Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Nadaljujemo 13. izredno sejo Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti: mag. Melita Župevc, Janja Klasinc, Roberto Battelli in Jakob Presečnik. Lepo pozdravljeni! Nadaljujemo prekinjeno 3. točko dnevnega reda – Predlog zakona za uravnoteženje javnih financ, nujni postopek. Ostali smo pri 1. členu. Nadaljujemo razpravo o 1. členu in dveh amandmajih, amandmaju Poslanske skupine Pozitivne Slovenije in amandmaju poslanskih skupin koalicije k 1. členu. Od včeraj je še nekaj poslank in poslancev prijavljenih k razpravi. Prva ima besedo dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni ob koncu tega napornega delovnega tedna! Uvodoma bi začela tako: včeraj smo imeli priložnost slišati, da Slovenija stopa na pot nove razvojne paradigme, kjer se bo uveljavila večja odgovornost za razvoj. In to smo imeli priložnost slišati iz ust največje koalicijske stranke, tiste stranke, za katero se bomo dobro spomnili, kako zelo močno je asistirala pri rušenju sistemskih reform, ki jih je pripravljala vlada Boruta Pahorja. Mar je res treba, da vam to ponavljam, da če bi bile sistemske reforme v lanskem letu izvedene, ne bi bilo treba s tako ostrimi varčevalnimi ukrepi razburjati naših ljudi in zategovati njihovega pasu? Zakaj v Poslanski skupini SD nasprotujemo temu varčevalnemu paketu – zato, ker je napačno usmerjen. Tudi sami smo poudarjali in se zavedali tega, da je treba pripraviti določene prihranke, in ponudili tudi predlog, kako do teh prihrankov priti, čeprav seveda vi to zavestno negirate. Dejstvo je, da smo te prihranke želeli graditi na način [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Gospod predsednik, ali lahko utišate kolegice in kolege? Res me motijo.
Ja, prosil bi, da prisluhnete kolegici in se malo umirite. Hvala.
[[...]]da smo naš program naravnali tako, da se uravnoteži varčevalni del z vlaganji v razvoj in za zagotavljanje socialne varnosti. Namreč, ne smemo pozabiti, kaj je pravzaprav vzrok tega stanja, v katerem se nahajamo. Mi kar [[...]]Zgodovinski spomin je poniknil. Kdo je povzročil to krizo? Banke in prekomerno zadolževanje gospodarstva! Kdo je prvi reševal to krizo? Država, državni sektor in breme tega zdaj želimo porazdeliti predvsem na tiste najbolj občutljive. To je resnica tega. Neuravnoteženost tega paketa, ki ga pripravljate, se še v največji meri kaže v antirazvojni naravnanosti. Sektor, po katerem posegate v največji meri, je sektor izobraževanja in razvoja. Dejstvo je, da tako kot vas opozarjajo akademiki, s tem sloganom varčevanja v tem sektorju, v katerega je Slovenija v našem mandatu bistveno povečala vlaganja, zavedajoč se tega, da je to pravzaprav možnost kvalitetnejšega izhoda iz krize in prestrukturiranja našega gospodarstva, smo povečali vlaganja na 2,49 % BDP, medtem ko se sedanja vlaganja znižujejo na 2,13 % – nismo še vsega dokončno izračunali. Dejstvo je, da se s temi ukrepi predvsem na področju visokega šolstva, tukaj se moram strinjati z dr. Godino, uničiti kritično maso mislečih v naši družbi in vzpostaviti sistem zasebnega šolstva. Zelo me žalosti, da sta frontmana tega, te razgradnje sistema prav dva doktorja znanosti z javnih univerz. Da nadaljujem, poudarili smo, da je paket neuravnotežen. Čeprav se neprestano sklicujete na to, da paket ne bo prizadel najbolj ranljivih, se bom navezala na včerajšnje besede gospoda Jazbeca in gospe Hercegovac – ali se zavedate, kaj bomo storili s posegi v javno zdravstvo? To je tisti del paketa, ki bo najbolj prizadel najbolj ranljive in seveda že nakazuje tudi smer bodočih zdravstvenih reform. Pa začnimo z 2. členom. V drugem členu zmanjšujete prispevek sredstev iz obveznega zdravstvenega zavarovanja za zagotavljanje zdravstvenih storitev. To avtomatično pomeni prenos [[...]]
Se opravičujem, kolegica Črnak Meglič, razpravljamo o 1. členu in amandma k 1. členu, ne o drugem [[...]]
Ja, je to na splošno. Govorim o zdravstvu. Govorim o zdravstvu.
Bi se držali kar člena, o katerem razpravljamo, prosim.
Poglejte, tudi včeraj se nismo držali [[...]]
Ja, ampak danes se pa bomo. Oprostite, danes se pa bomo, res.
A res? A to spreminjate glede na to, kdo kaj govori?
Ne.
Potem bi morali tudi včeraj svoje kolege ustavljati. Oprostite, gospod predsednik, odločno protestiram, in želim, da ste načelni do vseh enako. Dovolite.
Poglejte, včeraj ni bilo primera, da bi kdo razpravljal o drugem členu kot o tistem, ki je bil na mizi v razpravi, vsaj ne, ko sem jaz vodil sejo. Takega primera ni bilo. Če bi bil, bi me lahko opozorili. Zato bi vas res prosil, držite se 1. člena, ker o njem razpravljamo. Drugače nam od poslovnika nič ne ostane.
[[...]]in o 1. členu. Hvala lepa, gospod predsednik. Govorimo o vseh – koliko jih je zdaj – 39 zakonih, tudi o zakonu o zdravstvenem zavarovanju. Če dovolite, bom nadaljevala. S tem posegom prenašamo povečan del bremena na dopolnilno zdravstveno zavarovanje. Že bela knjiga o zdravstvu, ki jo je še pisal dr. Keber, je zelo jasno poudarila, da ravno zaradi dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja Slovenija sodi med države z najmanj pravičnim zdravstvenim sistemom na svetu in da – zdaj smo ugotavljali tudi v gradivu, ki nam ga je pripravil Umar –, se povečuje delež prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja že pred uvedbo te spremembe, sedaj se bo ta delež še povečal. Na koga pade največje breme? Največje breme pade na najbolj revne. To se pravi, namesto 24 evrov premije bodo plačevali 28 evrov premije. To v njihovih dohodkih pomeni 8 %, v naših dohodkih pa 1 % – a ne? To je tista razlika, o tem mi govorimo, zato pravimo, da pada po najrevnejših. Druga sprememba. Znižanje nadomestil v času bolniške. Res je, dosegli ste kompromis s sindikati na dveh pomembnih točkah, to pozdravljam, pa vendar je treba vedeti, da 80 % nadomestil za bolniško gre za običajne bolezni, ki jih preživljamo navadni smrtniki. Dejstvo je, da je absentizem v Sloveniji tako kot v vseh državah, ki se srečujejo s krizo, velik problem, smo na petem mestu po absentizmu. Samo način, kako se lotevamo reševanja tega problema, je napačen. Lotevamo se ga na način zmanjševanja nadomestil, pri čemer vemo, da eden ključnih problemov v naši državi postaja prezentizem, to se pravi prisotnost bolnih, oslabelih ljudi na delovnem mestu, preden so preživeli bolezen. Strokovnjaki vam ponujajo način, kako reševati ta akuten družbeni problem; pa vendar – ne! Posegamo po ukrepih, ki bodo zopet najbolj padli po najrevnejših, tistih, ki si ne bodo mogli privoščiti izpada nadaljnjih 10 % svojih mesečnih dohodkov. Druga točka. Neuravnotežen je tudi z vidika obremenjevanja srednjega sloja. Nikoli si nisem mislila, da bova z gospodom Primcem tako enoglasno govorila o antidružinski politiki te vlade. Dejstvo je, ta politika je antidružinska in največje breme krize, bom rekla, med družbenimi skupinami prevaljuje na mlade družine. Res je. Tudi tukaj ste dosegli kompromise, jih pozdravljamo, še zlasti pozdravljamo kompromis, ki upam, da je nastal tudi na podlagi naše intervencije, da se pač ne zamejuje najvišje porodniške na 1,5 % povprečne plače. Vendar ni je države v Evropi, gospe in gospodje, ki bi družinsko politiko izbrala za arzenal, na katerem bo ustvarjala prihranke. Zato bi še enkrat nekako pozvala, da vsi skupaj premislimo, ali ne bi sprejeli še dodatnih amandmajev. Opozorila bi na amandma Pozitivne Slovenije, ki govori, da se vsaj za eno leto zamakne izvajanje ukrepov, na drugi strani pa tudi o tem, ali je resnično potrebno, da nadomestilo v času starševskega dopusta znižujemo do trenutka, ko se bo bruto domači proizvod dvignil na 2,5 %. S tem ukrep, ki je bil v začetku planiran kot začasen ukrep, prolongirate najmanj na srednjeročno obdobje, in verjemite mi, skoraj prepričana sem, da se na 100 % porodniške ne bomo več vrnili. Zanimivo. Če primerjamo, ko govorimo o bremenitvah posameznih družbenih slojev. Predlog, ki smo ga predlagali v Poslanski skupini Socialnih demokratov, je govoril, da naj se poveča dohodnina za tiste, ki prejemajo dohodek nad 60 tisoč evrov. Vi ste to mejo dvignili na praktično 70 tisoč evrov in s tem izgubili 25 milijonov. Teh 25 milijonov bi skoraj zadoščalo za to, da ne bi bilo treba znižati porodniških. Ali se zavedate tega? To je ta trade off med družbenimi sloji, med družbenimi skupinami. In ne ponavljajte mi tega, kako visoke in najvišje imamo porodniške! Imamo ene najnižjih plač! Te nizke plače prejemajo ženske porodnice in te boste v prvem letu življenja prizadeli, ob tem da jim boste vzeli tudi univerzalno pravico, ki jo ima Slovenija – za srednji sloj mislim –, že več kot trideset let. Da nadaljujem. Veseli me, da vas je srečala pamet pri 169. členu. V nočni seji smo vam poslanci opozicije, zlasti s kolegom Matevžem, razkrinkali vašo blitzkrieg strategijo. Ne morem se znebiti občutka, da ste delovali po sistemu, kot bi rekli naši bivši bratje Srbi, "ako prođe, prođe, ako ne prođe, ne prođe". Opozorili smo vas, kaj to pomeni; opozorili smo vas na to, da pravzaprav zavajate in mimo dogovora in socialnega sporazumevanja sprejemate reformo in smo rekli dobrohotno, da sami bodite pametni in umaknite. No vidite, naslednji dan pa ste to lahko umaknili, ko so vam to povedali sindikati. Nesporno je vaša razvojna strategija napačna, to je neoliberalna doktrina, ki seveda gradi na formuli varčevanja. Ampak veste, ta neoliberalna doktrina se v svetu potrjuje z vsemi negativnimi posledicami. Tukaj imamo cel kup člankov, tabel, ki dokazujejo, da v državah Portugalske, Španije, Grčije in tudi Italije ne daje učinkov, daje pa učinke: na povečevanje stopnje tveganja revščine, na povečevanje brezposelnosti, na povečano socialno razslojevanje, ne pa na oživljanje gospodarske rasti. Je že tako, modri mož je nekoč rekel: "Vladajoča ideologija je ideologija vladajočega razreda." Kdo je to bil, pa poglejte na Google. Hvala.
Gospod Janez Vasle.
Dober dan vsem skupaj. Spet smo tako, na hudo začeli, tako da ne vem, kako bi rekel. Rekel bi, da je ta kriza – včeraj sem govoril o arheologiji, ampak vseeno je bila ta kriza kot nek katalizator, ki je pospešil neke procese. To je bilo koristno, da smo prišli do svoje države, smo pa bili takrat enotni in smo lahko do tega prišli, danes se pa kar nekaj [[...]]Meni se zdi, ker nisem ravno tako hudo učen, da brez zveze najedamo eden drugega, namesto da bi tako složno kot v tistem času tudi prišli do teh ukrepov, da čim prej stopimo naprej. V naših stikih z ljudmi opažamo, da z razumevanjem sprejemajo te naše ukrepe. Naš vodja, ko je imel nagovore na teh naših regionalnih obiskih, je dobil aplavz, kljub temu da je črne stvari govoril, ampak ljudje drugače razumejo te stvari. Stvar je v bistvu zelo enostavna, glede na to stanje, v katerem sem. Spomnim se, ko se je začela ta kriza šele slutiti, sem neko gospo ekonomistko vprašal, kaj je narediti, ko taka kriza nastopi. Rekla mi je, da kreditne kartice zakleniti, denar šparati in kruh doma peči. Vseeno bi v okviru obravnave tega zakona, ki se pri teh obravnavanih 45 drugih dotika tudi zdravstva, vseeno malo pokomentiral razmišljanje moje kolegice, spoštovane gospe Hercegovec, ki jo je strah razpada zdravstvenega sistema. V starih časih je bilo za zdravstvo namenjeno okoli 4 % BDP, sedaj pa mislim, da dajemo za to skoraj še enkrat več. Mislim, da bo tudi zdravstvo moralo nekako zajeziti, čeprav upam, da še deluje etični pogon pri zdravstvenih delavcih, da v bistvu prav neposredni uporabniki ne bodo prizadeli. Je pa res, da smo sedaj vedno starejša populacija, da vedno več rabimo, da so zdravila vedno boljša in dražja in da imamo tudi te aparature, ki so vedno bolj sofistificirane in tudi vedno bolj drage. Je pa to spet mogoče kakšen izziv za zdravstvo, da se bo reorganiziralo, da se ne bi vsi z vsem ukvarjali. Imam podatek, da je bila v neki bolnišnici ena aparatura zapakirana v originalni embalaži več kot eno leto, ker niso vedeli, kako jo rabiti. To se bo malo preuredilo. Sem bolj za to, da bi dal bolj prednost opremi kot zidom – mislim, da so tudi neke izgradnje v vprašanju, ki bremenijo ta del. Vseeno bi se dotaknil še tega strahu pred razpadom javnega zdravstva, ker se vedno pojavlja vtis, da je javno zdravstvo samo tisto, kar je v okviru zdravstvenih domov, koncesionarji pa so tisti lumpi, ki so zaslužkarji in ki kradejo. Koncesionarji so ravno tako del javnega zdravstva, tisti del, ki pa molze uboge občane, je pa v veliki manjšini. Naj še omenim nek podatek iz ZZZS. Ko smo podpisovali pogodbe, so odgovorni tam takrat rekli, da je koncesionar zdravnik za 30 % cenejši od zdravnika v zdravstvenem domu in da bi oni najraje videli, če bi bili vsi koncesionarji. Toliko za začetek, hvala lepa.
Gospa Saša Kos. Mag. Hercegovac. Replika.
Replika. Hvala lepa, predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Omenjal me je kolega Vasle glede razpada zdravstvenega sistema. Sigurno tega nisem tako in ta način uporabila; da pa ne bo več takega javnega zdravstva, kot smo ga imeli do zdaj, to je pa res. Kolega Vasle je že dolgo časa koncesionar, to pomeni delno privatnik, in gleda na drug način. Sigurno za zdravstvene delavce ne bo velike spremembe, ampak za paciente in za ljudi pa bodo velike spremembe. Zdravstveni sistem moramo ohraniti vsaj na tem nivoju, kot ga zdaj imamo. Glede na investicije, ki jih imamo, ga ne bomo mogli ohraniti. To pomeni, da pacienti in ljudje bodo morali dajati več denarja za zdravstvo. To je pa bistvo, kolega Vasle. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Saša Kos.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim! Protestiram proti ukinitvi pridobljenih pravic, na katere smo Slovenke in Slovenci ponosni, in sicer od prvega dne naše samostojnosti. Največji rez ste naredili na področju kulture in znanosti in visokega šolstva, še posebej, ker ste ukinili Ministrstvo za kulturo. Kot vemo, da karkoli je ukinjeno, se nikoli potem ne povrne oziroma izgubi se nekje v množici ostalih dejavnosti in vsakdo potem podpira tisto, ki mu je najbližje. Vemo, da tudi minister, kateri koli je, na katerem koli področju ni nek superman, ki bi se spoznal na vsa področja, ampak se opredeli na tisto, ki mu je najbližje. Tako smo na nek način odrinili kulturo; kulturo, ki nas ohranja, ki nas je ohranjala skozi vso zgodovino, da smo danes tu, kjer smo. Torej smo samostojni in, kot sem že o tem govorila, ponosni na svojo samostojnost. Torej, ukinili ste ministrstvo. Z rebalansom jemljete sredstva, namenjena nevladnim organizacija na področju kulture in samozaposlenim v kulturi. Silite jih k temu, da bi umetniki soustvarjali državne proslave brezplačno, brez honorarja, obenem pa bi omejevali in hkrati nadzirali, kdo od njih bi še lahko preko avtorskih pogodb delal na področju kulture. Kako se to kaže, na primer, v gledališču? To redno zaposluje igralce, vse druge kadre, ki soustvarjajo predstave, pa le izjemoma. V Sloveniji so v javnih gledališčih redno zaposleni le trije režiserji. A kot pravijo poznavalci, s tem menda ni nič narobe, saj sodelovanje z večjim naborom režiserjev lahko prinese bolj raznolik program in tudi širši nabor misli, ki so hote ali nehote vtkane v vsako predstavo, ki jo gledamo kjer koli: ali v gledališču, ali v operi, ali kjerkoli. Z režiserji tako sklepajo avtorske pogodbe, kar je logično, saj opravljajo avtorsko oziroma intelektualno delo. Takšne pogodbe sklepajo tudi s scenografi, pa s kostumografi in s številnimi drugimi, ki s svojim znanjem in kreativnostjo prispevajo h končni podobi predstave. Dragi moji, pa si zamislite nekega lučkarja, ki bi najel po avtorski pogodbi nekoga oziroma lučkarja in bo soglasje dajal minister. Lepo vas prosim! Minister naj bi se sedaj ukvarjal z vsakim posameznikom, ki bo nastopal v neki zelo strogo strokovni instituciji! Mislim, da ima vsak minister, tukaj so trije prisotni, veliko bolj odgovorno delo, kot pa je, da bi potem podpisoval te pogodbe, ki sem jih omenila. Hvala lepa.
Gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, ministrski zbor! Res je, da imamo pred seboj mega zakon, ki posega v 39 zakonov, in vesel sem, da je bilo pri resnih političnih partnerjih in tudi sindikalnih partnerjih in znotraj resnih delov politike in družbe doseženo veliko soglasje, da so ti posegi potrebni. Kot politik se zavedam tudi, da bo Državni zbor v prihodnje moral poseči še v številne zakone, preden bodo naše javne finance popolnoma ozdravljena, preden bo naša družba res stopila trdno na trdna tla razvoja. S tem zakonom ustvarjamo samo nujne pogoje, da bomo tako tukaj, na lastnih tleh, kot pred Evropo ostajali in postali spet verodostojni. Sedaj ko imamo ta spisek zakonov, v 1. členu, ki se spreminjajo, želim reči, da sem vesel, da je prišlo do kompromisa glede 2. maja pri zakonu o praznikih. Čeprav bi bil še bolj vesel, da se sindikati ne bi zgolj zavzemali za ohranitev dela prostega dne, 2. maja, dneva brez vsebine, ampak da bi tudi sindikati, skupaj z družbo, ta dela prosti dan prenesli na drug dan, ki je vsebinsko za naš narod zelo pomemben. Znotraj maja. Morda bi bilo bolj prav, da razmišljamo, da bo v prihodnosti to 9. maj, dan zmage, danes tudi dan Evrope. Kajti nekoč je že bil dan zmage dela prost dan, celo v Jugoslaviji, celo v Sloveniji, pa so ga nadomestili z bolj ideološkimi zakoni. Ali pa 13. maj, dan, ko je padel prvi borec proti fašizmu na Mali gori pri Ribnici, Danilo Zelen, tigrovec, da bi ta izjemno pomemben dan, ki kaže tudi zgodovinsko resnico, bil tisti državni praznik. Kajti, to je bil prvi oborožen odpor, ki so ga izvedli tigrovci v celi Evropi. Morda bi bilo to bolje [[...]]Drugače pa sem vesel, kot sem rekel, tega kompromisa, če se sindikati pač zavzemajo samo za to vsebino prostega dne, potem pač lahko ostane ta prosti dan tudi na 2. maj. Vendar, še enkrat pravim, slovenski narod ima boljše vsebine za proste dneve. Drugo pa je, da se ob tem zakonu sproščajo pravzaprav zelo radikalni, zelo dogmatski politični impulzi, ki smo jim bili priča v včerajšnjih razpravah. Tudi danes je bila očitana neoliberalna doktrina, jaz je ne poznam – vsaj na to stran s to doktrino ni treba kazati. Res pa je, da je izjemno prisotna – pri moji največji politični stranki na moji desni in pri nekaterih posameznikih tudi tam preko – neodogmatska doktrina. Pa puščam ob strani Socialne demokrate, ki so pred kongresom. Tisti, ki se proti Pahorju borijo, morajo iz teh ultra levih pozicij izhajati. Vendar bo ta zadeva z 2. junijem verjetno minila. Bolj zaskrbljujoče pa je, da smo včeraj slišali nekaj izjav in vsaj na dve od teh bi gospod predsednik Državnega zbora, vi, ki ste varuh ustavnosti in zakonitosti v tem visokem zboru, po mojem morali odreagirati. Opozarjam vas, namreč, vodja Poslanske skupine Pozitivne Slovenije je dejal, da bomo v 48 urah pokopali ustavo in zakon. Gospod Möderndorfer. Pozneje pa je še kolega Jazbec v izjavi, ki jo televizija poleg "pingvinske" izjave producira vsakih 5 minut, dejal, da se bomo zbudili s sprejemom tega zakona v popolnoma spremenjen družbenopravni red in politični sistem. Ali kdo trdi, da bo 11. maj, če uporabljam metaforiko in simboliko iz slovenske in jugoslovanske zgodovine, dan petojanuarske diktature oziroma enajstomajske diktature? Ali se zavedate nesprejemljivosti takšnih oznak?! Na kakšen način bomo pokopali slovensko ustavo? Kdo še upa to trditi? Strinjam se, s tem, kar berem danes, da je dejal gospod Pahor, da če ne bomo sanirali javnih financ, bomo izgubili suverenost. Tisto bi bilo pokop slovenske ustave, ker ne bi imeli več temelja, na katerem bi gradili. Trdno sem prepričan, da bomo s sprejemom tega zakona in z družbenim soglasjem, ki smo ga dosegli, z jutrišnjim dnem bolj utrdili slovensko ustavo in zagotovili dolgoročnost slovenske suverenosti in državnosti. Če pa bi šli brez tega reševanja države in javnih financ, potem pa smo verjetno v krizi suverenosti in realni nevarnosti. Mene osebno, kot politika, pravzaprav me veseli, da je pozitivna stranka postala tako protiljudska stranka. Da ste se v trenutku, ko so sindikati realnega sektorja, ki zastopajo delavce, že spoznali, da je treba ukrepati, postavili na popolnoma protidelavsko smer, protikmetsko, da ste zagovorniki še izključno ozkega dela finančne oligarhije, in še to predvsem tistega dela, ki svojega kapitala ni pridobil na transparenten način. Zato je lažno hvaljenje takšnih menedžerjev v "pingvinski" izjavi, ki imajo, ne vem, 200 milijonov minusa po uradnih podatkih, se jih pa proslavlja kot največje menedžerje, največje [[...]]
Gospod Jerovšek, brez zamere, ampak bi vas opozoril, da razpravljamo o 1. členu in o amandmajih k 1. členu zakona – to velja tudi za vse naslednje razpravljavce – če bi se držali tega, bi bilo zelo dobro. Prosim.
Dobro. Tu je bilo tudi dosti govora o zakonu, ki določa nekatere korekture pri upokojevanju. Tudi tu moram opozoriti na izjavo, jo bom citiral iz magnetograma, ki je bila včeraj podana, ko je kolegica Kociprova dejala, "hkrati pa bomo sedaj na hitro, nasilno upokojili toliko in toliko tisoč upokojencev". Upokojili bomo na tisoče upokojencev. Če je šlo za lapsus, bi bila dolžnost to popraviti. Če pa nekdo misli, da se bo upokojence upokojevalo z evtanazijo ali z drugimi metodami, potem je pa grozljivo in žalostno. Na to sem opozoril že včeraj preko twittra in ni nobenega opravičila. To je treba [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Glejte, kaj je bilo rečeno – upokojenci so že upokojeni. Sami vemo, kaj je upokojevanje upokojencev, kaj je to. To so takšne zadeve, s katerimi se skuša diskreditirati resne ukrepe, resne programe, ki utrjujejo državo, ki zagotavljajo tudi upokojencem varnost, varno starost. Spoštovani, res pričakujem treznost v ocenjevanju teh ukrepov. Ne pričakujem, da bi morala opozicija glasovati za ukrepe, ima pravico biti stalno na drugem polu, vendar bodimo v definiranju stanja in potrebnosti ukrepanja pa realni. Hvala lepa.
Gospod Ivan Pišek.
Hvala lepa. Lep dober dan [[...]]
Gospod Mišič, replika? Proceduralni predlog. Prosim.
Spoštovani predsednik! Samo opozoril bi na 75. člen Poslovnika Državnega zbora. To, kar je gospod Jerovšek prej v svojem nagovoru izjavil in tako naprej [[...]]Najprej se ne drži točke dnevnega reda, potem pa stopnjuje neko nestrpnost oziroma uporablja take besede, neko evtanaziranje in tako naprej. Glejte, naša Maša Kociper ni mislila tako, niti slučajno ni, kot je citiran njen stavek. To, kar je on zdaj razgradil iz njenega normalnega opozorila, dobronamernega, je gospod Jerovšek dejansko stopnjeval, tako da v eter sporoča dobesedno neko evtanazijo in ne vem kaj. Gospod Jerovšek, prosim vas, da se malo umirite. Stanje v tej državi ni takšno in mislim, da take besede, kot se jih vi poslužujete, da ne sodijo v hram demokracije, pa tudi v današnji čas ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Res bi predlagal, da držimo nek kulturni nivo razprave, da ne diskutiramo ad personam, čeprav vem, da ste vsi utrujeni in verjetno tudi malo nervozni že, zdržimo še danes in lepo v miru razpravljate o vsebini. Imamo različna mnenja, s tem ni nobene težave, lahko jih pa izrazimo na strpen in kulturen način, če se strinjate. Besedo ima gospod Ivan Pišek.
Hvala lepa še enkrat in lep strpen dan vsem skupaj! Včeraj so bili omenjeni policisti, šolniki, medicinske sestre, mlade mamice, lahko bi omenjali še kake druge poklice oziroma delavce in verjetno edino strinjanje, ki bi iz tega izhajalo, bi bilo, da vsi želimo boljše življenje. Tudi jaz poznam kako mamico oziroma bodočo mamico, ki je vesela, da pričakuje, ne glede na to, da je pač situacija malo slabša, kot je bila nekaj časa nazaj, zaradi tega, ker v takih razmerah to ne bi smel biti bistven problem. Bistvo rojstva otroka mora biti nekaj drugega, ne materialna osnova oziroma razmišljanje o tem, ali bomo zato širili, razvijali narod; če bomo preživeli ali ne bomo. Večina teh mamic je odraščala v nekih drugih časih; časih osamosvajanja Slovenije, ko niso imeli niti milke, niti plenic pampers, kaj šele vsak svoj avto, tri televizije, pet telefonov, pa so kljub temu odrasle, zrastle v poštene, v redu ženske, državljanke in verjamem, da bodo tudi v primeru, da bodo morali za drugega otroka plačati oziroma doplačati 30 % vrtca, otroke znali vzgojiti v poštene državljane. Argumente za in proti zakonu predstavlja vsak na način, kot misli, da je prav. Zaskrbljujoče je, da v zadnjih tednih razprav nismo prišli do zbližanja, pravzaprav pri nobeni stvari. Če bi bilo to realno, bi se še razumelo. Ampak mislim, da je težava v tem, da ni popuščanja zato, ker pač opozicija smatra, da mora nagajati poziciji. Pozicija zagovarja zakon, opozicija je a priori proti, čeprav se marsikdo od vas zaveda, da so spremembe potrebne in nujne. Morali bi se zavedati, da je ta zakon nastal zaradi nereagiranja v prejšnjih letih in zaradi situacije, kakršna je danes v Sloveniji. In ta situacija po mnenju nekaterih ni slaba, temveč na meji kritičnega. To je včeraj v svoji razpravi oziroma poročilu podal direktor Umarja, ki je povedal, da smo v vseh atributih oziroma po vseh kazalnikih na zadnjih mestih povprečja Evropske unije. Razmere letos so na nivoju leta 2003 in 2004 – skoraj deset let nazaj. Dosegamo le 80 % povprečja produktivnosti Evrope, za najboljšimi zaostajamo za 40 %. Stroški dela se povečujejo bistveno bolj kot v Evropi. V zadnjih treh letih smo dosegli najvišjo rast zadolževanja, zato plačujemo 750 milijonov letnih obresti, glavnico puščamo za naše vnuke, da bodo plačevali. Lani se je med 27 državami Evropske unije samo Ciper zadolžil več kot mi v povprečju. Po tržnem deležu zaostajamo tudi za državami, kot so Češka, Slovaška, Poljska, torej za državami, ki smo jih včasih imeli za neke "vzhodne" države, manj razvite države, ki smo jim bili mi vzor. Stopnja brezposelnosti je med najvišjimi v Evropi. Letos napovedana gospodarska rast je spet negativna. To kaže na to, da ni upanja v letošnjem letu na kak pozitiven trend, ker trend pada in bo še slabše, verjetno. Staranje prebivalstva v Sloveniji po teh podatkih je tudi večje kot v povprečju Evrope, kar pomeni, da tudi v bodoče ne bo toliko dela sposobnih ljudi, da bi pokrivali te zadolžitve in te izgube, ki so se pojavljale v zadnjih letih. Tako kot mnogi v eni izmed strank bi tudi jaz malo protestiral proti tem podatkom, ampak nima smisla protestirati, ker to so dejstva. Dejstvo je tudi, da je treba reagirati, in to danes, potrebni so ukrepi. Včeraj je predsednik Vlade nakazal tri korake, s katerimi bi lahko skušali iziti iz te krize. Prvi je takojšnja finančna konsolidacija. To pomeni to, o čemer govorimo danes in kar upam, da bomo sprejeli. Drugi korak, na osnovi dopolnjene zakonodaje gospodarska rast in na osnovi gospodarske rasti nova zaposlovanja. Upajmo, da bo potem to doprineslo k večji ali pa vsaj taki socialni državi, kot jo imamo danes, kar je pa edini kazalnik, kjer še nismo na repu Evrope oziroma smo boljši kot nekatere sosednje države. Torej, po določenih evropskih merilih še ne živimo tako slabo v povprečju. Prejšnji mesec sem bil v Italiji in v Rimu se na glavnih ulicah začnejo zvečer zbirati brezdomci s svojimi kartonskimi škatlami in si postavljajo postelje na pločnikih, v podhodih. Govoril sem z domačini, ki pravijo, da so se tega že navadili, da je to nekako normalno, zaradi tega ker v Italiji pač ni služb oziroma se še najdejo, ampak normalno je, da bo tudi inženir sprejel službo taksista, da učiteljica polni v trgovini police, če drugega ni. In zavedajo se, da s tako službo lahko vsaj za silo preživijo. Če hočejo nekaj več, morajo delati še popoldan nekaj. Če hočejo izobraževati svoje otroke, morajo delati še en dodaten posel. To je realnost v tujini in to je realnost, kamor gremo mi, če ne bomo danes ukrepali. Danes je priložnost, da ta trend zaustavimo in da, preden pride pri nas do take eskalacije brezdomcev, začnemo z varčevanjem. Pozval bi vse nasprotnike zakona, da se ne obnašajo zdaj tako, da a priori morajo biti proti. Stopimo skupaj in verjamem, da bodo tudi državljani hvaležni, ker v poklicih, ki smo jih prej omenjali, se ljudje zavedajo, da ukrepi, ki so zdaj na mizi, niso tako drastični, da se bo dalo preživeti. Težko bo, tega se vsi zavedamo, ampak če bomo stisnili, bo lažje, bo boljše, predvsem zato, da pridemo enkrat na standard, ki smo ga imeli leto 2008 in mogoče še boljšega.
Mag. Stanko Stepišnik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni v tem lepem jutru, ministrski zbor, spoštovane poslanke in poslanci! Ta zakon o uravnoteženju javnih financ je zame izredno velik bralni izziv. Sam zakon ima 260, 261 členov in cirka 400 dopolnil, amandmajev, ki se vlagajo, izvzemajo, ostalih 45 zakonov pa predstavlja približno 15 tisoč členov, kar znese bralnega gradiva 3 tisoč strani. Če bi želel razumeti to, bi moral brati več 10 dni, da bi si ustvaril pravo sliko, kaj pomeni vlaganje teh dopolnil v te zakone. S tem zakonom mislim, da ste naredili pravi nomotehnični čudež, produkt, ki ni pregleden, ki ni precizen, ki ni razumljiv, ki ni jasen in ki ni predvidljiv. Spravlja me v dvom glede pravne varnosti tega produkta v praksi. Kot tehnik hočem biti zelo zanesljiv in si ne upam dati glasu za nekaj, v kar nisem prepričan. Sem pa izredno zadovoljen in mislim, da tudi vsi v naši poslanski skupini, Pozitivni Sloveniji, in tudi v opoziciji, da smo uspeli z našim vztrajanjem, stališči, ki smo jih vseskozi v teh zadnjih dneh dajali, tudi ponoči, da smo vrnili nekaj nazaj visokemu šolstvu, mladim raziskovalcem za raziskovalno opremo, kulturi, osnovni šoli, vrtcu, brezposelnim, za bolniško, porodniško, praznik in tako naprej. To mislim, da je dosežek celotnega Državnega zbora; če bo to potrjeno, da niso tako prizadete pravice in socialni transferi, ko vedno opozarjamo, da ste preveč samo na odhodkovni strani naredili, premalo pa na prihodkovni. Ker tako bo treba v drugem koraku, se pravi v naslednjem letu, pa vse narediti na prihodkovni strani, ampak ne z davki, ampak z večanjem gospodarske rasti ali, poenostavljeno, s povečanjem družbenega bruto produkta. Ta bo moral znašati v treh letih preko 40 milijard, če bomo želeli ohraniti to, kar smo si danes skupaj izpogajali. Hvala lepa.
Hvala. Prijavila se je gospa ministrica Ljudmila Novak, prosim.
Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke, člani Vlade! Navezala bi se na govor gospoda Stepišnika, ki mi je bil izredno všeč. Iz tega sem namreč spoznala, da je ta parlament, torej koalicija in opozicija, vendar našel nekaj skupnih točk, na katerih lahko gradimo najprej. Tudi sama, ko sem prebrala ali slišala, ko smo se pogovarjali o vseh varčevalnih ukrepih, tudi sama sem pri marsikateremu zajela sapo, še posebej kar se tiče družinske politike. Zelo vesela sem, da smo tukaj vendar našli določene omilitve, če tako rečem, torej omilili smo nekatere večje reze, ker se vsi zavedamo, da družina je bogastvo, da to je prihodnost naroda, še posebej ob staranju prebivalstva, še posebej ob slabi demografski sliki. Takšnih stvari je še več, kot ste dejali, kjer ste/smo našli skupne točke. Res posegamo v preko 40 zakonov, po drugi strani pa, če bi še dodajali zakone za spodbujanje gospodarstva, bi pa res vse skupaj postalo zelo nepregledno. Ampak v koalicijsko pogodbo smo zapisali, da bomo naredili vse za to, da bo naše gospodarstvo lahko delalo, da bomo zmanjšali administrativne ovire, da bomo naredili vse, da bomo spet dosegli gospodarsko rast. To je tisti drugi del naše naloge, da bomo lahko potem povečali tudi prihodkovno stran. Zato mislim, da vsi skupaj moramo graditi na tem; res, poti so različne. Če bi bila jaz v opoziciji, bi verjetno imela marsikatero kritično pripombo, kot jo sedaj izražate vi. Zakon je res obsežen, v veliko stvari posegamo, vendar mi smo pač izbrali tako pot. Ker pa imamo finančnega ministra, za katerega mislim, da je – vem, da je – strokovnjak, da misli dolgoročno, sem prepričana, da bi tudi vi verjetno predlagali podobne ukrepe v primeru, da bi imeli istega finančnega ministra, kar je na začetku izgledalo. Zato se mi zdi predvsem pomembno, da tudi politiki damo neko upanje, samozavest državljanom, da vendar mislimo resno. Kolikor se pogovarjam z državljani, se zavedajo, da je potrebna racionalizacija v javni upravi, da enostavno tega ni mogoče več vzdrževati, da je proračunska luknja, ki jo moramo nekako zapolniti. Mislim, da je nujno, da to pripravljenost državljanov na nek način izkoristimo – ne mislim v slabem pomenu –, uporabimo, če tako rečem in iz tega naredimo kar se da največ. Tudi če bi bili v vladi, bi tudi vi morali sprejemati neprijetne ukrepe. V politiki je vedno: raje dajemo kot pa nekaj ljudem odvzemamo, ker to je boleče. Državljani se zavedajo, da so potrebni rezi, da so potrebne racionalizacije, zato sem prepričana, da jim mi z neko večjo enotnostjo moramo dati spet neko upanje, zagnanost, da bodo pripravljeni vse sprejeti to in seveda tudi biti ustvarjali in vsak po svojih močeh soustvarjati to državo. Že včeraj sem nekje povedala, bila sem pred kratkim skupaj z našim velikim zamejskim pisateljem Borisom Pahorjem, 99 let ima, izredno bistro razmišlja, je bistrega duha tudi pri teh letih. Pravi, da opazuje narode in ugotavlja, da smo Slovenci med bolj sposobnimi. Če bomo gradili na tem, da smo med bolj sposobnimi, in to smo že nekajkrat v zgodovini tudi dokazali, potem verjamem, da lahko državo izpeljemo tudi iz te krize. Poti so različne, različno tudi lahko razmišljamo, vendar verjamem, da imamo skupen cilj, da ta vlak, ki je šel sedaj navzdol, usmerimo spet navzgor. To si kot članica vlade želim, da bi ta pogum, to moč zmogli, četudi smo v določenih stvareh zelo različni.
Hvala. Seznam razpravljavcem smo izčrpali. Ker je še interes za razpravo o 1. členu, bom še enkrat odprl prijavo. Prosim, če se prijavite. Gospa Damjana Petavar Dobovšek.
Hvala lepa za besedo. Najprej bi se odzvala na koncesijo. Koncesija ni privatništvo, ampak upravljanje gospodarske ali negospodarske službe, v konkretnem primeru upravljanje zdravstvene dejavnosti, torej negospodarske javne službe. Zdravstveno dejavnost je treba razlikovati; in sicer zasebno zdravstveno dejavnostjo in upravljanje javne službe na podlagi koncesije. To je 42. člen Zakona o zdravstveni dejavnosti. Na podlagi zakona o zavodih lahko javno službo upravlja tudi posameznik, če izpolnjuje pogoje za to. Tudi financiranje negospodarskih javnih služb, torej zdravstvene dejavnosti, se zagotavlja iz proračuna. Pa še cenejše je, ker koncesionar sam investira v opremo, neopredmetena osnovna sredstva, tudi zaposluje medicinsko osebje, sam si mora plačati poslovni prostor ali ga vzeti v najem. Sedaj ima še celo možnost uveljavljati olajšave za investicijo, opremo in neopredmetena osnovna sredstva. Slišali smo tudi v nadaljevanju oziroma predhodno, da je strategija te vlade napačna in da gre za neko neoliberalno doktrino, ki se je izkazala za neuspešno. Primerjana je bila z državami: Portugalska, Italija, Španija. Tudi strategija kupovanja socialnega miru, mislim in sem prepričana, na račun nerazumnega zadolževanja, na račun davkoplačevalcev se je izkazala za zelo slabo pot, ki nas je pripeljala v takšno stanje, v katerem smo. Res drži, da smo nasprotovali pokojninski reformi v takšni obliki, kot je bila predstavljena, ampak moramo poudariti, da so pokojninski reformi nasprotovali tudi državljani in državljanke Republike Slovenije, kar so jasno izrazili na referendumu. Treba je tudi poudariti, da je vaš, torej naš bivši premier, ki ga osebno zelo cenim, gospod Borut Pahor izjavil iz svojih preteklih izkušenj, da je skrajni čas in da podpira ukrepe, ki jih predlaga ta vlada, da pridemo iz krize, in da podpira rebalans, da podpira zakon o uravnoteženju javnih financ in, kar je najbolj pomembno, tudi vpis fiskalnega pravila v Ustavo Republike Slovenije. Tudi sama podpiram vse tri dokumente in glasujem za rebalans, za to 1. točko Zakona o uravnoteženju javnih financ.
Gospa Eva Irgl.
Jaz bi prosila [[...]]
[[...]]mag. Lejla Hercegovac.
Hvala za besedo. Moram se oglasiti zaradi kolegice, ki je omenjala koncesionarje. Seveda vsi vemo, da so koncesionarji del javne mreže primarne zdravstvene službe in da opravljajo enaka dela, tako kot jih opravlja tudi javna služba. Glede denarja – enako so plačani iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje, seveda po glavarinskem učinku, kolikor naredijo. Ampak ne gre za to, kolegica. Gre za to, da je v zdravstvu – zdaj govorimo o Zakonu o uravnoteženju financ – blagajna manjša za 46 milijonov; da je javno zdravstvo s 75 milijonov šlo na 35; da v naslednjih treh, štirih letih ni nobenih investicij; da so investicijska sredstva zmanjšana za 67, 65 [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]milijonov na 37. Torej v naslednjih letih ni investicij, ni razvoja in vsi tisti koncesionarji, ki so bili prej, so bili finančno naravnani [[...]] [[izklop mikrofona]]
Gospa Eva Irgl.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Poslanke in poslanci, ministrska ekipa, lepo pozdravljeni! Pred seboj imamo zakon za vzdrževanje javnih financ, ki je predpogoj za to, da se sprejme tudi rebalans proračuna, ki smo ga včeraj obravnavali. S tem zakonom posegamo v približno 40 zakonov, ki prinašajo veliko število ukrepov, ki so nujno potrebni za konsolidacijo javnih financ; pa si želimo priznati to ali ne. Skratka, vsi bomo morali globoko zarezati v nekatere temelje, zato da bomo lahko čez nekaj let zadihali bolje in da bodo tiste generacije, ki prihajajo še za nami, imele predvsem manj dolgov za odplačevanje. Kajti v zadnjih 17 letih oziroma v zadnjih 15 letih smo se zadolžili za približno 17 milijard evrov, samo v zadnjih treh letih pa za 9 milijard evrov. To nedvomno pomeni, da se tudi v zadnjih treh letih ni natančno vedelo, kaj se počne z državnim proračunom in kako se uporabljajo in porabljajo sredstva. Včeraj sem predvsem s strani opozicijskih poslancev poslušala izjemno zanimivo razpravo. Ampak ne toliko zaradi vsebine, ampak zaradi ene same preproste besede, ki se je venomer ponavljala, kot da bi se nekje na vrhu štaba dogovorili, katera beseda je tista ključna, ki jo je treba vnesti v ta politični prostor in se potem variira z njo in manipulira na vse mogoče načine. Ta beseda je beseda "protestiram"; protestiram zaradi tega, protestiram zaradi neke druge stvari, protestiram zaradi tretje stvari. Nisem pa slišala nikoli iz ust opozicijskih poslank in poslancev besede "predlagam"; predlagam to, predlagam nekaj drugega, predlagam nekaj tretjega. Skratka, poslušali smo samo besedo "protestiram", pa čeprav nekateri izmed razpravljavcev, ki so govorili o čem vse protestirajo, večkrat sploh niso vedeli, proti čemu protestirajo v resnici. Večkrat so protestirali proti ukrepom, ki jih danes sploh več ni v zakonu za vzdrževanje javnih financ. Tudi zaradi tega moram danes s tega mesta čestitati predvsem vladi Janeza Janše in vsem pogajalcem, ki so z modrostjo, s strpnim dialogom, predvsem pa z argumenti včeraj dosegli dogovor s sindikati. Tako imamo danes situacijo, da se proti varčevalnim ukrepom in proti temu protestira samo še v Pozitivni Sloveniji, če izpustim Socialne demokrate. To je neka realna politična situacija pri nas. Celo sindikati, ki so bili zelo trdovratni, verjamem, in zelo težak pogajalec za vse, ki so se pogajali v teh procesih, so sprevideli, da je mogoče doseči nek družbeni konsenz, predvsem pa, da je to izjemno potrebno v teh časih. Ampak na drugi strani imamo opozicijo, ki pa še vedno meni in misli, da bi lahko tudi brez varčevalnih ukrepov prešli to fazo. Ne, ne moremo je. Pa tudi vaš predsednik Pozitivne Slovenije je med volitvami veliko govoril o tem, da je treba približno 600, 700 ali še več milijonov evrov privarčevati. Danes izgleda, da je nekega nasprotnega mnenja. Celo več, poslušala sem njegovo razpravo oziroma novinarsko konferenco, ko je govoril o zakonu za vzdrževanje javnih financ, o katerem danes govorimo. In več od tega, da gre za zmazek, mešano solato in skrpucalo, ni zmogel. Predsednik največje opozicijske stranke več, bolj konkretnih, natančnih argumentov od teh floskul ni zmogel! Menim, da bi se morali oddaljiti, sploh takšni, ki so imeli velike ambicije po tem, da bodo najmanj predsedniki vlade, da se odmaknejo od tako cenene populistične demagogije in da povedo, kaj so argumenti in kaj je dodaten predlog, če izvzamem samo dvig DDV, kar gospod Janković predlaga. Mislim, da je treba kompleksnejše gledati na situacijo in zadevo, v kateri smo se znašli. Če želimo v nadaljevanju zagotoviti boljšo prihodnost, da ljudje ne bodo v tako težkih situacijah, kot so danes, ko nekateri nimajo niti za osnovno preživetje, na drugi strani pa velike bogatije nekaterih, ki so se skozi 20-letno tranzicijo uspešno prikopali do denarja, potem moramo žal začeti tudi pri javnem sektorju in pri zakonu za vzdrževanje javnih financ. Samo protestiranje, žal, drage kolegice in kolegi, ne bo dovolj! Bo pa fino in dobro, če bo v nadaljevanju sledil še kakšen predlog. Hvala.
Mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade! Veseli me, da je edina ministrica v Vladi danes vendar poudarila, da so do cilja lahko različne poti. Ko bomo spoznali, da lahko v državi živimo različno misleči ljudje, vsak s svojimi prepričanji, enako dobro in da drug drugemu ne bomo oporekali različnosti v pogledih, bo pa storjen tisti korak, ki nam bo omogočil tudi hitrejši razvoj. Sama gledam na ta zakon in na 1. člen s svojimi očmi. Ko primerjam 1. člen in v njem zakone, ki se pojavljajo in izginjajo, se sprašujem, kje so tiste obljube o transparentnosti, o spoštovanju pravne države in pravnih načel, varnosti in podobnega, ker zakoni se pojavljajo in izginjajo. Tega ne morem reči sicer za 8 zakonov, ki zadevajo mega ministrstvo, pa če bi dodala še zakona o subvencioniranju študentske prehrane in štipendiranju, je teh zakonov, ki študentsko populacijo zadevajo oziroma mlade, kar četrtina, še celo nekaj več. Moja pozornost in zaskrbljenost je usmerjena predvsem v ta del ukrepov, ki režejo v najbolj propulziven del slovenskega naroda. Ampak rada bi vašo pozornost obrnila še na drugi in tretji odstavek 1. člena. V drugem odstavku so zapisani trajni ukrepi, ki zadevajo študentsko delo, davek na dobiček – še nadaljuje se – in subvencionirano ceno malice. To so torej tiste stvari, ki bodo trajne in nimajo s trenutno finančno situacijo nič skupnega. Potem so pa še začasni ukrepi, ki so našteti, kateri med njimi so, ampak potem je zapisano "ter tudi drugi začasni ukrepi za omejevanje stroškov v javnem sektorju". In zdaj ne vem, kateri drugi začasni ukrepi so to. Ali je morebiti znižanje odpravnine za direktorje direktoratov, ki jih zdaj vlada kar tako odstavlja in jim je skrajšala odpravnino samo na en mesec tudi tak začasen ukrep, ali bo to ukrep trajne narave? Verjetno za odstavljene direktorje trajne narave, ker ne bo popravljiv. In vidite, to so tiste stvari, o katerih bi pa res kazalo razmisliti. Kaj kdo šteje za predlog, je druga stvar, ampak naj vas samo na to opozorim; ko sem na pristojnem delovnem telesu opozarjala na to, da so predlogi takšni, da presegajo varčevalne ukrepe, nisem dobila ne odziva predlagateljev ne kakšnih pojasnil. Ampak, poglejte kaj se je zgodilo. Zdaj bo 15 členov tega zakona z enako dikcijo, črtanje člena, umaknjeno iz zakon. Ali se boste sami sebi smejali? Zdaj pa o tem konsenzu in kaj ljudi prizadene ali ne. Veste, jaz nisem tako naivna, ker nisem od včeraj. Zakaj je Vlada pristala na to, da je nekatere stvari iz zakona umaknila? Zato ker je dobila od sindikatov zagotovilo, da ne bodo zahtevali referenduma! Zakaj je ravno te ukrepe izločila iz zakona? Tudi tu ni nobena naivnost potrebna: zaradi tega, ker je presegla pooblastila, ki jih ima, ker je posegla v avtonomnost kolektivnega dogovarjanja, in je posegla v normative in standarde. To so tisti členi, ki gredo ven. Ampak še vedno ostajajo v zakonu takšni členi, ki posegajo v izrazito strokovna vprašanja, ki zadevajo področje izobraževanja, to je vpeljava prvega tujega jezika, obveznega, v prvi razred, diferenciacija, nacionalni preizkusi znanja in še bi lahko naštevala. Zato ker jim za to ni bilo potrebno soglasje sindikata, so ti členi ostali. Pa lahko mi protestiramo, kakor koli hočemo, ampak ljudem je težko razložiti, da imamo Socialni demokrati v parlamentu 10 glasov in nekaj o preštevanju glasov smo se že naučili ali smo bili o tem poučeni. In to je tisto dejstvo. Socialni demokrati imamo drugačne poglede na urejanje fiskalnih, monetarnih, drugih ekonomskih in socialnih vprašanjih, ampak naša trenutna politična teža je takšna, da s temi pogledi v tem parlamentu ne moremo prodreti. Zato se, spoštovani koalicijske poslanke in poslanci, mislim, da ne bi smeli, ker je to nedemokratično, obregati ob to, če smo kot opozicijska poslanska skupina dosledni in svojo opozicijsko funkcijo jasno in glasno opravljamo s tem, da opozarjamo, s čim vse se ne strinjamo. In še nekaj. Ni samo referendum tisto, kar je koalicijo pripravilo k umiku posameznih stvari, tudi je videla koalicija, kateri ukrepi pri ljudeh nimajo podpore, in tisto so šli [[...]]In veste, če sindikati ne bi imeli take podpore ob stavki v javnem sektorju, sem prepričana, da tudi ne bi dosegli tega, da so šli normativi in standardi iz tega zakona. Ampak pokazalo se je, da ljudem je mar za kakovostno javno šolo, da jim je mar, v kakšne vrtce otroci hodijo in kakšna je šolska zakonodaja – upam, da jim bo še naprej. Ker največji nateg tega zakona in te politike, ki je gradila na konfliktu med realnim in javnim sektorjem, se je tukaj zaenkrat razblinil, zato ker tudi tisti, ki delajo v realnem sektorju, imajo otroke v javnih šolah in v javnih vrtcih in jim je do javnega zdravstva. Dokler se bodo ljudje tega zavedali, potem bo tudi opozicija močnejša in bo lahko jasneje uveljavljala, pa je čisto vseeno, ali to dosežejo potem sindikati ali doseže opozicija; pomembno je, da nekaj najhujši ukrepi niso zapisani. Kako pa je koalicija dosledna, kako spoštuje dogovore in koliko odkrito o stvareh govori, je pa najbolje razkril 169. člen v predlogu zakona. Hvala.
Javila se je državna sekretarka gospa Mojca Škrinjar. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Glede strokovnih vprašanj in varčevanja bi povedala. Res je, varčevanje se dotika tudi nacionalnega preverjanja znanja; ta zakon odmika nacionalni preizkus znanja iz 3. razreda. S tem se pridružujemo tistim državam, ki tega nimajo. Več je teh držav, ki nekih nacionalnih preizkusov znanja v 3. razredu nimajo, kajti ne prinašajo toliko informacij in toliko dodane vrednosti, da bi lahko rekli, da je to upravičen strošek. Hkrati naj povem tudi, da je v preteklosti, ko je še nekaj časa, pred letom 2004, to teklo na šolah, ravno nacionalno preverjanje znanja vzbujalo med učitelji silno negodovanje zaradi svoje prebirokatiziranosti. Kar zadeva diferenciacijo. Tudi tukaj gre – ne za varčevanje, ampak za gospodarnost. Nivojski pouk, ki ga zdaj zamenjuje avtonomija šole, ki se bo sama odločila, ali bo imela nivojski pouk ali kar koli – ker govorimo o manjših učnih skupinah, s tem pa prepuščamo šoli, da se sama odloči – je zdaj šoli prepuščeno, da razmisli tudi o tej raziskavi, ki jo je naredil Unesco. 20-letna raziskava, ki povzema 30 raziskav v 30 različnih državah, na vseh kontinentih, ki je potekala več let, longitudinalno, z učenci več let, je ugotovila, da nivojski pouk škodi. Škodi predvsem tistim najšibkejšim, ker nikoli ne srečajo svojega sošolca v znanju – kajti učenci se tudi eden od drugega učijo –, škodi srednji populaciji in zelo zelo malo prinese najbolj nadarjenim, ti pa imajo v naših šolah program za nadarjene kakor tudi dodatni pouk. Ne nazadnje nivojski pouk škodi tudi učiteljem. Dokazano je v tej raziskavi, da učitelji potrebujejo najmanj pol leta, da se preorientirajo z enega nivoja na drug. Ta čas pa je prazen tek. In ne nazadnje, v tej raziskavi se tudi pravi, da na koncu tudi gospodarsko škodi, ker dobimo celotno populacijo manj izobraženo. Tako ta člen gledajo zelo dolgoročno. Kar zadeva prvi tuj jezik, gre za pilotno zadevo, za postopno uvajanje. Novela zakona, ki se bo uveljavil 1. septembra, prinaša, da bo prvi tuj jezik v drugem razredu, s tem pa se pojavlja vrzel prvega razreda za tiste otroke, ki so imeli kot nadstandard v vrtcu tudi že tuj jezik. To pomeni zdaj vrzel, odhajanje teh otrok v neke privatne institucije in odsotnost neke kontinuitete. Razpolagam tudi z raziskavami o tujih jezikih, ki pravijo, da je zgodnje učenje tujega jezika imperativ Evrope in pomaga k boljši karieri in tudi kasneje k dobremu gospodarstvu države. Še glede standardov in normativov. To, da so umaknjeni iz zakona, ne pomeni, da se jih ne bomo dotikali, pač pa pomeni, da se jih bomo dotikali v soglasju s socialnimi partnerji. Verjamem pa, da nobena kakovost ni, če imamo v enem oddelku 14 otrok, v drugem pa 28. Če kdo meni, da je to kakovost, je verjetno v zmoti. Namen pa je, da se uredi to tako, da bodo lahko oddelki kolikor toliko enakomerno napolnjeni, da bodo otroci čim bliže svoji šoli in da bodo imeli čim bolj enake možnosti. Hvala lepa.
Replika, mag. Potrata.
Hvala. Zelo kratka replika. Nič nimam proti temu, da v stroki obstajajo različni pogledi na ista vprašanja, samo morajo biti predmet strokovnih razprav, ne pa političnega presojanja o stvareh, in ni časa, da bi oporekala izrečenemu. Se pa dokazuje tisto, kar ves čas trdim – Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o osnovni šoli je bil rezultat strokovnih preverjanj in razprav v stroki, zdaj ga pa politično spreminjamo brez strokovne razprave, z močjo koalicije. Hvala.
Še enkrat gospa Mojca Škrinjar.
Kar zadeva te strokovne razprave, vemo, kako so se vršile pri beli knjigi, kajti nova bela knjiga je bila podlaga za pisanje tega zakona; in vemo, koliko vplivnih in poznanih strokovnjakov je izstopilo iz te razprave. In to zelo odmevno. Tako o nekem konsenzu ne moremo govoriti.
Gospa Jasmina Opec.
Hvala lepa za besedo. Vsi skupaj lepo pozdravljeni tudi v mojem imenu! Danes odločamo o tem, kakšno državo želimo imeti jutri. Ali bo to država, v kateri bomo krmarji lastne usode, ali bo to država, v kateri nam bo življenje diktiral nekdo drug; ali bomo realisti ali bomo živeli v sanjah, ki z realnostjo nimajo nič skupnega. Odločamo o tem, kakšno življenje želimo ustvariti našim državljanom: ali bo to nenehna bitka za obstanek ali bomo ustvarili okolje, v katerem bosta rast in razvoj omogočala dostojno življenje slehernega posameznika. Tisoče slovenskih družin, ki so tekom gospodarske krize ostajale brez služb in brez prihodkov, se je v teh letih zavedalo, da če želijo preživeti jutri, morajo svoj način življenja spremeniti danes. In so! Sprememba življenjskega sloga, takšne ali drugačne odpovedi pri vsem in vsakem niso bile enostavne in lahke odločitve, toda bile so nujne, če so slovenske družine želele preživeti. Škoda, da se nismo zgledovali po naših državljankah in državljanih že kdaj prej. Pozabili smo razmišljati kot slovenske družine, pozabili smo misliti na jutrišnji dan. Nismo pravočasno reagirali na nastalo situacijo, zato smo danes soočeni z ukrepi, ki jih moramo nujno sprejeti, če želimo, da naša država dočaka jutrišnji dan. Če bomo čakali, če ne bomo sprejeli ustreznih ukrepov, žalostnih zgodb naših državljanov ne bo konec. Če ne bomo sprejeli ukrepov, s katerimi bi privarčevali potrebna sredstva, ki jih na žalost nimamo in ki so ključna ter nujno potrebna za razvoj gospodarstva in ustvarjanja novih delovnih mest, jutrišnjega dne za nas ne bo. Vsak od nas si mora odgovoriti na vprašanje, kakšno življenje želi našim državljankam in državljanom jutri. Ne smemo obstati v današnjem dnevu, misliti le na kratek rok, ampak se moramo vprašati, kakšno prihodnost si bomo določili danes. Zavedam se, da spremembe na področju pravic niso enostavne in da posameznika prizadenejo, toda ključno vprašanje pri tem je: Ali smatramo, da si naši državljani zaradi naše pasivnosti zaslužijo životarjenje z 200 evri socialne pomoči mesečno danes, ali pa je naša odgovornost, da sprejmemo odločitve, ki bodo z današnjim varčevanjem in jutrišnjim razvojem omogočile službe in s tem dostojno življenje, kot si ga zaslužijo?
Mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ministrski zbor! Najprej v celoti podpiram oziroma se strinja s tem, kar je kolegica Jasmina Opec povedala. To je dejansko res. Verjetno sedanje ali predvsem včerajšnje razprave temeljijo tudi na tem, da morda ocenjujemo različno stanje v državi – kakršno koli že je. Seveda to, če nekdo ocenjuje, da je stanje boljše, kot dejansko je, potem lahko tudi razumem, da so zanj ti ukrepi prehudi, preveč enostranski in tako naprej. Vendar, nesporno dejstvo je, da je Slovenija leta 2008 zaostajala za povprečjem razvoja v drugih državah Evropske unije za 9 %, da bi dosegla to povprečje. Danes zaostaja za 15 %. Z drugimi besedami to pomeni, da so tudi v času krize v zadnjih treh letih in pol druge države Evropske unije dosegale hitrejši razvoj in to pomeni tudi tako relativen kot absoluten zaostanek. To se kaže dejansko ne samo v tem, kar je že bilo omenjeno, v večjem številu nezaposlenih, v zadnjih treh letih se je to povečalo za približno 60 tisoč ljudi – 55, 60 tisoč ljudi. Kaže se tudi v tem, da zaostajamo, recimo, na področju patentov. V Sloveniji naredimo letno 60 patentov na milijon prebivalcev, povprečje Evropske unije je preko 120 patentov. To pomeni, da tudi razvojna politika, tudi politika na področju znanosti, pač tista, ki je bila in je bila tudi financirana relativno bogato, ni dala takšnih rezultatov. Ta različna ocena stanja pomeni, da morda, če nekoliko karikiram, nekdo ali nekateri – in temu nič ne oporekam –, živijo v nekem pravljičnem svetu in v pravljičnem svetu, ko se Sneguljčica zbudi iz sanj in srečno zaživi s palčki do konca svojih dni. Niso pa priče dejansko poslovnim porazom, osebnim tragedijam, bankrotom, likvidacijam podjetij in tudi samomorom, kar se je dogajalo v zadnjih treh letih. In to je realno stanje! Danes ni več pravljičnega sveta. Če govorimo o naslednjem sklopu, lahko govorimo tudi o tem, da ti ukrepi niso enostranski. Kakorkoli že, ukrepi se v zadnjih urah, če tako rečem, relativno hitro menjajo tudi zaradi tega, ker potekajo oziroma so včeraj potekala še vedno pogajanja s sindikati. In ne govorimo več o tistih ukrepih, ki so bili pred dvema, tremi dnevi, če danes teh ukrepov več ni. Če danes nimamo več sprememb na področju pokojninskega sistema, govorimo o nečem drugem. Ti ukrepi so že uravnoteženi. Če vzamemo dejstvo, da v Sloveniji ni bilo investiranja in da smo spodbudili, da je Vlada predlagala zakon, in Državni zbor ga je sprejel, o dodatnih olajšavah za investiranje za raziskave in razvoj, zato da bodo podjetja dejansko imela dodatne olajšave, zato da bodo lahko začela z razvojnim ciklusom. To dejansko pomeni, da izboljšujemo poslovno okolje in da bodo prišli tudi takšni projekti, da bomo s temi projekti zagnali gospodarsko rast. Gospodarske rasti ne more neposredno zagnati država kot taka, ona lahko naredi okolje in tukaj ni nobenega neoliberalizma. Če primerjamo neoliberalistične ideje iz tistega časa, ko so nastale, takrat je bila vloga države v celotni družbi, v gospodarstvu izredno majhna. V začetku 19. stoletja, ko je nastajala kriza, vloge države v gospodarstvu dejansko ni bilo in zato se je takrat tudi lahko naredila takšna politika, kakršna je bila. Danes je vloga države izredno velika, skoraj polovico v BDP – predvsem mislim tukaj na davke, teh je skoraj polovica in tako naprej. Zaradi tega mi ne moremo govoriti o istih izhodiščih in dejansko kopirati – to je grda slovenska beseda, sploh ni slovenska beseda – teh zadev v današnje stanje. Projekti bodo prišli na podlagi tega, ker bo boljše poslovno okolje. Bi pa tukaj omenil še nekaj. Zelo slabo je, da imamo v Sloveniji in da imamo v državi nedokončane projekte. Zelo slabo je, da imamo projekte, kjer se kaže, da niso dokončani, kjer je še vedno na tleh cement, stene niso obdelane, kabli visijo iz sten in tako naprej. Tisti, ki so delali te projekte, bi bilo zelo dobro , da jih zaključijo. Navsezadnje, tudi če že govorijo o tem, da bodo naredili ne vem koliko novih projektov in tako naprej. Za državo so zelo slaba slika nedokončni projekti v Ljubljani. Bilo bi tudi lepo in to bi pokazalo učinkovitost teh ljudi, ki delajo te projekte, da so res učinkoviti, da bi ti projekti tudi zaživeli in dejansko lahko ekonomsko in finančno prosperirali, da bi v teh projektih, ki so bili zgrajeni v Ljubljani, dejansko bilo veliko ljudi, da bi bili krasni koncerti, da bi bile mednarodne športne prireditve in tako naprej; skratka, tega ni. To je zelo slab znak za državo, da ima tako imenovane nasedle investicije. Toliko bi imel povedati. Hvala.
Hvala. Gospod Matevž Frangež, kot predlagatelj.
Mislim, da ne gre za razliko v oceni stanja. Mislim, da gre za radikalno razliko v oceni vzrokov, da smo v to stanje prišli, in predvsem v razliko o tem, kaj so razpoložljiva orodja, da mi Slovenijo iz te situacije, v kateri je, popeljemo. Vladna koalicija zagovarja pri tem recept minimalne države. Država naj ne intervenira. Država naj preprosto stoji ob strani in čim manj moti, da gospodarstvo, kapital in trg opravijo svoje. Na drugi strani pa imamo vendar vizijo močnejše države, države, ki razume, da trg preprosto sam po sebi ne more uravnavati vsega in da če hočemo iti v družbo znanja, kar je bilo doslej strateški imperativ celotne slovenske politike, potem mora država biti tu generator razvoja. Generator, ki bo zagotavljal vsem enake možnosti. Če hočemo, da bomo imeli razvito infrastrukturo, mora država tukaj generirati pogoje za to, da se ta infrastruktura razvije, in v mnogih primerih – ne trdim pa, da je to edini mehanizem –, seveda prispevati tudi javna sredstva za izgradnjo dejavne infrastrukture, te hrbtenice, na kateri stoji prihodnja konkurenčnost slovenske družbe. Če želimo, recimo, razviti logistično središče ob mariborskem letališču, za katerega mnogi strokovnjaki ocenjujejo, da ima izjemno priložnost v kargo prometu, potem država ne more stati ob strani, ampak se aktivno postaviti na teren, organizirati stvari, poskrbeti za spremembo namembnosti zemljišč in tudi zagotoviti komunalno opremljanje zemljišč, zato da privabi morebitne strateške partnerje pri razvoju tega projekta. Če želimo državo, ki bo zagotavljala vsem enake možnosti, moramo razumeti, da potrebujemo močno državo. In če hočemo razumeti, da potrebujemo drugačno gospodarstvo, gospodarstvo, ki bo bolj stavilo na kompleksnost znanj, potem mora država imeti pri tem svojo vlogo v spodbujanju. Mislim, da je ideja o davčnih olajšavah za investicije in razvoj dobra ideja, če ima fiskalno podlagi, in na drugi strani, če kapitalski davki niso postavljeni prenizko. Ker konec koncev potem ugotovite samo to, da tukaj zmanjšate pravzaprav efektivno obdavčitev dobičkov, drugih učinkov pa pravzaprav ne zasledujete. Sploh je pri davčnih olajšavah tako, da veste, kaj ciljate, ne veste pa, kaj zadenete. Na drugi strani je recept, ki ga je Pahorjeva vlada skušala izpeljati: milijardo štiristo nepovratnih sredstev v prestrukturiranje gospodarstva; ne kar generalno, ampak v tiste projekte, ki so obetali, da bodo z razvojem novih produktov povečevali dodano vrednost in konkurenčnost slovenskega gospodarstva. Še vedno trdim, to je pravi recept. Izkušnje, če bi jih hoteli videti in pogledati, kaj se dogaja v svetu, ne samo sedaj, ko smo soočeni s krizo in ko je predvsem Evropa v tem dolžniškem krču z zategovanjem pasu, še posebej na jugi Evrope, šla v scenarij, ki se je v nekaterih državah že izkazal v varčevalno-dolžniški spirali, nekaterim drugim državam, med katerimi je danes tudi Slovenija, pa ta scenarij zelo realno sledi. Ampak tudi države, ki so v preteklosti uvajale politiko umika države, privatizacijo premoženja, privatizacijo javnih storitev, vse to lahko poskrbi trg, ki so umikale državo kot razvojni dejavnik, ki so manjšale socialno varnost ljudi, češ, saj bo trg poskrbel za vse, ki želijo delati, pri tem pa seveda pozabili, da med nami vendar obstajajo tisti, ki so šibkejši in ki v tem zelo zaostrenem konkurenčnem boju ne morejo preživeti. Te države so se izkazale kot nosilke zgodovinskih napak. Mislim, da je edina prava pot pravzaprav vztrajanje na tem, da lahko samo s pomočjo fiskalnih vzvodov zagotovimo nadaljnjo rast in razvoj. Seveda je potrebna finančna disciplina. Absolutno soglašam s tistimi, ki trdijo, da enotnega monetarnega prostora ne moremo imeti, če ne zagotovimo več discipline med evrskimi državami. Vendar, spomnite se začetka krize. Kaj smo govorili takrat? Pogledali smo na povzročitelja krize, in to je finančni sektor. Mi smo rekli, da potrebujemo regulacijo finančnega sistema, ki je v 20 letih globalizacije podivjal. Potrebujemo sankcije proti davčnim oazam, zato da bo denar ostajal tam, kjer se ustvarja, ne pa, da bo enostavno priletel tja, kjer ni obdavčen in s tem omogočil višje dobičke. Kaj se je zgodilo z gesli iz začetka leta 2009? Ugotovimo lahko, da se je logika v celoti spremenila in da ne popravljamo vzrokov sedanje krize, ampak pravzaprav v smislu iskanja rešitev vztrajamo na receptih, ki so globalno, ekonomsko in finančno krizo pravzaprav povzročili. In tu je vaša velika napaka, ker Slovenijo sedaj peljete na tisti vlak, ki obeta nevaren scenarij izgubljenega desetletja. Izgubljenega desetletja, ki bo še posebej boleč za mlado generacijo, ki je danes brez priložnosti, ki ne more računati na to, da bo jutri bolje. Če hočete spraviti državo iz krize, jaz bi vam pri tem res iskreno rad pomagal, potem morate razumeti, da je edini recept za to, da bodo ljudje imeli več možnosti, da bodo ljudje imeli več varnosti, zato da bodo imeli trdno podlago za odriv. Brez tega ne bo nobene rešitve, ker ukrepi, ki jih delate, radikalno zmanjšujejo še tisto malo zaupanja v slovenski družbi, še tisto malo poguma in na koncu iz tega ne bo nič drugega kot poslabšanje razvojnih možnosti in daljše obdobje stagnacije, če ne celo gospodarskega nazadovanja celotne družbe. Mislim, da vsi skupaj pozabljamo na evropsko dimenzijo reševanja krize. Mislim, da Hollandova zmaga v Franciji ni sama po sebi obet, da bo zdaj drugače. Mislim, da so nekateri recepti, ki jih je doslej evropska politika ignorirala kot mogoča orodja za izhod iz krize, to pa je predvsem izdaja evropskih obveznic s strani Evropske centralne banke, sedaj postali politično bolj izvedljivi. Poglejte, kje je naša težava – naša težava je v tem, da se nam zaostrujejo pogoji financiranja v tujini. Dejstvo je, da porabimo danes več, kot ustvarimo. To vsi radi govorite, ampak, dragi moji, vsak od vas, mnogi od naših državljanov danes porabijo več, kot ustvarijo preprosto zaradi tega, ker je normalno, da se za zadovoljevanje nekaterih dolgoročnejših potreb vsakega izmed nas zadolžujemo. Zato da breme, recimo, financiranja stanovanja, financiranja novega avtomobila ali zagona podjetniškega projekta prelevimo v daljše časovno obdobje, ker ga v celoti danes ne bi mogli financirati. Dragi moji, vsi tisti, ki govorite o tem, da porabimo več, kot ustvarimo, se spomnite na svoje družinske finance, pa vas vprašam, koliko kreditov imate. Ključno vprašanje pri tem je, ali imamo sposobnost odplačevati svoje obveznosti. Trdim, da jih imamo, poskrbeti pa moramo za to, da ne bo iz proračuna curljal denar tam, kjer to ni potrebno. Ena takih stvari je pokojninska blagajna, kjer zaradi demografskih neprilagojenosti plačujemo tako ali tako višjo ceno, kot bi bilo treba. Soglašam z vami, da je tudi v javnem sektorju nekaj rezerv, ampak teh ni mogoče ugotoviti linearno. To mora biti naloga ravnateljev osnovnih šol, direktorjev upravnih organov – najdite notranje rezerve! In ne financirajte več po logiki: lani smo porabili sto enot, se pravi, moramo letos biti tu nekje blizu. To je napačna logika. Ta logika seveda terja, da se odmaknemo od koncepta zmanjševanja sredstev za socialno varnost, za socialno povezanost te družbe, za razvoj in znanost in za prestrukturiranje gospodarstva. Vse tri točke vam očitam v tem varčevalnem paketu. Mi moramo okrepiti to evropsko dimenzijo! Tisto, kar bi pričakoval od slovenske vlade, je, da se na evropskem parketu postavi med zaveznike skupnih orodij, ki jih ima danes Evropa na voljo; zato da zagotovimo financiranje rasti in razvoja in da bo to financiranje cenejše kot tisto, ki nam je danes kot državi na voljo. Mislim, da nam vsem skupaj manjka zgodovinskega spomina, in vem, da ni namen te debate razčiščevati, kje so vzroki. Tudi včeraj ste nekateri govorili o Gerhardu Schröderju in nemški politiki Die Neue Mitte, pri tem pa pozabljate, da je Nemčija opravila performno vlogo zelo zgodaj. Tudi mnogi tisti, ki se danes norčujejo iz Blairove tretje poti, pozabljajo, da je Velika Britanija v veliki meri takrat opravila pomembno vlogo pri tem, da je združila svobodo ekonomskega sistema, ampak hkrati tudi močno državo, ki naj vstopi takrat, ko je treba, ker je potreba po močnih javnih storitvah imperativ. Če ne bi vedel, da bo ta logika imela tako uničujoče posledice, potem bi vam celo predlagal; prav, za eno leto naredite eksperiment, pozabimo na javne storitve, zmanjšajmo davke. Vsak naj svoje javne storitve, šolstvo, zdravstvo in tako dalje plačuje iz svojega žepa. Ampak jamčim vam, to bo ne samo uničilo te javne storitve, to bo uničilo pravzaprav naše skupinske in skupne možnosti za to, da se kot družba pomaknemo naprej. Ne smemo pozabiti na napredek kot nujnost slovenske družbe. Najboljšo uslugo razvoju Slovenije bi naredili s tem, da bi vztrajali na strukturnih reformah, ki jih Slovenija potrebuje. Da, nekatere bodo kljub vsemu boleče; da, mnoge lahko popravijo nekaj krivic in nekaj velikih nelogičnosti, ki jih imamo v sistemu; da, vaš zaveznik sem, ko govorite o antibirokratizaciji slovenske družbe in pri treznem premisleku o tem, kaj so procesi v naši javni upravi, ki jih res potrebujemo, kaj pa so procesi, ki jih potrebujemo manj. Če se boste na ta način lotili spreminjanja stvari, tudi politično soglasje, v to sem trdno prepričan, ni daleč. Ne glede na to, kaj si jaz mislim o tej vladi in njenem predsedniku, vam jamčim, da si želim, da bi vam lahko v tem procesu pomagal. Ni moja želja biti eden od radikalcev v tem parlamentu, je pa nujnost biti eden od radikalcev v tem parlamentu takrat, ko smo soočeni s predlogi, kakršne nam streže sedanja vladna koalicija.
Mag. Matej Tonin.
Lep dober dan vsem skupaj! Kolega Frangež je imel zveneč govor. Mogoče bo počakal še toliko, da bi par besed tudi jaz rekel o naših konceptualnih razlikah, ampak za uvod, da ne bom zgrešil razprave, bi vendar rekel, da govorimo o 1. členu, ki govori, kateri zakoni se vsi spreminjajo. Rekel bi samo to, da gre za res za obsežen dokument, ni pa ta dokument unikum. Se pozna, da tisti, ki ste nekoliko starejši in ki ste dalj časa v tem parlamentu, veste, da je bil podoben temu zakonu tisti zakon, ki je prenašal obveznosti občin na upravne enote tam nekje leta 1994. Če se še malo dotaknem gospoda Frangeža in kolegov iz SD, res so različne poti do skupnega cilja. Tudi če bi gospod Borut Pahor, ki je še prej sedel tam, sedel na tem sedežu predsednika vlade, sem prepričan, da bi imeli skupen cilj. Ta skupen cilj pa je v letu 2013 naš primanjkljaj spraviti pod 3 %. Tukaj pa nastopijo naše konceptualne razlike, o katerih je govoril kolega Frangež. Oni pravijo, da se zavzemajo za močno državo. V redu, ampak vprašal jih bom, od kod naj ta močna država jemlje. Severna Koreja je tudi zelo močna država, pa nima svojim državljanom kaj dati. Od kod jemati? In to je tisti temeljni problem. Socialne pravice se lahko dajejo samo, če imamo dobro gospodarstvo, da ustvarja kaj, da se potem to lahko deli med ljudmi. Samo to. Druge možnosti pač ni. In gre za konceptualne razlike, če kolegi iz SD poudarjajo, da je treba kakšne davke še malce povišati, jih ne odpraviti, da bomo lahko zbrane davke delili med ljudmi. Mi enostavno zagovarjamo malce drugačen koncept in ta koncept je, da lahko zapravimo toliko, kot ustvarimo, pa čeprav se ta koncept zdi zelo nenavaden. Ampak, da so naši cilji skupni, govorijo preprosta dejstva – in gospod Pahor je to že večkrat izpričal. Tudi na Ustavni komisiji je med drugim podprl tako imenovano zlato fiskalno pravilo, ker se zaveda, kakšni so naši skupni cilji. Tudi včeraj – mislim, da v oddaji Pogledi –, je pozdravil ta dogovor s sindikati, ker se zaveda, kakšni so naši skupni cilji. To so dejstva. Razumem pa, da je opoziciji veliko lažje. Vsi skupaj, vsi poslanci, vsi, ki sedimo v tej dvorani, smo v teh mesecih dobivali številna pisma, zelo osebna: mame, starejše gospe, brezposelni možje in še naprej. Ampak naša dolžnost, dolžnost te koalicije je, da pripravimo neke vzdržne ukrepe, ki bodo to državo popeljali na boljša pota. Veliko lažje pa je opoziciji, ki vedno lahko reče, da niso za to, da predlagajo še boljše ukrepe oziroma predlagajo nekoliko blažje ukrepe. Govori se o tem, kako se ta koalicija maščuje ljudem. Gospa Potrata je govorila o tem, kako ta koalicija nateguje ljudi. Res ne vem, če je ta koalicija tako zlobna, da vse to hoče delati. Nam bi bilo enostavno veliko lažje, tako kot gospod Frangež pravi, imeti močno državo – povejte, kolega, kaj si želite, to vam damo –, da je država samopostrežna trgovina in nobenega problema. Jaz bi si to želel, ker za politika je najtežje reči – ne. Vsi veste, ki hodite po terenu, kamorkoli pridete, vas ljudje prosijo, ali bi lahko to ali bi lahko ono. Najtežje je reči ne, ker ni od kod vzeti. Tudi mi v koaliciji bi ljudem dali več, če bi lahko to dali, pa žal ne moremo. Zaključil bi s tem, mogoče bom danes doživel dogovor tudi opozicije, od kod jemati za močno državo. Ta odgovor me zelo zanima in ga bom z velikim veseljem poslušal. Še eden, napotek za naprej, pa sem mladi poslanec, ampak kljub vsemu bi si, ravno zaradi tega, ker sem mlad, neobremenjen, želel, da bi prestopili ta okvir, da mora biti opozicija vedno proti, koalicija pa vedno za. Bom dal primer Nove Slovenije. Ko se je Državni zbor konstituiral, se je blazno nenavadno zdelo, da pa lahko ena Nova Slovenija v dvoboju med Mašo Kociper in gospodom Pahorjem podpre Boruta Pahorja – pa smo ga podprli. Mogoče je to eden izmed zgledov, da bi lahko tudi opozicija podprla kakšen koalicijski predlog. Tudi koalicija je prisluhnila kakšnemu opozicijskemu predlogu, ker vsi ti amandmaji, ki bodo v prihodnjih urah na glasovanju, bodo najbrž taki, da je znotraj njih zajeto tudi ogromno opozicijskih predlogov. Hvala lepa.
Replika, gospod Frangež.
Ne bi si želel, da ostane Matejevo vprašanje neodgovorjeno. Ampak, vljudno vas prosim, da ga tokrat slišite. Ne samo zato, ker Socialni demokrati kar naprej – jaz sem to ponovil vsaj 10-krat, vem pa, da so to storili tudi kolegi iz Pozitivne Slovenije –, ampak da tokrat slišite ta odgovor, ki ga želite: obstaja skupni cilj, in to je javnofinančna konsolidacija. Mi se zavedamo, da moramo v določnem srednjeročnem obdobju do leta 2015, ker so to naše mednarodne zaveze, doseči srednjeročno izravnanost proračuna in da moramo zmanjšati naš dejanski in strukturni primanjkljaj. Mi smo vsaj za leti 2012 in 2013 pripravili izvedljiv scenarij javnofinančne konsolidacije. Ta scenarij predvideva, sploh ko gre v detajle, da se odpovemo zmanjševanju prihodkov državnega proračuna – to je tisto, na kar smo opozarjali takrat, ko ste sprejemali spremembe obdavčitve podjetij –, da podaljšamo interventni zakon, za kar je bila popolna pripravljenost socialnih partnerjev, in da v letu 2012, ker nimamo več manevrskega prostora, z uvajanjem dodatnega dohodninskega razreda, z delom na pokojninski reformi, z delom optimizacije v javnem sektorju, kar mi realno ocenjujemo na nekje 100 milijonov evrov, dosežemo tiste cilje, za katere odgovarjamo Evropski komisiji. In to je znižanje strukturnega primanjkljaja za slabo odstotno točko in na drugi strani dejanski primanjkljaj, ki omogoča uresničenje cilja v letu 2013. Se pravi, da v letu 2013 dosežemo dejanski primanjkljaj pod 3 %. Danes je treba začeti delati na pokojninski reformi, celoten paket imate na mizi, označite tiste dele, ki so vas lani, ne vas, gospod Tonin, pač pa vaše politične zaveznike, tako zelo motili. Označite tiste tri, štiri člene in se začnite s sindikati o njih pogovarjati. Prepričan sem, da je pokojninska reforma lahko pod streho še v letošnjem letu in da lahko v letu 2013 že prinese učinke. V znižanju strukturnega primanjkljaja vam pokojninska reforma prinese 260 milijonov evrov prihranka, dejanskega prihranka pa okoli 120 milijonov evrov. Ali se boste odpovedali temu orodju? Ravno za to gre. Da vsi razumemo, da je treba, bom rekel, stvari izravnati. Ampak, vi stavite na način, ki ne bo prinesel gospodarskega okrevanja. Saj to je ključni problem, da živite v tej utvari, ki se je že nekajkrat na primeru mnogih držav izkazala za utvaro! Namesto da bi odpravljali tiste vire naše strukturne nestabilnosti, kakšna je pokojninska reforma, siva ekonomija, kakršno je v veliki meri tudi vzpostavljeno razmerje na trgu dela, za katere soglašam, da jih je potrebno na pameten način urediti. Obstajajo alternative; vi o alternativah ne želite slišati!
Gospa Marjana Kotnik Poropat.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovana ministrica, spoštovani člani Vlade oziroma predstavniki Vlade, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Včeraj smo obravnavali in danes obravnavamo zakon o konsolidiranju javnih financ. Obravnavamo ukrepe, ki jih moramo nujno sprejeti zato, da bomo uravnotežili pravočasno naš proračun in da jutri ne bomo hlapci tistim, ki nam dajejo kredite, kajti pred dnevi smo slišali stavek, da če si dolžan nisi nikoli svoboden. Mislim, da je to globoka resnica, ki si jo velja zapomniti. Bi pa najprej o samem zakonu oziroma o obliki in pristopu, kako bomo spremenili oziroma dopolnili zakone za konsolidacijo javnih financ. Zaskrbljujoče je, da je Zakonodajno-pravna služba v svojem obsežnem mnenju o predlogu zakona ugotovila, da gre za nepregleden, nejasen in nekonsistenten zakon. Nomotehnično bi bilo bolj primerno, da bi bile spremembe predložene po posameznem zakonu. Tak pristop bi zahteval mnogo več časa za samo pripravo in tudi za obravnavo. Morda bi se bilo pa treba vprašati pri tem, ali se nam res tako zelo mudi. Če je odgovor da, potem je ta način opravičljiv. Zakon za uravnoteženje javnih financ bo prizadel mnoge naše državljane. Težko mi je; težko mi je, zato ker bo prizadel predvsem nižje sloje naše družbe. Prizadel bo tiste, ki že tako ali tako težko živijo. Zato bom izkoristila to priliko, ko mi je dana beseda v Državnem zboru, da se javno zahvalim članom koalicije, ki so prisluhnili zahtevam DeSUS glede problematike starejših. Tako ne bo posega v pokojnine, ki se izplačujejo na osnovi plačanih prispevkov. Ohranja se tudi dodatek za rekreacijo za tiste upokojence z nižjo pokojnino in mislim, da je primerno, da povem, da ljudje slišijo, da znaša predlog za rekreacijo za vse tiste upokojence, ki prejemajo pokojnino do 414 evrov, 368 evrov dodatka. V drugi skupini so tisti, ki prejemajo pokojnino nad 414 evrov pa do 518 evrov, ti bodo prejeli 223 evrov dodatka. In vsi tisti, ki prejemajo pokojnino nad 518 evrov do 622, bodo prejeli dodatek v višini 166 evrov. Nadalje se ohranja tudi varstvo starejših delavcev v času brezposelnosti, omilila so se določila o bolniškem nadomestilu in o drugih socialnih transferjih, ki prizadevajo družinsko politiko. O tem je danes že spregovorila naša ministrica in ne bi tega ponavljala. Moram povedati tudi, da zagovarjam javno zdravstvo in da ne bi rezali tega denarja v preveliki meri zato, da bi bilo javno zdravstvo dostopno vsem. Toliko kot danes srečam škrbastih ljudi, jih nisem celo svoje življenje, pa nisem tako malo časa na svetu, tako da to me boli. Nadalje se zavzemam tudi za javno šolstvo. Sem proti temu, da bi se uvedle šolnine na visokih šolah, ker menim, da bi v tem primeru onemogočili šolanje vsem tistim nadarjenim študentom iz socialno šibkih družin, to pa ne bi bilo prav in ne bi bilo v skladu z našo ustavo, ki govori, da smo socialna država. Ker sami ti ukrepi, ki jih bomo sprejeli s tem zakonom, ne bodo zadoščali za pokritje celotnega primanjkljaja, apeliram na našo vlado, da stori vse, da se tudi na prihodkovni strani povečajo prilivi. Pri tem bi opozorila na to, da bi bilo nujno poseči na področje sive ekonomije, ki bi se morala zmanjšati, in da bi bilo treba izterjati več davkov, se pravi, poskrbeti za to, da se neplačane davščine izterjajo. Zdaj bi pa, ker sem pri besedi, to še izkoristila, pa bi želela opozoriti še na nekaj, kar se je pač zgodilo v Državnem zboru, ampak ni gospoda Širclja, na katerega se to nanaša. Rada bi mu povedala naslednje. Ko sem poslušala ta dialog med njim in gospo Bratuškovo, ki mu je oporekala, da je tri ure odmora med in eno drugo sejo – to je bilo na Odboru za finance – premalo časa, da bi se ljudje odpočili, me je prizadel njegov odgovor. Prizadel me je zato, ker je s tem, kar je povedal, kršil delovnopravno zakonodajo te države. To pa ni prav. Zato opozarjam na to, da zakon o delovnih razmerjih pravi, da ima delavec pravico do počitka med enim in drugim delovnim dnem 12 ur. V našem primeru, se pravi, izvzeti so delavci s posebnimi pooblastili in tako naprej, pa je ta čas 11 ur. Torej tri ure vsekakor premalo. In zdaj bom rekla tudi to besedo: protestiram proti kršenju delovnopravne zakonodaje v tem hramu demokracije. Hvala lepa.
Gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Dovolite mi, da v začetku tudi jaz malo osvetlim, zakaj smo tukaj, kjer smo, in zakaj moramo danes sprejemati takšen zakon. V prejšnjem mandatu smo vsa tri leta opozarjali, da ni dobro, da si sposojamo denar oziroma da ga bo treba enkrat vrniti; da ni prav, da s tem obremenjujemo prihodnje generacije, in kaj bo, ko si denarja ne bomo več mogli sposoditi za tekoče financiranje. Predlagali smo mnogo ukrepov. Danes nam kolegi govorijo ali pa nas spominjajo samo na pokojninsko reformo, ki je niso uspeli uskladiti s socialnimi partnerji in zato tudi ni bila sprejeta. Mi smo predlagali mnogo ukrepov, ki so bili vsi po vrsti zavrnjeni, brez argumentov in s posmehovanjem. Tudi ko smo opozarjali, da bo potreben rebalans proračuna za letošnje leto, so se nam nekateri v takratni koaliciji smejali, ko smo opozarjali, da ne ustanavljamo uradov in agencij, zaradi katerih ste v zadnjih treh letih dodatno zaposlili 7 tisoč ljudi. Posmehovali ste se nam in govorili, da to potrebujemo zaradi evropskih direktiv in tako naprej. Rezultat tega je to, da smo pred 10 leti za plače javnih uslužbencev javnega sektorja, ki ga seveda potrebujemo – nihče nima nič proti učiteljem, vzgojiteljem, zdravnikom, sestram in tako naprej –, vendar je dejstvo, da smo za te namene pred 10 leti potrebovali oziroma zagotavljali 2 milijardi, danes potrebujemo 4 milijarde 100. Torej, podvojili smo stroške za javni sektor. To znaša več kot pol proračuna in jasno je, da na tak način in na dolgi rok to ne gre. Ob zadolževanju – mnogi ste o tem govorili, kako smo povečali javni dolg in da smo zaradi tega že od decembra 2009 formalno v postopku pred Evropsko komisijo, ki opazuje in gleda, kaj in kako bomo uravnotežili javne finance in kdaj bomo primanjkljaj spravili pod 3 %. Kolega Frangež nam tukaj svetuje, kaj vse naj naredimo. Njegova vlada je januarja 2010 v programu stabilnosti zapisala oziroma se zavezala, da bo vsako leto postopoma zmanjšala primanjkljaj, pa smo bili poleg Cipra edini, ki smo ga povečevali. Zato takšni nasveti morda sodijo v nek drug čas, takrat ko so imeli škarje in platno in bi te stvari lahko naredili. Poleg tega ne samo da smo naš javni dolg podvojili, ker ste se očitno tega zavedali tudi sami, smo v decembru potem sprejemali interventni zakon. Če mogoče samo preberem nekaj izjav kolegov iz Pozitivne Slovenije, ki so takrat ali pa smo še vsi takrat mislili, da bo ena druga vlada te ukrepe sprejemala. Namreč, gospa Vraničar, ki dela na finančnem ministrstvu, državna sekretarka, v tistem času je povedala, da bo treba znižati – ob sprejetju interventnega zakona govorim – znižati odhodke v letu 2012 za cirka 500 do 600 milijonov evrov. V primeru znatnejšega poslabšanja ekonomske situacije ali celo morebitne recesije pa bi bilo treba odhodke znižati za še večji znesek. Na to ste, kolegi iz Pozitivne Slovenije, gospa Bratušek: "Zakon je nujno potreben, s sprejemom tega zakona bomo pokazali, da še vedno obvladujemo našo javnofinančno situacijo in da znamo sami poiskati rešitve ter da ne potrebujemo navodil Evrope, kaj je treba in je nujno narediti. Zato imamo za sprejem tega zakona zelo malo časa, nekaj dni. Vemo, da tokrat ni šlo drugače; še več, bili smo pobudniki te akcije, če lahko rečem, da se zakon sprejme..." Pa ste posegali ravno tako na plače, pokojnine, socialne transfere – torej, tistih ljudi, za katere danes pravite, da preveč posegamo, da bomo povzročili socialno krizo in tako naprej. Ponosni ste bili, da ste takrat v kratkem času uspeli najti dogovor s socialnimi partnerji. Gospa Brunskole je rekla: "To je dokaz, da znamo in zmoremo stopiti skupaj. Dejstvo je, da se tako parlamentarne stranke kot socialni partnerji zavedamo, da ne moremo trošiti več, kot imamo..." Gospod Gašpar Gašpar Mišič pa je povedal: "Jaz se zavedam, da predlagane rešitve niso najbolj pravične, vendar so nujne za stabilizacijo javnih financ, zmanjšanje primanjkljaja in ublažitev dolžniške krize. Predlagani ukrepi se lomijo na hrbtih najbolj šibkih in socialno ogroženih skupin, vendar tako je bilo vedno in zgodovina se ponavlja. Vse napake večjih politikov so vedno popravljali najbolj šibki, najbolj ogroženi, ker so s srcem prisotni in ker so pripravljeni reševati, kar se rešiti da." Mene zanima, katere zakone bi vi spreminjali, če bi bili pač v situaciji, kot je sedanja vlada, in kaj bi naredili, da bi se te stvari zgodile drugače. Govorite o razgradnji šolstva, zdravstva. To, da bo nekaj manj sredstev namenjenih za programe v zdravstvu, šolstvu, pomeni tisto, kar so nekateri tudi že omenili, da bo treba pogledati, kateri odhodki so še upravičeni in kateri so se v tem obdobju preveč razbohotili. Če smo nekoč zmogli z manj sredstvi, se najbrž da tudi danes kje kaj privarčevati in so še kje kakšne rezerve. Nekateri ste govorili o utvari – mislim da gospod Frangež. Mi smo v obdobju od 2004 do 2008 dokazali, da vemo, kaj je treba narediti. Vedeli smo tudi v obdobju Pahorjeve vlade, kot rečeno, predlagali, nekajkrat, blizu 60 zakonov. Vse je bilo zavrnjeno, ker pač mi ne znamo, vi pa znate. Tri leta ste imeli čas, da to pokažete, niste se uspeli uskladiti s socialnimi partnerji za pokojninsko reformo, tudi za mnoge druge ukrepe ne. Mi smo se uspeli. Ta vlada, naši pogajalci so se uspeli o zelo težkem zakonu, vsi vemo, dogovoriti s sindikati in zato je mogoče, da bomo ta zakon sploh sprejeli. Pred nekaj časa ste bili še zelo veseli, ko ste vi dosegli dogovor s socialnimi partnerji, in koliko velja beseda Pozitivne Slovenije pa še koga, koliko je vredna beseda. 10. aprila je vaš predsednik v vili Podrožnik rekel, da podpira zapis fiskalnega pravila v ustavo, da želi samo še neke projekcije in izračune, da pa boste vi to podprli. Danes seveda govori drugače. Gospa Bratuškova je še dva dni nazaj na odboru za notranjo politiko rekla: "Če bodo ukrepi usklajeni s socialnimi partnerji, jih bomo podprli." Danes seveda govorimo drugače, saj vsak ima svoje mnenje, lahko se z enim delom ali pa s tremi členi zakona ne strinjaš in ga zato zavračaš. Vse to je mogoče, ampak mi si želimo, da uravnotežimo javne finance zato, da bomo lahko naredili tudi vse nadaljnje korake, ki jih nameravamo narediti. Tisti, ki nam očitate, da ni ukrepov na prihodkovni strani; zelo hitro bodo, nekateri so že tudi v tem zakonu, ki ga ne želite podpreti. Upam, da boste takrat glasovali za te ukrepe na prihodkovni strani ali pa bo takrat spet kakšen nov izgovor, zakaj tega ne morete. Če bi nam tako radi pomagali: na mizi imate ponudbo za sodelovanje in podpišite jo oziroma odločite se za njo in bomo skupaj naredili tisto, kar je prav.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Roman Žveglič, pripravi naj se, prosim, gospod Rihard Braniselj.
Hvala za besedo. Lep dan vsem skupaj! Vsi govorimo o teh drastičnih varčevalnih ukrepih in o zategovanju pasu, tako da si danes zjutraj nisem upal dati pasa na hlače, da mi ne bi kdo preveč stisnil in ne bi mogel potem govoriti – malo za hec. Bom poskusil bil kratek, ne bi rad bil mašilo v tem času. Marsikdo je že veliko povedal tudi dobrih reči. Strinjam se, da je ta zakon res neverjeten bralni podvig; zahtevna materija posega v praktično vse pore našega življenja. Ampak mislim, da je to ravno bistveno; bistveno je in uspešni bomo, če bomo lahko na vseh področjih naredili drobne korake ali pa drobne prihranke; iz tistega: kamen na kamen, palača – upam. Upam tudi, da ne bo treba priti do tiste točke, ko bi bilo treba dvigovati DDV, bom povedal, zakaj. To varovalko sicer razumem. Razumem jo v tem smislu, ker če se sam doma zainvestiram, sicer si naredim nek investicijski program, način odplačevanja, vendar mi pride vmes nekaj takšnega ali drugačnega, pride obrok, je treba te kredite in obveznosti poravnati, nimam denarja, pokličem gozdarja iz zavoda za gozdove, greva v gozd, narediva odsek, odkazilo, podremo nekaj dreves, to prodam in si s tem v tisti sili to pokrijem. Vendar sem pa prepričan, da če bo ta država v letu 2014 ali 2015 prišla do te situacije, da bo treba višati davek na dodano vrednost, pa mislim, da mi, ki smo v vladni koaliciji, in ta vladna ekipa ni vredna, da bi še vodila to državo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rihard Braniselj, potem pa, če bo še kakšna želja za prijavo.
Spoštovana podpredsednica, predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Poskušal bom povedati nekaj, česar mogoče še nismo slišali, zadevo, o kateri govorimo, mogoče pojasniti na neki drugi stvari, na nek drug način. Za začetek bi potegnil neke vzporednice z insolventno zakonodajo, ki jo ima vsaka država in ki povsod jasne in iste odgovornosti zahteva od tistih, ki vodijo posle bodisi v gospodarskih družbah ali v drugih pravnih subjektih. Odgovornost vseh poslovodstev večjih je, da takoj predlagajo določene ukrepe, ki so potrebni za odpravo nelikvidnosti oziroma insolventnosti. V nasprotnem primeru so predvidene civilne in kazenske sankcije za tiste, ki se slepijo, ki potiskajo glavo v pesek in ki ne odreagirajo takrat, ko je odreagirati treba. Imamo primere, ko se pred sodišči vodijo procesi o odgovornosti predsednika vlade Islandije, predsednika bivše vlade Madžarske. Če rezimiram; Vlada ima ta trenutek veliko veliko odgovornost, da predlaga določene ukrepe, za katere je prepričana, da bodo pripeljali do rešitve, da bodo konsolidirali javne finance in da bomo prišli do izhoda iz krize. Seveda ima Vlada tudi legitimnost, da predlaga ukrepe, za katerimi bo stala in za katere nosi popolno odgovornost in za katere misli, da so najučinkovitejši za dosego tega cilja. Po domače povedano, Vlada predlaga pot, po kateri bo ta država šla in po kateri bomo dosegli določene cilje. Ta trenutek se sicer pojavljajo teorije o treh možnih poteh. Ena pot, ki je bila videna v preteklih treh letih, se je izkazala za nepravilno, pogubno. Obstaja tudi pot, ki jo največja opozicijska stranka predlaga in za katero pravzaprav niti ne vemo točno, kako je mišljena, razen to, da je tlakovana z dvigom DDV. In imamo pot, ki jo predlaga koalicija, za katero trdno stoji in ki jo predlaga Vlada. In za to pot nosi Vlada odgovornost, ne samo zato, da jo je predlagala, odgovornost nosi tudi za končni cilj. Zato predlagam, glede nato, da po treh poteh istočasno ne moremo iti, da to ni mogoče, glede na to, da je vladna pot dobila zeleno luč tudi pri socialnih partnerjih, pri sindikatih, glede na to, da je dosežen velik družbeni konsenz, da je ta pot pravilna, in glede na to, da imajo ti ukrepi v tem parlamentu, upam, veliko večino, upam si tudi upati, da boste to pot in te ukrepe podprli tudi v opoziciji, kar bo dobra popotnica za nadaljnjo izvedbo. Še mogoče besedo ali dve o tem, da imajo vse štiri javne blagajne izreden deficit, da imamo ta trenutek standard vsaj za 20 % previsok, glede na to, ali ga lahko financiramo ali ne. To po drugi strani pomeni, da živimo na račun nekoga drugega. Ta nekdo drug pa so naši otroci, naši vnuki, ki bodo morali financirati ta naš nadstandard. Upam, da bodo ti ukrepi sprejeti, da bodo ti ukrepi resnično dosegli svoj namen in svoje cilje, da bodo nadgrajeni tudi z ostalimi ukrepi, ki morajo jutri, pojutrišnjem priti v ta parlament in jih mora Vlada predlagati, in da pravzaprav pridemo iz tega krča in pridemo iz te gospodarske krize. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 1. členu? Ker vidim, da je še interes, prosim za prijavo. Odpiram prijavo. Vidim, da je pet prijavljenih, s tem da bi želela opozoriti, da je dvema, tako mag. Ivanu Vogrinu kot gospe Patriciji Šulin, razpoložljivi čase žal potekel. Gospod Jožef Horvat ima besedo, pripravi naj se, prosim, gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Že včeraj sem govoril, da razumem in resnično razumem retoriko opozicije, retoriko sindikatov, domišljam pa si tudi, da opozicija razume našo retoriko. Ampak katerakoli retorika je že, mora biti eksaktna. Laž nima mesta in zavajanje in strašenje ljudi nima mesta tukaj, v tem hramu demokracije. Moramo biti eksaktni, pošteni, pravični, šele tako bo nekaj možnosti in bo veliko možnosti, da bomo naredili nekaj za naše otroke, za generacije, ki prihajajo za nami. Opozicija, bodite eksaktni in povejte, da smo na matičnem delovnem telesu, na Odboru za finance in monetarno politiko od vseh amandmajev, nekaj čez 300 jih je bilo, približno 10 % vseh teh sprejeli; in to so bili vaši. Mene ne moti, če se bo Pozitivna Slovenija, kot sem včeraj poslušal kolegico Alenko, hvalila, da so oni izboljšali družinsko politiko, ampak potem se zmenite in recite, da je Državni zbor sprejel in da bo sprejel rebalans in da bo Državni zbor sprejel zakon za uravnoteženje javnih financ, ker včeraj ste govorili, da boste javnosti pač povedali, da ni sprejel Državni zbor, ampak samo koalicija. Tukaj se, prosim, poenotite in prosim, bodite eksaktni! Včeraj ste govorili, da amandmaji šele sedaj prihajajo na mizo. Ja seveda, saj je včeraj bil sprejet sporazum! Kako pa naj sporazum implementiramo v predlog zakona!? Vedno me moti, ko poslušam v tej hiši in zdi se mi, kot da ne gre za razumevanje, da smo mi že več kot osem let članica Evropske zveze. Vstopni datum je bil 1. maj 2004. In ubogati narek Evrope je bil očitek koaliciji! Ampak, ko se spomnim nastopa predsednika Pozitivne Slovenije 11. januarja tukaj, za to osrednjo govornico, ko sem prav poslušal, koliko bo in kaj bo govoril v zvezi s pozicijo Slovenije znotraj Evropske unije, in je povedal, veste, samo en stavek, pa mi dovolite, da ga citiram. Bil je celo samokritičen. Citiram: "O EU nisem veliko govoril, saj je to naše dano dejstvo, ki je in mora ostati..." Konec citata. Mogoče sem preveč zahteven, ko sem pričakoval vsaj deset stavkov. Ampak verjamem, da poslanci Pozitivne Slovenije, ki ste tudi odlični člani Odbora za zunanjo politiko, Odbora za zadeve Evropske unije, da ste evropsko usmerjeni. Verjamem in glede tega nimam skrbi. Strinjam se, ko govorimo o znanju. Pošteno povem, da mene vsi varčevalni ukrepi mučijo. Seveda me mučijo tudi, ko gre za področje visokega šolstva. Res pa je, da samo z denarjem ne bomo rešili našega šolskega sistema, ki je potreben korenite korekcije, da ne uporabljam kakšne bolj trde besede. Primer. Mnogi med vami ste bili skupaj z menoj na rektoratu Univerze v Mariboru. Rektor je bil, seveda kot ste za rektorja spodobi, dokaj diplomatski, izjemno dobra predstavitev mariborske univerze je bila, navedeni so bili problemi, s katerimi se univerza srečuje, ampak eden od prorektorjev pa je povedal, da naj nekaj naredimo, kar vsako leto dobivamo slabše dijake, ki se vpisujejo v prvi letnik. To mi vsi vemo in mi vsi vemo, še posebej tisti, ki smo kdaj delali v gospodarstvu, da moramo nekaj narediti, da bomo dobili boljše kadre iz naših univerz. Pa ne me narobe razumeti, da je to napad na univerzo, na profesorje, ki imajo sami težave, da je to napad na študente. Ni res! Govorim to, kar govori naše gospodarstvo. Mi proizvajamo kadre, ki niso zaposljivi, ali pa: tudi kadre, ki niso zaposljivi. Potem je povsem normalno, da mladi ljudje z diplomo v žepu nimajo možnosti za zaposlitev, to je gotovo za mladega človeka največja travma. Lepo prosim, da ste eksaktni, ko govorite o zakonu o vladi, ki je prinesel združevanje različnih ministrskih resorjev. Ponavljam, imamo najmanjšo vlado v skoraj vsej 21-letni zgodovini Slovenije. Šlo je zaradi racionalnosti. Ta zakon smo sprejeli tudi zaradi tega, da bi imeli vitkejšo državo. Ne govoriti, prosim, laži, da smo ukinili ministrstvo za kulturo, ker smo ga združili z ministrstvom za šolstvo ali izobraževanje, kakorkoli že hočete, kar se mi zdi izjemno logično, ker pač v šolskem sistemu – to je pač moje razumevanje –, v fazi vzgoje in izobraževanja delamo kulturne ali pa tudi nekulturne ljudi. Danes sem prelistal Delo, če smo že pri kulturi. Podobni dogodek, ki smo ga danes zasledili, je bil tudi pred 10 leti, ko smo imeli samostojno ministrstvo za kulturo. V rubriki kultura je objavljen prispevek in slika – rekel bi slika umetniške instalacije, čeprav v tem primeru ne vem, kaj je umetnost, vem pa, kaj je instalacija. Naslov članka Lepi križi lepo gorijo. Križ je verski simbol; seveda se nič ne zgodi, to je umetniška instalacija. Ne vem, če je zaradi tega, ker smo kulturo združili z vzgojno-izobraževalnim ministrstvom, morda je to zaradi tega nastalo. Okej. Bog ne daj, da bi kje zagorel kakšen simbol totalitarnega sistema! Ko pravite, da hitimo – in tista številka 44 me spominja, ne na zakonodajni postopek, ampak na numerologijo –, dovolite primerjavo s sosednjo Avstrijo. Sem človek, ki se z ureditvami v Avstriji rad primerja; pa ne samo jaz, mnogim ljudem iz Slovenije je Avstrija očitno izjemno prijazna država, še posebej zato, ker v sklopu Evropske unije lahko naši ljudje kot dnevni migranti hodijo v Avstrijo delat in si služijo svoj kruh, gradijo svoje domove itd. Tudi Avstrija je naredila oz. predlagala tako imenovani šparprogram – tukaj namenoma uporabljam germanizem. Ali veste, koliko je vreden? 28 milijard evrov do leta 2016. Moram biti eksakten, ne za letošnje leto, do leta 2016. 28 milijard! Ena urejena Avstrija pa toliko špara – kaj je pa narobe z njimi? Evropska zveza jih je dala za vzor, ampak to, kar sem sedaj nazadnje povedal, mogoče tudi nekomu ne bo všeč. Veste, koliko zakonov so menjali? 98! To je dvakrat 44 plus 10. 98 zakonov! A veste, v kašnem času? Ker sem slišal že nekajkrat od predstavnikov Pozitivne Slovenije, da si vzemimo čas, nekaj mesecev in tako naprej in dajmo zakon po zakon, vseh teh 44 zakonov posebej prinesimo v ta parlament. Avstrijci so pametni. Tudi avstrijski politiki so očitno pametnejši od nas. V začetku marca so prinesli ta šparprogram v parlament in ga sprejeli. Izvajal se bo pa v dveh fazah: eden je začel veljati 1. aprila – ampak to je resnica –, drugi del špar programa pa 1. maja. Toliko o hitenju, kolegice in kolegi iz opozicije. Vesel sem vsaj v eni točki, da se vsi strinjamo s tem, kakšno je stanje, vendar ga premalo slišim s strani opozicije. Bodimo natančni, bodimo eksaktni. Ko se strinjate s tem, kakšno je stanje, se z nami strinjate, potem ne govoriti, da naj prekinemo to parlamentarno proceduro, da naj rebalans umaknemo, da naj zakon za uravnoteženje javnih financ umaknemo. Ker glejte – pa ne mi zameriti, ko zdaj to vašo retoriko povzamem in jo nekako skušam spraviti v en stavek –, potem se tukaj spomnim ene izjave nekdaj izjemno pomembnega politika, Slovenca, v času Socialistične federativne republike Jugoslavije, tovariša Staneta Dolanca. Nekoč je izjavil: "Tovarišice in tovariši, mi stojimo na robu prepada, toda mi bomo naredili korak naprej!" Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Pripravi naj se, prosim, gospod Janez Ribič.
Hvala lepa! Kolegice in kolegi, ministri, predstavniki Vlade! Zgodovinski dan. Že včeraj je bilo o tem zakonu, seveda zraven rebalansa, veliko govora. Zelo zanimivo je bilo pogledati skozi vsaj del razprave, ki se je včeraj dogajala. Zelo lepi govori so bili kolegic in kolegov opozicije, predvsem Pozitivne Slovenije, še posebej kakšne posamezne dame. Zelo čustveno. Nekateri od teh govorov so bili zelo opozicijski. Ta zadnji del seveda razumem. Ker ste pa tudi včeraj omenjali Slovensko ljudstvo stranko, lahko povem, da smo včeraj v svojem stališču res govorili o zgodovinskem dnevu. Pa ne zato, da tem državljankam in državljanom pripravljamo kaj lepega, kaj dobrega. Ampak zato – kjer je moj kolega Horvat končal: smo na robu propada in mi bomo naredili korak naprej. Torej, zgodovinski dan zato, ker smo na robu propada in tega koraka naprej ne bomo naredili! Naredili bomo korak nazaj. Vsi! Nič ne bomo šparali, nič, ker nimamo kaj! Še vedno bomo šli k sosedu in se zadolževali, vendar tisto, kar se bomo zadolževali, racionalno tudi porabili. Nekateri ste nam včeraj celo očitali, da smo pri nekaterih stvareh preveč popuščali. Mogoče vam je šlo celo v nos, da nam je uspelo v tako težkih časih se sporazumeti z veliko večino sindikatov. Pa vendar, veste, mi bi si najbolj želeli, ne zaradi sebe, ne zaradi oblasti, zaradi teh ljudi, ki jih predstavljamo; za za njih bi morali vedno vsi politiki v prvi vrsti delati in vedeti, da so zaradi njih tu, ne zaradi sebe in svojih lastnih privilegijev, kot je marsikdo v preteklosti bil. Še kako bi si želeli, da je ta rebalans prav zaradi slovenskega naroda pod 3 %. Še kako bi si želeli, da bi lahko – mogoče celo bomo – proračun za leti 2013 in 2014 pripravili tako, da bo primanjkljaj popolnoma pod nadzorom oziroma tisto, kar si je treba še vedno izposoditi. Ker je to edini način, kolegice in kolegi, da dobimo manevrski prostor, da bomo končno lahko naredili poslovno okolje, da bomo končno lahko razbremenili gospodarstvo in na ta način povečali konkurenčnost ter v državo pripeljali investitorje. Brez gospodarstva, brez ustvarjanja ni porabe! Slovenski pregovor pravi: brez dela ni jela. Nekateri pa bi jedli in nič delali. Ne gre! Konec je tega! Na robu propada! Korak nazaj! Slovenski kmet je v svoji zgodovini raje dve leti stradal, če ni imel, kot pa bi lastno zemljo zapravil in prodal. Ker če bi jo, potem koraka nazaj več ni, potem je za večno ta zemlja izgubljena in on za večno lačen! Včasih, ko sem bil še otrok, je bila v nedeljo zjutraj pred pozno mašo – mislim, da je bilo od devetih do desetih – neka oddaja po radiu Še pomnite, tovariši? Te oddaje sem se spomnil in sem rekel: "Še pomnite, tovarišice in tovariši, kje so časi, ko je Slovenija bila na gospodarskih lestvicah precej visoko?" Ob vladanju zadnjih treh let je vsaj vsako leto za kakšnih deset mest padla. Tu bo treba marsikaj spremeniti. Ne bo šlo enostavno z intenzivnim črpanjem izposojenega denarja in najemanjem kreditov za neke javne projekte – recimo, vzameš kredit in saniramo obe slovenski banki. Za gospoda Kovačiča 250 tisoč evrov plače v lanskem letu! Kdo je že to – direktor NKB Maribora! Kdo je bil predsednik nadzornega sveta – direktor Taluma, kar v tem trenutku več ni. Torej, Danilo Toplek. Kdo je Danilo Toplek – tisti, ki je bil tihi lastnik tihe družbe, ki je na dvorišču Taluma, kjer je bil direktor javnega podjetja, ustvarjala dobiček – njemu v žep! Konflikt interesov! Istočasno pa je dajal kredite preko tega, ker je bil predsednik nadzornega sveta NKBM. Kako daleč so nas ti vodilni ljudje pripeljali! Sami so si izplačali 250 tisoč evrov plače! Jaz tudi pričakujem od moje vlade, da bo na tem področju kaj naredila, preverila in pregledala, koliko je bilo vse zakonito in koliko ne, in da bodo "šli igrat klavir" tja, kjer jim je mesto. 250 milijonov pufa oziroma za 300 milijonov je zapufana Nova Ljubljanska banka, pa si je direktor izplačal štirikratno plačo poslanca! V enem letu toliko kot poslanci zaslužimo v svojem mandatu! Tako, kolegice in kolegi, ne gre. Torej [[...]]
Gospod Pukšič, prosim, da strnete razpravo tako, da govorite predvsem o zakonodaji, ne o posameznih osebah. Prosim, da se tega držite.
Hvala lepa za opozorilo. Vendar mislim, da ste zadnji, ki me lahko na to opozarja, glede na to, iz katere poslanske skupine prihajate in kaj vse smo včeraj poslušali. Seveda pa se bom vašega navodila držal. Torej, čas je, kolegice in kolegi, za drugačen koncept. Vi mu pravite neoliberalizem. Danes je kolega Šircelj o tem spregovoril in ne bom tega ponavljal. Govoriti o neoliberalizmu v smislu, da bomo državo s to zakonodajo in s tem rebalansom razgradili, ni res, res pa je, da smo jo žal v prejšnjem mandatu pod drugim vodstvom in če bi se tako nadaljevalo tudi v tem mandatu razgradili, seveda v smislu nekredibilnosti, kar se je že zgodilo, in prišli bi celo do točke, kjer bi lahko celo zgubili suverenost. Včeraj je bilo med drugim tudi nekaj citirano okoli Cankarja, pa tudi pred Državnim zborom je bilo tega nekaj slišati. V nekaj sem, kolegice in kolegi, prepričan. Če bi nadaljevali s sistemom zadolževanja, tako kot je to potekalo do sedaj, in bi še dobivali kredite, potem bi po mojem, tako kot je Cankar zapisal, čez leto ali dve res postali hlapci; torej, ne bi več bili gospodarji na svojem. Nekateri so hvalili Grčijo, ker se je uprla Evropi. Res mislite, da Grki delajo danes prav? Seveda, tako delajo prav, kot so delali zadnjih 20, 30 let. Kaj mislite, da jih res čaka svetla prihodnost? Prepričan sem, da ne – z načinom in s tem, da že menda tretja stranka po vrsti ne more sestaviti koalicije. Spoštovane poslanke in poslanci! Brez nadaljnje polemike vam lahko povem, da ekonomsko politiko, ki ste jo zagovarjali tudi včeraj pri rebalansu in danes pri spreminjanju te zakonodaje, te rezultate oziroma kam nas to vodi – pač vidimo in čutimo. Učinki so tukaj, učinki so znani. Danes žanjemo sadove te politike. Sedaj vam bo prebral nekaj iz Dosežki Ministrstva za finance v mandatu 2008–2011, 28. 10. 2011, to je uradni dokument, ki je prišel z Ministrstva za finance; podpisnika ni, piše pa: Služba za odnose z javnostmi. Ta služba ni nič kriva, ta je dobila, nekdo je sestavljal ta dokument. Ker so takšne stvari notri napisane, sem prepričan, da ta dokument ni mogel iti mimo moje kolegice Alenke Bratušek, ki je bila direktorica za proračun. V tem dokumentu piše: "Zagotavljanje srednjeročne konsolidacije javnih financ" – torej po vaše. "Prvič, določitev fiskalnih pravil – limit proračunskih odhodkov okoli 10 milijard evrov". Prihodki – kaj je to že ena zadeva? Aha, krediti in tako dalje, če nič drugega. "Drugič – uspešna konsolidacija javnih financ." Poslušajte, dokument je star par mesecev, ko smo bili tik pred volitvami oziroma že v volilni kampanji, ker je to bil dokument o dosežkih ministrstva. Torej, uspešno ste konsolidirali javne finance. In na koncu piše: "Preureditev postopka [[...]] , s katerim" – to je pa zdaj zanimivo – "smo želeli zagotoviti ustrezno financiranje na področju gospodarstva" in tako dalje. Tu notri piše, da tega niste naredili; piše, koliko bi najmanj porabili, nič pa ne piše, kako bi do tega prišli. O tem sem že velikokrat govoril in sem govoril tudi o odgovornosti; tudi Alenka Bratušek je odgovorna tudi v pozitivnem smislu – takrat, ko je bila v naši vladi, ko smo jo leta 2008 pustili z nekaj čez 40 milijoni evrov plusa –, to je bilo včeraj tudi povedano na televiziji v oddaji Svet na Kanalu A. Nekateri pravite v teh razpravah, da vaših predlogov ne sprejemamo. Gospe in gospodje, vaš in naš koncept reševanja krize, tudi po tem dokumentu, ki sem ga bral – veste, koliko sta narazen? Za nekaj svetlobnih let. Resnično, za nekaj svetlobnih let. Pravite, nič drugega kot to, da ste enostavno proti vsemu. Najprej je prišlo do drastične zadolžitve države, da bo ta koalicija – in vam povemo, da ta naša koalicija tega drastičnega zadolževanja oziroma nadaljevana zadolževanja ne bo delala, da ne bomo dvigovali davkov, da ta koalicija enostavno ne bo več tlačila podjetij in najuspešnejših podjetnikov in njim nalagala dodatnih davščin in prispevkov. Zato vaši amandmaji – ali je to tisoč amandmajev, kjer se členi črtajo, gor ali dol – ne prinašajo nič. Ne prinašajo nobenih novih virov. S svojimi amandmaji niste nikoli povedali, kje bi vzeli in kam bi preusmerili, da bi s tem pridobili gospodarsko rast. Jasno pa je, vsaj celotni Sloveniji, in upam, da tudi vam počasi, da brez tega ne bo šlo. Res me moti, da so tudi povzetki vaših razprav v veliki večini namenjeni samo dvema črkama, trem črkam: mi smo proti, mi smo proti vsemu. Ja, povejte še, da ste tudi proti samim sebi! To bo še najbolj enostavno. Včeraj sem svojo razpravo začel celo s citatom iz Financ. Zelo čudno, nihče drug, tudi kolega Frangež včeraj ni uporabljal Financ. Velikokrat jih rad uporabi, ker so bili v Financah nekateri strokovni članki, recimo, od Karla Lipnika Ne lomite ga z dvigom DDV in tako dalje. Zelo jasno, strokovno povedano. Zanimivo, tudi v vaših razpravah včeraj ali nikoli do zdaj nisem slišal gospe Bratušek, da bi se ona prav na tem področju dviga DDV strokovno spustila v razpravo, da bi to bilo dobro za državo; ker enostavno gospa ve, ker se spozna na finance, ve, da to tako ni, da to ne gre in zato je to prepustila tistim, ki teh stvari ne obvladajo tako dobro in so se pač pustili peljati na led. Da so Nemci dvignili DDV – so ga! S koliko? S 16 na 19, vi pa bi ga na 25. Pa lepo vas prosim! Tu je bistvena razlika, zato je gospodarska rast, tudi evropske napovedi za naslednje leto so – navzgor, naše pa žal še nikamor. Prepričan sem, da ste nam po tihem, kolegice in kolegi, hvaležni, da opravljamo to delo, ki ga enostavno moramo. Verjamem, da to državljanke in državljani tudi razumejo. Vi si s tem ne želite mazati rok, ampak bolj normalno bi bilo, da bi v Državnem zboru, zdaj ko smo dejansko pred tem pragom, kot je kolega Horvat rekel, korak naprej, jaz pravim korak nazaj [[...]]On ni rekel, da bomo šli korak naprej, ampak mi gremo s tem rebalansom in zakonom korak nazaj, ne tako, kot so nekateri bivši komunistični voditelji hoteli peljati stvari in so jih peljali, da smo res padli v prepad. To, žal, zdaj delajo tudi nekateri v Grčiji. Ampak verjamem v našo vlado, upam, da bomo enostavno vztrajali, da nas bodo državljanke in državljani pri tem podpirali, s tem seveda prevzeli popolno odgovornost, in pripeljali državo v nadaljnji razvoj. Ko se bo to zgodilo, ko bo gospodarska rast, ko bo izravnan proračun – ne bojte se v opoziciji, res, ne se bati; potem pridete vi. Kolega Židan je rekel, da vam ne bo težje popravljati za nami – nikoli niste, nikoli ne boste. K polni mizi, pri polni skledi jesti in piti in zapravljati.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Janezu Ribiču, potem naprej odpiramo razpravo.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, spoštovani predstavnice in predstavniki Vlade, gospe in gospodje poslanci! Mnogi pred menoj so že omenili, da smo v tem trenutku pred situacijo, ko je treba na področju javnih financ ukrepati, sploh če še imamo možnosti za ukrepanje. Vsi vemo, da je glavni cilj predlaganega zakona za uravnoteženje javnih financ znižanje javne porabe in tako spraviti Slovenijo na varno stran. V nasprotnem primeru vemo, kaj nas čaka. Okoli tega je bilo že veliko povedanega, zato ne bom vsega ponavljal. Situacija je kritična, bolj kot si marsikdo želi predstavljati. Rečeno je tudi bilo, da ne Vlada ne koalicija teh ukrepov ne sprejema z navdušenjem, z veseljem, pač pa iz odgovornosti do naše države, da jo rešimo pred usodo, ki je že prizadela nekatere druge evropske države. Žal nam je, da smo v situaciji, ko ne moremo ponuditi ukrepov, ki prinašajo, pač pa smo primorani sprejemati oziroma se soočati z ukrepi, ki so nepopularni. Vendar druge poti ni. Brez znižanja javne porabe ne bo znižanja primanjkljaja, posledično tudi ne boljših pogojev za ugodno izposojo sredstev, s katerimi bomo lahko izvajali ukrepe, ki bodo ponovno zagnali gospodarstvo. Predlagani interventni zakon, za razliko od interventnih zakonov iz prejšnjih mandatov, ki so zajemali zgolj upokojence in ostale socialno najbolj ogrožene, se je dejansko usmeril v vsa področja in tako predstavlja skupek ukrepov, ki bodo zagotovili optimalno delovanje države in ne bodo posegali v položaj socialno najbolj ogroženih. Naj se nekoliko ustavim na področju investicij. Razumem, da bo letošnje leto leto mrtvega teka, saj je treba tudi na področju investicij, kot na vseh ostalih področjih, odhodke proračuna prilagoditi trenutnim razmeram. Marsikatera sanacija ceste ali novogradnja ceste bo zaradi tega obvisela nekje v zraku. Žal bo tako tudi na področju železniške infrastrukture, vendar pa se pri pogovorih s strateškimi partnerji, predvsem nemškimi, le kažejo znaki optimizma, saj se z njimi že nadaljujejo pogovori glede vlaganja v velike infrastrukturne projekte. Verjamem, da bomo sposobni izpeljati zastavljene projekte, pa četudi v manjšem obsegu. Verjamem, da je pot, ki jo je izbrala Vlada, edina realna in edina prava pot. Drugih poti ni, pa če, kolegice in kolegi, na drugi strani še tako govorite, da predlagani način pelje v propad. Ne! Govoriti, da naj še naprej trošimo, dvigujemo davke in podobne zadeve, je skregano z zdravo pametjo. Ostalih argumentov in predlogov pa z druge strani žal ni bilo. Dokazan je tudi vpliv dviga DDV na socialno najbolj ogrožene, kot da za proizvodnjo hrane ne potrebujemo strojev, goriva in ostalih dobrin, ki so obdavčene po splošni stopnji. Rešitve, ki še dodatno obremenjujejo gospodarstvo, niso rešitve, pač pa so zgolj še dodaten žebelj v krstu naše države. Paket ukrepov, rebalans proračuna [[...]]Spoštujem razpravljavce, ki si prizadevajo, da se stanje v naši državi ne bi spreminjalo. Način predstavitve problema –zdi se mi nekako preveč besedičenja, nakladanja. Mislim, da to ni sploh potrebno. Na kratko lahko povemo, da letos dajemo 700 milijonov za obresti za kredite. Če bomo z ukrepi privarčevali 800 milijonov, si z novim paketom to seveda želimo, a še vedno si moramo 1 milijardo nekje sposoditi. Kaj ni dovolj jasno, da nimamo več časa za sestankovanje, ampak se moramo poenotiti, pozabiti zamere – vsaj za nas v Državnem zboru jih niti ne sme biti, ker smo poklicani, da delamo za ljudi, za našo komaj polnoletno državo. Verjamem, da se bomo s šparanjem, in če nam še bog pomaga, izvlekli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo k 1. členu, razen če še kdo želi razpravljati. Ker ugotavljam, da nihče ni več pripravljen, da bi razpravljal k 1. členu, zaključujem razpravo k 1. členu in prehajamo k amandmajem. Preden preidemo k amandmajem k 2. členu, želim opozoriti, da so amandmaji v tem dokumentu podvojeni, in sicer amandmaji s strani Socialnih demokratov od 12. do 22. strani, nekateri pa so bili nepravilno vloženi, zato so bili naknadno umaknjeni. Na primer k 5. in k 6. poglavju itd. Odpiram razpravo k 2. členu tega zakona, torej k amandmajem k 2. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne želi nihče več razpravljati. Zaključujem razpravo k amandmajem k 2. členu. Prehajamo k amandmajem k 3. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ugotavljam, da ne želi nihče razpravljati, prehajamo k razpravi k amandmajem k 6. členu. Tudi ne želi nihče razpravljati. Prehajamo k amandmajem k 16. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo k amandmajem k 19. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo k razpravi k 53. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo k razpravi. Imamo dva amandmaja k 55. členu. Nihče ne želi razpravljati. Prehajamo k razpravi k dvema amandmajema k 57. členu. Tudi nihče ne želi razpravljati. Prehajamo dalje, dva amandmaja imamo k 59. členu. Tudi nihče ne želi razpravljati. Potem imamo dva amandmaja k 60. členu. Tudi nihče ne želi razpravljati. Imamo dva amandmaja k 61. členu. Nihče ne želi razpravljati. Imamo dva amandmaja k 62. členu. Tudi nihče ne želi razpravljati. Prehajamo k 63. členu, kjer imamo dva amandmaja. Tudi nihče ne želi razpravljati. K 69. člen je vložen en amandma. Nihče ne želi razpravljati. K 71. členu imamo dva amandmaja. Ugotavljam, da nihče ne želi razpravljati. K 75. členu imamo vložen amandma, tudi nihče ne želi razpravljati. K 84. sta vložena dva amandmaja. Nihče ne želi razpravljati. K 85. členu je vložen en amandma. Nihče ne želi razpravljati. K 87. imamo ravno tako vložen en amandma in nihče ne želi razpravljati. Prehajamo k 88. členu, vložen je en amandma. Vidim, da nihče ne želi razpravljati. K 89. členu sta vložena dva amandmaja. Vidim, da nihče ne želi razpravljati. Prehajamo k 91. členu. Vložen je en amandma in ni želje po razpravi. K 104. členu imamo vložen en amandma koalicije. Nihče ne želi razpravljati. K 135. členu je vložen en amandma – nihče ne želi razpravljati. K 165. členu je vložen en amandma – nihče ne želi razpravljati. K 169. členu je vložen en amandma – nihče ne želi razpravljati. K 169.a členu je vložen en amandma oziroma trije amandmaji in nihče ne želi razpravljati. K 170.a členu so vloženi trije amandmaji. Vidim, da nihče ne želi razpravljati. Prehajamo k 170.b členu, vložen je en amandma. Ni želje po razpravi. K 170.g členu je vložen amandma in ni želje po razpravi. K 172. členu je vložen amandma, in ravno tako ugotavljam, da ni želje po razpravi. K 173. členu je tudi vložen amandma in vidim, da ni želje po razpravi. K 174. členu – ravno tako ni želje po razpravi o amandmaju. K 179. členu je vložen en amandma in ni želje po razpravi. K 181. členu je vložen en amandma in ni želje po razpravi. K 184. členu je vložen amandma in ni želje po razpravi. K 185. členu je vložen en amandma in ugotavljam, da ni želje po razpravi. K 186. členu je ravno tako vložen en amandma in ni želje po razpravi. K 190. členu je vložen en amandma in tudi ni želje po razpravi. K 193. členu je vložen amandma in ni želje po razpravi. K 194. členu je vložen amandma in ni želje po razpravi. K 195. členu je vložen amandma in ni želje po razpravi. K 196. členu je vložen amandma in ni želje po razpravi. K 199. členu je vložen amandma, ni želje po razpravi. K 200. členu je vložen amandma in ni želje po razpravi. K 201. členu zakona je vložen amandma in ni želje po razpravi. K 203. členu sta vložena dva amandmaja in vidim, da ni želje po razpravi. K 204. členu je vložen amandma in tudi ugotavljam, da ni želje po razpravi. K 205. členu. Proceduralno? Izvolite, mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Dovolite, da čisto na začetku oblikujem svoj proceduralni predlog, pa ga bom v nadaljevanju tudi pojasnila oz. obrazložila. Dajem proceduralni predlog, da Zakonodajno-pravna služba pripravi pisno stališče, ki ga je včeraj ob mojem proceduralnem predlogu na seji podala ustno. In sicer gre za dilemo, ki smo jo izpostavili poslanke in poslanci Pozitivne Slovenije, namreč Vlada Republike Slovenije v 205.i členu določa, da naj bi izključna pristojnost za dvig davka na dodatno vrednost bila v rokah Vlade Republike Slovenije. Vlada naj bi namreč po predlagani rešitvi, kot je zapisano v predlog zakona, imela pristojnost, da s sklepom določi vsako leto do 31. marca, kakšna bo višina davka na dodano vrednost v naši državi. Ob tem smo poslanke in poslanci Pozitivne Slovenije izrazili mnenje oz. prepričanje, da lahko predlagana rešitev nakazuje na protiustavnost. Dejstvo je namreč, da v naši državi po veljavni ureditvi poznamo načelo delitve oblasti. Ker je davek na dodatno vrednost zakonska materija, zakonodaja pa – verjamem, da vemo vsi –, se sprejema v Državnem zboru, medtem ko je Vlada lahko zgolj predlagatelj določenih zakonov, menimo, da ta vladna pristojnost po novem nakazuje na določeno protiustavnost. Ne nazadnje, včeraj smo v mnenju Zakonodajno-pravne službe, ustnem mnenju, dobili tudi potrditev, da rešitev, ki je zaenkrat predlagana v okviru zakona v taki obliki, lahko nakazuje na določene nejasnosti ali celo na rešitev, ki bi lahko bila v nasprotju z Ustavo Republike Slovenije. Verjamem, da so razmere krizne, ampak moram reči, da je za te krizne razmere v prvi vrsti odgovorna Vlada Republike Slovenije. Dejstvo, na katerega želim ravno tako opozoriti, je, da histerija pri sprejemanju tako pomembnih zakonov – ta histerija je bila vidna tudi na matičnem delovnem telesu na dveh sejah, v ponedeljek in torek, ki sta se zavlekli pozno v noč oz. zgodnje jutranje ure in verjamem, da niti poslanke in poslanci vladne koalicije niso bili pozorno in niso vedeli, kaj sprejemajo, ko so potrdili amandma, ki je Vladi dal izključno pristojnost, da s sklepom odloča sama, mimo Državnega zbora, mimo javnosti, o dvigu DDV na letni ravni. Moj proceduralni predlog je, da Zakonodajno-pravna služba, glede na to, da še nimamo magnetograma, pripravi pisno mnenje, ki ga je včeraj izrekla tudi na sami seji Državnega zbora.
Hvala lepa, gospa mag. Barbara Žgajner Tavš. V zvezi z vašim proceduralnim predlogom: v 5. točki 66. člena Poslovnika Državnega zbora je navedeno naslednje: "Če predsedujoči Državnega zbora oceni, da je treba na sami seji razrešiti določeno pravno vprašanje, pozove predstavnika Zakonodajno-pravne službe, da na seji ustno poda pravno mnenje. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe lahko zahteva primeren čas za pripravo takega mnenja." Naj povzamem, da je bila včeraj ravno z moje stran izvedena prekinitev seje, predstavnik Zakonodajno-pravne službe oz. vodja gospod Sterle je podal ustno pravno mnenje. Glede na vašo proceduralno zahtevo, da zahtevate pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe, naj povem, da v Poslovniku nimam podano, da bi bilo to potrebno, bom pa kot predsedujoča podala zahtevo, da pridobimo v čim krajšem času pisno mnenje oz. magnetogram seje, ki bo pisno podal izrečeno ustno pravno mnenje vodje Zakonodajno-pravna službe. Hvala lepa. Prehajamo k 205. členu. Pri 205. členu imamo vložen en amandma. Želi kdo razpravljati k temu amandmaju? Ni interesa za razpravo. Prehajamo k 205.c členu. Imamo ravno tako vložen eden amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo k novemu poglavju in k novemu 205.k členu. Je tudi podan amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo k 205.i členu. Tukaj je vložen en amandma. Želi kdo razpravljati? Ne vidim interesa za razpravo. K 205.j členu je vložen en amandma in nihče ne želi razpravljati. Želite razpravljati? Vendar poslanska skupina nima razpoložljivega časa, tako da če bo razpoložljiv čas – kasneje, mag. Hercegovac. K 206. členu je tudi vložen amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo k 206.a členu. Vložen je amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] K 207. členu imamo vloženega amandmaja. Nihče ne želi razpravljati. K 211. členu je ravno tako vložen amandma. Je želja. Odpiram prijavo. Prosim za prijavo, ki poteka, kdor želi razpravljati. Prijavljena je ena razpravljavka. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala, gospa podpredsednica. Ker je vloženi amandma posledica dogovarjanj ali – nekateri amandmaji – umikov zaradi kasnejših dogovorov med socialnimi partnerji in ker dejansko ne nameravam posegati v avtonomijo socialnega dogovarjanja, puščam to odprto za tisti čas. Vsekakor je pa treba povedati, da gradim na odgovoru gospe državne sekretarke, ki je rekla, da vprašanja, ki so povezana z normativi in standardi, so sicer zdaj iz tega predloga začasno umaknjeni, se bodo pa dogovarjanja zagotovo gibala v to smer, tudi sprememb enega in drugega. Treba je povedati, da so ti amandmaji zvezani s tistim področjem, ki bo, če bodo v taki prvotni nameri izpeljani, v resnici segli v kakovost javnega izobraževanja. Mislim, da je amandma, ki predlaga črtanje tega člena, vredno podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo k 214. členu. Ravno tako je vložen amandma. Ni želje po razpravi. Prehajamo k 216. členu, je ravno tako vložen amandma. Ni želje po razpravi. K 221. členu imamo dva amandmaja. Ni želje po razpravi. K 223. členu – tudi dva amandmaja. Odpiram razpravo. Gospod Veber želi proceduralno. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Izpeljite v celoti potek te seje tako, kot se spodobi; ne samo reči, da ni želje po razpravi, in gremo naprej. Spoštujte proceduro in delajte tako, kot je treba. Ni mogoče v tako kratkem času odreagirati na te številne amandmaje, ki so pred nami, na način, da v sekundi, ko se eden zapre, pač zaprete razpravo tudi že o drugem. Lepo vas prosim, da tempo odločanja o tem, ali je razprava pri posameznem členu ali ne, dejansko prilagodite številu amandmajev. Časa imamo še dovolj in omogočite potem tudi razpravo o amandmajih, predvsem tistim, ki so jih tudi vložili v proceduro. Hvala.
Hvala lepa. Bom upoštevala v nadaljevanju vaš proceduralni predlog in se bom nekoliko zaustavila. Torej, k 211. členu je bil vložen en amandma. Za razpravo se je prijavila mag. Majda Potrata. Se želi še kdo prijaviti k temu členu za razpravo? Ugotavljam, da ni želje. Prehajamo na 214. člen, kjer je vložen en amandma. Želi kdo razpravljati? Ni želje za razpravo. K 216. členu je ravno tako vložen amandma. Želi kdo razpravljati? Upam, da ni prehitro. Prehajamo na 221. člen. K 221. členu sta vložena dva amandmaja: Socialnih demokratov in koalicije. Odpiram razpravo. Prijava za razpravo poteka. Prijavljena je in dobi besedo mag. Majda Potrata.
Hvala, gospa podpredsednica. Rada bi opozorila na to, da je, recimo, pri 220. členu, ki črta 220. člen, ker je ta povezan s 55., prihranek 100 tisoč evrov v letošnjem letu in 400 tisoč v prihodnjem. Pri 221. členu 4 milijone 85 tisoč oziroma 19 milijonov v letu 2013. Ampak to je povezano z normativi in standardi, ki bodo bistveno posegli v število delovnih mest in bodo glede na predvideni prihranek zelo močno zarezali v število delovnih mest v izobraževalnih institucijah. S tem ko se bo število zaposlenih na šolah zmanjšalo, se bo zmanjšala tudi dostopnost posamičnih dejavnosti, ker je na zaposlene vezano tudi to, kako je mogoče izvajati zunajšolske dejavnosti, interesne dejavnosti, izbirne predmete in vse drugo. To so pomembna vprašanja. Prihranki, ki so na teh postavkah postavljeni, so včasih smešno majhni – tistega iz 220. člena sem povedala – in ko človek sešteje vse te ukrepe, vidi, da gre za rigorozne posege v mrežo javnega šolstva. Zato smo Socialni demokrati proti temu zakonu, poleg vsega drugega, o čemer sem že prej razpravljala in bi moralo biti predmet poglobljene strokovne razprave. Hvala.
Hvala lepa. Vidim, da ni več interesa za razpravo, zato prehajamo na 223. člen, kjer sta vložena dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? Vidim, da je izkazana želja po razpravi, zato odpiram prijavo. Mag. Majda Potrata ima besedo.
Hvala. Ta amandma je na tem mestu zgolj redakcijske narave in predlaga črtanje člena. Je pa povezan z dosti pomembnejšim členom, to pa je bil 55. člen, ki pa govori o oblikovanju skupnega šolskega okoliša. Rada bi opozorila posebej na to, da vprašanja, ki zadevajo oblikovanje šolskega okoliša, niso tako preprosta, kot je bilo v nekaterih pojasnilih na finančnem odboru mogoče slišati. Skupni šolski okoliš še vedno ostaja predmet oblikovanja v večjih krajih. Natančne analize ni, zato sem tudi na Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo, šport in mladino naslovila posebno vprašanje, da vidim, kje imajo podatke o tem, kako se podatki gibljejo v zadnjih desetih letih in kako mislijo ukrepati v prihodnje, če se bodo nekatera preoblikovanja dogajala. Res je bilo na formalni ravni rečeno, da podružničnih šol ne bodo nikjer ukinjali, ampak dejstvo je, da se bodo matične šole s tem preoblikovale v podružnične šole. Kako bodo te ugašale ali se spet vzpostavljale, če se bo populacija povečala? Poznamo dejstvo, da je gibanje prebivalstva takšno, da so selitveni trendi zaradi ljudem prijaznejšega okolja usmerjeni tudi v to, da se mestno prebivalstvo seli v primestne občine, to so vse stvari, o katerih je treba razmišljati, ko govorimo o tem. Dejstvo pa je, da ko se ena inštitucija nekje ukine, jo je težko vzpostavljati na novo. In to so stvari, za katere menim, da si je treba vzeti čas. Prihranki, kot rečeno, so pa pri nekaterih pojasnilih res tako majhni, ker ne more človek biti zadovoljen s tem, da se reče, prihranek bo šel samo za enega ravnatelja, ki ga tam ne bo več. Ne gre samo za enega ravnatelja, gre tudi za druge učitelje, ki bodo drugače razporejeni in se jim bo, njim in učencem, šolsko življenje zelo spremenilo. Hvala.
Hvala lepa. Za besedo je prosila predstavnica Vlade, državna sekretarka na Ministrstvu za izobraževanje, znanost, kulturo in šport gospa Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Naj najprej še enkrat pojasnim, da nikoli ni bil namen ukinjati podružnične šole. Podružnične šole ureja Pravilnik o ustanavljanju šol in v skladu s tem pravilnikom, ki je star že ne vem koliko let, zdaj vsako leto ugasne kakšna podružnična šola ali pa tudi ne, dodelimo tudi specifiko. Z nobenim normativom ni upravičena šola, denimo v Osilnici, pa vendar jo ministrstvo vzdržuje, kajti čuti, da je tam ta potreba. Razumemo, da je treba podeželje ohranjati, razumemo, da je šola lahko kulturni center kraja, in se tega držimo. V nobenem primeru niso ogrožene podružnice. V členu, ki je bil sicer črtan in se tega niti ne tiče, smo predlagali, da bi se kakšna samostojna šola preoblikovala v podružnično. Tudi to že zdaj ureja pravilnik. Tako da pravzaprav, če že želite, niti ni treba tega pisati v zakon, res pa je, da s pravilnikom težko naložiš oziroma težko uresničiš kakšno sankcijo. Imamo šole, ki se morajo preoblikovati v podružnico, če ne dosegajo več kriterija samostojne šole, in ta pravilnik že obstajam spet že desetletje in več. Kar zadeva skupni šolski okoliš, gre za kraje, kjer imajo več šol, ki so gosto posejane, in gre za to, ali bodo v dveh šolah, ki stojita ena poleg druge, delovali štirje oddelki po 15 učencev, skupaj 60 učencev, ali bodo v teh dveh šolah trije oddelki po 20 učencev, vendar se ta dva ravnatelja med seboj ne moreta skregati, kdo bo imel dva in kdo en oddelek, in zato bi morala o tem odločati občina z vso občutljivostjo glede na prebivališče otrok. Točno to počne tudi v primeru vrtcev, točno na tak način občina razporeja otroke v vrtcih. In nihče ni nikoli mislil, da bi se morali vsi naenkrat preseliti iz ene šole v drugo, ampak to se dogaja vedno samo ob začetku, torej ob vpisu v prvi razred. Kar zadeva šolski okoliša in združevanje. Maribor je v mandatu 2004–2008 sam določil, da ima skupni šolski okoliš. Iz tega je sledila tudi ukinitev ene šole. Ministrstvo je v tistem času aktivno sodelovalo in pomagalo v celi regiji, da so se vsi učitelji prerazporedili in s specifikami dovoljevalo, da se je ohranjalo nadstandardno število učiteljev, dokler ni šlo dovoljšne število ljudi v pokoj, tako da zaradi te združitve ni imel Maribor, ne ljudje Maribora, ne učitelji tistih šol bistvenih težav. In ministrstvo namerava tudi v bodoče tako ravnati, da se izogne težavam, ki bi jih imeli otroci, starši, in zaposleni. Hvala.
Hvala lepa. Ker vidim, da je ponovno izražena želja za razpravo, odpiram razpravo. Besedo ima mag. Majda Potrata. Razprava k 223. členu, kjer sta vložena dva amandmaja.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Meni je jasno, zakaj je na matičnem oziroma zainteresiranem delovnem telesu vladal molk vso razpravo. Zaradi tega, ker smo se pač izogibali razpravi o vprašanjih, ki so, po moje, za ministrstvo, za mega ministrstvo bistvenega pomena. Ampak že ob nastopu funkcije je minister povedal, da on ni minister za šolnike, ampak je minister za šolstvo. Če hoče biti minister za šolstvo oziroma izobraževanje, mora interese vseh deležnikov procesa upoštevati. Jaz bi vam lahko naštevala številna pisma, ki jih dobivam, zaskrbljenih učiteljev in tudi staršev, ki glede na neodzivnost ob nekaterih razpravah, upravičeno pričakujejo odgovore. In glede na to, kako visoko stopnjo razumevanja do priporočil OECD v mandatu 2004–2008, ko je bilo veliko govora o ukinjanju in spreminjanju šolske mreže, je tudi zdaj bilo iz priporočil večkrat citirano tisto priporočilo, da je treba varčevati. In enako kot hoče država varčevati, skušajo varčevati tudi lokalne skupnosti. Zato so mimo priporočil stroke in mimo marsičesa drugega še v isti stavbi vzpostavili poleg osnovne šole še vrtec. Ne bom polemizirala o tem, ali so na vseh mestih našli najboljše rešitve, tudi ne to, da je bila včasih to začasna rešitev, ker se vsi otroci v vrtec niso mogli vključiti. Vprašanje enotnega šolskega prostora so v okoljih, iz katerih izhajamo poslanke in poslanci, reševali na različne načine. Primer, o katerem ste, gospa državna sekretarka, govorili, je primer dveh šol, ki ne stojita druga ob drugi, ampak malo v manjši razdalji, bomo rekli. Sta se pa združili nedavno tega res dve šoli, ki stojita druga ob drugi. Vprašanje razdalje je, logistično, za starše lahko velik problem. Velik problem tudi zato, kako se bosta združevala dva kolektiva. Tudi ni verjetno mogoče računati, da se bodo vse kadrovske zadeve dale rešiti samo z upokojevanjem. Zaradi tega, ker verjetno je vzrok za različne, tako zelo drastično različne številke o tem, koliko bo ob spremenjenih normativih ali bi ob spremenjenih normativih in standardih izgubilo dela predvsem učiteljic, tudi v tem, da jih je v šolstvu zaposlenih zelo veliko samo za določen čas. Ampak tudi zaposlitev za določen čas je zaposlitev, ki je v naslednjem koraku morebiti kdo ne dobi več in mora iskati svojo priložnost kod drugod. Jaz zdaj ne vem, kako bodo učiteljice lahko dobivale zaposlitev v gospodarstvu. Ne znam si tega predstavljati. Tudi si ne znam predstavljati, kako bo v spremenjenih okoliščinah mogoče kar naenkrat s kakšnimi učiteljskimi tečaji prekvalificirati ljudi takrat, ko bodo potrebe po učiteljih narasle. In ker sem morala že včeraj ne vem kolikokrat poslušati, kako so vpisi v družboslovje in humanistiko nezaželeni na visoko šolski ravni, je treba potem povedati tudi nekaj drugega: Ali smo mi napovedovali sveto vojno družboslovju in humanistiki? Danes je nekdo že govoril o poročilu o razvoju, čeprav je bila to 1. točka te seje, ampak v poročilu o razvoju je jasno razbrati podatke o tem, da se število vpisa na družboslovje in humanistiko že zdaj zmanjšuje, in to ne po naključju zaradi tega, ker kar naprej govorimo o tem, kako to ni primerna študijska izbira. Že na sekundarnem izobraževanju je število tistih, ki končajo gimnazije, splošne gimnazije, manjše od tistih, ki končujejo ali končajo strokovne srednje šole. Tam, kjer pa s temi problemi ne bomo mogli rešiti in vstopati tako, kot nekateri zdaj kažejo, to pa je vprašanje strokovnih šol oziroma poklicnih šol, kjer pa je Slovenija spet na enakem kot so vsepovsod v Evropi, da so ti krajši programi za mladino manj privlačni in je verjetno treba kakšen drug koncept še izdelati, kako se ta mreža giblje. Mariborsko mrežo poklicnih šol in strokovnih šol dovolj dobro poznam, da vem, da so to zapletene stvari in kako je upadla ta generacija. Ampak jaz še enkrat opozarjam na to, da se že tako ali tako zaradi spreminjanja gibanja vpisa v posamezne šole kadrovska podoba šol zelo spreminja. Tisto, kar bi terjalo in zaradi česar se mi zdi vredno večkrat govoriti o istih stvareh, je to, da so to zelo občutljiva vprašanja, ki zagotovo ne sodijo v zakon o uravnoteženju javnih financ, ampak so to zelo zelo zahtevna strokovna vprašanja, povezana tudi s kolektivnim dogovarjanjem in s kolektivnimi pogodbami, in žal je ta faza pri pripravi tega zakona umanjkala. Naj ne bo nihče užaljen, če zdaj o nekaterih stvareh govorimo tukaj v parlamentu, bi pa morali kod drugod pred tem govoriti, tako je bilo tudi pojasnjeno na zainteresiranem delovnem telesu, češ, kaj težimo o tem, da ni bila opravljena razprava, saj je zdaj razprava na zainteresiranem delovnem telesu. Kako je pa ta razprava tekla, vam pa najbolj natančno lahko povem, da smo zelo korektno dobili besedo, če smo se k besedi javili, odgovora na razprave pa ni bilo. In so bili ljudje iz akademska sfere, so si vzeli čas, so več ur presedeli, ampak kaj to pomaga, če so se pa stvari končale na tej ravni, bi rekla, neodzivnosti. To ni dialog. Jaz sem vesela, posebej poudarjam, tega, da je bil zdaj dogovor s SVIZ sklenjen, in da bodo stvari, ki zadevajo normative in standarde, prestavljene za čas po sprejemu tega zakona. Dovolite mi pa, da sem še vseeno zaskrbljena in skeptična do tistega trenutka, ko ne vidim, kaj bodo ta kolektivna dogovarjanja prinesla kot rezultat. Tega pa nihče od nas ne ve ta hip. Ampak vztrajnost, s katero so se nekateri predlogi tukaj v predlogu zakona pojavljali, in dolgo časa opažena neodzivnost pa ne daje tudi tem pogovorom najboljše popotnice. Jaz pa še enkrat poudarjam, jaz si želim, da bi bil kolektivni dogovor dosežen. Zato, ker to ni stvar, ki bi bila zvezana z mojimi osebnimi pogledi in interesi, ampak mislim, da so to interesi šolajočih se, njihovih staršev in izobraževalcev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo želi še gospa Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa. Naj najprej o družboslovju. Seveda gre za trenutek v tem času, gre za zaposljivost, o družboslovju imam pa samo dobro mnenje, navsezadnje sem sama družboslovka, sem učiteljica in sem ponosna na to. Kar zadeva socialni dialog. Mi se bomo pogovarjali o tem s socialnimi partnerji, smo se pa tudi že pogovarjali. Pogovarjali smo se z Združenjem ravnateljev, pogovarjali smo se z zvezo staršev in ob robu, ob teh pogajanjih tudi o normativih s sindikati. Seveda bomo s tem nadaljevali. Rekli ste, da smo bili neodzivni. Jaz mislim, da nismo bili. Mi smo odgovarjali na vprašanja v vseh teh pogovorih. In še bomo. Mi smo odgovarjali tudi na vprašanja občanov, državljanov. Želela bi povedati tudi o razdaljah, kot pravite. Razdalje so pa tiste, pri katerih bi se občina morala aktivno vključiti. Občina je tista, ki je ustanoviteljica osnovnih šol kakor tudi vrtcev, in po našem mnenju mora res skrbno prisluhniti svojim občanom in staršem z otroki ter poskušati najti najboljšo možnost za šolanje otrok, za vključitev v šolo kakor tudi v vrtec. Kar zadeva učiteljstvo, pravite da bi izgubili delo. To nikoli ni bilo mišljeno. Mi smo pripravili razpis – ta trenutek je v pregledu na pristojnih telesih –, po katerem bi vse te učitelje, ki bi bili tehnološki viški, morebitni, prerazporedili na evropska sredstva iz nacionalnih sredstev ter tako premagali ta čas krize oziroma tudi počakali na demografsko spremembo, ki se nam obeta. Kar zadeva poklicno izobraževanje, to je potrebno, na tem bomo delali in ne samo v nekih regijah, ampak na vseh regijah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odpiram razpravo. Prosim za prijavo. Besedo je želela mag. Majda Potrata. Izvolite.
Hvala. Seveda imamo lahko zelo različno predstavo o tem, kolikšno stopnjo odzivnosti je kakšna dejavnost dosegla, ampak zakaj potem starši zbirajo podpise in pripravljajo peticije. Zdaj pa kar zadeva evropska sredstva. Poudarjam, če je šola tista, ki se mora priglašati na evropske programe, je zavezana tudi najti sredstva za participacijo. Jaz ne vem, kako lahko računamo, da ob varčevalnih ukrepih, ko povsod manjka denarja, kje bodo dobivali sredstva za participacijo. Kolikor sem obveščena se na šolah ravno iz teh razlogov na takšne evropske programe ne prijavljajo. Bom pa seveda z veseljem korigirala svoje stališče, če bom za to dobila tudi povratne informacije iz šolske sfere. Hvala.
Hvala lepa. Je morebiti še interes za razpravo pri 232. členu, k amandmajem. Vidim, da ni. Prehajamo k 224. členu. Vložen je en amandma. Želi morebiti kdo razpravljati. Odpiram prijavo. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala. No, saj je simptomatično, da nekateri ne vzdržijo razprave o teh vprašanjih, in tako je tudi bilo ves čas obravnave. Gre pa za člen, katerega črtanje predlagamo, je pa v povezavi s 53. členom, in ker ni bil ta člen predmet usklajevanja s socialnimi partnerji, verjamem, da ne bo ne tisti amandma sprejet, ne ta amandma. Gre pa preprosto za to, da se je ministrstvo, "mega ministrstvo" odločilo za združevanje različnih javnih zavodov, temelječ na trditvi, da ti različni javni zavodi opravljajo podobno ali sorodno dejavnost in imajo v opisu sorodne teme, torej ni nobenega razloga, da jih ne bi združevali. Tu se zdaj pa res kaže neodzivnost zaradi tega, ker so se posamični javni zavodi odzivali na to, da ni napravljena nobena analiza tega, kam bo združevanje teh različnih javnih zavodov pripeljalo. Ne more se človek otresti občutka, da hoče imeti ta vlada raziskovalno sfero obvladano, pa sem zelo nevtralen izraz uporabila. Ker če gledamo kam te stvari pravzaprav vodijo, vodijo v združevanje, odstranjevanje vodstvenih delavcev, tam se da potem najti prazen prostor tudi za dostopnost do raziskovalnih projektov in tako dalje. To so javni zavodi z različno stopnjo neodvisnosti ali samostojnosti, ki imajo različne funkcije, nekateri izrazito raziskovalne, spremljevalne, drugi nadzorstvene in tako dalje, nekateri so namenjeni izobraževanju in so bolj usmerjeni v izobraževanje mlade, šolajoče se populacije, drugi spet v vseživljenjsko učenje, in škoda je, da bomo s takimi argumenti o varčevanju pravzaprav začeli razgradnjo nekaterih zelo uspešnih izobraževalnih verig, zato ker iz različnih razlogov, spet pravim, jaz pa ne poznam argumentov, zakaj to delajo, ampak dejstvo je, da tudi v Evropi priznavajo našemu sistemu izobraževanja odraslih, bom rekla tako, kot se je temu včasih reklo, dobre izkušnje, jih štejejo za dobro prakso, tudi za tisto populacijo mladih, ki iz najrazličnejših razlogov zgodaj opusti šolanje in se kasneje za pridobivanje formalne izobrazbe v šolanje vrne. To so različni projekti, različni pristopi in kar tako združevati, o čemer bo pa seveda odločala vlada, je, najmanj kar rečem, vredno tehtnejšega premisleka in tudi analize. Zaradi tega govorim v prid amandmaju, ki govori o črtanju tega člena, podobno kot je govoril o črtanju 53. člena. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Škrinjar, izvolite.
Hvala lepa. Najprej povem, da smo se mi seveda sestali z vodstvi vseh teh zavodov in povedali vse o tej nameri in jih seveda tudi povabili k sodelovanju. Ta hip se dogajajo stvari v zvezi s tem zakonom, takoj po tem pa se bomo začeli naprej dogovarjati. Naj povem, da so vsi ti zavodi razen Pedagoškega inštituta, ki je ustanovljen, mimogrede, s sklepom Vlade, izšli iz nekdanjega Zavoda za šolstvo. Dejansko se je že v preteklosti izkazalo, da sinergija lahko tudi dobro deluje. Kar se nam zdi pomembno, je to, je povezano s celotnim sistemom. Ne sme se gledati vsako odbobje posebej, vrtec posebej, osnovno šolo posebej, srednjo šolo posebej, univerzo posebej, ampak je treba pogledati na rezultat, kdo in kako opremljen pride z našega šolskega sistema in kako se znajde potem v življenju, tako v osebnem kakor tudi poklicnem. Zato je treba pogledati celotno pot, zaključek šolanja in iz tega stališča potem pogledati navzdol, tako da imate celo vertikalo ne pa parcialne pristope do posameznih programov. Ravno združevanje teh zavodov, pa ne vseh kar povprek, pa ne muzejev skupaj s pedagoškim inštitutom, nihče ni o tem govoril, ravno združevanje pa bo pomagalo pri tem, da se lahko to življenjsko in poklicno pot opazuje, se ji pomaga in jo raziskuje v smislu, da se doseže najboljšo opremljenost udeležence izobraževanja za osebno rast in seveda za poklicno pot v prihodnje. Naj povem, da ti zavodi seveda že sedaj med seboj zelo dobro sodelujejo, kljub vsemu pa bi lahko še bolje, ker so še nekatere birokratske ovire med temi zadevami, tako Pedagoški institut odlično sodeluje z Republiškim izpitnim centrom kakor tudi z Zavodom za šolstvo. CMEPIUS, verjetno ne bo predmet tega združevanja, ker gre za povsem drugo dejavnost, kot tudi Center šolskih in obšolskih dejavnosti, kjer gre tudi za neko drugo, paralelno, prostočasno, obšolsko šolo. Dobro smo premisli to, pregledali vse naloge iz letnih delovnih načrtov. Te analize so narejene in seveda bomo delali transparentno, z obveščanjem in pa tudi s sodelovanjem vseh, z vodstvom, z namenom narediti nekaj najboljšega, dober zavod, ki bo seveda lahko opazoval to posameznikovo pot skozi šolanje do poklica. Hvala.
Hvala lepa. Odpiram razpravo. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala. Jaz nisem govorila o združevanju muzejev z šolskim poljem. Me pa gospa državni sekretarka preseneča, da se bo vlada odločila posegati v nekaj, kar sami pravite, da je dobra praksa. Če se je izkazalo, da je dobro, če sodelujeta Državni izpitni center in Pedagoški institut, zakaj ti dve instituciji ali ta dva zavoda združevati. Imela sem priložnost sodelovati z Državnim izpitnim centrom, ki se ukvarja z čisto drugimi rečmi, na drugačni ravni in ima drugačno tudi infrastruktur, zaradi opravljanja nalog, ki so zvezane z zaupnostjo gradiva itd. Jaz se res ne morem otresti občutka, da je tukaj prišlo do šuma v komunikaciji. Jaz verjamem, da se lahko obvešča tudi postfestum, da se lahko stvari tudi kasneje povedo in rečejo, tudi na pogovor se lahko koga pokliče, se mu pove stališča, taka in taka, vprašanje pa je, ali se tehtajo nasprotni argumenti in ali je mogoče upati, da bo vsaj kateri od teh pogovorov, ki so bili na ministrstvu kar številčni ali vsaj naj bi bili, privedli do rešitev, da bo nasprotna stran imela občutek, da je s svojimi strokovnimi argumenti prepričala izvršno vejo oblasti. Vi dobro veste, da je bil bob ob steno ta poziv o Agenciji za knjigo, ob Slovenskem filmskem centru in še čem, da je mogoče govoriti o enem in drugim še o čem, tudi tukaj, raje ne razpravljam o tem, kaj se v športu dogaja. Stvari so take, da kažejo na čistke, oprostite.
Hvala lepa. Jaz bi prosila, če ima kdo morebiti telefon v dvorani, da to stori, izvede zunaj dvorane. Ker vidim, da ni več želje za razpravo k 224. členu oziroma vloženem amandmaju, prehajamo k 225. členu. Dva amandmaja sta vložena. Vidim, da nihče ne želi razpravljati. Prehajamo k 226. členu, vloženi amandma. Ni želje za razpravo. Prehajamo k 229. členu. Ravno tako je vložen amandma. Vidim, da ni želje. Prehajamo k 230a. členu, kjer je ravno tako vložen amandma. Tudi ni želje za razpravo. K 231. členu sta vložena dva amandmaja. Odpiram prijavo za razpravo. Mag. Majda Potrata ima besedo.
Hvala. Ta amandma in razpravo ob predlogu za črtanje tega člena bom seveda porabila za to, da ne bom govorila samo o šolskem delu te zakonodaje, ampak tudi o poskusu, ki je bil – poseči v normative in standarde v predšolski vzgoji. Mislim, da je bilo nekajkrat v razpravi, pa ne samo v Državnem zboru, ampak tudi v medijih, ugotovljeno, da se podatki o obremenjenosti vzgojiteljic, o tem, kako so dobro so stvari urejene v slovenski predšolski vzgoji v primerjavi z drugimi evropskimi državami, razhajajo. Da na to, kako so številke predstavljene, te pa so osnova za normative in standarde, da te razlike ali ta razhajanja izhajajo iz različnega zajemanja podatkov. Podatki sploh niso tako zelo ugodni za slovensko predšolsko vzgojo, kot nekateri skušajo dokazati. Še bolj zaskrbljujoči so pa podatki o igralnih površinah za posameznega otroka. Toliko glede na trditve o razkošju, ki naj bi bilo v predšolski vzgoji. Prejšnja vlada se je trudila zadrego pri nemožnosti vpisa vseh otrok, ki bi želeli biti vpisani v predšolsko vzgojo, s tem, da je že posegla v zakonodajo, ki omogoča nekoliko lažje ustanavljati vrtce, tukaj so šli na roko tudi lokalnim skupnostim. Ampak posebej poudarjam, da je pri zadregi z nemožnostjo vpisati, posrkanja vseh otroke iz okolja, vendarle odgovornost na strani lokalnih skupnosti, ki morajo najti sredstva v svojem proračunu, če naj ravnajo v skladu s svojo ustanovitvijo, da naj bi izboljšali kakovost življenja v lokalni skupnosti, da poskrbijo za to, da pravi čas začno skrbeti za vrtce. Ne kaže preslišati opozoril, da je veliko vrtcev že zelo starih v našem okolju, takih, ki so tudi po 20 let stari, da so vrtci potrebni obnovitve in da vseh problemov v zvezi s tem verjetno ne bomo mogli obesiti samo na spreminjane normativov in standardov, ker bo treba reševati tudi vprašanje investicij. Hvala.
Besedo želi gospa Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa. Kar zadeva prostor v vrtcih, se to stanje izboljšuje. Res je pa tudi, če bi lahko uredili šolsko mrežo, kot smo prej rekli, da bi 60 učencev imeli v treh oddelkih, potem bi lahko izkoristili odvečni prostor, ki je danes v osnovnošolskem prostoru. Konkretno, v Ljubljani je 75 % šolskih površin zasedenih, kar pomeni, da obstajajo še možnosti, da bi se lahko deli šol, vsaj začasno, spremenili v vrtce in tako rešili težavo, ki nastaja pri vključitvi otrok v vrtce. Kar zadeva normative, naj še enkrat povem, bo stvar usklajevanja s socialnimi partnerji. Res pa je, če imate danes najvišji normativ v vrtcu, ta je redkokdaj dosežen, zaradi tega, ker je tudi Računsko sodišče s podrobno analizo ugotovilo, da dnevno manjka 10 % v vrtcih. To dokazuje tudi naša aplikacija, s katero dodeljujemo ta vložek, s katerim je vrtec brezplačen za starše drugega otroka. Teh otrok je 14 tisoč in to je zadosten vzorec, da lahko ugotovimo manjkanje, absentizem otrok. Tako da lahko rečemo, da skupine nikoli niso dokončno popolnjene. Hvala.
Hvala lepa. Vidim, da ni več interesa za razpravo o 231. členu in vloženih amandmajih. Prehajamo na 233. člen, kjer sta vložena dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na 235. člen, kjer sta vložena dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] K 237. členu je ravno tako vložen amandma. Ni želje po razpravi. Prehajamo na 238. člen, kjer je vložen amandma. Ni želje po razpravi. Za novi 246.a člen je vložen amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] K 247. členu je vložen amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] K 247.a členu je vložen amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na 251. člen, kjer je vložen amandma. Ni želje po razpravi. K 255. členu je vložen amandma. Nihče ne želi razpravljati. K 257. členu je vložen amandma. Vidim, da ni želje po razpravi. K 258. členu je ravno tako vložen amandma. Vidim, da ni želje po razpravi. Za novi 260.a člen je vložen amandma, in k prilogi 1. Želi kdo razpravljati o tem amandmaju? [[Ne želi.]] Po končani obravnavi vseh vloženih amandmajev je za besedo prosil državni sekretar na Ministrstvu za finance Aleš Živkovič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Poslanke in poslanci! Za konec bi želel povedati nekaj besed glede zakona za uravnoteženje javnih financ in potrebe po njem kot tudi potrebe po proračunu, ki ga ta zakon dejansko poskuša nekako podpreti. Nekaj očitkov je bilo slišati s strani spoštovanih poslank in poslancev o nerazvojni naravnanosti tega zakona, tega proračuna. Tu bi morda veljalo omeniti, da v letošnjem letu lahko soglašamo s tem, da bo ta rebalans proračuna povzročil določeno gospodarsko restrikcijo, vendar pa je takšen rebalans prepotreben pogoj za nadaljnjo javnofinančno konsolidacijo v letu 2013 in za zagon ekonomskih in gospodarskih razmer v Sloveniji v letu 2013. Pri tem bi veljalo omeniti tudi nekatere izjave vidnih predstavnikov gospodarstva, ki podpirajo takšen rebalans in ga v nadaljevanju smatrajo za razvojno naravnanega. Kar se tiče stroškov javnega sektorja, o čemer je bilo tudi kar nekaj govora. Omenil bi to, da dogovor, ki je bil sklenjen s sindikati s področja javnega sektorja, ni zanemarljiva stvar. Mislim, da so s tem dogovorom sindikati dejansko prepoznali svojo odgovornost in svojo potrebo po tem, da delijo del usode tega gospodarstva, te ekonomske politike in recesije, ki se je v Sloveniji zgodila, in čutijo potrebo po tem, da sodelujejo pri tem, da ta kriza ne leži samo na plečih gospodarstva. Veliko govora je bilo tudi o dvigu DDV. Kar se tiče samega dviga DDV, bi bilo nujno omeniti to, da gre tukaj za ukrep, ki bi bil preveliko breme za socialno najšibkejše, in ravno to je tista stvar, pri kateri je treba razmisliti, ali bomo dodatno obremenjevali gospodarstvo ali bomo dodatno obremenjevali prebivalstvo zato, da bomo lahko državno porabo držali na tisti ravni, na kateri jo imamo danes. To bi bilo nekako to v tem delu. Za zaključek bi pa rekel, da smatramo, da je dejansko s tem zakonom in z eventualno potrditvijo tega zakona prvič v zgodovini Slovenije presekana tista pot gradualizma, ki smo ji bili priča od časa osamosvojitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Se opravičujem, gospod Veber, izvolite.
Hvala za besedo. No, pri tem zakonu o uravnoteženju javnih financ bi želel opozoriti še na eno pomembno spremembo, ki je bila uzakonjena pri Zakonu o zagotavljanju sredstev za investicije v javno železniško infrastrukturo in se nanaša tudi na rebalans, tako da imam vprašanje za gospoda sekretarja z Ministrstva za finance. Namreč, v zakonu o uravnoteženju javnih financ bo vpisano, da bodo investicije v prometno infrastrukturo in vzdrževanje prometne infrastrukture razvidne iz načrta razvojnih programov državnega proračuna. Načrt razvojnih programov državnega proračuna, če ga pogledamo, ne vsebuje investicij, ampak ima po posameznih področjih samo zneske, vendar nima pregleda investicij prometne infrastrukture, ki jo v tem primeru, ko gre za poseg s tem zakonom, štejemo v železniško in cestno infrastrukturo. Sprašujem, ali bo Vlada pripravila uskladitveni amandma k rebalansu proračuna, s katerim bo dopolnila načrt razvojnih programov tudi s pregledom investicij na področju cestne in železniške infrastrukture? Ta zakon namreč napotuje na to, da je pregled teh investicij sestavni del rebalansa. Mogoče odgovor na to vprašanje, pa bi potem, če bo potrebno, izkoristilše še dodatno pojasnilo v razpravi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Živkovič.
Hvala lepa. Glede konkretnega vprašanja, ker tukaj ni predstavnika resornega ministrstva, težko detajlno odgovorim, je pa res, da bo Vlada vse spremembe, ki so bile od priprave rebalansa in od njegove potrditve in vse ostale uskladitve, ki so potrebne, morala delati s prerazporeditvami, tako da smatram, da tudi zadevo, o kateri sprašujete vi.
Hvala lepa. Še enkrat odpiram razpravo. Smo pri 260. členu in prijavljen je gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala. Nisva se razumela, ne gre za problem prerazporejanja sredstev, gre za tekst, ki je zapisan v tem zakonu, in ko bo sprejet, bo veljal. Namreč, prav vse investicije in vsi ukrepi na vzdrževanju prometne infrastrukture morajo biti vključeni v načrt razvojnih programov državnega proračuna. In še enkrat poudarjam, razvojni načrt proračuna ne vsebuje pregleda teh investicij. Zato, če o tem ne razmišljate, proceduralno predlagam, da do glasovanja o rebalansu proračuna za leto 2012 ministrstvo, pristojno za promet, posreduje poslanskim skupinam pregled investicij in vzdrževanj v cestni in železniški infrastrukturi. Hvala.
Hvala lepa. Torej vaš proceduralni predlog smo zabeležili in bomo tudi v skladu s tem podali zahtevo, vašo zahtevo in predlog. Ker vidim, da ni več želje po razpravi, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O LETNEM NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA LETO 2012. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga odloka. Z nami tukaj je gospod Helmut Hartman, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje in javno upravo, in mu dajem besedo.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predlog odloka, ki ga obravnava Državni zbor, je Vlada pripravila na podlagi predlogov, ki so jih posredovali posamezni upravljavci stvarnega premoženja glede na načrtovane prioritete in cilje v letu 2012. Po potrditvi odloka v Državnem zboru bo Vlada na podlagi 12. člena Zakona o razpolaganju s stvarnim premoženjem določila kvoto v mejah, v katerih bodo lahko upravljavci do izpolnjevanja zakonskih pogojev, to je sprejemanje prostorskih potreb, ki jih ni mogoče vnaprej načrtovati oziroma nepredvidenih okoliščin na trgu, ki narekujejo hiter odziv, ter upoštevaje finančne načrte proračunskih uporabnikov, lahko sklepali pravne posle v zvezi z nepremičninami, ki niso zajeti v ustrezen načrt ravnanja. Skupni prihodki iz tega naslova stvarno premoženje v letu 2012 tako znašajo 149 milijonov 772 tisoč 39 evrov. Skupni odhodki iz naslova ravnanja s stvarnim premoženjem v letu 2012 pa znašajo 94 milijonov 803 tisoč 839 evrov. V gradivu ste prejeli tudi tabelo, kjer so ti odhodki in prihodki natančneje določeni. Če bo pa kakšno vprašanje, sem vam pa potem še na razpolago. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Evi Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovana predsedujoča, poslanke in poslanci! Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo je na 2. seji 26. aprila 2012 obravnaval Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2012, ki ga je v obravnavo na podlagi 11 in 13. člena Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti in 108. členu Poslovnika Državnega zbora predložila Vlada. Predstavnik predlagatelja, minister za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo dr. Senko Pličanič, je najprej uvodoma v kratki obrazložitvi predloga odloka pojasnil, da peti odstavek 11. člena Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti določa, da se načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem predloži v sprejetje Državnemu zboru skupaj s predlogom proračuna. Enaka določba pa je vsebovana v 6. odstavku 13. člena glede premičnega premoženja. Na podlagi navedenih zakonskih določil je predlog odloka predložen Državnemu zboru skupaj z rebalansom Državnega proračuna za leto 2012 in je zaradi preglednosti sestavljen iz načrtov ravnanja z nepremičnim in premičnim premoženjem, ki sta zajeta v enajstih preglednicah, ki so priloge predloženega akta. Nato je imela besedo predstavnica Zakonodajno-pravne službe gospa mag. Metoda Hrovat Pirnat, ki je poudarila, da ob proučitvi predloga odloka z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, zakoni, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika Zakonodajno-pravna služba nimam pripomb. Prav tako so preglednice v prilogi glede na zakonske zahteve pravilno strukturirane, medtem ko vsebinskih vprašanj posameznih postavk Zakonodajno-pravne službe ne obravnava. Predlog odloka je obravnavala tudi Komisija Državnega sveta za državno ureditev, ki k predlogu odloka ni imela pripomb. Po kratki razpravi je odbor v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh delih predloga odloka in jih sprejel. Ker k predlogu odloka v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo Državnemu zboru predlaga, da predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2012 sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, gospa Eva Irgl.
Najlepša hvala. Niti ne vem, če je treba karkoli dodati k temu odloku. Lahko samo rečem, da bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlog odloka skupaj z rebalansom proračuna za leti 2012 sprejeli. Država mora vsekakor ravnati kot dober gospodar, sploh v časih hude finančne, gospodarske in s tem tudi socialne krize. Zato bo seveda odprodala premoženje, ki ga ne potrebuje, in katerega vzdrževanje obremenjuje proračun Republike Slovenije. Tako bi prihodki od prodaje in oddaje v najem nepremičnega premoženja znašali tam okoli 129 milijonov evrov. S prodajo premičnega premoženja pa bi glede na odlok pridobili približno 22 milijonov evrov. Zato bomo v Slovenski demokratski stranki ta predlog odloka tudi podprli. Hvala.
Hvala. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, gospod Mirko Brulc.
Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade, lep pozdrav! Poslanke in poslanci tokrat prvič obravnavamo Predlog odloka o letnem načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2012, ki ga je Vlada pripravila na podlagi Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti, ki je bil sprejet oktobra 2010. Odlok bomo podprli. Na začetku pa naj vseeno spomnim, da smo do sedaj obravnavali odloke o letnih načrtih razpolaganja z nepremičnim premoženjem naše države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov, posebej pa za organe državne uprave in pravosodne organe. Iz odloka o letnem načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2012 je razviden skupen prihodek v višini 149 milijonov 772 tisoč 39 evrov in odhodek v višini 24 milijonov 803 tisoč 839 evrov. V odloku so zajeti načrti za organe državne uprave in pravosodne organe, javnih gospodarskih zavodov, javnih agencij in javnih zavodov, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija. V tem odloku pa niso zajeti načrti za druge državne organe. Načrt ravnanja s stvarnim premoženjem je zaradi preglednosti pripravljen v enajstih preglednicah. Minister je v uvodu pojasnil, da uvrstitev posameznih stvari, nepremičnin in premičnih, v odlok še ne pomeni, da se bodo pravni posli za vse te stvari tudi realizirali. V Poslanski skupini Socialnih demokratov si želimo, da bi država in odgovorni za sklepanje pravnih poslov ravnali gospodarno in premoženja ne prodajali kar tako, brez tehtnega premisleka, in samo zato, da bi v proračun priteklo nekaj evrov. Opozorili pa bi na naslednje. Upamo, da se spomeniki v lasti države, ki so arheološke najdbe ali arheološka najdišča, ki so zavarovana na podlagi posebnih predpisov ali mednarodnih pogodb, katerih podpisnica je Republika Slovenija, ne bodo odtujeni oziroma če se že odtujijo, se mora izboljšati njihovo ohranjanje in zagotoviti javna dostopnost. Predlagatelj je v vsebinski obrazložitvi posebej poudaril, da so v preglednici 2 in 2.a navedene le tiste nepremičnine, ki izpolnjujejo vse pogoje za izvedbo postopka razpolaganja, ki so določeni v posebnih predpisih. Na tem mestu bi izpostavil možnosti prenosa posameznih zemljišč ali stavb ali dela stavbe, ki imajo status kulturnega spomenika, na lokalne skupnosti, če so le-te zainteresirane in bi z nepremičnino ravnale gospodarno in ji skušale vdahniti življenje. En tak primer je v občini Nova Gorica, kjer želijo grad Rihemberk pridobiti v lastno uporabo. V preglednici 8 Načrt razpolaganja z zemljišči je zajetih tisoč 160 parcelnih številk z orientacijskimi vrednostmi in jih poslanci in poslanke težko ocenimo, ali so to prave številke, ali je res več kot 400 zemljišč neperspektivnih, ali so obnove res neutemeljene in podobno. In če se vrnem na začetek razprave, bi izpostavil še tri predloge odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženje, in sicer Državnega sveta, Ustavnega sodišča in Državnega zbora. Za te tri navedene institucije velja, da Vladi posredujejo predlog načrta ravnanja s stvarni premoženjem, Vlada pa njihov predlog le posreduje Državnemu zboru. Takšna ureditev pa je posledica odločitve Ustavnega sodišča. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni možno vlagati. Odločanje o predlogu odloka, bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes, to je v petek, 11. maja 2012, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA. Po dogovoru na Kolegiju predsednika Državnega zbora, bomo v okviru 5.A, 5.B in 5.C točke dnevnega reda opravili skupne uvodne predstavitve ter skupno razpravo o PREDLOGU ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVNEGA SVETA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2012, PREDLOGU ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM USTAVNEGA SODIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2012 IN PREDLOGU ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2012. Predloge odlokov je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predlogov odlokov. Tukaj prisotni gospod Helmut Hartman, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje in javno upravo, beseda je vaša.
Hvala, predsedujoča. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Glede 5. točke. Glede na samostojnost drugih državnih organov, v konkretnem primeru Ustavnega sodišča, Državnega sveta in Državnega zbora Republike Slovenije so načrti ravnanja za te organe sicer vsebinsko enaki, postopek njihovega sprejemanja pa je nekoliko drugačen. Ti organi samostojno prijavijo načrt ravnanja za določeno leto, Vlada pa jih na njihov predlog le pošlje v sprejem Državnemu zboru. Tako določa namreč tretji odstavek 11. člena Zakona o razpolaganju s stvarnim premoženjem. Sprejemanje predlaganih načrtov tako poteka v skladu s tem postopkom. Formalno so ti odloki pripravljeni na isti način, kot odlok, ki ga je obravnavala ter Državnemu zboru predlagala v sprejem Vlada Republike Slovenije. Če na kratko predstavim točke 5.A, 5.B in 5.C. V okviru točke 5.a Državni svet v letu 2012 predvideva le nakup dveh premičnin v skupni vrednosti 49 tisoč 120 evrov. Predvidena vrednost nakupa v obeh primerih znaša več kot 10 tisoč evrov, kar pomeni, da je nujno pridobitev dejansko treba vključiti v veljavni načrt za letošnje leto. V okviru točke 5.b – Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Tukaj Ustavno sodišče predlaga sprejem načrta oddaje v najem stavb oziroma delov stavb. Predvideno je v najem oddati 9 stanovanj, pri čemer naj bi predvidena vsota mesečnih najemnin znašal tisoč 938 evrov, s tem da naj poudarim, da gre tukaj za službena stanovanja, ki jih zasedajo delavci Ustavnega sodišča. In še na kratko točka 5.c – Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Državnega zbora Republike Slovenije. Tukaj pa Državni zbor načrtuje najem poslovnih prostorov na štirih dodatnih lokacijah, pri čemer naj bi potreboval sredstva v višini 468 tisoč 440 evrov, prav tako pa Državni zbor načrtuje pridobitev treh novih premičnin v predvideni vrednosti 545 tisoč evrov. Toliko zaenkrat. Če bodo kakšna koli vprašanja, sem na voljo. Hvala.
Hvala lepa. Predloge odlokov je obravnaval Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročil odbora dajem besedo predsednici gospe Evi Irgl.
Najlepša hvala še enkrat za besedo, spoštovana predsedujoča. Poslanke in poslanci! Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo je na 6. nujni seji 8. maja 2012 obravnaval Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Državnega sveta Republike Slovenije za leto 2012., Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Ustavnega sodišča Republike Slovenije, prav tako za leto 2012, ter Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Državnega zbora Republike Slovenije za leto 2012. Predstavnik predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje gospod Helmut Hartman, je v dopolnilni obrazložitvi pojasnil, da je priprava načrta ravnanja s stvarnim premoženjem in njegov sprejem v Državnem zboru v obliki odloka formalni pogoj, ki omogoča upravljavcem nadaljnje ravnanje s stvarnim premoženjem. V primeru samostojnih proračunskih uporabnikov Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnostih določa, da načrt ravnanja s stvarnim premoženjem na njihov predlog v sprejem Državnemu zboru pošlje Vlada. O posameznih predlogih je k drugemu in tretjemu predlogu podal še vsebinsko obrazložitev in povedal naslednje. Načrt ravnanja s stvarnim premoženjem Ustavnega sodišča obsega nepremično premoženje, konkretno prazna službena stanovanja, ki jih upravljavec namerava v letu 2012 oddati v najem. Načrt ravnanja s stvarnim premoženjem Državnega zbora za leto 2012 obsega načrt najema nepremičnega premoženja na štirih dodatnih lokacijah v skupni vrednosti 448 tisoč 440 evrov ter načrt pridobivanja premičnega premoženja, in sicer informacijske opreme v skupni vrednosti 545 tisoč evrov. Nato je sledila obrazložitev predstavnice Zakonodajno-pravne službe, ki je v predstavitvi svojih pisnih mnenj povedala, da Zakonodajno-pravna služba z vidika svojih pristojnosti k predlogom odlokov nima nikakršnih pripomb. Preglednice, ki predstavljajo prilogo posameznih odlokov, so glede na zakonske zahteve pravilno strukturirane, vsebinskih vprašanj posameznih postavk pa Zakonodajno-pravna služba ne obravnava. Nato je sledilo še poročilo oziroma obrazložitev predstavnika Državnega sveta, ki je v pojasnilo prvega predloga povedal, da obsega načrt pridobivanja premičnega premoženja Državnega sveta dve investiciji, katerih nakup je usklajen z Ministrstvom za finance in vključen v Predlog rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2012. Konkretno gre za nakup nadomestnega vozila zaradi nasilne odtujitve dosedanjega vozila in za zamenjavo dveh strežnikov zaradi prehoda na samostojni informacijski sistem. Člani odbora o predlogih odlokov na to niso razpravljali. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh delih predlogov odlokov in jih sprejel. Ker k predlogom odlokov v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu amandmaji niso bili sprejeti, Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo Državnemu zboru predlaga, da Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Državnega sveta Republike Slovenije, Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Ustavnega sodišča Republike Slovenije, ter Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Državnega zbora Republike Slovenije za leto 2012 sprejme v predloženih besedilih. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališče poslanskih skupin. Ker ugotavljam, da se poslanske skupine niso odločile za predstavitev stališča, smo končali s predstavitvijo stališč in prehajamo na splošno razpravo o predlogih odlokov. Vsi prijavljeni so se odjavili. Ker čas določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati, tako poslanke in poslanci Državnega zbora, kot tudi predstavniki Vlade. Ker vidim, da ni več interesa za razpravo, zaključujem razpravo. Ker k predlogom odlokov matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Odločanje o predlogih odlokov bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2011 IN 2012, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Alešu Živkoviču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci! Pred nami je zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2011 in 2012. Gre za zakon relativno tehnične narave, predvsem pa je njegov namen zagotavljanje izvajanja proračuna oziroma sprememb, ki so bile predvidene z rebalansom proračuna za leto 2012. Predvsem se zakon nanaša na nekatere bistvene spremembe, ki jih navajam v nadaljevanju, in sicer spremembe zaradi odškodnin za razveljavitve kazni zaplembe premoženja in spremembe zaradi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o plačilu odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja. Te spremembe vplivajo na obveznosti pri dveh obveznicah, in sicer Obveznici RS 21 in RS 39, zaradi česar je pač potrebna tudi sprememba Zakona o izvrševanju proračuna. Dodatne spremembe se nanašajo na prerazporeditve pravic porabe, in sicer spremembe podeljujejo večjo pristojnost neposrednemu uporabniku oziroma predlagatelju finančnih načrtov, kot tudi pri prerazporejanju pravic porabe z namenom boljšega doseganja ciljev in pri programih in prioritetah proračunskih uporabnikov. Dodatna bistvena sprememba je zadržanje posameznih izdatkov proračuna, in sicer če se v letu 2012 zaradi negativnih gospodarskih gibanj povečajo izdatki ali zmanjšajo prejemki proračuna, lahko Vlada na predlog Ministrstva za finance ne glede na prvi odstavek 40. člena Zakona o javnih financah začasno zadrži izvajanje posameznih izdatkov državnega proračuna za več kot 45 dni, vendar ne dlje kot do konca septembra 2012. Z ukrepi začasnega zadržanja izvrševanja posameznih izdatkov državnega proračuna lahko Vlada ustavi prevzemanje obveznosti in prerazporejanje proračunskih sredstev, ki je potrebno zaradi prevzemanja obveznosti. Nadalje pa se spremembe nanašajo tudi na korekcije povprečnine, za katero veste, da se pač spreminja zaradi višine obveznosti pri občinah zaradi uveljavitve oziroma zaradi sprejemanja zakona o uravnoteženju javnih financ. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Andreju Širclju.
Spoštovana podpredsednica, državni sekretarji, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Na 19. nujni seji 8. maja 2012 je Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo obravnaval ta predlog zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije, in ga je podprl. Odboru je bilo na seji posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženo besedilo proučila in v svojih pripombah opozarja na določbe 4., 5., 7., 11., 13., 14. in 15. člena zakonskega predloga. Izmed kvalificiranih predlagateljev so na podlagi navedenega mnenja amandmaje vložile koalicijske poslanske skupine. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Komisije za nadzor javnih financ, ki je zakonsko besedilo obravnavala kot zainteresirano delovno telo. Ob obrazložitvi mnenja Zakonodajno-pravne službe je predstavnica navedene službe poudarila, da so v predloženih amandmajih posredovane pripombe, ki rezultirajo amandmaje, ustrezno upoštevane. V razpravi so bila predstavljena stališča Ministrstva za finance, ki so mu bila zastavljena tudi nekatera vprašanja. Iz posredovanih odgovorov je razvidno, da imajo naše banke ugodne vire s strani Evropske centralne banke. Pri tem je bilo postavljeno tudi vprašanje, ali so ti viri oziroma ta razpoložljiva sredstva v celoti dovolj dobro izkoriščena. Kakorkoli že, tudi depoziti države predstavljajo za banke enega izmed pomembnih virov financiranja. Po drugi strani Vlada glede zagotavljanja kapitalske ustreznosti, kar je v domeni centralne banke, dobro sodeluje tako z Banko Slovenije kot z nekaterimi drugimi bankami. Bi pa bila v zvezi z odprtim vprašanjem prolongiranja depozitov v smeri posredovanja celovite informacije s strani Banke Slovenije na mestu obravnava načete tematike na posebni seji odbora. Z drugimi besedami, odbor se je nekako zavezal, da bo tematiko depozitov in najemanja kreditov s strani Evropske centralne banke obravnaval na eni izmed prihodnjih sej. V sklepnem delu je bilo še pojasnjeno, da o predlaganem znižanju povprečnin občinam na usklajevalnih sestankih s strani občin ni bilo nasprotovanj. Sicer pa so na omenjenih usklajevanjih potekali vzporedni dogovori o spremembah področne zakonodaje glede višine sredstev, namenjenih normalni izvedbi najpotrebnejših nalog lokalnih skupnosti. In ne nazadnje, uravnoteženje občinskih stroškov [[...]] [[nerazumljivo]] [[...]]kohezivno stimulacijo je vsebovano že v okviru koalicijske pogodbe. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k 4., 5., 7., 11., 13. in 15. členu zakonskega predloga in v nadaljevanju glasoval o vseh členih predloga skupaj in jih tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, spoštovana državna sekretarja! Gre za zakon tehnične narave, tako imenovani ZIPro, katerega novela vedno spremlja bodisi proračun bodisi rebalans proračuna Republike Slovenije. Cilj predlaganega zakona je uzakoniti rešitve, ki so potrebne za nemoteno izvrševanje sprejetega proračuna. Predlagani zakon ureja sistem postopkov priprave in izvrševanja državnega proračuna ter druge elemente finančnega poslovanja države. Sprejetje predlaganega zakona je potrebno, ker proračun ne vsebuje določb, ki urejajo materialne vsebine. Določa se izjemo pri nalaganju prostih denarnih sredstev v sistemu enotnega zakladniškega računa, in sicer lahko državni proračun poleg naložb v sistemu enotnega zakladniškega računa prosta denarna sredstva nalagal tudi pri pravnih osebah, ustanovljenih za namen zagotavljanja finančne stabilnosti v evroobmočju. S predlagano ureditvijo se omogoča upravljanje prostih denarnih sredstev državnega proračuna tako, da se sredstva začasno plasirajo v Evropsko delniško družbo. Zaradi odločitve Vlade, da ne nadaljuje s postopki ustanovitve javnega nepremičninskega sklada, je treba nujno zagotoviti možnost priprave načrtov ravnanj z delom nepremičnega premoženja, ki bi sicer prešlo v last sklada. S cilje, da se omogoči čim večji priliv sredstev iz naslova razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v državni proračun, se prepoveduje neodplačane prenose lastninske pravice na nepremičnem premoženju države v letu 2012 na podlagi splošnih predpisov. Zaradi optimalne izkoriščenosti nepremičnega premoženja se omogoča sklepanje najemnih pogodb in pogodb o oddaji nepremičnega premoženja v najem brez predhodne vključenosti pravnega posla v načrt najemov nepremičnega premoženja. Pri tem pa morajo biti take pogodbe sklenjene za nedoločen čas z odpovednim rokom dveh mesecev, kar bo omogočilo čim hitrejšo možnost razveze. Zakon med drugim tudi omogoča Vladi, da lahko za izvajanje skupnih evropskih politik na predlog ministrstva, pristojnega za finance, med letom odpre nove postavke ter določi način zagotavljanja pravic porabe na njih. Pri tem je potrebno upoštevati, da med letom odpiranje novih proračunskih postavk, razen za izjeme, ki jih določa pravilnik, ki ureja izvrševanje proračuna Republike Slovenije, ni dopustno. Sprememba določbe omogoča odpiranje novih in uporabo neaktivnih postavk iz preteklih let. Poslanska skupina Nove Slovenije je na matičnem delovnem telesu na Odboru za finance in monetarno politiko podprla vse amandmaje, ki smo jih tudi sopodpisali in so sledili mnenju Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Napovedujem pa tudi podporo zakonu s strani Poslanske skupine Nove Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Pozitivna Slovenija, mag. Alenka Bratušek.
Lep pozdrav! Gospa podpredsednica, državni sekretarji, gospe in gospodje! Kot je povedal že moj predhodnik, gre tukaj res za tehnični zakon, ki je nujno potreben, če želimo proračun oziroma rebalans izvrševati. Bi pa vseeno želela v imenu Pozitivne Slovenije izpostaviti tri stvari. Prvo je zadolževanje državnega proračuna. Obseg zadolževanja državnega proračuna se iz prvotno predvidenih 967, torej manj kot milijarde, povečuje na 2 milijardi 300, kar je 1,3 milijardi več kot je bilo v sprejetem proračunu. Velike besede o tem, "zadolževanja je konec, zadolževali se več ne bomo", kolegi so prav tako prekinili s števcem, ki so ga imeli na svoji spletni strani – mogoče bi bilo dobro, da to obnovijo – in poleg te milijarde 300 je treba povedati še, da so, ko so prevzeli vlado, dobili na račun prejšnje vlade in prejšnjega zadolževanja, mislim da približno milijardo evrov in so bili zelo kritični do te milijarde, so to milijardo dobili na računu in so jo porabili za izvrševanje letošnjega proračuna. Tako da skupna zadolžitev te vlade za izvrševanje proračuna letošnjega leta bo približno 3 milijarde 300. Druga stvar, ki bi jo želela izpostaviti, so plačilni roki. Plačilni roki ostajajo na 30 dneh tako kot do sedaj. Mislim, da je bil v zadnjih letih vsako leto ob sprejemanju zakona o izvrševanju proračuna vložen amandma, ki naj bi te plačilne roke skrajševal. Na odboru nismo dobili odgovora, zakaj to ni vključeno. Mogoče bi danes tekom razprave uspeli dobiti odgovor, predvsem s strani poslancev in manj s strani vlade, zakaj ostajamo na 30 dneh, ker je bilo vedno, veliko govorjenja o tem, da to bi zelo pozitivno vplivalo na naše gospodarstvo, s čimer se lahko tudi sama strinjam. Tretja stvar, na katero bi želela opozoriti, so prerazporeditve. Močno povečujete obseg prerazporejanja, in to prerazporejanja, ki je v pristojnosti Vlade. Za cirka 200 milijonov evrov boste morali prerazporejati samo zaradi takega sprejetja rebalansa, ker je v tem trenutku v rebalansu približno 200 milijonska luknja. Takšen rebalans je res unikum, če uporabim besede enega vaših poslancev. Minister za finance je na odboru povedal, da za pripravo tega rebalansa seveda prevzema odgovornost in je ne bo v nadaljevanju valil na javne uslužbence, kot lahko sicer večkrat slišimo v tej dvorani. Veliko odgovornost, gospod minister oziroma gospod državni sekretar, pa boste prevzeli tudi za izvrševanje tega rebalansa, ki ima, kot že povedano, lahko celo več kot 200 milijonov evrov luknje. Prav ta 200 milijonska luknja je razlog, da predloga zakona v Pozitivni Sloveniji ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 je tehnični zakon, ki ga je dolžna predložiti Vlada. Proračun namreč ne vsebuje določb, ki urejajo materialne vsebine. Ta predloženi zakon bo omogočil realizacijo proračuna, ki smo ga ravnokar obravnavali. Izmed predlaganih rešitev pa bi izpostavila dva. Posebej se nam zdijo pomembne spremembe, ki se nanašajo na možnosti prerazporeditve sredstev med posameznimi programi in politikami, ter spremembe, ki omogočajo zadržanje posameznih izdatkov proračuna. Možnost prerazporeditev je vedno bila in tudi tokrat je in bo neposrednim predlagateljev finančnih načrtov in Vladi omogočila, da bo lahko bolj dosegala cilje in programske prioritete. Možnost Vlade, da zadrži izvrševanje izdatkov tudi za več kot za 45 dni, vendar najdlje do konca septembra, kot je že bilo povedano s strani predstavnikov Vlade, pa pomeni ustrezen in po našem mnenju tudi nujen odziv na situacijo, ko bi se, zaradi negativnih gospodarskih gibanj povečali izdatki ali pa zmanjšali prihodki v proračunu. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, gospod Matevž Frangež.
Spoštovane in spoštovani! Koalicija bo danes v Državnem zboru izglasovala proračun, ki temelji na neusklajenih dokumentih, predvsem Zakonu o uravnoteženju javnih financ, ki predstavlja podlago za varčevalne ukrepe. Nekateri kompromisi, ki jih je načelno mogoče pozdraviti in prispevajo k doseženemu dogovoru s sindikati, vendarle ne sledi ustrezno uravnoteženju samega rebalansa državnega proračuna. Ob tem želimo Socialnih demokrati opozoriti na vprašanje znižanja povprečnin slovenskih občin. Namreč, za drugo polovico leta je določeno zmanjšanje povprečnine za 2 %, kar naj bi po dosedanjih trditvah predstavnikov Vlade ustrezalo znižanju plač javnih uslužbencev za 10 %. Zato se nam postavlja vprašanje, ali glede na kompromise, da se je povprečnina preveč zmanjšala občinam, glede na to, da je znižanje plač javnih uslužbencev manjše, kot je bilo predvideno. Pri tem želimo opozoriti predvsem na to, da to utegne zaostriti pogoje zaposlovanja občin, še posebej večjih slovenskih občin in mestnih občin. Ta odgovor tudi danes pričakujemo od Vlade. Ugotavljamo, da ni treba nasprotovati temu, da se z novim 30.a členom zakona omogoči Vladi, da na predlog Ministrstva za finance začasno zadrži izvrševanje posameznih izdatkov državnega proračuna za več kot 45 dni, če se zaradi negativnih gospodarskih gibanj povečujejo izdatki in zmanjšujejo prejemki proračuna. Ocenjujemo, da je v tej zaostreni in nepredvidljivi sliki takšno določili smiselno. Seveda pa to nalaga Vladi, da v primeru takšne situacije čim prej pristopi do priprave novega proračuna oziroma njegovega rebalansa. Zakon tudi predlaga spremembe določb iz naslova prerazporeditev pravic porabe in podeljuje večjo pristojnost neposrednemu uporabniku oziroma predlagatelju finančnih načrtov, kot tudi Vladi pri prerazporejanju pravic porabe z namenom boljšega doseganja ciljev in programskih prioritet proračunskih uporabnikov. Te določbe prav tako razumemo kot večjo svobodo proračunskim uporabnikom za prerazporejanja sredstev v okviru glavnega programa. Ne glede na vse, je treba opozoriti, da zakon, o katerem govorimo zdaj, določa pogoje za izvršljivost državnega proračuna. Menimo, da ima državni proračun, ki ga bo danes koalicija izglasovala, težave s svojo izvršljivostjo, saj podlage, na katerih je rebalans pripravljen, več niso usklajene s podlagami, na katerih temeljijo varčevalni ukrepi. Zaradi vsega navedenega Socialni demokrati ne bomo podprli predloga zakona.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Državljanske liste, gospod Bojan Starman.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Poslanska skupina Državljanske liste se strinja s predlogom rebalansa proračuna, zato bo podprla tudi spremljajoči zakon, ki ureja tehniko in pravila igre pri sami realizaciji proračuna. Glede na vse povedano, kar smo že slišali, ne bi imel kaj dodati. In še enkrat poudarjam, da bomo ta predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Spoštovani gospe in gospodje! Pred nami je še zadnji izmed zakonov tako imenovanega varčevalnega paketa, za Slovenijo izjemno usodnega varčevalnega paketa, ki predstavlja prvi korak k uravnoteženju javnih financ in izboljšanju makroekonomskega položaja naše države. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije je namreč podlaga za izvrševanje proračunov, lahko bi tudi rekli predpogoj za rebalans proračuna za letošnje leto, proračuna, ki je naravnan izjemno varčevalno in po dolgem času koreniti znižuje javno porabo ter tako približuje proračunski primanjkljaj 3 % BDP. Predlagani zakon torej ureja postopke, priprave in izvrševanje državnega proračuna, brez katerih izvrševanje državnega proračuna ni mogoče. Bistvene rešitve, ki jih prinaša predlagani zakon, se v največji meri nanašajo na določbe iz naslova prerazporeditev pravic porabe, kjer se pri prerazporejanju pravic porabe daje večja pristojnost neposrednemu proračunskemu uporabniku oziroma Vladi, da sam oziroma sama prerazporeja razpoložljiva sredstva, da bodo le-ta čim ustrezneje porabljena. Uveljavlja se tudi začasno zadržanje iz reševanja posameznih izdatkov državnega proračuna za več kot 45 dni, in sicer v primerih povečanja izdatkov ali zmanjšanja prejemkov zaradi negativnih gospodarskih gibanj, pristojnost za sprejetje takšne odločitve pa bo imelo Ministrstvo za finance. Predlagani zakon sledi tudi usmeritvi vlade, da ne nadaljuje s postopki za ustanovitev javnega nepremičninskega sklada Republike Slovenije, zato se določa, da se za upravljanje z namenskim nepremičnim premoženjem države uporablja odlok o letnem načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2012, o katerem smo razpravljali pred kratkim. Predlagani zakon operacionalizira tudi spremembi dveh zakonov, ki urejata izdajanje določenih državnih obveznic, tako da se izdaja teh obveznic šteje v obseg zadolževanja države in ne predstavlja več izjeme, kot je to veljalo do zdaj. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se še kako zavedamo, da lahko porabimo le toliko, kot ustvarimo, zato je celoten paket varčevalnih zakonov, v katerem sta tudi predlagana novela Zakona o izvrševanju proračunu Republike Slovenije za leti 2011 in 2012, izjemnega, celo zgodovinskega pomena za prihodnost in posledično tudi suverenost naše države. Zavedamo se, da je sprejetje predlaganih ukrepov pomemben korak k pridobitvi zaupanja tako Evropske komisije kot mednarodnih finančnih institucij, saj jim bomo s tem poslali signal, da smo na področju javnih financ sposobni samoomejevanja. Le tako bomo namreč ohranili neodvisnost in suverenost Republike Slovenije v obliki, kot je zapisana v naši ustavi. Država brez finančne suverenosti ni več samostojna država, pač pa je zgolj država prepuščena na milost in nemilost tako imenovanih prisilnih upraviteljev, ki v zameno za nujna finančna sredstva vsiljujejo tudi kakšne odločitve, ki jih država, če bi bila popolnoma suverena, nikoli ne bi bila pripravljena sprejeti. V izogib temu v Slovenski ljudski stranki, kot je bilo že ničkolikokrat povedano, trdno podpiramo predlagane ukrepe za uravnoteženje javnih financ, med katere sodi tudi predlagana novela Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije, ki bo omogočila tehnično izvajanje rebalansa za letošnje leto. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo predlagani zakon podprli. Hvala.
Hvala. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Prav lep pozdrav vsem prisotnim! Tudi to je še en zakon, ki ureja sistem postopkov priprave in izvrševanja državnega proračuna ter druge elemente finančnega poslovanja države. Ena od rešitev, ki jih prinaša predlog zakona, je ta, da lahko Vlada na predlog Ministrstva za finance začasno zadrži izvrševanje posameznih izdatkov državnega proračuna za več kot 45 dni, če se zaradi negativnih gospodarskih gibanj povečajo izdatki ali zmanjšajo prihodki proračuna. Predlagane spremembe določb iz naslova prerazporeditev pravic porabe podeljuje večjo pristojnost neposrednemu uporabniku oziroma predlagatelju finančnih načrtov, kot tudi Vladi pri prerazporejanju pravic porabe z namenom boljšega doseganja ciljev in programskih prioritet proračunskih uporabnikov. Neposredni uporabnik lahko prevzema obveznosti v prihodnjih letih samo, če ima za te namene načrtovane odhodke v sprejetem načrtu razvojnih programov. S predlogom se določa izjemo pri nalaganju prostih denarnih sredstev v sistemu enotnega zakladniškega računa, in sicer lahko državni proračun poleg naložb v sistemu enotnega zakladniškega računa prosta denarna sredstva nalaga tudi pri pravnih osebah, ustanovljenih za namen zagotavljanja finančne stabilnosti v evroobmočju. S predlagano ureditvijo se omogoča upravljanje prostih denarnih sredstev državnega proračuna, tako da se sredstva začasno plasirajo v Evropsko delniško družbo. Zaradi odločitve Vlade, da ne nadaljuje s postopki ustanovitve javnega nepremičninskega sklada, je treba nujno zagotoviti možnost priprave načrtov ravnanj z delom nepremičnega premoženja, ki bi sicer prešlo v last sklada. S ciljem, da se omogoči čim večji priliv sredstev iz naslova razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v državni proračun, se prepoveduje neodplačne prenose lastninske pravice na nepremičnem premoženju države v letu 2012 na podlagi splošnih predpisov. Zaradi optimalne izkoriščenosti nepremičnega premoženja se omogoča sklepanje najemnih pogodb in pogodb o oddaji nepremičnega premoženja v najem brez predhodne vključenosti pravnega posla v načrt najema nepremičnega premoženja. Pri tem so takšne pogodbe sklenjene za nedoločen čas, z odpovednim rokom dveh mesecev, kar bo omogočilo čim hitrejšo možnost razveze takšne pogodbe. Poslanke in poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo predlog zakona podprli, saj sprejem tega zakona daje pravno podlago za izvajanje proračuna.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanju, to je ob 14.20. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 13. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali čez pol ure. To je ob 14.20.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, predstavniki Vlade! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o odločitvah, zato vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasovali bomo po naslednjem vrstnem redu. V okviru proračunskega paketa najprej o Predlogu zakona za uravnoteženje javnih financ, potem o predlogih odlokov, nato o Predlogu rebalansa proračuna za leto 2012, na koncu pa še o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2011 in 2012. Najprej nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona za uravnoteženje javnih financ. Proceduralno gospod Meh.
Sprašujem, gospod predsednik, ali je zakon usklajen z zakonodajo, z ustavo in kaj je s tem, ko je Zakonodajno-pravna služba napisala pripombe na ta zakon? V kakšni fazi? Veliko sprememb je doživel. Zdi se mi izjemno pomembno, da dobimo to stališče, da vemo, kaj je bilo s pripombami in kaj se bo zgodilo tudi v bodočnosti ob, recimo, neskladju med posameznim zakonom z ustavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. To vprašanje, gospod Meh, je bolj vsebinsko kot proceduralno. Zakonodajno-pravna služba je podala svoje mnenje in svoje pripombe k zakonu, kar so predlagatelji amandmajev s svojimi amandmaji v veliki meri upoštevali. V tej fazi ne moremo še enkrat pridobivati oziroma ni potrebe, da bi še enkrat pridobivali mnenje Zakonodajno-pravne službe. Pri odločanju mnenje Zakonodajno-pravne službe ta državni zbor vedno v čim večji meri upošteva, včasih pa v kakšni točki ostanejo tudi različna stališča, se prevzame kakšno tveganje, zato seveda tudi včasih pride do kakšne presoje ustavnosti. To ni nič neobičajnega. Če pa sprašujete o morebitni medsebojni neusklajenosti členov, kar pa je proceduralno vprašanje, do tega bomo pa prišli ob pravem času, takoj po končani tretji obravnavi, ko bomo videli, ali je ostala potreba po kakšnem uskladitvenem amandmaju. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. 5. 2012. Na mizi imate pregled vloženih amandmajev k dopolnjenemu predlogu zakona za uravnoteženje javnih financ, nujni postopek. Proceduralno, gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Postavil bom sledeče vprašanje. Ali je zakon usklajen s predlogom rebalansa? In kot ste rekli, da so v veliki meri upoštevali mnenja Zakonodajno-pravne službe ob končnem čistopisu predloga zakona, pa me zanima, ali se bo ta praksa nadaljevala tudi v prihodnje, da bomo dejansko samo delno upoštevali in riskirali presojo na Ustavnem sodišču, ki bo potem morebiti tudi razveljavila kakšno določbo tega zakona.
Hvala lepa. Tudi to v bistvu ni proceduralno vprašanje ali predlog, ampak je stvar vsebinske razprave. Pri posameznih amandmajih ste lahko vsebinsko razpravljali, tudi argumentirali, da je nek člen ali nek amandma skladen z ustavo ali pa ni skladen z ustavo, zdaj seveda o tem razpravljali več ne bomo, tako da prehajamo na glasovanje o amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 1. členu, in sicer amandmaju koalicijskih poslanskih skupin. Če bo ta amandma sprejet, postane drugi amandma k istemu členu brezpredmeten. Je kakšna želja po obrazložitvi glasu? Če ne, prehajamo na glasovanje. [[oglašanje iz dvorane]] Ne deluje glasovalna naprava. Objavil bom rezultat: navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 8. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem je amandma pod točko 2 postal brezpredmeten. Proceduralno, gospod Matevž Frangež.
Spoštovani! Včeraj smo dobili pregled, danes naj bi prišel na klopi novi, vendar ugotavljam, da imamo vsaj nekateri poslanci težave s tem, da pregleda nimamo, vsaj ne takega, ki bi bil opremljen z današnjim datumom. Vljudno prosim, da ugotovimo, ali imamo vsi pravi pregled pred seboj.
Pred približno 15 minutami je bil razdeljen pregled amandmajev, številka 411/01/12, datum 11. 5. 2012. V principu bi ga morali vsi imeti na klopeh. Če ga nimate, vam bo kolega Tonin izročil en izvod. Lahko štejem, da imate pregled amandmajev? Da. No, vidite, tu se pokaže, kako bo lažje, ko bomo prišli na popolnoma elektronsko glasovanje, in v trenutku, ko bo pregled amandmajev vložen v informacijski sistem, se bo štelo, da so poslovniški pogoji za odločanje izpolnjeni. Zdaj moramo pa preverjati, ali jih imamo fizično na klopeh ali ne. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 2. členu, amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 49. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 3. členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 49. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 6. členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 49. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 16. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 7. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 19. členu, predlagatelj amandmaja poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 5. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 53. členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslance, za 28, proti 49. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 55. členu. Amandma pod točko 1 je vsebinsko enak amandmaju pod točko 2, zato se o obeh amandmajih glasuje skupaj. Obrazložitev glasu, mag. Majda Potrata.
Hvala, gospod predsednik. S tem amandmajem se prav začne postopek v pregledu, ki mu boste sledili, podvajanja amandmajev, ki predvidevajo črtanje člena. Takih črtanj je v zakonih, ki zadevajo šolsko polje, petnajst. S tem se samo potrjuje tisto, kar smo Socialni demokrati že ob vložitvi amandmajev povedali, da je v tem zakonu veliko takih členov, ki v Zakon o uravnoteženju javnih financ v resnici ne sodijo. In ker je bil med socialnimi partnerji in Vlado dosežen dogovor, da postanejo ti členi, ki se bodo črtali, pravzaprav predmet avtonomnega kolektivnega dogovarjanja, je seveda zdaj tako, da so vsepovsod amandmaji Socialnih demokratov na prvem mestu in na drugem mestu koalicije. Ker se je na Odboru za finance enkrat zgodilo, da so pri glasovanju koalicijski poslanke in poslanci spregledali, da se amandmaja pokrivata in je potem člen ostal v zakonu, pričakujem, da bo zdaj v tem pregledu branje toliko natančno in vaša opozorila, gospod predsednik, tudi taka, da ne bi v zakonu potem ostal kakšen člen, za katerega so se pogajalci dogovorili, da ne bo vključen v ta zakon. Moje zadovoljstvo in zadovoljstvo Socialnih demokratov bi pa seveda bilo bistveno večje – ampak to sploh ni vprašanje stanja duha, zvezanega z zadovoljstvom –, če bi prevladala trezna presoja in bi tudi druge člene, ki so predlagani za črtanje s strani Socialnih demokratov, torej te amandmaje, podprli, ker bi to pomenilo, da pristajate na tezo, da ti členi nimajo v Zakonu o uravnoteženju javnih financ kaj iskati, ker so predmet strokovnih presojanj in usklajevanj med socialnimi partnerji, stroko in zainteresirano javnostjo. Hvala.
Hvala. Obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Tudi mene veseli, da bomo zdaj dobili v odločanje kar nekaj amandmajev, ki bodo potrdili to, kar smo mi v razpravah na odborih že večkrat povedali in tudi tukaj pri obravnavi Zakona o uravnoteženju javnih financ, da ta zakon bistveno posega v področje zakon o izobraževanju, seveda tudi v druge zakone, ki seveda s tem spreminja samo materijo in poslabšuje pogoje za delo v teh zavodih. Zato je bilo seveda veliko naporov vloženih, da smo lahko vašim poslancem, vladi in seveda javnosti nekako povedali, kaj je bil, kje je problem in zakaj se je vlada lotila reševanja tega problema na tak način, ne pa z razpravo, strokovno razpravo v javnosti in med strokovnjaki. Danes je že bilo rečeno, da je bila Bela knjiga napisana z nekaterimi strokovnjaki, drugi so pa odstopili. Seveda, strokovnjaki, ki delajo in ustvarjajo neko gradivo ali nek dokument, imajo vso pravico odstopiti, vendar oni so sodelovali in takrat ostane moč argumenta ne moč preglasovanja. Zato sem vesel, da se je spoznalo. Žalosten sem pa toliko, kot sem že dejal, zaradi tega, ker se je morala pokazati moč sindikatov, ki je zagrozila z referendumom, in le zaradi tega se je potem ta materija umaknila. Jaz bom te amandmaje podprl v korist izobraževanja. Hvala.
Hvala. Se pravi, zdaj bomo odločali o amandmajih, ki so vloženi složno. V slogi je moč. Glasujemo o amandmaju k 55. členu pod točko ena in dve skupaj. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti 1. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 57. členu. Velja enako, amandmaja pod točko ena in dva sta vsebinsko enaka, zato se o obeh glasuje skupaj. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju 59. členu. Tudi tukaj velja amandmaje pod točko ena in dva sta vsebinsko enaka, zato se o obeh glasuje skupaj. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 60. členu. Amandmaja pod točko ena in dva sta vsebinsko enaka, zato se o obeh glasuje skupaj. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 61. členu. Velja enako. Amandmaja pod točko ena in dva sta vsebinsko enaka. O obeh glasujemo skupaj. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 62. členu. Velja enako kot pri prejšnjem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 63. členu. Velja enako. Glasujemo o amandmajih pod obema točkama skupaj. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 69. členu. Predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 49. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Trik ni uspel. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 71. členu. Tukaj pa velja, da sta amandmaja pod točko ena in dva vsebinska enaka, zato se o obeh glasujemo skupaj. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 75. členu. Predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 49. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 84. členu. Amandmaja pod točko 1 in 2 sta vsebinsko enaka, zato o obeh glasujemo skupaj. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločamo o amandmaju k 85. členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 49. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju k 87. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločamo o amandmaju k 88. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasovanje teče. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločamo o amandmaju k 89. členu. Amandmaja pod točko 1 in 2 sta vsebinsko enaka, zato o obeh glasujemo skupaj. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločamo o amandmaju k 91. členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 49. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju k 104. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 4. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 4.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 135. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 2. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 165. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 169. členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 49. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 169.a členu. Imamo tri amandmaje pod tremi zaporednimi točkami, vsi trije so vsebinsko enaki, zato bomo o vseh treh glasovali skupaj. Mag. Žgajner Tavš, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Dovolite, da obrazložim glas v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, in istočasno, spoštovani predsednik, tudi izrekam veselje, da vam čisto vsak trik tudi ne uspe, vam in vaši vladni koaliciji. Potem ko je bilo skorajda že videno ali dogovorjeno, da naj bi tudi sindikati načeloma podprli to vladno početje v okviru zakona o uravnoteženju javnih financ, in ko so dejali, da zaradi določenih zadev, ki so usklajene do določene mere, ne bodo razpisovali referenduma na podlagi tega zakona, je prišla Vlada s predlogom, s katerim je želela skozi stranska vrata vpeljati tako imenovano mini pokojninsko reformo. Za kaj gre? Gre preprosto zato, da je Vlada želela za določene kategorije, bom rekla, skrajšati oziroma preprosto iz obstoječega zakona izvzeti tako imenovana bonitetna obdobja. Se pravi, to je tisto, ko se v pokojninsko dobo danes šteje, recimo, tudi obdobje prvega leta otrokovega življenja – skratka, to gre po obstoječi zakonodaji v zavarovalno dobo –, upoštevanje dodane dobe, dejanski čas obveznega služenja vojaškega roka, nadomestne civilne službe ali čas osnovnega usposabljanja za rezervni sestav policije, in tako dalje. Skratka, Vlada je želela tebi nič, meni nič, mimo kakršnegakoli dogovora s sindikati oziroma socialnimi partnerji to določilo izvzeti iz sedaj veljavne zakonodaje in ga, kot že rečeno, skozi stranska vrata vpeljati v zakon o uravnoteženju javnih financ. To po naši oceni pomeni tako imenovano mini reformo. Jaz sem vesela, da boste glasovali o našem amandmaju, da se to določilo črta iz vašega predloga zakona, in seveda da boste nenazadnje podprli tudi vaš predlog, ker ste očitno prisluhnili vsem opozorilom, ki smo jih dali tudi v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija, da pa to, kar ste želeli storiti, ta trik, le ni tako hecen, kot je sprva izgledalo.
Hvala. Odločali bomo o treh identičnih amandmajih k 169.a členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 170.a členu. Velja enako, torej amandmaji pod točkami 1, 2 in 3 so vsebinsko identični. Pardon, če bo sprejet amandma pod točko 1, to je amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov, potem sta amandmaja pod točkama 2 in 3 brezpredmetna. Torej, najprej bomo odločali o amandmaju k 170.a členu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 50. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 50.]] Amandma ni sprejet. Odločali bomo o amandmaju pod točko 2 k 170.a členu. Če bo ta amandma sprejet, bo amandma pod točko 3 brezpredmeten. Predlagatelj amandmaja je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Za obrazložitev glasu ima besedo mag. Alenka Bratušek.
V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija vas prosim, da podprete naš amandma. Vsebinsko je v bistvu identičen. Edina stvar, ki je, je ta, da uveljavitev tega zamikamo za eno leto. To je vse. Finančni učinek tega varčevalnega ukrepa ni velik. Če to zamaknemo za eno leto damo mladim ženskam pravico in možnost, da se odločijo o tem, kako in kaj bodo naredile s svojim življenjem. Jaz vas res prosim v imenu naše poslanske skupine, v imenu vseh mladih žensk, da ta naš amandma podprete.
Mag. Barbara Žgajner Tavš obrazložitev glasu.
Hvala lepa. V svojem imenu. Dovolite, pa bom izkoristila to priložnost in prebrala pismo ene od žensk, ki nam ga je poslala, ne vem, samo nam, jaz verjamem, da tudi ostalim poslankam in poslancem, samo v delu, s katerim pravzaprav apeliram na vas, in istočasno bom obrazložila svoj glas, zakaj bom glasovala za amandma, ki smo ga pripravili v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija. "Kje smo torej izobražene matere, ki zaslužimo več od tega, plačujemo davke in najvišje prispevke. Ta ukrep, se pravi ukrep, kot ga v osnovnem besedilu zakona predlaga Vlada, je nesorazmerno velik in krivičen. Gre za drastično krčenje pravic, glede na vplačevanje prispevkov, ki jih vsak mesec odvedemo državni blagajni. Očitno se bodo za otroke odločale le še tiste z povprečno plačo, kajti te ženske bodo dobile le 10 % manj..." in zaključi ta ženska, "zakaj smo mame, ki delamo na odgovornejših delovnih mestih, deležne tako drastičnega ukrepa?" Moja predhodnica je zelo jasno povedala, da je ta amandma dobronameren, da ne glede na vse, ščiti tudi ženske, ki imajo višje plače, ki v državno oziroma socialnovarstveno blagajno vplačujejo več, da le ne bodo tako zelo prikrajšane s tem vladnim drastičnim ukrepom. Kot že povedano, jaz bom ta amandma podprla, ker je dober in ker, bom rekla, je nekakšen kompromisen predlog med predlogom, ki ga je predlagala Vlada, se pravi, da naj bi se zgornja meja omejila na 1.5-kratnik minimalne plače oziroma zajamčene plače, mi pa vseeno mislimo, da je to neustrezen ukrep, zato predlagamo vsaj 2-kratnik in tisto prehodno obdobje oz. da se ta odločba začne uporabljati 1 leto po sprejetju zakona.
Hvala. Odločali bomo torej o amandmaju pod točko 2. k 170a. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 32, proti 48. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 48.]] Amandma ni sprejet. Odločali bomo še o amandmaju pod točko 3. k 170a. členu. Predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti 4. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 4.]] Amandma je sprejet. Odločamo bomo o amandmaju k 170b. členu. Predlagatelj je Poslanka skupina Pozitivna Slovenija. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 32, proti 49. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 170g. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Socialnih demokratov. Obrazložitev glasu dr. Meglič Črnak.
Hvala lepa. Od osnutka tega dokumenta do sedanjih amandmajev so se stvari na področju družinske politike radikalno poslabšale. Iz kratkoročnih ukrepov smo prešli na srednjeročne ali dolgoročne ukrepe, kajti 2,5 % rast BDP naj ne bi nastopila v mandatu te vlade, vprašanje pa je, kdaj bo. Vsled tega vas prosimo, da podprete amandma, ki pravzaprav vrača datum veljavnosti posameznih členov na področju družinske politike na tisti rok, ki ste ga prvotno določili. S tem boste nakazali svojo dobronamernost.
Hvala. Mag. Barbara Žgajner Tavš v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Ko sem na odboru zastavila vprašanje ministru za finance, glede na to, da je ukrepe na področju družinske politike ta vlada vezala na rast 2,5 % BDP, skratka časovno obdobje, ko sem ga vprašala, kdaj namerava vlada doseči to rast 2,5 % BDP, nisem dobila odgovora. Kar nakazuje na to, da vlada na področju družinske politike resnično s temi ukrepi, četudi so, bom rekla dogovorjeni, misli zelo resno sistemsko reformo. Na takšen ukrep, tako reformo na področju družinske politike v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija ne pristajamo. Tudi zato bomo dali svoj da k predlogu amandmaja Socialnih demokratov, da se ta dilema oziroma neustrezna rešitev, ki je zapisana v zakonu oziroma amandmaju, črta.
Hvala. Obrazložitev glasu, gospod Matevž Frangež.
Evropska komisija je danes objavila pregled in oceno ekonomskih politik držav članic in med drugim pri Sloveniji, upoštevaje varčevalne napore vlade, ugotavlja, da bo padec BDP večji, kot je predvideno v vladnih dokumentih, da bo torej večji od tistega, na katerih temelji proračun, ki ga bomo sprejemali nekoliko kasneje. To je zelo resno vprašanje. Še bolj zaskrbljujoč pa je seveda to, da znotraj zakona, ki ga pravkar sprejemamo, predvidevamo, da bomo nekatere omejitve v družinskih prejemkih, znižanja teh prejemkov sprostili tedaj, ko bo gospodarska rast v Sloveniji dosegala 2,5 %. Tisto, kar je zaskrbljujoče, je, da vladne napovedi, vladne projekcije iz programa stabilnosti jasno kažejo, da si v Sloveniji takšne gospodarske rasti ob ukrepih, ki jih sprejema ta vlada, ne moremo obetati vsaj do leta 2018. V temu času bomo torej pristali na to, da bomo radikalno zniževali prejemke slovenskih družin, prejemke socialno ogroženih in v temu času bo seveda realna vrednost te pomoči tudi rapidno padla. Zato vas vljudno prosim, sprejmite predlagani amandma kot razumen kompromis, ki omejuje veljavnost teh ukrepov na konec leta 2013.
Hvala. Odločali bomo torej o amandmaju k 170.g členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za 32, proti 49. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 172. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 173. členu, predlagatelj Poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 174. členu predlagatelj Poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju o 179. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 181. členu, predlagatelj Poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 184. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za 49, proti 7. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 7.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 185. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za 49, proti 3. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 3.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 186. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti eden oziroma ena. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 190. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 193. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 5. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 194. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 2 [[dve]] . [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 195. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 196. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 1 [[ena oziroma eden]] . [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 199. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju k 200. členu, predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma k 201. členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Večkrat v zadnjem času je bilo govora o uredbi, ki jo je Vlada sklenila, o prepovedi sklepanja avtorskih in svetovalnih pogodb. Večkrat je bilo omenjeno, da je Vlada s tem posegla tudi v avtonomne pravice odločanja o sklepanju avtorskih pogodb v javnih zavodih na področju kulture, kjer imajo ti glede na določila statuta posebne organe, ki odločajo o sklepanju pogodb, ker so organi vodenja in sveti pač odgovorni za to, kar je sklenjeno in kar je v podpisu. Zato Socialni demokrati predlagamo, da smejo sklepati pogodbe tudi za izvajanje programov dela v javnih zavodih na področju kulture. Več uglednih kulturnih delavcev je opozorilo na pogubne posledice, če ta avtonomija odločanja odpade, zato pričakujem, da boste tako kot Socialni demokrati menili tudi drugi in amandma podprli. Hvala.
Hvala. Odločamo o amandmaju k 201. členu, predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 48. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 203. členu. Amandma pod točko 1., predlagatelj Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 80. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 47.]] Amandma ni sprejet. Amandma pod točko 2. Predlagatelj poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih 71. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma k 204. členu. Predlagatelj, poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih 70. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 205. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih 66. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 205.c členu. Predlagatelj, poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih 69. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Gospod Frangež, proceduralno? Smo že odglasovali. Ja, ja. V redu. To se pravi, gremo na amandma za novo poglavje in novi 205.k člen. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Besedo za obrazložitev glasu ima gospod Matevž Frangež.
Z naslednjim amandmajem bomo sprejeli kompromis glede na s strani Socialnih demokratov vložen predlog o uvedbi dodatnega dohodninskega razreda s 50 % obdavčitvijo prihodkov nad 60 tisoč evrov bruto. Po predlogu koalicije mejno črto tega dohodninskega razreda sicer pomikamo višje, na 69 tisoč evrov davčne osnove, kljub temu, da sprejemamo ta kompromis in bomo amandma podprli, pa želimo opozoriti, da bomo v bistvu z višjo mejo za 10 tisoč evrov v tem davčnem razredu izgubili po oceni 25 milij0onov evrov dodatnih proračunskih prihodkov. To obžalujemo in seveda pozivamo koalicijo, da po preteku veljavnosti tega ukrepa, ta preneha leta 2014, razmislimo o trajnejši obliki uvajanja dodatnega dohodninskega razreda.
Hvala. Še kdo? Glasovali bomo o amandmaju za novo poglavje in novi 205.k člen. Glasujemo. Navzočih 75. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 205.i členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine gospod Frangež.
Za razliko od prejšnjega primera, tega amandmaja ne nameravamo podpreti. S pooblastilom v tem členu bo Državni zbor prenesel svojo suverenost na Vlado in dal Vladi pooblastilo, da spreminja zakonsko materijo v Zakonu o davku na dodano vrednost. Ta amandma govori o tem, če se stečejo ustrezne okoliščine, lahko Vlada sama s sklepom spremeni in dvigne višjo stopnjo davka na dodano vrednost za največ 3 %. Četudi Socialni demokrati dvig višje stopnje davka od dohodka pravnih oseb pogojno podpiramo – pogojno pa zato, ker menimo, da je smiseln samo v primeru, da odpravimo trajne vire nestabilnosti v naših javnih financah –, da v letošnjem letu pod streho spravimo pokojninsko reformo, se nam zdi takšno pooblastilo po tem zakonu ustavno sporno in menimo, da utegne peljati do težav pri izvedljivosti člena, ki ga predlagate s tem amandmajem. Še enkrat poudarjam, s tem amandmajem utegnete dati Vladi pristojnost za neposredno spreminjanje Zakona o davku od dohodka pravnih oseb, tega, kar je danes nesporna zakonska materija, in prenestli to pristojnost neposredno na Vlado. Za razliko od razprave, ki je potekala včeraj zvečer na to temo, osebno menim, da to ni primerljiva situacija, kot recimo pri določanju trošarinske politike, ki je v pristojnosti Vlade. Stopnje DDV so zakonska materija in je nedopustno, da s tem amandmajem to pristojnost prenašamo v popolno suverenost Vlade Republike Slovenije. Zato amandmaja ne bomo podprli.
Hvala. Obrazložitev glasu mag. Alenka Bratušek, v imenu poslanske skupine.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Tudi v Pozitivni Sloveniji tega amandmaja ne bomo podprli, ker se nam ne zdi prav, da Vlada na tak način jemlje pristojnosti Državnemu zboru. Določanje davkov, tudi višina davkov je bila vse do danes v pristojnosti tega Državnega zbora. Trošarinska politika je nekaj popolnoma drugega in tudi včeraj in danes sem si še enkrat prebrala magnetogram gospoda iz Zakonodajno-pravne službe, ni jasno rečeno, da ta določba, tako kot še nekaj drugih, ni protiustavna. Mislim, da je prav, da se našim ljudem jasno in glasno pove, kdaj in za koliko se bo DDV, če bo treba, dvignil, ne da se to naredi na podlagi nekih izračunov, ki jih bodo naredili na Ministrstvu za finance. Upam, da tisti, ki boste glasovali za, vsaj veste, kaj je presežni primanjkljaj, ker od tega bo odvisno, ali se DDV dvigne ali ne, in potem bo to preprosto Vlada naredila na eni izmed svojih sej. Po naši oceni je prav, da, če je terba, tudi mi ne pravimo, da bi ga dvigali zato, ker nimamo drugih idej, ampak bi bila kombinacija ukrepov in prihodkovne strani pravilna, ampak je prav, da se pride v Državni zbor, pove in se tudi ljudem pove, kdaj in za koliko se bo to naredilo. Nas pa čudi, ob vseh negativnih učinkih, ob podražitvi hrane, ob vsem, kar je bilo rečeno tukaj, celo slišali smo, da naj bi bil to nemoralni davek, da ste si dovolili kar tako še enkrat mimo Državnega zbora vzeti pravico Državnemu zboru in to pristojnost prvič v zgodovini te države prenesti na Vlado. Zelo slabo parlamentarno prakso uvajate, upam pa, da boste potem razumeli, da to seveda velja za vse naslednje, ki prihajajo za vami.
Hvala. Nekaj interesa za prijavo je še. Gospod Čehovin, gospa Maša Kociper, pa bom kar odprl prijavo. Torej, če želite obrazložiti glas, se prosim prijavite. Gospod Roman Žveglič. Izvolite gospod Žveglič, bomo tudi gospo Mašo Kociper upoštevali.
Hvala za besedo. Treba je povedati, da ta DDV se ne uvaja danes v tem trenutku. Da seveda za to morajo biti pripravljeni neki pogoji, bom rekel, predvsem posledice. Se pravi, to je šele v letu 2014 ali 2015. Upam pa in bom rekel, predvsem si pa želim ali pa sem prepričan, da če bo do teh katastrofalnih posledic prišlo po tem zakonu, kot so, da seveda potem tudi jaz ne bom več v vladni koaliciji. Hvala.
Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz upam, kot ste koalicijski kolegice in kolegi začeli, da ne boste čez čas tudi ugotovili, da je sploh nepotrebno imeti Državni zbor. Itak ugotavljamo, da ta državni zbor dejansko vodi vlada, kar je nenormalno. Zato bom tudi glasoval proti temu predlogu, da se odloča na Vladi o tako pomembnih stvareh, o katerih bi morali odločati tukaj v Državnemu zboru, nenazadnje je bila to tudi praksa do sedaj. To prakso dejansko spreminjate in mislim, da je to nesprejemljivo, zato imate moj ne.
Gospod Jerko Čehovin.
Hvala, gospod predsednik. Tudi sam ne bom podprl tega amandmaja, in sicer iz razloga, ker prenašamo, kot je bilo že rečeno, pristojnost parlamenta na Vlado. Ta zadeva ni ista kot pri trošarinski politiki, ko se zadeve spreminjajo na trgu zelo pogosto, recimo nafta in tako dalje, jasno, da je tam kljub temu, da o temu ni še nihče sprožil ustavne pobude, ampak nekje vsi skupaj toleriramo to zadevo, ker se zadeve dogajajo sproti, vsakih nekaj dni. In Vlada to tudi obilno koristi, saj vemo, da je letos že dvignila trošarino na pivo, na alkoholne pijače in na cigarete, okoli naftnih derivatov pa tako ali tako vemo, kakšna je situacija. Samo po sebi se mi pa zdi nelogično to, kar je bilo te dni govora okoli tega davka, da je to edini predlog, ki ga ima opozicija v smislu prihodkov, po drugi strani pa sicer damo bianco menico Vladi, da si ne danes, ampak šele v prihodnosti, ko ne vemo, kakšne bodo razmere, jemlje pravico, da bo odločala o DDV. Zato, kot rečeno, ne bom podprl te zadeve, poleg tega je pa že sama kontradiktornost tega predloga v temu, da gre za intervencijski zakon ne pa za sistemski zakon.
Hvala. Gospa Maša Kociper.
Spoštovani! Ne bom ponavljala vsega, kar sta izrekla zlati gospod Frangež in kolegica Bratušek, z njima se popolnoma strinjam. Morda samo še en pogled na omenjeno problematiko. Če se kaj spomnim s pravne fakultete, je to, da so nas učili, da se v pravice lahko posega samo z zakonom. Kot primer je takrat profesor omenil, da se zlasti davki lahko sprejemajo samo z zakonom. Tako sem do včeraj razumela tudi našo ustavno določbo. Razumem včerajšnje razmišljanje gospoda Strleta, ki se je med drugim spraševal, ali se ta obveznost, da se davek določen z zakonom, nanaša na vse elemente davka in ali ni možno tolmačenje, da se ob predhodni določitvi kriterijev takšno pooblastilo da tudi Vladi. Sama fiskalnega pakta še nisem naštudirala, v tej zvezi ga nameravam v prihodnje, bi pa z enim absurdnim primerom, zanalašč poenostavljam, obrazložila – to bi pomenilo, če bi tako tolmačili, da lahko zakon, nek novi zakon, ne vem, zakon o nepremičninah sprejmemo v Državnemu zboru, določimo kot davčno stopnjo stopnjo 2 %, 3 %, nato pa Vlada naslednji mesec ob nekih pogojih, ki jih sicer določi, dviguje stopnjo po mili volji do 20, 21 %, seveda v nasprotju z voljo zakonodajnega telesa. Zato bom glasovala proti.
Hvala. Mag. Barbara Žgajner Tavš. Individualno obrazložitev glasu še mag. Alenka Bratušek.
Hvala lepa. Saj je bilo že nekajkrat povedano, jaz bi še enkrat opozorila na mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je bilo včeraj zelo jasno izrečeno, danes smo ga poslanci in poslanke lahko videli tudi v pisni obliki. Zakonodajno-pravna služba pravi, da predlagana vladna rešitev ne izključuje možnosti ali pa dvoma v protiustavnost. Dejstvo je, spoštovani kolegice in kolegi, da je davek na dodano vrednost zakonska materija. Z vidika načela delitve oblasti v naši državi zakone sprejema Državni zbor. S predlaganim amandmajem Vlada Republike Slovenije to izključno pristojnost jemlje Državnemu zboru in si jo pripisuje sama. Vlada Republike Slovenije bo lahko na podlagi sklepa, ki ga bo sprejela, mimo javnosti, mimo Državnega zbora dvigovala davek na dodano vrednost. To je po naši oceni absurd. Na to smo opozorili. Na možnost protiustavnosti tega določila je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Takega predloga absolutno ne bom podprla.
Hvala. Mag. Alenka Bratušek, izvolite.
Še enkrat, tudi sama tega ne bom podprla. Bi pa predvsem gospodu Žvegliču povedala, da če si bo pogledal napovedi Evropske komisije, ki so bistveno drugačne od tega, kar ste nam v tem tednu razlagali, boste po moji oceni še v letošnjem letu morali – ker ta določba vam daje pravico v letih po letu 2013 – priti z zakonom o dvigu DDV v Državni zbor po soglasje. Proračun sektorja države v letu 2013 naj bi namreč po oceni Evropske komisije znašal 3,8 %. Mi smo vas prepričevali, da mora biti pod 3 % v letu 2013. Vi ste nas prepričevali, da bi bilo dobro, če bi bilo že v letu 2012.
Hvala. Odločali bomo o amandmaju k 205.i členu. Predlagatelj amandmaja so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 28. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 28.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 205.j členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 9. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 206. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 2. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma k 206.a členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 2. [[Za glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma k 207. členu. Odločali bomo o amandmaju k 207. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 3. (Za je glasovalo 51.)(Proti 3.) Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 211. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 214. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 49. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Amandma k 216. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 48. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 48.]] Amandma ni sprejet. Amandmaji k 221. členu. Spet dva složna amandmaja, torej amandmaja pod točko 1 in 2 sta vsebinsko identična, zato se o obeh glasuje skupaj. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti 1. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Amandma k 223. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Socialnih demokratov. Tudi tukaj sta amandmaja pod točkama 1 in 2 vsebinsko identična, zato se o obeh glasuje skupaj. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 224. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 50. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 50.]] Amandma ni sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 225. členu. Amandmaja pod obema točka sta vsebinsko enaka, zato se o obeh glasuje skupaj. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 226. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma k 229. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Amandma k 230.a členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Amandmaja k 231. členu. Amandmaja pod točko 1 in 2 sta vsebinsko enaka, zato se o obeh glasuje skupaj. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Odločali bomo o amandmaju k 233. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 44. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 44.]] Proceduralno mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi vas samo opozorila, zato sem na začetku pojasnila glas, da je treba paziti, kje imamo skupne amandmaje. Ta 233. člen je rezultat dogovorov med ministrstvom in med socialnimi partnerji, s Svizom, in je bil predlagan za umik iz zakona, ker bo predmet avtonomnega kolektivnega dogovarjanja. Zdaj imamo zmedo, ker je ta člen tak, da govori o normativih in standardih, ki so podlaga za sistemizacijo delovnih mest in se uporabljajo od 1. septembra 2012. To je sprememba in poseg v dogovor. Na to zadrego vas opozarjam, razrešili jo boste, kakor jo boste vedeli in znali. Hvala.
Proceduralno? Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da se bo dalo urediti tudi z uskladitvenim amandmajem, če je karkoli bilo. Bi pa opozoril, da natančno preberete, kdo so predlagatelji, ker je lahko med tistim, kar poveste, in med tistim, kar je napisano, odstopanje. Mislim, da je v tem primeru do tega prišlo.
Prehajamo na odločanje o amandmaju k 235. členu. Predlagatelji amandmaja so poslanske skupine koalicije. Če je sprejet amandma pod točko 1, je amandma pod točko 2 brezpredmeten. Proceduralno gospod Frangež, izvolite.
Jaz samo proceduralno ugotavljam, da je zelo žalostno, da je predlagateljstvo tisto, ki odloča o tem, kaj je smiselno in kaj ne. Gospod Tanko je to malo prej priznal.
235. člen, amandma pod točko 1, predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Če je amandma sprejet, je amandma pod točko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za 49, proti 8. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 8.]] Amandma je sprejet. amandma pod točko 2 je postal brezpredmeten. Amandma k 237. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za 50, proti 2. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma k 238. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Amandma za novi 246.a člen. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Amandma k 247. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Če je sprejet ta amandma, je sprejet tudi amandma k Prilogi 1. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za 48, proti 2. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma k 247.a členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma k 251. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet Amandma k 255. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Amandma k 257. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Amandma k 258. členu. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Amandama za novi 260.a člen. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k naslednjim členom predloga zakona: 1., 16., 19., 55., 57., 59., 60., 61., 62., 63., 71., 84., 87., 88., 89., 104., 135., 165., 169.a, 170.a, 172., 173., 174., 179., 181., 184., 185., 186., 190., 193., 194., 195., 196., 199., 200., 203., 204., 205., 205.c, amandma za novo poglavje in 205.k člen, 205.i, 205.j, 206., 206.a, 207., 221., 223., 225., 226., 229., 230.a, 231., 235., 237., 238. za novi 246.a, 247., 247.a, 251., 255., 257., 258. in novi 260.a člen. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo vložiti amandmaje. Prosim, gospod Tanko.
Hvala lepa. Napovedujem, da bomo vložili dodatne amandmaje.
Koliko časa potrebujete za to?
Pol ure potrebujemo za to.
Prekinjam to točko dnevnega reda in jo bomo nadaljevali ob 16.20 uri.
Kolegice in kolegi! Prehajamo na tretjo obravnavo Predloga zakona o uravnoteženju javnih financ. Na klop ste dobili dva amandmaja, amandma k 205. členu in amandma k 357. členu, oba amandmaja so vložile poslanske skupine koalicije. V razpravo dajem 205. člen in amandma k 205. členu. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje poslanskih skupin koalicije k 205. členu. Prosim, če preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo o amandmaju k 205. členu. Glasujemo. Navzočih 72 je poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 4. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V razpravo dajem 257. člen in amandma k 257. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče razpravljati, bomo prešli na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 257. členu. Glasujemo. Navzočih 74 je poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 3. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 3.]] Amandma je sprejet. S tem smo končali odločanje o amandmajih. Vlada želi besedo v zvezi z usklajenostjo besedila. Prosim, gospa državna sekretarka Mojca Škrinjar.
Hvala. Želim podati uskladitveni amandma k Predlogu zakona za uravnoteženje javnih financ, in sicer k 233. členu: člen se črta. Obrazložitev. Zaradi črtanja 231. člena ki določa posledico, ki izhaja iz predlaganega 233. člena, obstaja neskladje med obstoječim 233. členom in vsebino črtanega 231. člena, zato je treba črtati navedeni člen.
Hvala. Vlada je opozorila na neusklajenost besedila. Zato predlagam, da Vlada pripravi uskladitveni amandma. Ta amandma je že pripravljen, zdaj se razmnožuje. Amandma k 233. členu je zelo enostaven in se glasi: "Člen se črta." Sprašujem kolegice in kolege, ali želijo, da počakamo, da se razmnoži. Ne. Želi kdo razpravljati o amandmaju? Gospod Meh, izvolite.
Gospod predsednik, saj gre za princip, gre za poslovnik. Gre za spoštovanje tega, kar je Državni zbor sprejel. Gre preprosto za formo. Lahko gre tudi za vsebino. O vsebini smo govorili že ves čas in ni bilo prav nobene dileme o tem, ali imamo pravico ali nimamo pravice. Gre pa torej tukaj za formo. In ta forma pomeni, da jo je prav spoštovati, da lahko v tem času še kaj rečemo, da lahko vidimo in da lahko pogledamo. Saj ne more biti tako lahkotno spreminjati 45 zakonov in znotraj vsega tega usklajevati. Zato jaz mislim, da je treba spoštovati proceduro, gospe in gospodje. V perspektivi, ko bomo govorili še o drugih zakonih, o spremembah drugih zakonov, se nam bo zgodilo to, da bomo vse prenesli na nekoga, ki bo odločal v imenu tega visokega zbora. Zato pravim, da je to lahko čista forma, ampak jaz mislim, da je formo treba spoštovati.
Če prav razumem, gospod Meh, vi želite, da počakamo toliko časa, da dobite amandma na klop. Ja, ni problem. Jaz sem se ozrl po dvorani, pogledal, če kdo temu nasprotuje, da bi takoj odločali. Zdelo se mi je, da ne, vendar bomo zaradi vas, gospod Meh, počakali toliko časa, da dobite vsi amandma na klop.
Oprostite, ne zaradi mene. Ne gre zaradi mene. Glejte, ne gre za to, ali želi nekdo od nas, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovati poslovnik. Gre za to, da spoštujemo poslovnik.
Dobro, prekinjam sejo. Nadaljevali jo bomo ob 16.35, ko boste imeli na klopi besedilo amandmaja.
Nadaljujemo prekinjeno sejo. So poslovniški pogoji za nadaljevanje izpolnjeni? Imate vsi gradiva na mizi? Imate. Želi mogoče o uskladitvenem amandmaju Vlade še kdo razpravljati? Če ne, potem zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju Vlade k 233. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Mag. Andrej Šircelj v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! Danes in včeraj so o tem zakonu padale zelo velike besede, kot da je to skupaj z rebalansom proračuna zgodovinski dan in tako naprej. Vsekakor menim, da je danes pomemben dan. Prvič je pomemben dan zato, ker se ta zakonodaja in ti predpisi uresničujejo oziroma se sprejemajo s soglasjem večine sindikatov, kar pomeni, da so tako sindikati kot Vlada kot delodajalci dejansko naredili neko državotvorno dejanje, in to v smislu, da se vsi zavedamo položaja, v katerem je država, in da je treba doseči soglasje pri najpomembnejših zadevah. Ta zakon bo vsekakor prizadel določene ljudi. Vsekakor bodo nekateri ljudje dobili manjše prejemke, takšne ali drugačne prejemke iz dela ali iz narave sociale. Vsekakor bodo, jaz močno upam, ti ukrepi začasni, trajali toliko časa, da se dejansko konsolidirajo javne finance, da se uravnotežijo javne finance in da bodo tem ukrepom sledili ukrepi na področju zagotavljanja večje konkurenčnosti, da bodo sledili ukrepi, ki bodo vzpostavili večjo pravno varnost v državi, in tudi ukrepi, ki bodo dejansko pomenili nadaljnjo gospodarsko rast in s tem tudi večanje prejemkov ljudi. Treba je vedeti, da cilj te zakonodaje ni, da bi se dejansko zmanjšali prejemki, cilj je to, da država dobi boljšo boniteto na mednarodnih trgih, da poceni poslovanje pri podjetjih in pri sebi, tako da se bodo plačale manjše obresti. Treba se je tudi zavedati, da je ta zakonodaja pomembna tudi z moralnega vidika, saj z njo namreč dosegamo to, da prihodnji rodovi ne bodo plačevali tako visokih obresti, kot bi jih, če ta zakonodaja ne bi bila sprejeta. In seveda ni pošteno, ni pravično, da sedanja generacija prelaga bremena na prihodnje rodove. Zato bom glasoval za ta zakon in tudi Slovenska demokratska stranka bo glasovala za ta zakon in ga podprla. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima besedo gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Dejstvo je, da s tem zakonom o uravnoteženju javnih financ, ki posega v več kot 40 zakonov, je bilo v zelo kratkem času treba veliko usklajevanja in veliko narediti, da bi vendarle minimalno prizadeli tiste z najnižjimi dohodki in da bi v tem kratkem času našli dovolj rezerv na vseh področjih. Dejstvo je, da prejšnji posegi v življenje državljank in državljanov so bili nekako v treh ali štirih točkah. Občinam se je vzelo nekaj povprečnine, pokojnine so se nehale usklajevati, zamrznile so se plače. Vse ostalo, kar pa zdaj preko teh 40 zakonov urejamo, pa ne vplivamo preveč na tiste, ki imajo najnižje dohodke, pa se je pokrivalo z najetimi krediti. To pa je tudi tisto, česar enostavno ta države več ne zmore. Zato bomo v Slovenski ljudski stranki zakon o uravnoteženju financ podprli. Podprli tudi zato, ker je to začetek priprave tudi druge zakonodaje in izhoda iz gospodarske krize. S tem zakonom o uravnoteženju javnih financ ne gremo iz krize, ampak to je predpogoj, da bomo lahko odpirali vrata podjetnikom, gospodarstvenikom, začeli s spremembo sistemske zakonodaje tudi na trgu delovne sile in s tem začeli dvigovati možnost zaposlovanja. Včeraj sem slišal en podatek da je cca 30 tisoč mladih z višjo in visokošolsko izobrazbo na zavodu za zaposlovanje. Kakšen potencial, koliko je družba v njih dala, zdaj pa se sami ne vidijo, se nimajo možnosti izkazovati in to nazaj vračati. Tu je bilo treba začeti in v Slovenski ljudski stranki bomo ta zakon tudi podprli.
V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Denarja nam manjka, kapitala srca, pa mislim, da še ne. In tisto, kar ni v denarju, pride iz zavzetosti, pripadnosti in pa iz vesti. In prepričana sem, da tega našim državljanom ne manjka, in da bodo to razumeli tisti prebivalci, ki jim mogoče s tem zakonom o uravnoteženju javnih financ tudi kaj jemljemo. Če pa bi bilo tega več v politiki, pa bi se mogoče tudi hitreje izkopali iz krize. Zato bomo v Državljanski listi in tudi jaz osebno podprli zakon o uravnoteženju javnih financ.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Matevž Frangež, izvolite. Račun napačne poti javnofinančne konsolidacije vladajoča politika izstavlja srednjemu razredu, javnemu šolstvu, javni skrbi za najmlajše, javnemu zdravstvu, skrbi za zagon novega investicijskega cikal s spodbujanjem javnih investicij in z nadaljnjim ignoriranjem ključnih problemov slovenske družbe, to pa je predvsem visoka prezadolženost slovenskega gospodarstva, ki je ena izmed najvišjih v Evropi. To ne obeta okrevanja, kar v veliki meri potrjujejo tudi današnje ocene Evropske komisije. Mimogrede, Evropska komisija napoveduje, da nam grozi nadaljnje pešanje domače potrošnje, kar se bo seveda neposredno odrazilo v zmanjšanju gospodarske rasti, to pa tudi pomeni, da si v srednje in dolgoročnem obdobju ni mogoče zamisliti resnejšega okrevanja slovenskega gospodarstva. Toliko bolj zato, ker s tem zakonom umikamo tudi investicije kot nujni predpogoj za to, da zaženemo nov razvojni zagon, gospodarski cikel in ker z zmanjševanjem podpore znanosti in razvoju ter prestrukturiranju gospodarstva pravzaprav zmanjšujemo možnosti za to, da bi v doglednem času modernizirali slovensko gospodarstvo in mu zagotovili dostop do novih trgov in možnost proizvajanja produktov in storitev z višjo dodano vrednostjo. To je antirazvojna politika, ki obeta izgubljeno desetletje in Socialni demokrati pri tem ne bomo sodelovali.
V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija ima besedo mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Že prej sem povedala, da se cela dva mesece trudimo vam dopovedati, da je vaša pot napačna, in to v dobro te države. Samo varčevanje bo našo krizo še poglobilo in danes si lahko to preberete v poročilu Evropske unije. Na žalost smo spet imeli prav. Glede zadolževanja je bilo večkrat slišati, da se ne bomo več zadolževali. Dolg, ki je konec leta 2011 znašal 47 in nekaj procentov BDP, se bo v letu 2013 povišal na 58 % bruto domačega proizvoda po napovedih te iste komisije. To je 22 % več kot konec leta 2011 in temu se reče, da zadolževanja ne bo več in prihodnje generacije ne bodo trpele. In na koncu samo še nekaj. Zakona ne bomo podprli tudi zato, ker ti ukrepi niso usklajeni s socialnimi partnerji. Podpisan je bil z enim delom sindikatov javnega sektorja stavkovni sporazum. Ne govoriti, da so ukrepi usklajeni, tako kot so bili ob glasovanju o interventnih ukrepih. Takrat pa so bili ukrepi usklajeni s sindikati. In to je bistvena, bistvena razlika in tudi eden izmed razlogov – poleg tega, da je pot tako ali tako napačna – , da Pozitivna Slovenija tega zakona nikakor ne more podpreti.
Hvala. Želi kdo obrazložiti glas individualno? Odpiram prijavo. Gospod Jerko Čehovin, izvolite.
Hvala. Kot je močzaslediti iz mnenja naše poslanske skupine, tudi sam tega zakona ne bom podprl, kar sem napovedal že v včerajšnji razpravi. Naj obrazložim. Zakon je pravno nekonsistenten, v nekaterih določilih ustavno sporen, prenaša izvorne pristojnosti z zakonodajne na izvršno oblast, uvaja nedopustno retrogradnost ukrepov in nima časovne omejitve, po vsebini pa razdira obstoječa družbena razmerja, ne odpravlja nobenih strukturnih problemov v tej družbi, nima ukrepov za zagon gospodarstva in nasploh moram reči, da bo uveljavitev tega zakona finančni konsolidaciji države bolj škodovala kot koristila. Zakona zato ne bom podprl.
Gospod Samo Bevk.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Spoštovani zbor! Kljub temu da je prišlo do soglasja z večino sindikatov, jaz tega zakona ne bom podprl, ker je najbolj nenavaden zakon, ki ga sprejemamo v Državnem zboru v moji 16-letni poslanski službi. Posebej pa ga ne bom podprl tudi zaradi tega, ker je 169. člen tega zakona diskriminatoren in upam, da bo padel na Ustavnem sodišču, kajti znižuje najnižje partizanske borčevske penzije. Recimo tisti, ki ima danes penzijo 722 evrov bo po tem zakonu imel penzijo 622 evrov, se pravi, da se znižuje borčevska partizanska penzija za 13,85 %, to pa je nenormalno znižanje. Tudi borci bi radi prispevali k temu, da se izvijemo iz te krize. To tudi ne bo začasni ukrep. Za marsikoga izmed borcev bo to trajni ukrep. To so ljudje, stari več kot 80 in 90 let, in nekorektno in nehigienično je od te koalicije, da to predlaga. Poleg tega ta zakon tudi znižuje standard veteranov vojne za Slovenijo leta 1991. Dovolj sta samo ta dva razloga, da ne podprem tega razloga. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Srečko Meh, izvolite.
Najprej, gospe in gospodje, mi na nekatera vprašanja sploh nismo dobili odgovorov. Ko smo o vsebini govorili, o spremembi vseh 44 ali 47 zakonov, potem dejansko ne gre za majhne spremembe, ampak gre za strukturne spremembe. Na ta način se vnašajo izjemno velike strukturne spremembe v prav vsa polja in področja našega življenja. Jaz seveda mislim, da je dobro, da je bil nek dogovor s sindikati sprejet. Ta pot je dobra. Tako kaže tudi nadaljevati in pri tem je naša podpora ali vsaj moja podpora absolutno polna in velika. Ampak od tu naprej nas pa čaka še veliko dela oziroma vas čaka, ker do zdaj pri tem niti nismo mogli sodelovati. Kaj bodo spremenjeni zakoni še prinesli posameznim udeležencem oziroma posameznim uporabnikom proračuna, pravzaprav še mi ne vemo. To se bo še pokazalo. Pokazalo se bo tudi to, ali so spremembe teh zakonov usklajene z ustavo ali niso. In če niso, me res zanima, kaj se bo zgodilo. Zaradi vsega tega so izjemno pomembna vprašanja, o katerih so danes tukaj poslanke in poslanci že govorili. Na kakšen način bo država spodbudila državne investicije? Kaj bo s kohezijskimi sredstvi? Na kakšen način bomo zagotavljali občinam sredstva, da bodo lahko izvedle investicije, in tudi drugi proračunski uporabniki? Na kakšen način bomo občinam zagotavljali, da bodo lahko tudi normalno delale? Torej en kup zadev je, za katere ne vemo, kaj se bo zgodilo, kakšne bodo posledice. In te posledice so lahko hude. Takšnega zakona ne morem podpreti.
Gospod Bojan Starman, izvolite.
Hvala za besedo. Ob teh razpravah sem se spomnil na en tekst, ki sem se ga učil pred 50 leti. Moral sem se ga naučiti na pamet. Dovolite, da ga povem. "Odprite!" pred rajem začuje se klic in nekdo potrka trikrat. Že s ključem za pasom in radostnih lic stoji Sveti Peter pred vrati. "Ja, kdo duša si božja? Zakaj želiš v rajsko domačijo?" "Slovenec ponižen, nebeški ključar." "Oh, rad verjamem vam to, predobro pač vam ne godi se. Zatorej vsak rajši ostavi zemljo in k nam gor čim prej preseli se." Zato bi tudi jaz s podporo temu zakonu rad pustil še nekaj in ne preveč zadolžil naših zanamcev, naših mladih, naših potomcev. Dajmo možnost tudi njim, da lepo živijo. Hvala.
Gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Morda bom, če bom imel čas, še jaz povedal kakšno pesem. Kljub temu da sem danes podprl vse amandmaje, tiste, ki so izboljševali ta zakon, vseeno zakon ne bo deležen moje podpore, ker ne odobravam načina, kako se je vlada lotila teh sprememb. Z zakonom grobo posega na številna področja, v področne zakone, in to brez sodelovanja stroke in zainteresirane javnosti. S tem zakonom dela nekakšne mini reforme na posameznih področjih, mi pa vemo, da se reforme delajo postopno, preudarno, premišljeno in z vključevanjem možne stroke in seveda tudi javnosti. V tem času nismo protestirali samo poslanci Pozitivne Slovenije. Videli in slišali smo, da so proti takšnemu načinu protestirali mladi in tudi starejši na ulici, ki se ne strinjajo s takšnim načinom posega v njihove pravice in v njihovo življenje. Ker se številnim dobrim predlogom niste bili pripravljeni prilagoditi in poslušati, ne morem tega zakona podpreti. Pa bi morda dejal: "Kdo zna noč temno razjasnit, ki tare duha! Kdo ve kragulja odgnati, ki kljuje srce od zore do mraka, od mraka do dne! Kdo uči izbrisat 'z spomina nekdanje dni, praznoti ubežati, ki zdanje mori! Kako bit hočeš poet, in ti pretežko je v prsih nosit al pekel al nebo! Stanu se svojega spomni, trpi brez miru!"
Hvala. Mag. Dejan Židan.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani ministri in ostali prisotni! Moram povedati, da tudi sam tega zakona ne bom podprl. Spoštujem napore, ki jih je pogajalska skupina vlade vsaj zadnje dni zgleda kar iskreno vlagala, da se najhujše napake popravijo, in nekatere so popravljene. Zato tudi pozdravljam dogovor z nekaterimi, ne vsemi, socialnimi partnerji. Pogovor in dogovor je prava pot. Jasno ste pokazali, da vas mnenje opozicije niti malo ne zanima, saj niste ničesar upoštevali. S tem seveda prevzemate vso odgovornost na svoja pleča, pa saj tudi zato vladate, kar tudi vemo. Imate pa srečo, moram povedati, da nimam nobenega namena ovirati vas na ta način, da bi hujskali ljudi, da naj kakšen referendum izvedejo ali da bi sami dajali podpise, ker je država v preveč težkem stanju, da bi si kaj takega lahko privoščili. V dobrobit Slovenk in Slovencev želim, da boste napake, ki jih boste zelo kmalu odkrili, priznali in tudi v Državnem zboru čim prej popravili. Hvala.
Hvala, mag. Židan. Pesniškega vložka nobenega? [[smeh]] Besedo ima mag. Majda Potrata za obrazložitev glasu.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predloga zakona ne bom podprla, za kar obstaja nekaj razlogov. Koalicija ima v Državnem zboru dovolj veliko večino, da bo zakon sprejet. Sodeč po izjavah koalicijskih poslank in poslancev vlada tudi prepričanje, da je to edina in prava pot izhoda iz krize, in jaz sem jih skušala v obravnavi večkrat prepričevati, da mislim drugače. Ta pripomba ni bila upoštevana. Mislim pa, da so jim svoje povedali tudi sindikati. V rokah imam sklep Predsedstva Zveze svobodnih sindikatov, ki govori samo o tem, da ne bodo ne spodbujali, ne vlagali zahteve za referendum, da pa tu jasno piše, da predlagani ukrepi Vlade Republike Slovenije, ki temeljijo zgolj na varčevanju, niso prava pot in da je treba sprejeti ukrepe in tako naprej. To se pravi, da se tudi sindikati samo z enim delom strinjajo in so podpisali, to je, da ne bodo spodbujali referenduma. Vse drugo pa je vprašanje prevzemanja odgovornosti poslank in poslancev koalicije, ali lahko stisnejo tipko "za" za zakon, za katerega je mogoče ugotoviti, da ne utrjuje pravne varnosti v tej državi, da so pod krinko varčevalnih ukrepov tudi ukrepi, ki posegajo v pridobljene pravice, da so sprejete rešitve, ki nimajo z varčevalnimi ukrepi nič skupnega. Še več. Denimo, uvedba obveznega tujega jezika v prvi razred osnovne šole je celo strošek, ne prihranek, in lahko bi še nekaj takšnih primerov navajala. Gre preprosto za to, da je priložnost odprla vrata za sprejetje tudi česa takšnega, čemur se reče razrešitev od tistih, ki jih koalicija ne sprejema. Hvala.
Gospod Roman Žveglič.
Hvala za besedo. Najprej bi rad povedal, da je ta zakon res obsežen in marsikomu nekaj jemlje. Res je, da nobeni ciljni skupini pa ne jemlje vsega, čemur smo bili priča koncem lanskega leta, ko so se ukinile državne pokojnine in je marsikatera kmečka ženska ostala brez denarja, ta vsota je bila manj kot 200 evrov, in so ji vzeli vse. Takrat nisem slišal protestov tistih, ki danes zelo veselo protestirajo. In to me tudi žalosti. Sem pa vesel ob vseh teh dogajanjih nekaj, to je izjava gospoda Jožeta Colariča, nesporne avtoritete slovenskih menedžerjev, ki mu težko kdo kaj očita, izhajam iz tistega okolja, kjer je tudi veliko ljudi tam zaposlenih, ki pravi, da okolje v Sloveniji že dolgo ni bilo tako ugodno za naložbe, kakor je sedaj tudi s spremenjeno zakonodajo. In to mi tudi daje upanje, da se bo ta voz slovenskega gospodarstva obrnil navzgor, da ne bodo te črne napovedi, ki jih poslušam, kaj se bo zgodilo, in da bodo državljani, ki se jim zdaj s tem zakonom nekaj jemlje, te pravice pridobili nazaj. Zakon bom zato podprl. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jože Velikonja, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi poslanci! V zadnjih dneh smo ničkolikokrat slišali, da je zakon o uravnoteženju javnih financ materija, ki je obsežna, ki je prišla v obravnavo na odbore in sejo Državnega zbora neusklajena, ki posega v zakonodajo z nekaj tisoč stranmi besedila. Zaradi rekordnega števila amandmajev in vzporednih pogajanjih s sindikati se je nepreglednost zakona ves čas obravnave le še povečevala. Pridružil bi se mnenju nekaterih mojih kolegov, da je pregled celotne vsebine zakona in razumevanja le-tega, predvsem pa njegovih učinkov danes praktično nemogoče. Lahko trdim, da je predvsem zaradi nestrinjanja poslank in poslancev pozicije do skoraj vseh predlogov amandmajev opozicije vsebina zakona in njegove posledice za koalicijske poslance drugotnega pomena. Očitno je v tem primeru pomembno le to, da je zakon sprejet takoj. Jaz se s tem ne strinjam, zato bom glasoval proti temu zakonu. Posledice, ki bodo nastale zaradi nekaterih členov tega zakona, bodo namreč nepopravljive.
Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane, spoštovani kolegice in kolegi! Uspešna konsolidacija javnih financ je uspešna takrat, ko to potrdijo državljanke in državljani, ki vsak dan vsak vladni ukrep najbolj občutijo v svojem vsakdanjem življenju. Zakon predstavlja sestavljenko nekaj sto amandmajev, kar je zelo zanimivo, da nekateri trdite, da je bil zakon dobro pripravljen. Stavkovni sporazum, ki ga je vlada podpisala s sindikati, in to ne z vsemi, še ne pomeni, da je predlagani zakon o uravnoteženju javnih financ, ki posega v 45 področnih zakonov in na novo ureja pridobljene pravice državljank in državljanom, optimalna rešitev, do katere bi lahko prišli z nekoliko več posluha do vseh socialnih partnerjev. Dodatno me od podpore zakona odvrača dejstvo, da zakon posega tudi v ustavne pravice, ki bi jih Državni zbor še posebej moral spoštovati in varovati. Upam, da bomo navkljub vladnim ukrepom uspešno preživeli težko obdobje krize, zato bom glasoval proti.
Gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Spoštovani prisotni! Nimam srca, da bi takšen zakon podprla. Gre za protiustavnost. 2. člen Ustave jasno govori, kaj pomeni pravna in socialna država. V paketu zakona je od normativa kvadrature čiščenja delavke v šoli ali vrtcu do poskusa vpeljave mini pokojninske reforme, čemur smo nasprotovali in tudi dosegli, da je šla vlada korak nazaj. Žal ni začutiti in zaznati ukrepov odprave kreditnega krča, da ne govorim o tem, da ni izkazanega spoštovanja po večanju rodnosti in natalitete v Sloveniji, ni izkazanega spoštovanja do vrednot osvoboditve in osamosvojitve, ni podpore investicijam in večjemu poudarku ukrepom za dvig gospodarske rasti. Še najbolj zanimivo pa je dejstvo, spoštovani, da gre na nek način za tiho vpeljavo možnosti povečanja DDV, vendar po potrditvi tega zakona danes vlada državnega zbora o tem vprašanju ne bo več potrebovala. Pa toliko je Pozitivna Slovenija v času volilne kampanje slišala, ker je bila edina, ki si je upala napovedati, da je treba zvišati DDV. Res smo takrat rekli samo eno odstotno točko, sedaj govorimo o dveh odstotnih točkah. Vidim, očitno greste za našimi koraki, spremljate, kaj je dobro in ugotovili ste, da Pozitivna Slovenija misli dobro. Tega zakona zato ne moremo podpreti.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? Odpiram prijavo. Gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Mislim, da ukrepe oziroma zakon moramo sprejeti. Sprejeti ga moramo glede na zahteve oziroma na potrebe, ki jih naše finance izkazujejo. Mogoče ni najbolj pravičen do vseh, ampak mislim, da nič ni zabetonirano in se bodo z dogovorom določene stvari dale popraviti, spremeniti, izboljšati oziroma narediti popravek tam, kjer bodo ti ukrepi najbolj boleče zarezali. Mislim, da zdaj niti točno ne vemo, koliko nas bodo vse te spremembe stale, in da moramo biti malo strpni in počakati, da vidimo finančne rezultate vsega tega, kar do sedaj še sicer nismo mogli ugotoviti. nihče še ni mogel povedati o tem, ne pozicija ne opozicija, koliko znese vse to skupaj. Hkrati pa bi rekla še nekaj. Malo bomo zavrli s tem razvoj in vlaganja, investiranje in istočasno mislim, da bomo ob sprejetju rebalansa in tega zakona morali našo vlado zadolžiti, da bo v čim krajšem roku pripravila še en program, in to je program pridobivanja sredstev na prihodkovni strani ter večje angažiranosti v gospodarstvu, kajti treba bo poskrbeti za to, da bodo vse te firme, ki so še v lasti države, dobile pravo vodstvo in treba bo sprejeti določene ukrepe pri nadzoru tistih podjetij, ki so sicer v času dvajsetih let prišla v privatne roke [[...]] [[izklop mikrofona]]
Mag. Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, treba je dati eno pojasnilo. V obdobju volilne kampanje je bila Pozitivna Slovenija za dvig DDV, ampak brez teh drastičnih varčevalnih ukrepov. To je bila alternativa. Vi ste, navkljub temu da ste takrat našemu predlogu nasprotovali, danes prišli z drastičnimi varčevalnimi ukrepi in v ta isti zakon celo zapisali, da si vlada jemlje izključno pristojnost, da bo sama mimo državnega zbora spreminjala stopnjo DDV. Vlada bo dvignila DDV, istočasno bo vlada kaznovala srednji sloj, intelektualno jedro naše države, kaznovala bo družine. Mimogrede, nekateri poslanci so danes govoril, da ne bi radi preveč zadolžili naših zanamcev. Ali so taisti vladni poslanci prišli do izračuna, kakšen je seštevek učinkov različnih ukrepov na istih družinah? Ti ukrepi v tem zakonu bodo prizadeli matere samohranilke, bodo prizadeli družine zaradi nižjih otroških dodatkov, zaradi sprememb plačevanja vrtcev, zaradi spremenjene štipendijske politike, spoštovane kolegice in kolegi. In tudi zaradi, če hočete, spremenjenega sistema, ki se uvaja na področju zdravstva. Takšni ukrepi, sprejeti na takšen način, absolutno niso ponos demokratični pravni in socialni državi, zato bom temu zakonu ostro nasprotovala in zato bo tudi moj glas šel proti tem zakonu.
Hvala. Gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Naj povem, da tudi sam ne bom podprl zakona, me pa v tem obdobju vendarle veseli, da so Slovenska demokratska stranka in tudi sindikati vendarle to obdobje izkoristili vsaj za to, da so dojeli, da referendumi niso rešitev, ampak povzročajo več težav kot pa možnosti za konsolidacijo gospodarstva in za razvoj države. To je res neko pomembno dejanje, ki se je očitno dogovorilo in spoznalo v temu obdobju. Če bi to bilo domače razmišljanje že v prejšnjih treh letih, bi danes imeli bistveno manjše potrebe po tako drastičnem posegu v javno porabo. In trdim, pa ne samo jaz, ampak tudi številni poznavalci, da tako drastično zmanjšanje javne porabe samo v enem letu pomeni tudi zadušitev gospodarstva. In če zadušimo gospodarstvo, pomeni, da potem tudi ni za pričakovati, da smo naredili tisto, kar je treba, da začnemo obvladovati posledice gospodarske in finančne krize. In ne nazadnje, tudi v prejšnjem mandatu, če ne bi bilo referenduma o pokojninskem zakonu, bi kmečke pokojnine bile še vedno v veljavi – in prejšnji državni zbor jih je uzakonil – in danes tudi s tem področjem ne bi bilo težav. Ker pa ta zakon ni bil uveljavljen, so tudi na tem področju večje težave, kot bi sicer bile. Ker bo ta zakon resnično poglobil in naredil zelo velike težave še marsikomu, kot sem povedal, tega zakona ne bom podprl. Hvala.
Gospod Mirko Brulc.
Tako je. Tega zakona ne morem podpreti, ker to je vaš zakon. Vi ste se narinili na oblast in odgovarjate za te zakone, ki jih bomo sprejeli. Tako je. In jaz sem vesel danes, da prvič slišim, da tuji investitorji čakajo, ker je ta zakon zdaj sprejet. Stojijo na meji. Za Primorje stoji en Američan očitno, kar drli bodo k nam. In ta zakon nič ne prispeva k novim investicijam, vi ste posegli na tisto populacijo, na katero ne bi smeli: bolne, otroke, ostarele in tako dalje. Zato, veste, kaj bo vaša himna? Ne kakšna Shakespearjeva ali pa težka pesem, ampak tista Tonček je prišel, torbico nosil, za reveže hrane je prosil. Ne bom podprl tega zakona.
Gospod Darko Jazbec, izvolite.
Hvala za besedo. Tega zakona seveda ne morem podpreti iz enega samega razloga, ker mislim, da tako jaz kot vsi ostali kolegice in kolegi ne vemo danes, kaj sprejemamo. Dejansko ne vemo. Vemo, da gre za zakon o uravnoteženje javnih financ, ne vemo pa, kaj bo posledica oziroma kakšna je vsebina zadaj. Jaz komaj področju zdravstva sledim, pa ga skozi ta dva dneva ne obvladam. Tukaj so dosti večje posledice od varčevalnih ukrepov. Mislim, da če bi vsi vedeli, kaj lahko ta zakona prinese, bi vsi glasovali proti, razen mogoče Nova Slovenija, ker se bo vloga verske skupnosti verjetno okrepila, ker bodo ljudje rabili mnogo tolažbe. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 31. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Sedaj moramo zaključiti še zakonodajna postopka za dva predloga zakonov, ki sta bila obravnavana hkrati z zakonom o uravnoteženju javnih financ po tretjem odstavku 117. člena Poslovnika po sistemu tako imenovanega hibrida. Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o policiji, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Petrov Vilfanom, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 32. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jankom Vebrom, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Gospod Frangež v imenu poslanske skupine? Izvolite.
Želim opozoriti na to, da je bilo v tem postopku kršeno nekaj pravic poslank in poslancev. Skupina podpisnikov tega zakona je predlagala Državnemu zboru splošno razpravo, kar je njena poslovniška pravica. Na podlagi poslovnika se na podlagi te zahteve mora opraviti splošna razprava. Ker se je koalicija odločila za oblikovanje hibrida, ta je na koncu pripeljal do zadovoljivih rezultatov, je vendarle mogoče ugotoviti, da smo bili za del tega postopka v celotni razpravi prikrajšani. Ni mogoče zlorabljati poslovnika Državnega zbora tako, da zakone, ki so vodeni in vloženi v ta državni zbor po različnih postopkih, preprosto po volji večine v tem državnem zboru združimo v en zakon. Ker še vedno ocenjujemo, da je naš zakon primeren za obravnavo, bomo seveda simbolično glasovali proti takemu sklepu tudi iz znaka protesta proti veliko domišljije, ki je botrovala združevanju treh zakonov v hibrid.
Hvala. Opozoril bi samo na to, da je bil v obeh primerih v celoti spoštovan poslovnik, in sicer 117. člen Poslovnika, ki pravi, da se v primeru, ko sta v proceduro vložena dva zakona, ki urejata enako družbeno razmerje, lahko opravi obravnava na isti seji v okviru iste točke dnevnega reda o obeh zakonih po določbah tega poslovnika o nujnem postopku za sprejetje zakona. V obeh primerih je bil ta pogoj izpolnjen. Ravnali smo tudi v skladu z dosedanjo parlamentarno prakso, in to tudi v primeru zakona o policiji, kjer smo imeli sicer dileme, ker gre sicer za isti zakon v obeh primerih, vendar ne za obravnavo istega vprašanja, smo ravnali v skladu z dosednjo parlamentarno prakso. Če bo kdaj sprejet drugačen dogovor, bomo ravnali drugače. Tako da lahko v tem primeru zakona o policiji isti predlagatelj ponovno vloži predlog zakona in ga pošlje v obravnavo. Dajem sklep na glasovanje. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Še obrazložitev glasu? Gospod Gašpar Gašpar Mišič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ravno zaradi takšne in drugačne parlamentarne prakse, kot se uvaja sedaj in se je uvajala tudi v preteklosti – ja, obrazložitev mojega glasu – mi je nek gospod rekel: "Gospod Gašpar, več so vredne smeti, ki jih odpeljejo iz parlamenta, kot ste vredni poslanke in poslanci." Lepo vas prosim, gospod predsednik, da prenehate s takšno parlamentarno praksi, ki dobesedno ruši ugled tega hrama demokracije. Zato glas proti takšnim neprimernim, nečednim postopkom, ki dejansko močno vplivajo na slab ugled Državnega zbora.
Hvala. Pojasnjujem še enkrat, da se tako imenovani sistem hibrida uporablja na podlagi 117. člena Poslovnika in da smo v primeru obeh zakonov, zakona o dohodnini in zakona o policiji, ravnali popolnoma v skladu z dosedanjo parlamentarno prakso. Vedno se držimo tega, da ravnamo v skladu z dosedanjo parlamentarno prakso, razen če je soglasen dogovor vodij poslanskih skupin drugačen. Prehajamo na glasovanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 31. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o letnem načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2012. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni bilo mogoče vlagati. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da ja odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 5. točko dnevnega reda, pod a je obravnava Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Državnega sveta Republike Slovenije za leto 2012. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo mogoče vlagati. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Sledi obravnava pod b, to je Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Ustavnega sodišča za leto 2012. Tudi tukaj amandmajev ni bilo mogoče vlagati. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Sledi obravnava pod c, to je Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Državnega zbora Republike Slovenije za leto 2012 Tudi tukaj ni bilo mogoče vlagati amandmajev. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2012. Prehajamo na odločanje o splošnem delu Predloga rebalansa proračuna. Obrazložitev glasu. Najprej v imenu poslanske skupine. Prosim, če se prijavite. Gospod Franc Pukšič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Zakaj sprejemamo danes rebalans Republike Slovenije, sredi maja, za letošnje leto 2012? Zaradi enostavno preprostega razloga, ker je prejšnja oblast vodila napačno politiko zadolževanja, ne gospodarske rasti. Vsi vemo, da takšen proračun, kot ga imamo, enostavno ni realen. Veliko vas je govorilo, da želimo, da hočemo privarčevati 800 milijonov evrov s tem rebalansom. Ni res. S tem rebalansom se bomo manj zadolžili za 800 milijonov evrov. Nič ne bomo privarčevali. Še vedno pa se bomo zadolžili za eno milijardo. Ampak zadolžitev te milijarde je zato, ker ste vi v zadnjih treh letih zapravili toliko, da bomo iz te milijarde dali 700 milijonov za obresti. To je razlog za sprejemanje tega rebalansa. Opozicija je sicer veliko govorila o spremembah rebalansa, vendar nič ni ponudila drugega kot dvig davkov, obremenitev gospodarstva in državljanov. V Slovenski ljudski stranki bomo ta rebalans podprli, ker se z dodatnimi davki ne moremo in ne bi strinjali. Rebalans je enostavno treba podpreti tudi zato, da bomo končno lahko ustvarjali konkurenčno poslovno okolje, hkrati pa imeli urejene javne finance. Vendar žal še ne danes, ampak čez nekaj let. Tako bo to enostavno težko. In za konec, prepričan sem, če bi bila kakršnakoli druga pot, kot ste jo predlagali v opoziciji, v SD in Pozitivni Sloveniji, potem zagotovo lansko leto ne bi imeli predčasnih volitev. Verjamem pa, da v tej državi za sprejetje tega rebalansa pozitivno mislijo tako gospodarstvo, sindikati, koalicija in tudi javni sektor. Žal pa ne Lista Zorana Jankovića.
V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov rebalansa za leto 2012 ne bomo podprli, kajti gre za rebalans, ki bo pomenil izgubljeno desetletje za okrevanje slovenskega gospodarstva. Tako drastično znižanje javne porabe, za 800 milijonov evrov v enem letu pomeni, da bomo zmanjšali bruto državni produkt za 1,6 % in zaradi tega se bo tudi gospodarska rast zmanjšala za 0,8 % bruto družbenega produkta. Posledica tega bo brezposelnost, ki se bo povečala za 0,48 % ali 4 tisoč 800 ljudi bo ostalo brez zaposlitve zaradi sprejetja rebalansa za leto 2012.
Prosim, če ste lahko pozorni.
Torej 4 tisoč 800 ljudi bo ostalo brez zaposlitve, ker gospodarstvo enostavno ne bo moglo dosegati tiste rasti kot bi sicer, če ta poseg v javno porabo ne bil tako drastičen, kot je zapisan v rebalansu za leto 2012. In da gre resnično za izgubljeno desetletje za gospodarstvo, kaže tudi dejstvo, da se drastično zmanjšujejo sredstva za vlaganje v razvoj. Socialni demokrati se ne moremo strinjati s takšnim načinom reševanja krize v Sloveniji. Naše stališče je bilo vedno, da je treba spodbujati gospodarsko rast, in to smo tudi počeli, in da je treba tudi zmanjševati javno porabo ter tudi zagotavljati dodatne vire. Vsi ti ukrepi so bili v prejšnjem mandatu tudi pripravljeni. Eden od pomembnih posegov je zagotovo bila tudi pokojninska reformna. Če bi ta bila sprejeta, bi seveda v državnem proračunu imeli vsaj 300 tisoč evrov več prostih sredstev, kot pa jih je bilo na razpolago, ko ta reforma ni bila sprejeta. In tudi v letu 2012 bi bil naš predlog, da se zamrznejo tako plače v javnem sektorju kot tudi pokojnine. Naš predlog bi bil, da se bistveno bolj obdavči premoženje in bogatejši in s tem bi zagotovo lahko dobili denar tudi za subvencioniranje razvoja v gospodarstvo, kajti s tem, ko ste znižali prihodke v temu proračunu zaradi zmanjšanja davka od dohodka pravnih oseb za vlaganje v razvoj, ste pomagali samo nekaterim podjetjem, vendar to znižanje bo za 266 milijonov evrov. Kaj pa bo s tistimi podjetji, ki sama ne bodo mogla reševati svoje prezadolženosti? Ta bodo propadla. Zato je ta rebalans zgrešen in ga ne bomo podprli.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima besedo mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Vsekakor bomo v Slovenski demokratski stranki podprli ta rebalans proračuna. Prvič zaradi tega, ker se sedanji proračun dejansko ne da uresničevati. Bil je postavljen na nerealnih osnovah zaradi tega enostavno ni izvedljiv. Drugo, kar je izredno pomembno in je predvsem vsebinsko, je, da ta rebalans proračuna temelji na realnejših osnovah. Temelji na tem, da ni možno porabiti nečesa, kar ni ustvarjenega, samo tisto, kar v državi ustvarimo, tisto lahko porabimo. To je podobno kot transakcijski račun posameznika ali družine, ki ve, da lahko toliko porabi, kolikor zasluži. Če je poraba večja, potem gre za zadolževanje, prekomerno zadolževanje, ko dolgove poravnavaš z dolgovi, pa pomeni navadno propad, propad posameznika, propad družine ali propad lahko tudi države, vendar ne na isti način. Zato je pomembno, da začnemo graditi razvoj v državi na realnih osnovah, na tistem, kar dejansko dosegamo. Slovenci in Slovenke smo dovolj pametni, smo delavni, da nam bo vsekakor to uspelo. Mislim tudi, da ta proračun ne prinaša ne velikih zmagovalcev in ne velikih poražencev. Dejansko ne pomeni nikakršne, če želite, finančne revolucije na fiskalnem področju, pomeni le spremembe oziroma evolucijo zmanjšanja izdatkov, in sicer izdatkov v smeri, da bodo izdatki realnejši in da bodo temeljili na tistem, kar je dejansko ustvarjeno. To ni samo finančni dokument, to je tudi dokument, ki temelji na vsebinsko drugačnih osnovah in te osnove nam bodo zagotovile nadaljnji razvoj v državi.
V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija ima besedo mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Mogoče bi zdaj bilo na mestu vprašanje, ali je ta rebalans usklajen z zakonodajo, ki velja in ki bo po uveljavitvi zakona o uravnoteženju veljala. Mislim, da boste kot pravnik imeli zelo težko nalogo, da mi odgovorite, ker bi morali reči ne in potem veste, kaj sledi. Ta rebalans je res unikum, bi rekel moj kolega tamle na levi. Kaj takšnega se v Državnem zboru še ni sprejemalo. Sprejemali boste rebalans, ki ima dvestomilijonsko luknjo na odhodkovni strani. Dvestomilijonsko luknjo! In to boste danes potrdili na boljših in realnejših temeljih, lahko se strinjam, ustvarja pa ta rebalans bistveno slabše pogoje za naprej. Prepričana sem, da bomo letos pred nas dobili še en rebalans, pred tem pa absolutno še ustavitev izvrševanja proračuna. Samo vprašanje časa je. Veliko odgovornost sprejemate s tem nase, še enkrat poudarjam, da uvajate parlamentarno prakso, ki glede na to, da je to zdaj najbolj pomembno, bo veljala za vse naprej. Bi pa res želela, da ne razlagate več, da je zadolževanja konec. 58,1 % BDP bo Slovenija zadolžena konec leta 2013. To pa res samo še malo manjka do 60 % in obresti bodo očitno še višje in še bolj bodo zajedale v ostalo porabo. Absolutno takega rebalansa z dvestomilijonsko luknjo, tako nerealnega, ne moremo podpreti. Prav bi bilo, če ste se že odločili, da danes sprejmete zakon o uravnoteženju javnih financ, ta rebalans vzamete iz procedure, v roku 14 dni naredite novega, ki bo imel podlago v vseh zakonih, ta je nima, in potem obravnavamo ta rebalans, ki bi bil mogoče manj slab, kot je ta.
Hvala. Preden se odločite, ali boste individualno obrazlagali glas, naj vas opozorim, da bomo sedaj glasovali šele o splošnem delu predloga proračuna, potem nas čaka še posebni del, se pravi vsi amandmaji, in na koncu še glasovanje o celotnem proračunu, tako da si lahko razporedite obrazložitev, da boste na koncu pri tistem zadnjem glasovanju. Je v redu tako? Predlagam, da preidemo na odločanje o splošnem delu predloga rebalansa proračuna. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 26. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je splošni del predloga rebalansa proračuna za leto 2012 sprejet. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga rebalansa. Odločali bomo o vloženih amandmajih. Odločanje o vloženih amandmajih bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10. 5. 2012. Prejeli ste tudi spremembo amandmajev k Predlogu rebalansa proračuna za leto 2012, in to tudi 10. 5. 2012. Glasovali bomo o amandmajih po posameznih proračunskih uporabnikih in znotraj tega po podprogramih.Prvi amandma. Uporabnik Generalni sekretariat Vlade, podprogram – Dejavnost političnih inštitucij. Predlagatelj amandmaja so vse poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti 1. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, podprogram - Podpora prestrukturiranju nefinančnih družb. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, podprogram – Spodbujanje tujih investicij in odprtosti gospodarstva. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, podprogram – Podpora tehnološkim razvojnim projektom. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 29 proti 49. [[Za je glasovalo 29]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, podprogram – Podpora prestrukturiranju nefinančnih družb. Predlagatelja sta mag. Barbara Žgajner Tavš in gospod Jože Velikonja. Najprej proceduralno gospod Tanko.
Hvala lepa. V opomniku, ki ga imamo, piše, da ta amandma ni vložen v skladu s Poslovnikom Državnega zbora.
Po mojih podatkih je vložen v skladu s Poslovnikom Državnega zbora. Gospod Jože Velikonja, obrazložitev glasu.
Hvala za besedo. Rebalans proračuna za leto 2012 predvideva krčenje sredstev zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik za kar 50 %. To onemogoča izvedbo programa zapiranja in doseganja zastavljenih ciljev. Kljub napotku, da se naj v tem letu izvedejo le najnujnejša dela, lahko trdimo, da se nam s takšno odločitvijo ciljno leto do končnega zaprtja rudnika oddaljuje. Prav tako se postavlja vprašanje kadrovskega prestrukturiranja zaposlenih, saj se bo ob prenehanju proizvodnje konec letošnjega leta poleg povečanja tveganj in potencialne ekološke nevarnosti zaradi opuščenih rudarskih del pojavila še dodatna socialna katastrofa v okolju, ki je že sedaj statistično nad povprečnimi negativnimi kazalci. V Pozitivni Sloveniji smo zato pripravili amandma k rebalansu, ki bi situacijo omilil in omogočil nadaljevanje zapiranja rudnika brez škodljivih posledic. Predlagamo namreč znižanje proračunske postavke za 33 % namesto za 50 %. Zato apeliram na vse poslance, da predlagani amandma sprejmete. Hvala.
Hvala. Naj samo povem, da je bil ta amandma zaradi uskladitve s poslovnikom spremenjen 9. 5. 2012. Mag. Barbara Žgajner Tavš, obrazložitev glasu, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi predhodni obrazložitvi dodala le še tisto, kar je po moji oceni pomembno še enkrat izpostaviti. Dejstvo je, da se finančna sredstva navkljub predhodnemu zniževanju za zapiranje rudnika Trbovlje-Hrastnik dodatno zmanjšujejo, in to tudi na račun reševanja ekonomsko-socialne situacije znotraj prestrukturiranja, če hočete. To pa, jaz verjamem, da se zavedate, da pomeni v regiji oziroma v kraju, ki ima že danes 16 % brezposelnost, lahko novo ekonomsko-socialno bombo. Jaz upam in verjamem, da si vlada, ki je lastnik družbe RTH, tega ne more in ne sme privoščiti. Poleg tega bi rada opozorila še na eno zadevo, program zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik je bil potrjen tudi v Bruslju. Ne vem, kaj bo Evropa rekla na to vladno početje. Še enkrat, prosim vas, da daste podporo temu amandmaju, ki vrača finančna sredstva za tisti nujni del, to je prestrukturiranje na področju sociale oziroma kadrovskega reševanja problemov, in tisto, kar je ravno tako pomembno in potrebno, sanacija od rudarjenja poškodovanih površin. Kot rečeno, prosim za podporo temu amandmaju. Hvala.
Glasovali bomo o amandmaju. Uporabnik Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, podprogram – Podpora prestrukturiranju nefinančnih družb. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 46. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Urad Republike Slovenije za intelektualno lastnino, podprogram – Poslovno okolje za podjetništvo in konkurenčnost. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 49. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma, uporabnik Ministrstvo za kmetijstvo in okolje, podprogram – Ukrepi za stabilizacijo trga. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 5. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Veterinarska uprava Republike Slovenije, podprogram – Varna hrana in veterinarstvo. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za infrastrukturo in prostor, podprogram – Promet in prometna infrastruktura. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 49. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram – Prejemki in pravice brezposelnih oseb. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Amandma je bil vložen 7. 5. 2012 in 10. 5. 2012 je bila vložena sprememba. Obrazložitev glasu gospod Matevž Frangež.
Želim samo spomniti koalicijo, da je to amandma, s katerim ste skušali narediti mini pokojninsko reformo. Glede na to, da ste predlagatelji, da vas ne bo zavedlo, ta amandma je treba popraviti in glasovati proti. To je dobronamerno, v interesu usklajenosti.
Še enkrat, glasovali bomo o amandmaju k posebnemu delu proračuna. Uporabnik Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram – Prejemki in pravice brezposelnih oseb. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 13. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram – Socialne pomoči, varstveni dodatki in drugi transferji za zagotavljanje socialne varnosti. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 49. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram – Socialnovarstvene storitve. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za 30, proti 49. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram – Družinski prejemki in starševska nadomestila. Predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Amandma vložen 7. 5., spremenjen 10. 5. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram – Družinski prejemki in starševska nadomestila. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za 30, proti 49. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram – Varstvo otrok in družine. Predlagatelj je poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za 31, proti 49. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram – Bolniška nadomestila in drugi transferi obolelim. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za 30, proti 50. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Visokošolsko izobraževanje. Predlagatelja sta Poslanska skupina Pozitivne Slovenije in Poslanska skupina Socialnih demokratov. Obrazložitev glasu. Gospod Jožef Kavtičnik, potem mag. Majda Potrata v imenu poslanske skupine. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Prav bi bilo, da se ta amandma podpre, kajti ko sredstva zmanjšujemo visokemu šolstvu, s tem ogrožamo izvajanje študijskih programov. S tem poslabšujemo pogoje za izobraževanje, da bi se študentje lahko kvalitetno doizobraževali in izobraževali, in da se ne bi vnašale v študijske programe šolnine. Kot veste, je univerza razpisala tudi peti letnik in primanjkuje za ta del študija vsaj 20 milijonov evrov. Če se ta amandma ne sprejme, je vprašljiv ta program, vprašljiv je nadaljnji študij in je vprašljivo tudi financiranje teh nadaljnjih programov. Da ne govorimo o kvaliteti študija, da ne govorimo o tem, da univerze in visoke šole nimajo več rezerv, kajti po informacijah, ki smo jih dobili s strani rektorja univerze, s sredstvi, ki jih sedaj dobivajo, komaj pokrivajo osebne dohodke. Zgodi se lahko, da bomo deležni odliva univerzitetnih profesorjev, da bodo odhajali najboljši študentje in takrat ne vem, kako bomo lahko govorili o nadaljnjem razvoju in o naših strokovnjakih, ki bi naj pognali gospodarstvo. Zato predlagam, da ta amandma sprejmete.
Mag. Potrata, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. K temu programu in podprogramu sta vložena dva amandmaja. Eden govori o 32 milijonih, drugi govori o 8 milijonih. Če upoštevamo dopis vsem vodjem poslanskih skupin, ki so ga podpisali štirje rektorji slovenskih univerz, potem vas ta opozarja, da so za leto 2012 univerze prikrajšane za 50 milijonov evrov, 20 za izpeljavo nadaljevanja bolonjskega študija in za manjkajočih 31, ki jih že permanentno pogrešajo po financiranju z uredbo o financiranju visokega šolstva in že leta opozarjajo na to, da z uredbo ne dobivajo dovolj sredstev. To pomeni, da gre za 50 milijonov manj sredstev, in kolikor toliko kakovostna izvedba ali dokončanje študijskega leta v tem delu leta 2012 bi rešila problem z 32 milijoni, ki jih predlagamo v amandmaju. Ne moremo razumeti, kaj se bo dalo rešiti s predlaganimi 8 milijoni, ki jih predlaga koalicijski amandma. Marsikaj je mogoče slišati, od tega, da so znotraj univerze rezerve, ampak dejstvo je, da visoko šolstvo ni dobivalo ustrezne materialne podpore za izpeljavo investicij in za potrebno posodobitev, ki jo terja opremljenost univerz za izvajanje kakovostnega študija. Posebej poudarjam, gre za to, ali nameravamo izpolnjevati tisto, kar smo si zastavili z nacionalnim programom visokega šolstva, kjer obljubljamo brezplačen študij, kjer si zastavljamo tudi cilje, kolikšen del populacije naj bo zajet v visokošolsko terciarno izobraževanje . Gre pa seveda tudi za zavezo ki bi jo morali izpolniti do bodočih študentov, ki so se vpisali na programe, za katere ne bo sredstev, da bi bili tudi začeti v študijem letu 2012–2013. Gre torej za zelo odgovorno odločitev in predlagam, da podprete ta prvi amandma, ki vendarle zagotavlja ustreznejši znesek za visoko šolstvo. Hvala.
Hvala. Odločali bomo o amandmaju pod točko ena pri uporabniku Ministrstva za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Visokošolsko izobraževanje. Predlagateljici sta Poslanska skupina Pozitivna Slovenija in Poslanska skupina Socialnih demokratov. Identični amandma pa je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija vložila tudi samostojno, torej kot edini predlagatelj amandmaja. Prehajamo na glasovanje o temu amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 31, proti 46. [[Za je glasovalo 31.]] [[proti 46.]] Amandma ni sprejet. Sedaj bomo odločali o amandmaju pod številko dve pri istem uporabniku, istem podprogramu, torej Ministrstva za izobraževanje, znanost, kulturo in šport podprogram – Visokošolsko izobraževanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 6. [[Za je glasovalo 51.]] [[proti 6.]] Amandma je sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulture in šport, podprogram – Raziskovalni programi in projekti. Amandma pod točko ena, predlagateljici sta Poslanska skupina Pozitivne Slovenije in Poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev. Za je glasovalo 31, proti 48. [[Za je glasovalo 31.]] [[proti 48.]] Amandma ni sprejet. Sedaj pa še amandma pod točko dva. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulture in šport, podprogram – Raziskovalni programi in projekti. Tukaj pa so predlagateljice poslanske skupine koalicije. Amandma je bil vložen 7. 5. in spremenjen 10. 5. 2012. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Človeški viri v podporo znanosti visokega šolstva in tehnološkega razvoja. Predlagateljici sta Poslanska skupina Pozitivna Slovenija in Poslanska skupina Socialnih demokratov. To je amandma pod zaporedno številko 1. Mag. Majda Potrata, obrazložitev glasu.
Hvala. Tudi k temu podprogramu sta vložena dva amandmaja. Kot je do sedaj kazalo, ima drugi več možnosti za sprejetje, čeprav je znesek, ki ga predvideva bistveno nižji. Zahtevamo, da dobimo bolj konkurenčno zdravstvo, ampak bolj konkurenčnega gospodarstva brez raziskav in razvoja, brez vlaganja v tiste, ki največ zmorejo, ta cilj ali ta želja ne bo uresničena. Treba je gledati razvojno strategijo. Ker je bilo marsikaj mogoče v teh dneh slišati v zvezi z raziskovalci, s kakovostjo slovenske znanosti, s potratnostjo slovenske znanost, z nedelavnostjo tako visokošolskih učiteljev kot tudi raziskovalcev, bi vam rada iz analize izobraževanja, raziskovanja in razvoja inovacij podjetništva in industrije v Sloveniji prebrala ta primerjalni podatek. O kakovosti raziskav v visokem šolstvu in o dosežkih raziskovalnih inštitucij je mogoče prebrati, da so objave, ki so bile merilo raziskav, 306. mesto Univerza v Ljubljani, 8. v Evropi, 746. mesto Slovenska akademija znanosti in umetnosti, 970. in 41. v Evropi Univerza v Mariboru. Znanstveno raziskovalni center SAZU, za katerega nekateri terjajo celo potrdilo o obstoju, 128. mesto oziroma 54., ampak to je za raziskovalno odličnost. Slovenski raziskovalci so torej dobri, dajmo investirati v človeške vire. Hvala.
Glasujemo o amandmaju. Jožef Kavtičnik, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Vedno smo ponosni, ko naši raziskovalci, znanstveniki dobijo priznanje. In teh ni malo. Ne samo v Evropi, ampak v svetu, so priznani, iskani in so potrebni. To je valilnica za mlade raziskovalce, za znanstvenike, ki jih potem potrebuje gospodarstvo. Prej sva se z gospodom Horvatom pogovarjala in je dejal, da se strinja, da je treba tudi s strani gospodarstva narediti več, da bi ti znanstveniki bili bolj prepoznavni. Ampak najprej moramo znanstveniki in raziskovalce imeti, potem pa jih bodo gospodarstvo in vsi tisti subjekti, ki potrebujejo pamet za razvoj, poklicali. Jaz se bojim, da bodo te naše mlade talentirane raziskovalce, znanstvenike poklicali in preklicali v druge države drugi subjekti, druge gospodarske družbe in da bomo mi lahko deležni tistega, kar bomo pridelali sami s svojimi rokami. Tega se bojim. Torej, treba je izkoristiti našo pamet, naše znanje in zato je treba nekaj vložiti. Nikoli ni dovolj sredstev, ampak to so minimalna sredstva, ki jih te ustanove potrebujejo, zato predlagam, da ta amandma sprejmemo.
Odločali bomo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Človeški viri v podporo znanosti, visokega šolstva in tehnološkega razvoja. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 47. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 47.]] Amandma ni sprejet. Amandma pod zaporedno številko 2 pri istem uporabniku, istem podprogramu. Predlagateljice so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Raziskovalna infrastruktura. Pod zaporedno številko 1 je amandma Poslanske skupine Pozitivne Slovenije in Poslanske skupine Socialnih demokratov. Mag. Majda Potrata, obrazložitev glasu.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Nekaj časa se že trudim dokazati, da je rez v visoko šolstvo in znanost s 110 milijoni umankanja sredstev lahko za razvoj slovenskega visokega šolstva in raziskovanja usoden. Rez bo imel posledice za študijsko pot marsikoga v tej državi. Ampak za tem rezom se skriva demontaža slovenskega javnega visokega šolstva. In to je tisto, na kar je treba opozoriti in kar je treba imeti pred očmi. To, kar se s tem rebalansom in s tem zakonom o uravnoteženju javnih financ dogaja, je obračun s slovensko intelektualno prihodnostjo. Žal mi je, da ste to storili, ampak imate večino in s tem tudi odgovornost za te poteze, ki jih delate. Da boste svojo visokošolsko mrežo na zasebni osnovi razvijali, je popolnoma jasno, pa če to sedaj govorite ali pa ne. Hvala.
Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 46. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 46.]] Amandma ni sprejet. Še amandma po zaporedno številko 2. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, šolstvo in kulturo, podprogram – Raziskovalna infrastrukturna oprema. Predlagateljice so poslanske skupine. Amandma vložen 7. 5., spremenjen 10. 5. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Podpora tehnološkim razvojnim projektom. Predlagateljice so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Predšolska vzgoja. Amandma pod zaporedno številko 1, katerega predlagateljice so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Še amandma pod zaporedno številko 2, predlagateljica je Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Obrazložitev glasu gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Saj je podoben amandma, ki ste ga potem koalicijski partnerji vložili, vendar vseeno bi rad dejal, da gre tu za prepoznavnost, da je treba za drugega otroka, ki se vključuje v vrtec, zagotoviti sredstva, da bi starše razbremenili plačila vrtčevskega dodatka. Tukaj gre za sredstva 3 milijone 750, vi ste pripoznali 3 milijone 500 tisoč. Mislim, da bi s tem, da daste glas temu amandmaju, ne naredili nič kaj narobe.
Glasovali bomo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 48. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 48.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Osnovno šolstvo. Amandma pod zaporedno številko 1, predlagatelji so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Še amandma pod zaporedno številko 2, isti podprogram pri istem uporabniku, predlagatelj Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Gospod Kavtičnik, obrazložitev.
Hvala lepa, predsednik. Tukaj pa je zadeva malo bolj resna, kajti gre za sredstva, ki bi jih morali nameniti za otroke, ki imajo odločbe. Vlada je prepoznala, da je treba pomagati otrokom, ki imajo odločbe in so deležni dodatne strokovne pomoči. Vendar nisem ugotovil, na kakšen način bodo zagotovili sredstva. S tem amandmajem bi zagotovili vsem tistim otrokom, ki imajo v razvoju priznano ali dokazano neko trenutno slabost, ki pa se da v začetni fazi odraščanja odpraviti, če so deležni ustrezne strokovne pomoči. Ti otroci imajo lahko primanjkljaj samo na določenem področju, drugje pa normalno funkcionirajo, in če jim v pravem času na pravi način pomagamo, se lahko normalno vključijo v delo v kasnejšem obdobju in normalno dokončajo tako srednjo šolo kot tudi vse študijske programe. Tukaj je treba imeti dovolj posluha, dovolj razumevanja, da se otrokom, ki smo jih normalno in zelo uspešno integrirali v osnovnošolske programe, pomaga, da dokončajo obvezno izobraževanje in se tudi normalno vključujejo v nadaljnje življenje. Zato je ta amandma smiselno podpreti.
Glasovali bomo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Osnovno šolstvo. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 47. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 47.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, podprogram – Programi v kulturi in mediji. Tukaj imamo štiri vložene amandmaje. Najprej je amandma pod zaporedno številko 1, predlagatelj so poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma pod zaporedno številko dve, isti program, isti uporabnik. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 26, proti 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Amandma pod zaporedno številko tri, isti uporabnik, isti podprogram. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 29, proti 49. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Še amandma pod zaporedno številko štiri, isti uporabnik, isti podprogram, isti predlagatelj. Gospod Jožef Kavtičnik, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Saj ne morem verjeti, da s kulturo kar tako z levo roko pometemo. Že v uvodu sem velikokrat dejal in smo tudi že slišali, da je kultura tista, ki nas je nekako v tej multikulturni družbi, evropski družbi, obdržala. Da je kultura tista, ki nam je dala identiteto. In če ne bomo kulturi vrnili vsaj toliko, kot ji lahko damo, tudi ob varčevalnih ukrepih, potem se lahko zgodi, da bodo ti najpomembnejši in tisti prepoznavni kulturniki odšli. Res je, da je kultura bila tudi takrat, ko nismo imeli kulturnega ministrstva, vendar ne želim si, da bi prišli v tiste čase in v tista obdobja in spravili Slovence v takšne težke čase in trpljenje, da bi lahko ustvarjali kulturo in obdržali kulturo takrat, kadar ne bi imeli kaj za jesti oziroma kadar se ne bi imeli s čim istovetiti. Zato vas prosim, da podprete vsaj kakšen amandma, ki bi kulturi dal možnost za preživetje.
Gospod Franc Pukšič, obrazložitev glasu.
Glede na to, da bo amandma padel, pa ne zaradi tega, ker ne bi želeli kulture, ampak tudi zaradi tega, ker se jemlje na postavki Slovenci v zamejstvu in po svetu, ker radi govorimo, da jih imamo približno 500 tisoč. Zunaj živijo po vseh kontinentih in če kdo, potem ti še kako vedo in kako so ohranili. Moj prijatelj Kavtičnik jih je obiskal po celem svetu, skupaj z menoj, in videl, kaj vse so naredili brez denarja. Jožef, na teh postavkah smo tako mačehovski bili vedno v tej državi, žal, da bi pa še tukaj jemali, je nekorektno. Seveda amandmaja ne bom podprl.
Glasovali bomo torej o amandmaju pod zaporedno številko štiri. Prekinil sem glasovanje, ne vem, zaradi koga. [[oglašanje iz dvorane]] Prej ste obrazložili v imenu poslanske skupine, zdaj hočete pa replicirati? To pa ne pride v poštev. Obljubite? Dobro. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospod Kavtičnik in potem gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala lepa, predsednik. V temu času bi me že lahko spoznali, da tisto, kar rečem, tudi naredim. Poglejte, če ne bomo imeli kulture v matični domovini, potem je tudi v zamejstvu ne bodo mogli tako uspešno razvijati. Če ne bomo tukaj ohranjali jezika in kulture, potem bodo težave imeli tudi zamejski Slovenci. Zato je prav, da se amandma podpre, ne glede na to, kje se vzame, kajti nekje je treba pač vzeti. In kadar varčujemo, moramo varčevati vsi.
Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Glede na vzdušje in odziv koalicijskih kolegic in kolegov ugotavljam, da nima smisla obrazložiti [[...]]
Gospod Gašpar Gašpar Mišič, pravkar ste uvedli novo parlamentarno prakso. Nekako smo navajeni, da vstanemo, kadar smo pri besedi. Mislim, da lahko glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za 25, proti 49. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Okrožno sodišče v Kopru, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Predlagatelj je poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Gospa Maša Kociper, obrazložitev glasu, izvolite.
Spoštovani! Naša poslanska skupina bo podprla ta amandma in naslednjih deset amandmajev. Zakaj, sem podrobno obrazložila že na matičnem odboru, kjer sem bila izredno vesela, da so se odločili ta amandma podpreti tudi poslanci koalicije. Amandma omogoča nadaljevanje desetletnega v tujini in doma zelo uspešnega programa sodišču pridruženih mediacij. Mediacija pomeni sporazumno, hitrejše in za državo in državljane znatno cenejše reševanje sporov. Za mediacijo se na sodišču odločijo stranke kar v tretjini primerov. Mediacija se uspešno zaključi v 60 %, v družinskih zadevah pa v 72 %. Te družinske mediacije so tudi edina vrsta mediacij, ki je v celoti plačana iz proračuna države. Povprečna mediacija se zaključi na dveh dvournih srečanjih. Ti dve srečanji morata biti izvedeni v roku treh mesecev in povprečni strošek mediacije je 87 evrov, povprečna ura mediatorja pa 34 evrov. Delo mediatorja, čisto delo, je tudi več kot pol cenejše od dela sodnika, odpadejo pa tudi pritožbe, ponovno odločanje in pa izvršbe v teh zadevah. Dopis predsednika Vrhovnega sodišča, ki je prišel danes, razumem zlasti kot njegov poziv, da se sodiščem dodelijo dodatna sredstva. Predsednik Vrhovnega sodišča je izrecno poudaril, da podpira mediacije, vendar da želi, da se sodiščem dodelijo tudi dodatna sredstva za druge programe. Že minister je opozoril, da bodo kljub vašemu amandmaju predsedniki imeli priložnost, da ta sredstva prerazporedijo po svoje, čeprav bi ta amandma podprli. Te možnosti z amandmajem nismo vzeli, smo pa podali pomembno sporočilo, da politika podpira mirno reševanje sporov in podpira nadaljevanje teh programov, ki pomenijo novo kulturo pri reševanju sporov. Zato apeliram, da podprete te amandmaje. S tem ne zavežete roke sodnikom, predsednikom sodišč. Njihove roke so pri prerazporejanjih povsem proste, daste pa pomembno politično sporočilo. Hvala lepa.
Hvala. Glasovali bomo o amandmaju pri uporabniku Okrožno sodišče v Kopru, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Obrazložitev glasu gospa Kos.
Hvala za besedo, predsedujoči. Tudi jaz bi se pridružila kolegici Maši. Mediacija dejansko prispeva k reševanju spora, saj vemo, da so procesi na sodišču dolgotrajni. V tem času se zgodi marsikaj, ljudje izgubijo neko voljo oziroma zaupanje v pravno državo, saj ti spori so maratonski. Mislim, da mediacijo, ko se je sedaj uzakonila, kolegica je povedala, da ti dve mediaciji sta finančno zelo ugodni, zato tudi apeliram na svoje kolege na levi strani, pomagajte ljudem, da lahko potem v nadaljevanju mirno živijo normalno življenje. Kajti sodni postopki so, moram reči, tako dolgotrajni in tako mučni in kdorkoli se pač zaplete v te zadeve, ima izkušnjo oziroma pečat za vse življenje in tudi dejansko izgubi zaupanje v sodni sistem. Hvala lepa.
Glasujemo o amandmaju. Navzočih 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 43. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 43.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Okrožno sodišče v Kranju, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Glasujemo. Navzočih 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 43. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 43.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Okrožno sodišče v Ljubljani, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Gospa Maša Kociper, obrazložitev glasu, izvolite.
Samo še to, potem vas pa neham dolgočasiti. Pri tem konkretnem sodišču, ki je tudi najuspešnejše v državi in na tem področju, pomeni odvzem sredstev, če ne bo tega amandmaja, to, da ne bodo mogli plačati mediatorjev niti za delo, ki so ga v tem letu že storili na mediacijah. Prosim, naj gre nekdo enkrat poslušat neko mediacijo, kako se en mediator muči, posluša, trudi in želi pomagati ljudem pri mirnem reševanju sporov. Niti tega plačila ne bodo dobili, kajti že sedaj je zmanjkalo sredstev za poplačilo, če ne bo sprejet ta amandma. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu, gospod Matevž Frangež, izvolite.
Morda bi bilo bolje, če bi to naredil pri naslednjem, ko govorimo o Okrožnem sodišču v Mariboru, pa vendarle. Jaz moram reči, da me preseneča ravnanje koalicije. Res sem bil vesel geste, ki jo je koalicija pokazala na Odboru za finance, to je bilo v četrtek zgodaj zjutraj oziroma nekje ponoči, ko je koalicija res na veliko presenečenje vseh pri teh amandmajih vendarle pokazala, da ima nekaj posluha za predloge opozicije. Zato to ravnanje pozicijskih poslanskih skupin koalicije močno, močno obžalujem, še posebej zato, ker so ti programi pomemben način za doseganje višje pravne varnosti med ljudmi, da se s strokovno pomočjo sporniki pravzaprav usedejo in najdejo z medsebojnim popuščanjem in izgrajevanjem razumevanja med njimi rešitve. Rešitve, ki so nesporne, nad katerimi se kasneje ne morejo pritoževati in predvsem, ki stanejo državo bistveno, bistveno manj denarja kot potencialni sodni spor. Vaše ravnanje je zato nerazumno tudi s tega zornega kota, ker se sredstva, ki jih želijo predlagatelji nameniti na te postavke, pravzaprav črpajo iz sredstev znotraj istih programov, torej iz programov slovenskih sodišč. Jaz bom amandma podprl.
Kar nekaj želje je po razpravi o tem amandmaju za 20 tisoč evrov. Odprl bom prijavo za obrazložitev glasu. Gospa Saša Kos, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Tu smo pri financah, kot so moji predhodniki omenili, je to dejansko poceni zadeva oziroma tudi stimulativna za ljudi, ki so v takšnih ali drugačnih težavah. Poglejte, koliko stane nek sodni postopek ali pa mediacija. Če to primerjamo med seboj, dejansko vidimo, da pomagamo tudi tem ljudem, ki nimajo ne vem kako visokih dohodkov, torej jim pomagamo tudi s tem, ko že govorimo o človečnosti in tako naprej. To je zelo lepa gesta, da pomagamo ljudem, ki nimajo denarja za te drage sodne procese. Vi veste, kakšne so odvetniške tarife, da ne govorim, kako potem na račun nevednosti ljudi odvetniki to izkoriščajo in onemogočajo ljudem, da bi lahko prišli do neke pravične razsodbe. Hvala lepa.
Gospa Marija Plevčak.
Moram povedati, da sem zelo razočarana, ker smo na odboru soglasno potrdili te predloge, tudi pozicija, se pravi tudi vladne stranke. In me zelo čudi, da za teh nekaj deset tisoč evrov zdaj tu izgubljamo, prvič, čas, drugič razumevanje do teh postopkov in se mi zdi, da s tem ne bomo čisto ničesar prihranili, marsikomu bomo pa pomagali pri rešitvi problemov. Morate vedeti, da so zadeve na sodišču zelo, zelo drage, da si jih vsak ne more privoščiti in je prisiljen iskati alternative, to pa je alternativa pri reševanju zadev. Povem vam, da bom glasovala za sprejetje teh amandmajev.
Mag. Alenka Bratušek.
Spoštovani! Verjamem, da kolegi v koaliciji težko poslušajo to, da morajo zdaj glasovati proti varčevalnim ukrepom. Če ste dobro poslušali, je to, kar bi izglasovali s tem, absolutno varčevalni proces in morali bi predlagati spremembo amandmaja in dodati še kakšen evro k temu, ker bi lahko na drugi strani pri sodiščih privarčevali. Tako tega res ne razumem. Zavedamo se, da ste sodišča – tako nam je bilo rečeno – linearno porezali, tako kot vse ostalo, in da problemi so. Poleg tega upam, gospod minister, da ste slišali, da bodo nekateri računi ostali neplačani. Upam, da veste, da je to v nasprotju z zakonom o izvrševanju proračuna, kjer je plačilni rok 30 dni, in bo tako ali tako ta denar treba zagotoviti. Tako bi bilo mogoče kolegom v koaliciji bistveno lažje, da bi te amandmaje danes – govorimo pa o minimalnih zneskih, konkretno o 20 tisoč evrih. Zato bi tudi jaz apelirala na vas, da ta amandma podprete.
Mag. Borut Ambrožič.
Hvala za besedo, predsedujoči. Pozdravljeni vsi zbrani! Tudi sam bi želel povedati, da me čudi nerazumevanje tako kočljivega področja, s katerim sem se tudi sam srečeval v vlogi zastopnika pacientovih pravic, ki se delno navezuje na postopke mediacije, ki res predstavlja mirno reševanje spora med dvema sporazumnima strankama, ki želita na ta način razrešiti konfliktno situacijo, ki že po zakonu o mediaciji, konkretno v gospodarskih sporih, omejuje spor na 30 dni, za razliko od sodnih postopkov, ki so večletni, več desetletni celo v nekaterih primerih. Zato tudi sam apeliram, ob vedenju, da se vsaka odločitev v Državnem zboru, ki jo sprejemamo, na koncu dotakne posameznika, ki od nas pričakuje neko rešitev, da amandma podprete. Hvala lepa.
Gospa Renata Brunskole.
Ta amandma kot tudi prejšnjega v zvezi z mediacijo bom podprla. Alternativno reševanje sporov smo tudi občine, lokalne skupnosti pred nekaj leti v veliki večini med prvimi podprle. Pri rebalansu je danes veliko govora, kako želimo pomagati tistim, ki najtežje živijo. Če je ta želja res tako iskrena, tudi koalicije in Vlade, potem pri teh amandmajih ne bo dvoma. Zagotovo bom to podprla in želim si, da bi se, tako kot je kolegica povedala, tudi koalicija premislila.
In še gospod Jani Möderndorfer.
Glasoval bom proti. Glasoval bom proti zaradi tega, kar so vsi moji kolegi že povedali, zato ne bom tega ponavljal. Je pa dejstvo nekaj drugega, da sem žalosten [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Nekaj drugega me je razočaralo. Razočaralo me je to, da ob dveh, treh zjutraj, ko je Odbor za finance o tem odločal, so pravzaprav tisti, ki odločajo, spali in niso mogli odločati. Niso mogli vplivati, zato je prišlo do tega visokega konsenza, da so bili vsi "za", ker so razumeli v bistvu podlago vsega tega. Danes odločamo popoldne, seveda je že v naprej jasno, da tisti, ki odločajo, spremljajo zadevo, in več kot jasno je, upam, da bo tiste, ki v resnici res odločajo, in to smo mi vsi danes tukaj, srečal razum in bodo ta amandma podprli in omogočili bistveno večji prihranek. Lepo prosim, če seveda razumete, razen, če ne bo spet obveljala ta roka gospoda Tanka, ki jo dvigne in reče, da so proti. Hvala lepa.
Gospa Romana Tomc. Odprl bom prijavo. Vi boste na vrsti prvi, se ni treba prijavljati, za ostale pa odpiram prijavo. Lahko začnete, izvolite.
Malo nenavadna situacija. Amandmaja ne bom podprla. Ne glede na to, da sem bila na odboru ena izmed tistih, ki je ta amandma podprla. Nič nismo bili zaspani in nič nismo spali, z zelo trezno glavo smo razmišljali in še danes podpiram mediacijo in podpiram ta način reševanja sporov, vendar pa bi rada vsem tukaj prisotnim povedala, da mi denarja s to prerazporeditvijo niti ne jemljemo niti ne dajemo. Mi vse delamo v okviru istega sodišča, prerazporejamo z ene postavke na drugo postavko, kar, če smo pošteni, bi lahko naredili predstojniki ali odgovorni na sodiščih, če bi znali to storiti. Jaz mislim, da ni nobenega razloga oziroma nobene škode za alternativno reševanje sporov za mediacijo in za karkoli, če tega amandmaja ne podpremo, zato ga jaz danes ne bom podprla, ker to lahko uredijo na sodiščih sami.
Gospod Rihard Braniselj.
Spoštovani, tudi sam amandmaja ne bom podprl. Najprej, kar me v zadevi zmoti, je to, da kolegica Kociper predlaga te amandmaje zaradi svojega lastnega vrtička. Druga stvar, ki je pa bolj pomembna, je pa ta, da verjetno v tej dvorani niste seznanjeni z vsemi dimenzijami, ki jih prinaša mediacija. Mediacija pomeni ekstra stroške za stranke in če ugotovimo, da mediacija približno v 40 primerih ni uspešna, se te stranke z dodatnimi stroški še vedno vrnejo na sodišče. Stranke po navadi pridejo pred mediatorje z odvetnikom, in to so ti stroški, o katerih vam jaz govorim. Mediacija ni brezplačna. Brezplačne so prve tri ure, vsaka naslednja ura se plača, kar se tiče stroškov mediatorjev. Kar se pa tiče odvetniških stroškov pa to vzemite v obzir. Stroški za stranko nastajajo. Še nekaj. Mi s tem pravzaprav razvrednotimo institut sodišča. Sodišča imamo zato, da sodijo in ne zato, da napotujejo stranke na sodišče. Še nekaj. Mi imamo tudi na prvem naroku glavne obravnave posebni poravnalni narok, ki je namenjen ravno temu – poravnavanju. Zato bom z lahkim srcem tukaj proti in se navezujem na kolegico Tomc, ki je tudi pojasnila, kako je s temi prerazporeditvami znotraj sodišč. Nič ne jemljemo sodiščem, ostaja [[...]] [[izklop mikrofona]]
Gospod Frangež, proceduralno.
Spoštovani, gospod predsednik. Jaz vas pozivam, da izrazite jasno pričakovanje od poslanca Branislja, ki po naključju pripada vaši stranki, da se opraviči gospe Kociper. Jaz sem trdno prepričan, da je gospa Kociprova te amandmaje predlagala zato, ker iskreno verjame v alternativno reševanje sporov kot nesporno uspešen način za sporazumevanje med ljudmi, ki so v sporu. Statistika primerov jasno kaže, da tovrstni primeri dajo rezultate. Če pa dovolite, če že kdo komu očita zasebne interese v tej zgodbi, pa je zelo zanimivo, da se je gospod Braniselj jasno postavil na stran proti sprejemanju teh amandmajem. Komu je v interesu, da mediacija ne funkcionira? Odvetnikom.
Replik ni, razprave ni. Bi pa rekel naslednje. Pri obeh, torej pri obrazložitvi glasu gospoda Branislja in pri vašem tako imenovanem proceduralnem predlogu, gospod Frangež, je bilo izraženo isto, nekomu se podtika, da nekaj predlaga ali odloča zaradi lastnih interesov. Mislim, da je prav, da ne razpravljamo na takšen način in da ne predpostavljamo zlih namenov pri vsaki potezi vsakega našega kolega. To ni v redu. Gospod Tanko, obrazložitev glasu.
Hvala lepa za besedo. Jaz ne tega ne ostalih amandmajev, o katerih nismo odločali, ne bom podprl, in to zato, ker celo sam predlagatelj pravi, da to, kar je predmet amandmajev, lahko opravi predsednik sodišča. To se pravi, da ima pooblastilo, da prerazporeja stroške ali pa postavke znotraj sodišča. Torej delamo nekaj, za kar ni potrebe. Delamo zato, ker je nekomu v Državnem zboru všeč, da to naredimo, ne pa zaradi vsebine ali pa zaradi tega, ker bi s tem dali kakšno dodano vrednost na sodišču. Nič ne damo s tem. Če ima predsednik sodišča težave, da ne more denarja zagotoviti za mediacijo, pač z neke druge postavke to prerazporedil, isto kar vi predlagate. In pustimo sodiščem, da v okviru izvrševanja svojega načrta, svojega proračuna to delajo sama. Ne vem, zakaj bi zdaj mi to počeli namesto njih, če se njihovo poslovno leto še ni zaključilo. Predlagam tudi vsem ostalim, da takrat, ko razpravljamo o amandmajih in odločamo o amandmajih, da storimo to tam, kjer je to potrebno. Da pa delamo nekaj samo zato, da delamo, pa tega ne počnimo, ker je to stran vržen in čas in denar. Kot rečeno, jaz tega amandmaja ne bom podprl.
Hvala. Replike ni. Glasujemo o amandmaju. Ali ste prej obrazlagali v imenu poslanske skupine? Obrazložitev glasu v svojem imenu najprej gospa Maša Kociper in potem gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Meni je res hudo, da se je to tako zakuhalo. Če sem mislila, da pri kakšni stvari ni mogoče najti slabega, je pa to pri mediaciji. Ampak vidim, da je čisto pri vsaki stvari možno najti kaj slabega, če to hočeš. Zagotavljam vam, da nimam nobenih interesov in jih tudi ne morem imeti. Moj interes je, da bi ta zadeva živela dalje in delala dobro še naprej. Ne bom vam govorila o stvareh, ko smo v eni mediaciji rešili 30 let trajajoče spore med brati, ki so imeli po 60 odprtih postopkov na sodiščih, raznoraznih postopkov: premoženjskih, posestnih, ustavne spore. Vse to se reši z eno mediacijo. Sodišča delajo leta in leta na teh zadevah. In ko govorijo odvetniki o tem, da naj se mediacija ukine, jih lahko razumem. Razumem tudi nekatere sodnike, ki se ne strinjajo z mediacijami, kajti to je neke vrste konkurenca sodniškemu odločanju, neke druge vrste oblika reševanja sporov. In prosim lepo, ne delajmo političnega cirkusa iz nečesa, kar je namen, da naredimo nekaj dobrega. Stranke lahko pridejo na mediacijo brez odvetnikov, stranke ne potrebujejo odvetnika, stranke se popolnoma prostovoljno odločijo za mediacijo, nihče jih v to ne sili in mediacija se konča običajno znotraj brezplačnega fonda ur. In lepo prosim, odločite za teh 20 tisoč evrov, če mislite, da je to nekaj, kar lahko kot politiki podprete, daste eno pozitivno sporočilo, sicer pa pač zavrnite in res prosim kolege, če se odpovejo obrazložitvam glasu, da s tem zaključimo. Hvala lepa.
V okviru obrazložitve glasu smo imeli živahno razpravo o eni štiristotisočinki državnega proračuna, ki se prenaša iz ene na drugo postavko istega proračunskega uporabnika. Najbrž ne želi še kdo obrazložiti svoj glas. Gospod Gašpar Gašpar Mišič, izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Mediacija kot alternativa reševanju sodnih sporov ima za rezultat samo, da se zmanjšajo dolžine sodnih sporov. Rezultat tega ukrepa, če seveda tega amandmaja ne podprete, je da se bodo čakalne dobe na sodiščih samo še podaljšale. Mediacija je prava pot za zmanjševanje stroškov. Tukaj so edini, ki ne bodo malo več zaslužili zaradi dolgotrajnih sodnih postopkov, lahko samo odvetniki. In res vas gospa Tomc ne razumem, ali situacije ne poznate ali pa ste takrat, ko se glasovali "za" na Odboru za finance, bili v drugem stanju. Gospod Braniselj pa tudi enako. Mislim, da je to eno veliko sprenevedanja. Hvala lepa.
Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 76 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 32, proti 43. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 43.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Okrožno sodišče v Mariboru, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Predlagatelj je Poslanska skupina pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Okrožno sodišče v Murski Soboti, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 31, proti 43. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 43.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma, Uporabnik Okrožno sodišče v Novi Gorici, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Predlagatelj je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Obrazložitev glasu, gospod Braniselj.
Da ne bi bil narobe razumljen. Nisem za ukinitev mediacije, to iz tega ni izhajalo. Odvetnikom je interes mediacija, ker res je, dodatno zaslužijo. In tretjič, pustimo predsednikom sodišč možnost razporejanja. Sodiščem nič ne jemljemo, vendar pa naj predsedniki sodišč razporejajo znotraj svojih postavk. Hvala lepa.
Glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Okrožno sodišče v Novem mestu, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Okrožno sodišče v Krškem, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Okrožno sodišče na Ptuju, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Amandma ni sprejet. Naslednji amandma. Uporabnik Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu, podprogram – Alternativno reševanje pravosodnih sporov. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Amandma ni sprejet. In še zadnji amandma. Uporabnik Okrajno sodišče v Ljubljani, podporam – Alternativno reševanje sodnih sporov. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 44. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 44.]] Amandma ni sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga rebalansa proračuna v celoti. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Individualno. Gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Glasoval bom proti temu delu proračuna iz enostavnega razloga, ker so proračuni praktično že od leta 2007 nepregledni. Poslanci dobimo državni proračun samo do podprogramov, med tem ko so postavke in konti skriti in jih vidijo v bistvu lahko samo uradniki v kabinetih posameznih ministrstev. Tako niso vidne investicije v tem državnem proračunu. Tudi v načrtu razvojnih programov niso vidne postavke, katere investicije se bodo izvajale, katere ne. Recimo, nisem mogel ugotoviti, čeprav sem imel nekatere neuradne informacije, ali so v tem državnem proračunu zagotovljena sredstva iz naslova zakona o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi. Se pravi, ali je zakon o kulturnem tolarju vključen v tem državnem proračunu ali ne. Kot rečeno, ne bom glasoval za ta rebalans. Moram reči, da me je danes razveselila zgolj ena vest, in sicer vest iz veleposlaništva Republike Slovenije v Parizu, da je prišlo pozitivno poročilo ICOMUS za vpis Idrije in Almadena na seznam svetovne dediščine pri Unescu. Vse drugo pa me več ali manj žalosti. Hvala.
Hvala. Prehajamo na odločanje o posebne delu predloga rebalansa proračuna v celoti. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 31. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je posebni del predloga rebalansa proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 26. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Tako smo končali odločanje o posameznih delih predloga rebalansa proračuna. Sprašujem ministra za finance dr. Šušteršiča, ali je rebalans proračuna usklajen med prejemki in izdatki.
Treba je pripraviti uskladitveni amandma na rebalans, glede na to, da je nekaj amandmajev bilo sprejetih. Mislim, da lahko pripravimo v pol ure, če to ne zahteva toliko dela.
Dobro. Na podlagi mnenja Vlade ugotavljam, da predlog rebalansa proračuna ni usklajen. Treba je pripraviti uskladitveni amandma. Ta uskladitveni amandma bo pripravila Vlada, nato se bo do njega opredelil tudi Odbor za finance in monetarno politiko. Seja odbora bo ob 19.20 v velikem salonu. Nadaljevanje naše seje pa bo ob 20. uri. Sejo na tej točki prekinjam. Proceduralno, gospod Veber.
Predsednik, vendarle bi mogoče tukaj veljalo razmisliti o proceduralnem predlogu. Ker imamo v ponedeljek novo sejo, da to sejo poskušate na tej točki prekiniti in nadaljujemo potem razpravo na redni seji v ponedeljek. Mislim, da se nič kaj posebnega ne bo zgodilo, in predlagam, da proučite ta proceduralni predlog.
Hvala. Glede na to, da smo že toliko dela opravili ta teden in je bilo vse tako intenzivno, predlagam, da vendarle danes ta proračunski paket zapeljemo do konca in, kot rečeno, nadaljujemo ob 20. uri. Hvala pa vseeno za predlog.
Mislim, da ste vsi dobili na klopi dodatno poročilo matičnega delovnega telesa in predlog uskladitvenega amandmaja. Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora in prekinjeno 2. točko dnevnega reda, z obravnavo in glasovanjem o uskladitvenem amandmaju Vlade k Predlogu rebalansa državnega proračuna Republike Slovenije za leto 2012. Želi besedo predstavnik Vlade, minister za finance? Izvolite.
Dober večer. Pripravili smo uskladitveni amandma ki splošni del proračuna usklajuje z amandmaji, ki so bili sprejeti ob obravnavi posebnega dela proračuna. To in nič več, kajti to je uskladitveni amandma v povezavi z zakonom za izvrševanje proračuna, ki omogoča določanje nujne prerazporeditve med letom tam, kjer se bo izkazalo, da so kakšne pravice porabe planirane morda v nekoliko prenizki višini ali pa kje tudi v previsoki, se s prerazporeditvami lahko zagotovi normalno izvrševanje proračuna in izpolnjevanje zakonodaje, vključno s spremembami, ki so bile vključene v zakon o uravnoteženju javnih financ. Uskladitveni amandma je pripravljen tako, da primanjkljaj državnega proračuna tudi sedaj še vedno ostaja na enaki ravni milijarde evrov oziroma odhodki na ravni devet milijard evrov, primanjkljaj v višini 3 % bruto domačega proizvoda. To je seveda zgolj državni proračun, izračunan po metodi plačil oziroma denarnih tokov. Kot veste, se za prikazovanje proračuna oziroma javnofinančnih statistik v okviru Evropske unije uporablja drugačna knjigovodska metoda, ki temelji na načelu prevzetih obveznosti in tudi na definiciji sektorja države, kot je v Evropi uveljavljena. Naša ocena, je da bo po tej metodologiji primanjkljaj sektorja države letos nekje med 3,5 do 4 %, to temelji na izkušnjah preteklih let, kar pomeni, da je ta naš proračun oziroma da je ocena, ki jo je danes podala Evropska komisija, ki govori o 4,3 % primanjkljaju za letos celotnega sektorja države, zelo blizu temu, kar smo tudi sami napovedali. Evropska komisija je v svojih ocenah že upoštevala tiste ukrepe, ki so bili takrat znani, ko so to oceno pripravili sredi preteklega mesec. Kar je pomembno, da vemo, je tudi, da ocene Evropske komisije govorijo o jasno pričakovanem trendu zniževanja primanjkljaja v tem in naslednjem letu, kar je seveda velika novost v gibanjih in v ravnanjih ekonomske politike v Sloveniji. In kot je tudi možno v obrazložitvi prebrati, edina poglavitna razlika med oceno primanjkljaja za letošnje leto, ki jo je danes objavila Evropska komisija, in tem, kar mi ne samo napovedujemo, ampak danes tudi uzakonjamo, je v nižji oceni prihodkov, ki temelji na nekoliko nižji oceni gospodarske rasti. Tako glede tega ni nobenih velikih razlik. Predlagam seveda, da ta uskladitveni amandma potrdite.
Hvala. Uskladitveni amandma je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko. Besedo dajem gospodu mag. Andreju Širclju, predsedniku odbora.
Hvala lepa. Odbor za finance in monetarno politiko je uskladitveni amandma podprl.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Matevž Frangež, poslanska skupina Socialnih demokratov, izvolite.
Najprej je treba ugotoviti, da je kljub zelo enostavnem poizkusu koalicije, da uskladi sprejeti rebalans, ta rebalans državnega proračuna neusklajen. Neusklajen je z zakonom o uravnoteženju javnih financ, prav tako pa tudi notranje neusklajen. Koalicija bi morala narediti napor, da z ustreznimi amandmaji približa izvrševanje tega rebalansa realni sliki. Ni namreč res, da je mogoče za vse postavke, za katere bi ocenili, da so neusklajene, oceniti, da so vezane na negotova dejstva, da torej ne vemo, kakšna bo poraba države. Samo kot primer, dosežen dogovor s sindikati predvideva zmanjšanje pričakovanega zmanjšanja odhodkov v višini 80 milijonov evrov. To se v odslikavi v tem usklajenem splošnem delu proračuna ne odslikava. Socialni demokrati zato izražamo bojazen, da je v tem proračunu pravzaprav že ob začetku mogoče govoriti o nerealnem proračunskem načrtovanju. Koalicija je v teh razpravah te dni zelo rada poudarjala, da je bil proračun za leto 2012, ki smo ga sprejemali leta 2010, sprejet na nerealnih predpostavkah. Jaz bi vendarle spomnil, da je bil sprejet v času, ko še nismo vedeli, kakšen razmah bo dobila dolžniška kriza v Evropi. Vemo pa, da je v letu 2010, v drugi polovici leta 2010, dolžniška kriza pravzaprav dobila v Evropi svoje prave obrate. Mimogrede, nerealni proračun za leto 2012 je bil takrat sprejet na osnovi projekcij Urada za makroekonomske analize in razvoj. Ugotavljamo torej, da bo z izvrševanjem tega proračuna še veliko težav. Mi seveda razumemo, da je to odgovornost vladne koalicije. Če je mogoče pa vendarle reči, da je ta proračun realnejši od tistega, ki je bil sprejet leta 2010, pa vendarle ni dobra novica za transparentnost, preglednost in neko premočrtnost javnofinančne politike v Sloveniji, da se danes, še preden ga bomo pravzaprav sprejeli, zavedamo, da je nerealen.
Mag. Alenka Bratušek, Poslanska skupina Pozitivna Slovenija, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ker seveda ni uspel poskus s tistim amandmajem, daš nekam, vzameš nekaj, samo ne veš koliko, je danes definitivno pred nami rebalans, ki ni usklajen s sprejetimi zakoni. Tako neusklajenega rebalansa, jaz mislim, da še nismo sprejemali. Jaz sem trdno prepričana, da bomo tako rekoč takoj po uveljavitvi rebalansa sprejeli sklep, ki bo ustavil izvrševanje proračuna, seveda skladno z določbo, ki si jo še širite v zakonu o izvrševanju proračuna in da bomo v tem državnem zboru imeli še en rebalans. Kar tako s prerazporeditvami pokriti po moji oceni med 150 do 200 milijonov, ne bo tako enostavno. Kot sem že danes velikokrat povedala, edina prava pot, če ste se že odločili, da zakon tak, kot je, sprejmete, bi bila, da rebalans vzamete iz postopka, naredite novega, uskladite vse, kar je treba uskladiti, in ga takrat ponovno sprejmete. Spet nova parlamentarna praksa.
Hvala. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju za uskladitev predloga rebalansa državnega proračuna. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 19. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2012 v celoti. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Ne. V svojem imenu? Mag. Branko Grims, izvolite.
Spoštovani! Predlagani rebalans proračuna, o katerem odločamo, je skupaj z zakonom o uravnoteženju javnih financ prva uresničitev nove razvojne paradigme modernega družbenega konsenza odgovornosti, odgovornosti o tem, da ne smemo računa za to, kar počnemo danes, izstaviti naslednjim rodovom. Prav simbolno je, da se za 800 milijonov evrov znižuje javna poraba. Leta 2009 pa je takratna koalicija v vladi gospoda Pahorja za natanko isti znesek dvignila z rebalansom javno porabo. Na nek način se torej vračamo na realne temelje. Kar pa je najpomembnejše, sprejetje tega akta je v razvojnem interesu države Slovenije. Omogočil bo izboljšanje bonitetnih ocen, s tem bo Sloveniji postal lažje dostopen denar, po razumni ceni, cenejši denar torej, kar pa pomeni bistveno prednost za slovensko podjetništvo, ki to krvavo potrebuje. Največja težava slovenskega podjetništva v tem trenutku je seveda bančni krč predragega in težko dosegljivega denarja na svetovnem trgu. Zato je sprejetje teh aktov v slovenskem razvojnem interesu in bom glasoval za.
Hvala. Gospod Jani Möderndorfer.
Spoštovani! Jaz sicer se nisem želel oglašati, ampak po tem izvajanju gospoda Grimsa moram odgovoriti predvsem vsaj dvoje [[...]]
Oprostite, ja, ampak ni namen obrazložitve glasu, da odgovarjate.
[[...]]obrazložil bom svoj glas [[...]]
To pa.
[[...]]in s tem seveda zelo jasno obrazložil tudi tisto, kar smo prej slišali. Da skrajšam. Če je to nova paradigma, potem nekdo živi v iluziji. Upam, da se zavedate, da je to pravljica, ki jo prodajate že nekaj časa vsem Slovenkam in Slovencem. Bojim se, jaz se bojim, da čez nekaj mesecev bomo tukaj ponovno poslušali, samo ne vem, kaj boste takrat rekli, če je to kakšna druga dimenzija nove paradigme. Moram glasovati proti, ker enostavno me niste prepričali z vsemi temi svojimi koraki, ki jih počnete. Svetujem vam, da naslednjič ste vsaj tiho in glasujete in naredite tisto, kar ste se odločili. Glasoval bom proti. Hvala lepa.
Dobro. Ta zaključek ni bil najbolj vljuden, moram pripomniti, ampak v redu. Namučili ste se ta teden, pozna ura je. Prehajamo na glasovanje o predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2012. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 27. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je rebalans proračuna Republike Slovenije za leto 2012 sprejet. Na podlagi osmega odstavka 163. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam Državnemu zboru, da sprejme še naslednji predlog sklepa: Državni zbor pooblašča predsednika Odbora za finance in monetarno politiko mag. Andreja Širclja, poslanca Bojana Starmana [[Državljanska lista]] in poslanca Matevža Frangeža [[Socialni demokrati]] , da v sodelovanju z Ministrstvom za finance in Zakonodajno-pravno službo Državnega zbora na podlagi sprejetih odločitev Državnega zbora pripravijo končno besedilo rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2012. Glasujemo o sklepu. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 4. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In še zadnja točka. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2011 in 2012, nujni postopek. V drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zato prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, se pravi na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba in Vlada nista obvestili o kakršnikoli neusklajenosti, tako da lahko glasujemo o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 16. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 13. izredno sejo Državnega zbora in se vam najlepše zahvaljujem in vam želim lep vikend.