Spoštovane gospe in gospodje, dober dan! Pričenjam nadaljevanje 15. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Ivan Božič, Rudolf Petan, Janez Cimperman, Igor Štemberger, Zmago Jelinčič, Janez Podobnik, Jurij Malovrh, Franc Čebulj za dopoldanski del, mag. Janez Kramberger, Bogdan Barovič za popoldanski del, Cveta Zalokar Oražem, Jelko Kacin, Jožef Školč za dopoldanski del, Andrej Gerenčer od 10.30 do 13. ure. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Vstavite kartice, prosim. Vstavite kartice. Ugotavljamo navzočnost v dvorani. Kvorum, prosim. Ugotavljam, da je prisotnih 64 poslank in poslancev. Zbor je tako sklepčen in lahko odloča. Današnje nadaljevanje 15. seje državnega zbora bomo pričeli z nadaljevanjem včeraj prekinjene 35. TOČKE, to so VOLITVE IN IMENOVANJA. Ostali smo, torej zaključili smo razpravo in poslanska skupina si je vzela, SLS si je vzela odmor za premislek. Zatem bo zbor prešel na obravnavo prekinjene 5. točke, to je na drugo obravnavo predloga zakona o javnih uslužbencih, nato 6. točke, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni dejavnosti živil in izdelkov ter snovi, ki prihajajo v stik z živili, ter po vrstnem redu tako naprej. Gospod Lavrinc želi besedo, se mi zdi.
Ja, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolege bi poprosil, torej sam osebno sem ocenjeval, da amandmaji, ki jih imamo, niso po vsebini tako pomembni, da bi bilo o njih treba razpravljati. Vendar se je pokazalo, da bi bilo kljub temu to modro, kajti sindikat bi želel še nekatera svoja mnenja predstaviti in prosim, če se ob pol drugi uri dobimo v dvorani na Tomšičevi, opravimo drugo branje tega zakona in ga potem popoldan lahko seveda tudi izpeljemo. Hvala lepa.
Dobro. Potem bi danes po tej 35. točki nadaljevali s 6. točko, to je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni ustreznosti živil in izdelkov ter snovi, ki prihajajo v stik z živili, ter po vrstnem redu naprej. Ob 13.30 bo odbor za notranjo politiko opravil drugo obravnavno zakona o javnih uslužbencih. In potem bodo izpolnjeni pogoji za to, da ta zakon lahko obravnava državni zbor. Hvala lepa. Torej smo pri točki volitve in imenovanja. Predlog skupščine Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije o soglasju k imenovanju generalnega direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Želi predstavnik poslanske skupine SLS besedo? Prosim, gospod Brenčič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. No, v tem času, ki smo si ga v poslanski skupini vzeli, smo dodatno ocenili stanje v sistemu zdravstvenega varstva in zavarovanja in ugotovili, da je v tem trenutku največ, kar lahko v dobro tega sistema napravimo, to, da podpremo predlog skupščine zavoda, ki je za nas avtonomen organ, avtonomna institucija, in bomo seveda temu sledili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Torej, preden preidemo na glasovanje, bi želel samo opozoriti, o čem glasujemo. Glasujemo o odloku - da bo povsem jasno, da ne bo nikakršnih nesporazumov - glasujemo o odloku o soglasju k imenovanju generalnega direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije. Torej glasujemo o odloku, za ali proti. Obrazložitev glasu, prosim, gospa Tisovic.
Hvala lepa za besedo. Rada bi obrazložila svoj glas. Ko sem šla na predstavitev strateškega razvojnega programa zavoda za zdravstveno zavarovanje, sem bila prijetno presenečena nad pripravljenim programom. Ko pa sem ga pozneje še enkrat natančneje prebrala, sem morala dati vse priznanje ekipi, ki ga je pripravljala. Poslanstvo zavoda, da zavarovancem zagotavlja pravice do zdravstvenih storitev in denarnih dajatev po načelu solidarnosti, socialne pravičnosti in neprofitnosti, zagotavlja zavarovancem zdravstveno in z njo povezano socialno varnost v primeru bolezni in poškodb. Če bomo dovolili, da se bo ta program pod vodstvom gospoda Koširja začel uresničevati in pod pogojem, da bomo uredili pomanjkljivosti, ki so: korekcija javne zdravstvene službe, jasna delitev dela med primarno in ostalimi ravnmi zdravstvene dejavnosti, ustrezno obvladovanje novih tehnologij in metod zdravljenja, večja jasnost in porazdelitev odgovornosti med ustanovitelji in menedžmentom zdravstvenih zavodov ter urediti jepotrebno tudi zakonodajne nedorečenosti med obveznostmi javne zdravstvene službe in možnostjo samoplačništva. Poleg tega bo slej ali prej treba rešiti zaplete, ki nastajajo tudi pri podeljevanju koncesij zasebnikom; rešiti nesporazume, ki nastajajo glede vloge zdravstvenih domov; doreči bo treba tudi pravico o zasebnem delu in privatizaciji zdravstvenega varstva. Pri vsem tem naštetem pa mora odigrati svojo vlogo ministrstvo za zdravje in državni zbor kot zakonodajno telo. Čim hitreje bomo naredili red na tem področju, bolj učinkovit bo program, ki ga je sestavil gospod Košir s svojo ekipo. In verjemite mi, prišlo bo do stabilnega sistema zdravstvenega zavarovanja. Alternativnega programa ni predstavilo niti ministrstvo za zdravje niti drugi kandidat za delovno mesto direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje. Zato bom dala svoj glas gospodu Koširju in istočasno tudi priznanje njegovi ekipi, ker si prizadeva za avtonomnost in s tem tudi za večjo odgovornost do zavarovancev. Hvala lepa.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje o odloku? [[Lahko.]] Glasujmo, prosim. Od 69 prisotnih je za glasovalo 23 poslank in poslancev, 44 je bilo proti. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da odlok ni bil sprejet in da torej državni zbor ni dal soglasja k imenovanju gospoda Franca Koširja za generalnega direktorja Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije za dobo štirih let. Naslednja točka v okviru volitev in imenovanj je predlog odloka o imenovanju petih članov Sveta RTV Slovenija. Predlog je v obravnavo zboru predložila Komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Želi poročevalec komisije besedo? Ni videti. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Janša v imenu SDS. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Mislim, da se v tem mandatu na podobno temo oglašam že petič. Ponovno se odloča o nekem telesu, instituciji organov, ki bo vodilo zelo pomembno javno institucijo in ponovno, kljub zakonski določbi, predlog, ki ga je izoblikoval Kviaz, ne ustreza zastopanosti političnih strank oziroma poslanskih skupin v parlamentu. Od petih članov Sveta RTV, Radiotelevizije Slovenija, ki jih imenuje državni zbor, je samo eden iz vrst opozicije. Opozicija je v tem državnem zboru močnejša. Podobno nesorazmerje je tudi, ko gre za naslednji organ, se pravi nadzorni odbor RTV. Tudi imena, ki so prišla v to sestavo Sveta RTV, ki jo zagotavlja oziroma ki jo imenuje državni zbor s strani nekaterih vladnih strank, vzbuja rahlo presenečenje. Recimo, Liberalna demokracija, ki javno zagovarja vstop Slovenije v Nato, je v ta zelo pomemben organ javne institucije, ki bo morala opraviti veliko vlogo, ko bo šlo za argumentirano razpravo o slovenskem članstvu v Natu, imenovala oziroma predlagala dva izpostavljena kandidata, ki sta doslej javno nasprotovala članstvu Slovenije v Natu. Tako da smo tudi pri tej konkretni potezi priča temu, da eni eno govorijo, delajo pa drugače. Zato bi pozval kolege iz vladnih strank, da ponovno premislijo o tem svojem predlogu. Prvič, zaradi tega, ker predlog Kviaza ne odraža sestave tega državnega zbora ponovno in drugič zato, ker po mojem mnenju tudi predlog s strani vladnih strank, vsaj za nekatere kandidate, ni najbolj primeren.
Hvala. Še katera od poslanskih skupin želi besedo? Prosim, gospod Drobnič, v imenu Nove Slovenije.
Hvala lepa za besedo. Poslanska skupina Nove Slovenije se ne strinja s takšnim predlogom sveta, kot je bil sedajle predložen. Zakaj? Mi smo ravno zaradi tega, da se ne bi v svetu RTV pojavljala partitokracija, predlagali kandidata, ki ne zastopa vrst stranke, pač pa pluralizem medijev, neodvisnega novinarja. Vendar, kot ste ugotovili oziroma kot je znano, ni bil potrjen, čeprav je doktor znanosti, čeprav je neodvisen novinar, ni bilo posluha za to. Očitno v Sloveniji še niso zrele razmere, da bi postavili javno in pluralno televizijo. To je pravzaprav klofuta javnosti, klofuta pluralizmu. Očitno ta javni zavod ne bo javni zavod in bo šel po starih kolesnicah naprej. Državljani bomo plačevali televizijo, dobili bomo pa to, kar nam zdaj ponujajo. Tega si Slovenija ne zasluži. Torej, mi smo zaskrbljeni nad tem. Tudi ta naš res pošten poskus, fer poskus, ni bil sprejet in bomo morali v tej Sloveniji očitno počakati še kakšen čas. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Peče, v imenu Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Ne bom se spuščal v posamezna imenovanja oziroma neimenovanja, ker je vse to kadrovska politika močnih strank. V Slovenski nacionalni stranki svojega nasprotovanja taki politiki, ki nas po našem prepričanju ne bo pripeljala za korak naprej, temveč samo še v tisto obdobje klientelizma, katerega razponu smo priče posebej v letošnjem letu, ne moremo nasprotovati drugače, kot da ne podpremo predlogov, ki jih je podala komisija, Kviaz. Hvala.
Hvala. Nimam več prijav poslanskih skupin, torej prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Pisnih prijav ni, zato vsako nadaljnjo razpravo omejujem na pet minut. Želi kdo besedo? Gospod Rupar.
Hvala lepa spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! Z zelo veliko zaskrbljenostjo ugotavljamo, da na Bandljevem seznamu skorajda ni več osebe, ki v času po Bajukovi vladi ni bila zamenjana. Torej gre za intenzivno čistko, ki sicer poteka nekoliko počasneje, kot smo pričakovali, vendar pa tako intenzivno, da smo ugotovili, da je samo še ena čistilka na javnem "sekretu" v Ljubljani, ki ni po volji vladi, in predlagam, da zamenjate tudi to. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? Nihče? Gospod dr. Bajuk, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sicer je predstavnik naše poslanske skupine že razložil naše stališče, kar se tega tiče, in bi jaz samo še nekaj dodal. Dodal pa to, da se je čas sprenevedanja v naši državi že iztekel. Spoštovane kolegice in kolegi, nihče ne more prezreti dejstva, da se v tej ustanovi, katero plačujejo vsi slovenski državljani in državljanke, dejansko dogajajo stvari, ki niso v čast naši državi, predvsem pa ne v čast naši demokraciji. Pluralizem je dejansko v tej hiši, RTV Slovenija resnično tuja beseda. Vsi smo seznanjeni z dejstvom in stališčem, ki so ga zavzeli novinarji RTV glede urednika, ki je prepovedalporočanje, ki je prepovedal poročanje o nekih podatkih, ki naj bi bili žaljivi za slovensko vlado. Spoštovane kolegice in kolegi, dosti je sprenevedanja, čas je, da napravimo pravilne korake, da bomo vsaj začeli odpirati ta prostor, da se ne bomo bali drugačnosti, ki očitno obstaja v naši družbi in ki v tej hiši, Radiotelevizije Slovenija, pa nima še minimalnega prostora. Prav gotovo imate zadosti glasov in boste ponovno to napravili. Zapomnite si pa ta dan, da slovenski državljani in državljanke ne bodo prenašali takšnega sprenevedanja in takšnega zanikanja konkretnih dejstev. Nobena novost ni za nikogar, kaj se v tej hiši dogaja. In to, kar bomo danes napravili, sprejetje takšnega predloga, kot je bil oblikovan na Kviazu, samo potrdi, da bo Radiotelevizija Slovenija še vedno v rokah enih in istih, tudi če so zdaj se spremenili v strokovne predstavnike športnih dejavnosti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Barovič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! Izrazil bom pač svojo oceno. Tako kot je stališče slovenske nacionalne stranke, bom tudi sam nasprotoval petim imenom, navedenim v odloku o imenovanju petih članov nadzornega odbora RTV Slovenija. Razloga sta predvsem dva. Prvič, nadzorni odbor RTV Slovenija ima zelo pomembno funkcijo in bi moral vsekakor biti sestavljen iz predstavnikov, katerih strokovna podlaga in poznavanje dela tega zavoda bi morala biti seveda veliko večja, kot je možna iz razbranih imen. In drugič, če že želimo depolitizacijo v takšnih in podobnih organih, potem naj bo ta depolitizacija izpeljana dejansko kot depolitizacija, če pa pogledamo nekatera imena, o katerih ne bom govoril, pa vidimo, da je še kako pomembna politična funkcija ali pa politična vloga na tem spisku. In če že je, če se ne moremo izogniti depolitizaciji, potem bi bilo prav, da bi bili na tem spisku vsaj uravnotežena, da bi bila na tem spisku vsaj uravnotežena imena različnih političnih opcij, če že vtikamo politiko v delo nadzornega odbora. Še enkrat povem, sam bom nasprotoval odloku iz dveh obrazložitev, dveh razlogov. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Peterle.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Jaz ne bom podprl predloga za člane sveta s strani državnega zbora, ker mislim, da bi taka sestava vodila k dodatni instrumentalizaciji javne ustanove za potrebe trenutne politične linije.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu odloka o imenovanju petih članov Sveta RTV Slovenija. Glasujmo, prosim! Od 69 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev, 22 je bilo proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Naslednji odlok, o katerem bomo razpravljali in odločali, je predlog odloka o imenovanju petih članov nadzornega odbora RTV Slovenija. Predlog je v obravnavo zboru predložila Komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Pisnih prijav za razpravo ni. Dajem besedo poslankam in poslancem. Razprava je omejena na 5 minut. Želi kdo besedo? Gospod Rokavec, prosim.
Samo sprašujem, gospod predsedujoči. Ali je na tem delu imenovanje članov nadzornega odbora, v tem trenutku?
Ja.
Hvala. Prav o tem sem hotel razpravljati. Poglejte, šefica vladnega urada za informiranje, dr. Alja Brglez bo članica nadzornega odbora sveta RTV. To se lahko dogaja samo v naši državi. Vlada ima kompleten nadzor in seveda tudi neposreden vpliv prek take osebe oziroma predsednik vlade skoraj neposreden vpliv, kaj bo RTV Slovenija poročala in kako bo izvajala program. Jaz bom glasoval proti.
Hvala. Ali še kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu odloka o imenovanju petih članov nadzornega organa RTV Slovenija. Glasujmo, prosim! Od 68 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, 23 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Naslednji odlok je predlog odloka o spremembi odloka o ustanovitvi sveta za telekomunikacije. Predlog je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih razprav nimam, zato bom omejil nadaljnje razprave na 5 minut. Želi kdo besedo? Prosim, gospod Vizjak.
Hvala lepa. Dejansko gre pri tem v bistvu za zamenjavo predstavnika DeSUS-a, če se ne motim, in dejstvo je tudi, da iz pregleda, ki smo ga dobili, o strukturi zasedenosti v organih, je jasno, da je ta poslanska skupina dokaj predimenzionirana v članstvih nadzornih svetov in drugih organov. Zato bi bila to priložnost, da bi popravili ta nesorazmerja in strankam glede na večkrat dogovorjen in izražen kriterij, se pravi kriterij volilnega izida, ki se pretopi tudi v kriterij zastopanosti v svetih ter v članstvih v teh svetih, da bi lahko pri tem imenovanju tudi to upoštevali in vzpostavili neka korektnejša razmerja. Žal pa s strani Kviaza ni bilo topoglednega posluha. Zato osebno tega predloga ne bom podprl. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Nihče.]] Torej zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o spremembi odloka o ustanovitvi sveta za telekomunikacije. Glasujmo, prosim! Od 65 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, 21 je bilo proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. In še eno spremembo odloka imamo pri tej točki, to je predlog odloka o spremembi odloka o sestavi in izvolitvi komisije državnega zbora Republike Slovenije za poslovnik. Predlog je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Neželijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? Pisnih prijav ni. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o spremembi odloka o sestavi in izvolitvi komisije državnega zbora Republike Slovenije za poslovnik. Glasujmo, prosim! Od 64 prisotnih je za glasovalo 58 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet in s tem zaključena točka dnevne reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVSTVENI USTREZNOSTI ŽIVIL IN IZDELKOV TER SNOVI, KI PRIHAJAJO V STIK Z ŽIVILI, skrajšani postopek. Državni zbor je navedeni predlog zakona obravnaval na 14. seji in opravil prvo ter drugo obravnavo v okviru skrajšanega postopka. Tretjo obravnavo predloga zakona je zbor prekinil za vložitev amandmajev. Prehajam na razpravo o vloženih amandmajih. Vloženi so trije amandmaji. Gospe in gospodje, samo nekoliko pozornosti, da bomo vedeli, o čem razpravljamo in odločamo. Smo pri amandmajih na treh listih papirja, in sicer, če gremo po datumih, vsi trije amandmaji imajo datum 22.3.2002. In sicer gre za amandmaje Nove Slovenije k 2. členu, Združene liste k 7. členu in poslanskih skupin LDS in Združene liste k 13. členu. Oprostite, poslanska skupina LDS umika podporo temu amandmaju. To se pravi, da gre samo za poslansko skupino Združene liste. Po tem vrstnem redu bomo kasneje tudi odločali. Odpiram razpravo o amandmaju k 2. členu, to je predlog poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Torej, kot vidite, gre za novi 2.a člen. Glasujmo, prosim! Od 48 prisotnih je za glasovalo 17 poslank in poslancev, 30 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Smo pri 7. členu. Amandma k 7. členu. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospa Simšičeva, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Gre pravzaprav tako, kot je v obrazložitvi napisano, za skorajda redakcijski amandma, ki nekoliko bolj natančno opredeljuje, kdaj je informiranje o alkoholnih pijačah dovoljeno, in sicer v okviru trgovin, kadar gre samo za čisto informacijo in ne v tem smislu reklamiranja. Zato prosim za podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 7. členu. Glasujmo, prosim! Od 47 prisotnih je za glasovalo 37 poslank in poslancev, 4 so bili proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Smo pri 13. členu. Amandma Združene liste. Želi kdo besedo? Prosim, gospa Simšičeva.
Hvala lepa. Tudi tukaj kratko pojasnilo. Kolegice in kolegi se bodo verjetno spomnili, da smo že v drugi obravnavi razpravljali o tem, ali je dobro, da je v dikciji besedica "lahko" ali ne. Ta amandma je oblikovan v skladu z opozorili sekretariata za zakonodajo, da besedica "lahko" v zakonski dikciji ni najbolj ustrezna. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Terčon, prosim.
Jaz bom temu amandmaju nasprotoval. Gospa Simšičeva je povedala, da so se naslanjali na opozorilo sekretariata. Jaz bom pa opozoril na sprejem zakona o državni upravi v drugem branju. Tudi tam je pri 76. v povezavi z 21. členom sekretariat opozoril državni zbor, ki je s sprejeto dikcijo 76. člena dal vladi diskrecijsko pravico za ustanavljanje organov v sestavi ministrstev. Ker gre v tem primeru za organ v sestavi, bi sprejem tega amandmaja bil nekonsistenten in v nasprotju s tem, kar je državni zbor in odbor za notranjo politiko sprejel pri zakonu o državni upravi v drugem branju. Naj opozorim, da v odboru za notranjo politiko sploh ni bilo glasu proti taki ureditvi in da je državni zbor z veliko večino sprejel 76. člen zakona o državni upravi, kjer je dal vladi diskrecijo za ustanavljanje organov v sestavi. Če smo to sprejeli pri zakonu o državni upravi, je korektno in pravilno, da sledimo tej ureditvi tudi pri tem zakonu in da ne že s prvim zakonom pohodimo prejšnji zakon, ki smo ga sprejeli.
Hvala. Kdo želi še besedo? Gospa Simšičeva, replika.
Hvala lepa. To, kar je povedal kolega Terčon, seveda drži. Drži pa tudi to, da je zakon, ki ga je omenjal, šele v drugi obravnavi in da zakon seveda še ne velja. In da zaenkrat v tej državi veljajo tisti zakoni, ki so v zakonodajni proceduri sprejeti, objavljeni v uradnem listu.Tako da glede na ustavo in druga opozorila še vedno menim, da bi bilo to dobro. Sicer pa se bo vsak odločal po svoje in glasoval, kakor bo želel. Hvala lepa.
Replika, gospod Terčon.
Torej moram povedati, tudi ta zakon še ne velja. Ne samo zakon o državni upravi. Ampak povejte mi, kako bomo mi sprejeli zdaj ta zakon, potem bomo sprejeli zakon o državni upravi, kjer ni bilo glasu proti in kjer smo se strinjali, da je dispozicija vlade dana in potem bomo čez 14 dni spet spreminjali ta zakon - ali kako? Jaz tega res ne razumem. Mislim, jaz bom temu nasprotoval, ker je popolnoma nekonsistentno.
Hvala. Mnenje sekretariata o tej zadevi.
Hvala za besedo. Tukaj bi v bistvu želela samo opozoriti, da bi takšna dvoumna rešitev, ki na eni strani predvideva fakultativnost ustanovitve urada, na drugi pa predvideva določbe, ki naloge urada natančno opredeljujejo in določajo tudi rok v prehodnih določbah za njegovo ustanovitev, da je takšna dvoumna rešitev po našem mnenju neprimerna in vprašljiva, povzročila pa bo, kar vnaprej že najavljam, v bistvu tudi neskladja znotraj določb zakona. Glede teh opozoril pa ob že povedanih pripombah sekretariata, ki so bile dane že v prejšnji obravnavi predloga zakona in v obravnavi predloga zakona o državni upravi, še dodajamo, da bo situacijo, ki bo nastala ob morebitni uveljavitvi koncepta, novega koncepta ustanavljanja organov v sestavi ministrstev, takšno situacijo bo uredil na sistemskiravni, kot je predvideno v prehodnih določbah, že zakon o državni upravi, s tem ko bo razveljavil določbe področnih zakonov o organih in organizacijah v sestavi in določil njihovo uporabo, se pravi teh določb do uveljavitve uredbe vlade. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 13. členu. Glasujmo, prosim! Od 47 prisotnih je za glasovalo 26 poslank in poslancev, 13 je bilo proti. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma k 13. členu sprejet. S tem smo zaključili razpravo in odločanje o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona.
Hvala za besedo. Kot sem opozorila že prej, je s sprejemom amandmaja k 13. členu, s katerim je bila dodana besedica "lahko", nastalo neskladje z določbo 18.a člena predloga zakona in je zato treba pripraviti uskladitveni amandma.
Hvala lepa. Ugotavljam, da zakon torej ni medsebojno usklajen. Prekinjam to točko dnevnega reda za pripravo uskladitvenih amandmajev in prosim vlado, da pripravi te stvari v skladu s poslovnikom. Proceduralno? Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Upam, da je pravilno proceduralno, toda s sprejemom amandmaja k 13. členu smo črtali besedico "lahko" ravnokar in torej zakon ni več neusklajen, predvidevam. Bo pa kolegica iz sekretariata povedala. Hvala lepa za razumevanje.
Mnenje sekretariata smo slišali. Bo ponovno povedala?
Se opravičujem, res, zmotila sem se.
To se pravi, usklajenost obstaja? [[Da.]] Hvala. Napako smo odpravili. Tako lahko glasujemo o zakonu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 50 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 5 je bilo proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DELOVNIH RAZMERJIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Pozdravljam ministra dr. Dimovskega in sodelavce ter sodelavko. Želi predstavnik vlade besedo? Prosim, gospod minister.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Pred vami je predlog zakona o delovnih razmerjih, pripravljen za tretjo obravnavo, ki ga je vlada Republike Slovenije obravnavala in sprejela na svoji 66. redni seji 14. marca letos, s čimer se zaključuje delo na enem najpomembnejših zakonov s področja urejanja razmerij med delavci in delodajalci. Dolgotrajne niso bile le priprave in strokovne obravnave zakona, temveč tudi usklajevanje različnih interesov med socialnimi partnerji. Konsenz, ki je bil pri tem dosežen, pomeni prav gotovo dosežek, kar je ena od glavnih odlik zakona, ter hkrati zagotovilo, da je socialno partnerstvo v naši državi zaživelo. Druga obravnava zakona v državnem zboru je bila zaključena 31. januarja 2002. Državni zbor Republike Slovenije je ob tem sprejel sklep, da naj vlada Republike Slovenije pripravi predlog navedenega zakona za tretjo obravnavo. V skladu s sprejetim sklepom državnega zbora Republike Slovenije je pripravljeno besedilo predloga zakona o delovnih razmerjih za tretjo obravnavo. V besedilo zakonskega predloga so vključeni vsi amandmaji, ki jih je državni zbor Republike Slovenije sprejel v drugi obravnavi; gre za skupno skoraj 130 amandmajev. Zaradi dodanih novih členov in črtanja prej 106. in prej 227. člena so v besedilu zakona členi ustrezno preštevilčeni in v ostalih členih zakona je opravljena potrebna nomotehnična redakcija. Ob tem je vlada Republike Slovenije k osnovnemu zakonskemu besedilu sprejela še šest amandmajev. In sicer k 52. členu, ki namenja posebnost sklepanja delovnega za določen čas v kulturni dejavnosti, da se črta, saj je možnost specifičnega urejanja pogodbe o zaposlitvi za določen čas v posameznih dejavnostih dana že v osnovnem besedilu zakona. Potem je k 146. členu zakona. Doda se še možnost dopolnilnega dela za opravljanje zdravniške službe, s čimer bo vsaj delno rešeno pomanjkanje zdravnikov na nekaterih strokovnih področjih oziroma v nekaterih območjih naše države. K 210. členu se doda določilo glede obračunavanja in plačevanja sindikalne članarine, s katerim, naj poudarim, se sledi dogovoru vseh socialnih partnerjev. K 216. členu, ki sicer obravnava začasno in občasno delo dijakov in študentov, s katerim se odpravljajo nejasnosti iz amandmajsko predlaganega člena v drugi obravnavi. Ter na koncu, h kazenskim določbam, ki predstavljajo preciznejšo dikcijo in sankcioniranje na novo vključenih členov. Tako besedilo zakona v tretjem branju, pa tudi predlagani amandmaji, vključno s popravki, sledijo dogovoru in podpisani izjavi, s katero so socialni partnerji po večmesečnem usklajevanju 7. novembra lani potrdili medsebojno uskladitev predloga zakona za drugo branje. Glede na vse navedeno predlagam, da podprete predlagane amandmaje vlade in sprejmete zakon v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide, kot matično delovno telo. Gospod Brenčič bo predstavil stališče odbora.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Odbor je obravnaval predlog zakona na 18. redni seji 3.4. Kaj posebno velike razprave ni bilo, glede na to, da je bilo v predlog zakona uvrščeno vse to, kar je bilo sprejeto v drugem branju. Odbor je podprl amandmaje vlade k 52., 146., 216., 229. in 230. členu. Podprl je amandma skupine poslancev k 18. členu. Odbor pa ni podprl amandmajev poslanske skupine SDS k 29., 45., 73. in 166. členu ter poslanske skupine LDS k 206. členu. O amandmaju vlade k 210. členu pa odbor ni glasoval, ker ni bil vložen skladno s poslovnikom o delu državnega zbora. Svojih amandmajev odbor ni oblikoval. Odbor predlaga, da državni zbor zakon obravnava v tretji obravnavi in ga tudi sprejme z amandmaji, ki jih je odbor podprl. Hvala lepa.
Hvala. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Drobnič, Nova Slovenija. Prosim.
Dober dan! Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki, predstavnice vlade in ostali v dvorani. Dovolite, da sporočim mnenje Nove Slovenije glede zakona o delovnih razmerjih v tretjem branju. Cilj zakona glede na obstoječo situacijo je povečati prožnost trga dela, prožnost delovnih razmerij in na drugi strani zagotoviti dostojno raven pravic iz delovnih razmerij, torej socialnih pravic. Za marsikoga izmed nas, če na hitro pogledamo, izgleda to nedosegljiv cilj, da je možno le povečati prožnost trga dela ali delovnih razmerij na račun socialnih pravic. Jaz vam moram povedati, da je to možno doseči. In zadnjič, ko smo imeli priložnost gostiti evropsko komisarko Diamantopoulou, je povedala, da je cilj držav Evropske unije povečati fleksibilnost trga dela. Ni pa nujno, da se ob tem zmanjšajo socialne pravice. Zakaj in kako? Vam bom jaz to razložil. In tega tudi vlada ni upoštevala, ne upošteva in ni upoštevala. V svetu dela nastajajo novi trendi. Prvič, povečevanje storitvenega sektorja, neodvisnih zaposlitev, zmanjšanje vključevanja ljudi v sindikalne grupacije, sindikalne organizacije in povečevanje korporativnega, kooperativnega sodelovanja v procesih dela. To so ti ključni trendi. Seveda zmanjšuje pa se torej antagonistični princip urejanja delovnih razmerij. In pa povečanje sodelovanja. Torej, to so ta izhodišča. In kaj pravi sedanji zakon, naš? Predlog zakona v tretjem branju, kot že v drugem branju, ne omogoča instituta sveta delavcev. Boste rekli, ponavljamo te reči. Vendar potrebno je še enkrat poudariti. Uvajanje instituta sveta delavcev ni način substituiranja vloge sindikatov, ampak dopolnilni del. Tako kot je zdaj urejeno v drugem branju, je postavljena ekskluzivna vloga sindikatov. Tisti, ki ne bojo včlanjeni v sindikate, ne bojo imeli pravega predstavništva. To je povedal tudi predstavnik svobodnih sindikatov, gospod Semolič, tukaj imam njegovo izjavo. To je v tekstu, "Kdo se boji močnih sindikatov", kjer pravi, da sindikati ne morejo zastopati tistih, ki niso vanje vključeni. V procesih, v delovnih sporih in pri zastopanju delavcev. Kdo bo potem zastopal delavcev. Nihče. Torej bomo imeli dve skupini delavcev, ki bojo lahko imeli svojega zastopnika, in en del delavcev, ki ga ne bojo imeli. To je ustavno nesporno. To je ustavno sporno. Zato bi morali že s tega vidika zagotoviti takšno rešitev. Kdo je dal sindikatom koncesijo za generalno zastopanje vseh delavcev? Kdo lahko vsiljuje kot kolektivnega zastopnika delovnopravnih interesov le sindikat? Zakaj se postavljajo ljudje, ki niso vključeni v sindikat v podrejen položaj? Zakaj bodo delodajalci na osnovi takšnega zakona sprejemali enostranske akte pri urejanju delovnih razmerij? Urejanje delovnih razmerij temelji na obligacijskih razmerjih, kjer obstajata dve strani. Torej, s tem jo suspendiramo. To nidostojno, to ni zakonito, to ni ustavno skladno. Povečujemo antagonistično sfero industrijskih razmerij. S tem se bo povečalo število stavk, nasprotij, manj pa tvornega sodelovanja na nivoju samih podjetij. To se je izkazalo, da sveti delavcev delujejo zaiste cilje v okviru podjetja. Si prizadevajo za skupne cilje. Seveda pa sveti delavcev ne morejo nadomestiti avtentične vloge sindikata. Torej, v Novi Sloveniji ne želimo in nočemo odvzeti vloge sindikata, tiste, ki jo lahko opravlja in jo mora opravljati Sindikat konec koncev tudi lahko skliče stavko, med tem ko sveti delavcev ne. To ni njihova vloga. Kaj je v zvezi s prožnostjo trga dela? Prožnost delovnih razmerij se s tem zakonom ne zagotavlja. Lahko bi to omogočili bolje fleksibilno. Vendar, če bi z drugimi zakoni ali pa deloma tudi s tem zakonom zagotovili ponovno vračanje v zaposlitev tistih kategorij, ki se težko znajdejo na trgu dela, ta vlak smo deloma zamudili, bodisi v okviru proračuna, ko je ta vlada in ta vladna koalicija zagotovila tako skop obseg denarja za ponovno vračanje skupin, ki so brezposelne, v zaposlitev. To je še posebej poudarila evropska komisarka. Čimprejšnje vračanje v zaposlitev, z ustreznimi instrumenti. Drugo, če se kolegice in kolegi dobro spomnite, pri zakonu o družinskih prejemkih, kjer ste zavrnili poglavje o ukrepih aktivne politike zaposlovanja za šibke kategorije zaradi materinstva. Zakon o pospeševanju zaposlovanja invalidov tudi že dolgo čaka v predalih ministrstev. Število brezposelnih invalidov se izredno hitro povečuje, vključevanje v zaposlitev je praktično nemogoča. To so ti instrumenti, ki bi morali biti zraven ob tem zakonu ali pa že prej sprejeti zato, da bi lahko to zakonodajo naredili prožno. To zahtevajo delodajalci in upravičeno zahtevajo. Analize so pokazale, tisti ki ste se bolj podrobno in poglobljeno ukvarjali z reguliranjem trga dela, da rigidna delovna razmerja, rigidni predpisi povečujejo brezposelnost. Namreč delodajalci v razmerah, ko ne morejo odpustiti delavcev, raje ne zaposlujejo, ker jeto za njih preveliko tveganje. Zato se poslužujejo bodisi navideznih študentskih pogodb in zaposlujejo stare delavce, ne pa študentov, ali pa dela na črno, ali pa sploh ne zaposlujejo. To je tisto, kar ne funkcionira. Zato ta zakon ne bo kakšno bistveno olajšanje za delodajalce. Na to so nas opozorili tudi drugi. S tem seveda v Novi Sloveniji nočemo poudarjati, da bi regulirali trg dela tako kot v Ameriki, povsem prosto. Takšnega liberalnega ali libertističnega trga ne želimo, nočemo. Še nekaj v zvezi z možnostjo zastopanja oziroma posledicami za delavce. Tisti delavci, če bo šlo seveda na tak način, kot je v drugem branju, ki ne bodo vključeni sindikati, ne bodo mogli uveljavljati odloga učinkovanja odpovedi delovnega razmerja v primeru, ko jim je delodajalec to odpoved dal. Eni bodo imeli odlog, tisti, ki bodo vključeni v sindikate, drugi ne. Torej, dva položaja, dva ustavno povsem drugačna. Zdaj ne vem, ali želite, da se vsi delavci vključijo v sindikat ali pa to prepustimo, tako kot je treba, njihovim interesom? Problem izdajanja notranjih aktov - če ne bo zastopanja, potem bo delodajalec izdajal enostranske akte, po zakonu o delovnih razmerjih. To je farsa. Imamo še nekaj drugih pripomb. Sankcija izredne odpovedi delovnega razmerja je preveč šibko opredeljena, ker je ta namreč pomembna in težka za delavca, zato je delodajalec ne more kar izreči mimogrede, mora biti utemeljitev in primeren postopek. Pogodbenega dela zakon ne predvideva več, torej naj bi imeli raje delo na črno. Ohranja pa se pripravništvo in celo volonterstvo, torej delo brez plačila. V Sloveniji uvajamo delo brez plačila - hud korak nazaj. V Novi Sloveniji imamo tudi pripombo na definicijo malega delodajalca in večjo vlogo bi morali dati inšpektorjem za delo. Šele, ko smo videli, kakšen je zakon, smo razumeli nasmejanost pogajalskih socialnih partnerjev, sindikatov in delodajalcev. Naredili so kupčijo, verjetno kar dosti zanimivo, vendar na račun avtentičnosti delavcev in pravega zastopanja. V Novi Sloveniji mislimo, da tej vlogi sindikati ne bodo kos, zato bo to slaba popotnica za vse delavce in hkrati tudi slaba popotnica za delodajalce. Slaba popotnica za delodajalce, kot sem že povedal, ker bomo imeli še naprej rigidna delovna razmerja. Hvala lepa, da ste me poslušali.
Hvala. Prosim. Gospod Peče, v imenu Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Iluzorno bi bilo razmišljati, vsaj po oceni Slovenske nacionalne stranke, da bomo s samim predlogom zakona o delovnih razmerjih lahko razrešili problematiko zaposlovanja v naši državi, posebej v teh trenutkih, ko je ta zakon vezan tako na zakon o plačah kot tudi na zakon o javnih financah. Žal smo prepričani, da v kakršnikoli obliki bi tale zakon bil napisan, ali bi vključeval poleg socialnih partnerjev tudi delojemalce, tisti, ki niso vključeni v obliki sindikalnega gibanja, bi bil ta zakon brezpredmeten, dokler ga ne bi spremljala prijaznejša finančna politika vlade Republike Slovenije oziroma ministrstva za finance. Osnovno vprašanje okoli, jaz bom rekel oziroma, v Slovenski nacionalni stranki to označujemo "per partes" reševanje zaposlovanja v okviru Republike Slovenije oziroma "per partes" pristop k pogledu na trg delovne sile, je bistveno vprašanje, ali stojimo na pogledu kapitala ali stojimo na pogledu socialnih pravic. V Slovenski nacionalni stranki smo se že od leta 1999, ko se je obravnava samega zakona začela, odločili, da bomo dali poudarek na socialno noto. Na socialno noto predvsem zaradi tega, ker mislimo, da je to prav. Drugič zaradi tega, ker mislimo, da je to v tej državi potrebno, in pa tretjič, ker vlada stoji na strani kapitala. Sam zakon se nam zdi dosti primernejši, kot je bil zakon v drugi obravnavi. Vidijo se komponente, ki so bile vključene skozi pogajanja in tudi dosežene s samo vsebino. Tokrat za spremembo pa bi radi izpostavili, in prosimo ministra Dimovskega, če pozneje v svojem govoru oziroma odgovoru na stališča poslanske skupine in pa na razprave poslancev in poslank da posebno težo v okviru odgovora na delojemalce, na tisto vlogo delavskega sveta oziroma na materijo, ki jo je govornik pred mano že izpostavil. Od tega je tudi odvisna podpora Slovenske nacionalne stranke temu zakonu. Pričakujemo, da se delojemalec v naši državi ne bo zaščitil izključno in pa zgolj le skozi članstvo v sindikatu. Ne upamo si postavljati ocene, da sindikat ni zmožen zagotavljati pooblaščene oziroma dajajoče naloge, ki izhajajo iz tega zakona. To je bila pretirana ocena. Tu pustimo času čas. Predhodno pa bi radi odgovor na zaposlene oziroma delojemalce, ki niso člani sindikata. In tu vas prosimo prej za odgovor. V kolikor bo odgovor tak, da bomo v Slovenski nacionalni stranki smatrali, da dovolj upošteva to njihovo komponento, njihove pravice, bomo zakon tudi podprli. Hvala.
Hvala. Še kakšna od poslanskih skupin želi besedo? Gospod Brenčič v imenu Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa še enkrat, gospod podpredsednik. V naši poslanski skupini seveda pozdravljamo, da je zakon pod streho tako rekoč. In da bi tudi dosegel za tiste, katerim je v prvi vrsti namenjen, dober namen in tudi tak namen, kot ga prenekateri pričakujejo v teh partnerskih odnosih. Dejstvo je, da je stanje na trgu dela in da so odnosi v gospodarskem redu Evrope taki, da je brezpogojno v ospredju partnersko dogovarjanje kot ključni element za dosego medsebojnih razmerij. In da je vlada oziroma zakonodajno telo tisto, ki morda s svojo regulativo posega predvsem tja, kjer mora zasledovati določena taka ali drugačna makroekonomska izhodišča in tudi da v določenem segmentu zavaruje dodatno tistega, ki je v teh pogajalskih pogajanjih šibkejši. To je pa nedvomno delojemalec. Mi podpiramo zakon, tako kot je bil dosežen. Vendar ga ne podpiramo v marsikaterem delu vsebine, zato ker je ta vsebina dogovorjena predvsem na krovnih, imaginarnih izhodiščih socialnih partnerjev. Tako sindikatov kot delodajalcev. In zato nismo zadovoljni, da se do take mere v tem zakonu institucionalizira sindikat kot edini in edino smeli zastopnik delodajalca. Trdimo namreč, da je sindikalna organiziranost, taka kot je, prava. Prostovoljna je in taka mora ostati naprej. Interes mora biti tisti, ki združuje delavce v sindikate. Zato je institucionaliziranje sindikata v zakonu s tako mero najprej slabo dejanje za tisti del delojemalcev, ki niso v sindikatu. In pri prenekaterih, predvsem malih delodajalcih se bo zgodilo, da bodo delavci zelo slabo zaščiteni pri iskanju svojih pravic, ki jim gredo po ustavi in tudi po zakonu. Mi smo sicer uspeli z mnogo argumenti, da bi v takih primerih vstopali na mesto dodatnega koordinatorja ali zaščitna delavskih interesov sveti delavcev. Seveda, sindikati so se počutili ogrožene, glede na svoj institucionalni vstop v zakon, počutili so se ogrožene tudi zato, da bodo potem morali nekoliko bolj tankočutno slediti tistim izvirnim interesom delavstva in partnerstva med delavcem in delodajalcem in se ne bodo mogli dogovarjati zgolj krovno, imaginarno, tako kot jih je zakon sam tudi zapopadel. Ampak kljub temu tega nismo dosegli, čas še ni dozorel za to stanje na trgu dela bo nedvomno trdno nakazalo argumente za to, da se bodo stvari prej ko slej spremenile. Zakon kot tak podpiramo in mu tudi želimo vse najboljše pri izvajanju. Prav gotovo pa je vsemjasno, da bomo nasprotovali ponovnemu poskusu vlade, ki sicer sledi zahtevi ali direktnemu "befelu" sindikatov, da v zakon včlenimo obveznost delodajalca, da opravlja storitve za prostovoljno oblikovan sindikat, kar ni dobro. Ni dobro, dobro pa je, da se sindikat in delodajalec oziroma uprave, menedžment, dogovarjajo in nobenega problema ni, da se dogovorijo tudi o tem, da bodo v skladu z utečenim sistemom vodenja poslov, računovodskih in drugačnih, pa v podjetju tudi to članarino pobirali. Nikakor pa ne sodi v zakon, da zakon zaveže delodajalca, da mora to delati. In temu bomo nasprotovali, vse drugo pa podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Simšičeva, v imenu poslanske skupine Združene liste.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov podpira predlog zakona o delovnih razmerjih v tretji obravnavi, zlasti zato, ker je ta zakon nastajal zelo dolgo in ker je dokončno treba sprejeti zakon, ki bo verjetno najpogosteje uporabljan v tej državi in ki je, kot mu radi popularno rečemo, delavska ustava. Menimo, da so rešitve dobre, saj so rezultat in plod napornega pogajanja socialnih partnerjev, plod socialnega partnerstva in jih je zato treba še toliko bolj spoštovati in tankočutno obravnavati, ne glede na to, ali so nam vsem vse rešitve, ki so v členih zakona sprejete, popolnoma sprejemljive ali pa nad njimi nismo najbolj navdušeni. Pomembno je, da zakon opredeljuje varstvo pravic delavcev. Za nas je zlasti pomembno tudi to, da je posebej in eksplicitno opredeljeno tudi diskriminiranje in spolno nadlegovanje, kar je bilo sicer storjeno že v drugi obravnavi in ni predmet te tretje obravnave, je pa pomembno. Hkrati menimo, da je rešitev, ko pravice delavcev zagovarjajo sindikati tudi v sodelovanju s sveti delavcev, ki po zakonu o delavskem soupravljanju sodelujejo pri oblikovanju politike podjetja in firm, sprejemljiva in dobra. Tako bo poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov podprla rešitve, ki jih je podprl tudi odbor, in podprla tudi dodatne popravke amandmajev, ki jih je predlagala vlada, vključno s tistim k 210. členu, ki opredeljuje možnost obračunavanja sindikalne članarine pri delodajalcu, da je to opredeljeno v zakonu. Prav je, menimo v poslanski skupini Združene liste, da sindikati ne nazadnje prevzamejo svojo težo odgovornosti in ta zakon jih, po našem mnenju, postavlja na dokaj trdo preizkušnjo. Če bodo te obveznosti in te priložnosti, ki jim jih ponuja zakon, znali dobro izkoristiti inzares zastopati delavce, bo seveda njihova veljava tudi v nadaljnjih pogajanjih za pravice delavcev, tako z delodajalci kot tudi z vlado in drugimi socialnimi partnerji, toliko močnejša. Zato, kot omenjeno, te rešitve podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Zaključujem ta del predstavitev poslanskih skupin, ker ni več interesa, in prehajamo na razpravo o predlogu zakona v celoti. Besedo dajem poslankam in poslancem. Torej, ne o amandmajih ampak o zakonu v celoti. Pisnih prijav ni. Želi kdo besedo? Ni želje po razpravi, zato jo zaključujem in prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 11. aprila 2002. To je gradivo, ki ima štiri strani. Potem pa imamo še dva amandmaja vlade in sicer, k 210. in 216. členu, ki spreminjata tisto, kar je v tem gradivu že zapisano. Saj bom sproti opozoril. Želim samo opozoriti, da imamo tri gradiva, tako da bo čisto jasno, o čem govorimo. Prehajamo torej na razpravo in odločanje o amandmajih in smo pri 18. členu. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Prosim, gospod Kavčič.
Predlagani amandma je bil predlagan in tudi na odboru sprejet zaradi svojega namena, da pomaga ohranjevati fleksibilnost zaposlovanja in tudi pomaga ohranjevati tisti del, ki je bistven za nadaljnji vitalni razvoj slovenskega gospodarstva, to pomeni pogoje za samozaposlovanje. Zato predlagam, da tako kot odbor tudi kolegice in kolegi ta amandma podprejo. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? Minister, izvolite.
Vlada predlaganemu amandmaju ne nasprotuje.
Hvala. Gospod Drobnič.
Z mnenjem vlade se ne strinjam. Morda je dikcija tega odstavka nekoliko neprimerna, vendar pa bi morali doseči po vsebinskem razumevanju ta cilj. Namreč, kako razumeti pogodbo o delovnem razmerju, če jo podpisuje ena in ista oseba. Torej, ta pogodba je za moje pojme nična, ker jo podpisuje na levi in na desni strani taisti človek in iz tega naslova tudi lahko sledijo različne konsekvence. Vse tiste, ki so glede odpovedi delovnega razmerja, sprejemanja pravic - malce nenavadno, da se takšna dikcija ohranja. Ne upošteva se osnovnih principov obligacijskih razmerij. Morda bi bilo dobro, da bi v tem členu ali pa v kakšnem drugem, pisalo sledeče. Torej, pogodba, ki jo sklepa samo ena oseba oziroma ena in ista oseba, je nična. S tem tudi določba ne bi bila ustavno sporna. Na tak način pa bomo imeli kaj čudaško urejanje delovnih razmerij v Sloveniji. Mislim, da to ni primerno.
Hvala. Lahko zaključimo razpravo, ja prosim, gospa Bečan.
Če dovolite, v zvezi s tem vprašanjem je bilo tudi mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve prav kot odgovor na to vprašanje, ki je bilo sedaj izpostavljeno. Po drugi strani pa vlada meni, da namen, kateremu naj bi sledila ta določba, ne bi bil dosežen z vključitvijo z razreševanjem problema v delovni zakonodaji. Ne gre za status, ampak gre za kršitve, ki se pojavljajo na področju plačevanja prispevkov in davkov. Hvala lepa.
Replika, gospod Drobnič.
Morda iz razprave, ki je tekla pri prejšnji obravnavi, se da razumeti, ker je bil naveden tudi ta argument, torej finančni. Vendar jaz pravim, da ni to temeljni problem. Ta problem se lahko rešuje na drug način, z drugo zakonodajo. Osnovni je ta, ko sem ga zdajle izpostavil v svojem mnenju. Pravilno bi bilo, da pogodbe na osnovi tega zakona o delovnih razmerjih, ki jih podpisuje samo en in isti človek, so nične. To bi moralo biti. In se ne bi spraševali potem in ta določba tudi ne bi bila ustavno sporna. Bi moral delodajalec, pač, v skladu z zakonodajo poiskati rešitev. Tudi v sistemu organizacija družbe. S tem se pravzaprav podira osnovni princip dvostranskega urejanja delovnih razmerij. Saj to ni samo tukaj, a veste, saj je tudi izdajanje enostranskih aktov, čeprav pravim, da je to zakon o delovnih razmerjih. Pač zato, ker smo izločili možnost, torej sveta delavcev kot legitimnega zastopnika. Možnost uvajanja sveta delavcev bi morali zagotoviti. Na delavcih pa je, ali to izkoristijo ali ne. Če nočejo izkoristiti, pač tega ne bodo. To je njihova svobodna volja. Samo, to bi morali zagotoviti na tak način.
Hvala. Lahko razpravo o tem amandmaju zaključimo. Lahko. Torej zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 18. členu. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, proti je bilo 7. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 7.]] Amandma je sprejet. 29. člen. Odpiram razpravo. Imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Od poslancev in poslank nihče. Prosim, gospa Bečan želite besedo.
Vlada amandmaja ne podpira. Po eni strani je tarifni in plačilni razred že upoštevan pri določanju osnovne plače, po drugi strani pa se s tako rešitvijo vključuje v zakon kategorija, ki je predmet kolektivnih pogodb in tako je primerno, da tudi ostane.
Hvala lepa, gospa Benčanova. Še kdo želi? Ja, gospod Vizjak, prosim.
Hvala lepa. Dejstvo je, da ob sklenitvi pogodbe res mora biti v pogodbi o zaposlitvi navedena osnovna plača, absolutni znesek, in da je to zelo pomemben in odločilen podatek v času sklepanja delovnega razmerja. Vsekakor pa ta podatek postane zelo neuporaben po dveh, treh letih delovnega razmerja ali pa desetih letih, na primer. Poglejte, edina pot, ki je delavcu tudi na razpolago, sledljivosti njegove osnovne plače je neka njegova razvrstitev v tarifni oziroma plačilni razred, ki je v skladu z objavljenimi, ki so tudi objavljene, se pravi, zneski plač glede na tarifni oziroma plačilni razred, pa sledljivost zneska osnovne plače tudi na daljši časovni rok. Ne nazadnje vam moram povedatitudi iz prakse, da je to eden zelo pomembnih oprijemljivih podatkov, ki služi nekako tudi nadzoru, da ugotovi, ali delavec dejansko prejema plačo v skladu z dogovorjenim kriterijem v pogodbi o zaposlitvi ali ne. Zdaj pa sprašujem tu vlado, kako bo, na primer, čez, ne vem, da je bilo sklenjeno delovno razmerje, ne vem, čez eno leto, in kako bo leta 2008 inšpektor za delo ugotavljal, ali v nekem trenutku delodajalec spoštuje določbe pogodbe o zaposlitvi glede osnovne plače ali ne, če ne bo neke enoznačne povezave med pogodbo o zaposlitvi in tudi tistim zneskom, ki ga bo imel on takrat na plačilni listi. Menim, da je razvrstitev delavca v plačilni oziroma tarifni razred zelo pomembna kategorija, iz katere se vidi sledljivost njegove osnovne plače na daljši časovni rok. V ničemer nič ne podira, nobenega koncepta ne podira, ni v nasprotju ali v neskladju s socialnim dialogom oziroma socialnim dogovorom in mislim, da je lahko zelo uporaben pripomoček pri ugotavljanju pravic delavca skozi njegovo delovno razmerje. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo o amandmaju k 29. členu. Prehajamo na odločanje. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 11, proti pa 39 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. 45. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Vizjak, prosim.
Hvala lepa za besedo, ponovno. 45. člen nosi naslov "Varovanje dostojanstva delavca pri delu". V Socialdemokratski stranki menimo, da ni zgolj nezaželeno fizično, verbalno ali neverbalno ravnanje na spolu temelječem vedenju edina kategorija, ki vpliva na varovanje dostojanstva delavca pri delu. To je pomembna kategorija, ni pa edina kategorija. Zato predlagamo amandma, da se prvi odstavek spremeni in se glasi, da je delodajalec dolžan zagotavljati takšno delovno okolje, v katerem noben delavec ne bo izpostavljen neželenemu ravnanju glede rase, barve kože, spola, starosti, invalidnosti, zakonskega stanu, družinskihobveznosti, nosečnosti, verskega in političnega prepričanja, nacionalnega ali socialnega porekla ter seveda tudi neželenemu ravnanju spolne narave, ki žali dostojanstvo moških in žensk pri delu s strani delodajalca, predpostavljenih ali sodelavcev. Skratka, dostojanstvo ne dojemamo zgolj skozi ravnanje spolne narave, temveč tudi skozi druge številne zadeve. Poglejte, verjetno je marsikdo šikaniran na delovnem mestu zaradi svoje invalidnosti, mogoče tudi zaradi zakonskega stanu, mogoče tudi zaradi družinskih razmer in obveznosti in tako naprej. Mislimo, da v člen, ki govori o varovanju dostojanstva delavcev pri delu, sodi širša dikcija, ki jo predlagamo s tem amandmajem. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? Gospa Simšičeva, prosim.
Hvala lepa. S povedanim se je seveda mogoče popolnoma strinjati, s tem da kolega Vizjak ve, ker je bil tudi na odboru, da je vse to, kar je zdaj predlagano kot popravek 45. člena, pravzaprav v celoti in še širše zajeto v 9. členu zakona, kjer je prepovedana vsakršna diskriminacija, šikaniranje in tako dalje, v zvezi z vsemi temi točkami, ki jih je omenjal. In še celo več, prepovedana je tudi diskriminacija glede na spolno usmerjenost, ki je v tem predlogu amandmaja izpuščena. Tako so te rešitve že vsebovane v 6. členu, medtem ko ta rešitev v 45. pa je resnično namenjena tej problematiki, to je spolnem nadlegovanju na delovnem mestu, bodisi fizičnemu bodisi verbalnemu. Hvala lepa.
Hvala. Replika, gospod Vizjak.
Hvala lepa. Seveda je velika razlika med pojmom "diskriminacija" in med pojmom "varovanja dostojanstva". To je ogromna razlika. Zato je ni dovolj in je ni umestno povezovati. Če bi bilo to, kar govorite, res, potem bi seveda tudi lahko člen drugače imenovali. Podnaslov ali nadnaslov bi bil, ali kako se to imenuje, naslov tega člena drugačen in bi govoril o varovanju - ne vem - spolne nedotakljivosti delavca pri delu. Govori pa o varovanju dostojanstva delavca pri delu in to je bistveno širša kategorija, kot je samo varovanja te na spolu temelječe zadeve in jo je potem treba tudi razširiti. Še enkrat povem. Seveda, če boste zopet, tako kot pri prejšnjem členu, kjer ni bilo nobenega vsebinskega pomisleka, zakaj zadeva ni v redu, tudi tu nasprotovali, češ ker so pač socialdemokrati, bomo pa proti. Hvala.
Hvala. Ni več razprave. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 45. členu. Glasujmo, prosim! Od 55 prisotnih je za glasovalo 14 poslank in poslancev, proti je bilo 34. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. 52. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospa Širca, prosim.
Hvala. Pri 52. členu se je tako sekretariat kot tudi vlada opredelila za črtanje dopolnila, ki je bilo vloženo in tudi izglasovano v drugem branju, in sicer rešitve, ki je šla v smer, da se v zaposlovanje za določen čas lahko štejejo tudi poklici umetniškega značaja, ki so vezani na programsko orientacijo. Amandma je bil v drugem branju izglasovan oziroma vložen zato, ker v krovni zakonodaji možnosti za delo za določen čas prav v teh primerih, kjer gre za zaposlovanje za specifične umetniške poklice, vezane na programske usmeritve, ne na projektne, poudarjam, sploh ni.Je odprta možnost, da se v področni zakonodaji to vprašanje rešuje in uredi, ampak nihče ne jamči, da bo ustrezna rešitev tudi sledila. Konec koncev zakon, ki naj bi reševal to problematiko s področja kulturne dejavnosti, je šele vložen v proceduro v državnem zboru in se še ni dotaknil niti prve obravnave, kar pomeni, da se soočamo z istim vprašanjem kot pri prejšnjem zakonu, ali je nekaj, kar še ni sprejeto, ima pa intenco, da bi bilo razrešeno v rešitvi, kompatibilni s tem, ki smo jih dali tudi pri tem zakonu - zagotovitve, skratka, še ni. Sama sicer ne vztrajam na tem, da se uvaja v krovni zakon o delovnih razmerjih ta rešitev, čeprav jo stoodstotno zagovarjam, ker pač recimo, da puščam možnost, da bomo v prihodnosti to uredili v področnem zakonu - lahko bomo, lahko pa tudi ne bomo. Razlogi za dopolnitev zakona so bili takrat zelo jasno in argumentirano povedani. Rekli smo, da tako fleksibilnost naj bi prinesli zaradi tega, da bi se presegala inertnost v javnih zavodih, da bi se vzpostavljala konkurenčnost, da bi se pomlajevali zavodi, da bi kroženje kadrov bilo pospešeno in tako naprej in tako naprej. Konec koncev, države Evropske unije zaposlovanja za določen čas ne omejujejo z direktivo iz leta 1999, samo zapovedujejo možnosti in načine, kako se lahkov vsaki državi posebej upošteva samo določene omejitve, zaradi katerih v takih primerih delavci ne bi bili prikrajšani. Toda vendarle skoraj vse države zahodne Evrope govorijo o opravičljivih razlogih, in to so največkrat v športu, gledališki in umetniškidejavnosti, v Italiji, v Nemčiji, še posebej tudi v zvrsteh televizije - priprava programov v televizijskih in radijskih hišah. Poudarjam še enkrat, da če bi se ponovno odločali v skepsi, ali bo enkrat druga zakonodaja to primerno rešila in ali ne bi bila mogoče podlaga že tukaj danes dana, da se nekatere druge države, recimo prav Nemčija, ki je sprejela zaposlovanje z novo zakonodajo pred kratkim oziroma predlani, pojavljajo stališča, da gre za pridobitev, pomembno pridobitev fleksibilnejšega trga delovne sile, ki tudi konec koncev pomeni uporabno obliko pospeševanja zaposlovanja starejših oseb. Naj tudi povem, da v primeru, recimo, dunajske opere je od 35 oziroma 40 dirigentov na pogodbi oziroma za določen čas oziroma na pogodbi za - v primeru gostovanja - samo vis ŕ vis tem 35 dirigentom samo eden v rednem delovnem razmerju, 120 oseb pa tudi v drugih umetniških poklicih, tudi scenskih, je pa tudi na pogodbenem razmerju. Opozarjam ponovno samo to, da če bi v tem zakonu rešili to vprašanje, pomeni, da bi lahko v področnem zakonu, krovnem zakonu na področju kulture, lahko izpeljevali zgolj samo specifike, ki so vezane na zaposlovanje za določen čas. To pa je tista, da mora biti v takih primerih delavec bolj zaščiten in tudi boljše plačan. Hvala.
Hvala. Gospa Črnugelj, prosim.
Hvala lepa. Sicer razumem, globoko razumem nagibe kolegice Širca, zakaj zagovarja pač tako dikcijo 52. člena, zlasti v izjemah za tiste projektne in programske naloge v kulturi. Zagotovo, da bi taka dikcija mogoče na en način tudi omogočila bolj fleksibilno razporeditev delovne sile na področju kulturne dejavnosti, ampak fleksibilnost se ne dosega samo s takim ukrepom. Sama lahko trdim, da že dosedanji krovni zakon o uresničevanju javnega interesa na področju kulture take možnosti pač ne zanika. To se pravi, zakon - kot je sprejet do sedaj in velja - to možnost dovoljuje, tako da odvisno je bilo od menedžerja, upravitelja, direktorja, ravnatelja posameznega javnega zavoda, bodisi gledališča, opere, filharmonije in tako naprej. Vem, da obstajajo problemi in težave, zlasti v nekaterih gledališčih, ko imamo igralce, ki vrsto let pač še niso imeli možnosti igranja na odru, ampak seveda to se lahko razreši tudi na drugačne načine. Poudarila bi samo, tudi res je, da mi nimamo niti ene evropske direktive, ki bi izrecno prepovedovala omejevanje zaposlovanja za določen čas. Res je pa tudi, da je vrednota zaposlitev za nedoločen čas in da Evropska skupnost skozi vse svoje ukrepe aktivne politikezaposlovanja favorizira zaposlovanje za nedoločen čas in da Evropska skupnost skozi svoje direktive in svojo politiko, ki jo določa z vsakim letom, daje prednost temu zaposlovanju. Res je pa tudi, da so ugotovitve, da v naši državi v zadnjih desetih letih imamo pogodb za določen čas mnogo preveč o zaposlitvi in da smo nekako na vrhu v Evropi. Da se pa fleksibilnost trga delovne sile ne omogoča izključno z zaposlovanjem za nedoločen oziroma določen čas, je zagotovo. Je tisoč drugih ukrepov, ki jih je treba sprejeti za fleksibilnost trga delovne sile, med ostalim tudi ustrezno stanovanjsko politiko, socialno, da ne govorim o drugih vseh možnih podvrstah, ki omogočajo to fleksibilnost. V Združeni listi - in moje osebno mnenje - podpiramo zaposlovanje za nedoločen čas in nasprotujemo taki dikciji, kot jo je predlagala kolegica Širca. Hvala.
Hvala. Ali lahko zaključimo razpravo o tem amandmaju? Gospod Trofenik, prosim.
Hvala. To priložnost bi izkoristil in bi predlagatelju postavil vprašanje v smislu intencije, ki jo je kolegica Širca izpostavila na področju kulture, kako si predstavlja zaposlovanje profesionalnih športnikov v športu in strokovnih delavcev, konkretno trenerjev. Trdim, da je onemogočeno z uveljavitvijo tega zakona - profesionalnih športnikov ne bo mogoče zaposlovati, ker noben področni zakon tega ne omogoča. Govorim o rednih zaposlitvah v klubih, ne tistih vrhunskih športnikih, ki jih zaposluje ministrstvo za obrambo ali ministrstvo za notranje zadeve. Hvala.
Hvala. Gospod minister, želite besedo?
Rad bi odgovoril, brez da bi šel v posamezne detajle, tudi kar je bilo zdaj na koncu izpostavljeno. Osnovni namen zakona je urejevanje teh osnovnih razmerij, temeljnih razmerij. Kar se tiče specifičnosti, pa v bistvu sledimo ravno temu, kar je poslanka Širčeva rekla okoli tega; dirigenti, športniki in tako naprej. Vse to je pač možno v področni zakonodaji. Ker sicer, če bi odpirali za posamezne poklicne skupine, posamezne dejavnosti, seveda potem se te poklicne skupine lahko odpira. Tako je osnovni namen zakona pač ta, da se gre v osnovna delovna razmerja, da se pa specifike, ki jih je seveda v celoti za vse poklicne skupine, za vse dejavnosti nemogoče zajeti v osnovnem zakonu, se pač normalno potem urejajo v področnih zakonih. Še to opozarjam, da je v bistvu ta zakon pač nek osnovni zakon in da se bo najverjetneje tako podzakonski akti kot ostala področna zakonodaja, seveda, morala ustrezno spreminjati. In verjetno na področjih - zato smo tudi dali relativno prehodno obdobje, da tako rečem, dolgo prehodno obdobje, to se pravi, osmih mesecev, recimo, od sprejetja zakona, ker je vse take specifičnosti mogoče urediti. Je pa v bistvu tudi povezava z določenimi zakoni potem možna in to je dano pravzaprav tudi v teh členih, 52. in 53. členu, ki pač to omogočata.
Hvala. Prosim, gospod Kremžar.
Hvala lepa. Samo dopolnilno vprašanje ministru. Nadaljujem tam, kjer je kolega Trofenik nehal: ali to določilo dejansko v praksi lahko pomeni, da dokler ni sprejete področne zakonodaje na nekem področju, da je lahko to ovira in da onemogoča kakšno zadevo? To je bistvo v tem trenutku.
Poglejte, v 52. členu je trinajst alinej ta trenutek, kjer so navedeni primeri, ko je mogoče sklepati delovno razmerje za določen čas, ko narava dela to zahteva, če gre za sezonsko delo, če gre za povečan obseg dela. Vsi ti primeri v bistvu so navedeni in so splošno uporabljivi za vsa področja. Če gre pa izrecno za neke specifike na posameznem področju, je pa tudi bil dogovor, da se le v specialnih zakonih te stvari uredijo, ker sicer, če bi želeli v bistvu vse te specifike vključiti v splošni zakon, bi lahko bili to dve strani takih primerov navedenih, nemogoče bi bilo vse specifike zajeti. Hvala.
Hvala. Replika še enkrat.
Se opravičujem, ampak razumem to, kar ste zdaj povedali. Sprašujem pa zelo natančno, dokler se ne uredi v področnih zakonih: kaj do takrat, tam, kjer v področnih zakonih trenutno tega ni?
Boste odgovorili?
Tega tudi sedaj ni v veljavni zakonodaji.
Dobro. Gospod minister, prosim.
Po našem mnenju specifike, ki so navedene v 52. členu, omogočajo nadaljevanje takih tipov zaposlitev, kot so sedaj. Če so določene specifike, ki so posebej vezane na neko poklicno skupino, potem je pa to stvar področne zakonodaje.
Hvala. Torej lahko zdaj [[...]]Gospod Drobnič, prosim.
Tiste specifike, ki ste jo zdaj omenjali, nima smisla dajati v druge zakone, kajti ta specifika se nanaša na delovna razmerja. Vse, kar je v zvezi z delovnimi razmerji, naj se opredeli tukaj. Če je pa nek pojem, projektno delo ali pa, ne vem - to se pa v področnih zakonih uredi in se tam omenja projektno delo. Na tak način, drugače bomo imeli pa verjetno neko sračje gnezdo. Torej, mora biti pa materija opredeljena generalno in kar se tiče delovnih razmerij v teh zakonih. Ne moremo nekih delovnih razmerij urejati, ne vem, mogoče je tudi, ampak sam se za to ne zavzemam, da bi bil en segment delovnih razmerij opredeljen drugje. To ne bo šlo. A, veste, tu vas pa sploh ne morem podpreti.
Hvala. Replika, gospa Črnugelj, prosim.
Sama takole vidim možnost uporabe dveh alinej znotraj 52. člena. Ena je izvrševanje dela, ki po svoji naravi traja določen čas, ker določen čas trajajo programske projektne naloge, ki so. Potem naslednja je pa alinea: priprava oziroma izvedba del, ki so projektno organizirana. Ker mi vemo, da so posamezne predstave, pa ne glede, ali trajajo eno leto, dve leti, mislim, seveda organizirane za določeno obdobje in že to se lahko uporablja za to. Hvala.
Hvala. Gospod minister.
Bi samo še enkrat na kratko povedal, da v osnovnem zakonu o delovnih razmerjih je, seveda, vse specifičnosti delovnega razmerja je nemogoče opredeliti. Smo že prej povedali. Obstajajo pa tipi delovnega razmerja, tako za določen kot nedoločen čas, ki pa so v osnovnem zakonu opredeljeni in to predstavlja tisti okvir, tisti "free more", znotraj katerega je seveda specifično delovno razmerje mogoče opredeliti.
Hvala. Zaključujem razpravo o amandmaju k 52. členu in prehajamo na odločanje o tem amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 31, proti pa je bilo 11 poslank oziroma poslancev. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 11.]] Amandma je sprejet. 73. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 73. členu. Glasujmo, prosim. Od 53 prisotnih je za glasovalo 16 poslank in poslancev, 37 je bilo proti. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 37.]] Amandma ni sprejet. 146. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo - oprostite, gospa Majnikova.
Hvala lepa. Gospoda ministra bi rada vprašala zakaj je prišlo do dostavka za opravljanje zdravniške službe. V zadnjih pogajanjih okoli plač in s Fidesom se je izpostavilo, da zdravniki sami želijo imeti 40-urni delavnik + 10 ur nadur. Če še to vpeljemo sem v zakon, potem bomo posebej za zdravnike opredeljevali delovni čas, ki bo trajal 60 ur na teden za vse ali pa še več, seveda. In me zanima, zakaj je prišlo do tega dostavka. Hvala.
Hvala. Še kdo od poslank, poslancev? [[Nihče.]] Gospod minister, prosim. A gospa Bečanova.
Po veljavni zakonodaji je že opredeljena možnost dopolnilnega, sedaj enotretjinskega dela. In primeri, ki so vključeni v veljavni zakon, so primeri visoko strokovnih opravil, poleg vzgojno-izobraževalnih, kulturno-umetniških in raziskovalnih del. In ko se je oblikovala rešitev v tem predlogu, so bila v rešitev vključena samo vzgojno izobraževalna, kulturno-umetniška in raziskovalna dela. Visoko strokovna dela kot taka na splošno, ta dela pa so bila izpuščena. In glede na to, da se je na področju zdravniške dejavnosti oziroma zdravnikov ugotovilo, da enostavno po taki dikciji se jim onemogoča možnost uporabe dopolnilnega dela, je bil dan predlog, da se vključijo. Dejansko pa že po veljavni zakonodaji ta možnost za njih obstaja.
Gospa Širca.
Argumente smo prosili. Gospa jih ni posredovala.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Nihče več.]] Če ni več razprave, odgovorov [[...]]
Predvsem v okviru zaposlitev Kliničnega centra je nujno povezana tudi raziskovalna dejavnost in izobraževalna dejavnost v okviru fakultete. Zdravniki, ki opravljajo delo, ti kadri, ki opravljajo delo v Kliničnem centru, so tudi enotretjinsko zaposleni na fakulteti. Tako gre nujno za dopolnjevanje obeh dejavnosti.
Gospod Anderlič.
Moram reči, da ste bili v tem delu na absolutno napačnih argumentih ali pa, da pravzaprav govorite o nečem, kar ta zakon ne ureja. Ta amandma govori o tem, da bi bila dovoljena enotretjinska zaposlitev - po vaši besedi - pri opravljanju zdravniške službe. Vi ste pa govorili o tem, da bi bila dovoljena raziskovalna dejavnost in tako naprej. In ta je dovoljena: ali izobraževalna ali kulturno-umetniška. Vi ste govorili ravno nekaj kontra tistemu, kar tukaj že piše. Seveda, če uvajate zdravniško službo kot službo, potem se sprašujem, zakaj ne uvajate tudi drugih služb, ki so lahko prav tako predmet tovrstnih zaposlitev. Sam sem do sedaj, ker velja to tudi za poslance, velja tudi za nekatere druge, vedno razumel ureditev, ker pravite, da je že zdaj urejeno, da je nekdo zaposlen v svoji firmi, ali državnem zboru, ali je minister in tretjinsko lahko opravlja še raziskovalno delo, kulturno-umetniško in tako naprej. Nikakor pa ne nekaj, kar je iz osnovnega poklica. Torej, stvar je obrnjena, kot jo jaz razumem. Vi pa razlagate ravno nekaj drugega, da bo nekdo, ki je zaposlen na raziskovalnem institutu, da bo lahko tretjinsko opravljal zdravstveno službo. To ni to. Če pa vi širite osnovno dejavnost, potem se pa sprašujem, zakaj še v drugih poklicih ne morejo ljudje opravljati dodatno, v drugi delovni organizaciji enotretjinsko zaposlitev.
Gospod minister.
Lahko bi - samo na kratko: morebiti ni bilo natančno pojasnjeno. Gre za tako kombinacijo, ki je lahko profesor na medicinski fakulteti, dela tudi, recimo, na Kliničnemu centru do višine dopolnilnega dela osem ur. In to je tako imenovana definicija, ki spada med te tako imenovane intelektualne poklice. S tem v bistvu menimo, da odpravljamo neki manjko, ki je nastal, ko tega ta zakon v 146. členu ni upošteval. Se pravi, gre za različne situacije, ki so možne, to se pravi zdravniška praksa, profesorsko delo in obratno. V takem primeru, v konkretnem primeru profesorja medicine, recimo.
Gospod Drobnič.
Gospod minister, ne razumem vas. Zdaj, nek inteligenčni kvocient imam, ampak resnično, vi ne odgovarjate na tisto postavljeno vprašanje, ki so ga moji kolegi poslanci izrekli. Sicer pa sem mišljenja, da gre za podoben amandma, kot smo imeli prej alineo pri kulturnikih, za povsem isto stvar. Princip - v enem primeru gre za zdravstvo, prej je šlo pa za kulturnike. Potem je res, da za vsako, ne vem, profesijo bi nekaj posebnega urejali. Ne, to ne bo šlo, v tej smeri ne bo šlo, možni so drugi mehanizmi urejanja takih zapletov, kot jih vi želite sami. Vendar pa še enkrat, niste odgovorili na vprašanje. Ne vem, ali so vas ostali poslanci razumeli, sam vas nisem razumel.
Hvala. Gospod Anderlič.
Ravno za to razumevanje gre, o katerem gospod Drobnič govori. Če vi želite sprostiti možnost enotretjinskega dela v drugih organizacijah, torej deficitarnih, lahko je to tudi pri kakšnih drugih intelektualnih poklicih, kot vi, gospod minister, pravite. Ne vem, zakaj se orientirate samo na to področje in urejate samo tega. Ali odprite možnost pri vseh deficitarnih tudi za druge intelektualne poklice ali pa recite, da je sedanja situacija, trenutna, ker se pogajate s sindikati, taka, da so vas, tako rekoč, pripravili do tega, da bi to urejalo neko specifično vprašanje na področju zdravstva. Če je to, potem povejte, da urejate to zaradi tega, ne pa mešatistvari. Povem svoje stališče, da sem za to, da se na vseh deficitarnih poklicih in na vseh drugih poklicih, ki so tovrstne narave, da se ta možnost odpre, ne pa samo za točno to panogo - ali pa nikjer, če bo taka vaša odločitev in tak vaš predlog.
Gospod minister.
Bi odgovoril na to vprašanje. Nikakor ne gre za povezavo s kakršnimikoli pogajanji, to moram takoj povedati. Kar se tiče splošne orientacije, je deficitarni poklic že v tem členu opredeljen. To se pravi, katerikoli deficitarni poklic po podatkih zavoda za zaposlovanje. Zdelo se nam je pa smiselno, da v okviru tako imenovanih intelektualnih poklicev posebej opredelimo še nek določen poklic, ki je definitivno deficitaren.
Gospod Anderlič.
Sam bom glasoval proti temu amandmaju, zato ker ste v dveh členih popolnoma različno postavili svoje stališče. Enkrat izključujete, drugič pa vključujete nekaj, o čemer sami govorite, da bi moralo biti splošno in načelno. Zato bom glasoval proti temu amandmaju, ker ne vidim prav nobenih praktičnih razlogov za to, razen tistih, na katere sem pomislil prej.
Gospa Simšičeva, prosim.
Hvala za besedo še enkrat. Mislim, da govorimo o dveh popolnoma različnih stvareh - to, kar je zdaj nazadnje omenil gospod Anderlič. Prej smo se zavzemali za to, da v temeljnem zakonu a priori ne opredelimo dodatne možnosti za zaposlovanje samo za določen čas za eno kategorijo zaposlenih. Ta člen, o katerem razpravljamo, pa govori o ljudeh, ki že imajo redno zaposlitev, in to polno zaposlitev, in lahko dodatno sklenejo zaposlitev pri drugem delodajalcu za dodatnih toliko in toliko ur. Razloga tukaj sta pa dva. Prva je defitarnost poklicev, po podatkih zavoda za zaposlovanje, imajo pa že svojo redno službo - to poudarjam. In drugo, visoke intelektualne storitve na različnih nivojih izobraževanja, zdravstva, vzgoje, znanosti, kulture in tako dalje. Tam, kjer ta dejavnost je. In tem ljudem omogočamo, da to sklenejo tudi za dodatno delo ob, seveda, soglasju osnovnega delodajalca. O teh stvareh govorimo. In ne govorimo o tem, da tukaj dovoljujemo zaposlovanje za določen čas, prej smo se pa borili proti zaposlovanju za določen čas. Hvala lepa.
Hvala. Ali lahko zaključimo razpravo o tem členu? [[Lahko.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmajih k 146. členu. Glasujmo, prosim! Od 54 prisotnih je za glasovalo 23, 24 poslank in poslancev je bilo proti. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. 166. člen. Odpiram razpravo. Gospod Vizjak, prosim.
Hvala lepa. Bistvo tega amandmaja je, da jasno zakonsko zapišemo, da ima delavec pravico do odškodnine za neizrabljeni del letnega dopusta, če ga seveda ni mogel izrabiti v skladu s tem zakonom, iz razloga na strani delodajalca. Menimo, da je uveljavljanje odškodnin za neizrabljeni del kot pravice iz delovnega razmerja, ki je zapisano v pogodbi, in vlada, kot sem jo razumel, je tudi zaradi tega nasprotovala. Kajti, vse pravice, ki so v pogodbi, so seveda iztožljive. Vendar je v vsakdanjem življenju ogromno dilem, kdaj ima delavec to pravico. Zato je tu jasno zapisano, da ima delavec pravico do te odškodnine zgolj v primeru, kadar je želel izrabiti dopust, pa mu ga delodajalec ni odobril iz razlogov na strani delodajalca. In mislimo, da je ta člen učinkovit in v bistvu ščiti eno izmed pomembnih pravic delavca iz delovnega razmerja, to je pravica do letnega dopusta, ki ni zgolj pravica za nek nadstandard, ampak izhaja iz nekih njegovih bioloških potreb po vzdrževanju delovne kondicije. In glede na to, da je vlada oziroma, da je predlagatelj tega zakona, bi rekel, zelo izrecno napisal, da je celo neveljavno se odpovedati pravici do tega dopusta, mislimo, da bi morala biti tudi jasneje določena pravica do odškodnine v primeru, da delodajalec ne omogoči delavcu izrabiti letnega dopusta, skladno z zakonom o delovnih razmerjih. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Gospa Bečanova, prosim. Prosim za mir v dvorani! Tako se ne bo dalo nadaljevati. Prosim.
Nedvomno se strinjamo, da ima delavec pravico do odškodnine, če mu delodajalec ne omogoči izrabe dopusta. Vendar vlada meni, da amandma ni potreben, da je v okviru samega zakona, točno v določbi 184. člena, že izrecno navedeno, da če je delavcu povzročena škoda, da je delodajalec delavcu odškodninsko odgovoren. In izrecna je tudi določba, da se odškodninska odgovornost delodajalca nanaša tudi na primer, ko delodajalec krši delavcu pravice iz delovnega razmerja oziroma iz pogodbe o zaposlitvi. Nezagotavljanje dopusta je nedvomno kršitev. Tako menimo, da določba ni potrebna. Hvala.
Hvala. Gospod Vizjak.
Hvala lepa še enkrat. Jaz sem že opravil nekako s to razlago vlade, češ da je to že pravica iz delovnega razmerja. Ampak, za odpoved tej pravici je vlada menila, da se jo izrecno napiše notri, to se pravi, da je vsak sporazum, ki bi to urejal, neveljaven. Vendar mislim, da je tudi odpoved, to se pravi, odpoved oziroma nekako neodobritev delodajalca tej pravici delavca tako pomembna kategorija, da je le treba napisati notri, in mislim, da se sklicevanje na 184. člen, ki govorio odškodninski odgovornosti, tu zelo težko uporabi, kajti sedaj bi bilo treba dokazati, da je bilo delavcu povzročena škoda. Kdo bo to dokazoval, na kakšen način bo to dokazoval, ali je zaradi tega, ker nekdo ni uporabil dopusta, zdaj na njem neka škoda; oškodovana, oziroma omejena je njegova pravica. Omejena je njegova pravica, elementarna pravica, ki izhaja iz tega zakona in omejena je samo zaradi volje delodajalca, ne zaradi katere koli tudi druge volje. Zato je temu tako napisano in mislim, da je prepotrebno to sprejeti. Hvala.
Hvala lepa. Lahko zaključimo razpravo o tem amandmaju? Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmajih 166. členu. Glasujemo. Od 46 prisotnih je za glasovalo 18 poslank in poslancev, 27 je bilo proti. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti je glasovalo 27.]] Amandma ni sprejet. 206. člen, 206. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Sok.
Hvala za besedo. Čisto na kratko bi želel predlagatelje vprašati, s kakšnim razlogom so v zakonu predvideni petletni zastaralni roki, z amandmajem skrajšali na tri leta, kajti vemo, kako pri nas ljudje čakajo na sodiščih na svoje pravice in kako se te zadeve počasi odvijajo. Bi res rad slišal, kakšni so argumenti za skrajšanje tega roka. Hvala lepa.
Gospod Drobnič.
Se odpovedujem vprašanju.
Hvala. Še kdo želi besedo? Gospod Anderlič.
Glede na to, da je poslanska skupina vložila, lahko povem to, ker tisti, ki so posebej delali na tem zakonu, v tem trenutku jih ni tukaj, da ravno zaradi argumentov, ki jih je navedel gospod Sok, smo pravzaprav menili, da je treba sodišča prisiliti, da pravzaprav odločajo prej, ne v petih letih. Torej, da je treba primere, zaradi katerih - torej, da se zastaralni rok skrajša na tri leta, ne pa na pet let, in da se v tem času, seveda, te stvari morajo opraviti. Tako velja seveda tudi za druge postopke, da bi bilo prav, da se skrajšajo, ne pa podaljšujejo. Tako je to namen, ki je bil pri tem amandmaju zasledovan.
Gospod Vizjak, replika.
No, niti ni replika, razprava je, saj lahko tudi razpravljam.
Razprava.
Poglejte, pravzaprav smo v socialdemokratski stranki v prejšnjem branju, to se pravi, v drugem branju, predlagali podaljšanje s 3 na 5 let in je bilo to sprejeto. In takrat se je razvila v tem državnem zboru kar obsežna razprava na to tematiko, kjer smo nizali številne argumente "za" in "proti", formalne in vsebinske narave. Ampak tega argumenta, ki ga je pa zdaj moj predhodnik, gospod Anderlič predlagal, da bi to pospešilo delo sodišč, potem bi bilo celo zanimiveje predlagati eno leto. Recimo, to bi bilo potem pa res tista stvar. Kajti se mi zdi, da če delavec plače ne dobi in potem seveda, da bi tudi 3 ali pa 5 let to bilo, je že karkoli nesprejemljivega topogledno. Zakaj smo takrat argumentirali 5 let, ta zadeva je najbolj bistvena. Poglejte, delavci, ko so pri delodajalcu zaposlenih in jim delodajalec, recimo, ne izplača regresa za letni dopust, recimo, mu ne izplača nekih dodatkov, ki bi mu šli, verjemite mi, da se delavec ne odloči za, odškodninsko tožbo oziroma tožbo zoper delodajalca v smislu uveljavljanja svojih pravic. Ne odloči se. Zakaj? Ker ve, da si je s tem dal nekako vrv za vrat in da se lahko kar poslovi od tega delodajalca. Zamislite si, kako v neki zasebni firmi, pri nekem obrtniku s petimi zaposlenimi en delavec toži delodajalca. Mislim, potem veste, kaj se s takim delavcem zgodi. Zato smo dali ta rok, da ima delavec možnost tudi po prenehanju delovnega razmerja in da je ta rok kar dostojen, ni večen, ni absoluten, ampak je dostojen, to je 5 let, kar je tudi veljalo doslej. In se je tudi pri uveljavljanju izkazalo za problem, skoraj prekratkega roka, smo nekako sprejeli vsi skupaj, da je le ta zastaralni rok 5 let. In zdaj vidim tu poskus zopet to znižati za 3 leta. Verjemite mi, da to je zelo slaba podpora delavcem in seveda uveljavljanju njihovih pravic. In če boste to sprejeli, bo to bistven korak nazaj od tega, kar smo sprejeli lahko v prejšnjem, drugem branju. Hvala.
Gospod Rokavec.
Hvala za besedo. Ja, gospod Anderlič, ta amandma lahko govori o tem: na eni strani tako, kakor ste obrazložili vi - namreč, da se poskuša s tem amandmajem prisiliti sodišča da bodo hitreje odločala, ali se pa razume lahko drugače: da se s tem amandmajem daje potuha delodajalcem, da bodo še bolj zlorabljali vse bonitete, ki jih delavec po zakonu o delovnih razmerjih in iz delovnega mesta mora pridobiti. Prepričan sem, da bo prej, če bo sprejet ta amandma, to slednje. Zato mislim, da je tako, kot je prav pred menoj kolega Vizjak povedal: namreč, da bo storjen korak nazaj, če bo sprejet ta amandma. Korak nazaj k tistim osnovnim delavčevim pravicam. Hvala.
Gospod Brenčič.
Hvala lepa. Praviloma naj bi se o sporih arbitrarno odločalo v skladu s kolektivno pogodbo, v roku, ki tam stoji. To bi bilo najboljše. Ker pa je izvirni interes na eni od strani, da se to ne zgodi, je potem možnost na sodišču. In zakon mora biti zastavljen tako, da varuje šibkejšega v tem sporu: prav gotovo je tu šibkejši delavec. In skrajšanje zastaralnega roka, se bojim, da gre v škodo šibkejše strani, zato tega amandmaja ne bom podprl in bom ohranil tekst iz drugega branja. Hvala.
Hvala. Gospod Drobnič.
K temu, kar je bilo povedano, bi rad še nekaj dodal. Morda se bo dogajalo to, da bo dosti stvari ravno zaradi kratkega roka in glede na počasnost reševanja zastaralo. To se zna zgoditi, tudi zelo zanimive stvari so se dogajale v preteklosti. To je poleg tistih argumentov, ki so bili prej navedeni, da se bo odvijalo. Pač takšna je naša stvarnost. Seveda, če bi sodišča in vsi postopki tekli normalno, bi bil triletni rok ustrezen. Ni pa pričakovati, da se bo v Sloveniji zadeva vsaj v naslednjih, ne vem, štirih letih kaj izboljšala, bistveno, da bi stopili na normalno pot reševanja. To se bo zgodilo: preveč stvari bo zastaralo, pa padlo ven.
Gospod Lavrinc, izvolite.
Veliko manj besed bi bilo, če bi bilo razumevanje zadeve, za kaj gre. Glejte, s stališča pravne varnosti je bolje, da so vsi dogodki, taki in drugačni, ki lahko najdejo pot na sodišče, čim prej zaključeni. Če ta pravica dolgo časa obstaja, recimo, če bi napisali deset let, bi imel vsak lahko še, se pravi, deset let po tistem, ko je terjatev nastala, izvira pa tu iz delovnega razmerja, čas tožiti. To je zelo netransparentno in zato je s stališča pravne varnosti bolje, da je ta čas, ko se ti odločaš, ali boš to pravico uporabil ali ne, čim krajši - za to gre. Normalno pa, da seveda tudi sami, torej tisti, ki imajo to na voljo, to naredijo takrat, ko so na nek način na skrajnem robu. Denimo, če je nekdo odlašal, se dogovarjal tako in drugače, pričakoval, da mu bo delodajalec izpolnil tisto, kar mu je dolžan po njegovem mnenju, pa do tega ne pride, bo pač tam zadnje tedne, ko bodo tri leta minila, to vložil. Postopek sam na sodišču pa lahko traja - sam vem za enega v Kamniku, ki traja, mislim, da je bila zadnjič deseta obletnica - to bi pomenilo po vašem, da je možakar s svojim zahtevkom propadel, pa to ni res. Ko bo dokončno razsojeno, ko bodo "über ober" instance v državi končno spoznale, da je treba reči: zdaj je pa tako - in bo to tudi veljalo -, seveda, takrat se pa ta stvar potem poplača ali pa ne poplača, kakor se pač razsodi.
Gospod Anderlič.
Saj mislim, da je bilo zdaj dovolj jasno povedano, ampak kljub vsemu. Če bi tudi v obrazložitev amandmaja še enkrat pogledali, je osnovni namen ta, da se v določenem obdobju, ki pa res ne sme biti predolg, upnik odloči, ali bo tožil ali ne. In vsaka sprožitev tega postopka prekine zastaralni rok. To pomeni, da če se jaz kot upnik v treh letih ne bom odločil, da bom uveljavljal to, potem seveda tudi nobene varnosti ni, da če bom čez pet let uveljavljal ali pa tik pred iztekom petih let, da bo to kaj bolje. Mislim, da je z vidika bojazni, da bi prišlo do izkoriščanja zastaralnega roka odveč, da je to na vsakem posamezniku. Ker konec koncev, gre tudi za to, če ne boš hitro uveljavljal tega, se lahko zgodi, da bo kasneje to mnogo težje, ker bo to tako odmaknjeno. Logika je, da se vse prisili: in tiste, ki imajo namen uveljavljati, in tiste, ki morajo postopke potem reševati, da čimprej to razrešijo.
Replika, gospod Vizjak in gospod Rokavec. Ne vem, kdo ima še repliko.
Hvala lepa. Jaz se prej ne bi oglasil, če bi bilo pojasnilo vodja poslanske skupine LDS takšno. Takšno, kot je bilo pa takrat, da bo ta dikcija povzročila hitrejše delo sodišč, to je pa tako, da je kar izzvalo, vidim, številno voljo po razpravi. To je druga obrazložitev, ki vsebinsko stoji, tista prva je pa čisti nesmisel. Zakaj? Vsaka sprožitev odškodninskega zahtevka pomeni v bistvu, da se ta zastaralni rok prekine. Seveda potem ta konkretna dikcija nikakor ne vpliva na potek tistega sodnega postopka in tako naprej. To sem se že dal podučiti. Še enkrat vam povem nekaj. Ta razlog, da je teh pet let potreba, da je le neki razumni čas, da delavec pa mora vložiti, se mi zdi v tem kontekstu, kar sem sam prej povedal, zadosti opravičljiva. To smo tudi takrat sprejeli in se čudim zdaj temu manevru. Poleg tega kar ste povedali, me res skrbi drug vzrok, ali s tem dejanski tudi prispevek delodajalcem, da se nekako zmanjša verjetnost, da bodo delavci tožili oziroma s tem tudi uveljavljali varstvo svojih pravic. Ali je to recimo nagib LDS-a v tej smeri, da se delavci ne bodo posluževali sodnega varstva svojih pravic.
Replika, gospod Rokavec.
Samo na kratko, saj je že kolega Vizjak v glavnem povedal. Bistvo je v tem, da vemo, da mnogokrat, v kar nekaterih primerih, delodajalci enostavno obljubljajo delavcem "saj bomo izplačali" in tako naprej. Čim mi skrajšujemo to dobo zastaralnega roka po moji oceni [[...]]Sigurno je umestna trditev gospoda Lavrinca, da je pravna varnost boljša, če je zastaralni rok krajši. Ampak po drugi strani se moramo pa verjetno tudi strinjati, da so verjetno pravice z delovnega razmerja tiste, za katere ne bi smeli omejevati in preveč omejevati zastaralnega roka. To so ene od elementarnih pravic delavcev, ki jih imajo. Vemo, za kaj gre. Gre za določene dodatke in temu podobno, ki so jih delavci upravičeni, pa jih mnogokrat ali zaradi slabe likvidnosti firme in tako naprej, ali pa tudi ne, delodajalci ne izplačajo in zavlačujejo s svojimi obljubami. Zaradi tega mislim, da je bojazen, da je lahko triletni rok prekratek. Mislim, da ne bi bilo smiselno, da bi tukaj skrajševali iz pet let na tri leta. Hvala.
Gospod Potrč.
Hvala lepa. Vlado bi, pa morda tudi sekretariat, poprosil za razlago 206. člena, povezano z 204. členom. V 204. členu so namreč določeni roki, v katerih se lahko delavec obrne na sodišče. Tam je rok 30 dni po preteku 8 dni, ko stvari ureja v okviru svojega podjetja. Sam računam, da so to prekluzivni roki in kdor po preteku 30 dni vloži zahtevo, je njegov zahtevek zastaran in mu bo vloga zavržena. Če je tako - sprašujem, ali je tako - potem je vsa diskusija, povezana s tem, ali se bo hitreje ali bolj počasi reševala zadeva pred sodiščem, drugotnega pomena, ker se mora hitro reševati ali pa ne. Vse je vezano samo na delovanje sodišča kasneje, v 30 dneh mora vložiti, kasneje pa je aktivnost na sodišču. V zvezi s tem me zanima ta petletni rok. Po mojem, tako kot je napisano, se bojim, da je to absolutni zastaralni rok, ker sicer nima neposrednepovezave z zapisanim v 204. členu. Če pa je absolutni zastaralni rok, da v tem roku mora biti o zahtevku odločeno, če ni odločeno, zahtevek pade, potem, seveda, ali tri ali pet let je zelo velika razlika in je skrajšani rok samo v škodo delavca, ker on mora v 30 dneh uveljavljati. Dajmo to razčistiti, ker verjamem, da če bi to bila posledica, takšna, o kateri govorim, da tudi liberalna demokracija ne bi tega predlagala.
Gospod Brenčič.
Hvala lepa. Samo še na to bi opozoril, kdo od teh dveh strank v medsebojnem odnosu bolje pozna zakonodajno materijo - v vsakem primeru je to delodajalec, sploh tam, kjer sindikata ni. In smo pri tem členu že tam, da ta delavec nima nekega pravnega suporta ali neke druge materije, ki bi ga opozorila, "pazi, da ti ne bodo terjatve iz delovnega razmerja zastarale". Zato je to še dodatno slabo za te delavce, ker sindikata ne bo, da jim zastaralni rok podaljšamo oziroma krajšamo.
Hvala. Gospod Lavrinc.
Hvala za besedo. Kolega sta me opozorila, da sem še nekaj pozabil povedati, zato da ne bo dilem. Eno je tisto, kdaj se vloži. Ta člen, recimo, je tako, če nekdo - in tu ima gospod Brenčič malo prav, bom povedal, v čem - če nekdo, recimo, ki je pač bolj neuk, pa ga delodajalec, recimo, zdaj šest let, bom rekel šest let, zato ker imamo tu notri napisano do zdaj pet let, šest let vleče za nos, pa ga nekaj goljufa pravzaprav - zdaj ne vem, kaj, sam si ne znam predstavljati, ampak, skratka, šest let ga nekaj goljufa in iz tega je nastala delavčeva terjatev za to, da to uveljavlja na sodišču. V tem primeru ko piše pet let, bo za tiste terjatve, ki so pet let stare, to uveljavljal, za ono, ki je pa šest let stara, pa ne, zato ker je zastaralni rok mimo. Ampak hočem to povedati, da s stališča pravne varnosti pa je, da se te stvari čim prej odvijejo. Zato je logično in tudi, da vsak, da ve, da ima 3 leta samo čas "uštimati" na sodišču, začeti postopek, ker tisto, kar je začeto, potem ne zastara. Potem ni tisto, da bi šlo tam čez. Jaz ne vem, odločimo se. Navsezadnje imamo tukaj tudi predstavnike vlade, pa naj povejo, kaj je pa po njihovem, zakaj so oni recimo takrat presodili, da je 3 leta zadosten zastaralni rok.
To naj bi bila replika, gospod Lavrinc. Gospod Drobnič, je replika.
Glede vprašanja, ki ga je zastavil gospod Potrč. Vprašanje je smiselno, verjetno je pa bolj provokativno. Mislim, da je prav, da je ta terjatev navedena v 206. členu. Vendar, če skrajšujemo ta rok, se pravzaprav že približujemo splošnemu roku po obligacijskim razmerjih. Ne me držati, koliko je, ne vem, ali je 2 ali 3 leta. Če je ta splošni rok po obligacijskih razmerjih 3 leta, potem je ta določba 3-eh let odvečna. Se pa nanaša to na prvo alineo 204. člena, pa na četrto alineo, kjer niso ti roki določeni, in se začne postopek. Tudi jaz bi rad od predstavnikov vlade njihovo mnenje in argumente za to, a ponovno v luči teh novih stvari, ki smo jih odprli v povezavi tudi z 204. členom.
Hvala. Gospa Bečanova, izvolite.
V tem 204. členu je tudi četrti odstavek, ki za denarne terjatve pravi, da ne glede na rok iz drugega odstavka, se lahko denarje terjatve zahtevajo pred delovnim sodiščem. Tam ni roka, za denarne terjatve ni roka, v katerem bi moral delavec zahtevati. Kar se pa tiče pravzaprav 3-letnega oziroma 5-letnega roka, bi pa vendarle spomnila, da v delovnem pravu je veljal 3-letni rok, mislim, da do leta 1990, ko se ni več uporabljal zvezni zakon in se je začel uporabljati potem splošni zastaralni rok po zakonu o obligacijskih razmerjih. Tudi tu so obstajale določene dileme, ali je to 5-letni rok ali je to krajši rok, vendar je bilo potem nekako v sodni praksi zavzeto stališče, da je to 5 letni rok. Tako se je zdaj v tem zadnjem desetletju uporabljal 5-letni rok po splošnih pravilih civilnega prava. Vendar pa je stroka vedno ugotavljala, da je ta 5-letni rok za delovno pravo predolg. Glede na to, je stroka tudi v obravnavah tega predloga zakona o delovnih razmerjih predlagala skrajšanje roka na 3 leta, ob tem da se uporabljajo pravila obligacijskega zakonika, da vložitev tožbe pretrga zastaranje in da potem zastaralni rok teče na novo, ko je spor končan. Dolgotrajnost sodnih postopkov ne bi smela in ne more vplivati na povečanje, da bi bila večja pravna nevarnost za delavce.
Gospa Črnugelj, prosim.
Jaz bi samo iz prakse delovno-socialnih sodišč rekla, da so vrsto nepravilnosti ugotovili po prenehanju obstoja določenih podjetij, d.o.o.-jev in tako naprej, ko se ugotovijo zlasti nepravilnosti na področju izplačevanja osebnih dohodkov, za katere prej delavci sploh niso vedeli. In normalno je potem ta rok. Če se tako formulira člen, se dejansko onemogočijo terjatve iz vseh tistih nepravilnosti, ki izhajajo iz plačevanja osebnih dohodkov, premalo izplačani osebni dohodek, dodatki in tako naprej.
Replika, gospod Lavrinc.
To pa zdaj tako govorite, kot da ne verjamete v to zakonodajo, ki danes nastaja. Stvari ki so bile prej, prej so bile odločbe, je bil to tudi čisto drug sistem. Zdaj gremo na plačo, na pogodbo in tako naprej. To, kar imamo tule pred sabo, bo veljalo za to, kar je zdaj, od zdaj naprej. Mi danes delamo zakon za od zdaj naprej, ne za tisto, kar je bilo včeraj ali pa kaj je bilo pred desetimi ali petnajstimi leti. Jaz ne vem, dajte poslušati tam, prisluhnite malo predstavnici vlade, pa bo v redu.
Gospod Vučko.
Hvala za besedo, predsedujoči. Jaz mislim, da gre pri tem vprašanju za to, da ta amandma ima v bistvu dvojne posledice in tega bi se bilo potrebno po mojem zavedati. Res je to, kar je poudaril tudi kolega Anderlič, da se na ta način dela neki pritisk na vse tiste, ki sodelujejo v teh razmerjih, tako na strani delavca in delodajalca, da te eventualne spore rešujejo med seboj hitreje. Po drugi strani pa menim, da s skrajševanjem zmanjšamo moč ali pa možnost delavca, da uveljavi določene terjatve, izgubi pravni naslov, iz katerega bo pred delovnim sodiščem, ne glede na to, ali gre, kolega Lavrinc, za odločbo o plači, ali gre zgolj za pogodbo. Dejstvo je, da če jaz danes ugotovim in sem zaposlen tudi v državni upravi, in tukaj bi prosil vlado, da nam jasno odgovori na to dilemo, danes ugotovim, da mi država ali delodajalec šest let izplačuje osebni dohodek v nasprotju s tem in tem predpisom. To se je že dogajalo. Zato imamo nekateri pokojninske certifikate, ali kaj bomo naredili z njimi, ker je bilo premalo izplačevano in sodišče je odločilo v prid delavcem državne uprave. Če bi veljala določba pet let, pomeni, da jaz na sodišču lahko uveljavim terjatve za pet let in dobim za pet let. Sodišče bo presojalo, bo reklo "ja prav je, res je, bili ste oškodovani in nasprotna stranka vam je dolžna za pet let to povrniti". Če bomo pa napisali tri leta, pa pomeni, da bom jaz lahko to terjatev uveljavil samo za tri leta, ker bo sodišče reklo: v zakonu piše, da terjatve iz tega naslova zastarajo v treh letih. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Tako. Prosil bi vlado, da mi odgovori, ali prav razmišljam, če napačno razmišljam, potem pa ni tako pomembno.
Gospod Vizjak. Replika.
Jaz sem vesel tega razmišljanja, ki je popolnoma korektno. Poudaril bi pa še na en vidik, na katerega, nismo tu opozorili. Predvsem gre za preventivni vidik. Če delodajalec ve, da s kršitvijo nekatere pravice delavcev, recimo z nižjimi izplačili in tako naprej, če ve, da bo delavec lahko to za pet let uveljavljal, ko bo to ugotovil, je bistveno manj stimuliran to kršitev delati, kot pa če bi bilo to samo tri leta. Tudi ta vidik je pomemben, preventivni vidik te norme zastaralnega roka je le potrebno tu upoštevati. Hvala.
Gospod Vnučec.
Hvala. Jaz bi vprašal predstavnico vlade, ker tega pa ni povedala prej, ko je nekaj razlagala o tem, če se v tem roku vložijo pritožbe, potem se ta rok podaljša. Ali je to absolutni zastaralni rok ali ni. Če je absolutni, potem ta vaša teorija ne drži.
Gospa Črnugelj.
Samo replika gospodu Maksu Lavrincu. Ta hip v Sloveniji je sigurno nešteto delodajalcev, ki kršijo delovnopravno zakonodajo. Tisti, ki bodo to ugotovili, bodo seveda uporabljali ta zakon. Jaz vem in se zavedam, da se ta zakon za danes sprejema in za naslednja leta. Danes ta hip je sigurno veliko število delodajalcev, ki kršijo to zakonodajo.
Hvala. Jaz zdaj ugotavljam, da se vrtimo v krogu, ponavljamo debato iz druge razprave, prosim gospoda ministra, če lahko še ali pa gospa Bečanova mogoče odgovori na vprašanja, ki so bila postavljena.
Jaz bi morda odgovorila na to, kar je bilo sedaj na koncu izpostavljeno, morda nisem bila jasna. Vložitev tožbe pretrga zastaralni rok, zastaranje se pretrga z vložitvijo tožbe, to je izrecno pravilo v 365. členu obligacijskega zakonika. Če je bilo zastaranje pretrgano z vložitvijo tožbe, začne znova teči od dneva, ko je spor končan ali kako drugače poravnan, zastaralni roki pri pretrganju 369. člen obligacijskega zakonika. Potek sodnega postopka ne more vplivati na zastaranje. Če pa odgovorim v bistvu na to vprašanje, ki je bilo tudi izrecno naslovljeno na vlado, da nekdo po šestih letih pravzaprav izve za zmanjšano izplačilo, recimo pri plači, je to res, lahko se zahteva samo za pet let, oziroma samo za tri leta za nazaj. Vendar pa moram reči, da se mi zdi precej nenavadno, da bi človek šele po šestih letih nekako registriral, da mu je zmanjšano plačilo izplačevano tako dolgo obdobje. Hvala.
Lahko zaključimo razpravo? Imamo še dve repliki, gospod Lavrinc in gospod Drobnič. Prosim gospod Lavrinc.
Ni replika.
Potem pa nimate besede.
Čakajte! Vprašanje bom postavil.
Oprostite! Poslovnik je jasen. Replika je replika, razprava je razprava, vprašanje so pa za odbor za notranjo politiko. Gospod Drobnič, prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz nisem dobil odgovora na vprašanje s strani vlade in bi prosil, če mi odgovorijo. Se pa nanaša [[...]]Konec koncev, ta določba se mi zdi nejasna. Terjatve iz delovnega razmerja zastarajo v roku 5 let. Katere terjatve [[...]]
Gospod Drobnič! Parlament ni prostor, kjer poučujemo drug drugega o tem, kako se pravo razumeva. Vi ste postavili vprašanje. Odgovor je bil, kakršen je bil. Zdaj ne morete do neskončnosti spraševati stvari, ki pač [[...]]Če vlada na njih ne odgovori, ne odgovori. Se boste odločili pri glasovanju. Jaz ne morem vlade prisiliti, da odgovori. Vlada je odgovorila tisto, kar je odgovorila, ampak imamo odgovor s strani našega sekretariata, ki že nekaj časa čaka na to, da bo pojasnil neke stvari. Replika je pa replika Dajte se prosim držati poslovnika. Prosim, sekretariat, gospa Bitenc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Glede na to, da je bil sekretariat posebej pozvan, da poda videnje razmerja med 204. in 206. členom, bi najprej povedali, kako mi razumemo medsebojno učinkovanje. Mi pravzaprav menimo, da je potrebno gledati celoto 204. člena in konkretne, natančne določbe, ki v 2. členu določajo v bistvu prekluzivni rok za delavca. V 3. členu je določen prekluzivni rok, vendar je v bistvu relativni prekluzivni rok, ko je izvedel za kršitev pravice. V četrtem odstavku je določena posebna ureditev, kar se tiče denarnih terjatev. Zato mi menimo, da 206. člen pravzaprav učinkuje neposredno za delodajalce vedno za denarne obveznosti in lahko učinkuje tudi v primeru tretjega odstavka, če je, bom rekla, hipotetično delavec izvedel za kršitev tako pozno in ni nobenega predloga pred sodiščem podal, da je preteklo 5 let po 206. členu. S tega vidika bi pač poudarila, da v 206. členu pravzaprav ne moremo govoriti o absolutnem zastaranju, saj ga prekine vsako ravnanje stranke upravičenega vlagatelja tožbe pred sodiščem. Absolutnega zastaralnega roka v teh civilnopravnih zadevah, tudi glede na zakon o obligacijskih razmerjih, ni. Tudi če se potem postopek pred sodiščem vleče dlje kot 5 let, se lahko zaključi tudi kasneje in ne bo propadel zahtevek. Bi pa poudarila, da v primeru drugega odstavka 204. člena gre dejansko za poseben prekluzivni rok, ki deluje posebej. Ampak tudi delodajalec je lahko stranka v kršitvi in bo po drugem odstavku 204. člena zanj ravno tako prišel v poštev učinkovanje 206. člena. To je razumevanje, ki ga ima sekretariat v zvezi z medsebojnim izvajanjem teh določb.
Hvala. Mislim, da je pa stvar zdaj jasna. Še kdo želi besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo o 206. členu in prehajamo na odločanje o amandmaju k 206. členu. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih, je za glasovalo 20 poslank in poslancev, 29 je bilo proti. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 29.]] Amandma ni sprejet. 210. člen. To, kar imate v tem skupnem pregledu je nadomeščeno - prosim, če ste na to pozorni - s posebnim listom papirja, kjer je vlada dala popravek amandmaja k 210. členu predloga zakona o delovnih razmerjih. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo k 210. členu? Govorimo o popravku vlade, prosim, ne o tistem, kar je v pregledu. [[Nihče.]] Ja, gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Čisto na kratko. V zvezi s tem amandmajem oziroma s tem določilom 210.a člena, jaz sam osebno ne želim, da delodajalec ve, da sem član sindikata. To je prvi razlog, zakaj mi sindikat ne bo šaril po mojih evidencah oziroma da bo delodajalec to vedel. Ta člen oziroma amandma kaže, da sta gospodarska zbornica [[...]]
Mir v dvorani, prosim.
[[...]]in sindikat naredila zanimivo kupčijo na račun tretjega. To ni dostojno. To res ni dostojno. S tem se pravzaprav Slovenija uvršča med države, ki ima, lahko rečemo, največ obveznih asociacij, obveznih plačevanj. Iz tega lahko samo še sledi, da bo davčna uprava v primeru neplačevanja izterjevala prispevke za sindikat. Samo še to čakam v bližnji prihodnosti. In potem bomo imeli gospodarsko zbornico z obveznim plačevanjem, obrtno zbornico, zdravniško zbornico, najavlja se nam psihološka zbornica, RTV se obvezno plačuje, samo še obveznosti. To presega meje, tudi če gre za tehnično obračunavanje. Jaz menim, da mora sindikat ohraniti civilno pozicijo, da lahko pridobi z zakonom določena pooblastila. Povedali smo že, da je dobil takšna, ki jih ne bo mogel izvajati in niso tudi primerna. Tista, ki bi mu pa stala v pogajanjih, tistih pač ne bo mogel izvajati. To je po mojem mišljenju napačna pot in zato tega amandmaja ne bom podprl.
Replika, gospa Črnugelj.
Strinjam se, da smo mi ena izmed držav, ki ima veliko število članarin, ki smo jih uzakonili prek zakonov. Ne bi pa rada, da izzveni tako, kot ste vi rekli, ker tu je ta situacija povsem različna in drugačna. Namreč, članstvo v sindikatu je povsem prostovoljno. To se pravi, da ni obvezno z zakonom za vse člane oziroma za vse zaposlene. Iz tako formuliranega, kot ste vi povedali, je čutiti, kot da je to obvezno za vse. Obvezno je samo za tiste, ki so čisto prostovoljno vstopili v ta, oni ali drugi sindikat.
Gospod minister.
Rad bi se odzval na diskusijo poslanca Drobniča. Jasno je, da tu ne gre za nikakršno obvezno članarino. Naj povem, in to je jasno zapisano, da gre pravzaprav v skladu z zakonom sindikata, ki ga sprejemajo člani, ki postanejo člani neke asociacije. Naj še enkrat povem, ne glede na to, da ste vi govorili o kupčiji, če tako imenujete socialni sporazum oziroma socialna dogovarjanja, je to seveda vaša pravica. Sam trdim, da je v bistvu to del celotne zgradbe delovnopravnih razmerij, saj sicer delodajalci in vsi delodajalci, ki so bili vključeni v ta dialog, seveda na tako formulacijo ne bi pristali. Očitno je, da je bila ocena tako delojemalskih organizacij, se pravi sindikalnih organizacij, kot delodajalskih organizacij, da je to potrebno urediti v zakonu. Zato smo tudi kot vlada, upoštevajoč celoten socialni dogovor, še enkrat predlagali, ne glede na diskusijo oziroma glede na diskusijo v drugem branju, da spoštujemosocialni dialog in socialni sporazum in tudi željo vseh socialnih partnerjev do konca. Mislim, da je to ključno pri tem vprašanju. Naj pa povem, da je to sedaj že urejeno v kolektivnih pogodbah in da je pravzaprav samo ta sprememba, da to sedaj glede na mnenje in željo socialnih partnerjev in tudi zavezo, da to sedaj ureja zakon.
Gospod Brenčič.
Hvala lepa. Ta zakon nastaja v nekem drugačnem ekonomskem, gospodarskem redu, kot so začeli pot več ali manj vsi ali vse sindikalne centrale, ki so zdaj prisotne, samo da so se potem preformirale v celo vrsto novih imen, toda vsebinsko ostaja isto. Vendar delavskega samoupravljanja ni več. Bog ne daj, da bi se v ta zakon vključila možnost, da nekdo zastopa delavca tam pri tistem delodajalcu, kjer sindikata ni. To je bil skoraj nedopusten poseg v dogovorjeno materijo, ki je dogovorjena zgoraj, nad oblaki. Ta kategorija, ta velevnik, na zahtevo sindikata mora delodajalec zagotavljati, ni kategorija tega zakona in to ni evropska kategorija. Sindikat je prostovoljno organiziran in zato v ta zakon ne moremo postavljati partnerju v tem dogovarjanju takega velevnika. To ni normalno. Lahko izglasujemo, zato ker nekateri sindikati grozijo, da se več ne bodo pogajali. To ni več sindikalni pluralizem, to je uvajanje nekega načela, ki ne sodi v odnos med delodajalcem in delojemalcem, če že govorimo o pristnem partnerskem medsebojnem odnosu. Seveda, sindikat se lahko dogovori, lahko predlaga delodajalcu, da zanj to opravlja. In vsak delodajalec, če razume to partnerstvo pristno, bo to storil. To, kar pa zdaj vgrajujemo v zakon, je pa pika na i iz civiliziranja sindikatov v zakon, kar ni dobro. Ni evropsko.
Hvala. Minister, izvolite.
Se opravičujem, da se moram ponovno oglasiti, da pojasnim razmerja med delodajalcem in delojemalcem. To, kar ste rekli, da to ni evropsko. Nasprotno! Evropska usmeritev je usmeritev dogovarjanja med delodajalci in delojemalci. Če želite to dejstvo sprejeti ali ne, tako je. Če pogledamo pravzaprav na način, kako nastajajo posamezni dogovori, naj gre za zakonsko materijo, socialni sporazum, plačno politiko ali karkoli drugega, je to odvisno od proste volje oziroma svobodne volje obeh partnerjev, tako delodajalca in delojemalca. V tem primeru je institucionaliziran nek dogovor, ki je bil dosežen prostovoljno, brez kakršnekoli prisile. Podpisalo ga je šest sindikalnih centrov in štiri delodajalske organizacije. To se pravi, da to ni bil, tako kot ste rekli, že takoj na začetku pravzaprav nek "befel" sindikatov. Ne, gre v bistvu za dogovor, ki ga s tem zakonom pravzaprav poskušamo institucionalizirati. Vlada je tudi podpisnik tega dogovora, ki je bil med delodajalci, sindikati in vlado in poskuša izpeljati tudi znotraj koalicij pravzaprav to vprašanje tudi zakonsko. Še enkrat poudarjam, to je prostovoljna rešitev, nikakršen imperativni mandat ali karkoli podobnega in v bistvu je to tudi v zakonu zapisano.
Replika, gospod Vizjak.
Jaz repliciram samo s tega razloga, ker se v celoti strinjam s pomenom, težo in seveda vplivom socialnega dogovarjanja med partnerji in socialnega dialoga. Pozdravljam tak pogled ministra na to zelo pomembno sfero dogovarjanja med socialnimi partnerji. Žal pa ugotavljam, da ga vlada uporablja zelo parcialno, v primeru ZDR-ja do neke mere ali pa kar dokaj uspešno, v primeru sistema plač v javnem sektorju pa dokaj neuspešno oziroma gre mimo tega, ker sledi druge cilje. Samo toliko. Hvala.
Hvala, ampak to ni tema. Ali lahko zaključimo razpravo o tem členu? [[Da.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o 210. členu, o amandmaju, oprostite. Glasujmo, prosim! Od 57 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 16 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 216. člen. Tu imamo amandma v pregledu, ki pa je spremenjen. Sprememba amandmaja k 216. členu predloga zakona o delovnih razmerjih. Spremembo, ko jo je vlada predložila, imate na posebnem listu papirja. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujmo, prosim! Od 49 prisotnih je za glasovalo 42, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 229. člen. Tu imamo tri amandmaje. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmajih k 229. členu. Glasovali bomo po zaporedju, kot je v pregledu narejen. Glasujemo o prvem amandmaju k 229. členu. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih, je za glasovalo 40, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih, je za glasovalo 37 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih, je za glasovalo 41 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Tudi tretji amandma je sprejet. In še zadnji amandma, to je 230. amandma. Oprostite, 230. člen in amandma k 230. členu. Se oproščam. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 230. členu. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetega amandmaja porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Torej lahko preidemo na glasovanje o zakonskem predlogu v celoti. Torej glasujemo o zakonskem predlogu v celoti. Glasujmo, prosim. Oprostite, obrazložitev glasu. Prekinjam. Prosim, gospod Drobnič.
Hvala lepa. Rad bi obrazložil glas pred glasovanjem.
Izvolite.
Jaz bom glasovalo proti temu zakonu, ker z njim ne bodo zadovoljni ne delodajalci, ne delojemalci. Lahko bi bili bolj zadovoljni. Delodajalci zato, ker bo zakon regiden, pa bi bil lahko bolj prožen. Delojemalci zato, ker bodo ostali nekateri brez predstavnikov. Tisto, da bi si lahko na avtentičen način, na pravi način zagotovili, torej predstavništvo in tudi vpliv na odločanje tam, kjer jim pristoji. S tem bodo tudi podjetja, zavodi in vsi ti subjekti težje delovali. Lahko bi bili uspešnejša družba. Škoda. To se ni zgodilo, ker ni še pravega razumevanja v Sloveniji za odprto družbo, za gospodarsko se razvijajočo družbo, za prihodnost. Glasoval bom proti.
Hvala. Še kdo želi obrazložiti glas? Prosim, gospod Brenčič.
Hvala lepa. Sam bom prav gotovo zakon podprl z grenkim priokusom pa z dobro nado, da bomo slej ko prej polnopravni član Evropske unije in tudi minister ne bo mogel posredovati z nekimi zadevami, kot je prej, pa nisem hotel intervenirati, in da se bo v ta krovni zakon o medsebojnih razmerjih vključil pravi partnerski, pristni partnerski dialog, ki ga tu niti slučajno ni. Nek napredek je, zato je treba zakon podpreti, vem pa, da pristnega pričakovanja pa v tem zakonu ni in ni realne odslikave tako na trg dela in na realno stanje v našem ekonomsko gospodarskem sistemu. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? [[Da.]] Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev, 6 je bilo proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zahvaljujem se gospodu ministru in gospe Bečanovi za sodelovanje pri tej točki. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O POŠTNIH STORITVAH, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Gospod minister, izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je pomemben sistemski zakon, ki zaokrožuje, lahko bi rekli, pomembne institucionalne in pravne spremembe, ki urejajo področje, nekoč je bilo to področje pošte, telekomunikacij in podobnih storitev, tokrat je to področje pošte oziroma poštnih storitev. Sedanja zakonodaja je še, lahko bi rekli, stara, definira pošto in poštne dejavnosti na klasičen način, predvsem pa tudi predpostavlja, da so vse poštne storitve in dejavnosti pravzaprav stvar samoumevnega in naravnega monopola in niso predmet, lahko bi rekli, tudi določene tržne dejavnosti ter liberalizacije. Obenem pa je ta zakon s tem, ko prilagaja področje regulacije poštnih storitev in poštne dejavnosti direktivam Evropske unije, tudi harmonizacijski zakon. Hkrati tudi zagotavlja pogoje, okvirne, pravne pogoje in institucionalne mehanizme ter organizacije oziroma institucije za dolgoročen, stabilen in pospešen razvoj poštnih storitev v Sloveniji, potem zagotoviti vsem dostop do univerzalnih poštnih storitev po dostopni ceni in pa, seveda, naj ščiti interese uporabnikov poštnih storitev, vključno z zaščito tajnosti poštnih pošiljk, in seveda zagotavlja ter pospešuje učinkovitost, konkurenco in sodelovanje med izvajalci poštnih storitev. V tem kontekstu so temeljne usmeritve liberalizacija poštnega trga, zagotovitev dostopnosti do javnega poštnega omrežja, upoštevanje prednosti in koristi uporabnikov poštnih storitev, harmonizacija, kot sem že omenil, zagotovitev javnosti dela, preglednosti postopkov in objave pogojev, spodbujanje enakih možnosti udeležencev na trgu poštnih storitev, spodbujanje novih ponudnikov pri vstopu na trg, preprečevanje izkoriščanja prevladujočega položaja na trgu in preprečevanja drugih zlorab na trgu ter nadzor in reguliranje konkurence. Jaz o poglavitnih rešitvah ne bi več govoril, ker so vsebovane v samem zakonu. Konec koncev smo jih tudi na zelo delovnih sejah odbora za gospodarstvo tudi temeljito predelali. Predlagam, da se potem ne bi še posebej o tem izjasnjeval, da vlada podpira vse tiste amandmaje, ki jih je sprejel tudi odbor, kot vladne amandmaje. V amandmajih, ki so prišli pozneje, bom pa seveda želel tudi razpravo s svoje strani. Hvala lepa.
Hvala lepa Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim gospoda predsednika odbora, gospoda Horvata.
Hvala, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Minister! Odbor je na dveh sejah obravnaval predlog zakona. Po splošni razpravi je glede na veliko število in tudi vsebinsko tehtnih pripomb, ki jih je imel sekretariat, predlagal, da vlada prouči to mnenje sekretariata in da pripravi amandmaje. Imeli smo tudi pisne pripombe Pošte Slovenije in predlagali, da se opravi uskladitev. Ta uskladitev je bila opravljena. Vlada je nekatere pripombe upoštevala, na druge je dala odgovore. Odbor je potem v nadaljevanju obravnave podprl amandmaje vlade. To vidite iz poročila in pa iz pregleda. Odbor je oblikoval nekatere svoje amandmaje, ki tudi predlagam, da jih sprejmete. Ob tem moram povedati, da je ostala še vrsta takih členov, kjer so bila različna stališča sekretariata in vlade, zato smo predlagali vladi, da do današnje obravnave ponovno vzpostavi sodelovanje s sekretariatom in da poskuša razčistiti zadeve, se poenotiti in predlagati amandmaje ali pa tam, kjer ne predlaga amandmajev oziroma ne sprejema mnenja sekretariata, da da tudi za to pojasnila. Prav rezultat tega so dodatni amandmaji, ki smo jih dobili z datumom 17.4. Imamo pa tudi dodatno mnenje sekretariata, ki podpira nekatere amandmaje, ki jih je vlada dodatno pripravila, medtem ko pri nekaterih izraža še posamezne pomisleke o posameznih členih kjer vlada ni upoštevala mnenja sekretariata. Pričakujem, da bo minister na te pripombe sekretariata tudi v nadaljevanju odgovoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? Prosim. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Kot je predstavljeno v našem dodatnem pismenem mnenju, sekretariat ocenjuje, da je predlagatelj z vloženimi amandmaji, tako z dne 2.4. kot tudi 17.4., pomembno izboljšal osnovno besedilo, kot je bilo predloženo v obravnavo državnemu zboru. Vendar pa ocenjujemo, da so nekatera pomembna vprašanja vendarle pri tem ostala še nedorečena. Zlasti pri tem opozarjamo na po naši oceni še vedno ne dovolj izčiščeno vprašanje glede tako imenovanih univerzalnih poštnih storitev, ki se, kot je predlagano v zakonu, lahko izvajajo ene na podlagi dovoljenja agencije in druge na podlagi obvestila agencije. Menimo, da je treba to vprašanje povsem jasno izčistiti, kdaj, za kakšne storitve, v kakšnem obsegu in kakšni kvaliteti naj se opravljajo te druge storitve, za katere je predvideno samo na podlagi obvestila agencije. Namreč, za kaj gre tu? Gre za vprašanje posebne obveznosti, ki se predvideva za te izvajalce drugih storitev, da zagotavljajo sredstva tako imenovanega nadomestila za izvajalce univerzalnih poštnih storitev, ki jih opravljajo na celotnem območju države, v primeru, kadar s svojimi prihodki, ki jih ustvarijo z opravljanjem storitev, univerzalnih, vključno z rezerviranimi storitvami, ne more v celoti pokrivati stroškov. Ob teh obveznostih menimo, da je treba povsem natančno doreči razmejitev med enimi in drugimi storitvami. To je eno vprašanje. Drugo vprašanje, ki se po naši oceni kaže kot neizčiščeno s pravnosistemskega vidika, pa je vprašanje načina zagotavljanja teh sredstev prispevka za tako imenovano nadomestilo. Osnovna rešitev je predlagana, da se ti prispevki nakazujejo neposredno izvajalcu oziroma upravičencu do nadomestila in ne v državni proračun, čeprav zakon pravi, določa v prvem odstavku 4. člena, da univerzalne storitve na celotnem območju pod enakimi pogoji zagotavlja država. Torej, na kakšen način naj potem država te storitve zagotavlja. To so po naši oceni ključna vprašanja, katerih se je predlagatelj sicer dotaknil z amandmaji, vendar še niso v celoti dorečena. Poleg tega pa opozarjamo v našem dodatnem mnenju tudi na nekatere druge rešitve, na katere smo opozorili v prvem mnenju, pa ocenjujemo, da so ostale rešitve odprte in zato ponovno opozarjamo na potrebnost dodatnega pretehtanja teh rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo imajo predstavniki poslanskih skupin. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi ni, zato vse nadaljnje razprave omejujem na pet minut. Kdo želi razpravljati? [[Nihče.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo in s tem tudi prvo obravnavo. Ker je ura tako rekoč 13.00, bomo to točko prekinili. Želim pa vas obvestiti na tisto, kar smo zjutraj rekli: ob 13.30 ima odbor za notranjo politiko sestanek, sejo, na kateri bodo opravili drugo obravnavo, za katero smo slišali, da utegne biti bolj formalna. Če bo vse v redu, potem ob 14.30 nadaljujemo s točko zakon o javnih uslužbencih, ki smo ga prekinili zadnjič. Torej, začnemo ob 14.30, nadaljujemo z zakonom o javnih uslužbencih, potem pa s tem, ravnokar začetim zakonom. Ob 14.30 nadaljujemo.
Zasedata odbor za finance in odbor za notranjo politiko, ki bosta do 15.00 ure predvidoma zaključila njuni deli. To bi omogočilo, da bi potem državni zbor brez prekinitev sprejemal odločitve, ki so danes na dnevnem redu. Ob 15.00 uri bomo torej začeli z zakonom o pošti. Prosim tudi po tej poti vodje oziroma sekretarje, sekretarke poslanskih skupin, da cenjene kolegice in kolege o tem obvestijo. Hvala lepa.
Spoštovani! Spoštovane! Nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja. Sporočam vam, da so dodatno opravičeni za nadaljevanje 15. seje dne 24.4.2002 Ivan Mamić od 15.30 ure dalje. Na dopoldanskem delu smo opravili splošno razpravo in jo tudi zaključili, ob obravnavi 8. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o poštnih storitvah, hitri postopek, zato zdaj prehajamo na drugo obravnavo. Pred tem bomo ugotavljali navzočnost v dvorani. Ugotavljamo navzočnost v dvorani! Lepo prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Gospod Gerenčer, izvolite.
Predsedujoča! Meni tipka spet ne dela. Tudi zjutraj mi ni delala. Prosim, da se preveri.
Hvala lepa. Prosim ostale poslanke in poslance, da na tipko ne pritisnete. Samo za gospoda Gerenčerja vklapljam glasovalno napravo. Gospod Gerenčer, pritisnite na eno izmed tipk. Hvala lepa. Je v redu? Ponovno bomo ugotavljali navzočnost v dvorani! Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Prehajamo torej na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslank in poslancev. O predlogu glasujmo! Glasujmo! Prvo glasovanje ni bilo uspešno, zato lepo prosim za pozornost. V dvorani nas je bistveno več, kot kaže zaslon. Drugič glasujmo o predlogu. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 1. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo torej na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 24.4. Naj vas opozorim, ravnokar oziroma pred petimi minutami ste ga dobili na klop, v desnem kotu nosi zapis "novo besedilo". V njem so tudi amandmaji, ki smo jih pred tem prejeli na klop. V desnem kotu nosi pregled opozorilo, da gre za novo besedilo. V razpravo dajem 1. člen in dva amandmaja.Pod 1 je amandma na amandma na amandma vlade, katerega predlagatelj je odbor za gospodarstvo in pod 2 amandma vlade. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju na amandma pod 1. Glasujmo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 39, proti 1. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še o 1. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu in o dveh amandmajih vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 46, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 50, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 3. členu in treh amandmajih. Pod številko 1 in 2 sta amandmaja vlade, pod številko 3 je amandma poslanske skupine SDS. Odpiram razpravo. Gospod Gantar, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Oglašam se v zvezi z amandmajem k 3. členu, pod zaporedno številko 3. Vlada tega amandmaja ne podpira in se strinja s tistim delom obrazložitve, dodatnega mnenja, ki ga je predložil sekretariat za zakonodajo, in sicer, da so to zadeve, ki so tako pomembne in določajo splošni, osnovni okvir za urejanje izvajanja teh poštnih storitev, da jih ni mogoče prenesti z vlade oziroma z ministrstva na agencijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 51, za je glasovalo 38, proti 3. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 48, za je glasovalo 38, proti nihče. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 55, za je glasovalo 12, proti 39. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o 3. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53, za je glasovalo 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in dveh amandmajih, pod številko 1 je amandma vlade in pod številko 2 amandma, katerega predlagatelj je Alojz Sok. Odpiram razpravo. Gospod Gantar, izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci! Vlada ne sprejema oziroma ne podpira amandmaja gospoda Soka k 4. členu, da se črta četrti odstavek. Mislim, da smo o tem govorili na odboru za gospodarstvo precej podrobno. Očitno je, če dam samo določene primere, je jasno, da bo agencijamorala določiti, da se glede na določene geografske okoliščine lahko določi izjeme pri zagotavljanju teh univerzalnih storitev. To bo agencija morala storiti. Recimo, dali smo primer, da verjetno na Kredarico, ne vem, že zdaj in tudi v naprej ne bo vsakodnevne dostave pošte. Tako tu mislim, da je stvar jasna.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Me je minister prehitel, še preden sem obrazložil amandma, moram pa reči, da sem že v naprej vedel seveda, da bo vlada temu amandmaju nasprotovala. Sicer pa je mogoče prav, da ob tej priložnosti o tem problemu v državnem zboru spregovorimo. Kajti, problem je velik in pa obstaja. Minister je v uvodu današnje predstavitve tega zakona povedal, da sprejemamo nov sistemski zakon za področje poštnih storitev v Republiki Sloveniji in da ga prilagajamo direktivam, smernicam [[...]]
Spoštovani, spoštovane, lepo prosim za mir v dvorani, da lahko gospod Sok predstavi svoje mnenje. Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
[[...]]Evropske unije. Jaz razumem ta argument, ki ga je povedal, da pač ne bo vsakodnevno nosil pošte na Kredarico. To je tudi minister izbral enega od najbolj banalnih primerov. Vendar pa imamo v Sloveniji mnoga področja, ki seveda niso tako redko naseljena kot Kredarica, pa vseeno ta področja ne dobivajo dnevne dostave pošte in moram reči, da na teh področjih so ljudje tudi sicer po vseh drugih parametrih hendikepirani, ne samo zaradi pošte. Tu gre predvsem za demografsko ogrožena področja, kjer jim pošto dostavljajo vsega mogoče dvakrat, ponekod trikrat tedensko, je pa neka nelogika v tem 4. členu. Ta 4. člen v svojem prvem odstavku pravi, da se vsem uporabnikom poštnih storitev na celotnem ozemlju Slovenije, pod enakimi pogoji dostavljajo oziroma izvajajo poštne storitve. Potem v drugem, odstavku 4. člena pravi, da vsaka delovni dan, vendar ne manj kot 5-krat tedensko. No, potem pa v četrtem odstavku se daje možnost, da pa agencija ta dva člena po svoje spremeni in ju glede na geografske okoliščine, prilagodi po svoje. Torej to, kar v naši stranki pogrešamo v tem zakonu, je v bistvu to, da bi bil v zakonu dan nek okvir, v okviru katerega lahko ta agencija presoja, ne pa, da je dano, da agencija kar na podlagi lastne presoje lahko odredi in potem reče, ne vem, na področju Haloz, ker tam živijo Haložaji, ki niso zanimivi za to državo, tam ne bomo dostavljali vsaki dan pošte, medtem ko v nekem drugem kraju, ki pa ima ne vem, kakega vplivnega funkcionarja LDS-a, slučajno s tistega področja, tam pa bomo. Torej to nam v tem zakonu notri manjka. Se pravi, nek zakonski okvir, v okviru katerega se lahko ta agencija odloča. In verjamem, čeravno ste rekli, da temu amandmaju, ki govori o tem, da se četrti odstavek črta, temu amandmaju nasprotujete, da lahko še vedno do tretje obravnave vlada sama predlaga v tej smeri neko ustrezno rešitev. Problem pa je zelo velik. Vem, da na nekaterih naših področjih, od tam, od koder prihajam, ljudje enostavno nimajo naročenih časopisov. Seveda ne, ker jim te časopise prinesejo za dva dni nazaj. Dva stare novice brati v časopisu, ni aktualno. In zato ljudje pač te storitve ne uporabljajo. Tudi ostala pošta se jim ne dostavlja in so nenehne zahteve, tudi vem, s strani teh okolij. Mislim, da bi sedaj, ko to področje na novo urejamo in sprejemamo nek novi zakon, morali morebiti tem ljudem prisluhniti na drugačen način, ne pa, da zadevo uredimo popolnoma enako, kot je sedaj. To, kar je zapisano v 4. členu - kako je zadeva urejena sedaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, na koncu dam besedo gospodu ministru.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Tudi sam se nekako pridružujem tej skepsi oziroma dilemam, ki jih moj poslanski kolega izpostavlja. Namreč, prav je, da se pač pri obravnavi posameznih amandmajev upošteva tudi mnenje sekretariata, in sicer to dodatno mnenje sekretariata. Prav je, da ste ga pri prejšnjih amandmajih, ki smo jih že obravnavali, gospod minister, nekako povzel in tudi zavrgli tisti amandma, ki smo ga mi predlagali, poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Ne nasprotujem temu, ker je možno, da je res tako, čeprav tudi nekje so te obrazložitve malo drugače napisane. Ampak to ni važno. Gre za to, hočem povedati, da je sekretariat - ne vem, če je ravno na to opozoril -, da so določene stvari v tem 4. členu in potem v povezavi z drugimi členi nekoliko preveč ohlapne in niso natančno določene. Upam, da ste si tudi ta del prebrali, gospod minister in da boste te stvari upoštevali v nadaljevanju. Se tudi strinjam, skoraj, da bi te izjeme morali kot izjeme tukaj črtati. Namreč, če celoten zakon gledamo kot celoto, potem vidimo, da imamo v nadaljevanjih napisano, da se dostavlja pošta tudi v neke predalnike tam na nekih mestih izven - to se pravi, ne na hišah ampak nekje zunaj dislociranih nabiralnikih, kjer jih pač ljudje uporabljajo. Bili so zraven nekih prometnih poti. Vse do tistih poti, se pravi, tisti dislocirani nabiralniki, ki so nekje, vsaj v tiste nabiralnike je pravgotovo treba prinašati. Katere izjeme vi mislite? Tukaj je dejansko nedoločeno. Če že imate neke izjeme, bi bilo prav, da se resnično mogoče navedejo v dveh, treh, štirih alineah ali kakorkoli že - ne vem, koliko je teh izjem. Ampak, ne bi se pa smelo zgoditi, da bi slučajno ti dislocirani nabiralniki ostali, recimo, prazni. Ker lahko se tudi zgodi, da bo agencija potem odločila, da nekje na kakšnem oddalnejšem mestu tudi ti dislocirani nabiralniki ne bi bili oskrbovani dnevno. Ne vem, samo hipotetično predpostavljam, vi boste to obrazložili. In ali menite, seveda, da je zdaj s tem četrtim odstavkom agenciji dana res neka prava odločitev oziroma da ne bodo te določbe zlorabili. Prosil bi tudi, da se morda sekretariat opredeli in pove, ali je ta dikcija dosti natančna za neizvajanje oziroma za izvajanje samovolje agencije ali pa kogarkoli, seveda verjetno prav gotovo na pobudo izvajalcev teh poštnih storitev; oni bodo verjetno dali pobudo, da bi se te stvari uredile tako, kot jih bo potem verjetno agencija predlagala. Ne vem, samo predvidevam. Prosil bi za pojasnilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Seveda, z veseljem bi dal pojasnilo oziroma svoj odgovor. Najprej bi rekel, da je situacija na podlagi zagotavljanja tega, kar po novem zakonu imenujemo univerzalne poštne storitve, v Sloveniji - če beremo poročila in primerjave z drugimi poštnimi organizacijami in sistemi v Evropi - razmeroma kvalitetna, predvsem pa kvalitetna, čeprav tudi na redkeje poseljenih območjih v primerjavi z drugimi, mogoče bolj razvitimi državami v Evropi. To je prva stvar. Druga pomembna zadeva je, da je pravzaprav zdaj bilo v domeni pošte, da je na nek način organizirala in določala, recimo, frekvenčnost dostave v nekatere zaostale predele, zdaj to prehaja od pošte na agencijo, kar je vsekakor bolje, kot če to ostaja pri samemu izvajalcu službe, pošti. In tretjič je treba povedati še to, da je ta člen oziroma posebej ta odstavek, četrti odstavek 4. člena, treba brati skupaj s petim odstavkom 3. člena, kjer piše, da minister, pristojen za pošto, predpiše kakovost in način izvajanja univerzalnih poštnih storitev, torej ravno to, kar sem prej rekel, da mora ostati v domeni ministrstva in se ne preseliti na agencijo. Tako da po mojem mnenju ob dejstvu, da je jasno treba brati zakon, kot to, da se s tem zakonom in tem 4. členom zagotavlja vsem uporabnikom poštnih storitev pod enakimi pogoji izvajanje te službe, je, mislim, da povsem jasno, da so garancije, da se bodo te storitve izvajale tudi tam, kjer nimajo, lahko bi rekli, neke ekonomske vrednosti, v tem banalnem smislu, če hočete, da je v tem predlogu zakona boljša kot v dosedanjih rešitvah. Tako mislim, da so te bojazni neupravičene.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati [[...]]Gospod Sok, izvolite.
Samo en stavek, če mi dovolite. Sicer razumem in sem prebral, da v petem odstavku 3. člena piše, da minister, pristojen za pošto, predpiše kakovost in način izvajanja univerzalnih poštnih storitev, ampak v tem odstavku, za katerega predlagam, da se ga črta, ravno iz tega razloga, ker je to že v 3. členu zajeto, pa piše, da "ne glede na določbe drugega odstavka 4. člena, lahko agencija s splošnim aktom določi izjeme. Se pravi, dana je ta možnost agenciji, da sama to naredi. Tako berem ta zakon. Če pa to ni tako, pa je potem v redu. Ampak jaz ga berem dobesedno tako kot piše.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zdaj zaključujem - gospod Kelemina, pravzaprav pet, vsaj 30 sekund sem imela uprte oči v vas in ko rečem, da zaključujem razpravo, bi vi še malo. Izvolite.
Se opravičujem, ker še nekaj na drugi strani piše, pa sem potem prepozno obrnil list. Vprašal bi še tole zdaj, ker smo pri 4. členu, če se ne motim. Da bi mogoče še poskušali pojasniti tam pod točko 5 - ja, pod točko 5 -, kjer piše, da če naslovnik noče plačati izvedene poštne storitve, se plačilo poštne storitve izterja od pošiljatelja, ob vrnitvi poštne pošiljke pošiljatelju. To se pravi, če noče prejemnik plačati tiste razlike v ceni, če ni bila dosti plačana, se je mora potem vrniti pošiljatelju in pošiljatelj mora to plačati. Ja, kako boste pa vrnili pošiljatelju, če ne veste kdo pošiljatelj je? Če ni zadaj napisanega naslova, obratnega. Potem boste dali v smeti in po enem letu gre, se zadeva uniči. Ja, če boste tako naredili. No samo, sem si mislil, da je tako, ampak v glavnem bi bilo mogoče to pametno zapisati tukaj, zato da bi potem tisti, ki ne bi hotel te pošiljke sprejeti, recimo bil seznanjen s tem, da bo šla pošiljka dejansko na skladišče za eno leto, potem pa v smeti. To bi bilo treba napisati. Meni se zdi, da zaradi tega se lahko tudi kakašna pomembna pošta potem zaradi tega uniči ali pa izgubi. Ne vem. Tako je moje razmišljanje. Lahko tudi pojasnite, če želite. Ne vem, no. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Rad bi še enkrat zatrdil, da menimo, naj najprej še enkrat odgovoril gospodu Soku, da je povsem v navezavi na 5. člen in tudi na druge člene, ki definirajo, kaj so poštne storitve in tako naprej, povsem neupravičen dvom oziroma bojazen, da bi agencija neupravičeno ali pa prikrajšala določene geografske predele za izvajanje storitev pod enakimi pogoji: trajno, redno in nemoteno, kot piše tu. Nasprotno! Ta zakon daje večje garancije in zato da se bo to še naprej dogajalo oziroma še v večji meri dogajalo, tako da tu se ne strinjamo z vami, da bi bilo treba ta odstavek črtati: ravno obratno, če bi ga črtali, bi pravzaprav prišli do situacij, v katerih bi v povsem nelogičnih predelih morali - kaj jaz vem - zagotoviti službo, tudi če ta tedaj pač ni potrebna. Kar pa zadeva vprašanje, ki ga je načel gospod Kelemina zdaj s 5. členom, je pač gotovo jasno, da če naslovnika oziroma pošiljatelja ni, da se ta del seveda ne bo mogel realizirati. Kar pa zadeva probleme nenatančnega naslavljanja, pa je to urejeno v drugih členih zakona. Tako mislim, da ta material, ki ste ga vi omenili, ne sodi v sam zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Ne, ne, se opravičujem. Potem se morda nisva razumela. Govorim samo za tiste poštne pošiljke, za katere storitev ni bila plačana v predpisani višini. Samo za tiste zdaj govorim, to je pa 4. člen, peti odstavek. Samo za tiste sem govoril, ker če ni povratnega naslova na pošiljki, potem vi ne morete pošiljatelju poslati pošiljke nazaj in tudi pošiljatelj ne more plačati razlike v ceni, in potem gre pač zadeva v smeti. O tem sem govoril. Če je popoln naslov, o tem zdaj ne govorim, samo, če ni poštna pošiljka plačana, storitev ni plačana v predpisani višini, potem, če pošiljatelj nima naslova, se dejansko vrže v smeti. Skratka, ne vem, to bi bilo treba bolj natančno opisati, tako je moje mišljenje. Bi pa vprašal naslednje. Prej sem postavil vprašanje sekretariatu glede četrtega odstavka, glede te izjeme, ali je ta določba dosti natančno opisana za razumevanje samovolje mogoče agencije. Vi ste tu nekaj opozarjali, spoštovana predstavnica sekretariata, in me zanima, ali še vztrajate na tem, da bi bilo to treba bolj natančno določiti ali ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Ogrinčeva, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Res je, sekretariat je v svojem prvem mnenju z dne 26.3. opozoril prav na to določbo, torej na četrti odstavek 4. člena. Predlagano rešitev smo ocenjevali v zvezi s petim odstavkom 3. člena, kjer je dana pristojnost ministru, da predpiše kakovost in način izvajanja univerzalnih poštnih storitev. In v tem okviru smo ocenjevali, da bi bilo mogoče predpisati tudi rešitve za te izjeme, ne pa, da se da pooblastilo agenciji; torej, zgolj z vidika pristojnosti, ki je že določena v petem odstavku 3. člena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Niste slišali? Mislim, da je gospa Ogrinčeva povedala, da so opozarjali na to, da bi bilo treba [[...]]Ali lahko še enkrat poveste, prosim
Če lahko ponovim. Torej, naše videnje ob pripombi, ki smo jo podali na četrti odstavek 4. člena, je bilo, da je mogoče v predpisu, ki je predviden v petem odstavku 3. člena, s katerim naj bi minister predpisal kakovost in način izvajanja univerzalnih poštnih storitev, mesto, torej predpis, v katerem bi bilo mogoče določiti tudi tovrstne izjeme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sušnik, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, v četrtem odstavku 4. člena, ki ga predlaga poslanec Sok, da se črta, je pravica agencije, da odloča o izjemah pri zagotavljanju univerzalnih poštnih storitev. Zdaj bi ministra vprašal, glede na to, da ima verjetno celotno vizijo zagotavljanja poštnih storitev, kaj to pomeni, ta pravica agencije. Ali to pomeni, da se bodo bele lise oziroma področja, kjer ni dostave oziroma kjer je dostava omejena na območju Republike Slovenije, povečalo ali se bo to zmanjšalo in če lahko posledično pričakujemo boljšo pokritost z dostavo, tako glede frekvence, pa nenazadnje tudi glede obsega, ker jaz poznam ogromno območij, kjer se poštna dostava konča pri nekem poštnem "kaslcu" in naprej poštarji ne poznajo terena oziroma ne vedo, kako se gor pride, čeprav moramo hkrati ugotoviti, da ne gre za to, da bi tam na tem področju, da bi bilo to področje niti ne pretirano redko naseljeno, niti nedostopno. Ampak, pač tak je običaj in tako se to dogaja. Sprašujem, kaj pomeni uveljavitev tega četrtega odstavka 4. člena v smislu širjenja dostave ali ožanja prihodnje dostave. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Seveda bom takoj odgovoril. Kar zadeva ta četrti odstavek in vizijo, ali to pomeni oženje ali širjanje, povem zanesljivo, da to ne pomeni oženje dostave. Nasprotno! Drugi odstavek 4. člena pove, kaj je zdaj storitev, kakšna storitev se zagotavlja. Vsak delovni dan, ne manj kot petkrat tedensko, najmanj sprejme in ena vročitev pošiljk iz tega drugega odstavka prejšnjega člena, se pravi univerzalnih storitev. To je standard. To je standard, ki je zagotovljen, ob tem da je pri tem predpisana še - v petem odstavku minister predpiše kakovosten način izvajanja in v okviru šele znotraj teh zadev lahko potem agencija dejansko ugotovi, ali obstajajo kakšne geografske in druge posebnosti, ki-recimo-nalagajo kakšno omejitev pri tem dostopu. Hkrati bi rekel tudi to, če sem prav razumel gospo Ogrinčevo, da ona meni, da bi to pravzaprav moral predpisati minister na nek način, ali pa v ministrovem predpisu. Menimo, da s tem, ko minister predpiše kakovost in način izvajanja univerzalnih poštnih storitev, agencija mimo tega predpisa ne more biti. To je lahko predpis, ki se spreminja, lahko razširi ali pa zoži določeno območje, različno od določenih lastnosti in to je res pogoj, način opravljanja dejavnosti, ki ni več splošna regulativna dejavnost. Zato menimo, da je rešitev povsem ustrezna. Rad bi še enkrat poudaril, rešitve v 4. členu, kar zadeva zagotavljanje univerzalnih storitev, so danes bolj jasno določene, bolj precizirane v celoti, kot so to rešitve v dosedaj obstoječi zakonski dejanski praksi.
Hvala lepa. Mislim, da zdaj lahko zaključim razpravo in preidemo na odločanje. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 4. členu. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti je glasoval 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod ena sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti 23. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti je glasovalo 23.]] Ugotavljam, da je amandma pod dve sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 4. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti je glasovalo 4.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o šestem členu in dveh amandmajih, pod eno je amandma na amandma vlade, katerega predlagatelj je odbor, pod dva amandma vlade. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju na amandma pod 1. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno, v dvorani nas je zadosti, zato lepo prosim za pozornost. Drugič glasujemo o amandmaju na amandma. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma pod ena sprejet. Odločamo o amandmaju pod dve. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 4. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti je glasovalo 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o sedmem členu in o dveh amandmajih. Pod ena in pod dve sta amandmaja, katerih predlagateljica je vlada z opombo, da je amandma pod ena povezan z amandmajem vlade k temu členu pod številko dve, in to 60. členu pod številko ena. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju vlade pod ena. Glasujemo. Navzočih je 50, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 50, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 2 sprejet. Zdaj odločamo še o povezanem amandmaju, ki se nahaja pod zaporedno številko 1 k 60. členu, na strani 11 pregleda amandmajev. Glasujemo. Navzočih je 48, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma k 60. členu sprejet. Zdaj odločamo še o 7. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 8. členu in amandmaju poslanske skupine SDS k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Gantar, izvolite.
Sem počakal, če se kdo drug javi, da ne bi rekli, da sem razpravljal, še preden ste predlagali, in obrazložil amandma. Zato se opravičujem, drugič bom hitrejši, če bo potrebno. Seveda, jasno, vlada nasprotuje prvemu amandmaju k 8. členu pod zaporedno številko 1, namreč da se beseda "vlada" nadomesti z besedo "agencija". Menimo, tokrat pa res, da 4. člen - da agencija pač glede na razvoj poštnega sektorja ne bi smela s predpisom zmanjševati obsega rezerviranih poštnih storitev, da to lahko počne samo vlada. In mislim, da če smo prej razpravljali o tem, da naj vlada ima tu pristojnost pri določenih zadevah, je prav, da ima pri tako pomembni zadevi tudi tu pristojnost vlada, ne pa agencija. Mislim, da je to v skladu tudi z mnenjem, ki ga je podal sekretariat, in razumem, da ga bodo tudi verjetno predlagatelji tega amandmaja razumeli in podprli, in ne bodo podprli tega amandmaja.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 55, za je glasovalo 9, proti 39. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51, za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 10. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 49, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 11. členu in o treh amandmajih vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še o amandmaju pod 3. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 13. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 17. členu in amandmaju poslanske skupine SDS k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Tu seveda vlada nasprotuje amandmaju poslanske skupine SDS. Menimo, tako kot je v predlogu zakona zapisano, namreč, da kadar gre za postopek za spremembo dovoljenja, po uradni dolžnosti mora agencija hkrati, ko to sproži, tudi nemudoma, torej hkrati o tem obvestititudi imetnika dovoljenja. Mislim, da bi bilo skrajno nekorektno s pravili ravnanja, da bi, recimo, imetnik dovoljenja šele potem, ko je že v postopku, izvedel, da se kaj takega dogaja. Mislim, da bi tudi sicer bilo to v nasprotju s splošnimi pravili pravnih postopkov, upravnih postopkov in tako naprej. Tako je nemudoma, da je obvestilo takoj oziroma hkrati nujno in seveda se ne strinjamo z amandmajem k 17. členu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 16, proti 33. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 18. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno. V dvorani nas je zadosti, zato ponovno prosim za pozornost. Drugič glasujemo o amandmaju vlade. Glasujemo. Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno. V dvorani nas je zadosti. Žal nam poslovnik narekuje, da bo še vsaj tri mesece naša dolžnost ob velikem številu amandmajev, da postopamo tako, kot postopamo, torej opravljamo veliko glasovanj, tako da vas v nadaljevanju prosim za sodelovanje ob tem opravilu. Prekinjam zasedanje za 10 minut. Nadaljujemo ob 16.11. Hvala lepa.
Lepo vas prosim, da pridete na svoja mesta. O 18. členu v celoti glasujemo tretjič. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o devetnajstem členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 1. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti je glasovalo 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 25. členu in treh amandmajih k temu členu, amandmaja pod ena in tri sta medsebojno povezana. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod ena sprejet. Odločamo še o amandmaju pod dve. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod dve sprejet. Odločamo o amandmaju pod tri. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. Za je glasovalo 49.) [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod tri sprejet. Odločamo še o 25. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 25. člen v celoti sprejet. Ob 19. členu sem pomotoma prešla k 18. členu na glasovanje v celoti. Dolžni smo opraviti še odločanje o amandmaju k temu členu. Glasujemo o amandmaju k 18. členu, katerega predlagateljica je vlada. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 27. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 28. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 31. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 32. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 33. členu in o štirih amandmajih k temu členu. Pod 1 je amandma vlade, pod 2 je amandma, ki predvideva spremembo člena, katerega predlagateljica je skupina poslancev s prvopodpisanim Matjažom Švaganom, z opombo, če bo sprejet ta amandma, sta amandmaja pod 3 in 4, katerih predlagateljica je vlada, brezpredmetna. Odpiram razpravo. Gospod Švagan, izvolite. Potem gospod minister.
Predlagamo, da se 33. člen spremeni s tem, da minister letno določi program izdaje priložnostnih poštnih znamk, ker pomeni, da gre le za znamke in dogodke, ki so nacionalnega značaja. Drugo pa, da gospodarska družba iz 64. člena, kar pomeni, da se pošte iz javnega podjetja v roku enega leta spremeni v d.o.o., ki je seveda tudi v večinski lasti države, kar pomeni, da ni konkurence in da sama odloča o vrednotnicah, to se pravi kot večina teh evropskih držav, da se ministrstvo oziroma država odmakne od izdajanja in seveda ustvarjanja pogojev teh poštnih znamk. Predlagam, da ta amandma podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Vlada temu amandmaju nasprotuje in predlaga poslankam in poslancem, da ga ne sprejmejo. Predvsem je treba reči, da smo okoli tega veliko diskutirali, tako s pošto kot seveda tudi na odboru za gospodarstvo. Preprosto je prvi ugovor zoper tako napisani člen ta, da je ta člen preveč skrčen. Prvič, če primerjamo oba člena, bomo videli, da drugi odstavek predlaganega člena, ki nadomešča tretji odstavek v členu, ki je notri, dejansko zreducira to in ne navede, kaj so te poštne vrednotnice in kakšne so vse te zadeve. Namreč: notofikacija, poštna zveza svetovna in tako naprej, tega ni notri. To je dejansko velika pomanjkljivost. Drugič, potem ministrovo vlogo se zreducira samo na določanje programa izdaje, ne pa tako kot je tudi v predlogu zakona in tudi z amandmaji, da seveda določi tudi vrsto, opis teh znamk, tiska, vrednost in serija, se glasi in tako naprej. Še enkrat bi rad opozoril, da priložnostne znamke so tako kot nacionalni simboli: kot je zastava, kot je himna, kot so drugi simboli, so tudi [[...]]priložnostne znamke. Zato je nemogoče zreducirati to vlogo ministrstva oziroma vlade samo na program izdaje in na nič drugega in vse prepustiti gospodarskemu subjektu. Pri čemer pa pripominjam, da bo nekoč v prihodnosti, to še ni urejeno v Evropski uniji, verjetno izdajanjepoštnih vrednotnic prešlo od teh izvajalcev, ki izvajajo te službe, bo prišlo na poseben organ - recimo, v tem primeru bi si lahko zamislil nekoč, bo sploh prišlo tudi na agencijo in drug javni organ, ker bo več različnih teh izvajalcev. Tako to ni v skladu s trendom v Evropski uniji, tudi v obrazložitvi piše, da to poštne uprave izdajajo. Ja, mogoče, poštne uprave že, vendar ne uprave pošt. In bi zato opozoril tudi na pomanjkljivo vsebinsko interpretacijo in argumentacijo in predlagam resno, poslankam in poslancem, da tega amandmaja ne sprejmejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, gospod Terčon, izvolite.
Torej, jaz bom amandma skupine poslancev podprl. Sicer razumem, da mlado in malo ministrstvo, ki ga vodi minister Gantar, skrbi, da bo polno-zaposleno, vendar se mi zdi, da je nepotrebno, da opravlja take stvari, ki niso primerljive z Evropo, kot smo mi primerjali in kot je bilo obrazloženo, in ko gre za čisto strokovne zadeve. Če ste, gospod minister, že primerjali z nacionalnimi simboli, je treba vedeti, da imajo tudi druge države nacionalne simbole in da so tudi one verjetno prej premislile, ko so tako pooblastilo dajale pošti oziroma tej gospodarski združbi, in da se lahko vleče primerjava. Kar se tiče pomanjkljivosti in premajhne obsežnosti člena, pa predlagam, da potrdimo amandma, kot je predlagan, in če je treba še kaj dopolniti, da to storimo v tretjem branju.
Hvala lepa. Gospod Gantar, izvolite.
Še enkrat bi rad zelo jasno povedal, da te rešitve ne predlagamo zato, ker bi imeli majhno ministrstvo, ki se nima s čim ukvarjati - mislite, da se ukvarjamo s priložnostnimi poštnimi znamkami več kot razmeroma malo - tako da bi tu res svojega kolega, tudi strankarskega, opozoril na to zadevo in ga povabil na obisk, da bo videl, s čim se še ukvarjamo; pokazali bomo tudi, kaj delamo na področju znamk. Še enkrat bi pa rad jasno in temeljito opozoril: mi s tem pri normalnih, običajnih znamkah dejansko ohranjamo neke vrste monopol še sedanjega gospodarskega subjekta, to je Pošte Slovenije. In nemogoče je, da bi mu prepuščali tudi te stvari, ki jih predlaga poslanec. Zato še enkrat pravim, ohranimo torej dejansko pristojnosti,tako kot smo zapisali v zakonu za izdajanje priložnostnih poštnih znamk, in določitev tako prednostni, tiskarskih tehnik in tako naprej, vladi oziroma ministrstvu, ne pa Pošti Slovenije, ker tega tudi do sedaj ni imela. Moram reči, da je lahko to pri izdajanju teh vrednotnic, če ni regulirano, predvsem priložnostnih, pomembna tržna in gospodarska dejavnost, ki mora biti pod to regulativo, ker se lahko te zadeve zelo sprostijo. Temu absolutno nasprotujem in, kot rečeno, še enkrat predlagam, da se tega amandmaja ne sprejme.
Hvala lepa. Gospod Švagan, izvolite.
Hvala, podpredsednica. Sam vsekakor podpiram razpravo ministra, gospoda Gantarja, vendar samo v primeru, če ne bi imeli monopolnih storitev Pošte Slovenije, ki je v večinski lasti države. Če ne bi bilo monopolnih storitev s strani pošte, bi bila ta razprava in ta amandma brezpredmeten. Ko pa bo prišlo do nemonopolnega položaja v Sloveniji, bo pa vsekakor potrebno, da bo minister, vlada tista, ki bo opredelila, kakšna naj bo znamka, na kakšen način naj bi se opredeljevali tudi ti simboli. Vsekakor je pa v pristojnosti po tem amandmaju, da znamke, ki so priložnostne, ostajajo v ingerenci vlade oziroma ministra. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Ogrinčeva, izvolite.
Hvala lepa. Želela bi pojasniti, pa morda malo prispevati k tej razpravi. Menim, da je treba predlagano rešitev ocenjevati z vidika drugega odstavka 32. člena, kjer je rečeno, kako se plačujejo poštne storitve. In med drugim so na prvem mestu tudi veljavne odtisnjene in nalepljene poštne znamke, to pomeni, s tem se plačuje cena poštne storitve. In glede na to in dokler država zagotavlja pretežni del zagotavljanja univerzalnih poštnih storitev, seveda, menim, da je edina rešitev, kot je predlagana v 33. členu, seveda, konsistentna s tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju k 33. členu pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Navzočih nas je 61. Za je glasovalo 52, proti 5. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih nas je 61. Za je glasovalo 37, proti 19. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Tako sta postala amandmaja pod 3 in 4 brezpredmetna in člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 34. členu in o dveh amandmajih vlade k temu členu. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajam na odločanje, najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 35. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 40. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 52, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 43. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 53, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 55. členu in o treh amandmajih, predlagateljica vseh je vlada republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 55, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod ena sprejet. Odločamo o amandmaju pod dve. Glasujemo. Navzočih je 51, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod dve sprejet. Odločamo o amandmaju pod tri. Glasujemo. Navzočih je 54, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod tri sprejet. In še o 55. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 48, proti eden. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti l.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 56. členu in o amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 57. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 59. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Pod 1 je amandma, katerega predlagatelja sta Matjaž Švagan in Andrej Vizjak, pod 2 je amandma vlade. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 60. členu in samo še o amandmaju pod zaporedno številko 2, katerega predlagatelja sta Matjaž Švagan in Andrej Vizjak. O amandmaju pod 1 smo že odločali. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Samo trenutek, prosim. Glasujemo. Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Odločamo še o 60. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 48, proti eden. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih, zato prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo razpravljati? Gospod Špindler, izvolite.
O členu nismo glasovali.
Mislim, da smo glasovali o 60. členu v celoti na koncu. O prvem amandmaju nismo, ker ni bilo potrebno, ker smo že v povezavi z amandmajem [[...]]
Se opravičujem!
Ni kaj. Hvala lepa za opozorilo, včasih je vendarle na mestu. Prehajamo torej na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členom 1, 2, 3, 4, 6, 7, 10, 11, 13, 18, 19, 25, 27, 28, 31, 32, 33, 34, 35, 40, 43, 55, 56, 57, 59 in k 60. členu. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandmaje, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. Gospod minister, izvolite.
Rad bi samo rekel, da mi predvsem rešitev v zvezi s poštnimi znamkami seveda ni všeč, vendar vlada ne namerava vlagati amandmaja, ker pač nima nobenih možnosti proti večinski volji koalicije, če prav razumem, tako da tu pač amandmaja ne bomo vlagali.
Hvala lepa. Jaz se vendarle opravičujem. Kolikor sem - če se smem javiti kot poslanka - razumela sekretariat, je bilo opozorjeno, da je amandma, ki je bil sprejet, neprimeren. Gospa Ogrinčeva, želite besedo? Izvolite.
Hvala lepa. No, tako kot sem opozorila. Ob sprejemanju amandmaja k 33. členu in ki je dobil podporo, je vprašanje pristojnosti za izdajo poštne znamke povezano z rešitvami v 32. členu, kjer so podane rešitve glede načina plačila poštnih storitev. Način plačila poštnih storitev, to se pravi vprašanje oblikovanja cene pa vpliva na pogoje izvajanja poštnih storitev, zlasti seveda na univerzalne poštne storitve, ki se izvajajo na celotnem območju države. Če upoštevamo določbe v 4. členu v prvem odstavku, kaj država zagotavlja, in če upoštevamo rešitve v 6. členu v prvem odstavku, do česa je upravičen izvajalec univerzalnih poštnih storitev na celotnem območju države, pomeni, da vprašanje cene neposredno vpliva tudi na pogoje izvajanja teh storitev in pa višino potrebnega prispevka za oblikovanje nadomestila. Menim, da je potrebno vse te rešitve med seboj povezano ocenjevati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na opozorilo sekretariata sprašujem kvalificirane predlagatelje [[...]]Gospod minister, izvolite.
Kljub temu, kot sem prej reagiral, bi vseeno predlagal to, da se prekine tretja obravnava in da pripravimo amandma in poskušamo še enkrat prepričati poslanke in poslance, da amandma vlade v tretji obravnavi sprejmejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Običaj je, da v tretji obravnavi, če kvalificirani predlagatelji želijo v okviru hitrega postopka pripraviti amandma, obravnavo v tej fazi prekinemo za pripravo amandmajev v okviru tretje obravnave. V tej fazi točko prekinjamo. Proceduralni predlog. Gospod Kavčič, izvolite.
Če bo predlagatelj predlagal uskladitveni amandma, bi opozoril samo še na eno podrobnost, ki je sicer bolj nomotehničnega značaja. V 60. členu je potrebno besedilo prestaviti v zanikani rodilnik. Ne zdi se mi vredno za to vlagati amandmaja, verjetno bi pa kazalo, da na to ne pozabimo. Hvala.
Hvala lepa. Prekinjam torej, v okviru tretje obravnave za vložitev amandmajev, ki jih smejo seveda vlagati kvalificirani predlagatelji. Predstavnikom vlade in predstavnici sekretariata hvala lepa. Nadaljevali bomo, ko bodo ti amandmaji na klopi. Mi pa prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI OBRTNEGA ZAKONA. Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi obrtnega zakona, skrajšani postopek, je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnica vlade besedo? Ministrica za gospodarske dejavnosti dr. Tea Petrin, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Lep pozdrav vsem poslankam in poslancem! No, v bistvu gre samo za dve spremembi v zakonu o spremembah in dopolnitvah obrtnega zakona. In sicer, prva je ta, da bi s tem zakonom omogočili obrtni zbornici Slovenije, da uredi obrtni register, ker ji to pripada tudi po uradni dolžnosti, in register na ta način potem uskladi z dejanskim stanjem. Druga, bistvenejša sprememba pa je v tem, da se uskladijo načela tega zakona s sprejetim zakonom o davčni službi, ki sam ne daje zadostne podlage za izvrševanje. Glede na navedeno je bilo treba popraviti vsebinsko spremembo sistemskega materialnega predpisa s področja obrti, ki bi tako izterjavo tudi omogočal. Zato je v tretjem odstavku 39. člena določeno, da lahko obrtna zbornica Slovenije s pogodbo prenese na davčno upravo Republike Slovenije odmerjanje, pobiranje in izterjevanje članarine. Na ta način se tudi status obrtne zbornice glede pobiranja članarin in izterjevanja članarin izenači z drugimi podobnimi institucijami. Hvala lepa.
Hvala vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik odbora, gospod Feri Horvat, izvolite.
Hvala za besedo. Odbor je obravnaval kot matično delovno telo predlog zakona in ga podpira. Kot smo slišali od ministrice, se prva sprememba nanaša na obrtni register. Pri drugi spremembi, ki je tudi po ugotovitvi odbora pomembnejša, pa mi dovolite nekaj besed, ker se to navezuje tudi na amandmaja, ki sta bila vložena naknadno in ki v bistvu poskušata anulirati bistvo novele tega zakona. Sprememba pomeni v bistvu tudi realizacijo sklepov, ki jih je sprejel odbor za gospodarstvo, ko je obravnaval problematiko obrti, in pa tudi sklepe državnega zbora v zvezi z odmero, pobiranjem in izterjavo članarine za obrtno zbornico. Pri tem bi rad spomnil na to, da je odbor sprejel enak sklep, kjer je predlagal, da se gre v novelo tega zakona tudi ob pobudi, ki je bila dana za oceno ustavnosti določbe zakona o gospodarski zbornici v zvezi z odmero, pobiranjem in izterjavo prispevkov. Lahko bi citiral tudi odločbo oziroma obrazložitev ustavnega sodišča, ko je odločalo o tem in je v bistvu zavezalo zakonodajalca, da predlagano novelo sprejme. Zato predlagamo, da zbor predlog zakona sprejme tako, kot je predlagan, skupaj z amandmajem odbora. Iz tega pa tudi izhaja, da ne sprejme dveh amandmajev, ki sta bila naknadno, po seji odbora, predlagana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Zato dajem besedo poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava omejena na 5 minut. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem. Prehajamo na drugo obravnavo, in sicer na razpravo in odločanje o posameznih členih in vloženih amandmajih. Kot je povedal predsednik odbora, ima predlog zakona dva člena in imamo tudi amandmaje. Prehajamo na razpravo in odločanje o 1. členu. K 1. členu ni amandmajev. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o 1. členu. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno, mislim da zaradi pomanjkanja pozornosti. Lepo prosim, spoštovane poslanke in poslance, da pri glasovanju sodelujemo. Drugič bomo glasovali o 1. členu. Glasujemo drugič. Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 1. člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu in o treh amandmajih k temu členu. Najprej bomo odločali o amandmaju, katerega predlagatelj je mag. Janez Drobnič, z opombo, če bo ta amandma sprejet, postaneta amandmaja, katerih predlagatelj je odbor za gospodarstvo - in o njem bomo odločali kot o drugem - in amandma poslanske skupine SDS brezpredmetna. Odpiram torej razpravo o treh amandmajih. Predlagatelj prvega, o katerem bomo glasovali, je Janez Drobnič, drugi, o katerem bomo glasovali, je amandma odbora, in tretji poslanske skupine SDS. O 2. členu in o vseh treh amandmajih odpiram razpravo. Gospod Drobnič, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, umikam svoj amandma, tako da je brezpredmeten.
Hvala lepa. To pomeni, da imamo v razpravi in v procesu odločanja amandmaja po naslednjem vrstnem redu: amandma odbora in amandma poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju odbora k 2. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma odbora sprejet. Odločamo še o amandmaju poslanske skupine SDS. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 11, proti 24. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da amandma poslanske skupine ni bil sprejet. Odločamo še o 2. členu v celoti. Glasujemo. V dvorani nas je zadosti. Prvo glasovanje o členu v celoti ni bilo uspešno, zato ponovno prosim za nekaj pozornosti. Drugič glasujemo o 2. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 2. člen v celoti sprejet. V razpravo in odločanje dajem še 3. člen, ki ureja veljavnost zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 3. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k 2. členu. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? Ker ne in ker ni amandmajev v tretji obravnavi, sprašujem predstavnico sekretariata, ali je morebiti porušena skladnost. [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnici sekretariata in predstavnicama vlade se za sodelovanje najlepše zahvaljujem. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UPRAVNIH TAKSAH - HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Predstavnice vlade med nami prav lepo pozdravljam. Želi predstavnica vlade besedo? Gospa Helena Kamnar, državna sekretarka v ministrstvu za finance. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana gospa podpredsednica, gospodje in gospe poslanke! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o upravnih taksah, ki ga je vlada predložila v obravnavo, vsebuje dva sklopa potrebnih sprememb. Prvi vsebinski sklop pomeni pomembne spremembe za nadaljnji razvoj antibirokratskega programa in širšo uvedbo elektronskega poslovanja v državni upravi. Gre za spremembe določb, ki določajo način plačevanja upravnih taks. S spremembami bo omogočeno, da se bodo takse plačevale ne le v gotovini in z upravnimi kolki, ampak tudi zvsemi drugimi plačilnimi sredstvi, kot na primer plačilnimi karticami in elektronskim denarjem. Drugi sklop vprašanj, ki jih zakon ureja, pomeni usklajevanje zakonske materije s spremembami na področju materialnih predpisov, ki so bile sprejete po zadnjih spremembah zakona o upravnih taksah, in odpravlja posamezne nedoslednosti, na katere je pokazala dosedanja praksa. Vlada predlaga, da predlog sprememb in dopolnitev zakona sprejmete v predlaganem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Gospod Ciril Pucko, predsednik odbora, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Navedeni predlog zakona je odbor obravnaval v začetku tega meseca. Strinjal se je s samim načinom sprejemanja, se pravi s hitrim postopkom. V razpravi pa so člani odbora ugotavljali, da bi bilo v smislu zagotavljanja uvajanja antibirokratskega programa oziroma državljanom prijaznejše birokracije korektno, da bi imele tako upravne enote kot upravni organi možnost neposrednega vpogleda v elektronsko vodenje uradne evidence, za katere so pristojne pridobiti podatke. O tembi bilo po izraženem mnenju bistvo doprinosa k državljanom prijazni birokraciji, ne nazadnje pa bi to pomenilo tudi pocenitve postopkov za državljane. V obravnavi o posameznih členih je bilo posredovano pojasnilo glede umestnosti oziroma neumestnosti povišanja takse za sklenitev zakonske zveze v 16. členu in v odgovoru predstavnikov predlagateljev navedeno, da se ravno ta taksa že dolgo časa, to je že od konca 70. let ni usklajevala, zato gre v bistvu le za prilagoditev te cene sedanjim razmeram. Ob tem je bilo še opozorjeno na lanskoletno spremembo zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, ki predvideva poseben podzakonski akt, ki bo določil minimalne obličnosti in slovesnosti, ki morajo biti zagotovljene na vsaki uradni enoti za uradno sklenitevzakonske zveze. S temi minimalnimi standardi se upravnim enotam povečujejo stroški sklepanja oziroma upravljanja navedenega uradnega dejanja. Tudi iz tega razloga je bilo na predlog pristojnega ministrstva v predlog zakona vključeno ustrezno povečanje te upravne takse, kar naj bi posredno razrešilo tudi vprašanje financiranja posameznim občinam, kjer se to iz takšnih ali drugačnih razlogov naj ne bi dogajalo. Na ta način bi se tudi zagotovil zlasti tako imenovani minimalni kulturni standard pri sklepanju zakonske zveze, ki se ne glede na različne razmere v posameznih lokalnih skupnostih trenutno zelo razlikuje. Odbor je sprejel nekatere amandmaje, in sicer k 3., 4., 10., 11., 14. členu ter k naslovu za 29. členom oziroma k 30. členu. Predlagam, da državni zbor te amandmaje podpre. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava morebitnih razpravljavcev omejena na 5 minut. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O predlogu glasujemo. Glasujemo. Prvo glasovanje o predlogu ni bilo uspešno. Mislim, da nas je v dvorani zadosti, zato ponovno prosim za nekaj pozornosti. Drugič glasujemo o predlogu sklepa. Glasujemo. Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno. Zato v skladu s poslovnikom prekinjam delo za 10 minut. Nadaljujemo ob 17. uri in 16 minut, ko bomo tretjič glasovali o predlogu. Hvala lepa.
Spoštovani, spoštovane! Kot je bilo najavljeno, bomo opravili tretje glasovanje o predlogu, da po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravljamo in glasujemo skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O predlogu sklepa glasujemo tretjič. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 44, proti eden. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 24.4.2002. V razpravo dajem 3. člen in amandma odbora za finance k temu členu, z opombo, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajem odbora k 30. členu. Odpiram razpravo. Gospod Anderlič, izvolite.
Amandmaja k 3. členu ne podpiram in predlagam, da se ne sprejme, kajti je za časom, je iz preteklega obdobja. Namreč mi smo v marcu ali februarju mesecu sprejeli ureditev glede plačevanja z elektronskim denarjem in v tem členu oziroma s tem amandmajem pa pravzaprav določamo, da upravni organ, ki ni opremljen, se ni hotel opremiti ali se ni mogel opremiti ali kakorkoli, lahko zavrne plačevanje z elektronskim denarjem stranki, ki želi to uveljavljati. Predlagam, da se popravi amandma k 30.a členu, kjer bo določal prehodno obdobje in naložil vladi, da usposobi vse organe, da usposobi vse tiste, ki poslujejo s strankami in se stranke pravzaprav poslužujejo različnih oblik plačevanja, da bodo to lahko storile na način, kot smo z zakonom o plačilnem prometu naložili pred, mislim, kakšnim mesecem, ko smo v tem zboru to tudi sprejeli. In dva zakona morata biti med sabo usklajena na način, da je celotna operacija izvedljiva. Ne bi govoril o tem, da recimo v tej dobi, v kateri smo zdaj, in dobi, ki prihaja, da ta amandma zveni zares, zares, bom rekel, za časom in tako rekoč lahko omogoča tudi samovoljo uradnikom, da rečejo, "jaz se pač nisem mogel opremiti, država ni dala denarja, nisem kupil postterminala in tako naprej in zato ne sprejemam plačila v elektronski obliki". V prihodnje bo tako, kot se zdaj že dogaja s telefoni, da bodo telefoni tako rekoč zastonj, samo plačevali bomo tiste usluge, ki jih bomo pač koristili, in tako bo tudi s postterminali, da bodo to postala neka cenena roba in nekaj, kar bo na voljo kot sredstvo, kot pripomoček za opravljanje neke storitve, storitev se bo pa tako ali tako zaračunavala po tarifi, ki bo predpisana. In zato predlagam, da tega amandmaja ne sprejmemo in da se popravi novi 30.a člen, ki bo to prehodno obdobje uredil.
Hvala lepa. Izvolite.
Spoštovani! V osnovnem besedilu predloga zakona je vlada predlagala določbo s prav takšno vsebino med prehodnimi in končnimi določbami. Kot izhaja iz obrazložitve k amandmaju, je bil amandma pripravljen, glede na predlog sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve in v skladu s tem, čeprav vlada podpira tudi vsebino amandmaja, ne nasprotujemo temu,da se ta določba umesti med prehodne in končne določbe, pri čemer predlagamo državnemu zboru, da se opredeli zadosti dolgo prehodno obdobje, ki bo omogočilo vladi izvedbo javnih razpisov in vseh ostalih postopkov za tehnično opremljenost upravnih organov. Opozorila pa bi tudi, da če amandma k 3. členu ni sprejet, je ta povezan s predlogom amandmaja k 30. členu, ki potem ostane v veljavi. Mogoče bi kazalo razmisliti, da se časovna komponenta doda k 30. členu in ne k 30.a členu. Hvala.
Hvala lepa, gospa Vraničar. Želi še kdo razpravljati? Gospod Drobnič, izvolite.
Tak predlog amandmaja je skregan s sodobnimi pojmovanji razumevanja poslovanja državne uprave. Res, zato smo vam tudi mi pripravili amandma k 30.a členu, ki obvezuje ministrstvo, da zagotovi v nekem razumnem času, to je pa šest mesecev, nabavo teh aparatov, ki niso dragi. Ne vem, zdaj denar za neke projektile, fokuse oziroma Falcone je, za tole pa ni. Kolegi odnosno predstavniki vlade govorite o nekem daljšem roku. Upam, da ni to tak rok, da bo to uveljavila druga vlada. Dajmo neke zakone sprejeti, ki bodo lahko šli v domeno izvajanja še te vlade, pa v regularnem roku, razen seveda, če se zgodi kaj na hitro, pa se vlada zamenja. Ampak gledena to, kako ste trdno v sedlu, vsaj počutite se, ni verjeti, da bi se to zgodilo. Torej, predlagali smo 30.a člen, ki je operativen, da se to tudi zagotovi, in to je pravzaprav tudi ta prehodni rok, ki to omogoča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Majnik, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sama tega amandmaja ne bom podprla, in sicer iz enega drugega zornega kota. Ne strinjam se, da zakon sprejemamo samo za državno upravo, sprejemamo ga tudi za vse državljane, ki koristijo usluge državne uprave. In če državljan pač ima elektronski denar, kartico, ne moremo tega vezati na to, da se bo državna uprava opremila z elektronskimi postterminali, če nima denarja in če je to vezano na projekt, potem bo pač delala "peš" [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju odbora k 3. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 8, proti 31. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 42, proti eden. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 3. člen v celoti sprejet. Zaradi nesprejema amandmaja je postal torej brezpredmeten amandma odbora k 30. členu. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju Dušana Vučka za novi 6.a člen. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, jo zaključujem. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 19, proti 18. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma in s tem novi 6.a člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 7. členu in amandmaju Janeza Drobniča.
Ali lahko, prosim, ponovimo glasovanje. Jaz sem se zmotil, pa sem pritisnil "za". Prosim.
Predlog, da se glasovanje ponovi, dajem zboru v sprejem. Glasujemo. Prvič je bilo glasovanje o predlogu, da se ponovi glasovanje o amandmaju za novi 6.a člen, neuspešno, zato prosim za pozornost. Drugič glasujemo. Glasujemo. Tudi drugič nismo uspešno glasovali. Ob 17.39 bomo tretjič glasovali o proceduralnem predlogu, da ponovimo glasovanje o amandmaju.
Spoštovane, spoštovani! Ker bomo v kratkem tretjič glasovali o predlogu Jožefa Kavtičnika, da ponovimo glasovanje [[...]]O proceduralnem predlogu, da ponovimo glasovanje, bomo glasovali tretjič. Tretjič bomo glasovali o proceduralnem predlogu, da ponovimo glasovanje o amandmaju Dušana Vučka za novi 6.a člen. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog, da ponovimo glasovanje o amandmaju za novi 6.a člen, sprejet. Obrazložitev glasu? Izvolite, gospod Vučko.
Hvala, predsedujoča. Obrazložil bi svoj glas, in sicer bom glasoval za ta predlog amandmaja. Bi pa še obrazložil, zakaj. V 5. točki 23. člena je zapisano, izrecno navedeno, za katere taksne tarife oziroma pri kateri tarifi ni moč uveljaviti oprostitev takse zaradi slabih premoženjskih razmer. Glede na to, da ta isti zakon v prilogi, ki je tarifni del, piše, da lahko tujci imajo to pravico, in sicer "organ, ki izda potni list tujcaali begunca, lahko zavezanca oprosti plačila takse, če je ne more plačati", se mi zdi, da je prav, da enakopravno obravnavamo tudi tuje državljane in državljane Republike Slovenije, da tiste, ki pač nimajo zadosti sredstev ali pa so njihovi dohodki izredno nizki, lahko upravni organ oprosti plačila takse, vendar samo za izdajanje potnega lista in osebne izkaznice kot temeljnih dokumentov za dokazovanje identitete.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Anderlič, izvolite.
Če sem še prej mislil, da bi lahko podprl ta amandma, ga po tej obrazložitvi zagotovo ne bom, zato ker je popolnoma druga logika, če zaprosi za potno listino begunec ali tuji državljan, ki bi rad šel čim prej v tranzit ali kamorkoli naprej in nima tega denarja. To ni primerljivo z nekom, ki ne more plačati takse, ki je slovenski državljan in ima lahko socialno ali kakršnokoli drugačno podporo, ki jo lahko dobi in jo uveljavlja, in je prav, da tudi takim slovenskim državljanom omogočimo, da do listine pridejo. Vendar enačiti ti dve stvari pa ni primerno, ker gre za popolnoma drugo problematiko. Gre za to, da nekdo, ki mora priti do dokumenta, ker sicer bo pa tako ali tako v begunskem taborišču in na stroške te države in bo to seveda še več stalo državo, ker poanta je bila seveda v tem. Zato bom sam glasoval proti, tako kot sem rekel.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več [[...]]Obrazložitev glasu, gospod Sok, izvolite.
Ne, nimam obrazložitve glasu, rad bi vas opozoril, gospa predsedujoča, na 93. člen poslovnika, ki pravi, da se ponovi glasovanje brez razprave. Mislim, da ste tu kršili poslovnik in da ne bi smeli dovoliti razprave.
Gospod Sok! Ne gre za razpravo. Gre za možnost obrazložitve glasu pred vsakim glasovanjem, ki smo jo vedno dopuščali in imeli. Mi smo izglasovali proceduralni sklep, da ponovno preidemo na odločanje o amandmaju in o ponovnem odločanju ni bilo razprave, nikakor ne, ker je bila zaključena. V fazi odločanja pa vedno lahko poslanke in poslanci obrazložijo svoj glas. Ker nihče ne želi obrazložiti svojega glasu, prehajamo na odločanje o amandmaju Dušana Vučka. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 35. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma in s tem novi 6.a člen ni bil sprejet. Gospod Sok, v obrazložitev še toliko. V razlagi poslovnika je tudi, da v kolikor pridemo do ponovitve glasovanja, pa je nekdo ob prvem obrazložil svoj glas, ga sme tudi ob drugem, ponovljenem glasovanju. Tudi dvakrat nekdo lahko obrazloži svoj glas. Prehajamo na razpravo in odločanje o 7. členu in amandmaju gospoda Drobniča k temu členu, z opombo, da je ta amandma vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 16. členu in se izključuje z amandmajem predlagatelja Marka Diacija pod točko 1 k 16. členu. O amandmaju in členu odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Torej, jaz predlagam v amandmaju, da se omogoči oprostitev takse za sklepanje zakonske zveze. V Sloveniji se pač dogaja to, da je sklepanja zakonskih zvez vse manj in da bi bil to vsaj simbolični prispevek k temu, da se stvari olajšajo in da postanemo morda tudi malo bolj urejena država. Ta amandma je zelo primeren za sprejem.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Diaci, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ker sem realen in vem, da predlog gospoda Drobniča ne bo šel skozi ta parlament, predlagam s svojim amandmajem vsaj to, da taksa ostane takšna, kot je bila do sedaj. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pucko, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval proti temu amandmaju. Iz zelo jasnega razloga, ker če je kdaj denar pri mladih, je to takrat, ko se sklepajo zakonske zveze. In ni nobenega razloga, da bi jih oproščali plačila takse. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kavčič, izvolite.
Obravnavana dva amandmaja, tako kot je bila že debata na delovnem telesu, ne zaslužita podpore, iz dveh razlogov. Prvič, gre za minimalne zneske, govorimo o absolutnih zneskih, od 2.000 do 4.000 tolarjev. Drugič, smo pa že na odboru ugotovili, da je sicer dobronamerne iniciative za ta dva amandmaja bolj smotrno usmeriti v to, da se v Sloveniji doseže poenoten višji standard ceremonialov sklepanja civilnih zakonskih zvez, ne pa da bi po filozofiji za malo denarja, malo muzike ali za nič denarja, nič muzike zniževali standard. Se pravi, vztrajati moramo pri kakovostnih storitvah v vsaj Sloveniji in zato predlagam, da ta dva amandmaja ne dobita podpore državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. K replikam so se javili, po vrstnem redu, najprej gospod Peče, potem gospod Diaci in gospod Drobnič. Izvolite, gospod Peče.
Namesto da bi država mladoporočencem dala darilo, gospod Pucko, vi in pa vsi vam podobni predlagate, da celo mladoporočenci dajo darilo državi. Je res, da je proračunsko stanje v tej državi na psu, toda jaz osebno mislim, da ni toliko na psu, da bi lahko sprejeli vaše argumente. To je to, da mladoporočenci pa ja imajo v tej državi denar. Poleg tega mislim, da bi bilo smiselno v obzir pri odločanju o amandmaju, predlaganem s strani Stranke mladih, tudi to, da je v tej državi potreba po sklepanju zakonskih zvez, potreba po večji in kvalitetnejši populaciji. Mislim, da je to eden majhen doprinos, ki bi ga ta državni zbor lahko pripeljal k izpolnitvi teh rešitev. Nikakor se ne morem strinjati z oceno gospoda Pucka in se od nje maksimalno oddaljujem. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Diaci. Izvolite.
Hvala za besedo. Tukaj obstaja neka zanimiva logika in gre v smeri, najprej povečajmo ceno storitve, nato bomo pa zvišali kakovost storitve. Jaz mislim, da bi morala biti logika obratna. Najprej poiščimo kakovost storitve in potem ceno te storitve. To je prva stvar. Druga stvar je pa ta, da mogoče imajo mladi res takrat denar, ko se poročajo oziroma sklepajo zakonsko zvezo. Dejstvo pa je, da je veliko primerov takih, da potem, ko se ločijo, nimajo več denarja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite, replika. Potem gospod Battelli, tudi replika.
Repliciram gospodu Kavčiču. Gospod Kavčič! Plačilo te takse ni nič povezano s samo storitvijo. Storitev kot takšna gre iz drugega naslova in se črpa iz proračuna oziroma to bi morala zagotoviti država, vendar tega ne zagotavlja. Občine izvajajo, izvajajo zato, ker pač ni enak standard, in to je vsa zgodba tega. Torej sama taksa, no upravna enota vendar za to ne dobi primernega denarja in zato so tudi standardi različni. In čas bi bil, da se to unificira. In zelo se strinjamz gospodom Pečetom, namesto da bi država dala na štartni osnovi sklenitve zakonske zveze nekaj, vsaj prispevala k "šrangi", plačevanju, pa jim še jemlje. Poslušajte, to je neokusno. Zato predlagam, da se to sprejme.
Hvala lepa. Gospod Battelli, potem gospod Partljič. Replike so to.
Hvala lepa. Nekaj, kako bi, zanalašč bom rekel "škotskega" je v utemeljitvi tega amandmaja. In izpade takole, dajmo se poročiti, tako ne plačamo takse.
Hvala lepa. Replika, gospod Partljič.
Mislim, da je že gospod Battelli intoniral diskusijo, tisto, ne gre za tako majhen denar, da ne bi mislil, da zaradi tega bo več zakonskih zvez ali manj zakonskih zvez. Če bi pa vendarle popolemiziral z logiko kolega Cirila, pa bi rekel tako. Danes, ko mladi rečejo, da se tudi za otroka ne odločijo, ker pretežno nimajo sredstev, da bi preživljali v redu družino, bi sklepal, da tisti, ki se odločijo za otroka, imajo denar in bi obdavčil tudi spočetje oziroma produkcijo otrok.
Hvala lepa. Gospod Sok. Replika ali razprava. Replika.
Če dovolite [[...]]
Lepo prosim za mir v dvorani.
Jaz osebno mislim, da je ta amandma, če bi ga seveda sprejeli, bolj izraz naklonjenosti države, simpatije države do tega, da bi mladi bolj kot se to v Sloveniji dogaja, sklepali zakonske zveze. Bilo bi zanimivo tukaj slišati, koliko ljudi v tej državi živiskupaj in niso poročeni. Verjetno bi nas ta podatek uvrstil v sam svetovni vrh. Mi pri nas pravimo temu, da živijo na koruzi. Kakšne težave iz tega izhajajo, ko se ločujejo, pa tudi vemo. Torej jaz mislim, da ti argumenti, da to prinaša karkoli v državno blagajno, ne držijo in da bi mirne duše lahko ta amandma sprejeli. Hvala.
Hvala lepa. Še dve repliki. Najprej gospod Diaci. Izvolite.
Hvala za besedo. Repliciram spoštovanemu gospodu Partljiču. Njegov argument okrog reprodukcije otrok, mislim, da ni ravno na mestu. Po mojem pred 30 leti je verjetno čisto drugače razmišljal. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Avšič, izvolite.
Repliciram gospodu Soku, sicer pa menim, da zelo banaliziramo to vprašanje in da bi lahko nehali o tem. Poznam pač nekaj parov, ki se ni poročilo in živijo kar v dobri zakonski zvezi z otroki in vse "štima", pa vendar nihče ni do zdaj povedal, da se ni poročil zaradi tega, ker bi moral taksoplačati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Hvala lepa. Gospod Mamić, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom amandma podprl, pa ne zaradi tega, ker ga je postavil moj kolega iz stranke, ampak se dobro spomnim, živo se spominjam, na današnji dan pred 31 leti sem jaz mojo izvoljenko peljal na matični urad in potem pred oltar. In da bi moral imeti še neko tako skrb, potem mimogrede lahko pozabiš pa jih pošlješ [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]še tisto birokracijo. Hvala.
Hvala lepa. Razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 55, za je glasovalo 19, proti 32. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet, zato je postal amandma pod zaporedno številko 2 k 16. členu brezpredmeten. Odločamo še o 7. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 33, proti 11. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 10. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48, za je glasovalo 40, proti 3. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 11. členu in amandmaju odbora za spremembo tega člena. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je nas 49, za je glasovalo 40, proti 2. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 14. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno. Lepo prosim še za malo pozornosti, upam, da bomo danes odločanje o tem zakonu - samo nekaj členov je še pred nami - lahko končali, ker imamo jutri po dogovoru na kolegiju ob 10.00 uri že druge točke. Drugič glasujemo o 14. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 16. členu in le še o amandmaju pod zaporedno številko 1 k temu členu, z opombo, ki ne velja več. Predlagatelj amandmaja je Marko Diaci. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 22, proti 26. [[Za je glasovalo 22.]] [[PRoti 26.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 39, proti 9. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju Janeza Drobniča za novi 30.a člen, z opombo, če bo ta amandma sprejet, je glasovanje o amandmaju k naslovu za 29. členom brezpredmetno. Odpiram razpravo. Gospod Pucko, izvolite.
Želim predlagati amandma k 30. členu, in sicer: V 30. členu se doda novi drugi odstavek, ki se glasi: "Vlada in pristojni organi lokalnih skupnosti morajo v roku enega leta zagotoviti tehnično opremljenost upravnih organov, ki omogoča plačevanje taks z elektronskim denarjem ali drugimi veljavnimi plačilnimi instrumenti."
Hvala lepa. Slišali smo amandma. Sprašujem, ali bo pisno [[...]]Odpiram razpravo. Gospod Drobnič, izvolite.
Naš predlog se je glasil za šest mesecev. Enako se glasi, menimo, da je to zadosti, da se v roku šestih mesecev zagotovijo take naprave, ki cenovno niso problem, sploh pa ne namestitev. Če ima vsaka majhna "štacuna" s sladoledi ta aparat, potem to ni [[...]]Hvala.
Hvala lepa. Gospod Battelli, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Jaz bi rad slišal mnenje vlade o tem. Meni se tudi zdi, da bi se v šestih mesecih dalo to urediti, da ni potrebno v enem letu.
Hvala lepa. Gospa Kamnar, izvolite.
Hvala lepa. Šestmesečni rok je prekratek za izvedbo te naloge iz dveh razlogov. Prvič zaradi tega, ker bi stroški bremenili proračun leta 2002, za kar niso predvideni. In drugič, ker so postopki, ki jih je treba izpeljati, da se lahko nabavijo potrebne zadeve, skladno z zakonom o javnih naročilih tako zapleteni, da je šestmesečni rok prekratek, da se to lahko izvrši. Zato predlagam, da ostanemo pri enem letu, kot je predlagal poslanec Pucko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Sicer mislim, da opravila ne bodo zahtevala dolgega časa, mislim na tista, ki se tičejo nakupa te opreme, ker ta oprema ne presega tistih številk, za katere morate imeti tiste dolge razpise, ampak bo sodilo to že pod drobni inventar. Vendar pa me bolj zanima ta drugi del amandmaja, o katerem govorimo, da ne samo ministrstvo, pristojno za upravo, ampak vlada poskrbi skupaj z organi lokalnih skupnosti, ker že zdaj so tako rekoč te stvari tudi na krajevnih uradih, kjer lokalne skupnosti skupaj z upravnimi enotami urejajo nekatere stvari. Mislimo, da je amandma širši in da vlado zavezuje, ne pa konkretno ministrstvo, ker organizacijo tako ali tako mora določiti vlada in določiti pristojne, ki bodo to izvedli. Rok, ne glede na to, da mislim, da je 6 mesecev dovolj, se strinjam z vlado, da naj bo pač eno leto, če bo to zares narejeno.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Verjetno bo, tako kot običajno, obveljalo stališče vlade, vendar bi ob tem predstavnico vlade le opozoril, da ministrstvo za finance marsikdaj sprejema predpise, katerim se morajo potem gospodarska podjetja ali pa drugi zavezanci prilagoditi v manj kot pol leta, pa to pomeni bistveno večje stroške ponavadi za te zavezance. Zato bi se mi zdelo več kot smiselno, da vse te ljudi, ki jih imate za tako imenovano protibirokratsko revolucijo, organizirate, da izvedejo nekaj, kar je prioriteta vlade - elektronsko poslovanje. To, kar v bistvu zna tako rekoč organizirati nekdo v najbolj zakotni gostilni v Sloveniji - sam sem to videl celo v planinskih kočah in tako naprej - v bistvu majhna društva to lahko naredijo. Zato se mi zdi, da ko mi v tem paketu velikih sprememb znotraj državne uprave delamo take velike premike, da ta drobna stvar, da vlada zagotovi možnost tudi takega načina poračunavanja, ne bi smela biti tako hudo breme, zato bi podprl kljub vsemu amandma, ki govori o šestih mesecih.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Glejte, v bistvu je tudi ta moj amandma odveč. Odveč je, za to bi morala država že poskrbeti. Vendar glede na to, da se država pač tako obnaša, in to sem predpostavljal, da je pač takšno obnašanje, jo je treba zavezati, to je ves "catch" tega. In bi se čisto strinjal s kolegom Školčem, da - to bi morala država vedeti že zdavnaj, da se to naredi, ker zmanjšuje stroške, zmanjšuje vrste, zmanjšuje zadrege državljanov. Dajmo narediti državo, ki bo prijazna državljanom, pa brez hudih stroškov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo gospodu [[...]] [[nerazumljivo]] , samo toliko v pojasnilo. Amandma poslanca Antona Anderliča je vložen za nov drugi odstavek, je amandma k 30. členu, ki pravi: "Vlada in pristojni organi lokalne skupnosti morajo v roku enega leta od uveljavitve tega zakona zagotoviti tehnično opremljenost upravnih organov, ki omogoča plačevanje taks pri upravnem organu z elektronskim denarjem ali drugimi veljavnimi plačilnimi sredstvi." Če bo ta amandma sprejet, sta amandmaja za novi 30.a člen v nadaljevanju in amandma k naslovu za 29. člen brezpredmetna. Samo toliko v opozorilo. Razpravljamo zdaj o amandmaju k 30. členu. Gospod Battelli, izvolite.
Hvala lepa. Jaz predlagam amandma na ta amandma, da se eno leto skrajša na šest mesecev. Če dovolite. Osebna izkušnja, govorim o osebni izkušnji zaradi tega, ker je splošna izkušnja državljanov v tej državi. Upravna enota Koper nedavno od tega. Jaz sem čakal v vrsti za osebno izkaznico približno 20 minut. Ko semprišel do "šalterja", so me vprašali, ali imam položnico. Rekel sem: "Kakšno položnico?" "Ja, je treba plačati takso s položnico." Moral sem iti na banko, lahko bi šel na pošto, pa sem moral iti na banko, sem plačal položnico, sem prišel nazaj na upravno enoto, sem moral nazaj, spet narediti vrsto na "šalterju", ker je bila mati z dvema otrokoma približno od 8 do 12 let starima, ki je seveda na srečo že imela položnico in je potem plačala, ker ti otroci, ki so stari od 12 let, morajo imeti osebni dokument,če hočejo iz države s starši. Da ne govorimo potem, koliko to stane ljudi. Ampak kakorkoli, isto sem moral potem narediti, ko je bila druga vrsta do zunaj, za potni list. Ne vem, morda sem zamešal, ampak kakorkoli, treba je imeti položnico, da se to naredi. Skratka, sotrpinov je bilo tam najmanj, recimo v vsem tem času, 150, v ponedeljek zjutraj, ko ljudje delajo. Se pravi, po eno uro ali dve uri so bili ljudje, ki bi sicer morali biti na delovnem mestu, zaposleni s tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Battelli! Pisni amandma poslanca Antona Anderliča imam pred sabo. Če vlagate amandma na amandma, prosim, če ga pripravite tudi v pisni obliki. Razen, če ga gospod Anderlič spremeni. Sprašujem, gospod Anderlič. Gospod Battelli vlaga amandma na amandma. Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Torej, mi se prepiramo na nečem, kar sploh ne vemo, za kaj gre. Vprašal bi, ali se mi sploh zavedamo, koliko to stane. Če bo predstavnica ministrstva, približno ocenila, da je to, se zmišljujem, 1000 tolarjev, potem se prepiramo za oslovo senco. Če bodo pa večje številke [[...]]Jaz ne vem, koliko to je, zato sprašujem. Verjetno vladni poslanci tako veste, ker tako vehementno pravite, da je to čisto enostavna zadeva. Ampak jaz bi se pa najprej vprašal, koliko to stane, da ne bi prišlo potem o kakšnih razpisih, pa moževe sorodnike, pa od direktorice sorodniki in tako naprej. To samo mimo grede. Jaz bi najprej, preden se bom odločal, bi želel vedeti, če imamo predstavo, o kakšnem denarju se pogovarjamo. To bi bilo prvo. Ker navsezadnje, če gre iz sredstev, kjer bo vlada nekaj morala dati in pa lokalne skupnosti, to je v bistvu proračunski denar. Kako se dela s proračunskim denarjem, verjetno vemo. Postopek ne gre kar tako po domače. Če je bilo to do sedaj, mislim, da bi bil čas, da bi drugače delali. To je eno. Sedaj pa gospa predsedujoča upam, da mi ne boste zamerili, če bom istočasno izkoristil priložnost in repliciral gospodu Battelliju. Tudi sam sem pred 14 dnevi iskal nov osebni dokument, o katerem je govoril on, pa sem lahko kar s "kešem" plačal, pa še s kartico bi lahko plačal. Naj gredo iz vaše upravne enote, ne vem, na našo upravno enoto, pa naj jih vprašajo, kako se bolj enostavno posluje. Hočem povedati pa to da s tem, če bomo nekaj v zakon zapisali, še ne pomeni, da bodo vsi ti, na Štajerskem rečemo "kanclar fuksi", delali tako, kot bi se spodobilo. Tudi sedaj se da drugače kot pa s položnico reševati. Se pravi, tudi sedanji zakon to omogoča. In, če bomo šenekaj zraven napisali, verjetno ne bo v Kopru čisto nič boljše. Se pravi, če nekje zganjajo birokracijo ali pa samovoljo, je to stvar tistih ljudi, ki tam delajo. Ampak moj osnovni namen je bil, da bi želel slišati, koliko bi to stalo. Res. Mislim, da bi tudi drugi radi vedeli, ali se prepiramo za oslovo senco ali pa za neko vrednost, ki ima nek pomen, da lahko toliko časa zapravljamo. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralni predlog gospod Rokavec, potem gospa Kamnar.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Jaz bi predlagal, da bi se državni zbor odločil, da bi dokončal obravnavo in pa odločanje o tem zakonu danes in tudi zaključil. Pred tem pa, da bi dobili tudi amandma gospoda Anderliča na mizo.
Hvala lepa, gospod Rokavec. Kot vam je poznano, v okviru hitrega postopka se lahko vlaga amandma, ki se pove, pisni je vložen, dvakrat je bil prebran. Želite, da se razmnoži? Mislim, da je bilo besedilo jasno predstavljeno. Gospa Kamnerjeva izvolite. Bomo razložili amandma. Izvolite.
Hvala lepa. To, da bomo zapisali, če se boste tako odločili, da je ta rok eno leto, ne pomeni, da država oziroma vlada ne bo storila vsega, da bi se to zgodilo v krajšem časovnem roku. Gre pa za dve zadevi, ki jih je treba opraviti. Treba je skleniti pogodbe z vsemi bankami in določiti provizijo. Provizija za plačevanje s karticami bo seveda bremenila državni proračun oziroma občinske proračune. Te stroške ne bomo oziroma se ne bodo prevalili na tiste, ki plačujejo takse. Groba ocena, natančne seveda v tem trenutku nimam, groba ocena je okoli 500 milijonov tolarjev na državni ravni. Koliko je to na občinski ravni, v tem trenutku ne vem. Drugo je pa najem postterminalov, ki jih bo treba tudi zagotoviti. Tu pa ne gre za kakšen velik strošek, ki bo seveda bremenil bodisi občinske proračune, bodisi državne proračune. Če se boste odločili za 6 mesecev, bomo seveda storili vse, da bi se tega roka držali.
Hvala lepa. Glede na zahtevo gospoda Rokavca, v nekaj minutah bo amandma Toneta Anderliča na klopi. Če bi se spoštovani, spoštovane poslanke in poslanci strinjali, na klopi imamo dva amandmaja k predlogu zakona o poštnih storitvah v tretji obravnavi, da v času, da dobite na klop, opravimo glasovanje o teh dveh amandmajih. Predlagatelj obeh amandmajev je vlada Republike Slovenije k 4. in k 33. členu. Nasprotujete temu, gospod Švagan?
Skupina podpisanih, ki smo vložili amandma, predlagamo, da se to prestavi na jutrišnjo sejo, ker pripravljamo nov amandma. Hvala.
Hvala lepa. Dobro, potem čakamo na [[...]]Gospod Battelli, izvolite.
Ne bom vložil amandmaja.
Hvala lepa.
Niso dani niti pogoji.
Lahko gospod Battelli do konca razprave, ki je še nisem zaključila ob obravnavi 30. člena, lahko vložite tudi amandma na amandma. Poslovniški pogoji so. Jaz se opravičujem, samo tri glasovanja so še, pa bi zaključili z obravnavo tega zakona. Lepo prosim še za pozornost. Gospod Rokavec je želel pisno obliko amandmaja na klopi. Vedno smo ugodili željam poslank in poslancev. Zadosti za vlagatelja je iz poslovniškega vidika, da ga je vložil uradno tudi v pisni obliki. Vedno smo te želje poslank in poslancev upoštevali, tako da mi je seveda zelo žal, da je nekaj preko delovnega časa. Mislim pa, da včasih tudi sami si prikrajšamo v okviru rednega delovnega časa kakšno minuto, tako da mislim, da ta tri glasovanja lahko še opravimo. V tem vmesnem času naj podam še obvestilo, da bomo sejo nadaljevali jutri ob 10.00 uri z obravnavo 20. točke dnevnega reda, nato z obravnavo 14. in 18. točke dnevnega reda ter z obravnavo 34. točke, v primeru, da jo bo matično delovno telo pripravilo. Jutri ob 13.30 uri bo odbor za notranjo politiko nadaljeval z obravnavo 5. točke dnevnega reda in če bo razpravo zaključil, bo zbor popoldansko nadaljevanje seje pričel z obravnavo 5. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o javnih uslužbencih. Hvala lepa. Gospod Rokavec je prebral amandma. Pravi, da več ne zahteva. Če ni zahtev od strani drugih in če ni več razprave, zaključujem razpravo in lahko torej preidemo na odločanje o amandmaju poslanca Antona Anderliča k 30. členu. Če bo ta sprejet, sta amandmaja v nadaljevanju, ki sta v pregledu na strani 5, za novi 30.a člen in k naslovu za 29. člen, brezpredmetna. O amandmaju k 30. členu glasujemo. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno. Mislim, da nas je v dvorani zadosti, zato prosim še za trenutek pozornosti. Drugič bomo glasovali o amandmaju k 30. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 41, proti eden. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Glasovanje ponovno ni bilo uspešno. Lepo prosim še za malo pozornosti, v dvorani nas je zadosti. Odločamo o členu v celoti, drugič. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 42, proti 1. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členom 4, 10, 11, 14, 30. Če želijo k tem členom kvalificirani vlagatelji vložiti amandma prosim, da to storijo. Pred tem sprašujem, če želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Ne.]] Sprašujem sekretariat, ali je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost? [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o zakonu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 41, proti 5. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnicam sekretariata in vlade se najlepše zahvaljujem. Obvestilo o nadaljevanju seje. Gospod Lavrinc, izvolite. Samo trenutek še, lepo prosim!
Če mi dovolite, ker pravijo, da je popoldan že oddan za druge točke, pa da bi dopoldne lahko opravili tudi javne uslužbence, bi prosil vse, ki so člani odbora za notranjo politiko, da pridejo ob 9.00 uri na sejo odbora za notranjo politiko. Končali bomo zakon o javnih uslužbencih, pripravili poročilo in tako lahko potem popoldne nadaljevali.
Popoldne ob 14.30. Hvala lepa. Se pravi, jutri ob 9.00 uri v sobi [[...]]Gospod Lavrinc.
Seja odbora je jutri ob 9.00 uri v sobi 212.
Hvala lepa. Ob 9.00 uri v sobi 212. Samo še gospod Švagan, je prej v dogovoru napovedal tudi amandmaje k 8. točki. Gospod Švagan, sprašujem vas, ali bodo ti amandmaji ob 10.00 uri, pa bi lahko ob 10.00 uri opravili glasovanje o tretji obravnavi? [[Da.]] Če bodo amandmaji, bomo glasovanje o 8. točki dnevnega reda opravili ob 10.00 uri, potem pa, kot sem napovedala, prešli na 20. točko, 14., 18. in 34. točko, ter na 5. točko takoj, ko bo pripravljena, predvidoma v popoldanskem delu ob 14.30 uri. Najlepše se vam zahvaljujem. Lahko noč!