledeči: državljanstvo Evropske unije, minimalna stopnja izobrazbe, izpit za detektiva, že prej omenjeno obvezno usposabljanje, varnostno preverjanje in odsotnost varnostih zadržkov. V Poslanski skupini Zares nas še posebej veseli, da predlog zakona prinaša bistvene novosti na področju prenehanja veljavnosti licence ter samega odvzema licence. Svoje pripombe, kot je bilo rečeno, je na predlog zakona podala tudi Detektivska zbornica in nekatere so vključene v zakon. Med pomembnejšimi je predvsem potrebna stopnja izobrazbe za opravljanje detektivske dejavnosti. Tu smo tekom razprave našli skupen jezik. Ostaja še nekaj neupoštevanih pripomb s strani Detektivske zbornice, ki pa jih je skorajda nemogoče vključiti v sam zakon, kajti pripombe detektivske zbornice, Državnega sveta in Poslanske skupine SDS, ki so tudi predlagane kot amandmaji v zdajšnjem branju, ne upoštevajo določil Direktive o storitvah na notranjem trgu. Slišati je bilo, da so, recimo, v nasprotju z Ustavo Republike Slovenije, kar pa ne drži. Dejstvo je, se sedaj pravne sposobnosti oziroma pravice do sprožitve pravnega postopka družbam, ustanovljenim v skladu s predpisi druge države članice na ozemlju, katere imajo sedež, pač ne sme omejevati. In omenil sem že, zakaj je to spoštovanje Direktive o storitvah na notranjem trgu za slovensko gospodarstvo zelo pomembno. Na koncu naj pojasnim še nestrinjanje Poslanske skupine Zares - nova politika s pripombo Državnega sveta glede obvezne uporabe slovenskega jezika, s katerimi smo se v tem mandatu že srečali. Zadostuje že samo navedba 11. člena Ustave, ki določa, da so uradni jeziki na območju Republike Slovenije slovenščina ter na določenih območjih italijanščina in madžarščina. To seveda pomeni, da morajo uradni jezik uporabljati organi državne uprave. V tem primeru, pač, tudi tuji detektivi, kot uradni jezik. Detektiv torej z državnimi organi ne bo mogel poslovati v svojem oziroma tujem jeziku, ampak bo to počel v slovenščini. Kako bo pa poslovala stranka, je pa seveda stvar njene izbire, če bo najela tujega detektiva ali ga pač ne bo. Hrušk in jabolk v poslanski skupini ne želimo mešati, zato bomo zakon takšen, kot je v sedanji obliki, podprli.
Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani sekretar, spoštovani kolegici, kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo nekoliko presenečeni, da se z Zakonom o detektivski dejavnosti ukvarjamo že drugič v tem mandatu, dvakrat pa smo ga novelirali že v prejšnjem sklicu. Na tem mestu se tudi strinjamo z mnenjem Državnega sveta, ki opozarja, da ima tudi večina drugih članic to področje razmeroma prosto urejeno oziroma le delno regulirano. Zato ocenjujemo nenehno usklajevanje na tem področju kot nepotrebno. Temeljna sprememba v predlaganem zakonu, kot jo seveda vidimo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, so spremembe v smeri, da se detektivska dejavnost opravlja kot svoboden samostojen poklic, ki ga lahko opravljajo fizične in pravne osebe v vseh oblikah gospodarskih družb. Pri tem pa sta obvezna pogoja, da ima družba zaposlenega detektiva z veljavno licenco in sklenjeno zavarovanje zaradi odgovornosti za škodo. V zvezi z ukinitvijo detektivske družbe in popolno liberalizacijo oblik dela v detektivski dejavnosti bi veljalo pomisliti na negativne izkušnje z ostalih področij obrti in podjetništva z ustanavljanjem slamnatih podjetij, uporabo in zlorabo dejavnosti. Si bodo torej lahko večja podjetja zagotovila nekakšne notranje detektivske službe za lastne potrebe? Bo lahko detektive zaposloval praktično vsak, ki si bo kot podjetnik vzel nekaj minut časa in pripravil dejavnost? Bodo varnostne službe sedaj tudi detektivska agencije? Detektivska dejavnost je po našem mnenju vseeno nekoliko posebna aktivnost, omejena z osnovnimi pravicami naročnika. Pri izvajanju postopkov, ki so lahko tudi na meji zagotavljanja spoštovanja in varstva človekovih pravic, mora detektiv oceniti sorazmernost postopka in ukrepov, vključenega pa je ogromno osebnega pristopa. Popolna liberalizacije bi pomenila, da bi se z detektivsko dejavnostjo lahko ukvarjale različne gospodarske družbe, kar večinoma vodi v težje izvajanje nadzora in zelo verjetno tudi v padec kakovosti storitev. Dejansko bomo priča določeni komercializaciji poklica, ki zaradi njegove narave ni dobro. Zahtevana izobrazba za pridobitev licence, ki jo je prvi osnutek predloga zakona zniževal, se sedaj s sprejetimi amandmaji vrača na ustrezno raven, zato glede tega nimamo več pripomb. Vseeno pa bomo podprli amandma, ki obvezuje osebo, ki opravlja detektivsko dejavnost, k osnovnemu znanju slovenskega jezika. Kako je to videti v praksi, ko varnostniki ne obvladajo niti osnovne ravni izražanja v slovenskem jeziku, ste lahko videli v primeru urejanja zadev na Hippo Leasingu Hippo Alpe Adria Bank v Ljubljani. Čeprav se nam zdi, da bo že narava detektivskega poklica pripeljala do tega, da bo vsaj osnovno znanje slovenščine potrebno, pa na tem mestu tehnično prevlada predvsem osnovna pravica državljanov do osebne dokumentacije z detektivom v slovenskem jeziku. Dodatno preverjanje posameznih prosilcev za podelitev detektivske licence s strani ministrice za notranji zadeve oziroma policije kot organa v njegovi sestavi, se nam zdi dobrodošlo, saj organ razpolaga z vsemi potrebnimi podatki za preverbo in s tem ne zmanjšuje pristojnosti same detektivske zbornice. Z ustreznimi korekcijami ohranitve detektivske dejavnosti kot individualnega poklica oziroma v obliki detektivske družbe bi v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! Detektivska dejavnost je v Republiki Sloveniji sorazmerno mlada oblika svobodnega poklica oziroma tudi posebna gospodarska storitev, ki se od sprejema prve pravne zakonske podlage v letu 1994 v naši družbi vse bolj uveljavlja. Detektivi kakor tudi druge osebe, katerih delo je v veliki meri vezano tudi na morebitne posege v človekove pravice in temeljne svoboščine, imajo poseben, z zakonom urejen položaj. Zato je popolnoma v skladu z načelom zakonitosti, da se vzpostavi primerna pravna podlaga za takšno delovanje, ki ne ogroža teh temeljnih in ustavnih pravic, še zlasti, ko govorimo o varnosti in zasebnosti posameznika, ki je tako ali drugače podvržen delovanju detektivovih pooblastil. Predlog novega zakona o detektivski dejavnosti pomeni po oceni Poslanske skupine DeSUS nadgradnjo in izboljšanje obstoječe ureditve. S tem zakonom se obstoječa ureditev prenavlja v smislu odprave nekaterih pomanjkljivosti in z bolj sistemsko urejenostjo področja te dejavnosti. Le dobra pravna podlaga za izvajanje te dejavnosti lahko da pozitivne rezultate v detektivskih storitvah, zadovoljnost naročnikov in hkrati ustreznost v spoštovanju zakonitosti, človekovih pravic in svoboščin ter načel pravne države. Med bistvene novosti lahko prištejemo razširitev pravnoorganizacijske oziroma statusnih oblik poslovnega subjekta, v okviru katerega se bo lahko opravljala ta dejavnost – poleg fizične osebe, če opravlja dejavnost detektiva kot samostojen poklic –tudi na podlagi delovnega razmerja v pravni osebi v vseh oblikah gospodarskih družb, seveda pod pogojem veljavne licence in sklenjenega zavarovanja odgovornosti za škodo. To je bistvena razlika od veljavne ureditve, ki sledi svobodni gospodarski pobudi in Direktivi o storitvah na notranjem trgu. Glede na prvotno besedilo predloga zakona se ohranja do sedaj zahtevana izobrazbena stopnja, kar smo v Poslanski skupini DeSUS z veseljem pozdravili, saj smo se v tem delu strinjali s prejetimi pripombami. Pozdravljamo tudi uvedbo obveznega usposabljanja pred opravljanjem detektivskega izpita, kar v veljavnem zakonu ni določeno, in določitev možnosti opravljanja pripravništva oziroma prakse, kar je za bodoče detektive seveda dobrodošlo. V veljavnem zakonu je pomanjkljivo urejen postopek ugotavljanja varnostnih zadržkov pri izdaji licence, ki jo po izpolnitvi vseh pogojev pridobi fizična oseba. Strinjamo se, da morajo biti detektivi pred izdajo licence in tudi še v času opravljanja dela varnostno preverjeni in brez varnostnih zadržkov, zakon pa jasno določa, kako poteka varnostno preverjanje, kateri so varnostni zadržki ter pristojnost Ministrstva za notranje zadeve, da opravi te poizvedbe. Prav tako zakon jasno in podrobno določa razloge, zaradi katerih preneha veljavnost licence oziroma se le-ta lahko odvzame, pri čemer lahko pristojni organ – Detektivska zbornica – licenco odvzame pogojno, začasno, trajno ali prepove opravljanje dejavnosti. Glede Detektivske zbornice se ohranja njen položaj, ohranja se ji javno pooblastilo podeljevanja in odvzemanja licenc in ohranja se obvezno članstvo. Nad podeljenim pooblastilom je zagotovljen učinkovit nadzorni mehanizem, saj zakon jasno in natančno določa, kdaj lahko ministrstvo zbornici odvzame javno pooblastilo za podeljevanje licenc. Po našem mnenju pa je zagotovljen tudi ustrezen inšpekcijski nadzor nad izvajanjem celotne vsebine zakona. V primerjavi z veljavnim zakonom je tudi delovno področje detektivov, njihova upravičenja in same pravice ter obveznosti detektivov, ki jih imajo v zvezi z opravljanjem svojega dela, bistveno bolj natančno opredeljeno. V Poslanski skupini DeSUS bomo oblikovane rešitve, ki pomenijo dopolnjen predlog zakona in v največji meri upoštevajo tudi pripombe Detektivske zbornice, podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Silven Majhenič v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani! Zakon o detektivski dejavnosti je bil sprejet leta 1994 ter bil od takrat trikrat noveliran. Novela zakona je bila usklajena z evropsko direktivo leta 2006, ki govori o storitvah na notranjem trgu ter ureja postopke, priznavanje poklicnih kvalifikacij, pridobljenih v državah članicah Evropske unije. Leta 2010 Državni zbor dopolni in razširi navedeno še za območje evropskega gospodarskega prostora in Švicarske konfederacije. Predlagatelj pojasnjuje, da predlagani zakon sledi interesu izboljšav zakona ter odpravlja pomanjkljivosti, ki jih trenutno vsebuje veljavni zakon. Predvsem izstopa izdaja licenc, zdajšnji zakon ne predvideva obveznega strokovne usposabljanja pred opravljanjem detektivskega izpita, nejasno so opredeljena tudi pooblastila in vpogledi v druge evidence. Po novem predlaganem zakonu se bo lahko detektivska dejavnost opravljala kot samostojen poklic, opravljale ga bodo lahko pravne in fizične osebe v vseh oblikah gospodarskih služb, seveda pod pogojem, da bo imela družba zaposlenega detektiva z veljavno licenco. S tem določba zakona sledi tudi določbam Direktive o storitvah na notranjem trgu. Ena od sprememb je tudi podeljevanje in odvzem licenc, kjer je v zakonu jasno zapisano, da je v pristojnosti Detektivske zbornice Slovenije, seveda na podlagi javnega pooblastila. Gre tudi za obvezno članstvo v zbornici, kjer je okrog 80 članov, ki predstavljajo vse pooblaščene detektive, ki se s to dejavnostjo ukvarjajo. Predlog zakona govori tudi o stopnji izobrazbe, za katero naj bi zadostovala 5. stopnja, obvezno usposabljanje, izpit za detektiva ter varnostno preverjanje. Določeni so tudi pogoji, pod katerimi lahko tuji detektivi opravljajo detektivsko dejavnost v Sloveniji, pogoji pa so usklajeni z direktivo Evropske unije. Seveda pa je to tudi tisti del, kjer se niti v prejšnjem zakonu niti v zdajšnjem ne omenja znanje slovenskega jezika. V 11. členu Ustave Republike Slovenije je jasno in nedvoumno določeno, da je uradni jezik v Sloveniji slovenščina. Kljub dejstvu, da je Slovenija članica Evropske unije in je prost pretok delovne sile ena izmed njenih temeljnih svoboščin, smo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke mnenja, da bi bilo treba pogoj aktivnega znanja slovenskega jezika pri opravljanju detektivske dejavnosti v obravnavanem zakonu ohraniti. V zakonu določen pogoj znanja slovenščine pri opravljanju detektivske dejavnosti nikakor ne omejuje opravljanja dejavnosti drugim državljanom držav članic Evropske unije in Švicarske konfederacije, saj lahko vsaka država članica Evropske unije prosto predpisuje pogoje za opravljanje dejavnosti na svojem območju, treba je le spoštovati načelo enakopravnosti, da enaki pogoji veljajo tako za domače kot tuje državljane. V Sloveniji imamo ustavo in ne more biti prednost evropska direktiva. Čudi me, čemu se braniti zapisati v zakon uporabo slovenskega jezika, saj to ne more škodovati nikomur, še najmanj pa Slovencem. In kljub temu se vsiljuje dvom poslancem, ki ta zakon sprejemajo, in širši javnosti, ki to razpravo spremlja. V Slovenski nacionalni stranki smo mnenja, da je zakon, kjer so na vse člene vloženi amandmaji, slab zakon, saj kot vidimo, ni bil usklajen niti s koalicijo. Skratka, piše se nov zakon, kjer ni bil upoštevan noben predlog strokovnih služb, Detektivske zbornice in opozicije. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke takšnega predloga zakona ne bomo podprli. Pri tem pa želimo apelirati na Vlado Republike Slovenije, naj posveti večjo skrb za ohranitev nacionalnega jezika, ki je nedvomno temelj vsakega naroda in vsake države, tudi Slovenije.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 28. 2. 2011. Prehajamo na amandma k 3. členu. Amandma k 3. členu je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja, to je Poslanske skupine SDS, k 7. členu, zato bomo o njiju razpravljali skupaj. Torej, v razpravo dajem 3. in 7. člen ter amandmaja Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo o teh dveh amandmajih. V razpravo dajem 12. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Ugotavljam, da ne želi nihče razpravljati, zato zaključujem razpravo o tem členu in amandmaju. V razpravo dajem 28. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Tudi tu ni prijavljenih za razpravo, zato jo zaključujem. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ZASEBNEM VAROVANJU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod državni sekretar, mag. Damjan Lah, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Cilj ali pa cilji predloga novega zakona o zasebnem varovanju so naslednji: razvoj zasebnega varovanja kot regulirane gospodarske panoge ob doslednem spoštovanju načela zakonitosti, varstva človekovih pravic in svoboščin ter drugih načel pravne države, kvalitetno strokovno izobraževanje, usposabljanje in izpopolnjevanje varnostnega osebja, učinkovit nadzor nad subjekti zasebnega varovanja ter doseganje sinergijskih učinkov na področju varnosti ob pospešenih partnerskih odnosih med državnimi in zasebnimi varnostnimi mehanizmi. Za uresničitev zastavljenih ciljev smo v sodelovanju z zbornico za razvoj slovenskega zasebnega varovanja pripravili nov sistemski zakon, ki prinaša nekatere bistvene spremembe normativne ureditve tega področja. Predlog zakona vzpostavlja jasno razdelitev upravnih, nadzornih in strokovnih nalog med Ministrstvom za notranje zadeve, Inšpektoratom Republike Slovenije za notranje zadeve, policijo in reprezentativnim združenjem. Pogoji za opravljanje zasebnega varovanja so določeni bolj sorazmerno, saj so odpravljene nekatere minimalen kvote števila varnostnega osebja kot pogoj za licenco, bolj jasno je določeno varnostno preverjanje, strokovno usposobljenost, znanje slovenskega jezika ter ugotavljanje zdravstvene in psihične primernosti za opravljanje zasebnega varovanja. Določeno je obvezno izpopolnjevanje nekaterih standardov s področja zasebnega varovanja, uvaja se nova licenca za varovanje prireditev v gostinskih lokalih, za katero bo moral imetnik imeti posebej usposobljene varnostnike. Pomembna novost je nedvomno tudi določitev postopka za varstvo pravic posameznika, ki so mu bile pri izvajanju ukrepov varnostnika kršene njegove pravice. Poleg navedenih ključnih sprememb zakona velja omeniti še možnost organiziranja tako imenovanega internega varovanja, kar pomeni, da bodo gospodarske družbe, državni organi in drugi, ki bodo želeli sami organizirati varovanje ljudi in premoženje na svojem območju, lahko zaposlili usposobljeno in preverjeno varnostno osebje, ne da bi pridobili licenco. Bolj jasno je določeno tudi obvezno varovanje kritične infrastrukture, obvezno varovanje pri poslovanju z gotovino in drugimi vrednostmi ter obvezno varovanje na javnih prireditvah. Poleg tega pa zakon prinaša tudi novost pri oznakah na delovnih oblekah, vozilih in opremi, uvaja namreč enoten napis "varovanje", kar bo doprineslo k večji transparentnosti dela varnostnega osebja. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je k dopolnjenemu predlogu zakona podala amandmaje k 28., 36., 51., 56. in 62. členu. Vlada Republike Slovenije predlaganih amandmajev Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ne podpira. S sprejemom amandmaja k določilu o začasnem odvzemu licence bi se po nepotrebnem omejila možnost izreka začasnega odvzema v primeru nespoštovanja inšpekcijskega ukrepa v primeru najhujših kršitev zakona. Podaljšanje roka deponiranja službene izkaznice z dveh na pet let bi predstavljalo nepotrebno administrativno obremenitev pristojnega organa, saj je postopek pridobitve službene izkaznice izredno poenostavljen in hiter. Omenim naj, da imamo že sedaj deponiranih okoli 900 službenih izkaznic. Amandma k 51. členu nesorazmerno omejuje naročnike in prelaga nepotrebno breme odločitve o uporabi ukrepa izven varovanega območja na varnostnika. Z amandmajem k 56. členu se omejuje izpopolnjevanje glede rokovanja z orožjem izključno na varovanje oseb, vedeti pa moramo, da vsak profesionalec, ki pri delu uporablja orožje, mora biti za njegovo uporabo strokovno usposobljen. Z amandmajem k 62. členu pa se odpravlja odgovornost imetnikov licenc, da poskrbijo, da bo varnostno osebje opremljeno v skladu z določbami zakona, da delovna obleka, oprema in vozila ne bodo po barvni kombinaciji, kroju in oznakah enaki ali podobni oznakam uradnih oseb, kot so policija, vojska ali občinski redarji. Vlada kot predlagatelj zakona meni, da je s tem predlogom zakona zasebno varovanje ustrezno urejeno, in predlaga, da poslanke in poslanci zakon sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Antonu Colariču.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 28. seji 10. 2. 2011 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o zasebnem varovanju, ki ga je Državnemu zboru v redni postopek predložila Vlada. Članice in člani odbora so kot gradivo za sejo prejeli predlog zakona, mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev, mnenje Zakonodajno-pravne službe, stališče Ministrstva za notranje zadeve do amandmajev na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji koalicije in Poslanske skupine SDS. Tudi na tej seji je v imenu predlagatelja sodeloval državni sekretar gospod mag. Damijan Lah. Med bistvene rešitve v predlogu zakona spadajo jasna razmejitev upravnih, strokovnih in nadzornih nalog med pristojnimi državnimi organi in reprezentativnim strokovnim interesnim združenjem, določitev meril za ugotavljanje reprezentativnosti in možnosti podelitve javnega pooblastila za opravljanje določenih strokovnih nalog, natančnejša določitev pogojev za pridobitev licence in službe izkaznice za opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja, uvedba nove licence za varovanje prireditev v gostinskih lokalih, za pridobitev katere bo moral prosilec imeti posebej usposobljene varnostnike, določitev postopka za varstvo pravic posameznika in jasnih pravil glede uporabe oznak, delovne obleke, opreme in vozil družb za zasebno varovanje ter varnostnega osebja. Predlog zakona natančno določa tudi dejavnosti, za katere je treba obvezno organizirati službo varovanja v skladu z zakonom, uvaja pa tudi možnost organiziranja lastnega oziroma izključno internega varovanja za gospodarske družbe, državne organe in podobne subjekte, ki bodo to želeli. V ta namen bodo lahko zaposlili usposobljeno varnostno osebje, za interna varovanja pa družbi ne bo treba pridobiti licence in izpolnjevati drugih posebnih pogojev. Predstavniki Zakonodajno-pravne službe so poudarili, da vloženi amandmaji koalicije v večinski meri izpostavljene pomanjkljivosti odpravljajo, v delu, kjer pripomb predlagatelj ni upošteval pa je razloge za to ustrezno pojasnil. Državni svet predlog zakona podpira. Poudarili so, da Državni svet zgolj opozarja na nekatere pomisleke, ki jih je k predlogu zakona izrazila Zbornica za razvoj slovenskega zasebnega varovanja in poziva k čim večjemu upoštevanju teh pripomb. Odbor je sprejel amandmaje koalicije, ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Franc Žnidaršič v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani državni sekretar s sodelavcem, kolegici in kolegi! Sprejetje zakona o zasebnem varovanju in obveznem organiziranju službe varovanja je bilo po osamosvojitvi Slovenije prvi poskus normativnega urejanja področja zasebnega varovanja ljudi in njihovega premoženja. Od sprejetja zakona o zasebnem varovanju se je dejavnost v Sloveniji izjemno razširila, pojavile pa so se tudi nove težave, zato je bilo treba poiskati ustrezne zakonske rešitve, med drugim za usklajen vstop na evropski trg zasebnih varnostnih storitev. Ministrstvo za notranje zadeve je v sodelovanju s takratno zbornico za zasebno varovanje pripravilo predlog novega zakona, ki je bil sprejet 27. novembra 2003. Zaradi nepravilnosti pri izvajanju in zaradi pomanjkljivosti normativnih določb je Ministrstvo za notranje zadeve pripravilo Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o zasebnem varovanju z dne 9. novembra 2007. Cilj predlagane novele zakona danes o zasebnem varovanju je nadaljevanj dosedanje prakse, ki jo je treba sistemsko urediti in posamezne določbe doreči in posodobiti tako, da bo zagotovljen razvoj dejavnosti zasebnega varovanja kot regulirane gospodarske panoge, ob spoštovanju načela zakonitosti, človekovih pravic in svoboščin ter načel pravne države. Da bo to področje sistemsko urejeno, da bo kvalitetno izobraževanje v tem področju, da bo zagotovljen učinkovit nadzor nad subjekti zasebnega varovanja, da bodo doseženi sinergijski učinki na področju varnosti ob pospešenih partnerskih odnosih med državnimi in zasebnimi varnostnimi mehanizmi. V seštevku povedanega pa je seveda glavni namen zagotoviti višjo raven varnosti državljanov, seveda, in njihovega premoženja. V tem smislu so poglavitne rešitve zakona opredelile javni interes na področju zasebnega varovanja, pogodbeno varovanje na trgu in možnost internega varovanja, pristojnosti za opravljanje upravnih nalog pristojnega organa, podelitev javnega pooblastila za opravljanje določenih strokovnih nalog, strokovni nadzor izvajanja nalog na podlagi javnega pooblastila, izdajo certifikata o licenci oziroma soglasju za tujce, obvezne standarde. Opredeljene so dejavnosti, nezdružljive z zasebnim varovanjem. Zakon opredeljuje tudi novo licenco za varovanje prireditev v gostinskih lokalih. Natančneje so opredeljeni pogoji za prenehanje, začasni, pogojni in trajni odvzem licence in odvzem službene izkaznice. Zakon natančneje določa še celo vrsto podrobnosti, ki bodo zagotovile lažje in uspešnejše uresničevanje zakona v korist vseh, na katere se nanaša. Odbor za notranjo politiko je v obravnavi zakona sprejel 34 amandmajev, ki so se v glavnem nanašali na pripombe Zakonodajno-pravne službe, pa tudi nekaj drugih. Zaradi vsega povedanega menimo, da je zakon doživel tako izboljšanje, da ga lahko Poslanska skupina nepovezanih poslancev enotno podpre. Hvala.
Besedo ima gospod Anton Colarič v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat lep pozdrav. Zakon, ki ureja zasebno varovanje in obvezno organiziranje službe varovanja, je bil sprejet leta 1994, kar je pomenilo po osamosvojitvi Slovenije prvi poskus normativnega urejanja področja zasebnega varovanja ljudi in njihovega premoženja. Dejavnost zasebnega varovanja se je ves čas širila in krepila, s tem pa so nastajali tudi novi problemi. Z novimi zakonskimi ukrepi in med drugim tudi usklajevanjem zakona z evropskim pravnim redom je bil leta 2003 sprejet nov zakon o zasebnem varovanju. Kljub takrat novim zakonom so gospodarski subjekti, ki so se ukvarjali s to dejavnostjo, večkrat dejavnost opravljali v nasprotju z zakonodajo in interesi varnosti. Na tem mestu bi spomnil na tragične dogodke pred Lipo in kasneje v Globalu ter posamične dogodke s streljanjem, pretepi in podobno pred nekaterimi drugimi nočnimi lokali po Sloveniji. Prenova zakona o zasebnem varovanju je ena do koalicijskih zavez. Predlagane zakonske rešitve tudi gredo v tej smeri, in sicer gre za prenovitev ter razmejitve upravnih, nadzornih in strokovnih nalog med neposrednimi izvajalci zasebnega varovanja, varnostnosvetovalnih služb in reprezentativnim združenjem ter pristojnim ministrstvom, inšpektoratom in policijo. Pogoji za opravljanje te dejavnosti so bolj sorazmerno določeni: uvaja se nova licenca, in sicer za varovanje prireditev v gostinskih lokalih, določen je postopek za varovanje prioritete v gostinskih lokalih, določen je postopek za varstvo pravic posameznika, posameznik bo lahko podal pritožbo na izvajanje ukrepov varnostnika, imetnik licence pa je dolžan v tridesetih dneh odgovoriti. Uvaja se interno varovanje z nekaterimi omejitvami, to pomeni, da bodo lahko gospodarske družbe, državni organi in drugi na svojem območju izvajali interno varovanje premoženja in ljudi, vendar tako, da bodo zaposlili usposobljeno in preverjeno varnostno osebje. Pripombe zbornice se nanašajo na obveznosti izvajanja obdobnega usposabljanja varnostnega osebja ter na predpisano obliko oznake na delovnih oblikah, vozilih in opremi. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da petletni obdobni preizkus strokovne usposobljenosti varnostnega osebja ne bi smel predstavljati tako velikega stroška za podjetja, da bi ogrozilo obstoj podjetij. Glede na to, da živimo v hitro razvijajoči se družbi, bi morala podjetja sama, brez zakonskih določil skrbeti, da z obdobnimi preverjanji oziroma dodatnim izobraževanjem zaposlene seznanjajo z novostmi. Nasprotovanje zbornice glede predpisanih oznak na delovnih oblekah, vozilih in opremi je temeljilo na izračunih stroškov enkratne zamenjave le-teh. V izogib teh dodatnih stroškov družbe za zasebno varovanje je v prehodnih določbah petletni rok za uskladitev. Po petih letih uporabe se praviloma obleke, vozila in druga oprema zagotovo iztrošijo. V temu roku pa bodo družbe lahko brez večjih dodatnih stroškov zamenjale in ustrezno označile delovne pripomočke. Seveda pa se je treba ob tem zavezati, da se te določbe ne bi neprestano spreminjale in tako na novo določale pravila. V Poslanski skupini Socialnih demokratov si želimo predvsem to, da se družbe zasebnega varovanja razvijejo, da varnostno osebje delo opravlja v zadovoljstvo vseh nas državljank in državljanov in da se tragične zgodbe iz preteklosti ne bi ponavljale. Predlog zakona o zasebnem varovanju bomo podprli. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Eva Irgl v imenu Poslanske skupine SDS.
Ponovno, najlepša hvala za besedo. Tudi pri obravnavanem Predlogu zakona o zasebnem varovanju gre za nov zakon, ki ureja področje izvajanja zasebnega varovanja. Uvodoma se v Slovenski demokratski stranki sprašujemo, ali je res potreben nov zakon ali pa morda ne bi bilo smotrneje dopolniti že veljavnega. Pri obravnavi novega predloga zakona o zasebnem varovanju je bilo v drugi obravnavi na odboru sprejeta dobra tretjina amandmajev, seveda pa izključno koalicijskih poslanskih skupin. Naši predlogi, pa čeprav so bili nekateri po našem mnenju zelo dobri, so bili zavrnjeni. Varnost je človekova pravica, opredeljena je v 34. členu Ustave Republike Slovenije, kjer je zapisano, da mora vsakdo imeti pravico do osebnega dostojanstva in varnosti. Za uresničevanje pravice do varnosti mora v prvi vrsti skrbeti država s svojimi institucijami. Nesporno je zagotavljanje varnosti, reda in miru temeljna naloga države, saj le v varnem okolju lahko ljudje uresničujemo tudi druge pravice in izpolnjujemo svoje obveznosti. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je predlog novega zakona o zasebnem varovanju prenormiran in bo kot takšen v praksi težko izvedljiv na področju zagotavljanja varnosti. Namesto vsebine, ki bi zagotavljala kvalitetno opravljanje zasebnega varovanja, določala varnostne standarde in kvaliteten nadzor nad imetniki licenc, nov zakon o zaseben varovanju raje določa, kako mora izgledati delovna obleka, kakšna mora biti oznaka in kakšen mora biti napis na delovni obleki ter točno s kakšno velikostjo črk. Ne rečemo, da je to nepomembno, vendar pa to zagotovo ni tisto ključno, kar bi zagotavljalo uresničevanje 34. člena Ustave Republike Slovenije, to je varnosti državljank in državljanov Republike Slovenije. Zakon o zasebnem varovanju uvaja novo licenco, in sicer zavarovanje prireditev v gostinskih lokalih. Pri temu predlogu se zastavlja vprašanje, ali mora imeti imetnik licence poleg varnostnega menedžerja še posebnega varnostnega menedžerja, ki je posebej usposobljen za varovanje nočnih lokalov. Po mnenju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke je besedilo zakona v tem delu precej nejasno, zato smo za drugo obravnavo na Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlagali amandma, s katerim se je zaradi varnosti predlagalo, da mora imetnik licence za varovanje prireditev v gostinskih lokalih imeti še posebej varnostnega menedžerja, ki je usposobljen za to obliko varovanja. Predlog amandmaja, žal, ni bil sprejet. Ker predlog novega zakona o zasebnem varovanju na področju opravljanja zasebnega varovanja odpira precej vprašanj z vidika pravne varnosti, uresničevanja varnosti po 34. členu Ustave Republike Slovenije ter varovanje javnega interesa, obenem pa prinaša nesorazmerne ukrepe, ga v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo podprli.
Besedo ima gospod Vito Rožej v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Na začetku naj izrazim zadovoljstvo Poslanske skupine Zares nad predlogom zakona, ki ga obravnavamo danes. Verjamemo, da gre predlog zakona v pravo smer, vsi se spomnimo tragičnih dogodkov izpred, zdaj že šestih let, pred diskoteko Lipa, pa mogoče tudi še kje drugje in najbrž je skupna ugotovitev vseh, da je nezakonitost oziroma neodgovornost, predvsem ravnanje organizatorjev, ki za varnost obiskovalcev ne najamejo varnostne službe, ki bi imela licenco za varovanje javnih zbiranj, da to opravi premalo število varnostnikov in podobno. Skratka, mislim, da normiranje tega področja ni nekaj, čemur bi veljalo nasprotovati. Skratka, predlagane novosti oziroma cilji zakona, kot so bili že omenjeni, so kvalitetno strokovno izobraževanje, usposabljanje in izpolnjevanje varnostnega osebja, nadzor nad subjekti zasebnega varovanja in sinergijski učinki na področju varnosti ob, seveda, partnerskih odnosih med državnimi in zasebnimi varnostnimi mehanizmi. Kar se tiče zasebnega varovanja kot regulirane gospodarske panoge, gredo predlagane spremembe v smer razvoja, ob doslednem spoštovanju načela zakonitosti, varstva človekovih pravic in svoboščin ter drugih načel pravne države. Med spremembami ne gre spregledati novosti, s katero se določa obvezno izpolnjevanje nekaterih standardov s področja zasebnega varovanja; uvajanje, denimo, te nove licence, ki je bila že omenjena, za varovanje prireditev v gostinskih lokalih, za katero bo moral imetnik poslej imeti posebej usposobljene varnostnike. V postopku varovanja posameznikov pravic se posamezniku daje kar nekaj možnosti za pritožbe. Kadar bo posameznik mnenje, da so mu bile kršene pravice pri izvajanju ukrepov varnostnika, bo lahko podal pritožbo, imetnik licence bo nanje moral odgovoriti v roku 30 dni in ko bo ugotovljeno, da je varnostnik nezakonito uporabil ukrep, bo za to pristojna policija in drugi organi pregona. Veljavni zakon nima določenih transparentnih oznak družb za zasebno varovanje in varnostnega osebja, predlagani zakon to ureja na ustrezen način, tako da bo vsem jasno in vidno, da gre za osebe, ki opravljajo zasebno varovanje. Slišali smo lahko v pravkar slišanem mnenju Poslanske skupine SDS kar nekaj pripomb in tudi amandmaji so na zakonsko besedilo vloženi. V Poslanski skupini Zares – nova politika smo mnenja, da bi sprejetje teh pripomb znalo prinesti ravno obratne učinke oziroma cilje, kot je vizija tega zakona, zato ker amandmaji, ki so bili že na matičnem odboru vloženi, znižujejo odgovornost imetnika licence za nezakonito in nestrokovno delo. Verjamemo, da s tem občutno znižujejo že doseženo stopnjo varovanja javnega interesa, kar ne sme biti cilj urejanja problematike zasebnega varovanja. V Poslanski skupini Zares pričakujemo, da bo s samim izvajanjem tega zakona prišlo do uspešnega varovanja objektov in subjektov ter da se bo končno začelo izvajati prvotna funkcija varovanja, to je občutek varnosti. V Poslanski skupini Zares bomo zakon podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Poslanci Slovenske ljudske stranke se zavedamo pomembnosti reguliranja zasebnega varovanja, saj je v preteklosti kljub že veljavnemu zakonu o zasebnem varovanju prihajalo do tragičnih dogodkov, ki so se končali s smrtjo, in kar je še bolj tragično, mladih ljudi. Ob teh dogodkih se je jasno pokazalo, da je ureditev zasebnega varovanja in predvsem nadzor nad izvajanjem ponudnikov teh storitev izjemno slab in terja čim bolj celovito obravnavo. Zagotavljanje visoke stopnje varnosti in kvalitete življenja za vse državljane mora biti eden izmed temeljnih interesov Republike Slovenije, predpogoj za to pa je dosledno spoštovanje temeljnih človekovih pravic in svoboščin ter sistemsko preprečevanje posegov v človekovo zasebnost in pravice. Predlog zakona o zasebnem varovanju predstavlja celovito sistemsko ureditev področja zasebnega varovanja, zasleduje pa dosledno spoštovanje načela zakonitosti, načela pravne države ter že omenjenih človekovih pravic in svoboščin. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da bo zakon zmanjšal možnost zlorab pri opravljanju dejavnosti zasebnega varovanja, saj so pogoji za pridobitev licence za opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja določeni natančneje, prav tako pa so bolj natančno določeni tudi varnostni zadržki ter preverjanje varnostnega osebja in ostalih odgovornih oseb. Pomembne so tudi določbe zakona glede razmejevanja pristojnosti za opravljanje upravnih nalog med Ministrstvom za notranje zadeve in strokovnih nalog reprezentativnega strokovnega interesa združenja. Dobra pa je tudi rešitev, da se lahko reprezentativnemu združenju podeli javno pooblastilo za izvajanje posameznih strokovnih nalog, ki jih mora opravljati za vse imetnike licenc. To bo omogočilo razbremenitev ministrstva, saj se bo le-to lahko osredotočilo predvsem na nadzor nad izvajanjem zakona in njemu podrejenih predpisov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pa smo po drugi strani zaskrbljeni nad položajem zaposlenih v dejavnosti zasebnega varovanja, saj se pojavlja velik razkorak med odgovornostjo zaposlenega, delovnimi razmerami, delovnim časom na eni strani ter neustreznim plačilom na drugi strani. Strinjamo se z mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev, da je pri podeljevanju licenc treba upoštevati delovnopravno zakonodajo, predvsem pa pravice delavca. V primeru neizpolnjevanja obveznosti iz tega naslova bi bilo dobro predvideti tudi ustrezne sankcije. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo negativno presenečeni tudi nad kakovostjo pripravljenega besedila predloga zakona, ki ga je Vlada predložila Državnemu zboru, saj je Zakonodajno-pravna služba opozorila na veliko nejasnosti, ki jih je bilo tekom zakonodajnega postopka treba odpravljati z amandmaji. Zato se sprašujemo, kakšen je postopek priprave zakonskih besedil. Postopki priprave zakona namreč trajajo več mesecev ali celo let in bi besedila morala biti izpiljena do zadnje vejice, nato pa jih Zakonodajno-pravna služba v nekaj tednih marsikdaj malodane raztrga. Vendar pa je to tema, ki ne zadeva zgolj ta zakon, pač pa tudi ostale predloge, ki prihajajo v to hišo. Poslanci Slovenske ljudske stranke sprejetju Zakona o zasebnem varovanju načeloma ne bomo nasprotovali. Bi pa apelirali na celotno vladno ekipo, da poskrbi za izboljšanje postopkov priprave zakonskih besedil, saj se poslanci le tako lahko popolnoma osredotočimo na vsebino predlaganih besedil in ne izgubljamo časa z nedoločnostjo ter nejasno opredelitvijo posameznih členov zakona. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani ministri, sekretarji, kolegice in kolegi! Varnost je ena od eksistenčnih človekovih potreb, je osrednja sestavina družbenega življenja in omogoča življenje ter delovanje v družbi. Z varovanjem se srečujemo na vseh področjih človekove aktivnosti. Sfera varovanja, ki je predmet predloga novega zakona o zasebnem varovanju, je varovanje ljudi in premoženja. Pospešen razvoj zasebnega varovanja se je začel z vzpostavitvijo zasebne lastnine. Policija že lep čas ni več edina, ki zagotavlja varnost ljudi in premoženja, saj tudi zasebni varnostni subjekti z opravljanjem gospodarske dejavnosti na trgu ponujajo varnostne storitve. S tem sodelujejo pri uresničevanju ene temeljnih funkcij države pri zagotavljanju varnosti in s tem tudi zagotavljanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Varnost je dobrina, zato zahteva od države tudi ustrezno zakonsko ureditev. Področje zasebnega varovanja je tudi v javnem interesu, zato ga je treba regulirati in nadzorovati. Republika Slovenija ima področje zasebnega varovanja zakonsko regulirano že od leta 1994, ki se seveda stalno dopolnjuje in posodablja. Zasebno varovanje je postalo tudi sestavni del nacionalne varnosti z Resolucijo o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije. Zasebno varovanje s svojo dejavnostjo prispeva k notranji varnosti, kajti nacionalna varnost in varnost posameznika sta soodvisni in se prepletata. Zasebno varovanje je gospodarska dejavnost, namenjena varovanju ljudi in premoženja, ki jo Republika Slovenija ureja v javnem interesu z namenom varovanja javnega reda in javne varnosti varstva naročnikov, tretjih oseb in varnostnega osebja, ki neposredno opravlja dejavnost. Dejavnost zasebnega varovanja mora biti regulirana tudi zaradi možnosti delovanja represije. Opravljanje te dejavnosti je namreč povezano z nevarnostjo, da v postopkih pride do kršitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Celo ogrozitve zdravja in življenj, kar se je žal v preteklosti nekajkrat že zgodilo. Predlog zakona o zasebnem varovanju pomeni po oceni Poslanske skupine DeSUS nadgradnjo in izboljšanje obstoječe ureditve. Ključne novosti na tem področju so naslednje. Ker v veljavnem zakonu niso določene vloge in pristojnosti reprezentativne zbornice, jih ta zakon določa in jasno razmejuje pristojnosti posameznih subjektov, ki opravljajo naloge na področju zasebnega varovanja. Pogoje za opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja doslej niso bili določeni jasno in sorazmerno. Predlog zakona to pomanjkljivost odpravlja. Odpravljene so minimalne kvote števila varnostnega osebja kot pogoj za licenco. Bolj jasno so določeni varnostno preverjanje, strokovna usposobljenost, izpopolnjevanje standardov, znanje slovenskega jezika in ugotavljanje zdravstvene in psihične primernosti za opravljanje zasebnega varovanja. Uvaja se nova licenca zavarovanje prireditev v gostinskih lokalih, za katero bo moral imetnik imeti posebej usposobljene varnostnike. Določen je postopek za varstvo pravic posameznika, česar doslej ni bilo. Na prvi stopnji bo postopek reševal imetnik licence, v primeru pritožbe zoper ugotovitve imetnika licence bo na drugi stopnji vključeno reprezentativno združenje. Če pa bo varnostnik nezakonito uporabil ukrep, pa bo pristojna policija. Gospodarske družbe, državni organi in drugi, ki bodo želeli sami organizirati varovanje ljudi in premoženja na svojem območju, bodo lahko zaprosili usposobljeno in preverjeno varnostno osebje, ne da bi pridobili licenco. Gre za tako imenovano interno varovanje. Spremembe glede na veljavni zakon se nanašajo tudi na transparentnost in določenost oznak na delovnih oblekah varnostnikov ter vozilih in opremi varnostnih služb, ki bodo jasneje videne in enotne z napisom "varovanje". Poleg tega predlog zakona natančneje ureja varovanje poslovanja z gotovino in varovanje na javnih prireditvah. V Poslanski skupini DeSUS predloženi zakon podpiramo, saj pomeni po naši oceni izboljšanje obstoječe ureditve, ki jo s tem zakonom prenavljamo tako, da nadgrajujemo dobre rešitve v še boljše. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Silven Majhenič v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke se strinjamo, da obstoječe stanje zasebnega varovanja ni ustrezno urejeno, zato podpiramo namen Vlade, da odpravi pomanjkljivosti ureditve, ki so se pokazale v praksi kot slabe, ter se zakon dopolni s predlogi, ki bodo za tovrstno dejavnost jasni, pregledni in učinkoviti ter bodo v praksi sledili zakonom, kot bo zapisano. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke pozdravljamo to, da je bil obravnavani Zakon o zasebnem varovanju spisan s strani zaposlenih na Ministrstvu za notranje zadeve, saj so le-ti na ta način opravičili svoja številna delovna mesta, ki bi jih naj pokrivali strokovnjaki. Glede na to, da je bil zakon na odboru nato skoraj v celoti amandmiran, pa postavlja pod vprašaj sposobnost in strokovnost kadra na Ministrstvu za notranje zadeve. V nadaljevanju bi izpostavil nekaj vsebinskih pogledov na obravnavani zakona, mimo katerih ne morem in za katere osebno ocenjujem, da bi bilo pametno, da jih pred odločitvijo o omenjenem zakonu še enkrat pretehtamo. Poslanci Slovenske nacionalne stranke imamo določene pomisleke in se ne strinjamo v celoti z določbo 8. člena zakona, ki omogoča podelitev javnega pooblastila za opravljanje posameznih upravnih nalog tudi drugim pravnim osebam. Ocenjujemo, da bi moralo biti predvsem podeljevanje in odvzem licenc, varnostno preverjanje, nadzor nad izvajanjem zakona in predpisov še naprej v pristojnosti Ministrstva za notranje zadeve, naloge, kot so na primer izpopolnjevanje in usposabljanje varnostnega osebja v skladu z zakonom in so bile že pred trenutno veljavno ureditvijo, ki velja od leta 2007, pa v pristojnosti Zbornice za razvoj slovenskega zasebnega varovanja, kar ocenjujemo kot primerno ureditev, saj je to ključno za razvoj stroke. S tem zakonom pa bo ponovno omogočeno, da jih bodo lahko izvajale tudi druge osebe javnega ali zasebnega prava. Menim, da zasebno varovanje le ni tako splošna dejavnost, ki ne bi zahtevala tudi odgovornosti, saj ima tudi določena pooblastila. Ugotavlja se, da se vse preveč v teh službah zaposlujejo nepreverjene osebe, ki potem opravljajo dela in naloge na zelo občutljivih delovnih mestih. Posledično pa se velikokrat ugotavlja, da imajo tudi kriminalni predznak. Pozdravljamo ureditev internega varovanja za lastne potrebe v zakonu, saj je ta kljub drugačni statusni opredelitvi podvržena regulaciji, kot to velja za pridobitno opravljanje zasebnega varovanja. Kljub temu je dodana tudi zahteva za registracijo pri pristojnem organu. Zakon uvaja novo licenco za varovanje prireditev v gostinskih lokalih, saj mora prosilec poleg izpolnjevanja splošnih pogojev imeti v delovnem razmerju varnostnike in varnostnega menedžerja, ki so strokovno usposobljeni za varovanje prireditev ter so strokovno usposobljeni po programu. Žal je moralo priti do nesrečnih dogodkov v gostinskih lokalnih pred leti, da se je država končno zganila sprejeti strožje določbe in uvesti strožje pogoje za opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja. Zakon daje funkcijo nadzora nad zakonitostjo dela družb za zasebno varovanje in varnostnega osebja Inšpektoratu Ministrstva za notranje zadeve in policiji. Zavedati se je namreč treba, da je izvajanje zasebnega varovanja skrajno občutljiva in odgovorna dejavnost, kar so ne nazadnje dokazali tudi tragični primeri nedavne preteklosti. Dejstvo je, da mora biti v interesu vseh nas sprejeti takšen zakon o zasebnem varovanju, ki bo omogočal kakovostno zasebno varovanje in obenem onemogočal ter sankcioniral tiste družbe za zasebno varovanje, ki bodo postavljena pravila tudi kršila. Zakon bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli.
Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Predlog zakona o zasebnem varovanju bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podprli. Varnost vseh državljanov in državljank, ter ostalih subjektov v Republiki Sloveniji je temeljnega pomena za normalno delovanje družbe in njenih podsistemov. Zagotavljanje varnosti je primarna naloga države in njenih institucij, iz Resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije in Resolucije o nacionalnem programu preprečevanja in zatiranja kriminalitete za obdobje 2007–2011 pa izhaja, da svoj delež k varnosti naše države prispeva tudi dejavnost zasebnega varovanja. Zasebno varovanje je v Sloveniji prisotno že drugo desetletje. V tem času je doživelo že več normativnih sistemskih sprememb. Hiter razvoj varnostnega sektorja, uvajanje novih nadzorstvenih tehnologij ter zahteve in pričakovanja sodobne družbe so terjale ponovni premislek o nadaljnjem razvoju zasebnega varstva. Slednje je mogoče le ob opredelitvi jasnih ciljev in razmerij ter vlog in odgovornosti ključnih akterjev na tem področju. S strateškim pristopom je predlagatelj zakona želel preprečiti in odpraviti določeno stihijsko odzivanje na dogajanja v družbi, ki so posledica sodobnih varnostnih izzivov, tveganj in groženj. Država je del svojih pristojnosti na tem področju torej prenesla/prepustila v izvajanje zasebnim varnostnim subjektom. Tako varovanje lahko imenujemo tudi nadstandardno. Država namreč zagotavlja določeno raven varnosti vsem pod enakimi pogoji. Kdor hoče, pa si lahko zagotovi višjo raven varnosti z uporabo zasebnih varnostnih storitev. Pri tem je pomembno tudi, koliko je posamezen naročnik varnostnih storitev pripravljen in sposoben plačati. Glede na to, da varnostno osebje pri zagotavljanju varnosti sme posegati v človekove pravice in temeljne svoboščine posameznika je nujno potrebno, da to področje regulira država. Predlog zakona prinaša naslednje ključne spremembe: jasno razdeljuje upravne, nadzorne in strokovne naloge med Ministrstvom za notranje zadeve, Inšpektoratom Republike Slovenije za notranje zadeve, policijo in reprezentativnim združenjem. V zakonu so določena merila za ugotavljanje reprezentativnosti in možnosti podelitve nekaterih upravnih nalog z javnim pooblastilom, kar pomeni, da so odpravljene nekatere minimalne kvote števila varnostnega osebja kot pogoj za licenco. Uvaja se nova licenca za varovanje prireditev v gostinskih lokalih, za katero bo moral imetnik imeti posebej usposobljene varnostnike. Natančno je določen tudi postopek za varstvo pravic posameznika. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo po preučitvi in opravljenih razpravah o besedilu zakona prepričani, da Predlog zakona o zasebnem varovanju, kot ga je pripravilo Ministrstvo za notranje zadeve, sledi ciljem in strategijam za razvoj zasebnega varovanja kot regulirane gospodarske dejavnosti. Natančnejše opredelitve pristojnosti, nalog in obveznosti ter visok standard varovanja pravic posameznika sledijo zastavljenim ciljem za razvoj zasebnega varovanja in nadgrajujejo obstoječo normativno ureditev ter zagotavljajo, da se bo ta dejavnost ustrezno razvijala tudi v prihodnje. Zato bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije zakon podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 28. 2. 2011. V razpravo dajem 28. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Vidim, da ni zanimanja za to razpravo, zato zaključujem z 28. členom. V razpravo dajem 36. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Ni prijavljenih za razpravo. Zaključujem. V razpravo dajem 51. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Nobene prijave – zaključujem. V razpravo dajem 56. člen in amandma Poslanske skupine SDS – tudi ni prijavljenih. V razpravo dajem 62. člen ter amandma Poslanske skupine SDS – ni prijavljenih. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PROMOCIJI KMETIJSKIH IN ŽIVILSKIH PROIZVODOV, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod mag. Dejan Židan, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, izvolite.
Spoštovani poslanci! Pred vami je dopolnjen zakon o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov. Ta zakon je izjemno pomemben, saj je del uravnavanja pravičnosti v prehranski verigi. Ta zakon nam bo pomagal izgrajevati, na podlagi argumentov in zaupanja, lojalnost med slovenskim potrošnikom in slovensko proizvodnjo hrane, ki v tem trenutku ni na takšni ravni, kakor bi morala biti. Ta zakon, kot veste, se v bistvu v Sloveniji pripravlja že 11 let. Bilo je več vrst predlogov zakonov, seveda, z namenom, da pride do promocije, ki bo dala večje učinke šele čez nekaj časa, to je čez dve, ali tri leta, mogoče četrto leto. Omogoča pa sistematično komuniciranje med slovensko proizvodnjo hrane, to so na eni strani kmetje, obrtniki in živilskopredelovalna industrija do slovenskega potrošnika, na način, da tudi država pomaga s sofinanciranjem. Ta zakon, ki je sedaj pred vami, je zakon, kjer smo uspeli uskladiti večino interesov nevladnih organizacij, saj je to bil pogoj, da zakon sploh gre v nadaljnji postopek. V preteklih letih je bila razprava in ni bila dokončana, in to je bil tudi razlog, zakaj zakon ni bil sprejet na naslednjih točkah. Prva točka je razmerje med splošno ali generično promocijo in promocijo shem kakovosti. Tukaj je slovenski kmetijski prostor zelo jasno definiral svoj interes. In ta interes je definiran preko Kmetijsko-gozdarske zbornice, zlasti sindikata, da se želi, da se izvaja samo promocija shem kakovosti, ki preferirajo hrano iz domačega okolja, torej slovensko hrano. Živilskopredelovalna industrija pa je izrazila interes, da se promovira tako splošna promocija, splošna generična promocija in tudi sheme kakovosti. Zakon, ki je sprejemljiv kompromis omogoča, da 25 % zbranega denarja gre v promocijo, ki je splošna oziroma generična, 75 % zbranega denarja pa gre v promocijo shem kakovosti in potem svoj delež doda tudi država. Druga točka, kjer se je vrsto let iskala sprejemljiva rešitev, je, kako v bistvu izvesti promocijo. V državah, ki so mnogo večje kakor Slovenija, za promocijo namenijo mnogo več denarja, primer je Nemčija, ki za promocijo namenja skoraj 100 milijonov evrov, Francija 50 milijonov evrov, sosednja Avstrija 20 do 30 milijonov evrov, so ustanovili posebne agencije za promocijo. Skupna ocena slovenskega kmetijskega in prehranskega prostora in tudi ministrstva je bila, da s količino denarja, ki ga bomo zbrali, ocena je 2 do 3, maksimalno do 5 milijonov, ni treba, da v Sloveniji ustanavljamo novo agencijo, saj jih imamo trenutno v Sloveniji tako ali tako preveč, saj s tem nastanejo dodatni stroški, ki pomemben del zbranega denarja uporabijo za lastno delovanje. Trenutni sistem je bolj racionalen in je takšen, da ima poglavitno strateško kakor tudi operativno nadzorno funkcijo, svet za promocijo, ki je sestavljen iz predstavnikov nevladnih organizacij, in sicer: trije predstavniki s strani kmetijskega prostora, trije predstavniki s strani živilskopredelovalne industrije in dva predstavnika s strani Vlade. Operativno najbolj pomembno dokumentacijo, to je strateško promocijo in potem izvedbeni načrt, pripravi organizacija, ki bo izbrana na javnem natečaju. Tu gre za relativno na majhen denar. Možnost bodo imele, da kandidirajo tako Zbornica kmetijskih in živilskih podjetij, Kmetijsko-gozdarska zbornica in podobne institucije. Pomembno je, da smo našli tudi rešitev, kako v bistvu definirati zbrani prispevek po sektorjih. Namreč, pomemben je sektorski prispevek, ki se lahko tudi med leti spreminja. Zakon ima dobro rešitev, torej da definira maksimalni prispevek, čeprav je lahko tudi bistveno bistveno manjši. In prispevek se definira na način, da preko skupin, ki pokrivajo sektorje, to mnenje upošteva minister, ki ga da na Vlado in se na Vladi sprejme kakor vladna uredba za naslednje leto. Spoštovane gospe, spoštovani gospodje! Dovolite, da še enkrat poudarim, ta zakon, čeprav je mogoče videti majhen zakon, tudi količina denarja, ki se zbere na ta način, 3, 4 ali pa mogoče 5 milijonov je mnogo manjša, kakor je količina denarja, ki ga slovenska država investira v slovensko proizvodnjo hrane, to je do 410 milijonov evrov na leto. Ravno ta zakon lahko da zelo pozitiven učinek na proizvodnjo hrane, ki je za Slovenijo strateško pomembna. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Francu Bogoviču.
Lep dober dan. Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je kot matično delovno telo predlog zakona obravnaval na 27. seji 26. februarja letošnjega leta. Na seji so poleg predstavnikov Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano sodelovali še predstavniki Zakonodajno-pravne službe, Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije, Gospodarske zbornice Slovenije, Trgovinske zbornice Slovenije, zbornice kmetijskih in živilskih podjetij, GIZ mesna industrija, Zadružna zveza Slovenija, Vinske družbe Slovenije in Sindikata kmetov Slovenije. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je k predlogu zakona podalo številne splošne in konkretne pripombe k posameznim členom. Pretežni del konkretnih pripomb je bil upoštevan v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin, amandmaje, ki dopolnjujejo predlagano vsebino na način, da je vsebina zakona bolj dorečena, je odbor v razpravi tudi sprejel. Na podane splošne pripombe Zakonodajno-pravne službe pa je predstavnik Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano podal obširno pojasnilo razlogov glede njihovih vsebinskih opredelitev. Kot gradivo so člani odbora prejeli tudi pripombe Trgovinske zbornice Slovenije in mnenje Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, v katerem so predstavljena tudi stališča Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije. Komisija in zbornica sta predlagali, da bi bilo v sistem promocij nujno vključiti tudi promocijo lesa in lesnih izdelkov, saj ta sektor prav tako zaradi izredno slabe promocije dosega nizke odkupne cene lesa in lesnih izdelkov. V zvezi s to pripombo je ministrstvo pojasnilo, da bi to področje v zakon vključili kasneje, ko bo zakon že v polni operativni izvedbi. V razpravi pa je odbor s sprejetim amandmajem upošteval njune pripombe, da je treba kot prispevek od primarnih kmetijskih proizvodov obračunati tudi prispevek na glavo konj, prav tako pa je odbor podprl in sprejel ustrezni amandma za spremembo kazenskih določb. V razpravi o posameznih členih so bili člani odbora soglasni, da zakon o promociji v Sloveniji nujno potrebujemo, predlagane rešitve pa so dovolj kompromisne in dajejo zagotovilo, da bo zakon operativen in učinkovit, tako da bo prinesel pozitivne učinke, še posebej kmetom, ker so prisiljeni večino pridelkov prodati na domačem trgu, kjer se tudi srečujejo z veliko konkurenco in izbiro proizvodov tujih proizvajalcev. Kljub načelni podpori sprejetju predloga zakona pa so nekateri razpravljavci predvsem na podlagi razprave predstavnika sindikata kmetov menili, da besedilo zakona vendarle ni povsem usklajeno z vsemi deležniki in da bodo predlagane rešitve v bistvu povzročile dodatne finančne obremenitve kmetom. Po mnenju nekaterih razpravljavcev na seji odbora zakon tudi vzbuja skrb, ali bodo z zbranimi sredstvi predvsem kmetijskih proizvajalcev doseženi pričakovani učinki in ali bo sistem tako učinkovit, da bomo uspeli preko shem kakovosti in prostovoljnih označb promovirati v Sloveniji pridelano hrano in na ta način ozaveščati potrošnike. Soglasne podpore je bila v razpravi deležna tudi predlagana rešitev, po kateri bo promocijo izvajala znana institucija, ki jo bo na javnem natečaju izbralo ministrstvo, ne pa posebej ustanovljena agencija, kot je bilo predvideno v prejšnjih različicah tega zakona. Pri čemer pa se tudi zastavlja pomislek, ali bo izvajalec, ki bo izbran na javnem razpisu, pristopil k izvajanju strokovnih nalog promocij na način, ki bo zagotovil oprijemljive rezultate, ne pa samo birokratsko izvedbo zadanih nalog. Ena od pripomb članov odbora je bila tudi, da bi bilo treba v sistem promocije vključiti tudi promocijo divjačine, upoštevajoč, da imamo v Sloveniji organizirane obore in gojitvena gojišča in tudi organizirano predelavo tega mesa. V skladu s to pripombo so koalicijske poslanske skupine vložile ustrezna amandmaja, in sicer k 3. in 11. dopolnjenemu členu zakona. Kot rečeno, je odbora v razpravi podprl vse amandmaje, ki so jih vložile koalicijske poslanske skupine, in tudi nekatere ostale, v skladu z razpravo in upoštevajoč pripombe komisije Državnega sveta in Kmetijsko-gozdarsko zbornice pa je odbor sprejel tudi nekatere svoje amandmaje. Vsi sprejeti amandmaji so bili vključeni v dopolnjen predlog zakona. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Janko Veber v imenu Poslanske skupine SDS. Oprostite, SD. Se zgodi.
Hvala za besedo in lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Torej, v naši poslanski skupini želimo resnično izraziti zadovoljstvo, da je minister uspel uskladiti vse poglede zainteresiranih pri oblikovanju vsebine tega zakona in pripraviti Zakon o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov na način, kot ga imamo danes tudi preloženega v obravnavo Državnemu zboru. To je še posebej pomembno, ker gre za urejanje razmerij v prehranski verigi kjer je izjemno pomembno uskladiti interese kmetijskih proizvajalcev in živilskopredelovalne industrije ter njihovih reprezentativnih združenj oziroma nevladnih organizacij. To je pomembno predvsem zaradi tega, ker ugotavljamo pri vseh analizah in poročilih o stanju v kmetijstvu, da je tako v živilskopredelovalni industriji kot tudi v sami kmetijski proizvodnji zelo veliko težav zaradi zagotavljanja zadostnega dohodka in s tem ohranjanja učinkovitega dela tako na kmetijah kot tudi v živilskopredelovalni industriji. Sam zakon je nastajal skoraj enajst let in veliko truda je bilo vloženega v temu času, predvsem v to smer, da se poskuša nekako prenesti avstrijski model v Slovenijo, kar pa se je pokazalo, da ni ravno najbolj posrečeno, saj je vendarle Slovenija dvomilijonski trg, kjer se s kmetijsko proizvodnjo ukvarja nekje okoli 74 tisoč kmetij, s proizvodnjo živilskih proizvodov pa okoli 400 podjetij. Pa tudi naravne danosti v Sloveniji so takšne, ki pravzaprav v veliki meri onemogočajo ceneno proizvodnjo kmetijskih pridelkov in živil. In vse to je bilo treba upoštevati, če smo želeli pripraviti zakon, ki ga je mogoče izvajati v interesu vseh deležnikov v tej prehranski verigi. Sprejem zakona bi bil sicer nujen že ob samem vstopu Slovenije v Evropsko unijo ali pa tudi že v sami fazi priprav vstopa v Evropsko unijo, kajti takrat ko se je odprl trg, ko so se odpravile carine, seveda se je to daleč najbolj poznalo prav pri dohodkovnem položaju živilskopredelovalne industrije in ne nazadnje tudi same primarne kmetijske proizvodnje. V veliki meri se je sicer poskušalo in je izboljšalo položaj z ustreznim subvencioniranjem, ampak vendarle dolgoročno ugotavljamo, da odprti trg prinaša zahtevnejše naloge tudi za naše proizvajalce. Zato je glavni cilj zakona promocije in kmetijskih in živilskih proizvodov predvsem ta, da se poveča prodaja le-teh tako na domačem kot tudi seveda na tujih trgih. V poslanski skupini si sicer želimo, da bi naši proizvajalci in predelovalci ponujali predvsem zdravo hrano; brez konzervansov, barvil, stabilizatorjev in podobnih dodatkov. In kot proizvajalci varne hrane bi mogoče lahko bila slovenska podjetja s pomočjo sistemske promocije celo v samem svetovnem vrhu ali pa, če hočete, tudi v evropskem. Med bistvene rešitve zakona seveda štejemo predvsem dogovor o razdelitvi sredstev, in sicer na polovico za splošno promocijo in polovico sredstev za shemo kakovosti in prostovoljnih označb. In predvsem, da se primarna proizvodnja sledi na vratih predelovalne industrije, kar pomeni, da se proizvodi, ki gredo v izvoz, ne sofinancirajo oziroma ne promovirajo z javnimi sredstvi iz proračuna Republike Slovenije. Pomembna določba v temu zakonu je tudi izjemna prilagodljivost sektorjem, posameznim sektorjem glede na njihove potrebe, kajti velikokrat se zgodi, da se v posameznem letu razmere v enem ali drugem sektorju spreminjajo in ta zakon omogoča bolj veliko prilagodljivost odločanja, da se upošteva interes v triletnem obdobju, za kolikor naj bi bil tudi sprejet sam operativni program. Še posebej pomembno se nam pa zdi tudi, da se zbrana sredstva ne porabljajo za delovanje institucij, kot so, recimo, agencija in podobno, ampak da se resnično sredstva namenjajo promociji. V poslanski skupini bomo torej podprli amandmaje koalicije, ki vključujejo v promocijo tudi divjačino in sodelovanje živilskopredelovalne industrije, ki je organizirana v obliki gospodarskih interesnih združenj. Podprli bomo pa tudi amandmaje Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke in seveda pozneje tudi zakon v celoti. Hvala.
Besedo ima gospod Robert Hrovat v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav, gospod minister, kolegice in kolegi! Pred slabim letom smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pripravili zakon o generični promociji živil. Torej, zakon, ki je precej podoben temu, ki ga obravnavamo danes. V takratni razpravi se je izkazalo, da nujno potrebujemo zakonsko ureditev, ki nas bo na tem področju naredila vsaj približno primerljive s sosednjimi državami. Znano je, da proizvodnja, pridelava in predelava kmetijskih in živilskih proizvodov v Sloveniji predstavlja pomemben ekonomski, družbeni dejavnik. Z vstopom Slovenije v Evropsko unijo se je povečal uvoz agroživilskih proizvodov na slovenski trg, tako da so konkurenčni pritiski na domače ponudnike že povzročili poslabšanje ekonomskega položaja nekaterih proizvodnih sektorjev. Vstop Slovenije v Evropsko unijo pa je po drugi strani spodbudil tudi nove možnosti intenzivnejšega nastopa slovenskih ponudnikov agroživilskih proizvodov na enotnem trgu Evropske unije, vendar so zaenkrat rezultati skromni. Najbrž se vsi strinjamo, da je na splošno na področju kmetijstva treba storiti nekaj korenitega, kajti pada nam število kmetijskih gospodarstev, razdrobljeno imamo parcelno strukturo, pada nam delež samooskrbe, zarašča se kulturna in kultivirana krajina, skratka večina kazalcev, če ne celo skoraj vsi, so na področju kmetijstva negativni ali vsaj blizu temu. Mislim, da bi morala država na tem področju storiti več na tej proaktivni strani, da bi morala v sektorju, ki je v velikih težavah, ki pravzaprav ne more uveljavljati nobenih konkurenčnih prednosti, ponuditi mehanizme, ponuditi ukrepe, kjer bi izkoristili tisto, s čimer Slovenija ta trenutek razpolaga. Torej, s kmetijsko proizvodnjo se v Sloveniji ukvarja okoli 77 tisoč kmetij, s proizvodnjo živilskih proizvodov pa okrog 400 podjetij, ki zaposlujejo okrog 17 tisoč ljudi, in vsi ti so praktično nekonkurenčni na trgu. Smo izredno majhni v primerjavi z enotnim trgom Evropske unije in tudi vse ostale naše sosednje države bistveno več vlagajo v promocijo živil. Da si bomo lažje predstavljali, kaj to pomeni v primerjavi z našimi sosednjimi državami. V Avstriji imajo na tem področju, torej pri promoviranju živil, zaposlenih 50 ljudi, ki se ukvarjajo samo s tem in proračun imajo 20 milijonov evrov. Italija ima iz proračuna namenjenih 50 milijonov evrov, Madžarska ima 35 zaposlenih in približno 6 milijonov evrov vsako leto porabijo za promocijo živil. Nemčija porabi 100 milijonov evrov na leto, Francija ima kar 300 zaposlenih, in to ne samo v Franciji, ampak tudi drugih državah, še v 34 drugih državah in se ukvarjajo s promocijo njihovih lastnih blagovnih znam, za to porabijo približno 55 milijonov evrov. Torej, če poslušamo vse te številke, potem si lahko predstavljamo, kje Slovenci smo in koliko so naši proizvodi poznani doma in po svetu in koliko namenjamo za to. Do zdaj nismo namenili praktično nič. Slovenskemu potrošniku s tem zakonom sporočamo, da je uživanje slovenske hrane koristno ne le za pridelovalce in predelovalce, ampak za vsakega potrošnika posebej, hkrati pa je to ena od konkurenčnih prednosti, ki nam jo sosednje države že izrabljajo, žal. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je prav, da vsi tisti, ki imajo na kmetijskem področju kakršnokoli ambicijo, da prodajajo, da proizvajajo, da tržijo, da tudi participirajo pri oblikovanju predlaganega sklada, saj gre pravzaprav za njihovo dobro. Če bo prišlo do boljše prodaje, bo prišlo do večje produkcije in na koncu do večje samooskrbe v Republiki Sloveniji. Ker zakon zasleduje podobne cilje, kot smo jih pripravili v zakonu o generični promociji živil, bomo v Slovenski demokratski stranki današnji zakon tudi podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine SLS.
Še enkrat lep pozdrav vsem. Dovolite, da tudi sam v začetku najprej izrazim zadovoljstvo, da danes obravnavamo ta zakon, se pravi Predlog zakona o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov. Veseli me, da je ministru mag. Židanu uspelo to, kar je bilo v slovenskem prostoru dolga leta zelo težko uskladiti. Vsi deležniki, ki so potrebni za sprejetje tega zakona, so izrazili podporo temu zakonu in se strinjajo z glavnino rešitev, ki so zapisane v tem zakonu. Kot so kolegi v predhodnih razpravah že dejali, tudi v Slovenski ljudski stranki ocenjujemo, da je treba ta zakon sprejeti, da je treba graditi na zaupanju slovenskega potrošnika do slovenske pridelave hrane in slovenskih kmetijskih ter živilskih izdelkov. Samoskrba je bila že omenjena in zagotovo je treba tudi s pomočjo takšnega zakona narediti vse za to, predvsem pri artiklih, s katerimi je mogoče doseči višjo samooskrbo v slovenskem prostoru, da tudi slovenski potrošnik prepozna prednosti kvalitetne in zdrave slovenske hrane. Glavni cilj je vzpostavitev promocije široko zastopane nacionalne sheme kakovosti oziroma prostovoljne označbe ter tako označenih proizvodov. Za tako promocijo je treba zagotoviti tudi ustrezna finančna sredstva oziroma udeležbo vseh sektorjev, kot to zahtevajo evropski predpisi, in na tak način se lahko v to promocijo vključijo tudi javna sredstva. Zakon o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov se je, kot sem že dejal, pripravljal skoraj desetletje in danes je pred nami ta različica, katere glavna kvaliteta je to, da je razmeroma dobro usklajena med vsemi deležniki, tudi z nevladnimi organizacijami na področju kmetijstva in prehrambene verige. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da moramo na tem področju narediti korak naprej, kljub temu da nam lahko kdo tudi očita, da v tem letu vnašamo še dodatno dajatev v kmetijstvu, glede na težke razmere, ki so v kmetijstvu. Vendar, kot sem že dejal, to je pot, to je način, s katerim se lahko aktivirajo tudi javna sredstva, in prepričani smo, da gre za dober, pozitiven učinek za tako porabljena sredstva, kajti prav v vsakem gospodarskem poslovanju so del procesa tudi sredstva za promocijo. In v tem delu imamo dejansko to možnost, da ta sredstva pridobimo tudi iz proračuna, delno tudi od deležnikov, se pravi, kmetijskih proizvajalcev in živilskopredelovalne industrije. Zakon pa ima tudi to kvaliteto, da so v njem določene maksimalne stopnje in da je stvar deležnikov, da se dogovorijo po sektorjih, v kakšni višini se bodo ta sredstva porabila, in da ima praktično vsak sektor v bilanci za obdobje treh let tudi pravično porabljena sredstva, in mislim, da je to treba podpreti. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke izražamo določen pomislek glede določil o višini sredstev, kajti smatramo, da bi bilo treba sedanje določilo o največ 50 % spremeniti v skladu z našim amandmajem, in sicer, da je ta višina najmanj 40, s čimer se zagotovi, da ne bo na koncu to le 5 % ali 10 %. Lahko pa gre tudi navzgor, če bi bila finančna sredstva proračuna na voljo. Na ta način bi lahko zagotavljali podpore tudi za tiste, kjer gre lahko tudi preko 50 %, da je tudi to mogoče in ni z zakonom omejeno, sicer pa je to stvar tudi vsakoletnih dogovarjanj. Zato predlagamo amandma na ta člen zakona. V Slovenski ljudski stranki smo vložili tudi amandma, s katerim želimo, da bi reprezentativni interesni zastopniki bila tudi gospodarska interesna združenja, ki so zelo močna, tako za mleko, meso in vino. In me veseli, da to podpira tudi koalicija, kar pomeni, da pričakujemo sprejetje tega amandma. Prav tako sem bil vesel, da je koalicija napovedala podporo našim amandmajem, v Slovenski ljudski stranki pa bomo podprli amandma koalicije, ki se nanaša na promocijo divjadi. Dobili smo tudi podatke o številu te divjadi, tako da vidimo, da je to področje, ki ima kritično maso in ga je vredno podpirati. Prav tako pa iz celotnega poročila Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke veje to, da bomo podprli tudi zakon v celoti.
Besedo ima gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Pozdrav tudi ministru s sodelavcema. Kolegice in kolegi! Po skoraj 11 letih čakanja je pred nami Predlog zakona o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov. Čestitka velja seveda ministru in sodelavcem, ki so zakon pripravljali. Gre za predlog, ki kljub še vedno nekaterim odprtim vprašanjem doživlja načelno podporo vseh zainteresiranih strani. Sploh, če upoštevamo težo in razmere, v katerih se nahaja slovensko kmetijstvo in živilskopredelovalna industrija. Podobno kot v Avstriji in nekaterih drugih evropskih državah tudi naš predlog zakona skuša urejati promocijo kmetijskih in živilskih proizvodov v skladu s predpisi Evropske unije. Gre za predlog zakona, ki ga je treba razumeti kot del procesa urejanja razmerij v prehranski verigi, ki daje osnovno infrastrukturo za aktivnosti promocije, zagotavlja njeno financiranje, izvedeno pa prepušča odločanje o obsegu financiranja, plačevanju posameznih sektorjev v promocijo in vsebino promocije posameznih sektorjev. Predlog zakona uvaja 2 obliki promocije: skupno splošno promocijo in promocijo shem kakovosti oziroma prostovoljnih označb v primerih, ko drugi primarni proizvodi, vključeni vanje, posegajo prag, ki se določi s sklepom Vlade na predlog sveta za promocijo. V promocijo so vključeni naslednji sektorji primarne kmetijske proizvodnje: mleko, meso, krušno žito, sadje, vrtnine, grozdje za vino, oljke in med. Kmetijsko-gozdarska zbornica opozarja, da zakon pokriva le področje kmetijskih proizvodov in ne vključuje lesa pa tudi divjačine ne. Ministrstvo je predlagalo, da se glede promocije lesa predlaga, da se ta zakon vključi kasneje, ko bo zakon že v polni operativni izvedbi. Glede načrtovanja promocije predlog zakona predvideva sprejem šestletnega strateškega načrta promocije in triletnega izvedbenega programa promocije. Promocija se bo financirala z zbiranje obveznega prispevka, ki ga od primarnih kmetijskih proizvodov plačujejo kmetijska gospodarstva in živilskopredelovalna industrija v enakih deležih na namensko proračunsko postavko. Do 50 % zbranega zneska bo dodatno prispevalo iz integralnega proračuna s proračunsko postavko "za promocijo" Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Glede organiziranosti promocije predlog zakona določa svet za promocijo, ki je sestavljen iz dveh predstavnikov Vlade, dveh predstavnikov Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije, enega predstavnika Zadružne zveze ter predstavnikov Gospodarske zbornice Slovenije, zbornice kmetijskih in živilskih podjetij. Promocija se bo izvajala na način, da bo ministrstvo z javnim razpisom izbral izvajalca strokovnih nalog promocije, ki bo pripravljal predloge vseh dokumentov, vezanih na izvajanje promocije, in koordiniral izvedbo aktivnosti posameznih, na javnih razpisih zbranih izvajalcev promocije. V zvezi z zbiranjem prispevkov predlog zakona določa, da se bosta obračun in plačilo prispevka izvajala pri živilskopredelovalnih obratih, ki bodo za odkupljene in predelane količine primarnih proizvodov obračunali prispevek v višini polovice določenega prispevka, drugo polovico pa bo prispevala živilskopridelovalna industrija oziroma obrat. Prispevek primarnih proizvajalcev se bo namenil za financiranje shem kakovosti in prostovoljnih označb, prispevek živilskopredelovalne industrije pa se bo namenil za financiranje skupne splošne promocije nad polovico, ostalo pa za promocijo shem kakovosti. Za sektorje sadja in vrtnin se bo zbiral prispevek od površine in ga opravila Agencija za kmetijske trge in razvoj podeželja z odločbo. Po oceni Poslanske skupine DeSUS so predlagane rešitve dovolj kompromisne in dajejo zagotovilo, da bo zakon operativen in učinkovit, tako da bo prinesel pozitivne učinke še posebej kmetom, ki so prisiljeni večino pridelkov prodati na domačem trgu, kjer se srečujejo z veliko konkurenco in izbiro proizvajalcev tujih proizvajalcev. Menimo, da je predlog zakona treba razumeti predvsem kot instrument ustanovitve in krepitve lojalnosti med kupci in proizvajalci hrane, zato bomo v naši poslanski skupini predlog zakona tudi podprli. Podprli pa bomo tudi amandmaje Slovenske ljudske stranke in koalicije. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, kolegi, gospod minister s kolegicami, sodelavko in sodelavcem! Z zakonom o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov naj bi se uredilo področje promocije kmetijskih in živilskih proizvodov in vzpostavilo in promoviralo nacionalno shemo kakovosti. Za tovrstno promocijo pa bo treba zagotoviti ustrezna finančna sredstva oziroma finančne vire iz posameznih sektorjev kmetijske in živilske proizvodnje, kot so sektor mleka, mesa, sadja, vrtnin, vina, oljčnega olja in krušnega žita. V zakonu je predlagano, da bi se splošne promocije in promocije shem kakovosti financirale: 50 % iz državnega proračuna, 50 % pa naj bi se financiralo s prispevki živilskopredelovalne industrije oziroma s prispevki iz sektorjev, torej tudi od kmetovalcev in predelovalnih podjetij, za katere je pripravljena shema kakovosti oziroma prostovoljne označbe. Prispevki se bodo zbirali na namenski proračunski postavki na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki bo izbralo tudi izvajalce strokovnih del in nalog promocije za predlagano obdobje šestih let. Ustanovljen bo svet za promocijo, ki bo sestavljen iz predsednikov posameznih sektorjev. Žal se prav okoli prispevkov in njihovega obračunavanja odpira vrsta vprašanj in dilem. Gospod minister sicer trdi, da so predlogi v zakonu in temeljne rešitve usklajene z nevladnimi organizacijami, kar pa seveda ne drži. Zadržke in nasprotovanja nekaterim rešitvam so imeli tako zadružne zveze, zbornice kmetijskih in živilskih podjetij, Sindikat kmetov, združenje vinogradnikov in še nekateri. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da bodo nekatere rešitve prej dodatna obremenitev za določene kategorije kmetovalcev, ki kot ponavadi zmeraj potegnejo najkrajšo. Večina slovenskih kmetov težko shaja in živi na robu preživetja. Kakršnokoli obremenjevanje s prispevki, davki, kakorkoli že, bo samo še poslabšalo njihovo eksistenco. Zato v Slovenski nacionalni strani menimo, da so nasprotovanja Sindikata kmetov, združene zveze Zbornice kmetijskih in živilskih podjetij oziroma predlogi drugačnih rešitev upravičeni. Naj omenimo samo osnove za oblikovanje prispevne stopnje, nesorazmerja med prispevki posameznih sektorjev so razmeroma neprimeren način zbiranja prispevkov in tako dalje. Skratka, čeprav so namen in cilj predloga zakona sprejemljivi, pa v Slovenski nacionalni stranki menimo, da takšen predlog v takšni vsebini in obliki ne predstavlja najboljše rešitve za slovenskega kmeta in slovensko kmetijstvo, da bi bil lahko boljši, bolje pripravljen in usklajen, in da ne bo zagotovil višje prehranske varnosti, še manj pa bo zagotovil nižje cene hrane, ki so, kot vsi vemo, poskočile nenormalno, da že ogrožajo prehransko varnost večine Slovencev, in bi bilo potrebno vzroke in rešitve iskati še marsikje drugje, kar pa tej vladi in temu ministrstvu očitno ne uspeva. Postavlja se celo vprašanje strokovne kompetence in resnične volje Vlade in ministrstev pomagati malemu slovenskemu kmetu. Zato in zaradi še nekaterih drugih razlogov, za katere navajanja časa ni, v Slovenski nacionalni stranki takšnega predloga zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Prijazen promocijski pozdrav ministru in njegovi ekipi. Naj tako v uvodu povem, da so na ministrstvu zagotovo dosegli uspeh, napredek, neko zgodbo po dolgem času na podlagi soglasja pripeljali v parlament. In, ker se radi sklicujemo na nacionalni interes, potem je zagotovo nacionalni interes to, da državljani in državljanke Slovenije jemo dobro, kvalitetno, doma predelano hrano. Prepričan sem, da nas bo velika večina v tej dvorani, ki bomo ta interes v osnutku zakona prepoznali. Danes je seveda promocija slovenskih kmetijskih pridelkov razdrobljena, nesistematična, zato nas seveda veseli dejstvo, da bomo po več kot desetletju prizadevanj tudi v Sloveniji dobili prepotreben zakon, ki bo urejal predvsem pa finančno omogočal splošno generično promocijo kmetijskih in živilskih proizvodov ter tudi promocijo shem kakovosti pa prostovoljnih označb in pa zaščitenih proizvodov. Za zgodovino je treba povedati, da gre za tretji poizkus zakonske ureditve, v katerem pa je Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano doseglo minimalno soglasje med vsemi dejavniki v kmetijstvu in živilskopredelovalni industriji. To je tisti napredek,tista pot in pa tista vrata, ki nas vodijo naprej. To soglasje je namreč nujen pogoj, da lahko zakonske rešitve, predvsem tiste v zvezi s financiranem, zaživijo tudi v praksi in dajejo rezultate. Zato v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije še enkrat s tega mesta, izrekamo vse priznanje vsem, ki so uspeli preseči svoje pomisleke, spoznali pozitivne posledice takšne promocije, tudi za njih same, in pa seveda s svojim ravnanjem omogočili doseganje tega soglasja. Na drugi strani pa je treba povedati, spoštovane državljanke in državljani, da z zakonom žal že močno zamujamo. Razdrobljena slovenska kmetijska proizvodnja in pa relativno, po obsegu, skromna, a pomembna slovenska živilskopredelovalna industrija bi si takšno promocijo v pogojih odprtega trga, konkurence s pomembnimi največjimi evropskimi živilsko predelovalnimi podjetji potrebovala in pa zaslužila že preden smo Slovenke in Slovenci sploh stopili v Evropsko unijo. Kakorkoli že, zakon bomo očitno v kratkem dobili in to pozdravljamo, soglašamo, prispevali bomo tudi glasove in z njim moramo izboljšati predvsem informiranost domačih potrošnikov, o pridelavi in pa predelavi hrane ter pa seveda o vsem, kar je povezano s kakovostjo, varnostjo, posebnimi lastnostmi prehranjevalnih koristih slovenskih kmetijskih in pa živilskih proizvodov. Seveda se uspeha ne dosega čez noč, to bomo dosegli postopno. Ocene so, da lahko da zakon rezultate tam nekje v treh, štirih letih. Pomembno se mi pa zdi izpostaviti tudi to, da za primarne proizvajalce, torej kmete, ki bodo skupaj s predelovalnimi podjetji zavezanci za prispevek posameznemu sektorju, pa je pomembnejša promocija shem kakovosti za razliko od generične promocije ter pa seveda tudi prostovoljnih označb. kajti tudi na tak način bomo promovirali zaščitene proizvode, če bo njihova proizvodnja le dosegla določen obseg. Zato v Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije tudi razumemo njihovo manjše razumevanje potrebe po generični promociji in njihove pomisleke okoli nje. Po drugi strani pa razumemo tudi pomemben del slovenskih proizvajalcev hrane, ki želijo promovirati splošne lastnosti dobre in pa zdrave hrane. Zato pozdravljamo tudi eno izmed temeljnih usmeritev zakona, da se tri četrtine promocije nameni promociji shem kakovosti ter prostovoljnih označb kot tudi na takšen način zaščitenih proizvodov, torej promociji slovenskih kmetijskih in živilskih proizvodov, seveda brez izpostavljanja posameznih blagovnih znamk oziroma proizvajalcev . V Liberalni demokraciji želimo zakonu uspešno implementacijo, izvajalcu promocije pa čim več kreativnosti pri njenem izvajanju. Takšne dobre, konstruktivne predloge in pa zakonske rešitve seveda podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Andrej Magajna bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prosim.
Lepo pozdravljeni! Zakon o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov bova vsaj dva poslanca nepovezanih podprla, kolega Vili Rezman pa bo obrazložil svoje zadržke do tega zakona. Izraženo je bilo mnenje, da bi bil to neke vrste protekcionizem, s čimer pa se s kolegom Žnidaršičem ne strinjava. Menimo, da je zakon o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov po svoje neke vrste nujni ukrep, ki bo morda posredno le zajezil poplavo nizkocenovnih produktov, ki šibijo police naših trgovin in stojnic z uvozom produktov, ki ne samo, da so cenovno nizkocenovni, so tudi sporni glede kakovosti in vseh kriterijev, ki jih potrošnik želi. Že z označbami, ustreznimi transparentnimi označbami, brez tega zakona, bi morda marsikaterega kupca odvrnili od nakupa nizkocenovnih produktov iz tujine. Nacionalna shema kakovosti bo prinesla določene rezultate, zato podpiramo ta zakon. Sporna pa je in vprašljiva – ali kot rečemo diskutabilna – sama shema. Optimalni procenti glede deležnikov, ali je 50 % države premalo ali preveč, kaj je delež primarnih proizvajalcev, predelovalcev in tako dalje. Čas bo pokazal, morda čez nekaj let, ali smo naredili pravi presek in prerez in prave odstotke. Daleč smo od obdobja, ko smo reševali produkte "made in Jugoslavija", če lahko tako rečem, posredno Slovenija z zaščitnimi carinami. Z vstopom v Evropsko unijo smo sprejeli doktrino svobodnega trga, prostega blaga in storitev. Tudi proizvodnja hrane je podvržena tem zakonom. Žal pa ta svobodni trg ne deluje tako optimalno, kot smo si morda predstavljali. Veliko produktov storitev, posebno na področju živilske predelovalne industrije, je rezultat dumping cen, cen, ki nastajajo v okoljih, ki niso primerljive. Morda bo čez leta prišel spet čas, ko bomo razmišljali o neki vrsti, če ne slovenskem pa vsaj evropskem protekcionizmu. To so za enkrat še razmišljanja, vendar poplava nizkocenovnih produktov resno ogroža slovensko nacionalno samobitnost. Če bo ta zakon vsaj posredno prispeval k temu, da bomo izboljšali položaj naših pridelovalcev, ga bomo z veseljem tudi naprej podpirali.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 28. februarja 2011. V razpravo dajem najprej 3. člen ter dva amandmaja poslanskih skupin koalicije in amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Želi kdo razpravljati? Ne vidim roke. Odpiram prijavo. Gospod Kampuš, izvolite, imate besedo.
Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Seveda bom koalicijske amandmaje podprl. Res pa je, da je treba k tej zadevi reči, da je ta promocija, ki jo imamo danes na mizi, prihaja v Slovenijo zadnji čas. Fino je to, če poskušam malo preveriti naše sosednje države – jaz seveda mejim na Avstrijo –, že nekaj časa, že nekaj desetletij so tam te zadeve urejene in na vseh področjih, ne samo na prehranjevalnem področju, gre tudi za različne druge promocije, kot so promocija vin in drugih doma narejenih izdelkov, ki se tičejo prehrane. Posebej me veseli to, da danes lahko ugotavljamo, da je zakon pripravljen tako, da izgleda transparentno, torej gre za javne razpise, gre za to, da k temu prispeva naša država in vsi drugi akterji, ki imajo kaj reči k tej kmetijski politiki. Vesel sem tudi tega, da pri tem sodelujejo ali pa imamo soglasje vseh zborničnih organizacij ter drugih organizacij, ki nasploh zastopajo tiste, ki se ukvarjajo s kmetijsko politiko. Namen pa je zavestno zgraditi javno mišljenje, kaj pomeni naša domača prehrana in kaj pomeni tisto, kar mi sami pridelamo. Je pa res, da se je ob tem mogoče malo ozreti nazaj ali na drugo stran. Torej, moji kolegi so razpravljali kar vehementno, predvsem tisti iz opozicije, o potrebnosti tega zakona, ki prinaša boljšo promocijo ter prepoznavnost kmetijskih izdelkov in tako naprej. Jaz se jim pridružujem, da je pomembno spoznanje o zdravi, doma pridelani hrani, še posebej v Sloveniji. Je pa res, kot je bilo zaslediti iz razprave, da je ta zakon na mizi pri nas v Sloveniji že desetletja, in seveda se je na podlagi tega treba tudi vprašati, zakaj pa komaj zdaj, pod to vlado, pod tem ministrom mag. Dejanom Židanom in njegovo ekipo. Kakšna je eventualna povzročena škoda kmetijski proizvodnji, s tem cincanjem, ki je bilo prisotno. Nekateri bodo morali kar malo pobrskati po svoji odgovornosti – tisti, ki so bili odgovorni za to kmetijsko politiko – in jaz mislim, da je že dalj časa jasno, da je ta zakon upravičen in potreben. Zato tudi pričakujem, da bo dobil vsestransko podporo. Hvala.
Hvala. Gospod Ziherl, izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav gospodu ministru z ekipo, kolegicam in kolegom! Vsekakor se strinjam, da je treba amandmaje podpreti, saj imajo v bistvu bolj redakcijsko naravo, ker naštevajo nekatere stvari, ki jih je zakonodajalec pozabil omeniti v predlogu zakona, in smo na Odboru za kmetijstvo to tudi dopolnili. Zakon je, kot so že kolegi omenili, končno zagledal luč sveta. Po mnenju nekaterih prepozno, vendar po mojem mnenju pa ta zakon ni edini, ki bi oživil oziroma popravil kritično stanje na področju kmetijstva. Vsekakor kmetijstvo dušijo cenovna nesorazmerja, gospod minister je sicer že predstavil nekaj predlogov za poštene odnose v verigi od vil do vilic, torej od proizvajalca do potrošnika, vendar se močno bojim, da se ne bo kje na sredi poti ustavilo, kajti pri tem morajo sodelovati še druga ministrstva. Krizno stanje je v slovenskem kmetijstvu, kjer dosegamo na večini področij samo še 30 % samooskrbo, na nekaterih področjih imamo klavrno bilanco, recimo, pri mleku smo fizično neto izvozniki, cenovno pa smo neto uvozniki, nad tem podatkom se moramo resno zamisliti, torej izvažamo mleko, več ga izvozimo kot uvozimo, tisto, kar pa uvozimo, pa je bistveno dražje in je finančni učinek negativen. Nek razviden znak, da je izdelek slovenski, da je promoviran po slovenski promocijski shemi, ni zadosti. Če pa se bo na njem gradila cena in bo hotel pri tem izdelku zaslužiti vsak, ki se ga bo dotaknil, torej v celi verigi, bosta končni žrtvi takih odnosov potrošnik in proizvajalec. Ne gre pozabiti, da so ob zadnjem velikem dvigu cen hrane, ki so posledica naravnih katastrof pri glavnih proizvajalcih žit, posledično dražji kruh in krmila, da so se zgodila na slovenskem trgu zopet neka nova destimulacijska cenovna nesorazmerja, torej krmila, goriva, zaščitna sredstva so se podražila, odkupne cene, recimo, na področju prireje svinjskega mesa so šle za 18 % dol, odkupne cene, torej za nas uboge kupce, pa 10 % gor. Kdo ima tukaj prelačna usta, prevelike oči, naj raziščejo strokovne službe ministrstva. Ko se je hrana v svetu dražila za nek X procent, se je pri nas podražila še za X plus 13. To pomeni, da je še cel kup drugih nepravilnosti, ki se dogajajo v tej prehranski verigi. Vse te nepravilnosti bodo izničile efekt enega ukrepa, ki se mu reče "promocija živil slovenskega porekla". Ne moremo mimo tega, da so v Sloveniji odkupne cene mleka nižje 5 centov glede na primerljive sosednje države. In na koncu bi morda dodal še to, kupci bodo uporabili logiko in bodo šli, kupovali bodo z glavo in nogami, ne na osnovi reklam, ki nam jih veliki trgovski centri vsiljujejo, vsiljujejo nam jedilnik, nas vedno bombardirajo nekje v podzavesti, da je treba kupiti točno tisto in tisto. Čeprav bi lahko tudi inšpektorji ugotovili, da to ni vedno najboljše in bi morda še kakšen drug predpis s področja kakovosti, ko bi, recimo, uvedli neko lestvico, koliko je živilo staro, toliko mu pade cena. Primer, zelo propagirana prodaja svinjskega mesa s poreklom iz Avstrije, ki se mu že na fizični izgled vidi, to bi lahko tudi inšpektor brez velikih izkušenj ugotovil, da je bilo večkrat prepakirano in je staro in se prodaja skoraj po enaki ceni kot sveže meso. Tukaj nimam nič proti, če se to daje na trg, če službe ugotovijo, da je to meso še vedno zdravo, vendar naj mu ustrezno pade cena. Ker drugače v bistvu rešujemo avstrijsko kmetijstvo, na račun, bi se grdo izrazil, natega domačih kupcev. Teh zgodb, teh odnosov kupec-prodajalec je še več in če bomo s tem zakonom pomagali pri prestavitvi vsaj ene stopnice v izboljšanju stanja slovenskega kmetijstva, kjer je treba zaščititi položaj kmeta, da bo sploh še hotel pridelovati v takih slabih razmerah, in kupca, da ne bo zopet prišlo do tega, kar nekateri že najavljajo, da se splača že spet po čisto vsako stvar v Italijo in Avstrijo. Če ne bomo naredili še ostalih korakov, potem bo sam zakon izzvenel v prazno. Vsekakor podpiram namene ministra, da s tem in nekaterimi drugimi ukrepi, ki jih še pripravlja, da bo imel srečno roko, da jih bo speljal skozi postopek in da bo našel posluh pri drugih ministrstvih, sam se bojim, da bo imel zelo težko delo, vsaj glede na včerajšnje izkušnje, ko sem njegovi kolegici postavil poslansko vprašanje, iz katerega ni bilo razvidno, ali je to vprašanje za gospoda Židana ali za gospodarsko ministrico, je tako, verjetno na palec, preusmerila vprašanje na gospoda ministra. Jaz pa vztrajam, da mi ona odgovori, ker se zavajanje kupcev ni zgodilo s strani ministra, pač pa s strani trgovine, ki ne spada na področje gospoda ministra. In dokler ne bo tam reda, bo naše kmetijsko ogroženo. Potem bomo zastonj pripravljali široke razprave o zaraščanju podeželja, o slabi samooskrbi, o slabi kakovosti hrane, o slabih prehranskih navadah in bomo v bistvu sprejemali sicer dobronamerne zakone s figo v žepu in bo končni rezultat enak ničli. Torej, podpora zakonu in podpora amandmaju.
Hvala. Gospod Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Amandmaji k 3. členu govorijo o tem, da se dodaja v shemo promocije tudi rejce divjadi v oborah. To je ena od tem, ki smo jih zaznali na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ko smo obravnavali ta zakon, zato je tudi oblikovan amandma. Tako da res lahko govorimo o vseh, ki sodelujejo v celotni prehranski verigi, da bodo udeleženi pri promociji svojih proizvodov in nenazadnje s tem tudi, po mojem mnenju, še bolj zavezani k še kvalitetnejšim pridelkom. Dejstvo je, da je Slovenija izjemno gozdnata država, da je glede na Evropsko unijo nadpovprečno veliko gozdov. In prav je, da tudi ta del slovenskega prostora poskušamo tržiti skozi divjad, ki se jo sicer goji v oborah. Hkrati pa je to tudi ena od dejavnosti, ki jih je mogoče izvajati v odročnejših krajih, na podeželju, v krajih, kjer je manj možnosti za kvalitetno kmetijsko proizvodnjo. Je pa to zaradi naravnih danosti možnost, ki jo v veliki meri ljudje poskušajo tudi izkoristiti za svoje preživetje in eksistenco na takih območjih. Mislim, da ta amandma še izboljšuje besedilo zakona, ki je že sicer dobilo izjemno široko podporo tudi danes v razpravi v parlamentu. Hkrati pa naj povem, da bom podprl tudi amandma, ki povzema razpravo na Odboru za kmetijstvo, ki se nanaša na to, da se med reprezentativne zastopnike vključi tudi gospodarska interesna združenja. Namreč, živilskopredelovalna podjetja so velikokrat organizirana tudi v gospodarskih interesnih združenjih, in prav je, da v ta cikel promocije vključimo prav vse deležnike. Pri tem igrajo nevladne organizacije izjemno pomembno vlogo. Tako da s tem še širimo nabor tudi nevladnih organizacij, ki sodelujejo pri promociji kmetijskih in živilskih proizvodov, in na ta način še izboljšujemo vsebino samega zakona. Tako da bom podprl oba amandmaja, pravzaprav so trije amandmaji, dva sta identična, tako Ljudske stranke kot koalicije, ker mislim, da resnično izboljšujejo besedilo 3. člena in tudi vsebino zakona. Hvala.
Hvala. Ker je še interes, ponovno odpiram prijave za razpravo o 3. členu in amandmajih k temu členu. Gospod Brulc, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Seveda bom podprl amandma, ki v to zakonodajo vključuje tudi divjad in vse tisto, kar je vezano na gojenje divjadi v oborah. Mogoče bo v nadaljevanju treba pomisliti tudi na ribogojnice, školjčišča in to, kar imamo v Sloveniji. Brez problema bom pa podprl tudi amandma Slovenske ljudske stranke, ki govori o gospodarskem interesnem združenju, ki mora biti prav tako prisotno v tem zakonu. Bilo je kar nekaj govora o zadevah, ki ne sodijo v ta zakon, ki govori o promociji kmetijskih in živilski proizvodov, vendar se moramo zavedati, da bomo morali tudi na ozaveščanju in v vzgoji veliko narediti, da bo v tej družbi ta promocija imela neko vrednost. Mislim, da je tukaj področje osnovnošolskega izobraževanja in tako dalje, kar se vedno najbolj pokaže, ko otroke naučimo, da je treba papir vreči v koš, potem ga morajo tudi starši vreči v koš. In ko bo otrok znal v trgovini odčitati oznako proizvoda, ki je dobre kvalitete, in ta oznaka – o tem bo verjetno treba še razpravljali, mora biti vidna ali pa še bolj vidna tista oznaka, ki bi označevala proizvod, ki ima neke zadeve, neke sestavine, ki škodijo zdravju –, če bo to res vidno, ampak ne z majhnimi, majhnimi črkami napisano na etiketi, potem bomo dosegli tudi to, da nas ne bodo velike tuje trgovske verige posiljevale z izdelki, ki so "dobri za Slovenijo" ali pa, bom gredo rekel, "za Balkan". Pa da ne bo izpadlo smešno, ženske so kupovale parfume neke znamke v Sloveniji ali takrat še v Jugoslaviji, če so enako znamko kupile v tujini, je bila kvaliteta neprimerljivo boljša. In zdaj bom rekel, kupite konzervo Rio Mare v Sloveniji in kupite konzervo Rio Mare v Italiji ali pa oljčno olje, pa boste videli, kakšne so razlike v kvaliteti, ne pa tudi v ceni. Mi ne moremo trditi, da je najcenejše vedno najboljše. Vsak si ne more privoščiti drage hrane, jaz tudi to razumem. Ampak, da bomo uživali strup?! Veste, kaj je bilo v Italiji z oljčnim oljem, naftne derivate so mešali v olje, pa je bilo poceni in so ga kupovali tudi naši državljani. Tako da veliko stavim in čestitka Ministrstvu za kmetijstvo, da je končno ta zakon spravila v parlament. Jaz mislim, če nima kdo fige v žepu, bo ta zakon tudi sprejet. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bogovič, izvolite.
Lep pozdrav še enkrat! K 3. členu so vloženi trije amandmaji, s tem, da lahko mirno rečemo, da gre za dva amandmaja, kajti amandma, ki ga je vložila Slovenska ljudska stranka, je identičen z amandmajem, ki ga je vložila koalicija v tistem delu, kjer se nanašamo na to, da med reprezentativne interesne zastopnike v promocijo vključimo tudi gospodarska interesna združenja. Na odboru smo se podrobno s tem seznanili in bili enotnega mnenja, da je prav, da se takšna gospodarska združenja, kot je interesno združenje za meso, mleko, vino, je tudi povezano, in še sadje in številna druga, da je prav, da sodelujejo, kajti le-ta so tista, ki so že tudi v preteklih letih naredile kar veliko na tem, da se je za promocijo in tudi za uveljavitev slovenskih izdelkov, pridelkov, proizvodov v preteklosti veliko naredilo. V Slovenski ljudski stranki bomo podprli tudi ta amandma k temu členu, ki se nanaša na uvrstitev divjadi v tiste sektorje, za katere se tudi opravi promocija po tem zakonu. Vidimo, da je teh pridelkov oziroma mesa v slovenskem prostoru že kar blizu tisoč ton, zato je najbrž tudi pravilna ocena, da je kritična masa že tako velika, da je dejansko vredno na teh izdelkih, ki tudi na marsikateri kmetiji, ki ima sicer otežene pogoje za delovanje, pomeni dodaten vir prihodkov. Sicer pa tudi sam ocenjujem, da je v slovenskem prostoru dober ta trend, ki mislim, da se v zadnjih dveh, treh letih uveljavlja, da se je iz tistega pristopa, včasih bi lahko dejal, mogoče malce preveč liberalnega na področju kmetijstva, hrane, le pričelo to zavedanje, da je treba v domači državi imeti iz strateškega vidika dovolj veliko proizvodnjo hrane, da je treba to hrano imeti tudi na številnih področjih, se pravi, da mora biti samooskrba na več področjih na višjem nivoju, kakor je danes, in da je del te podpore k temu zavedanju tudi ta zakon o promociji v kmetijstvu. Kot je bilo že danes izrečeno, je v kmetijstvu v preteklosti marsikaj narejenega prav, strinjam se tudi, da marsikaj narejenega narobe, vendar pa se je v osnovnih dosežkih, ko smo v začetku tega stoletja z uspešno uvedbo sistema, tudi spodbud za kmetijstvo, ki so danes prenesene v ukrepe kmetijske politike, da se je v bistvu Slovenija takrat zavedala, da je treba zagotoviti sredstva za delovanje kmetijstva, da je treba tudi v proračunu najti dovolj sredstev in da gre, predvsem v mandatu od 1996 do 2004, za eno zelo dobro uveljavitev teh ukrepov. Da se je pa v zadnjih letih na področju konkurenčnosti slovenskega kmetijstva marsikaj zgodilo, je tudi res in zagotovo je treba na področju promocije marsikaj postoriti. Sam še enkrat potrjujem to, kar sem že dejal prej v stališču, da mislim, da mislim, da je narejen velik korak, da so se deležniki uspeli med seboj dogovoriti, in upam, da bo tudi pri samem tem delu srečna roka pri izboru tistega nosilca te promocije, ki ga bo ministrstvo izbralo na javnem natečaju, in da upam, da bo tako tvorno sodelovanje deležnikov ministrstva tudi kasneje s tem izvajalcem, ki bo to promocijo opravljal. S stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke dajemo podporo k določilom in amandmajem k 3. členu.
Hvala. K besedi se je javil tudi gospod Jelinčič. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Amandma je pameten in smiseln, če človek podpira kompletni zakon, kompletni zakon je pa slab. Konec koncev to, da bo 50 % finančnih sredstev nosila država in 50 % tisti, ki pridelujejo hrano, ne predelujejo hrano, je navadna svinjarija. Dejstvo je, da bi morali obremeniti tistega, ki največ služi na pridelovanju hrane, to se pravi trgovce. Ampak ne, mi bomo udarili kmeta. In vsi se strinjajo s tem, da se udari kmeta. Fino. Človek bi pričakoval več pameti tukaj v Državnemu zboru. Res! Ampak ne, glavno je, da se nekaj naredi, in potem bomo šli naprej. Trgovci ne bodo, zopet ne bodo obremenjeni, obremenjeni bodo kmetovalci, obremenjeni bodo tisti, ki delajo, ki najmanj zaslužijo, ampak bodo najbolj obremenjeni. Konec koncev je dejstvo, da najboljša promocija dobra kvaliteta, ampak z dodatnimi obremenitvami, s finančnimi, ne bomo dosegali dobre kvalitete, še posebej pa ne, če se bomo metali in prikazovali, da, recimo, izdelujemo oljčno olje. Edini na svetu izdelujemo oljčno olje, kajti oljka je drevo, oliva je plod. Preša se oliva ne pa oljka. Na farmacevtski fakulteti vsak, ki bi rekel, da imamo oljčno olje, takoj pogrne in ne naredi izpita in je konec. Ampak pri nas prešamo drevesa. Zdaj bomo imeli tudi ne več jabolčni kis, ampak jablanin kis. In to je res fino, krasno. Imejmo in delajmo promocijo iz tega, česar nihče na svetu nima. Naredimo nekaj novega in bomo res inventivni in pravi. Konec koncev, zakaj ne bi raje investirali v akcijo kupujmo slovensko, naredimo dobro hrano, zakaj ne tega. Domača hrana je cenejša in mora biti cenejša, zdaj jo bomo obremenili še z dodatnimi stroški, da bomo delali promocijo. Kje bomo delali promocijo? V Južni Koreji, kamor bo Pahor pritaknil Slovenijo v hrvaški paviljon in bo 30 % slovenskega, 70 % bo hrvaškega? Je vprašljivo, če bo sploh vihrala slovenska zastava tam, kajti konec koncev je ne dolgo tega, morda pol meseca ali malo več, bilo v Izraelu nekaj podobnega. Promocija hrvaško-slovenskega turizma. Skupaj smo imeli štant, vse so imeli v rokah Hrvati, tam nekje za vogalom sta bila dva slovenska prospekta. Bravo, gospod Pahor, tako se dela. Družimo se nazaj s Hrvati, skočimo skupaj. Hrvaška hrana in slovenska hrana. Slovenske ne bo, hrvaška bo promovirana, verjetno za slovenski denar. Tako delamo v tej naši državi. Uničujemo, kar je slovenskega, in delamo promocijo za vse kaj drugega. Da bi se pa ministrstvo usedlo in napisalo spisek določenih jedi, ki so dejansko samo slovenske, in iz tega delali promocijo, ne, tega pa ne. Če bo kdo delal promocijo, jo bodo delali kmetje, sami od sebe. Nič ne naredimo, spoštovana gospoda! Če se da kaj sesuti, sesujemo. Če se da kaj narediti, zagotovo bomo naredili tako, da se ne bo moglo nič narediti. To so zadeve, ki jih enostavno ne moremo jih sprejeti. Na tak način se ne dela. Na tak način v bistvu delajo vsi tisti, ki so proti temu, da bi slovenska hrana dobila svoje mesto. Svoje mesto dobi določen proizvod na ta način, da je ekskluziven, da je dober, da je redek in da je nekaj posebnega. Ne, mi tega nočemo. Mi bomo delali neko posplošenje nekega čudnega, kmete bomo tolkli in tako naprej. Lepo vas prosim! Država stiska na vsakem področju. A še tu bomo tiste uboge kmete, ki že tako nimajo nobenega profita od tiste hrane, ki jo pridelujejo? Zakaj pa se tako niža pridelovanje hrane v Sloveniji? Zaradi tega, ker ni stimulacij. A sedaj bomo pa še, če bo hotel en eno tünko v Prekmurju prodati, ga bomo še opili, da bo moral še za promocijo dati določen denar, da bomo sploh rekli, da je tünka, v kolikor se ne bodo Madžari prej spomnili, pa bodo oni to registrirali, pa bomo mi zopet ne bomo smeli uporabljati tega imena, tako kot ne smemo uporabljati, recimo, imena tokaj ali kaj podobnega. Takih zadev je kolikor hočete. Pa da registrirajo sosednje države tudi kranjsko klobaso, konec koncev, pa potico in tako naprej. V Italiji imate potico. Ni problem. In jo prodajajo veselo. Edino, kar je uspelo, nam je uspelo, da smo Makedoncem ukradli ajvar. Hm, zelo pomembna slovenska jed – ajvar. Ampak vsaj to je nekemu uspelo, ampak to ni uspelo Ministrstvu za kmetijstvo, to je uspelo privatnemu proizvajalcu, ki je bil dovolj pameten, da je to naredil. S takim zakonom, oprostite, ne bomo nikamor prišli. Ne bomo nikamor prišli in ne bomo ničesar naredili, pa lahko vtaknemo notri vse skupaj, ampak izhodišče je napačno. Izhodišče je popolnoma napačno. Če hočemo nekaj narediti, ne pojdimo na način, da je treba najprej udariti po žepu tistega, ki dela. Saj se da marsikje drugje potegniti. Saj imamo neke industrijske obrate, če jih še imamo, mogoče jih zdaj ni več, so že prodani, razsuti ali pa sprivatizirani do te mere, da ni več nič v slovenskih rokah. Na tak način, oprostite, ne bomo prišli daleč. In jaz mislim, da če bi se ministrstvo malo podrobneje pozabavalo z vsem tem, kar so imeli za povedati Zadružna zveza Slovenije, Zbornica kmetijskih in živilskih podjetij Slovenije, Sindikat kmetov Slovenije, Združenje družinskih vinogradnikov vinarjev Slovenije, Čebelarska zveza Slovenije, Vinska družba Slovenije, da ne bi našteval niti privatnikov, potem bi bilo kaj drugače, ampak ne, to ni pomembno. Koalicija bo to sprejela, ploskali bodo vsi. Potem pa naj naslednja vlada rešuje vse to, ko bo potonilo vse skupaj. Mislim, da so izhodišča napačna, slaba in edini, ki bo ploskal, bo Pahor v Južni Koreji, ko mu bo Kosorjeva planila okoli vratu in bo rekla: "Jao, što je bio dobar onaj kulen, što si ga ti..." Saj ne vem, kako gre naprej, ampak nekako tako, delal za njega reklamo v slovenskem jeziku. Hvala lepa.
Hvala. K besedi se je javil gospod minister. Izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite samo kakšno informacijo. Kakor je gospod Jelinčič povedal, napačna izhodišča so samo v primeru, če napačno promovirate slovensko hrano. Jaz verjamem, gospod Jelinčič, da slovensko hrano ni napačno promovirati in da bo imel od tega vso korist tudi slovenski prehranski prostor. Tisto, kar je treba povedati, ali imamo spisek slovenske hrane, seveda jo imamo. Zadosti je iti na spletno stran slovenskega ministrstva za prehrano, ki je odgovorno. Ali je promocija slovenske hrane strošek? To je investicija. Kakor sem že danes povedal, slovenski in evropski proračun v slovensko hrano letno investira 460 milijonov. Boste razumeli, da je investicije v vrednosti 4 ali 5 milijonov najbolj želena investicija, ki se bo tej slovenski hrani najbolj bogato poplačala. In potem, kar je treba povedati, to je zakon, ki promovira hrano v Sloveniji, to je zakon, ki ne more promovirati slovenske hrane v Avstriji, v Nemčiji, v Tajvanu ali pa na katerem drugem planetu. To verjetno tisti, ki ste prebrali zakon, tudi razumete. Ali smo usklajeni s slovenskimi nevladnimi organizacijami ali ne. Preden se govori na pamet, bi bilo mogoče dobro njih prav vprašati. Hvala.
Hvala. Ja, še je želja po razpravi, zato odpiram prijavo. Gospod Sajovic, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Slišali smo eno zanimivo razpravo. človek bi le dodal, da "kdor ponižuje, se sam podlaga tujčevi peti". Za 5 minut populizma je bilo vredno pljunit na slovenskega kmeta in pa na slovensko kmetijstvo, ravno nasprotno in to v luči nekoga, ki bi naj zagovarjal slovenske interese. Kajti, če sami tega ne razumemo in ne spoštujemo, potem se nam slabo piše. Smo pri tretjem amandmaju. Prvi del se nanaša na divjad in pa divjačino. Pravilno in potrebno. Prav tako podpiram tudi naslednji amandma, vladni ali od ljudske stranke, oba gresta v isto, pravo smer. Slovenija nikdar in nikoli na področju pridelave hrane ne more biti konkurenčna po količini, zagotovo pa po kvaliteti. Zato je simbolno prav, da v zakon in v promocijo uvrstimo tudi področja, ki so količinsko manjša, vendar pa še kako pomembna. Od tistih nekaj 10 tisoč kmetij, ki jih še imamo in ki mislimo resno, je pomembna prav vsaka in vsaka dejavnost, s katero se ukvarja in omogoča preživetje. Moramo pa nekaj povedati, da je seveda pri tej zgodbi še kako pomembna tudi cena. Če bomo gledali samo na ceno, ne pa kvaliteto, potem se nam kaj slabo piše. Pred kakšnim tednom sem gledal film Mi hranimo svet, res zanimiva poučna dokumentarna oddaja. Tam recimo eden od ribičev reče: "Te ribe so pa za prodati, niso pa za jest." V to smer gre ta zgodba, za slovensko hrano to zagotovo ne drži. V trgovinah multinacionalnih družb po Sloveniji imamo zdaj kopico sadja in kopico zelenjave, ki je zagotovo zrasla v pokrajini, recimo, v Španiji, na jugu, imamo eno samo mesto, ki ima 25 tisoč hektarjev rastlinjakov, ampak ta zelenjava, ki zraste tam, vam povem barvo, rdečo, rumeno in zeleno ima tako perfektno, ampak ta zelenjava ne rabi in nima, niti ne pesti zemlje, je ne rabi. Tam je zgodba steklene volne, potem pa seveda hranilne raztopine, ugodne klime in pa temperature in še česa. Za slovensko hrano to ne drži. Zato je pri tem zakonu pomembno tisto, kar so kritiki, na moje veselje zelo redki, spregledali – da smo dosegli soglasje. Soglasje med pridelovalci, predelovalci, vladnimi in nevladnimi organizacijami in pa tudi državo. Veste, na kmetih ljudje razumejo, da če hočeš kvalitetno žeti, je treba tudi dobro sejati in, da seme nekaj stane. To na podeželju razumejo vsi in zato tudi za setev ni problem dati kakšnega evra, če bodo le rezultati dobri in skupni. Zato bi tu želel ob konkretnih rešitvah opozoriti na pozornost, ki jo moramo dati institucionalni ureditvi, po kateri bo za načrtovanje in izvajanje promocije izbran izvajalec strokovnih nalog. Hudo pomembno in potrebno je, da bo ta kvaliteten, s srcem pri stvari in da bo za svoje ravnanje vrhunsko usposobljen. Nekateri so govorili o puljenju denarja iz ne vem kakšnih žepov, vse to je v primerjavi s tistim, kar vlagajo v promocijo hrane na slovenskem tržišču multinacionalke, pravi drobiž. Nekdo od mojih sodelavcev je v tem tednu spremljal interval med 7. in 8. uro zvečer. Ena od svetovnih multinacionalk mlečnih proizvodov je imela v tem času z različnimi proizvodi zakupljenih skoraj 10 minut. In to svetovno podjetje za promocijo na slovenskem trgu namenja med 5 in 7 milijonov evrov, torej precej več, kot mi ta trenutek zagotavljamo s tem zakonom, pa nam žal še ni vsem povšeči. Ponovil pa bom nekaj, kar sem ponovil najbrž že 10-krat pa bom še enkrat – dobra in kvalitetna hrana ne more biti ne poceni, ne more biti ne zastonj, zagotovo pa s svojo kvaliteto ceno opravičuje. In da ponovim tisto, če stane eno pivo na eni ali drugi strani parlamenta toliko, kot na podeželju liter mleka, 10 jajc in kilogram krompirja skupaj, potem je s cenovnimi proporci v tej državi zagotovo nekaj narobe. Kdo pa to lahko spremeni? V prvi vrsti kupec, potrošnik, ki mora prepoznati kvaliteto. In za to pri slovenski hrani gre.
Hvala. Besedo ima gospa Pečan, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kot so že moji kolegi povedali, tudi sama podpiram prvi amandma, ki širi področje promocije tudi na ožje področje divjačine in obor z jelenjadjo, divjadjo. Istočasno pa se mi zdi pomembno, da sodelujejo v okviru promocije tudi gospodarska interesna združenja. Konec koncev je združenje zadrug oziroma društev nekaj podobnega, s tem da gre tukaj za civilno družbo, tam pa za gospodarsko dejavnost. Rada pa bi pojasnila, da se ne bi pozneje oglašala, glede poimenovanja posameznih pridelkov in izdelkov. To je reakcija na to, kar je govoril gospod Jelinčič, ki kot vse kaže, nima pojma, kakšen jezik, kakšna imena za posamezne kmetijske pridelke in izdelke v Sloveniji uporabljamo. Slovar slovenskega knjižnega jezika obravnava izraz "oljka" in "oliva" kot enakopraven. Tudi za drevo, čeprav v Sloveniji, jaz vsaj ne poznam človeka, ki kaj ve o oljkah, da reče drevesu oliva. Kvečjemu bi lahko bilo olivno drevo, kar pa je smešna povezava. Se pravi, govorimo lahko o oljki kot drevesu, oljki kot plodu, lahko tudi kot olivi, vendar zaradi tega, da se dela razlika, da naredimo razliko med slovenskim in italijanskim izrazom, ker Italijani rečejo "olio di oliva", oliva rečejo oljki, plodu, zaradi tega mi v Istri striktno in vedno uporabljamo, ki je zdaj v Sloveniji razen Brd glavni prostor za pridelavo oljčnega olja – mimogrede naj povem, da je slovensko oljčno olje odneslo že celo serijo zlatih medalj v Veroni, v Združenih državah Amerike, kjer se v Kaliforniji podeljujejo nagrade in tako naprej. Se pravi, če v Istri rečemo oljki oljka in ne oliva, potem seveda gospod Zmago Jelinčič Plemeniti kaže na to, da nima pojma o tem, kaj se v Sloveniji dogaja na področju kmetijstva, zlasti še ne mediteranskega kmetijstva. In še nekaj, če trdi, da bi na farmacevtski fakulteti – kolikor jaz vem, prav fakultete pri nas ni, ampak je nekaj v sestavi naravoslovne fakultete – zaradi tega študent na izpitu padel, potem mislim, da bi bilo treba temu profesorju reči, da naj gre na tečaj slovenskega knjižnega jezika.
Hvala Besedo ima gospa Potrata. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcema, poslanke in poslanci! Zahvaljujem se Bredi Pečan, da je iz kraja samega in iz osebne izkušnje razložila, da sta izraz oljčno olje in oljka slovenska izraza in da se v slovenskem jeziku po pravilu ravnamo, da prevzemamo tiste izraze, kot prve izraze, ki izhajajo iz okolja, kjer se ti izrazi uporabljajo. Oglasila sem se pa zaradi tega, ker hočem izreči podporo dvema amandmajema k 3. členu, ki je zamen ključnega pomena za ta zakon, ker je to 3. člen, ki razlaga pomen izrazov. Tudi to o gospodarskih interesnih združenjih je bilo že povedano, naj pa povem nekaj na splošno v zvezi s tem zakonom, ki je bil prej deležen tako kritične ocene. V Mariboru imamo Inštitut za certifikacijo integrirane in ekološke pridelave hrane. Podprla bom vsakega tistega ministra ali ministrico za kmetijstvo, ki bo skrbel za prehransko varnost v tej državi. Hrana postaja strateška surovina in če gledam s stališča družbenega interesa, se mi zdi skrb za zdravo hrano pomembna tudi zaradi učinkov, ki jih zdrava hrana ima na posameznika. Družba lahko kot celota zaradi tega v marsičem privarčuje. Seveda sem pa tudi zagovornica dobre hrane, tako kot minister. Tukaj pa se začenja težava, da zdrava hrana ni vedno tudi poceni hrana. Če so v gospodarskih interesnih združenjih ali drugih združenjih povezani pridelovalci integrirane ali pa ekološko pridelane hrane nenehno opozarjali, da je treba storiti več za promocijo in tudi kaj storiti za to, da bo tako pridelana hrana prišla v velike trgovske verige, sem, iz izkušnje lahko povem, pri najboljšem sosedu zasledila v Mariboru na trgovskih policah iz ekološke pridelave pridelano teletino in piščančje meso. Samo z žalostjo sem ugotovila, da si ga pri svoji plači jaz lahko privoščim, da si ga pa več kot polovica prebivalstva, ko bo cena pogledala, ne more privoščiti. Zato se mi zdi, da je promocija zdrave hrane samo prvi korak, drugi korak pa tudi iskanje možnosti, kako spodbuditi in kako omogočiti tudi nižjo ceno tako pridelane hrane, da bomo zagotovili varnost. Če poslušam vse te številne negativne izkušnje iz Nemčije, Španije, Italije, Grčije ali od koderkoli drugje, kjer vsake toliko časa izbruhne kakšen škandal zaradi nevarnih bolezni ali pa snovi v hrani, potem se mi zdi, da bi morali več storiti v resnici za to, da bi imeli doma pridelano hrano. Če pa bi že predelovali iz tujih surovin, bi pa poskrbeli, da bi bile tudi tiste surovine, sledljivost lahko zagotovimo, ustrezne kakovosti. Skratka, vse čestitke ministru za ta zakon. Hvala.
Hvala. Gospa Črnugelj, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Razumljivo je, da bom ta zakon podprla. Seveda je pa veliko razlogov, zakaj. Še toliko bolj, zaradi tega, ker dejansko smo ta zakon pričakovali kar dolgo časa, in zaradi tega, ker so tudi zahteve sedanjega časa, ko hrana postaja dejansko strateška surovina, toliko bolj kot sicer. Tega se znamo zavedati v Sloveniji. Jaz bi rada samo povedala, da ima Slovenija, recimo, podoben delež kmetijstva v bruto dodani vrednosti, v letu 2008 2,4 %, skupaj z gozdarstvom seveda in ribištvom, povprečje v EU je pa 1,7 %, medtem ko je pa delež zaposlenih precej večji v EU kot v Sloveniji. Promocija je za vsako dejavnost pomembna, zlasti pa za dejavnost, ki je dejansko na takšnem nivoju, kot je v Sloveniji. Mi imamo dobro hrano in s to hrano smo dejansko lahko nekako prisotni tudi na drugih trgih in ne samo v Sloveniji. Tega se moramo zavedati in tudi ponosno povedati. Ni dovolj, da o tem govorijo poslanke in poslanci, ampak morajo o tem na svoj način spregovoriti tudi tisti, ki se s promocijo ukvarjajo, ki so profesionalno za to izurjeni in znajo tudi te svoje izdelke tržiti v svetu. Vemo, kako in na kakšen način so prišle druge prehrambne industrije v Slovenijo, kakšen je delež na naših policah. Žal strahotno velik. Tudi delež vseh tistih, ki v medijih, promocij in marketingu delujejo, je ogromen in zavedamo se, koliko so dejansko tisti slovenski strokovnjaki, ki na tem področju delajo, na en način tudi ogroženi. Promocija je velika investicija in zato seveda je toliko bolj potrebna in mora biti strateška, mora biti načrtovana, mora biti zelo jasna in dobro koncipirana. Glede tega amandmaja, o katerem teče razprava, bi pa samo rekla, da je bila Slovenija že od nekdaj tudi zelo znana lovska država, delež lovskega turizma je bil dokaj velik, po tem smo bili znani tudi širom po svetu, tudi v Evropi. Hrana, divjačinska hrana, nekoč smo jo seveda v velikem deležu tudi izvažali, jaz upam in verjamem, da bo tudi ta segment na en način skozi to promocijo bolj promoviran, ker to je tudi delež tiste zdrave hrane, ki je. Na koncu moram še posebej povedati, Slovenija je znana po dobrem medu, po zelo izkušenih, izobraženih, kakovostnih čebelarjih in po zelo dobro nadzorovani mreži izdelovalcev medu. Jaz mislim, da je to ena niša, ki bi lahko bila v bodoče tudi ena promocijska točka. na tem segmentu bi lahko delali. Zakon bom z veseljem podprla in upam, da bo čim prej začel funkcionirati mehanizem delovanja zakona. Seveda pa ni idealen in naslednje leto bomo verjetno pričakali tudi kakšno pametno dopolnitev. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 3. členu in amandmaju k temu členu? Ne. Potem zaključujem razpravo. Prehajamo na 8. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Bogovič, izvolite.
8. člen govori o tem, kakšen naj bo delež, ki ga za promocijo v kmetijstvu zagotavlja država. V Slovenski ljudski stranki smo stališča, da takšno določilo, kot je sedaj zapisano, da država zagotavlja največ 50 %, je problematično iz dveh zornih kotov. Najprej ocenjujemo, da je za posamezne dovoljene ukrepe moč financirati tudi več kot 50 % in zato bo, če v zakon tako zapišemo, ostala ta omejitev tudi za čas, ko bo mogoče politična volja takšna, predvsem pa, ko bo proračun dopuščal, da se porabi več sredstev. Še bolj problematično pa je to, da ni v zakonu spodnje meje. S te ga razloga zelo težko stojimo na temu stališču, da je takšno določilo pravilno. V zakonu bi morala biti neka spodnja meja, da ne bo na koncu ostalo tako, da bodo proizvajalci hrane, predelovalni obrati zbirali ta sredstva, ministrstvo se bo pa počasi umaknilo. Vem, da lahko prihaja tudi do zagat s takšnimi določili, glede na to, da je pri kom lahko prisotna bojazen, da bi kmetje in živilskopredelovalna industrija zbrali preveč sredstev in bi bilo potem težko parirati s proračunom. Vendar mislim, da je stanje v tem sektorju takšno, da je enostavno ta bojazen malce manj verjetna in da je tista naša bojazen, da bi se počasi lahko tudi v proračunu sredstva zmanjšala, večja. Zato predlagamo, da je to določilo takšno, da ni delež države v tej promociji maksimiran s 50 %, temveč da bi bilo določeno, da je teh sredstev s strani države potrebnih minimalno 40 %. Zato tudi apeliramo na ostale poslanke in poslance, da ta amandma podprejo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Tudi sam bom podprl ta amandma, ki dejansko, če bo sprejet, nekako zavezuje, da bodo viri resnično zagotovljeni z vseh tistih postavk, ki so tudi v zakonu predvidene. Namreč, promocija se financira iz državnega proračuna, iz namenskih sredstev, ki se zbirajo v proračunu od nosilcev kmetijskih gospodarstev, lahko pa se financirajo tudi s prostovoljno zbranimi namenskimi sredstvi. Ta amandma govori predvsem o proračunskih sredstvih in o tem, da je jih je treba zagotoviti najmanj 40 %. Dosedanja dikcija v zakonu govori o tem, da se sofinancira iz proračuna do 50 %, kar pomeni, da je razpon lahko tudi od nič do 50 %. Če res želimo doseči učinek tega zakona, je ta amandma smiselno podpreti. Še posebej pa tudi zato, ker se namenska sredstva, ki se zbirajo od nosilcev kmetijskih gospodarstev, po tem zakonu tudi v celoti namenjajo za promocijo shem kakovosti in prostovoljnih označb. Tako da govoriti o tem, kar je prej bilo povedano s strani gospoda Jelinčiča, da je ta zakon škodljiv za kmete in tako naprej, zagotovo ne drži. Vsak evro, ki bo vložen prav za naše, domače izdelke, ki jih običajno želimo označiti predvsem preko shem kakovosti, bo v celoti namenjen za promocijo slovenskih izdelkov. In če želimo delovati v interesu slovenske proizvodnje hrane, potem je treba ta zakon podpreti. In prav je, če že vsi nosilci dejavnosti prispevajo nekaj k temu, da ima tudi proračun stalno obvezo, in sicer najmanj 40 % je tista, ki bo to tudi zagotavljal. Zato bom ta amandma podprl. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 8. členu in amandmaju k temu členu? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na 11. člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na 38.a člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo besedo? Gospod Bogovič, izvolite.
38.a člen je posvečen predvsem temu, da se v zakonu natančno precizira dinamiko za posamezna opravila, zato da se zakon tudi implementira, se pravi, da se začne s tem delom. Kot smo že na odboru razpravljali, smo pustili to zadevo na nek način odprto, zato je sedaj v teh prizadevanjih ministrstvu z Zakonodajno-pravno službo, kot vidim, uspelo določiti jasno dinamiko. Iz tega vidim, da je za implementacijo celotnega zakona potrebno slabo leto, da pride po sprejetju zakona na koncu tudi do vseh podzakonskih aktov, izbora izvajalcev in programa. In mislim, da je prav, da tako jasno določilo sprejmemo. Po prvotnem predlogu bi lahko prišlo tudi do kakšnih zapletov v določenem postopku, kar bi povzročilo kršitve teh določil. Mislim, da je ta zakon sedaj sprejet in tudi sam bom podprl ta amandma, ker mislim, da je jasen, izraža to voljo, ki je bila tudi na odboru izrečena in omogoča, da se zakon tudi čim prej implementira. In mislim, da smo danes podporo zakonu izrekli tisti, ki nam je kaj mar do slovenskega kmetijstva in smo tudi s svojimi prizadevanji v preteklosti že kaj naredili za kmetijstvo, medtem ko tisti, ki so očitno v Državnem zboru zato, da zganjajo populizem in da lahko govorijo povprek in počez o vsakem zakonu, imajo pa nasprotno mnenje in če je to tudi domena katere od političnih strank, da na takšen način želi pridobivati glasove, naj to počenja, mislim pa, da slovenskemu kmetijstvu s tem ne bo naredila ravno velike koristi.
Hvala. Še kdo o 38.a členu? Nihče. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O TEHNIČNIH ZAHTEVAH ZA PROIZVODE IN O UGOTAVLJANJU SKLADNOSTI, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona bi dal besedo ministrici, pa jo ni. Morda se nam bo pridružila kasneje. Predlog zakona pa je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Matjažu Hanu za predstavitev stališča odbora.
Lepa hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je predlog zakona kot matično delovno telo obravnaval na 32. seji, in sicer 25. 2. 2011. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za gospodarstvo, Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije in Zakonodajno-pravna služba. Zakonodajno-pravna služba je posredovala pisno mnenje k predlogu zakona, v katerem je podala konkretne pripombe k nekaterimi določbam predloga zakona. Pretežni del pripomb je bil upoštevan v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. S temi amandmaji, ki jih je odbor tudi sprejel, se izboljšuje besedilo zakona in zagotavlja večjo pravno varnost, pri čemer se same vsebine zakona ne spreminja. Nekaterih pripomb Zakonodajno-pravne službe pa ni bilo mogoče upoštevati, ker sta tako odbor kot Ministrstvo za gospodarstvo ocenila, da so predlagane rešitve v predlogu zakona ustrezne. K predlogu zakona je amandma vložila tudi Poslanska skupina SDS, in sicer k 1. členu predloga zakona, s katerim so vsebina zakona tudi listine, ki morajo biti priložene ob dajanju v promet oziroma ob začetku uporabe proizvoda. Predstavniki Vlade temu amandmaju niso nasprotovali, odbor pa ga je v razpravi tudi sprejel. Odboru so bili predloženi tudi nekateri predlogi za amandmaje odbora Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije, ki so pa nomotehnične narave. Dve pripombi sta upoštevani v amandmajih odbora, ostale pripombe pa s pravnosistemskega vidika niso sprejemljive, zato glede teh odbor ni oblikoval in sprejel svojih amandmajev. Člani odbora o posameznih členih predlogov zakona in vloženih amandmajev niso razpravljali. Kot rečeno, je odbor na seji sprejel nekatere svoje amandmaje in amandmaje kvalificiranih predlagateljev. Vsi sprejeti amandmaji pa so vključeni v dopolnjeni predlog zakona, ki je tudi sestavni del poročila matičnega odbora. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Milenko Ziherl bo predstavil poslansko stališče Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav gospe ministrici s sodelavcem, kolegicam in kolegom! Pri predlogu zakona gre za uskladitev in prilagoditev slovenske zakonodaje novemu zakonodajnemu okviru Evropske unije za proizvode z namenom zagotoviti visoko zaščito javnega interesa na področju varnosti proizvodov, ki so dostopni na trgu oziroma so že v uporabi. Zakon zasleduje naslednje specifične cilje: zmanjšanje števila neskladnih še posebej nevarnih proizvodov na trgu in v uporabi; zagotovitev poenotene obravnave nevarnih oziroma neskladnih proizvodov na notranjem trgu Evropske unije; zagotovitev zanesljivosti in visoke kakovosti storitev organov za ugotavljanje skladnosti; zagotovitev poenotene terminologije, natančnejših definicij in postopkovne zahteve za lažjo implementacijo zakona. Na odboru je bil sprejet tudi amandma Slovenske demokratske stranke, ki govori o tem, da je treba izdelkom pri dajanju v promet oziroma do začetka uporabe predmeta še vedno prilagati ustrezne listine, in sicer te listine določajo in so pomembne zaradi možnosti uveljavljanja garancije. V poslanski skupini bomo zaradi vsega navedenega, predvsem zaradi nujnosti uskladitev stanja v celotnem trgu EU, predlog zakona podprli.
Hvala. Gospod Lojze Posedel bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav spoštovani ministrici s sodelavcem, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares bomo Predlog zakona o tehničnih zahtevah za proizvode in ugotavljanje skladnosti podprli, kot bomo podprli tudi vse vložene amandmaje. Sprememba oziroma dopolnitev zakona, ki ureja pogoje dajanja proizvodov na trg in njihovo dostopnost, je bila potrebna. Iz obrazložitve na odboru je bilo razvidno, da to nadomešča zakon iz leta 1999, ko se je Slovenija šele pripravljala za vstop v EU, od takrat pa se je na tržišču marsikaj spremenilo. Zato tudi potreba po posodobitvi tega zakona. Tisto, kar je še posebej pohvalno pri tem zakonu, je tudi odprava oziroma zmanjšanje administrativnih ovir. Zato, kot rečeno, v Poslanski skupini Zares bomo podprli predlog zakona, kot tudi vse amandmaje. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Matjaž Zanoškar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Gospa ministrica, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o tehničnih zahtevah za proizvode in ugotavljanje skladnosti. Temeljni cilj predlaganega zakona o tehničnih zahtevah za proizvode in ugotavljanje skladnosti je prilagoditev slovenske zakonodaje novemu zakonodajnemu okviru Evropske unije za proizvode. Namen predloga je zagotoviti visoko zaščito javnega interesa na področju varnosti proizvodov, ki so dostopni na trgu in se uporabljajo. Ta predlog zakona nadomešča zdaj veljavni zakon, ki je bil sprejet leta 1999, ko se je Slovenija šele začenjala pripravljati na vstop v Evropsko unijo. Od takrat se je spremenil širok pravni okvir. S tem, ko je Slovenija postala članica Evropske unije, so se nekatere določbe izkazale za nepotrebne. V letu 2008 pa se je spremenil tudi pravni okvir Evropske unije na področju trženja proizvodov s tako imenovanim paketom za proizvode, ki ga sestavljajo Uredba za medsebojno priznavanje, potem Uredba o akreditaciji in nadzoru na trgu ter Sklep Evropske komisije o skupnem okviru za trženje proizvodov. Pomemben cilj novega zakona, ki bo tako kot zdaj veljavni zakon urejal dajanje proizvodov na trg in v uporabo, je tudi zmanjšanje administrativnih okvirov, na primer, poenostavitev postopka imenovanja organov, zagotavljanje skladnosti, potem pregled podzakonskih aktov bivše Jugoslavije, ki se na podlagi zdaj veljavnega zakona še vedno lahko uporabljajo oziroma so veljavni, vendar niso več uporabni, ter odprava določil, ki z vstopom Slovenije v EU niso več potrebna. Predlog novega zakona predstavlja podlago za izdajo harmoniziranih predpisov za proizvode, za katere ni sektorskega zakona, in tudi za predpise, kjer ne obstaja harmonizacija zakonodaje, torej za predpise, za katere Republika Slovenije meni, da so potrebni za varnost in zaščito javnega interesa. Po naši oceni ne gre za sporni zakon. Kot je bilo razvidno tudi na razpravi na matičnem telesu, ki je bila zelo kratka in jedrnata, bo tudi Poslanska skupina DeSUS ta predlagani zakon podprla. Hvala.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi, gospa ministrica! O tem zakonu ni treba veliko govoriti. Dejstvo je, da je bil veljavni zakon o tehničnih zahtevah za proizvode in ugotavljanju skladnosti precej star, da se je kar nekaj pravil na tem področju spremenilo in da so potrebe po uskladitvi zakona z novim pravnim okvirom tako očitne, da je bilo treba nekaj storiti. Storjeno je bilo. Zakon, ki je pred nami, ureja dajanje proizvodov na trg in uporabo, je podlaga za izdajo harmoniziranih predpisov in za predpise, kjer ne obstaja harmonizirana zakonodaja. Pomemben cilj tega zakona je tudi zmanjšanje administrativnih ovir in pa s tem zakonom tudi prečiščenje vseh podzakonskih aktov. Glede na to, da je bilo na ta zakon vloženih veliko število amandmajev, ki so želeli prvotni zakon popraviti in spremeniti, in glede na to, da so bili vsi amandmaji sprejeti s ciljem, da dejansko izboljšajo ta zakon, seveda tudi v naši Slovenski nacionalni stranki nimamo nobenih ovir, da tega zakona ne bi podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni, pozdravljeni gospa ministrica s sodelavcem! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli predlagani zakon o tehničnih zahtevah za proizvode in o ugotavljanju standardov, saj menimo, da posodoblja in smiselno celovito nadomešča sedanjo ureditev. Kot izhaja iz samega zakona, je cilj uskladitve oziroma prilagoditve s slovensko zakonodajo novim pravilom Evropske unije, ki sledijo zagotavljanju visoke zaščite javnega interesa na področju varnosti proizvodov. Trenutno veljavni zakon je namreč že relativno zastarel, saj je bil sprejet že leta 1999, torej tudi precej časa pred vstopom v Evropsko unijo, kjer je bil že dvakrat do sedaj dopolnjen. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije pozdravljamo usmeritve, ki jo zasleduje zakon, in sicer boljša in jasnejša zakonodaja, ter morda še pomembnejše, odprava administrativnih ovir. Zato tudi podpiramo rešitve, ki jih prinaša zakon, in zasleduje cilje zmanjšanja števila neskladij, še posebej na ravni proizvodov na trgu, zagotovitve poenotenja obravnave nevarnih in neskladnih proizvodov, zagotavljanje zanesljivosti in visoke kakovosti storitev organov za ugotavljanje skladnosti in priglašenih organov ter zagotavljanja poenotenja terminologije, natančnejših definicij in postopkov zahtev za lažjo implementacijo zakona. V sklopu odprave administrativnih ovir je treba še posebej poudariti, da se z zakonom uvajajo bolj jasne določbe, ki predvsem gospodarskim subjektom omogočajo lažje izpolnjevanje zahtev za varnost, nadzornikom pa lažji nadzor, vse s ciljem zagotovitve nemotenega, a hkrati varnega umeščanja produktov na trg. Poglavitne rešitve se nanašajo na večje jasnosti določil in s tem lažjemu izvajanju prenovitve postopkov imenovanju organov za ugotavljanje skladnosti ter s tem povezano spremljanje, izpolnjevanje zahtev kot tudi akreditacijskih postopkov, to je preverjanj usposobljenosti za ugotavljanje skladnosti. Natančno se določi tudi nadzorni mehanizem, saj so tako kot v vseh postopkih le ti glavnega pomena za doseganje zahtevane stopnje varnosti. Pri konkretnih rešitev za zmanjšanje administrativnih ovir lahko pohvalimo, da se odpravlja predhodno mnenje ministra za izdajo tehničnih predpisov in da se odpravlja centralizirano določanje organov za ugotavljanje skladnosti. Kot že napovedano, bomo zaradi po našem mnenju ustreznih in dobro utemeljenih rešitev predlog zakona v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije tudi podprli.
Hvala. Gospod Anton Colarič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ministrica, kolegice, kolegi! Osnovni razlog za sprejem predlaganega zakona je v uskladitvi z evropsko zakonodajo. Poleg harmonizacije z evropsko zakonodajo, se poenostavlja dosedanji zakon, tako da je ta bolj razumljiv in transparenten, obenem pa skrajšuje in poenostavlja postopke za uvrstitev proizvoda na trg. S sprejemom zakona se zagotavlja visoko zaščito javnega interesa na področju varnosti proizvodov, ob upoštevanju načela prostega pretoka blaga znotraj Evropske unije se zagotavlja varnost potrošniku, predvsem pa upoštevajo poplavo takšnih ali drugačnih izdelkov iz Kitajske. Zakon opredeljuje postopek in zahteve za pridobitev dovoljenja za umestitev izdelka na trg, imenuje postopke in organe za ugotavljanje skladnosti in nenazadnje opredeljuje nadzor nad skladnostjo izdelkov. Razprava na Odboru za gospodarstvo je pokazala, da zakon primerno razrešuje področje, ki ga obravnava, in v Poslanski skupini SD bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo opravili čez dobre pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 25. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 18. uri.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo s sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanje [[...]] [[Ali dovolite, da začnemo sejo?]] Spoštovane kolegice in kolegi, nadaljujemo sejo Državnega zbora in prehajamo na glasovanje o predlogih odločitev, o katerih smo razpravljali danes, in o vaših zahtevah, da naj bi o odgovorih ministrov in predsednika Vlade odločali na naslednji seji. Prehajamo na 17. točko dnevnega reda – prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah je primeren za nadaljnjo obravnavo. Gospod Vizjak, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Izvolite. Vidim, da je več prijav. Izvolite, kdor želi v imenu poslanske skupina obrazložiti glas, naj se prijavi. Gospod Jelinčič, vi se niste prijavili. [[oglašanje iz dvorane]] Gospod Vizjak, izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki smo predlagali drugič novelo Zakona o gospodarskih družbah, s katerim želimo urediti transparentno poslovanje gospodarskih družb in nenazadnje tudi transparentnost, preglednost in javnost razmerij med družbeniki in družbo v slovenskem korporacijskem pravu. Namreč, v zadnjem zakonu, pa tudi v preteklih verzijah Zakona o gospodarskih družbah smo povzeli po germanskem pravnem redu institut tihe družbe, čeprav s tem institutom praktično nismo imeli nobene izkušnje, nobene sodne prakse ni glede tega instituta, čeprav je uveljavljen v tradicionalnih tržnih ekonomijah. Nedavna razkritja izredno konfliktnih razmerij in možnosti konflikta interesov v enem primeru, v primeru gospoda Danila Topleka, vidnega člana Socialnih demokratov in hkrati predsednika uprave državne firme Talum, ki je bil hkrati tihi družbenih tihega družbenika Gradbenega podjetja Ptuj, je pravzaprav naplavilo na dan problem, da se lahko izjemno zlorablja ta institut, še posebej v tranzicijskih časih, ko se lastniško konsolidirajo in ko imajo tudi posamezniki izjemen pohlep po premoženju in denarju. Menimo torej, da je treba razkriti vsa ta razmerja in nenazadnje tudi preprečiti obstoj prikritih, skritih razmerij med družbeniki v družbah ter med družbo in družbeniki. Zato predlagamo ukinitev instituta tihe družbe in hkrati predlagamo, da so vsa razmerja med družbeniki in družbo evidentirana, zapisana v registru in s tem tudi dostopna javnosti. Slovenska demokratska stranka bo zato podprla ta predlog novele Zakona o gospodarskih družbah, ker je bistveno boljši, kot je alternativa, ki jo ponuja Vlada. Mimogrede, pozdravljamo tudi to, da se je Vlada končno zbudila in odreagirala na ta problem, torej, da ga je vsaj prepoznala, vendar se nezadostno sooča s tem problemom. Namreč, po Vladinem predlogu je ključno, da morajo razkriti obstoj tihega družbeništva tihi družbeniki nadzornemu svetu posamezne gospodarske družbe. Vemo pa, da so zlizani, zelo zlizani nadzorni sveti in uprave, še posebej državnih firm, in vemo, da so velikokrat skupaj tudi zavozili marsikatero državno podjetje. Torej, verjamemo, da se ta alternativa, ki jo ponuja Vlada, ne bo [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, želite besedo? Sprašujem, ali želi v imenu poslanske skupine še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Zdaj, ko ste me tako lepo okarakterizirali, se mi bo še glas tresel. Dejstvo je, da je zakon potreben in pomemben. Mislim, da je preglednost poslovanja in preglednost lastninskih deležev silno pomembna zadeva, zato ne moremo pristajati na neke tihe družbenike, ki se celo kaskadno ponavljajo, tako da imamo tihe družbenike tihih družb in tako naprej. Skratka, to je unicum v Sloveniji, česar si pač ne bi smeli dovoliti. Mislim, da skriti družbeniki morajo priti na plano, kajti na ta način se iz Slovenije odvaja ogromno finančnih sredstev, ki poniknejo v raznih čudnih variantah, raznih čudnih računih na čudnih destinacijah tega našega planeta. Mislim, da je ukinitev tihih družb nujno potrebna. Vlada temu seveda nasprotuje, kar je logično in kar je razumljivo, preveč njihovih članov je vpletenih v te zadeve. In da se ne bi spuščal pregloboko, vzemimo, da ne bom ljubljanskih in slovenskih zadev vlekel na plano, vzemimo vprašanje Hypo banke [[...]]
Gospod Jelinčič [[...]]
[[...]]vprašanje Hypo [[...]]
Obrazložitev glasu je, da poveste stališče, zakaj boste vi glasovali in jih obrazložite, lepo prosim.
Ja, gospod predsedujoči. Ravno zaradi tega, da se ne bi dogajalo to, kar se dogaja pri Hypo Banki, ko so, recimo, vpleteni razni naši gospodje, kot tihi družbeniki. Ali pa da se ne bi dogajalo to, kar se dogajajo v tej organizaciji SECI, kjer so poleg slovenskih tihih družbenikov, tudi drugi ljudje, recimo Gerhard Buschek, ki je povezan tudi z našimi gospodi in od katerih ne dobivamo v Sloveniji nobenih podatkov o tem, kakšni so zaslužki teh gospodov, kam gre njihov davek od zaslužka oziroma kam zaslužek sploh izginja. Zato v naši poslanski skupini sodimo, da je treba zakon podppreti, da vsaj izvemo, če nas že kradejo, kam pošiljajo svoj denar. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v lastnem imenu? Vidim prijave, prosim, kdor želi naj se prijavi. Gospod Branko Grims, izvolite.
Hvala za besedo. vsem prav lep pozdrav! Konflikt interesov je po evropskem pravnem redu, po evropskih aktih, koruptivno dejanje, in vsi, ki se izogibajo razgaljenju konflikta interesov, s tem objektivno dajejo možnost, da postanejo pri nas korupcija in koruptivna dejanja na nek način institucionalizirana. Ves boj proti korupciji in koruptivnim dejanjem, je pravzaprav dim v veter, je zgolj podoba, če je hkrati dovoljen nek institut, ki omogoča, in to zakonito, z zakonsko podlago, prikrivanje ključnih podatkov pred javnostjo. Prav zato pa pri teh tihih družbah gre. Institut tihe družbe dovoljuje, da se prikrije dejanski konflikt interesov pred drobnogledom javnosti, ki je v resnici edini učinkovit. Ne zadošča, da se te podatke predstavi samo nekemu organu družbe, ti podatki morajo biti javni, morajo biti vpisani v knjigo in morajo biti vsakomur dostopni pod enakimi pogoji, torej na spletu, na enak način, kot to sicer velja za vse podatke, ki so vpisani v javno knjigo. Iz tega razloga je edino pravilno, edino smiselno in trdim, da tudi edino dosledno, če želimo zares začeti z bojem proti korupciji, z bojem proti koruptivnim dejanjem, potem je treba ukiniti institut prikrite družbe, tihe družbe, kajti sicer so vse ostalo samo besede in dim v veter, zgolj ustvarjanje podobe, da se nekaj dela, da se preganja korupcija, hkrati pa se pušča odprto neko nišo, znotraj katere lahko imajo koruptivna dejanja celo zakonsko podlago. To pa je res nekaj, kar bi moralo skrbeti vse.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Radovan Žerjav.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. V Slovenski ljudski stranki bomo ta zakon v vsakem primeru podprli, ker menimo, da ga je treba podpreti. Namreč, situacija v zvezi s temi tihimi družbeniki je seveda nevzdržna. Danes smo bili sicer priča enemu v nebo vpijočemu primeru, ki pač bode v oči. Jaz verjamem, da je takih primerov bistveno več in da seveda tihi družbeniki niso samo tisti, ki so na pomembnih položajih v posameznih firmah, ki so v državnem lastništvu, ampak tudi najbrž kakšni drugi pomembneži, da ne bom rekel kakšni pomembni politiki, ki se skrivajo kot tihi družbeniki. Zato je ta materija tako težka, da jo je težko premakniti. Sam menim, da zakon, ki prihaja za tem, in je v proceduro poslan na predlog ministrstva, absolutno ne rešujte tega problema, ker namreč dovoljuje, da direktor v državnem podjetju, ki je hkrati nek deležnik v zasebnem podjetju, vendarle lahko sodeluje poslovno s tem podjetjem. Po drugi strani imamo Zakon o integriteti, kjer smo prepovedali, da bi občinski svetniki lahko bili predsedniki nekega športnega društva in tako naprej. Skratka, gremo iz ene skrajnosti v drugo skrajnost. Tu, kjer je velik problem, pa zadeve preprosto ne znamo presekati. Menim, da je to področje treba razrešiti in da je takšne anomalije, kot je ta in še mnoge druge v slovenskem gospodarstvu, treba razrešiti, da bomo preprečili mnoga koruptivna dejanja, ki smo jim priča v državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Seveda bom glasoval za zakon. Odveč je poudarjati, da v bistvu že drugič opozarjamo na sive lise, na neurejenost nekega področja. V tem trenutku se sprašujem, še včeraj je predsednik Vlade tukaj pozival na nek konsenz, da stopimo skupaj k ukrepom proti krizi, k ukrepom za reševanje krize. Potem te njegove besede ne postanejo dejanja. Pač damo predlog in potem ni sprejet. Menim, da je predlog tega zakona eden od pogojev, da ustvarimo ugodno gospodarsko klimo. Kajti, v sedanjem sistemu in na podlagi izpričanih primerov iz današnje razprave vidimo, da gospodarska klima ni ugodna, da so pogoji poslovanja v naši državi netransparentni, s tem seveda odganjamo, ustrahujemo potencialne investitorje, ki bi dali nov zagon gospodarstvu. Zastonj so ukrepi, kjer nekje lovimo cente, drugod nam pa milijoni uhajajo skozi okno. Tihe družbenike je vsekakor težko opredeliti, že po tem, da ne moreš biti hkrati, recimo, župan in v nadzornem svetu. To je nekaj podobnega. Torej, v izključevanju interesov. Zanima me tudi, tihi družbenik ima veliko večje priložnosti, da ne plačuje davkov. Po eni strani bi lovili že spet cente, tukaj pa se zakrivajo celi milijoni, prepotrebni za gospodarstvo. Vsekakor bom predlog zakona podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Bezjak.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lepo pozdravljena ministrica, vsi ostali prisotni! V Slovenski demokratski stranki smo predlagali zakon o preglednosti, transparentnosti delovanja tihih družbenikov ali družb. Zakaj? Zato, ker nam ni v interesu iz dneva v dan se prepirati, kdo je solastnik, kdo je tihi družbenik v tem in tem podjetju, ker nam je interes, da tudi [[...]]
Gospod Bezjak, lahko poskušate govoriti bolj v mikrofon.
Predsedujoči, jaz bi rekel naj se utišajo, ne pa da bolj glasno govorim.
Jaz že ves čas prosim, da se utišajo, na žalost, glas predsedujočega se slabo sliši. Breda Pečan, besedo ima gospod Bezjak. Besedo ima gospod Bezjak, ne drugi.
Ravno s tega vidika, da se ne bomo iz dneva v dan prepirali, kdo je tihi družabnik, kdo je v katerem podjetju solastnik in tako naprej. V glavnem, namen tega razkritja je plačevanja davkov tudi tistih ljudi, ki so tihi družbeniki, ki imajo potem transakcijske ali žiro račune nekje v drugih državah. Zakaj je to pomembno? Pomembno je to, da bomo vsi državljani in državljanke vedeli, kdo je kje in kdo je za kaj, ne pa da na koncu koncev tudi s predlogom ministrice, da bi dejansko bili razkriti tisti, ki so več kot 10 % solastniki – ne, to ni prav [[...]]
Rabi te še čas? Potem vam ga damo. Prosim še za pol minute za gospoda Bezjaka, ker smo ga prej prekinili, izvolite. Bo treba počakati, ker vam je izklopilo mikrofon. Še rabite čas za obrazložitev? [[Ne.]] No, hvala lepa vam. Besedo ima gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, spoštovana gospa ministrica, drugi predstavniki Vlade. Jaz sem že dopoldne ali kdaj smo že obravnavali to točko, izrazil jasno stališče, da je eden od teh dveh zakonov, ki sta očitno pripravljena, enega imamo že danes na mizi, Vlada je sprejela malo drugačni predlog Vlade, ampak očitno je tudi Vlada spoznala, da je treba na temu področju nekaj narediti. In to je zagotovo pomembna ugotovitev. Vendar sem rekel tudi dopoldne, da je najbrž tudi ta zakon treba v nadaljnji obravnavi še kaj popraviti, še kaj amandmirati. Zagotovo pa, po mojem vedenju, vladni zakon še bolj kot tega. Zaradi tega bom zagotovo ta predlog zakona v prvi obravnavi podprl, ker se mi zdi, kot rečeno, nujno potrebno to storiti. Saj, če bi bila dovolj dobra kontrola pri imenovanju posameznikov na posamezna vodilna mesta, predvsem v firmah v državni lasti ali pa v večinski državni lasti, potem najbrž takšnih zakonov niti ne bi bilo treba in zagotovo so v nekaterih primerih tihe družbe tudi potrebne. Vendar, ker tega ni, je treba na tem področju nekaj narediti. Vse te nesorazmerne rešitve, kot sem že danes dopoldne tudi omenil pri Zakonu o integriteti oziroma preprečevanju korupcije, kjer enemu občinskemu svetniku ne dovolimo nič, ne vem, kaj bi potem lahko občinski svetnik spal na kavču vmes takrat, ko ne opravlja funkcije občinskega svetnika. Ponavadi so izvoljeni tisti za občinske svetnike in župane in najbrž tudi poslance in še na druge voljene funkcije, ki so sicer aktivni na vseh področjih, brez tega najbrž ne gre [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod Presečnik. Prehajamo na glasovanje. Gospod Vizjak? Proceduralno. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi, predlagam deset minut proceduralne pavze za posvet pred glasovanjem, in sicer vsled dejstva, da smo v Slovenski demokratski strankipredlagali zakon, ki urejuje razmere na področju tihih družb in bi lahko uredil tudi marsikatero prikrito navezavo plenilcev državnega premoženja, ki se razkrivajo iz dneva v dan. Jaz sem prepričan, da bi objava in da bi podatki, če bi si jih Vlada želela pridobiti, kar ji je Komisija za nadzor javnih financ naložila konec lanskega leta, razkrili marsikatero povezavo. Namreč Komisija za nadzor javnih financ je želela pridobiti podatke o tihih družbenikih funkcionarjev in organov vodenja in nadzora v gospodarskih družbah v državni lasti. Vlada je odgovorila, da teh podatkov ne bo pridobila, ker nima za to nobenih pristojnosti. Hkrati je pa Vlada nekaj mesecev ali let pred tem omejila nagrade, plače in sejnine tem istim ljudem. Torej ni res, da nima Vlada kompetenc. Vlada tega ne želi, ker verjetno ne želi razkriti določenih razmerij [[...]]
Gospod Vizjak, obrazložite prosim, zakaj imate pavzo.
Prav to počnem, podpredsednik, če me ne boste ovirali.
Jaz vas ne razumem, ker govorite o vsem drugem, samo o tem ne.
To počnem, če me ne boste ovirali. In prosim za 15 sekund dodatnega časa. Slovenska demokratska je prepričana, da je predlog Vlade bolj zamegljevanje dejstev, kot pa reševanje problema. Zato bo vztrajala in vlagala te zakone nenehno. Ta isti zakon. Zato, spoštovani, predlagam 10 minut pavze vsled tega, da razmislite o tem, kaj počnete in ali bo tudi parlament in poslanske skupine legitimna zaslomba Vladi za to početje. Verjamem, da se številni poslanci danes tukaj ograjujete in distancirate od teh početij in da bo zgolj neka politična solidarnost z Vlado lahko tudi dvorezna. In zato predlagam, da še enkrat razmislite in razmislimo o teh rešitvah, če imate kakšne boljše predloge, nadgradnje teh rešitev, jih predlagajte v nadaljnji proceduri, zakon je šele v prvem branju in seveda uredimo končno to stvar prikritega lastništva, družbeništva v slovenskem gospodarstvu. Predlagam oziroma zahtevam v imenu Poslanske skupine 10 minut pavze.
Hvala lepa. Najprej ugotavljam, da smo zaključili z obrazložitvami glasu. Drugo, SDS, Slovenski demokrati, so predlagali 10 minut odmora za razmislek v okviru poslanske skupine. Ta pravica je po Poslovniku in odrejam 10 minut odmora. Nadaljevali bomo ob 18.35.
Spoštovane kolegice in kolegi, nadaljujemo sejo. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je zahtevala odmor. Želite gospod Vizjak besedo? Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, žal, kljub naporom, vloženim v preprečevanje kolegov na strani koalicije, bomo verjetno zaradi te pavze dobili le nekaj glasov na strani opozicije. Spoštovani kolegi, jaz sem prepričan, da bi bila ta pavza lahko za vas koristno uporabljena, videl sem vas vsepovsod drugje, samo v posvetih v poslanskih skupinah ne.
Gospod Vizjak, lepo prosim [[...]]
[[...]]Zato menim, da ni bila koristna naložba.
Gospod Vizjak, lepo prosim, obnašajte se dostojno do tega zbora. Vi ste star parlamentarec, veste, zakaj so odmori pred glasovanjem, in ne bodite nekorektni do nas vseh in predvsem do ostalih kolegic poslank in poslancev. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, odmori so za posvete v poslanskih skupinah. Seveda sem jaz polagal upanje, da smo pri drugem popravnem izpitu glede tega zakona toliko zreli, da se zavedamo dimenzije problema, ki ga rešuje naš predlog. Hkrati tudi menim, da bo s ponavljanjem takšnih pobud, ki jih bomo dajali v Slovenski demokratski stranki, tudi na nasprotni strani dozorelo spoznanje, da je problem potrebno rešiti in da ni dobro biti vedno solidaren s tajkuni, ki potem v koaliciji verjetno počnejo in delajo tudi politično škodo. Ta predlog zakona, ki ga vlagamo in smo ga vložili in bomo odločali o njem, ima zelo konkretne odzive in aplikacije v praksi. Omenili smo enega, omenili smo Talum, omenili smo njegovega direktorja, ki izhaja iz vrst SD-ja, gospoda Danila Topleka. Nisem bil seznanjen z nobenim ukrepom zoper tega gospoda, ki je očitno deloval v navzkrižju z interesi. Državni zbor se zavzema in tudi Vlada, vsaj navidezno, za zelo visoke standarde glede nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo na državnem in lokalnem nivoju. Povsem nobene večje akcije pa ni bilo izvedene na omejevanju konflikta interesov med državnimi firmami in polnjenjem zasebnih žepov teh, ki te države firme upravljajo. Ta naš predlog je poskus v tej smeri. Gotovo, spoštovani predsednik in podpredsednik, ko ste me prekinil v začetku, je vsem v tej dvorani jasno, da nisem terjal 10 minut pavze zato, da se bomo mi v naši poslanski skupini posvetovali, ampak sem želel še en razmislek med vami o tem.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 75, za je glasovalo 29, proti 44. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Ker sklep ni bil sprejet, ugotavljam, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Gospod Bevk, proceduralno. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Imam proceduralni predlog, da daste poslanskemu kolegu mag. Vizjaku opomin, ker je zlorabil Poslovnik. Namreč, uporabo drugega odstavka 73. člena lahko v imenu poslanske skupine predlaga tisti, ki potrebuje razmislek in posvetovanje v svoji lastni poslanski skupini, in običajno takrat, kadar ne ve, kako bo poslanska skupina glasovala. Prosim, da zaradi tega, ker je zlorabil poslovnik, daste kolegu Vizjaku opomin.
Hvala lepa, gospod Bevk. Opomina javno ne bom izrekel, čeprav si ga gospod Vizjak zasluži. Bi pa prosil, gospod Vizjak, vas, oprostite, ne dajem vam besede, ker zdaj jaz govorim. Vi dobro veste, da ste zlorabili Poslovnik, ker ste pozival druge, naj razmislijo, namen pavze pa je za razmislek v poslanski skupini. Ampak ne bom vam dal opomina, ker je vse skupaj brez haska. Moram pa reči samo nekaj, prosim vas, na desni in na levi ali pa na levi in na desni, dajmo kolikor se da ohraniti digniteto in ugled Državnega zbora, ki ga kvarimo s tem, da drug drugemu mečemo polena pod noge brez vsakega haska. Gospod Vizjak, vi ste to naredili v svoji obrazložitvi. Zdaj, če bi nadaljeval z opominom, bi bilo spet veliko razprave. Bodimo strpnim drug do drugega, poznamo Poslovnik, vemo, kako se moramo obnašati, in nehajmo z načinom, ki nikomur ne koristi. Prehajamo na prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je na drugo obravnavo Predloga zakona o osebni izkaznici, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev, to je amandma Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 7. členu. Želite obrazložitev glasu, gospod Göncz, v imenu poslanske skupine? Gospod Göncz v imenu poslanske skupine. Gospod Jelinčič. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. Gospod Göncz, imate besedo. Juritudi. Prav. No, potem pa dovolite, dajem čas za prijavo, kdor želi obrazložiti glas v imenu poslanske skupine naj se prosim prijavi. Gospod Jelinčič, prijavite se. Gospod Franco Juri.
Hvala za besedo. Poslanska skupina Zares bo ta amandma podprla, kajti meni, da razvoj tehnologije pri izdajanju osebnih izkaznic ne more biti povod za to, da se kratijo pridobljene pravice tistih, ki imajo stalno bivališče na narodnostno in jezikovno mešanem območju in ki si želijo kjerkoli v Sloveniji dvojezično osebno izkaznico. To možnost, to pravico je zdaj možno tehnološko izvesti kjerkoli v Sloveniji. Ni pomembno niti, kje oseba biva, ampak kje ima stalno prebivališče. In gre samo za prenos pravice, ki izhaja iz tega naslova. Konkretno, če bo Ljubljančan delal v Kopru ali Murski Soboti, je samoumevno, da bo v tisti upravni enoti pridobil enojezično osebno izkaznico. Če Koprčan ali Sobočan dela ali študira v Ljubljani in si želi v Ljubljani pridobiti, tehnično pridobiti, svojo izkaznico, je samoumevno, da lahko to izkaznico dobi v dvojezični obliki. Tehnologija to omogoča, tu ni nobene dileme. Torej ne razumemo, čemu ne bi tega amandmaja podprli. Seveda bomo glasovali za.
Hvala lepa. Svoj glas v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo obrazložil gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Mi bomo zakon podprli. Tako bomo tudi glasovali proti temu amandmaju, konec koncev je to tisto, kar se enači s tem, kar se dogaja na oni strani meje, tako na madžarski strani kot na italijanski strani. Res je, da na splošno zakon ni slab, lahko bi bil pa boljši. Recimo, govori se o elektronski osebni izkaznici, ki vsebuje čip. Zakaj ne bi vsebovala laserskega zapisa? Laserskega zapisa se zaenkrat ne more ponarediti, medtem ko se čip lahko hitro ponaredi. Ravno tako se v laserskem zapisu lahko ažurirajo podatki, zato, recimo, osebna izkaznica s trajno veljavnostjo ne bi bila potrebna po 70. letu, lahko bi bila že prej. Konec koncev bom sam kmalu tam, ko bom imel trajno osebno izkaznico ad calendas graecas oziroma če bom sploh kdaj umrl. Mislim, da bi to zadevo lahko prej uvedli. Zadevo je treba aktualizirati, ne pa da počasi sledimo tehnološkim korakom. Mislim, da je smiselno, da bi se vsaj ob naslednji izboljšavi uvedla ne čipovska osebna izkaznica, pač pa elektronska. Drugače pa, kot sem že povedal [[...]]
Gospod Jelinčič [[...]]
Bom takoj nehal, gospod podpredsednik [[...]]
Ne, govorite o amandmaju, pa lahko še eno minuto.
Seveda, lahko govorim – oh, še deset minut, gospod podpredsednik, ampak bom takoj nehal. Sem proti amandmaju, smo pa za zakon. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod László Göncz. Verjamem, da bo govoril o amandmaju.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Amandma bova midva podprla, ker njegovo sprejetje zagotavlja, da se prebivalcem, ki živijo na narodnostno mešanem območju in zaprosijo za osebno izkaznico, izda osebna izkaznica v slovenskem, angleškem in italijanskem oziroma v slovenskem, angleškem in madžarskem jeziku. V nasprotnem primeru, če amandma ne bi bil sprejet, pa se zgodi, da bodo tisti, ki bodo zaprosili za osebno izkaznico izven narodnostno mešanega območja, dobili dokument brez madžarskega in italijanskega jezika. Torej, naš amandma je z ustavnopravnega vidika korekten in zagotavlja stanje v duhu sožitja večine in narodne skupnosti na narodnostno mešanem območju. Pri tem je treba poudariti, da so specifike narodnostno mešanega območja, med njimi tudi zunanja dvojezičnost, vrednote slehernega prebivalca, ki jih gre spoštovati. Torej ne drži, da bi se s tem, če bi bil amandma sprejet, širile pravice avtohtonih narodnih skupnosti izven narodnostno mešanega območja, ker se na upravnih enotah izven omenjenega območja vlagajo obrazci zgolj v slovenskem jeziku, na katerih pa se označi, da gre za osebo s stalnim prebivališčem na narodnostno mešanem območju. Dokument se potem izdela po enotnem, centralnem pristopu in upravna enota, kjer se vloži prošnjo, zaradi tega nikakor ne funkcionira dvojezično, če gre seveda izven narodnostno mešanega območja. Midva bova ta amandma podprla.
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan v imenu poslanske skupine. Sprašujem, ali želi kdo v imenu poslanske skupine? Ne, potem v lastnem imenu. Kdor želi obrazložiti glas, naj se prosim prijavi. Besedo ima gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Če je sprejet ta amandma, se nič ne spremeni v smislu rabe jezika narodnih skupnosti. Nič se ne širi nikamor. Ampak tako, kot je bilo že povedano, naj ponovim, ker se je verjetno težko prebiti skozi tekst zakona, ker je tako zelo pravniško precizen. Če je zavrnjen ta amandma, se bo zgodilo to, da ti, ki že zdaj imajo dvojezične osebne izkaznice, recimo, jaz, če bi naredil v katerikoli upravni enoti osebno izkaznico, ki je izven narodnostno mešanega območja, bi jo dobil, poenostavljam, enojezično, torej dvojezično z angleščino, slovenščina-angleščina. Nekdo, ki bi naredil v Kopru osebno izkaznico in prihaja iz Ljubljane in ima stalno bivališče v Ljubljani, dobi pa ravno tako slovensko-angleško osebno izkaznico. Ti, ki bivajo na narodnostno mešanih območjih, lahko dobijo dvojezično izkaznico samo, če jo naredijo v tisti upravni enoti, če jo delajo izven, jo dobijo samo v slovenskem jeziku, poenostavljam, in vsi ostali, ki ne bivajo in ki delajo v Kopru, jo pa dobijo tudi v slovenskem jeziku. To spodkopava subtilno, ampak zelo nevarno spodkopava pojem narodnostno mešanega območja. In to je nepotrebno. Čemu?
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala lepa. Jaz bom brez upa zmage podprla ta amandma zaradi tega, ker je jasno, da je bojazen pred širjenjem dvojezičnosti in zanimivo bolj slovensko-italijanske kot pa slovensko-madžarske dvojezičnosti izjemno prisotna v tem prostoru, pa tudi izgleda, v celotni Sloveniji. Ampak bom povedala na lastnem primeru, zakaj bom podprla ta amandma. Prvič, moram razložiti, četrti odstavek se pravzaprav nanaša samo na drugi odstavek, kljub temu, da je napisano, da ne glede na drugi in tretji odstavek oziroma kje se izdaja te osebne izkaznice. Namreč, v tretjem odstavku je zelo jasno napisano, da samo na tisti upravni enoti, ki je na dvojezičnem območju, lahko državljan, ki nima stalnega prebivališča oziroma ki ima začasno prebivališče, lahko tam dobi dvojezično izkaznico. Medtem ko pa v drugem odstavku piše, da recimo jaz, ki sem stalna prebivalka Izole, ki je dvojezična občina, imam pravico dobiti dvojezično izkaznico. In potem v četrtem odstavku govorijo, da je ne morem dobiti v Ljubljani. In to se je meni tudi zgodilo, ko sem šla v Ljubljani naročiti osebno izkaznico, ker so mi jo ukradli, sem dobila slovensko-angleško osebno izkaznico, ne pa slovensko-italijansko-angleško, ki bi jo dobila, če bi šla ponjo v Izolo. Ampak takrat še v zakonu ni bilo napisano, da bi lahko dobila kjerkoli v Sloveniji dvojezično izkaznico. Tehnično sploh ni problem, to je dejstvo, ampak zaradi neke fobije pred širjenjem italijanščine v slovenski prostor, seveda, pri tem pa pozabljamo, zakaj se pravzaprav širi na Krasu in v Gorici, zaradi tega, ker se mi Slovenci nismo sposobni pogovarjati s tujcem v lastnem jeziku. Naj se on nauči slovensko, ko pride v Slovenijo. Ampak tukaj jaz osebno mislim, da se krivica dogaja nam, ki [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospa Pečanova. Na glasovanje dajem amandma Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 25. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 25.]] Amandma je sprejet. Želi predstavnik Vlade predlagati, da se zakon v tretji obravnavi opravi še na tej seji? Prosim? Ne. Glede na to odločitev, bomo tretjo obravnavo predloga zakona opravili na naslednji seji Državnega zbora. Vladi predlagam še naslednji sklep: ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov, predlagam sprejem sklepa, da zakon za tretjo obravnavo pripravi Vlada Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Vlada bo pripravila predlog za tretjo obravnavo, ki jo bomo opravili na eni od naslednjih sej. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajam k 12. točki, to je k drugi obravnavi Predloga zakona o detektivski dejavnosti v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 28. februarja 2011. Prehajamo k 3. členu in amandmaju k 3. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Glasujemo. Gospod Jelinčič, želite obrazložiti glas? V svojem imenu ali v imenu v imenu poslanske skupine? V imenu poslanske skupine bo obrazložil glas gospod Zmago Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Amandma sicer popravlja določene nekonsistence v tem zakonu, pa vendar mislim, da je v zakonu hecno, da se, recimo, lahko zgodi, da pride nekdo k nekomu, pa reče [[...]] [[nerazumljivo]] To je, recimo, detektiv iz Albanije. In bi tako rekel nekomu in seveda bi mu moral tisti Slovenec pasti na tla, stegniti vse štiri od sebe in tako naprej. Mislim, da v zakonu v sami osnovi ni slovenskega jezika, vsakdo, ki mu bo padlo na pamet, bo lahko detektiv, ki bo hodil naokrog po Sloveniji in delal, kar mu bo pasalo, ni pa treba, da bo znal slovenski jezik, kajti tisti, ki ga bo sledil, mu bo moral govoriti v slovenskem, morda celo v njegovem materinem jeziku. Zdaj smo sprejeli še, da bodo izkaznice italijanske in madžarske po celi Sloveniji, verjetno bo naslednja stopnja, da bodo tudi v hrvaščini in še v nemščini. Potem pa dajmo črtati še slovenski jezik. V zakonu ga ni, dajmo prečrtati vse slovensko. Mislim, to, kar se dogaja v Državnem zboru, je sramota. Res je sramota. Mislil sem vedno, da je tukaj res nek hram ene zaščite slovenske nacionalne integritete, ampak lepo vas prosim. Nikjer nič ničesar od tega, same neke hlapčevske variante, razen redkih izjem. Tisti, ki ve, da je izjema, bo že vedel, da je izjema, ampak v glavnem pa, mislim, mene je sram. Res me je sram. Mi bomo podprli ta amandma, glasovali bomo pa proti zakonu, kajti to, kar se dogaja s temi zadevami, to je sramota za celo Slovenijo. Prekleto žalostno, ampak tako je. Res, kaj takega se ne bi sprejelo nikjer na svetu, ne le v Evropski uniji. Pojdite pogledat v Avstrijo, pojdite pogledat v Italijo, na Madžarsko, pojdite pogledat na Hrvaško, ki še ni v Evropski uniji, in potem bomo videli, kaj je to. Res je, žalostno je, nekateri ljudje so izgubili življenje za to, da bi ohranjali nekaj slovenskega, tukaj puščamo vse skupaj vnemar.
Hvala lepa. Želi kdo v lastnem imenu obrazložiti glas? Ne. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 3. členu, če ta amandma k 3. členu ne bo sprejet, je amandma k 7. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 46. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 46.]] Amandma k 3. členu ni sprejet, amandma k 7. členu pa je brezpredmeten. Zato prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 46. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 46.]] Amandma k 12. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 28. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 47. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 47.]] Amandma k 28. členu ni sprejet. Zaključili smo odločanje o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na tretjo obravnavo. To je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Gospod Tanko, proceduralno? Izvolite.
Imamo, mislim, da še glasovanje o 33. členu k istemu zakonu. Mi smo vložili amandma in spremenjen amandma in bi kazalo pogledati, preden gremo naprej.
V pregledu amandmajev nisem dobil, gospod Tanko, samo trenutek, bodo pogledali v službah, ali je amandma vložen. Informacija je, da ste amandma umaknili. Gospod Tanko, vaš amandma k 30. členu je bil umaknjen, tako da smo opravili glasovanje k vsem amandmajem in lahko preidemo na glasovanje o zakonu. Izvolite besedo.
Hvala lepa. Ampak imamo amandma k 33. členu ne k 30.
Amandma k 33. členu, gospod Tanko, je bil umaknjen. Imam dokument "Umik amandmaja k 33. členu Zakona o detektivski dejavnosti", podpis, kolikor ga poznam, lastnoročen, gospod Jože Tanko, vodja Poslanske skupine SDS. Jaz upam, da je to verodostojen dokument, gospod Tanko, in da lahko ugotovim, da ste umaknili amandma. Lahko? Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 27. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 27.]] Zakon je v predloženem besedilu, gre za amandmaje v sprejetju. Prehajamo na prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je na drugo obravnavo Predloga zakona o zasebnem varovanju, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dnem 28. februarja 2011. Prehajamo najprej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 28. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 28, proti 43. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma k 28. členu ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 36. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev. Za je glasovalo 26, proti 48. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma k 36. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 51. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti 46. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma k 51. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 56. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 27, proti 46. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma k 56. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 62. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 27, proti 46. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti 18. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 18.]] Zakon je sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. točko – nadaljevanje prekinjene točke dnevnega reda, Predlog zakona o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 28. februarja 2011. Najprej bomo odločali o amandmaju k 3. členu. Glasujemo. Pri prvem amandmaju je glasovalo 72 poslank in poslancev, 68 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti 1.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod točko 2. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Saj ne vem, iščem nekaj pa ne najdem, koruzo iščem. Je nisem našel, bom drugič prinesel, hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo o drugem amandmaju k 3. členu. Želite besedo? Glasovalo je 63 poslank in poslancev, 53 za, 7 proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 7.]] Amandma pod točko 3 je s sprejetjem amandmaja pod točko 2 brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 8. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Glasujemo. Glasovalo je 74 poslank in poslancev, 72 jih je bilo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti 1.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 11. členu. Glasujemo. Glasovalo je 75 poslank in poslancev, 73 jih je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 38.a členu. Glasujemo. Glasovalo je 75 poslank in poslancev, 73 jih je bilo za, nič proti. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet, amandma je sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada Republike Slovenije. Glasujemo. Glasovalo je 75 poslank in poslancev, 73 jih je bilo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Vlada bo za naslednjo sejo Državnega zbora pripravila predlog zakona za tretjo obravnavo. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda – s tretjo obravnavo predloga zakona o tehničnih zahtevah za proizvode in o ugotavljanju skladnosti, v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnaviamandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Zakon o tehničnih zahtevah za proizvode in ugotavljanje skladnosti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na odločanje o predlogih, da se o odgovoru na postavljena poslanska vprašanja odloča na naslednji seji Državnega zbora Najprej bomo glasovali o predlogu. V skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Vizjaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje mag. Andreja Vizjaka v zvezi s stanjem slovenskega gospodarstva. V imenu poslanske skupine? Gospod Vizjak, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Želi še kdo obrazložiti svoj glas v imenu poslanske skupine? Ne. Gospod Vizjak, izvolite, imate besedo.
Spoštovani podpredsednik, predsedniku Vlade, gospodu Borutu Pahorju sem zastavil poslansko vprašanje in sem navedel 10 konkretnih težav, zaskrbljujočih težav, ki jih imata slovensko gospodarstvo in slovenske finance, po katerih je več kot razvidno, da nazadujemo v primerjavi z Evropsko unijo, z evroobmočjem. Kar pomeni, da so ti podatki relativni, niso samo posledica gospodarske krize, namreč kompletno evroobmočje in tudi Evropska unija se je soočila s krizo, ampak so posledica tudi ukrepanja in delovanja te aktualne vlade, saj je več kot dve leti že v obdobju spopadanja s to krizo. Nanizal sem podatke glede ustvarjenega bruto domačega proizvoda, glede stečajev, glede konkurenčnosti in padca konkurenčnosti. Najbolj zaskrbljujoč podatek je pa glede brezposelnosti. Medtem ko se druge države Evropske unije soočajo z ravnjo brezposelnosti kot pred krizo, na primer Nemčija in tudi druge države, smo mi podvojili število brezposelnih. Tudi približno 46 tisoč delavno aktivnih imamo manj. To so zaskrbljujoči podatki, ki so ne samo posledica delovanja krize in prisotnosti gospodarske in finančne krize, temveč tudi nepravočasnega, neustreznega odzivanja Vlade na to krizo. Medtem ko naše izvozno gospodarstvo zaradi okrevanja na tujih trgih doživlja več naročil in nek vzpon, vsa tista podjetja, ki delujejo na domačem trgu in so odvisna od domačih investicij in porabe, stagnirajo in se soočajo z velikimi problemi. Zaskrbljujoč je bil odgovor predsednika Vlade v smislu, "smo na dobri poti, trudimo se, borimo se". Spoštovani poslanci, ta borba je očitno jalova. Očitno potrebuje predsednik Vlade tudi v tem parlamentu nekaj stališč poslancev, kako naprej, da še rešimo to, kar se rešiti da. Zelo slabo je, če je Vlada prepričana, da je uspešna, vsi podatki kažejo pa nasprotje temu. Ko sem tudi predsednika Vlade povprašal o tem, ali se bo zavzel za razkritje tajnih računov teh propadlih tajkunov, kot so gospa Tovšakova, gospod Zidar in podobno, je rekel, da temu nič ne nasprotuje. Ni se postavil v aktivno vlogo, da se bo s tem spopadel. Zato bomo v poslanski skupini podprli diskusijo v parlamentu glede odgovora predsednika Vlade.
Hvala lepa. Glasujemo o predlogu gospoda Andreja Vizjaka, da razpravljamo o odgovoru predsednika Vlade gospod Boruta Pahorja. Glasujemo. Glasovalo je 73 poslank in poslancev, 27 za, 44 proti. [[Za 27.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Franca Bogoviča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje Franca Bogoviča v zvezi s spremembami strukture lastnikov nepremičnin in posesti na obmejnem območju z Republiko Italijo in slovenskim Krasom. Gospod Bogovič, v imenu poslanske skupine? Želi še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Gospod Bogovič, izvolite.
Predsedniku Vlade sem postavil to vprašanje, glede na to, da vsi spremljamo, kaj se dogaja na slovenskem Krasu, in da so civilne iniciative, ki prihajajo s tega območja, opozorile na ta pereč problem ter pozvale vse pristojne na čelu s predsednikom Vlade Republike Slovenije, gospodom Pahorjem, da se Vlada do tega vprašanja opredeli. Kot smo slišali včeraj v odgovorih predsednika Vlade, je imenovana komisija, ki bi naj v skladu s sklepom, ki je bil sprejet na seji 17. februarja 2011, do začetka tega meseca, v katerega smo vstopili danes, pripravila poročilo o tej problematiki in se odločila, ali bo Slovenija zaprosila za ukrepe, ki jih je v okviru evropske politike možno sprejeti za zaščito obmejnih območij. Predlagam, da podprete ta predlog, da na naslednji seji, ko bodo že znane odločitve komisije, ki jo je Vlada sestavila, opravimo razpravo v Državnem zboru in se tudi v parlamentu opredelimo do tega vprašanja ter damo podporo Vladi pri prizadevanjih, da stori vse, kar je treba storiti za zaščito slovenstva na slovenskem Krasu. Zato vas, spoštovane kolegice in kolegi, pozivam, da podpremo ta predlog in da konec meseca, ko bo zopet seja Državnega zbora, tudi v tem domu opravimo razpravo o tem vprašanju.
Glasujemo o predlogu sklepa. Glasovalo 71 poslank in poslancev, 29 za, 38 proti. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Zmaga Jelinčiča Plemenitega bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje Zmaga Jelinčiča Plemenitega v zvezi z uvedbo registra obsojenih storilcev kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost. Gospod Barovič, v imenu poslanske skupine? Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Gospod Barovič, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V imenu Slovenske nacionalne stranke, ki na maloprej omenjeno vsebino opozarja že vrsto let, poslanke in poslance vseh poslanskih skupin pozivam, da predlog podprete. Sicer pa, spoštovani kolegice in kolegi, dragi poslanke in poslanci, bo rezultat glasovanja pokazal, koliko je za koga pomembna zlorabljena duša in telo otroka, ki za posledicami takih dejanj trpi celo življenje, in to že mnogo let.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 39. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 39.]] Predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom Marijana Pojbiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino in socialne zadeve dr. Ivana Svetlika na poslansko vprašanja Marijana Pojbiča v zvezi z Inšpektoratom za delo Republike Slovenije. V imenu poslanske skupine, gospod Pojbič? Želi še kdo v imenu poslanske skupine? Gospod Pojbič, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da je na to vprašanje, ki je bilo postavljeno z moje strani, treba opraviti širšo obravnavo v Državnem zboru. Razlogov je seveda več. Najprej, ker nisem bil zadovoljen, pa tudi poslanska skupina ni bila zadovoljna z odgovorom ministra. Vprašanje je temeljilo na tem, kako nadzira delovanje inšpekcijskih služb. Minister je zelo pomanjkljivo odgovoril. Zdelo se mi je, in prav tako Slovenski demokratski stranki in poslanski skupini, da je o tem vprašanju treba v Državnem zboru opraviti širšo obravnavo. Namreč, kot vemo, je bilo nad delovanjem inšpekcije podanih veliko ugovorov, izpostavljenih veliko problemov. Če pogledamo zadnje čase, koliko podjetij in koliko delavcev ima strašanske težave, ker je bila kršena delovnopravna zakonodaja in enostavno inšpekcije niso opravile svojega dela. Potem pa, ko smo gospodu glavnemu inšpektorju postavljali vprašanja, zakaj niso opravilo svojega dela, je bilo velikokrat rečeno, in to je tisto, kar nas je najbolj zmotilo, da je problem v kadrovski podhranjenosti. Potem pa dobimo informacijo in podatke iz medijev, tudi odgovori Brezovarja niso šli v pravo smer. Dobivamo informacije, da si je gospod Brezovar dovolil, neuradno oziroma domnevno pravim, da je gospod Brezovar namesto v službi na predavanjih v zasebnih podjetjih. To je en od dokumentov. Predaval je tudi v Cinkarni Celje in tako naprej. Ker je tukaj iz tega razbrati, da je to gospod Brezovar počenjal za časa svojih delovnih obveznosti, utemeljeno sumimo, da se ne bom narobe izrazil, sumimo, da je lahko prišlo, da je lahko prišlo do zlorabe delovnopravne zakonodaje oziroma zakonodaje, ki določa delovanje služb in visokih državnih uradnikov. Ker mislimo, da to ni pošteno, da v tej državi obstajajo dvojna pravila – na eni strani imamo delavce, za katere praktično veljajo ena pravila, za visoke uradnike pa druga pravila. Zato se nam zdi,da je to vprašanje toliko pomembno, da je v Državnem zboru zagotovo o tem treba izpeljati širšo obravnavo. Zato pozivam vse poslanke in poslance v Državnem zboru, da to širšo obravnavo podprejo z razlogom, ker smo vsi vsak dan seznanjeni s tem, kako velike kršitve delovnopravne zakonodaje se dogajajo, in na koncu so na slabem tisti zaposleni z najnižjimi [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 43. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 43.]] Predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Branka Mariniča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačiča ter ministra za finance dr. Franca Križaniča na poslansko vprašanje Branka Mariniča v zvezi s finančno sanacijo Slovenskih železnic. Gospod Marinič, v imenu poslanske skupine? Želi še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Gospod Marinič, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Odgovora ministra za promet in tudi ministra za finance, ki sem ju dobil šele včeraj, poslansko vprašanje pa je bilo postavljeno že 31. januarja na prejšnji redni seji Državnega zbora, sta spodbudila dejstvo, da je treba o vsebini njunih odgovorov na temo o finančni sanaciji Slovenskih železnic opraviti razpravo v Državnem zboru. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo zaskrbljeni, pravzaprav je bila napoved prvega strojevodje v slovenski Vladi 6. novembra na Otočcu, da bodo Slovenske železnice finančno sanirane do konca leta 2010. 16. decembra smo sprejemali spremembe Zakona o železniškem prometu, ki se je nanašal na vsebino investicij in reorganizacijo Slovenskih železnic, vse skupaj pod pogojem, da bodo Slovenske železnice finančno sanirane do konca leta 2010, kar pa se na veliko žalost ali presenečenje mnogih ni zgodilo. Tako so Slovenske železnice, to danes razkrivajo tudi mediji, v težkem finančnem položaju, pri poslovanju pa so v letu 2010 zabeležile 20-milijonsko izgubo. Kako se je Vlada lotila finančne sanacije, je seveda drugo vprašanje, kajti dokumenti, ki kažejo na to, kako bi se naj Slovenske železnice finančno sanirale, in nekateri indici kažejo predvsem na dejstvo, da bi se lahko to zgodilo z zmanjšanjem investicij v javno železniško infrastrukturo, kar pa seveda ni bil utemeljen razlog v predlogu sprememb Zakona o železniškem prometu. Ker se na tirih slovenskih železnic odpirajo v tej povezavi tudi mnoge druge dileme in pomembna vprašanja, ki lahko pripeljejo nacionalnega prevoznika Slovenske železnice v nemogoč položaj, smo v Slovenski demokratski stranki prepričani, da Državni zbor opravi širšo razpravo, kjer bi dobili tudi nekatere odgovore in morda po nujnem postopku sprejeli še nekatere rešitve v korist Slovenskih železnic, predvsem pa velikemu številu zaposlenih, kajti sistem zaposluje danes okrog 10 tisoč zaposlenih in skrajni čas bi bil, da se tega lotimo [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Glasujemo o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 43. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 43.]] Predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Milana Čadeža bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačiča na postavljeno poslansko vprašanje Milana Čadeža glede prometnih povezav. V imenu poslanske skupine, gospod Čadež? Želi še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Gospod Čadež, imate besedo, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem, skupaj! Vsi dobro vemo, da so povezave med Gorenjsko in severno Primorsko v zelo slabem stanju. Gre predvsem za povezavo preko Sevške doline in tudi preko Poljanske doline. Lahko rečem, da so te ceste včasih tudi neprevozne. Predsednik Vlade je ob lanskem obiskumeseca maja obljubil, da bo cesta Zali log–Davča zgrajena v enem letu. Včeraj mi je pa gospod minister odgovoril, da bo cesta, ki je dolga dobrih sedem kilometrov, zgrajena šele do leta 2015. Tudi cesta po Poljanski dolini, predvsem cesta Trebija–Sovodenj, je v zelo slabem stanju. Tudi umeščanje nove terase četrte razvojne osi je od lanskega leta, meseca junija, po našem mnenju nerealno, kajti cena na kilometer presega 11 milijonov. To je pa takšna cena, kakršna je cena za tekoči kilometer izgrajene avtoceste v Sloveniji. Jaz sem ministra opozoril, da je v prihodnosti treba v javnost predlagati takšne projekte, ki so realno izvedljivi, ne pa takšne, da se v naravno okolje umešča tunele in pa viadukte, ki kvarijo naravni izgled in pa seveda grobo posegajo v naravo. Zato menimo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke, da je nujno opraviti razpravo o povezavi med Gorenjsko in severno Primorsko.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v lastnem imenu? Gospod Ziherl, izvolite.
Hvala za besedo. Ker prihajam tudi sam s tega področja in se zavedam problematike, razen tega na tem področju dobro sodelujemo tudi z vsemi štirimi župani, želim morda dopolniti to, kar je povedal kolega Milan Čadež. Namreč, vsi se spomnimo poplav na področju Železnikov, ki so jih odrezale od sveta. Še vedno nimajo ustrezne povezave. Na tem področju nima ustreznih povezav kar nekaj vasi, najbolj kričeča je vas Davča s petdesetimi šoloobveznimi otroki. Poleti imajo še nekako dobre povezave preko zelo strme ceste, pozimi pa je ta povezava praktično nemogoča. In v zvezi s sanacijo poplav je cesta v Davči še kako potrebna. Ljudje so seveda siti obljub. Velja povedati, da je sicer tam, lahko se tudi reče, da je demografsko ogroženo področje oziroma da lahko naredimo demografsko ogroženo področje, ker ti kraji so drugače kar v redu naseljeni. Če pa ne bo prometnih povezav, če ne bo perspektive, bo pa res postalo demografsko ogroženo področje. Drugi problem, ki ga je pa kolega Čadež izpostavil, je pa vsekakor prehod preko naših dolin, konkretno Poljanske doline na Primorsko. Poslovni subjekti so zainteresirani. Vsekakor si pa ne moremo privoščiti, da se pozimi vozi do Bovca, Kobarida po osem ur in več, ta prometna povezava še kako nujna. To je del četrte razvojne osi. Če pa se prihajajo z nerealnimi projekti, ki v lokalnem okolju zbujajo samo revolte, pa v tem ne vidim drugega kot kupovanje časa in odlaganje rešitve. Zato naj se v široki razpravi pripravi neke temelje, na katerih se bo ta žgoča problematika reševala, ker so ljudje že siti obljub. Od poplav je že kar [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Te razprave ne bom podprl! 9. februarja smo imeli na mojo pobudo na to temo razgovor z ministrom dr. Vlačičem v Cerknem, kjer je bil prisoten tudi poslanski kolega in župan Čadež. Dogovorjeno je bilo tudi, da se z ministrom za promet še enkrat srečamo, in to v relativno kratkem času, skupaj s predstavniki občine Cerkno in občine Gorenja vas - Poljane. Minister dr. Vlačič je včeraj tudi povedal, da bodo proučili tudi ceno te trase. Z optimizacijo je mogoče bistveno znižati stroške na kilometer iz 11 milijonov na dosti manj. Vendar, če hočemo imeti neko ambiciozno povezavo med Gorenjsko in Primorsko, to tudi nekaj stane. Jaz sem prepričan, da se bomo lahko dogovorili o umestitvi te trase med Cerknim in Hotavljam, na 4. razvojni osi v prostor, da ne bomo zamudili črpanja evropskih sredstev. Glede druge cestne povezave med Železniki, Davčo in Novaki pa je včeraj minister za promet dejal tudi to, da obstaja možnost za črpanje evropskih sredstev. Če bomo lahko za to cesto črpali evropska sredstva, bomo to cesto lahko dokončali pred letom 2015 in ne tako, kot je danes dejal kolega. Minister je včeraj rekel, če bomo dobili evropska sredstva, bo ta cesta prej dokončana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo o predlogu sklepa. Glasovalo je 70 poslank in poslancev. 23 za, 45 proti. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 45.]] Predlog sklepa ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o predlogu poslanca Marijana Pojbiča, da bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino in socialne zadeve dr. Ivana Svetlika na poslansko vprašanje Marijana Pojbiča v zvezi z učinkovitim in pravičnim reševanjem prijav na inšpektoratu za delo Republike Slovenije. Gospod Pojbič v imenu poslanske skupine? Še kdo? Besedo ima gospod Pojbič, obrazložitev glasu. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik. Ponovno sem predlagal širšo obravnavo o tem vprašanju, ker se je ponovno pokazalo, da je slab nadzor Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve nad delovanjem inšpekcijskih služb. Tukaj je bilo zelo jasno, da je bilo v tem vprašanju izpostavljeno delovanje ministrstva in pa delovanje inšpekcijskih služb. Pokazalo se je in iz teh dokumentov, ki jih imam, izhaja, da je oboje zatajilo. 7 mesecev je minilo, odkar bi morale odreagirati inšpekcijske službe. Tudi nekaj mesecev po tem, ko je bilo o tem obveščeno Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in invalide in praktično do postavljanja tega vprašanja včeraj, tisti, ki jih ta problem obremenjuje, niso dobili ustreznega odgovora, ne od inšpekcijskih služb ne od Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in invalide. Torej smo ponovno pred enim ključnim problemom, o katerem sem govoril že prej. Delovanje inšpekcijskih služb in pa ministrstva, nadzor ministrstva na delovanje inšpekcijskih služb, ki spadajo pod Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in invalide je slabo. Je slabo in iz tega, kar dobivamo in prejemamo, torej te dokumente, ki jih prejemamo, je jasno razvidno, da ministrstvo kakor tudi inšpekcijske službe svoje delo zelo slabo opravljajo. Najverjetneje pa svoje delo opravljajo posamezni državni uslužbenci, ko gre za to, da lahko še poleg tistega dela, ki ga imajo plačanega iz državnega proračuna, zelo dobro zaslužijo še nekaj privat za svoje žepe. To pa se mi zdi, Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se pa to zdi povsem neokusno, nekorektno in nepošteno. Vemo točno, kaj je primarna naloga inšpekcijskih služb in njihovih ključnih vodstvenih delavcev. Oni so dolžni delovati v javnem interesu in to je njihova primarna naloga. Njihova primarna naloga zagotovo ni, da pridejo v službo, razmišljajo o tem, kako se bodo pripravili na naslednje predavanje. To je absurd. Mislim, da je ravno zaradi tega treba v Državnem zboru opraviti širšo obravnavo o tem problemu, da najdemo ustrezne rešitve, da se to v prihodnje več ne bi dogajalo, ko ob tem vsakokrat poslušamo, da so te službe podhranjene. Kako so lahko podhranjene, če za časa delovnih obveznosti hodijo okoli po privatnih službah predavati? To je absurd vseh absurdov, to se lahko zgodi samo v naši državi. Državni zbor je tisti, ki bi moral na to odreagirati. Moral bi na to odreagirati. In še enkrat pozivam vse poslanke in poslance, da to vprašanje podprejo in bomo na naslednji seji morda našli neko kvalitetnejšo rešitev za to vprašanje in za te probleme.
Hvala lepa. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 43. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 43.]] Predlog sklepa ni sprejet. Gospodu Milanu Čadežu se opravičujem, ker sem preskočil in dal najprej besedo gospodu Pojbiču. Zdaj dajem na glasovanje predlog poslanca Milana Čadeža, da zbor odloča o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor dr. Roka Žarnića na poslansko vprašanje Milana Čadeža v zvezi z vrednotenjem zemljišč, po katerih potekajo kategorizirane lokalne ceste, javne poti in druge javne površine. Gospod Čadež, želite obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Želi. Še kdo? [[Ne.]] Gospod Čadež imate besedo, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Večina občin je po ustanovitvi v letu 1995 od svojih občin predhodnic pridobila med drugim tudi neurejeno stanje na področju lastništva prej zgrajenih lokalnih cest in pa tudi javnih poti in tudi ostalih javnih površin. Kar lepo število državljanov je pa tudi zemljiškoknjižnih lastnikov površin, ki so v naravi ceste oziroma druge javne površine, in bodo tudi zavezanci za plačilo davka. Državljani od občin zdaj zahtevajo geodetsko odmero lokalnih cest za ureditev lastništva nepremičnin in javnih poti ter pa seveda tudi plačilo odškodnin. Včeraj je gospod minister tudi ugotovil, da je to dediščina prejšnjega sistema, ko je bilo vse naše. In tudi, da je v Sloveniji kar 23 tisoč nekategoriziranih javnih cest in pa poti, ki so v lasti državljanov. Zato menim, da bi si o tej problematiki, ki pesti čisto vse občine v Sloveniji, morali vzeti čas v parlamentu in se pač o tem detajlneje pogovoriti.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v svojem imenu? [[Ne.]] Dajem predlog sklepa na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 35. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 35.]] Predlog sklepa ni bil sprejet. V skladu s predlogom poslanca Ivana Grilla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor dr. Roka Žarnića na poslansko vprašanje Ivana Grilla v zvezi z neupoštevanjem razsodb sodišč po uveljavitvi podeljenih koncesij za opravljanje dimnikarskih storitev. V imenu poslanske skupine? Želi še kdo v imenu poslanske skupine? Gospod Grill, imate besedo.
Hvala lepa. Zadnje pol leta sem ministru za okolje v bistvu postavil že tretje vprašanje s področja številnih nepravilnosti pri opravljanju dimnikarskih storitev. Žal se ob vsakem vprašanju odpirajo nove nepravilnosti in nove ugotovitve. Zadnje vprašanje je v bistvu prav zaskrbljujoče, kajti nikakor ne moremo razumeti, da država oziroma Vlada Republike Slovenije ne upošteva razsodbe, pravnomočne razsodbe Upravnega sodišča. Gre za razsodbo iz leta 2009, ko je Upravno sodišče razveljavilo dve podeljeni koncesiji za opravljanje dimnikarskih storitev. Ti dve koncesiji sta bili pridobljeni na podlagi lažnih podatkov. To je potem Upravno sodišče ugotovilo in te koncesije razveljavilo. To je povsem podoben primer, kot je pridobila na podlagi lažnih podatkov zbornica fizioterapevtov, ki jo vodi gospa Kresal, ravno tako koncesijo, pa je tudi takrat ministrstvo oziroma država ni razveljavila. In tukaj je zgodba povsem enaka. In da je absurd in tudi anomalija še toliko večja, kaže tudi to, da je v letu 2010, v septembru, Upravno sodišče ponovno dalo državi rok 90 dni, da izda novo odločbo o opravljanju dimnikarskih storitev na področju občine Škofljica in občine Trebnje. Kljub temu država in Ministrstvo za okolje nista upoštevala te razsodbe. Zdaj so prizadete stranke že uveljavile tožbo za odškodnino in tik pred zdajci je izvršba, na podlagi česar bo zdaj morala država plačati za vsako tožbo za leto dni 100 tisoč evrov odškodnine. Da je temu tako, je tudi poziv okrajnega sodišča, ki poziva javno pravobranilstvo, da se naj opredeli, zakaj tega, kar je Upravno sodišče naložilo, ne upošteva. To je nedopustno in to kaže tudi na anomalijo na področju dimnikarskih storitev. Posledice tega so številni dimnikarski požari oziroma požari v dimnikih. Posledice takšnih anomalij se kažejo na področju celotne Slovenije. In glede na to, da gospod minister ni uspel in ni znal odgovoriti, zakaj država ni reagirala na razsodbo Upravnega sodišča, bi bilo njemu v pomoč in seveda tudi prav, da na to temo v Državnem zboru opravimo razpravo in ugotovimo, kje so razlogi, predvsem pa na kakšen način skušati rešiti to neurejeno področje. Zato pričakujem, da bomo ta predlog, to pobudo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 40. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 40.]] Sklep ni sprejet. Prehajamo k zadnjemu predlogu. V skladu s predlogom poslanca Zvonka Laha bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za kulturo Majde Širca na poslansko vprašanje Zvonka Laha v zvezi s predhodnimi arheološkimi raziskavami. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 43. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 43.]] Sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 25. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Še eno obvestilo, kolegice in kolegi, članice in člani Odbora za finance in monetarno politiko, obveščam vas, da bo drugo nadaljevanje 36. seje odbora čez 15 minut, to je ob 20.05 v veliki dvorani na Tomšičevi. Hvala lepa.