Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Lep dober dan vam želim. Pričenjam nadaljevanje 7. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Peter Levič, Dušan Vučko, Leopold Grošelj, Franc Pukšič, dr. Jožef Bernik, Roberto Battelli, Zmago Jelinčič Plemeniti, dr. Andrej Bajuk, Maksimiljan Lavrinc, Sonja Areh Lavrič, Andrej Fabjan, Franc Kangler, Alojz Sok, Vojko Čeligoj, Jožef Špindler, Pavel Rupar, Cveta Zalokar Oražem, MajdaŠirca, Aleksander Merlo za pričetek seje in Branko Kelemina. Ker bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, vas vljudno prosim, da vstavimo kartice in pritisnemo tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost. Očitno se še nismo uspeli zbrati. Vljudno prosim kolegice in kolege, ki so v bližini, ura je skoraj deset čez deset, da se nam pridružijo, da bomo lahko pričeli delo. Sklepčnost bomo ugotavljali drugič. Pridružujejo se nam še prijatelji in zato bom počakala kakšno sekundo. Drugič ugotavljamo navzočnost in zato vljudno prosim, da vstavimo kartice in pritisnemo na tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost. Navzočih je 49 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko odloča. Na sejo smo povabili tudi predstavnike vlade Republike Slovenije in zato jih med nami prav lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 7. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 29. točke dnevnega reda - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost; zatem bo zbor prešel na obravnavo 30. točke - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju; ter po vrstnem redu dalje. Proceduralni predlog, gospod Vizjak. Izvolite!
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Jaz imam proceduralni predlog, in sicer da bi poskusili v okviru današnjega dne obravnavati tudi 49. točko dnevnega reda, in sicer predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o skladu za poplačilo odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja. Ta svoj predlog utemeljujem s tem, da je jutri programsko-volilna skupščina društva izgnancev Slovenije, velika njihova prireditev in ta novela zakona se pravzaprav v veliki meri nanaša na to skupino in na to društvo. Zato bi bilo primerno, po moji oceni, da bi državni zbor tudi simbolno in v smislu podpore temu društvu obravnaval to točko in s tem tudi bistveno vprašanje, izplačilo odškodnin izgnancem. Menim, da je to en razlog. Drugi razlog je pa tudi to, kar vidimo, kako gredo ta zasedanja državnega zbora in kako se točke prelagajo z ene na drugo sejo. Pa tudi časovno je v tej noveli predlagan datum, ki bi, če bi ta točka prišla na nek jesenski del, cela novela ne bi bila več aktualna. Zato prosim in predlagam, da se 49. točka obravnava danes. Hvala.
Hvala lepa. Ali ste lahko morda, preden dam proceduralni predlog na glasovanje, bolj natančni, mogoče z določitvijo ure?
Ne, tu nimam nobenih - gre samo za to, da menim, da bi to novelo, ki sicer ni vsebinsko ne vem kako zahtevna, lahko obravnavali po tej točki. Hvala.
Po tej točki. Hvala lepa. Proceduralni predlog mag. Vizjaka, da po končanju 29. točke dnevnega reda preidemo na obravnavo 49. točke dnevnega reda, to je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o skladu za poplačilo odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja, dajem na glasovanje. Glasujemo. Spoštovani in spoštovane, glede na to, da je moja ocena, da nas je v dvorani več kot 45, vas vljudno prosim, ko bomo drugič odločali o proceduralnem predlogu, da s pritiskom na eno izmed tipk oddate svoj glas. Glasujemo drugič. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti 15. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je proceduralni predlog sprejet, kar pomeni, da bomo po končani 29. točki dnevnega reda prešli na obravnavo 49. točke dnevnega reda. Prehajamo torej na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec mag. Andrej Vizjak. Želi predlagatelj zakona besedo? Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Lep pozdrav predstavnikom vlade in tudi vsem kolegicam in kolegom, poslankam in poslancem! Bistvo novele zakona o DDV, ki je trenutno v obravnavi, je v dveh vsebinskih sklopih. Prvi vsebinski sklop govori o znižanju davčne stopnje z 19% na 8% za gasilsko zaščitno in reševalno opremo. Drugi vsebinski sklop je pa uvedba ničelne davčne stopnje za nosilce besede, slike in zvoka s področja književnosti, umetnosti, znanosti in izobraževanja. To je vredno poudariti. Naj najprej nekoliko obrazložim namen, čemu sem kot prvopodpisani predlagatelj predlagal to novelo oziroma čemu so jo potem tudi ostali poslanci podprli. Gasilstvo je v Sloveniji obvezna lokalna javna služba, za katero nemoteno opravljanje dejavnosti sta zadolžena tako država kot tudi lokalna skupnost. Operativnih nalog s področja gasilstva ni mogoče opravljati kot pridobitno dejavnost. Gasilske organizacije pa opravljajo naloge in reševanja v požarih, druge zlasti pa preventivne naloge pred požarom in seveda naloge zaščite in reševanja ljudi ter premoženja ob naravnih in drugih nesrečah. V Sloveniji je torej gasilstvo dejavnost humanitarnega oziroma človekoljubne narave in značaja in poleg tega ima gasilstvo v Sloveniji tudi izjemen pomen na področju dogajanja in aktivnosti na slovenskem podeželju. Mislim in prepričan sem, da je to specifična značilnost in lastnost gasilstva v Sloveniji, kajti kdor pozna delovanje in utrip življenja na slovenskem podeželju, ve, da bi si bilo to zelo težko predstavljati brez gasilcev. Gasilstvo je hkrati tudi organizacija, ki presega to, kar se v Sloveniji v zadnjem času zelo pogosto dogaja, da so ljudje zazrti zgolj vase, v svoje lastno dvorišče in da jih problemi zunaj tega ne zanimajo. Gasilci so tisti, ki skrbijo za tako družabno kot seveda tudi človekoljubno dejavnost in seveda pomoč bližnjim. Zato menim, da je ta dejavnost v Sloveniji potrebna drugačne obravnave in določene prioritetne in seveda tudi nekoliko izjemne obravnave. Financiranje gasilstva v Sloveniji je urejeno s številnimi zakoni, vendar zgolj na formalni ravni, dejansko pa vidimo, da so pri financiranju velike težave. Država je tudi predpisala z uredbo obvezno opremo oziroma opremo in opremljanje ter seveda tudi usposabljanje gasilskih enot. Žal pa ne država ne lokalne skupnosti praviloma teh sredstev ne zagotavljajo, da bi lahko gasilske organizacije in društva nekako izpolnjevala te predpisane pogoje, glede opreme in vsega. Pomembno tu se mi zdi, da gasilci ob teh sredstvih, ki jih dobijo iz naslova lokalnih skupnosti, veliko, več kot 50 procentov zberejo tudi s prostovoljnimi prispevki, donacijami in prostovoljnim delom. Zato, in to je tudi osnovni ključ in ideja te pobude, da je popolnoma nesmiselno, da še teh, to se pravi več kot 50 procentov zbranih sredstev, na koncu, ki jih seveda gasilci uporabijo za nabavo prepotrebne opreme, obdavčujemo z ne vem kako oziroma maksimalno davčno stopnjo. Menim, da bi lahko država Slovenija in, seveda, tudi ta državni zbor šel tem ljudem, ki jih predvsem zanima usoda drugih ljudi in slovenskega premoženja, na račun prostovoljnega dela, seveda, in lastnega angažiranja in, seveda, tudi lastne izpostavljenosti nevarnostim, da bi lahko dali tem ljudem in tem organizacijam simbolno podporo in nekako roko v tem smislu, da jim omogočimo tudi lažje nabavljanje vse te gasilske zaščitne in reševalne opreme. Prepričan sem, da bi bilo potrebno gasilsko dejavnost v slovenskemu prostoru obravnavati tudi na stroškovni ravni in s tem ohraniti razvoj in ohraniti obstoj in, seveda, razvoj te gasilske dejavnosti in tudi neko boljše opremljanje gasilskih enot, s čimer bi tudi prispevali k večji učinkovitosti le-teh. Zato je bistvo tega predloga novele zakona v tem, da se davčna stopnja zniža z 19% na 8% za gasilsko zaščitno in reševalno opremo, ki je predpisana. Druga bistvena sprememba, ki jo obravnava ta novela zakona o davku na dodano vrednost, pa se nanaša na poseben položaj nosilcev besede, slike in zvoka s področja književnosti, umetnosti, znanosti in izobraževanja. Približevanje Slovenije Evropski uniji in tudi vse večji vpliv globalizacije nazadovoljevanje dobrin s področja kulture v širšem pomenu ter izobraževanja, ki so državljanom dostopna na trgu, zahteva, da Slovenija posebno pozornost nameni konkurenčnosti tovrstnih dobrin. Tem dobrinam je v pridružitvenih pogajanjih z Evropsko unijo potrebno izboriti posebno mesto, tudi na davčnem področju. Z zmeraj večjim približevanjem Evropski uniji se postavlja v ospredje vprašanje slovenske prepoznavnosti in identitete. Slovenska kultura, posebno še slovenska knjiga, ostaja in bo tudi v prihodnje predstavljala vsebino te identitete in bo utemeljevala našo naravno vključitev v zvezo svobodnih in enakopravnih nacij. V zadnjem času smo priča zelo drastičnim spremembam na področju založništva v Sloveniji. Vidimo, da določene slovenske najmočnejše hiše, ki so se ukvarjale z založništvom, opuščajo in zanemarjajo to dejavnost, predvsem zaradi neprofitnosti te dejavnosti. Žal je v Sloveniji vrednota profita, zaslužka bistveno bistveno nad vrednoto identitete in slovenske države. Zato menimo, da bi bilo potrebno tudi na tem področju v Sloveniji izboriti tem simbolom slovenske identitete poseben položaj. To je tudi osnovna ideja te druge predlagane spremembe v zakonu o davku na dodano vrednost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Gospod Ciril Pucko, predsednik odbora, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je obravnaval navedeni predlog zakona in ob upoštevanju mnenja vlade ter povzetka iz razprave, v kateri je bilo največ pozornosti namenjene vprašanju predlagane rešitve v zvezi z znižanjem davčne stopnje za gasilska društva, kjer je bilo izraženo, da vsako prostovoljno gasilsko društvo ne izvaja nujno tudi javne službe požarne varnosti, če za to ni usposobljeno. Zato bi bilo na mestu predlagane rešitve, ki predstavljaparcialno oziroma z vidika ostale društvene dejavnosti nesprejemljivo rešitev, najbolj smiselna refundacija dela davka v breme javnih financ, in sicer tistega, ki sklepa pogodbe, to pa so občine. Praviloma se namreč potrebna oprema sofinancira iz javnih sredstev. Upoštevati pa je treba tudi dejstvo, da je bilo v preteklosti precej prostovoljno zbranih sredstev porabljenih za investicije v neustrezno opremo. V razpravi je bilo opozorjeno tudi na dejstvo, da lokalne skupnosti s sklepanjem pogodb s prostovoljnimi gasilskimi društvi podeljujejo koncesijo za izvajanje javne službe varstva pred požari, čeprav ni zakonsko predpisane obveznosti, da morajo prostovoljna gasilska društva izvajati tovrstno javno službo. Obstoječa ureditev tega vprašanja je zaradi slovenske tradicije pač specifična. Vsaka lokalna skupnost pa lahko to vprašanje uredi tudi drugače in marsikje bi bilo to učinkovitejše in cenejše. Ob zaključku razprave smo posebej opozorili na to, da so bili ob obravnavi prve novele zakona o davku na dodano vrednost dne 11. aprila letošnjega leta sprejeti določeni sklepi, s katerimi je državni zbor zadolžil vlado za pripravo sistemske spremembe veljavnega zakona do konca tega meseca, ki se izteka jutri, in sicer v členih, ki določajo stopnje in oprostitve davka na dodano vrednost. Sprejeta sta bila tudi dva sklepa v zvezi s proučitvijo možnosti znižanja oziroma oprostitve davčne stopnje za gasilsko in reševalno opremo, ki jo uporabljajo javne gasilske službe, ter motornih vozil za prostovoljno gasilstvo in v zvezi s proučitvijo možnosti dodatnega financiranja za nakup te opreme v okviru sredstev obrambnega ministrstva. Glede na vse to je odbor sklenil, da zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost ne sprejme in to predlaga tudi državnemu zboru, še posebej zato, ker bomo verjetno tudi iz obrazložitve mnenja vlade k temu zakonu slišali razloge, zaradi česar taka parcialna rešitev ne bi bila najboljša. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Želite, gospod Darko Končan, državni sekretar na ministrstvu za finance. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije predlaganemu zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost nasprotuje in predlaga državnemu zboru, da ga zavrne. To svoje stališče vlada utemeljuje z naslednjim. Ni moč oporekati uvodni besedi predlagatelja zakona, da seveda pri obeh dejavnostih gre za zelo pomembne družbene interese, cilje, ki bi jih na nek način tudi tako lažje dosegali. Vendar žal pri vsem tem seveda moramo upoštevati tudi vse tiste zaveze, ki jih je Republika Slovenija že dala v dosedanjih pogajanjih z Evropsko unijo. In sicer tako v okviru asociacijskega sporazuma, kjer smo se pravno zavezali, in tako v okviru delovnega področja 10 za področje obdavčitve, kjer smo v bistvu sprejeli v našo obvezo, da bomo najkasneje do 31.12.2002 v celoti uskladili naše davčne predpise z evropskimi smernicami. Slovenija se je o tej stvari odločila v naslednjem smislu, da bo to svojo odločitev uresničila v treh postopnih korakih. Najprej z uvedbo samega davka na dodano vrednost, leta 1999, v drugem koraku to, kar bomo predlagali v tem naslednjem mesecu, da bomo opravili prvo revizijo zakona o davku na dodano vrednost, in v tretjem koraku, da bomo najkasneje do leta 2002 v celoti in dokončno v bistvu uveljavili vse tiste rešitve, ki zadevajo področje intrakomunitarne ureditve s področja davka na dodano vrednost, da bi bili v celoti harmonizirani z evropsko davčno ureditvijo. Tudi ta izhodišča, moram poudariti, je ta državni zbor v celoti potrdil, tako da v tem ni žal nobene možnosti, da bi spreminjali z naše strani kakršnokoli rešitev. V skladu s temi smernicami je seveda v okviru prvega vsebinskega predloga, glede obdavčevanja prometa blaga z davkom na dodano vrednost v primeru gasilske in reševalne opreme z znižano stopnjo, ki je izjema od splošne predpisane stopnje, da seveda v prilogiH k 6. direktivi, ki je ta zavezujoč dokument, o katerem sem prej govoril, na področju obdavčitve z davkom na dodano vrednost, v nobenem primeru in nikjer ne upošteva takšnih rešitev oziroma takšnega prometa blaga, ki bi ga bilo moč obdavčiti z znižano stopnjo. 6. direktiva prav tako ne dovoljuje uporabe tako imenovane ničelne davčne stopnje. Se pravi tako imenovane prave oprostitve, kjer bi davčni zavezanci imeli pravico do poračuna vstopnega davka in hkrati do obračunavanja davka na dodano vrednost po vrednosti nič, kar v bistvu pomeni pravo oprostitev za te dobave blaga, kot jih je predlagatelj zakona v predlogu tudi omenjal. Torej za nosilce besed, zvoka in slike. Uveljavitev takšnih sprememb ali takšnih rešitev, ki jih predlagatelj predlaga, bi za to bile v popolnem nasprotju z mednarodnimi obveznostmi, ki jih je naša država doslej prevzela, in hkrati tudi z vsemi sistemskimi in teoretičnimi rešitvami in načeli, na katerih temelji sistem davka na dodano vrednost kot celota. Zaradi vseh teh razlogov, torej vlada nasprotuje predlaganemu zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost in predlagamo državnemu zboru, da ga zavrne. Hvala.
Hvala lepa. V imenu poslanskih skupin sta se k besedi priglasila, najprej gospod Feri Horvat in potem gospod Ivan Mamić. Gospod Feri Horvat v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! V poslanski skupini v veliki meri soglašamo s tem, kar je napisano v predlogu zakona o oceni stanja, razlogih in pa ciljih zakona, in s tem, seveda, kar je uvodoma povedal predlagatelj, poslanski kolega Vizjak. Predvsem menimo, da za nas vsebinsko predloga nista sporna, celo vam bom na koncu povedal, mislim, da bi celo za področje gasilstva bila lahko ugodnejša varianta, ne samo znižanje stopnje, ampak oprostitev prav glede tudi na to, kar piše v direktivah, če jih jaz prav razumem oziroma prav berem na osnovi elaborata,ki ga je pripravil raziskovalni center državnega zbora. Mislim, da se sploh ne rabimo prepričevati o pomenu gasilstva, o pomenu te dejavnosti, ki ni samo dragocena, ampak več kot potrebna. Če se boste spomnili, smo tudi kot poslanska skupina in posamezni poslanci vsako leto v proračunih podpirali gasilstvo, bodisi z amandmaji, s podporo amandmajev ali na drug način. Tudi sam osebno sem, ne glede na to kaj sem delal, na katerih poslih sem bil v življenju, sem vedno bil ne samo simpatizer, ampak tudi aktivno podpiral dejansko gasilsko dejavnost. Podobno velja tudi za drugo področje, ki ga predlaga predlog zakona, da bi se celo dalo ničelno stopnjo za nosilce besede, slike in zvoka s področja književnosti, umetnosti, znanosti in izobraževanja. Čeprav je to spet vprašanje, če ni to v koliziji z direktivo, ki predvideva tukaj znižanje stopnje, ne pa ničelno stopnjo. Vendar se ob tem postavlja več vprašanj na katera odgovori nas vodijo tudi k temu, da mislimo, da ni najprimernejša rešitev sprejem tega zakona za reševanje teh dveh problemov, in pa obstajajo še kakšni drugi problemi. Spomnite se, ko smo imeli razpravo, zadnjo razpravo o spremembah in dopolnitvah zakona o DDV-ju, da je bila vrsta drugih predlogov še dana, s področja avtošol in še kakšne. Naj za to stališče, da ni to najprimernejši način, navedem še nekatere argumente. Mi mislimo, da je potrebna celovita in temeljita obravnava sprememb stopenj DDV-ja in pa tudi financiranja gasilskih organizacij oziroma njihove dejavnosti. O tem je govoril kolega Pucko, ko je poročal v imenu odbora za finance. Kajti zavedamo se, da dejansko financiranje gasilske dejavnosti ni zadovoljivo rešeno oziroma se ne zagotavlja dovolj sredstev za to dejavnost. Vendar ko govorimo o iskanju primernejše, celovitejše rešitve, ne moremo mimo tega, da, kot sem že omenil, so še nekatera druga področja v zvezi z DDV, ki so razmisleka vredna in kjer so predlogi za znižanje stopnje ali pa tudi oprostitve, da ne moremo mimo tega, na kar opozarja vlada, da ne upoštevamo direktiv Evropske unije in mednarodnih obvez, ki jih imamo v zvezi s sistemom DDV, oprostitev in znižanih stopenj. In navsezadnje ne moremo tudi, če smo pošteni in realni, mimo finančnih posledic. Res, da v tem predlogu zakona piše, da ta zakon ne bo zahteval dodatnihsredstev v proračunu - to je en del resnice - vendar bo izpad, kakršnekoli bodo olajšave ali pa celo oprostitve, zahteval potem dodatne vire od drugih zavezancev za DDV ali iz drugih davčnih virov. Tako da si moramo tu naliti čistega vina, vendar tega ne uporabljam kot argument proti, recimo, gasilstvu; samo toliko, da opozorim na to, da ne bi govorili nekaj, kar ni točno. Drugi argument za to, da ta zakon ni primerna pot za reševanje teh problemov, je sklep državnega zbora z dne 11.4., ko smo prav o teh vsebinah tudi razpravljali in sem potem sam predlagal sklep, ki ga je odbor sprejel tako rekoč soglasno, samo en glas je bil proti, 35 glasov za pa - namreč predlog vladi, da pripravi do konca junija predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o DDV prav v členih, ki se nanašajo na znižane stopnje in oprostitve. Vlada v svojem mnenju, v zadnjem odstavku, zagotavlja, da upošteva ta predlog in da pripravlja ta predlog sprememb in dopolnitev. Mislim, da je primerno, da počakamo na ta predlog in se takratdejansko odločamo o namenih, za kaj bomo sprejeli znižane stopnje in oprostitve. In tretji argument - malo sem ga že omenil na samem začetku - ki kaže odnos do samega konkretnega predloga, kje naj bi bile oprostitve in kje naj bi bile znižane stopnje. Če pravilno razumem šesto direktivo, predvideva ravno nasprotno: pri knjigah in podobnem omogoča znižane stopnje, oprostitve pa omogoča pri dejavnostih v javnem interesu, in to je prav gotovo gasilska dejavnost. To bi bilo tako skladneje potem tudi, po mojem mnenju, z direktivami, sploh če gledamo v tej študiji raziskovalnega centra na strani štiri, kjer v štirih alineah našteva pogoje, da se lahko gre v oprostitve. Mislim, da gasilska organizacija vse te pogoje izpolnjuje. Tako, da je bila ta rešitev korektnejša s tega formalnega vidika, materialno pa za gasilce tudi, ker bi dejansko več pridobili z oprostitvijo kot pa z znižanjem stopnje. Tako, da glede na vse to predlagam, oziroma je naše stališče, da zakona, tega zakona ne podpremo, ampak da počakamo na to, da vlada predloži predlog, ki ga pripravlja, in da potem v čim krajšem času poskušamo skozi tisti zakon najti primerne rešitve za to, za kar se zavzema predlagatelj, in za še kaj drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Mamić v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite. Gospod Horvat, se lahko prosim izključite? Hvala lepa.
Hvala. Pozdravljeni vsi prisotni. Ali je proceduralno ali kaj? Poslanci Nove Slovenije podpiramo predlog za znižanje DDV-ja za gasilsko opremo in knjige. Po spremembi zakona o davku na dodano vrednost je predlagana uvedba nižje, 8% davčne stopnje za gasilsko zaščitno in reševalno opremo in uvedba davčne stopnje v višini 0% za knjige, nosilce besede, slike, zvoka itn. Kar smo že danes slišali od govornikov pred mano, situacija izgleda slabo. V najboljšem primeru bo zakon začel veljati oziroma se izvajati čez kakšni dve leti - kot optimist bom rekel tako. Kar pomeni, da se med tem časom lahko zgodi, ne vem kaj. Ni pa zagotovljeno, da bodo gasilska društva med tem časom kaj s tem zakonom, ki ga, če ga bomo podprli, pridobila. Tako, da jaz mu ne zaupam kaj preveč. Sem mnenja, da se ta stvar čimprej reši. Lahko uporabim besedo kot preventivno. Zavedati se moramo, da gasilska prostovoljna društva ne opravljajo zgolj javne službe glede požarne varnosti, temveč so pogosto tudi jedro družbenega življenja na slovenskem podeželju. Mnoga manjšinska gasilska društva so v izredno težki materialni situaciji. Znižanje davčne stopnje jim bi olajšalo obnovo zastarele opreme. To so pravzaprav podatki s terena. Jaz namreč te stvari spremljam dolgo časa, sem bil tudi v občinskem štabu civilne zaščite, sicer jaz sem bil za reševanje izpod ruševin, ampak smo tesno sodelovali z gasilci. In poznam njihovo stisko vsa leta in jih v celoti podpiram. In tudi, če bi se ta predlog sprejel, bi še zmeraj imeli premalo in ne bi njihov problem bil rešen. Torej povem lahko za konkretne primere iz svojega okolja, ko prostovoljna gasilska društva še zdaj s predvidenimi sredstvi ne morejo nabaviti niti najbolj potrebne reševalne opreme. S takšno politiko na področju gasilstva spravlja vlada v življenjsko nevarnost gasilce, ki so na čisto prostovoljni bazi pripravljeni reševati življenja in materialne dobrine. Vemo, da je človeško življenje neprecenljivo, to je gospod Feri lepo poudaril, da nima smisla o tem niti govoriti. Zato apeliram na vsakega od vas, da podprete znižanje davčne obremenitve za gasilsko opremo, ki jo uporabljajo gasilska društva. Če povem, to kar sem rekel, da so podatki s terena, še to. Da recimo, konkretno za Vipavsko dolino, pa verjamem, da je takih problemov tudi po ostalih delih Slovenije, smo gasilci iz Vipavske doline po zračni liniji v neposredni bližini Krasa. Za Kras vemo, kako je izpostavljen, ko nastanejo požari, torej, če rečem v navednicah, "v požarni sezoni", in če hočejo pomagati, preden pridejo iz Vipavske doline do Krasa, izgubijo toliko časa, zaradi slabe opreme, ne nazadnje tudi zaradi slabih poti - dobro, to je stvar prometa, ampak problem je kompleksen. In preden pride pomoč iz Vipavske doline v Komen, ki je zelo blizu, lahko pogori pol Komna. Zavedam, da bi moral DDV delovati čim bolj davčno nevtralno. To pomeni, da bi bilo zgolj z vidika finančnega ministra najbolj primerna uvedba enotne davčne stopnje. Vendar se z davki ne zasledujejo izključno fiskalni cilji, temveč tudi socialni in gospodarski in ostali družbeni cilji. Zato so na določenih področjih uveljavljene znižane davčne stopnje oziroma oprostitve. Pomembno je, da določimo prioritete, ker se skozi davčne olajšave lahko zasledujejo tudi širši družbeni interesi. Sem že navedel prej. Globoko sem prepričan, da med te prioritete sodi tudi nabava gasilske opreme za potrebe gasilskih društev. Izkušnje iz preteklih let nam govorijo, da je čisto sprenevedanje, da je mogoče za preživetje gasilstva poskrbeti zgolj prek drugih vzvodov, kot so na primer subvencije, dotacije, takse in podobno. Takšni instrumenti enostavno ne dajejo želenih rezultatov. Zato jih jepotrebno podpreti tudi z davčnimi olajšavami. Zagotovo pa se naš davčni sistem ne bo sesul že zaradi tega, ker bodo gasilska društva kupovala gasilsko opremo po znižani stopnji. V prid temu govori tudi dejstvo, da imajo v kar precej državah Evropske unijenižje stopnje DDV, kot so v Sloveniji. Izračunati moramo tudi, kaj se splača - ali se splača, da pogori, recimo, neka tovarna, zato ker so bila sredstva pomanjkljiva? Absurdno je tudi, da gasilska društva zberejo več kot polovico potrebnih sredstev s pomočjo prostovoljnih prispevkov in donacij [[to je približno 900 milijonov SIT]] , od česar morajo nato plačati DDV 19%. Torej, koliko so dobili? Ali je to potem sploh donacija, bi se lahko vprašali. Velika vladajoča koalicija ima možnost, da s sprejetjem predlaganih davčnih olajšav prispeva k enakomernejšemu regionalnemu razvoju. Davčne spodbude na področju leposlovja so nujno potrebne zaradi ohranjanja slovenskega jezika, ki je eden izmed temeljev slovenske identitete. Toliko za konec. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo mnenje predstavil gospod Valentin Pohorec. Izvolite.
Hvala za besedo. Ni dolgo, kar je bil vložen amandma k temu zakonu, ki sem ga vložil v imenu gasilske zveze Slovenije. O tem amandmaju je bila dokaj široka razprava, dobil je široko mnenje in podporo, da je treba zadevo v Sloveniji nekako rešiti. Da pa, kot smo dobili takrat obrazložitev in tudi danes, samo ta znižana davčna stopnja ni izključna rešitev. Državni zbor je takrat z večino glasov sprejel zavrnitev sprejema tistega amandmaja in je sprejel določene sklepe. Najprej pričakujem, da se bodo ti sklepi na nek način realizirali. To pričakujem od vlade in od vseh drugih pristojnih služb. In ko se to še ni prav ohladilo, imamo nov amandma, enake vsebine. Ne bi rad sodil o političnih motivih tega. Zdi se mi pa neprimerno, da so nekateri izrabili tisto glasovanje zadnjič in obvestili vsa gasilska društva v Sloveniji, vse območne gasilske zveze, kdo je kako glasoval. To se mi zdi vsaj politično malo neokusno, čeprav sem tudi sam eden od funkcionarjev v tej organizaciji. In če danes razpravljam drugače, upam, da ta razprava ne bo že jutri poslana vsem gasilcem v Sloveniji. Takrat sem se po tej razpravi strinjal in se tudi danes strinjam z obrazložitvijo predloga, ki je bil takrat podan in danes s strani predsednika odbora za finance ter s strani gospoda Končana kot predstavnika vlade. Želim in pričakujem, da bo vlada prinesla ustrezne rešitve. Sam sodim, po proučitvi vseh teh argumentov, ki so bili takrat dani in danes, da gasilstvo rabi pač primeren način financiranja nabave svoje opreme, pa četudi bo iz tega plačan davek državi, kot ga plačujejo, tudi vsi drugi, gorski reševalci, jamarji, rdeči križ, navsezadnje vojska in policija, ki vsi delujejo v sistemu obrambe, zaščite in reševanja. Najti moramo torej rešitev ustreznega financiranja prostovoljnega gasilstva, tudi poklicnega gasilstva, in sicer v tistem smislu, da so organiziranikot javna služba, da imajo za to sklenjeno pogodbo, da so organizirani po sprejetih odredbah vlade, ki govori o organiziranju in opremljanju, da gre za opremo skladov s temi odredbami, ne da si izmišljujemo vse mogoče, polnimo garaže, nato pa to stane tudi vzdrževanje in vse tisto, da torej delujemo v skladu s sprejetim sistemom. Imamo zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, imamo zakon o požarni varnosti, imamo zakon o gasilstvu, imamo izpeljane podzakonske akte. Če je tu treba kaj spremeniti, spremenimo to, drugače pa se ravnajmo po nekem sistemu, ki za to državo naj velja. Res pričakujem, in to sem takrat dobil tudi neko ustno, bi rekel, zadoščenje od samega ministra, gospoda Ropa, dajmo v letu 2002 - ker je proračun bil takrat tik pred sprejemom - najti primerno rešitev, kako bi rešili tiste probleme, ki tarejo današnji položaj, vendar v skladu s tem sistemom. Torej, da ne bom dolg in da ne bom ponavljal. Čeprav se z vsem tistim, kar je gospod Vizjak obrazložil, strinjam, pa še gospod Feri Horvat je dal podporo temu, tudi jaz se strinjam, vendar kot poslanec želim, da se v tej državi obnašamo do vseh vprašanj nekako enako in v skladu s sprejetimi zakoni, predpisi in pošteno, do vseh enako po nekih načelih. Pričakujem torej najprej realizacijo tistih naših sklepov državnega zbora, da vidimo, kako in kaj bo. Tam je bilo tudi tisto glavno sporno vprašanje, da gasilci plačujejo davek tudi iz naslova prostovoljno zbranih sredstev. Ko to vložijo v nabavo osnovnih sredstev, morajo ta davek plačati, torej tudi iz tistega naslova. Tudi v tej zvezi je bil sklep sprejet. Pričakujem, da ta moja razprava ne bo jutri poslana vsem prostovoljnim gasilcem Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Blaž Kavčič. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Predlog zakona je bil komentiram in verjetno bi bilo zdajle mesto zelo kratkih, jasnih mislih okrog tega. Ta predlog zakona je v svoji vsebini škodljiv in ga ne velja podpreti. Škodljiv, njegova izvedba bi bila škodljiva tako za sistem javnih financ kot tudi za uporabnike, ki jim je navidezno namenjena. To moram zelo jasno povedati. Torej uporaba tega zakona je z vidika sistema javnih financ, kot smo ga sprejeli, popolnoma nekonsistentna. Ne bom ponavljal detajlov, naj povem samo to, da je uporaba znižane stopnje, ki je namenjena, recimo gasilcem, pa naj bi se nanašala na stopnje, ki se obračunavajo na vstopni strani, popolnoma nekonsistentna z namenom, ki ga navaja predlagatelj v tem delu predloga. Zakaj je škodljiva za gasilstvo ta zadeva? Zato je škodljiva, ker jemlje čas, da bi se ukvarjali s tistimi instrumenti za podporo gasilstvu, ki jih gasilstvo zasluži in ki so izvedljivi v okviru sistema, ki ga v tej državi imamo. To je treba jasno povedati. Ta zakon intaki predlogi zakonov jemljejo čas in mečejo pesek v oči, so pa v določeni smeri, v določeni meri seveda logični. Logični predlogi zakonov, ki gredo v tisti del, v tisti predal, ki pomeni, lahko tudi ukinemo davke, ukinimo to, ukinimo ono in te zadeve se navidezno lahko slišijo dobro, so pa seveda popolnoma nerealne in neizvedljive. Nekoliko bolj se mi zdi strokovno konsistenten tisti del, ki govori o ničelni stopnji, je pa verjetno iz kvantitativnih razlogov nesprejemljiv in je možno tudi tu najti boljše rešitve za ureditev tega problema. Zato v imenu poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije popolnoma jasno priporočam nesprejem tega predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Vizjak bo predstavil mnenje poslanske skupine.
Hvala lepa še enkrat [[...]] [[Ni vključen, ni razumljivo.]] [[...]]ta predlog novele zakona predvsem iz naslednjih razlogov. Ne bom se ponavljal in ne bom govoril o pomenu gasilstva tako in drugače, kar sem danes tu že povedal. Dotaknil se bom pa, bi rekel, načina in možnosti reševanja tega problema, ki smo ga tu vsi komentirali. V nasprotju z nekaterimi predstavniki poslanskih skupin koalicije, ki so pač govorili, da to ni primeren način, da so drugi načini bolj primerni, smo v Socialdemokratski stranki poskusili sedaj s tremi načini. Vsi ti trije načini so bili obsojeni, češ da so nekonsistentni, da so škodljivi gasilstvu in ne vem, kaj še vse. Nihče od te zveličane koalicije pa ni povedal, kateri je pravi način, kako. Ta pravi način, da bi nekako tudi lahko realizirali in, seveda, tudi gasilstvu pomagali. Naj obudim nekoliko spomin. V Socialdemokratski stranki smo na proračun Republike Slovenije vlagali amandmaje v smislu povečanja postavke ustreznim institucijam, pa je bilo s strani predstavnikov koalicije povedano, da to ne bo doseglo pravih in da bo ta denar šel nekim drugim itn. Potem smo poskusili povečati sredstva, ki gredo v lokalne skupnosti, tudi z namenom, da se zagotovi ustrezno financiranje gasilstva preko lokalnih skupnosti. Tudi ti amandmaji so bili, češ da to ni prava pot, da se bo ta denar porabil za vse kaj drugega, kot to. Sedaj je tu tretji, pred nami je tretji poskus, da nekako na stroškovni ravni pomagamo gasilstvu, pa je celo obsojen, češ da je ta način škodljiv za gasilstvo - od kolega Kavčiča - in da meče pesek v oči. Prav zaradi tega, ker nas je zanimalo, kako gasilci gledajo na ta sistem, smo poprosili za mnenje tudi njih. Moram vam povedati, da so se številna društva in zveze odzvala in ne nazadnje se je odzvala tudi Gasilska zveza Slovenije, ki je na plenumu gasilske zveze, dne 19.5.2001 na Igu obravnavala finančno poročilo in program dela organizacije in ugotovila, da se je finančno stanje gasilske organizacije v zadnjem obdobju še poslabšalo inda je resno ogrožena operativna pripravljenost gasilskih enot, gasilska zaščitna in reševalna oprema pa se hitro stara in je z določbami, s temi dodatnimi davčnimi obremenitvami postala gasilcem še bolj nedostopna. Moramo namreč vedeti, da se z uvedbo davka na dodano vrednost obdavčitev te opreme dvignila s 5 na 19 odstotkov. Ne vem, če gospodje in predstavnik LDS-a, ki je tu govoril, gospod Kavčič, misli, da so gasilci toliko nesposobni, da ne znajo oceniti, kaj je za njih dobro in kaj je za njih slabo [[..]]
Gospod Vizjak, dovolite, da vas opomnim, da predstavitev mnenj poslanskih skupin ni namenjena za repliciranje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Komentiram zgolj namen, zakaj v Socialdemokratski stranki podpiramo to novelo zakona. Zaradi tega poudarjam, ker je to tretji poskus, kako finančno omogočiti in kako financirati te organizacije, da bodo lahko posodabljale svojo opremo in, seveda, tudi nekako učinkoviteje opravljale to svoje poslanstvo, ki, poudarjam, je človekoljubne narave. Glede neskladja z direktivami Evropske unije se tu postavljam na naslednje stališče: če je Republika Slovenija znala izboriti in pogajalce zadolžiti, da so izborili prehodno obdobje za trošarine za cigarete, ki se bodo v prehodnem obdobju približale predpisanim davčnim stopnjam, menim, da je argument gasilstva in slovenske knjige bistveno bolj pomemben za našo državo in tudi za naše državljane. Zato menim, da bi lahko naše pogajalce zadolžili, da tudi za ta področja izborijoprehodna obdobja in bi v tem času celovito, sistemsko uredili to vprašanje. Soglašam z marsikom in tudi v poslanski skupini soglašamo, da verjetno ta instrument in ta način ni sistemsko dolgoročen in ne zagotavlja neke dolgoročne rešitve tega problema. Prav gotovo pa se zavedamo, da je glede na perečo situacijo v gasilski zvezi in vseh gasilskih organizacijah nujno potrebno takoj in učinkovito nekaj storiti. Prav v tem vidimo pomen in smisel te novele in tudi prav v tem to novelo podpiramo. Kajti da ne bomo uničili tega, kar imamo, in da bomo vsaj nekako zagotovili razvoj do priprave sistemske rešitve, bomo podprli to novelo. Hvala.
Hvala lepa. Pismenih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava poslancev, ki bodo razpravljali v nadaljevanju, omejena na pet minut. Najprej je dvignil roko gospod Rudolf Petan, potem gospod Maršič. Izvolite, gospod Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani! Ta zakon ureja dve povsem specifični področji. Sam se bom omejil samo na eno, to je na področje dejavnosti gasilcev. Osnovna naloga predvsem prostovoljnih gasilcev je preventiva, in s preventivo bom začel, končal bom pa s tistim drugim, tudi osnovnim delom, to pa je izvajanje operativne dejavnosti. Dejstvo je, da človek nekako ne more preprečiti muhavosti narave in ne more vplivati na to, da narava ne bi sprostila svojih sil, ki jih ima. Je pa res, da človek lahko s svojo nevestno dejavnostjo še kako pripomore, da pride do naravnih nesreč in da narava sprosti svoje sile tudi takrat, ko jih ne bi, če človek ne bi pomagal. Povsem normalno se nam zdi, da ob takih priložnostih pokličemo 112 in pomoč je nekako zagotovljena ob naravnih nesrečah, pa tudi takrat, ko se zaklenemo v stanovanje in po čudnem naključju izgubimo ključ. Tudi takrat ta sistem deluje, ta sistem funkcionira, potrebno je pa priznati, da ta sistem prostovoljnega gasilstva ima tudi dolgoletno tradicijo v Sloveniji, preko 130 let in še vedno je in hvala bogu je zanesljiv. Zanesljiv je zato, ker ne more vsak postati član tega združenja, ampak mora za to opraviti seveda izpit, imeti ustrezno znanje in vsako leto preverjati to znanje. In seveda zato opravi tudi določeno šolanje. Marsikje, predvsem na podeželju pa seveda tudi presega okvire te splošne dejavnosti, ampakker postaja gasilstvo tudi edina organizirana organizacija, ki je tudi nekakšen vir in pa pogoj za neko družbeno dejavnost v manjših krajih. Priznam, da če ta znižana stopnja, ki smo jo predlagali za nabavo opreme za gasilce, ne bo sprejeta, da sistem ne bo propadel. To se strinjam. Dejstvo je, da ta sistem je preživel veliko sistemov, od monarhije, kraljevine, socializma in tudi danes, pa še vedno deluje. To se pravi, da je vraščen v našo družbeno zavest, ima korenine v ljudeh. Dejstvo je, da sta pri nas predvsem dva hegemona, ki sta nekako dala pečat našemu narodu, to sta Avstrija in pa Italija in tu se ravno vidi, koliko je država namenjala, katera država namenjala za ta sistem zaščite in varstva pred požarom. Vsaj v začetku v področje, ki ga je pokrivala Avstrija, pa je ne mislim hvaliti, je ta sistem bistveno bolj vraščen in seveda za to je tudi bistveno več gasilcev. Dejstvo je, da so nekatere države, ki so imele dobro organiziran sitem požarnega varstva, popolnoma uničile ta sistem, lahko navedem Hrvaško, pa ne bom našteval, zakaj. Dejstvo je, da je ta sistem deloval dobro, vedno so se pojavljale nove zahteve, z razvojem tehnike je gasilstvo moralo vedno uporabljati nove metode in pri tem seveda tudi vedno več znanja. In nekako vedno so dobro parirali in zato seveda rabijo pač neko podporo. Dejstvo je, da ta sistem deluje predvsem na prostovoljnosti. S prihodom tržnega gospodarstva v našo družbo je ta sistem seveda načet, sistem prostovoljnosti je načet, vsak želi za to imeti neko plačilo, ampak ta sistem še vedno deluje na prostovoljnosti in zato je treba to podpirati, dokler bo sploh to možno. Verjetno bo prišel trenutek, ko prostovoljnost ne bo več možna in seveda nihče ne bo želel delati zastonj, še posebej, če pri tem pomaga drugemu. Pri tem, seveda, ljudje, ki delujejo v tem sistemu, porabijo ogromno časa za to, da pridobivajo nova znanja, da vzdržujejo objekte, ki jih imajo na razpolago, in, seveda, pri tem nikoli ne vprašajo, ko je treba pomagati, koliko bo pa kdo plačal. Seveda so pa veseli vseh prostovoljnih prispevkov in tudi oni morajo slediti razvoju tehnike. Zato, seveda, ta sistem rabi opremo. Plačevati davek na kupljeno opremo, tega pa enostavno ljudje ne razumejo. Ni dosti verbalna podpora, edina podpora je takšna, ni potrebna verbalna, ampak samo zakon je treba podpreti ali pa dati sredstva tako ali drugače. Mi ne trdimo, da je to najboljši sistem, lahko najdete tudi kakšnega drugega. Vendar ne samo reči, da je to zapravljanje časa, pri tem pa ne dati boljših predlogov. Mi smo dali enega od predlogov in zato prosimo, seveda, za podporo. Da zaključim, ker se mi čas izteka. Končal bom z operativno dejavnostjo. Prihajam s celjskega. Tu je bilo v zadnjem času nekaj velikih požarov, ki so imeli katastrofalne posledice. Poglejte v Gorenju. Ne bom našteval, kaj je bilo, pogorela je Rogaška, ključni objekt, in v Termah v Uniorju v Zrečah prav tako.
Gospod Petan.
Da, zaključim. Mene ni treba prepričevati še s kakšnim dodatnim požarom, da je potrebna pomoč. Če pomoč ne bi bila takšna, kot je bila, bi bile posledice katastrofalne. Zato apeliram na vse, podprite ta zakon. Seveda, če boste dali še boljše predloge, bomo veseli in jih bomo tudi podprli. Bom podprl ta zakon in prosim tudi druge, da to podprejo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Maršič.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Sam moram reči, da podpiram delo gasilcev, tako poklicnih kot prostovoljnih. Njihova vloga je prav gotovo znana in njihov pomen neizpodbiten. Vendar pa opozarjam na nekatere pomanjkljivosti, ki so vezane na financiranje teh javnih gasilskih služb, in uporabljam izraz javne gasilske službe, vendar ne v povezavi toliko z oprostitvami davkov, kot pa sistemov financiranja v samih lokalnih skupnostih. Vlada je predpisala uredbo o minimalnem zagotavljanju opreme in organizacije v teh gasilskih službah v lokalnih skupnostih. Gasilska zveza je predpisala standardizacijo. Žal pa moram ugotavljati, da posamezne lokalne skupnosti na predloge gasilskih, samih gasilskih organizacij, sprejemajo organizacijo in opremljanje, ki ni v skladu s temi merili, niti v skladu s standardizacijo. Jasno, velikokrat župan sprejme ta sklep na osnovni predloga samih gasilcev, niti ne ve kaj sprejema, potem pa, seveda, pridejo naslednje leto: "Župan, sprejel si sklep, sedaj pa nam zagotavljaj sredstva". Tu je osnovni problem, v drobljenju naših občin, v premajhnih proračunih, pri tem, da nediskriminatorno določamo, da so vsa gasilska društva ali pa večina gasilskih društev javnih gasilskih služba, v tem da si sami izven standardizacije in izven meril nabavljajo bogato gasilsko opremo, ki dostikrat niti ni potrebna v takem obsegu in v taki kvaliteti in v taki velikosti, in potem seveda denarja v proračunu ni, pa ne vedno po krivdi samih gasilcev in gasilskih organizacij, dostikrat tudi na osnovi krivde občinskih svetov, ki sprejemajo proračune na predlog župana, ki namenoma v teh postavkah ne zagotavljajo dovoljšnjih sredstev za 100% financiranje javne gasilske službe. Seveda zaradi tega, ker potem z veseljem prepuščajo dodatno zagotavljanje sredstev prostovoljnim gasilcem, ki morajo prosjačiti za denar, ki dobivajo donacije in, jasno, tu je potem nezadovoljstvo veliko. Sam pravim, da je tu vendarle s strani županov dostikrat velika manipulacija, po kateri njihova slabost v zagotavljanju sredstev javne gasilske službe znotraj proračunov potem skozi mala vrata poskuša še skozi zmanjševanje davkov in tako naprej, pridobivati dodatna sredstva in olajševati proračune občin. Javna gasilska služba se mora financirati tako kot javna komunalna služba kot zagotavljanje preskrbe z vodo in tako naprej, kar pomeni 100% zagotavljanje. In za to morajo najprej župani poskrbeti sami. Dostikrat se pa ravno tu pristrižejo sredstva. Poleg tega naj poudarim še hipertrofijo same gasilske organizacije; v to se nihče noče spuščati, zaradi tega, ker je to velika organizacija, ker je tu 120.000 gasilcev, vsi imajo svoje družinske člane in je to tudi še kaj drugega kot samo gasilska organizacija. Mislim, da ne bi smeli prepuščati opremljanja samim gasilskim organizacijam, da bi tu morali dosledno spoštovati standardizacijo, ki jo je gasilska zveza Slovenije v soglasju z ministrom in upravo za zaščito in reševanje določila, in bi težave bile bistveno manjše. Verjemite mi, v Sloveniji se "velik denar" preliva v gasilske organizacije. Po ocenah, ki smo jih slišali na odboru za obrambo, približno na leto okoli 3 milijarde tolarjev. To ni "majhen denar". Mislim, da bi morali razmisliti tudi o tem, da bi se gasilstvo samo tudi v veliki meri poskušalo profesionalizirati. Prostovoljstvo seveda ima svojo tradicijo, ga gre negovati, vendar je treba iti v profesionalizacijo te dejavnosti, in pa razmišljati o tem, da v bodočih regijah najdemo tudi mesto, da se na regionalnem nivoju gasilska organizacija organizira. In nazadnje, sem za to, da spoštujemo dogovor, ki smo ga sprejeli v državnem zboru, da se v zvezi z oprostitvami davkov pristopi k celovitemu razreševanju. Tu je še vrsta drugih problemov, problemov donacij. Mi neposredno obdavčujemo donacije, tudi tuje donacije, ki prihajajo, in se donatorji preprosto umikajo. Tako da mislim, da skupaj s tem, kar sem povedal, in s pogledom na to, da bomo imeli praktično še na tej seji - in s tem zaključim - državnega zbora, upam, razpravo o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami in se bomo temeljiteje pogovarjali o organizaciji, opremljanju in tudi financiranju te službe. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Preden dam besedo naslednjemu govorniku, spoštovane kolege in kolegice vljudno prosim, da se razprava, ki se vrši zdaj, ne sprevrže v splošno razpravo o gasilstvu v naši državi. Pred sabo imamo tehnični zakon s tremi členi, ki, seveda, govori o zmanjšanju stopnje davkov. Tako, da vljudno prosim, da se držimo predloga zakona, ker vse razprave zdaj grejo v smeri splošne razprave o razmerah o gasilstvu v naši državi. Najlepša hvala. Naslednji, k repliki se je javil gospod Jerovšek. Tudi vi k repliki, potem gospod Petan. Izvolite.
Hvala lepa. Replicirati želim gospodu Maršiču. V svojem nastopu, ko je se ostro opredelil proti temu, da bi gasilska zaščita lahko kupovala po znižani davčni stopnji, je uporabil nekaj, po mojem mnenju nesprejemljivih tez oziroma dokaj "čudnih" tez. Namreč za stanje, kakršno je v gasilstvu, so krive majhne občine in župani. Župani, ti župani, ki nimajo posluha za gasilstvo in namenoma ne namenjajo dovolj sredstev za delo javne službe. Če jaz vem, prihaja iz Koprskega, bi ga rad vprašal, kako je na Koprskem, ker tam majhnih občin nimajo. To pomeni, da v koprski občini imajo pa gasilstva društva polno malho denarja. Vaša županja jeprav gotovo pokrila vse, seveda, pričakovanja gasilskih društev. Županja, ja. Prav gotovo pokrila vsa pričakovanja gasilskih društev. Jaz tak način kot ste tu znesli, gospod Maršič, razumem kot nerazumevanje. Nerazumevanja do dejavnosti gasilskih društev, prostovoljnih gasilskih društev, nisem mogel pričakovati v tem zboru. Namreč, morda vam ni jasno, jaz pa trdim in moja teza je, da te normalne občine, ki so nekje v normalnem obsegu, imajo tudi bistveno več posluha za prostovoljno gasilsko dejavnost, da župani in prostovoljna gasilska društva delajo z roko v roki pri reševanju lokalnih in komunalnih zadev. In to zgledno delujejo. Seveda pa sem prepričan, da bi vsak župan želel nameniti tudi svojemu gasilskemu društvu bistveno več denarja. Ste pa vi na oblasti, poskrbite, da bodo župani imeli več denarja in ga bodo tudi delegirali naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. K repliki se je javil še gospod Petan, potem zopet gospod Maršič. Na razpravo pa čakajo še gospod Džuban, gospod Zlobec in gospod Drobnič.
Hvala za besedo. Torej, tudi sam mislim, da bi morali tu imeti splošno razpravo zato, ker bomo imeli to priložnost jeseni, ko bomo organizirali takšno razpravo glede na sklep odbora za obrambo. Vendar pa repliciral gospodu Maršiču, ampak bolj kot dopolnitev kot pa replika. Res je, strinjati se ne morem s tem, da je drobljenje občin pripomoglo k temu. Namreč, to nima nobene zveze z zakonitostjo nesreče, kot se reče, nesreča nikoli ne počiva - že slovenski pregovor to pravi. To se pravi, tudi če občine razdrobimo ali združimo, nesreča nikoli ne počiva. Moram mu pa dati prav, ko pravi, da marsikatero društvo ne upošteva standardizacije opreme in kupujejo opremo, ki je v bistvu res ne rabijo. To se strinjam. Vendar treba je tudi priznati, da je tega vedno manj in da je v preteklosti prihajalo do tega, danes pa vedno manj. Ne morem se pa z njim strinjati, ko pravi, da bi morala gasilska društva prostovoljno delovati kot javna služba, isto kot javna komunalna služba. Jaz vem, da ni mislil dobesedno tako. Kajti sam je prepričan, da recimo neki odvoz smeti se ne da primerjati z javno gasilsko službo. Kajti če en dan zakasni odvoz smeti, ne bo sicer kaj posebej prijetno, vendar če pa služba, ki je zadolžena za varstvo pred požarom zakasni pet minut ali pa eno minuto, je pa lahko že katastrofa. Vem, da ni mislil tako, ampak samo spomnim ga naj. Me je pa presenetila njegova trditev - mislim, da sem ga prav razumel - da bi morala pri nas iti rešitev tudi v smeri profesionalizacije. Mislim, da so to poskušali narediti v sosednji državi, na Hrvaškem, vendar se je zgodilo to, da so popolnoma uničili sistem varstva pred požarom. V kraju, kjer sem tudi sam aktiven pri gasilcih, imamo stike z nekaj društvi s sosednje države Ko pridejo na naša srečanja, toliko, da se jim ne potoči solza, ko vidijo kako je pri nas, kako je pa sedaj pri njih. Tudi včasih je bilo pri njih tako. Oni so popolnoma uničili sistem prostovoljnega gasilstva. Sedaj so se zavedli te napake, vendar mislim, da jim to - in to sami priznavajo - kljub temu da se trudijo, da bi zopet vzpostavili to prostovoljnost na noge, verjetno ne bo nikoli uspelo. Ker to, kar enkrat uničiš, zelo težko popraviš. Bi še pa to dejal, da oprostitev ali pa zmanjšanje davka na dodano vrednost iz višje na nižjo stopnjo ni nič takega, česar Evropa ne bi poznala. Države imajo v Evropi različne stopnje, tudi dve, ne samo eno, in to je predvsem pomembno, poznajo, in tudi v evropskih državah, ničelno stopnjo, predvsem če gre za humanitarno dejavnost. Res je, da gasilstvo pri nas nima statusa humanitarne dejavnosti, to se strinjam. Vendar prizadevanja gredo v to smer, da bi gasilstvo, ki dela, ki je res humanitarna dejavnost, dobilo ta status. Verjetno bomo tudi o tem morali še kaj reči Danes sicer ni časa za to, ker tudi ni tema tega zakona. Vendar tudi v tej smeri bo potrebno razmišljati, glede na to, da ste nekateri spomnili, da je to zapravljanje časa in pa da bi bilo potrebno razmišljati v drugi smeri. To je moj odgovor na to, ki ga vi sicer niste podali, pa ste kljub temu rekli, da je to zapravljanje časa, drugih oblik pa niste podali. O tem se bomo pa še verjetno morali pogovoriti. Menim, da je rešitev, ki smo jo predlagali, ena od možnih, ena od mogočih. Res pa je, da če gledamo strogo s finančnega vidika, da nam potem na neki strani nekaj zmanjka, vendar pa, gospodje, vas vprašam, ali je škoda, ki je nastala, kot sem prej našteval, v Gorenju, v Rogaški, v Uniorju Zreče, v Toplicah, res tako majhna, da bi se ne mogla pokriti s tem, kar bi zmanjšali v naši proračunski blagajni z DDV? Mislim, da je ravno obratno, da bi se nam ta primanjkljaj davka že velikokrat povrnil, če imam v mislih samo te tri požare. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani gospod Petan, vaše izvajanje je bilo samo v prvi minuti replika, naslednje štiri minute je bila ponovno razprava, ki se je ponavljala od prej. Ne želim biti nevljudna, vendar vas lepo prosim, da se omejimo na predlog zakona, ki ga imamo pred sabo, drugače bom med petminutnim izvajanjem spoštovane kolege, ki bodo razpravljali, opozorila, da zahajajo v splošno razpravo o gasilstvu. Gospod Maršič, replika, izvolite.
Hvala lepa. Ravno iz tega razloga, gospa podpredsednica, bom odgovor gospodu Jerovšku pripravil v točki, kot sem že prej omenil, ko bomo obravnavali nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, kjer je mesto za take odgovore in take diskusije.
Hvala lepa. K razpravi se je prijavil gospod Džuban. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Sam se z gasilskimi društvi veliko srečujem in bi se strinjal, da je morda treba tem društvom na nek način pomagati. Oprema, ki jo danes kupujejo, je mnogo dražja kot nekdaj. Res je tudi, da je je že veliko preveč, predvsem zato, ker se je narava in obseg požarov spremenil in je to neka druga zgodba, ki bi se je morali lotiti nekje drugje. Glede samega zakona in načina pristopa k reševanju DDV pri gasilstvu pa ocenjujem, da zakon ni vložen zaradi tega, da bi z njim znižali DDV, pač pa je vložen zaradi tega, kolega Vizjak, da zakon ne bi bil sprejet. Namreč način, kot ga je omenjal že kolega Pohorec, ko poslanski kolega Pukšič pošilja vsem gasilskim društvom s komentarjem izpis glasovanja pri DDV, se mi zdi do kraja demagoški. In na isti način kolega Vizjak pošlje vsem gasilskim društvom sporočilo, "vložil sem zakon o znižanju DDV, ki ga danes obravnavamo, prosim vas, posredujte mi svoje mnenje o tem zakonu". Lepo vas prosim, kaj je to drugega kot način, da bi pridobili gasilska društva za neke druge potrebe ali interese! In, seveda, če zakon sprejmemo, se na zgodbo pozabi v pol leta, pri opremi gasilskih društev se bo pač DDV plačeval znižan, kolikor bi davek sprejeli, in v naslednjem obdobju, kot je pač to v politiki, seveda, se o tem ne bi več govorilo. V kolikor zakona ne sprejmemo, se lahko o tej zgodbi govori vsaj do naslednjih volitev. Vsako gasilsko društvo, ki bo nabavljalo opremo, lahko dobi pozdrav od neke politične stranke, kjer bo zraven pisalo, "mi smo sicer hoteli, da bi vam DDV znižali, ampak plačali ste milijon tolarjev za gasilski avto več zaradi tega, ker je vladajoča koalicija ali pa so poslanci, Geza Džuban in ostali, nasprotovali DDV", tako kot je že enkrat pisalo v pozdravnem pismu vsem gasilskim društvom. Način se mi zdi nepošten in nesprejemljiv. Če bomo tako funkcionirali, potem bomo ta narod malo za nos vodili in tak način, tudi upravljanja države, ni dober. Tudi gasilskim društvom s tem načinom ne bomo nič pomagali, ker to ni reševanje problemov gasilstva in njihove nabave, cenejše nabave opreme, ki je pač potrebna. Hvala.
Hvala lepa.
Morda še to. Kolega Pohorec, si prosil, da ne bi slučajno spet magnetogramov pošiljali gasilskim društvom. Kar se mene tiče, lahko pošljete moj magnetogram vsem gasilskim društvom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi kolegu odgovoril zgolj v tistem delu, kjer me je omenjal. Poglejte. Moje delovanje kot poslanca državnega zbora ni v tem, da uveljavljam tu neke svoje lastne interese ali karkoli drugega, temveč da uveljavljam interese ljudi, oziroma zlasti tistih ljudi, ki so me izvolili. V tem namenu ne mislim nič predlagati in ničesar zastopati, česar ljudje ne podpirajo. V ta namen razumite tudi mojo pobudo, ki sem jo podpisal in poslal gasilskim društvom, kaj oni menijo o tej zadevi. V kolikor jo podpirajo, jo bom podpiral tudi sam in jo bom uveljavljal naprej, v kolikor pa ne, pa ne. Tu smo danes že slišali, da je ta zadeva škodljiva za njih in ne vem kaj še vse, da je rešitev neprimerna, slaba in ne vem kaj, in da bi bilo treba drugače narediti. Prosim, predlagajte in uveljavite - ste vladajoča koalicija - na drugačen način. Mi v Socialdemokratski stranki smo poskušali to storiti, tako ob razpravi in amandmajih k proračunu Republike Slovenije kot tudi parcialno za to predlagano novelo zakona. Ta dopis, ki je bil poslan, še enkrat vam povem, je bil poslan izključno zato, ali ti ljudje, katerim služi ta novela, to podpirajo ali ne. Ne pa z nekim, kot ste vi zaključili, demagoškim namenom. Žal, to je bil moj namen. Sedaj, če vi to verjamete, verjamete, če ne, ne. Hvala.
Hvala lepa. K razpravi se je prijavil gospod Zlobec. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Rekel bi to. Če si hoče državni zbor nakopati srd slovenskih intelektualcev, je aboslutno na najboljši poti. Samo slovenskih intelektualcev je peščica, kot smo pa slišali, je pa gasilcev in njihovih družinskih članov tam blizu pol milijona in za pol milijona glasov je pa že vredno narediti marsikaj. Očitno živimo v postmodernem času, kjer so gasilske veselice postale očitno slovenski kulturni sindrom in predlagam, da sprejme državi zbor svetega Florijana za zaščitnika. O knjigah so nekateri poslanci govorili v dvojčku z gasilci, s tem, da so knjigam namenili približno 10-krat ali pa 20-krat manj prostora in časa. Kolega Feri Horvat je govoril, kako je nemogoče znižati DDV za knjige in nosilce zvoka na nič, ker bo šlo za izpad dohodka. To se mi zdi neznosen cinizem glede na to, kako različne interesne skupine - jih bom kar naštel: kmetje, cestarji, zdravniki, sodniki - izsiljujejo proračun kot Erazem Predjamski, in v glavnem zmeraj dosežejo svoje. Knjige naj bi bile, po besedah Ferija Horvata, evropske direktive. To je čista izmišljotina. V Veliki Britaniji, ki s svojimi knjigami zalaga polovico sveta, je stopnja DDV nič. Od 15 članic Evropske unije in 12 kandidatk Evropske unije, se pravi od 27 držav, sta samo Malta in Estonija, jezikovno gledano, manjši od Slovenije. Komu bo v Evropski uniji napoti, komu bo škodovala stopnja nič za slovensko knjigo, če vemo, da je razen v Slovenji tako in tako, in v zamejstvu deloma, tako in tako nihče ne bere. Načelnost vseh teh stvari se vidi v tem, da je državni zbor tri leta favoriziral nezaprtje PCP, čeprav je bila dana jasna obljuba slovenske države, slovenske vlade, da se bo to zgodilo že leta 1998. Pri knjigah pa nič. Slovensko založništvo umira pri živem telesu in to v trenutku, ko imamo internet, ko imamo 50 različnih TV tujih kanalov, ko je 90 procentov filmov, ki jih gledamo, angleških oziroma ameriških, je knjiga tisti pastorec, ki si zasluži samo omembo z dvema stavkoma pri desetini poslancev, ki "špricajo" gasilske zgodbe po tem parlamentu. Moram reči, da sem zelo razočaran nad tem parlamentom, da imamo 50 specialistov za gasilce, niti enega samega pa ni bilo pred mano, ki bi se postavil knjigi v bran.
Hvala lepa. Veliko rok sem videla, dovolite, da po vrsti ugotovim, kdo želi komu replicirati. Če sem prav zapisala, so se k razpravi javili gospod Drobnič, gospod Jerovšek, gospod Sušnik, gospod Kremžar, gospod Partljič in gospod Cukjati. Sprašujem, kdo želi replicirati in komu. Gospodu, ja, Zlobcu želi replicirati gospa Črnugelj in gospod Horvat, tudi replike. Gospod Partljič, gospod Petan, gospod Jerovšek, gospod [[...]]Se opravičujem, ne gre, bom šla po vrsti, najprej gospa Silva Črnugelj, izvolite.
Hvala lepa gospa. Žal gospod Zlobec ne ve, da smo o davku na dodano vrednost v tem državnem zboru že dosti govorili in tudi je bil organiziran posvet, na katerega sta prišla člana vlade, gospod Končan in njegova asistentka, in da smo temu vprašanju namenili kar ene štiri ure in da je od teh štirih ur dejansko samo knjiga, slovenski knjigi, bilo namenjeno, recimo kar 1/5 časa in da je gospod Končan tudi povedal, da vlada pripravlja nekatere pač temeljne spremembe zakona tudi na tem področju. Da pa se bo, seveda, zakon spreminjal v dveh etapah. Vendar ker sem sama tako nezaupljiva, enako kot vi, gospod Jaša Zlobec, in vedno sem in bom povedala par besed tudi o davku na dodano vrednost, zlasti na slovensko knjigo, ker 8% je mnogo več, kot je bilo do sedaj oziroma pred uvedbo davka na dodano vrednost, 5%. In sem tudi zahtevala, naj vlada in ministrstvo za kulturo naredi izčrpno analizo in ugotovi, kakšne učinke je imel davek na dodano vrednost ravno na slovensko knjigo in založništvo. Danes ugotavljamo, da ima slovensko založništvo velike težave, da dejansko založbe počasi propadajo in da bomo temu problemu, zlasti knjigam, v državnem zboru morali nameniti več prostora, posebno točko dnevnega reda, in ne takole, ob robu gasilstva, ker vemo, da je gasilstvo bolj močno - sami ste povedali, zaradi česa in kakšnih trendov. Tako da sem pač morala replicirati, da smo na tem področju v državnem zboru - in verjetno se bo še kolegica Lidija Majnikova oglasila - za knjigo vedno znali povedati; pa tudi Partljič, vidim, dviguje roko, tako da verjamem, da nas je kar nekaj tu, ki bomo to povedali in se bomo do konca dni, dokler bomo v tem državnem zboru, borili za knjigo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Horvat, izvolite, replika.
Hvala za besedo. Repliciram kolegu Jaši; nerad repliciram, vendar mi je, hote ali pa nehote, podtaknil nekaj, česar nisem rekel [[lahko pogleda magnetogram]] . Citiral sem gradivo, ki ga je pripravil raziskovalni sektor državnega zbora na temo "Pregled obdavčitev na knjige v Evropski uniji". Iz tega pregleda izhaja - imam papir pred sabo, kolega Jaša, poglej si ga, če ga nisi pogledal. - da je možna nižja davčna stopnja [[navaja točko 6 iz priloge H, kjer so navedene knjige]] . In to sem povezoval s tem, da je pa v predlogu zakona dan predlog, da naj bi bila ničelna stopnja. To ne pomeni, da sem izrazil svoj oseben odnos do tega, kakšna naj bo ta stopnja, ali bo sploh kakšna stopnja. Naklonjen sem temu, da bo nižja ali pa celo ničelna, če že želiš, da povem svoje mnenje. Drugo, kar pa tudi izhaja navsezadnje iz tega papirja - upam, da je točno, predstavniki vlade imajo morda ažurnejše podatke - na strani 4 je dana preglednica, kjer so navedene stopnje DDV za knjige po državah Evropske unije, in iz tega dejansko vidimo, da ima ničelno stopnjo samo Irska, medtem ko ostale države imajo v razponu od 3 do - Danska celo 25, če je ta podatek točen, ker je presenetljiv. Hvala.
Hvala lepa. K repliki, če sem prav videla, se je javil gospod Petan. Izvolite.
Hvala za besedo. Repliciram gospodu Zlobcu. Začel bi pa s podatkom, tako da bom bolj konkreten. Prej smo slišali podatek, da bi za gasilce naj šlo letno okoli 3 milijarde, v Sloveniji, približno, tako ali drugače zbranega. Spoštovani, dovolite, da vas spomnim. Neizterjani davki, realni, tisti, ki so realni, tisti, ki so možni, so približno 50 milijard. To pomeni 18 let za financiranje gasilcev. Tega pa nismo izterjali. To je za začetek, sedaj pa gremo naprej. Gospod Zlobec je dejal, da je razočaran nad, ne vem, ali je uporabil direktno številko, koliko poslancev je napisalo ogromno o gasilcih in samo malo o knjigi. To se pravi, mi pa smo v drugem členu predlagali znižanja ali odpravo stopnje na dodano vrednost ravno za knjige, o čemer je gospod Zlobec govoril. To se pravi, on je razočaran nad nami. Kako pa šele potem mora biti razočaran nad tisto večino, ki je pa proti temu, da bi dali ugodnejše pogoje za knjigo, če je že nad nami tako razočaran. To naj sam razmisli, nad kom je sedaj bolj razočaran. Potem pa glede velikosti ali obsega besed. Dejal je, da je knjigi le malo namenjeno, dve vrstici ali koliko. Spoštovani gospod Zlobec, z vsem dolžnim spoštovanjem, moram vam povedati, da ni vse v velikosti in številu besed. Ne rabimo nobenih besed, če bomo dejavnosti omogočili boljše delo, če bomo dali več sredstev za preživetje. Sploh ni treba govoriti, samo glasujmo in bomo odpravili davek na dodano vrednost za knjigo in ne rabimo nič razpravljati, pa bomo tej dejavnosti veliko pomagali. Če bomo pa veliko govorili, pa bomo proti glasovali, potem bomo pač škodili in potem smo lahko sami nad sabo razočarani. Ni v številu besed stvar, ampak v konkretni podpori. To sem hotel povedati. Seveda pa vam dajem popolnoma legitimno pravico, da imate svoje mišljenje, o tem pa ne razpravljam. Želim vam samo popraviti vsebino in pa, seveda, da vas še enkrat spomnim na tisto, kaj šteje, kaj pa ne šteje. Hvala.
Hvala lepa. K repliki se je prej javil tudi gospod Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Hvaležen sem gospodu Zlobcu, da se je zavzel kot bivši pisatelj, ali pa ne vem, če je še aktiven, tudi za to, da so tudi knjige, slike in tako, oproščene davka na dodano vrednost. Vendar se je pri tem "spravil na" tiste poslance, ki se zavzemajo za znižano stopnjo gasilske opreme, za pomoč gasilcem. Ne vem, to je na meji nekih delitev. Jaz sem pričakoval, da bi podprl obojo dejavnost, oboje je v prid ljudi. In zdi se mi pa, da je najhujši napad, pa najhujša, kar je rekel, da se trudimo spreti, ustvariti sovraštvo intelektualcev, pravzaprav se to dosega na ta način, kot se je recimo na državni proslavi ob dnevu, 10. obletnici neodvisnosti. Namreč tam se je porabilo 100 milijonov, ki so praktično bili namenjeni kulturnikom. Za neko predstavo, ki je antipropaganda. Da se zgraža cela Slovenija. Včeraj so se kulturniki zgražali v Studiu ob 17. In to je napad, to je tisto, kar povzroča potem sovraštvo. Namreč, tu se, ko se po nekih strankarskih preferencah izbere režiserja, ki vemo, da [[...]]
Gospod Jerovšek, se opravičujem, ne želim biti nevljudna, včeraj sem bila deležna tudi vaše kritike, res, smo pri davku na dodano vrednost. Izvolite.
To je eno področje. In drugo. Glejte, logično da poslancev precej prihaja tudi iz - kot bi rekli vi Ljubljančani - iz province in tam imamo gasilstva društva, nimamo pa producentskih hiš. Jaz mislim, da lahko vi največ naredite tu, ker v vaši skupini sedi največ Ljubljančanov, tu pa je ta dejavnost zelo razvita, in da se vsi tisti postavijo v vrsto za podporo tudi tega. Glede tega, v našem zakonu pa jaz mislim, da smo celo eno vrstico več namenili temu področju, to se pravi kulturnemu področju, gasilskemu področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. K repliki se je javil tudi gospod Geza Džuban. Izvolite.
Kolega Vizjak, jaz v nobenem trenutku niti nisem pomislil, ne pa da bi rekel, da je to škodljivo za gasilce. Pač pa način, pristop do reševanja tovrstnih problemov, se mi zdi neprimeren za poslance in je lahko škodljiv. Namreč, mi smo obravnavali davek na dodano vrednost na nek drugi način kjer pač zadeva ni "šla skoz" in seveda v tem primeru bi si lahko za vsako interesno skupino v tej državi vsak izmislil, pa vložil zakon, enkrat eden za eno, drugi za drugo in da bi potem pošiljali pošto: mi skrbimo za vas, edini smo pravični v tej državi. Kolega Bajuk je vložil tudi amandma na ta zakon, za pričakovati je, da bo zdaj on vsem otrokom oziroma njihovim staršem pošiljal pošto, kako je bil ta amandma sprejet ali ne sprejet. Neobičajna zadeva. Ali recimo, ko smo že dežela referendumov, verjetno bi najbolj uspešen referendum bil, na katerem bi razpisali možnost, da se ukinejo davki v tej državi. Vedno ko govorimo kako razporediti - veliko nas je, tudi mi smo med tistimi - sredstva, vedno in znova nam zmanjka vsega takrat, ko rečemo; "komu pa to zdaj odrežemo". Ne, tisto ni pomembno, tisto je država, ta država pa bog si ga vedi od koga je. Poslanci slučajno nismo za to, da bi skrbeli za njo. Vsaj eni ne. In tak način se mi ne zdi dober ampak škodljiv. Hvala lepa.
Hvala lepa. K repliki se je javil tudi gospod Tone Partljič. Izvolite.
Institut replike bom uporabil za to, da bi - ker se nisem mislil javiti k diskusiji - na kratko vendarle nekaj rekel in izrabil diskusijo poslanskega kolega, gospoda Jaše Zlobca. Če naj bo replika to, da je treba kaj pojasniti ali pa izrazi, s čim se ne strinjaš ali povedati, da pa ni bila navedba točna, bi se oprijel samo tega, da mogoče ni res, da smo bili čisto bosi v tem, ko je šlo za diskusijo o DDV. Če se prav spominjam, ko smo zakon sprejemali, sem prav na koncu ko je govoril gospod minister Gaspari in so bili moji poslanski kolegi večinoma za davek, z Janezom Kopačem na čelu: sam pa sem kot se spomnim, z gospodom Sovičem in prepričeval gospoda Gasparija, nakar je on tudi pod tem pritiskom obljubil, da bodo prvo leto za motnje, ki bi nastale v založništvu, rezervirana sredstva, mislim, da jih je bilo 900.000, in so jih potem tudi po nekem ključu založnikom razdelili. Torej, replika je v tem, da bi rekel, da morda le nismo bili čisto tako bosi. Sicer pa diskusijo kolega Zlobca v celoti podpiram in moram povedati, da je dokaz, da je kvalitetna, tudi to, kako smo se zdaj oglašali. Njega bi pokomentiral samo v tem, kar je povedal iz Evrope, na Hrvaškem so uvedli, kot veste, 22% DDV, in v bistvu v enem letu in pol knjigo uničili in je zdaj tam ničelna stopnja, da bi na nek način to popravili. Jaševa replika ima smisel tudi v tem, da smo se mi pripravljeni v zvezi s slovenstvom, zlasti pa intelektualni del,ki nam kar naprej piše tudi ure resnice, sklicevati na to slovensko besedo, na slovensko knjigo, kako nas je utemeljila, tu pa o tem pravzaprav še nismo govorili, razen pri knjižničarstvu, in govorimo o knjigi le, ko govorimo o DDV, ne pa o položaju slovenske knjige. Slovenski založniki so v krizi, zelo veliki, in vidite, da je prodaja knjig v knjigarnah v bistvu razpadla in smo tu na repu v Evropi. V vsaki deželi, ki jo obiščem, si ogledam tudi knjigarne, ki so pravzaprav povsem drugačne. Vmes bi, pa mi ne zamerite, Jože, tebi nekaj repliciral in bi to izrabil, pa ne bi želel ni nič nasprotujočega, saj si korektno govoril. Vendar opomba, ki jo čutim tudi sam in gre na moj naslov, zlasti od pisateljskih kolegov. Neštetokrat bi rad na tem primeru opozoril,kako je nekorektna. Jaša Zlobec je izdal nekaj zbirk pesmi in nekaj publicističnih knjig in ne more biti bivši pisatelj. On je napisal knjigo in je slovenski pisatelj. In meni tudi vsi pravijo: "tebe je škoda, si bil prej ugleden pisatelj, zdaj si pa političen, pri koritu, poslanec". Jaz sem še zmeraj slovenski pisatelj, ne glede na to, koliko pišem, in je tudi to del spoštovanja. Torej, nekaj si, če se tu z nečim ukvarjaš, za ono drugo si pa najbrž že bivši. Zame je kolega Zlobec - tudi sam obžalujem, kerne napiše več knjig - bil in je spoštovan pisatelj. Proslava sodi drugam, kot rečeno. Vsekakor mislim in se strinjam tudi s teboj, da ni pomembno, koliko vrstic je, če bomo le prav glasovali. In mislim, da bi bilo veliko kulturno dejanje tega državnega zbora, če bi podprl ničelno stopnjo za slovensko knjigo.
Hvala lepa. Dovolite, gospod Jerovšek, sem vas napisala kot za repliko izvajanju gospoda Partljiča, tudi gospo Črnugelj. Da ne bo pomote, ker je bilo prej veliko rok za replike gospodu Jaši Zlobcu. Ali sem koga morebiti izpustila? [[Nisem.]] Hvala lepa. Besedo ima, repliko ima gospa Silva Črnugelj. Izvolite.
Jaz sem samo hotela še gospoda Partljiča opomniti, da Jaša Zlobec je pisatelj, je pa tudi prevajalec in piše tudi radijske oddaje in igrice za otroke itn., še vedno. Hvala. Učna ura.
Hvala lepa. Replika, gospod Jerovšek. Izvolite.
Sploh se mi ne bo težko opravičiti, gospodu Jaši Zlobcu, mogoče sem se res nerodno izrazil. Hotel sem pač izraziti to, da v zadnjem času - ampak to se meni lahko zgodi, ker ne berem toliko - nisem zasledil, da bi bil aktiven pisatelj. Nekoč sem pa bral tudi njegove pesmi in se ga spominjam tudi iz tistih časov, ko je bila zasedba filozofske fakultete. Mislim, da je tudi tam nekaj prebral. Tako, da sem hotel samo pač reči, da vem, da je bil nekoč aktiven, ampak se zahvaljujem za informacijo, da še stalno. Nikakor ne mislim, da je s tem bivši pisatelj, ampak če pa slišim sedaj, da je tudi v zadnjem času kaj izdal, se pa, seveda, opravičujem. Hvala.
Hvala lepa. Gremo nazaj na razpravljavce. Gospod Drobnič. Želite? Repliko mogoče? Repliko, izvolite, gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Repliko nekaterim pred menoj. Dejstvo je, da se ne zavedamo osnovnega načela, ki ga vsebuje davek na dodano vrednost, to je njegova nevtralnost in s tem enakost pred zakonom več ali manj vseh, ki v verigi DDV-ja nastopajo. Zato bo takih diskusij, kot je današnja, polno število vsak mandat in morda ob vsakem predvolilnem času in morda drugih priložnostih. Veliko število posameznih skupin je, ki jih je treba vzeti na znanje, ki imajo argument, da je stopnja ničelna ali manjša. Ampak vse to povzroča v sistemu DDV-ja samo neko nepreglednost. Naš cilj mora biti predvsem ta, da je v največjem obsegu ena sama stopnja, potem pa država stopa nazaj skozi državni proračun, subvencionirano ali interventno, za posamezne potrebe države, za posamezne programe države, pa naj so to humanitarne organizacije, naj so to kulturne organizacije, naj so to prostovoljna društva itn. Čim pa se spustimo na tako odprto polje, izničujemo osnovno načelo in sistem DDV-ja in delamo DDV silno nepregleden in, bi rekel, med posameznimi interesnimi področji nasprotja. Če se bomo še v naprej v to smer nagibali, bo teh nasprotij vedno več. Zato je tudi načelo v Evropi, da je praktično več ali manj vse podvrženo DDV-ju, v tem pa vstopa država v pomoč programom tam, kjer je potrebno. Hvala.
Hvala lepa. Imamo dve repliki na izvajanje gospoda Brenčiča, najprej gospod Vizjak, potem gospod Petan. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi kolegu Brenčiču repliciral toliko, da bi nadgradil njegovo repliko, in sicer v tem smislu, da se popolnoma strinjam, kar izhaja iz načel, z nevtralnostjo davka na dodano vrednost. Vendar je vsaki državi prepuščeno, da z nekaterimi nižjimi davčnimi stopnjami regulira in posebej obravnava področja, za katera misli, da so za njen nacionalni interes pomembno in da je tudi sicer to primerno. Kot predlagatelj te novele zakona sem smatral, da je gasilstvo in, seveda, poudarjam, slovenska knjiga - zato je tudi ta razlika med znižano in nično davčno stopnjo - da sta tisti dve tako pomembni stvari v Sloveniji, ki potrebujeta to specifično, posebno, izjemno obravnavo. Poudaril bi tu tudi to, da smo se odločili za ta predlog, zlasti glede slovenske knjige, na podlagi številnih analiz in seveda podatkov o stanju založništva in seveda tudi slovenske knjige, da smo tehtali različne možne načine, in seveda tudi ob tem kot predlagatelj povem, da menim, da je to zgolj začasna rešitev, da je po moje, po naše osnovna in bistvena rešitev v nacionalnem kulturnem programu in v skladu s knjigo. To menim, in vendar so zadeve iz dneva v dan bolj alarmantne, vidimo kaj se dogaja z založništvom nekje, vidimo kaj drugje, kakšni trendi grejo in ne želimo, da se ponovi zadeva Hrvaške. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Torej repliciram gospodu Brenčiču, ampak v smislu dopolnitve. Jaz se z njim do neke mere strinjam. To, kar je rekel, da bi naj veljalo za vse enaka stopnja. Res, da je to najbolj enostavno za obračunavanje. Tu sva si verjetno enaka, vendar bi ga pa nekaj dopolnil. In to pa velja tudi predstavnikom finančnega ministrstva. Potem pa naj bi veljala tudi obveznost plačevanja davka za vse. Jaz sem prej navedel podatek, da je neizterjanih realnih 50 milijard tolarjev.
Gospod Petan, prosim lepo.
Ja, navezujem. Sedaj navezujem.
Davki niso tema današnje razprave.
To je eno. Če, to kar mi predlagamo v 1. in seveda tudi v 2. členu, se pravi v tem našem zakonu, bi to pomenilo, če bi samo izterjali neplačane davke, da lahko za 10 let, to kar mi predlagamo, približno pokrijemo. Izterjamo, pa bomo za 10 let lahko to dejavnost pokrivali brez tega, da bi plačevali davek. To sem vam hotel povedati. To pa zaradi tega, ker kar naprej trdimo, koliko bo to pomenilo za proračun. Strinjam se. Strinjam se s tem, vendar dajmo gledati tisto, česa nismo naredili, pa pokrijemo to s to zadevo.Potem moramo pa vsi, vsi imeti tudi enako pravico, da plačujemo ali pa ne plačujemo davek. Ne pa gledati parcialno, kar nam očitate. Mi pa lahko očitamo nazaj, da ne pobirate davkov. Hvala.
Hvala lepa. Imamo tudi dve repliki na izvajanje gospoda Vizjaka. Najprej gospod Horvat, potem gospod Zlobec.
Hvala za besedo. Prav ta repliciranja kolegu Vizjaku, ko oporeka kolegu Brenčiču, z njim se v glavnem strinjam. Prav potek te razprave in teh replik, kaže kolegice in kolegi, da ta predlagani zakon ni prava pot za reševanje teh dveh problemov, ki ste jih zapisali kot cilj tega zakona in pa vsebino tega zakona. Ker glejte, kaj se dogaja. Vidimo že praktične posledice, ne samo po razpravi, ampak tudi po dodatnih amandmajih. In recimo, po amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije za otroško obleko oziroma za dojenčke. Pa ne oporekam temu, da morda ni utemeljeno, da se tudi to izda. Ampak ne moremo tako ravnati, da se za dve zadevi predlaga, potem pa se sproži plaz in verjetno vsak ima neko področje, ki ga lahko zagovarja, kjer naj bi bila znižana stopnja ali pa naj bi bila ničelna stopnja. Kolegice in kolegi, kam potem pridemo? Mislim, da to ni resno in da ni odgovorno ravnanje tako do teh posameznih dejavnosti, kot tudi ne v odnosu predvsem do javnih financ. Tudi o tem moramo račune voditi. Vse normalne države so na področju izjem in znižanih stopenj praviloma restriktivne kljub temu, da spodbujajo oziroma želijo spodbujati posamezne dejavnosti. Ampak so zato tudi druga sredstva na razpolago, od proračuna in pa drugih ukrepov, ki jih ima država, izjemoma samo preko znižanih stopenj in pa izjem, oziroma ničelnih stopenj. Ampak to je potem treba delati na nek sistematičen, strokoven način, in zato je bil pravilen sklep, ki ga je ta državni zbor sprejel, in z njim gremo sedaj enostavno mimo tistega sklepa, ki smo ga sami soglasno sprejeli, da vlada pripravi predlog, da upošteva vse vidike, po eni strani potrebo, ker je treba delati izjeme zaradi vzpodbujanja posameznih dejavnosti, zaradi javnega interesa, da posplošeno rečem, in pa, seveda, da vodi pri tem račune tudi o spoštovanju direktiv in pa seveda tudi o drugih vidikih in da potem na osnovi takega predloga, konsistentnega, strokovno pripravljenega potem razpravljamo in vidimo, ali je to to ali je pa še nekaj takega, kar bi nujno bilo treba v olajšave oziroma znižane stopnje in pa v ničelne stopnje potem vključiti. Ne pa, da sedaj tukaj licitiramo, kakor da smo pred volitvami in si želimo nabirati poceni politične točke. Ker, oprostite, strinjam se s kolegi, ki so navajali nekaj primerov ravnanja predlagateljev, da gre tudi za to. To pa mislim, ne samo, da ni odgovorno, ampak tudi nekorektno do drugih kolegov poslancev, pa ne glede na to ali smo v opoziciji ali v koaliciji.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Jaša Zlobec. Izvolite.
Hvala lepa, kolegica. Jaz bi čisto kratko repliko imel kolegu Vizjaku glede na to, da na predlog, da davek za knjigo ostane še vedno tak, kot je bil, da moramo najprej sprejeti nacionalni program in v okviru tega potem globalno urediti. Jaz, kolega Vizjak, sem bil v prvem in v drugem sklicu parlamenta in tam se je natanko o tem govorilo - ko je bil Cafuder minister, ko ga je Rudi Šeligo stalno za ušesa vlekel, potem, ko je bil sedanji ambasador v Beogradu minister, in na koncu, ko je prišel Rudi Šeligo do ministrskega mesta in je spisal nacionalni program, ki pa danes ne velja, ki je pač en kos papirja, kot kakršnekoli drug kos. Smo se pozanimali v drugih primerljivih državah in se je izkazalo, da marsikje nacionalnega programa sploh nimajo zato, ker so področja tako različna in se tako spreminjajo. Če bomo čakali nacionalni program, vam jaz obljubim, ne obljubim, lahko zagotovim, danadaljnjih 10 let ga še ne bo, in davek za knjigo je pa tako urgentna stvar, da ne more čakati na nacionalni program.
Hvala lepa. Ste se javili k repliki, gospod Bernik?
Da, replika.
Izvolite.
Hvala lepa. Čisto na kratko. Tematika tega zakona so davki. Govori o davkih in se priporoča, da naj bi vlada pripravila neke vrste spremembo, upoštevala nekatere stvari, ki jih danes obravnavamo tukaj. Moja izkušnja je, ko se upravljajo davki, je treba davke v vseh razsežnostih razčleniti. To, da bi vlada eno ali pa drugo naredila, je pa čisto neverjetno, da bi vlada karkoli sprejela, kar bi znižalo davke. Samo toliko, da je čisto nesmiselno upati, da bomo tak zakon, predlog zakona od vlade dobili. Osebno bom zelo srečen, če ga bom videl v času mojega življenja, ampak dvomim v to. Naj pa rečem še nekaj drugega. Ko govorimo o knjigi, ali se zavedamo, kako drage so knjige pri nas? Kako so drage zaradi tega, ker imamo majhne založbe. Če primerjate knjige drugod po svetu, boste videli, da jo z lahkoto kupujete. Medtem, ko tukaj jaz se čudim, da trg sploh še obstoja pri teh visokih davkih. Bi bilo potrebno razmišljati o tem, da bi davek na knjige bil nič, tako kot je drugod po svetu, je pa čisto nevažno, razen s pravnega vidika, seveda, kakšni davki na knjige so v Evropski zvezi. Prav, tam davki na knjigo so, medtem ko mi pa moramo misliti, kaj je dobro za nas, za našo kulturo in zaradi tega bi morali resno razmisliti, da bi ne bilo nobenega davka na knjigo. Paradoks je tudi to. Država podpira knjižnice itn., ko pa knjižnica kupuje knjige, pa mora plačati DDV. To se pravi, da je to čisto ene vrste začarani krog. Bi resnično priporočal vsem nam, da razmislimo, kajti vedno manj je tudi branja, kje bomo končali. Prej smo imeli krasne izdaje stvari, o vseh mogočih stvareh, enkrat bomo pa prišli do tega, da niti ne bomo mogli knjig izdajati več. Prosim, da začnemo o tem razmišljati. Hvala lepa.
Hvala. Razpravljajo, poslanec Drobnič, potem Jerovšek, potem Sušnik, Kremžar, Cukjati. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem kolegom poslancem in predstavnikom vlade. Najprej bi poudaril to. Predlog, ki je vložen, nikakor ni v neskladju z evropskimi smernicami ali usmeritvami. Je nevtralen in ne ruši tržnega reda. Kajti ta olajšava se nanaša na končno fazo, torej potrošnika. Drugi razlog je, gre za prostovoljno dejavnost, humanitarno, dobrodelno dejavnost. Torej, to je nekaj razlogov, ki pravijo, da je možno. Seveda je pa vprašanje naše države, naših strank, čemu dajo prioriteto. V tem kontekstu je tudi prišel naš amandma. Skrb za rodnost Slovencev. Ampak ni slučajno prišel zdajle - glede na to, kako so se kolegi poslanci vladajoče koalicije obnašali pri sprejemanju zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Ker smo praktično vse preložili na leta, ne vem katera, gospodova, in ni ustreznih uskladitev, je normalna posledica, ko smo naredili analizo, da je treba takšen predlog naresti. In zato smo ga tudi predložili. Torej, vse je v prioritetah, in tudi ti dve prioriteti, ki sta bili postavljeni, sta povsem utemeljeni, da jih posebej ne razlagam. Seveda me pa skrbijo izjave nekaterih poslancev okrog tega, da je ta zakon škodljiv, škodljiv za gasilce, da se ti ne znajo obnašati. To pomeni, da jim ne zaupamo. Gasilska društva so preživela vse sisteme in vsi so jim metali določena polena pod noge, bili so v nezavidljivem položaju. Vendar zato ker so bili od spodaj organizirani, ker so bile ljudske mase, so preživeli vse te torture. Seveda, niso kontrolirani s prave strani, zato so trn v peti marsikomu. Zadosti je, če jih lokalna skupnost, če jih tisti, ki jih ustanavljajo, kontrolirajo, ker so samoupravni, ker se sami organizirajo. Seveda, verjetno ni v kontekstu popolne kontrole [[...]]
Spoštovani kolega, zdi se mi, da govorite stvari, ki niso v zvezi z zakonom.
Oprostite, izredno so v smislu zakona.
Po moji oceni ne. [[Smeh.]]
Govorim o gasilcih, govorim o argumentih za predlog sprememb zakona, ki ga bom tudi podprl. Predlog s strani DeSUS-a je bil podan v prejšnji obravnavi, da se nameni ta olajšava. Zdaj se popolnoma spremeni. Ne vem, ne razumem tega ravnanja več - ali so spremenili program ali so spremenili poslance ali kako se temu lahko reče. Gasilska dejavnost, če se navežem bolj na to, je torej javna služba, država jo je predpisala. Ni pa predpisala adekvatnih sredstev. Sedaj se pa gasilska društva po svoje pehajo z nekimi akcijami in pri tem jim moramo, na tak način smo jim dolžni pomagati. To bi bilo neodgovorno. Znano je in vemo, kako je bilo s proračunom. Proračun je namenjal manjša sredstva lokalnim skupnostim in sedaj je nemogoče pričakovati, da bodo lokalne skupnosti v večjem deležu podprle potrebno opremo. Tehnična oprema je potrebna in zato so tudi te olajšave smiselne in smotrne. Torej glede na to, kar sem zdaj navedel, tudi podpiram te spremembe, vključno z amandmajem, ki sem ga predložil, za katerega sem tudi povedal, kakšni so argumenti. Argumenti, ki so, izhajajo iz dejstev in dejanj v zadnjem tednu. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Jerovšek.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Menim, da je nasprotovanje znižani stopnji za gasilsko opremo in nasprotovanje znižanju oziroma ničelni stopnji za knjigo, če pod knjigo jemljem metaforo za celotno sfero ustvarjanja v umetnosti in kulturi, da gre za na nek način napad na prostovoljno dejavnost, za nerazumevanje vloge prostovoljne dejavnosti, humanitarne dejavnosti, vloge gasilstva, ki je bistveno širša, kot so jo tudi nekateri tukaj v tem državnem zboru pripravljeni razumeti. Zato me naravnost čudijo teze, da bi bil uveljavitev tega zakona škodljiva za javne finance. Jaz mislim, da je mogoče skrb za javne finance s strani koalicijskih ali pa vladnih krogov izražati in uveljavljati na bistveno boljši način. Namreč, recimo na ministrstvu za gospodarske dejavnosti, kjer, poročilo računskega sodišča, odtekajo milijoni in milijarde v primeru Elesa in to [[...]]
Gospod Jerovšek, lepo vas prosim, spet govorite o stvareh, ki niso v nobeni direktni zvezi z zakonom.
Nisem jaz odprl te zveze, da škodljiv za javne finance ta zakon. Prepričan sem, da so ta sredstva, ki bi se sicer ob znižani stopnji DDV nekoliko manj stekala v državni proračun, bistveno boljše oplajana kot mnoga druga sredstva. In da v končni posledici pomenijo oplajanje denarja v tej državi. Namreč humanitarna dejavnost oziroma dobrodelna dejavnost, ki jo gasilska društva vršijo, je izredno široka in se manifestira na številnih področjih. Ali se kolegi poslanci zavedajo, da bi na ta način pravzaprav storili nekaj tudi za demografsko ogrožena področja, kjer gasilci, skoraj vsako leto je situacija tako, preskrbljujejo ljudi ob sušah s pitno vodo. In za kazen so potem seveda na vso to dejavnost obdavčeni z enormno stopnjo. Poglejte. Obdavčena so tudi sredstva, ki so v bistvu darovana za humanitarne namene, če gasilci zberejo določena sredstva v ta namen in potem kupijo opremo, je na tista donatorska sredstva tako velika stopnja davka. To je nesprejemljivo in hromi prostovoljno dejavnost. Jaz ne vem, ali si kdo v tej državi želi, da se takšna prostovoljna, dobrodelna dejavnost zmanjšuje oziroma omrtviči. Vemo, da je v mestih tega malo. Ne vem, ali mora cela Slovenija ostati brez te humane note, da bo na nek način razčlovečena. Potem se govori, da je škodljivo to tudi za same gasilce. Na nek način res, ker če imajo gasilci več opreme, več pomagajo v okolju, več pomagajo ljudem. To se pravi, za njih je škodljivo, ker več delajo. Ampak iz te teze potem izhaja, da je za državo dober samo speči gasilec. Speči gasilec po mojem ni več gasilec. Zato tega ne razumem, da se takšne teze tu razlagajo. Še manj pa razumem na logični osnovi stališče DeSUS-a, ki je sedaj proti temu, ravno tako kot je bil pred časom proti rešitvam pokojninske zakonodaje, ki bi šle v prid [[...]]
Gospod Jerovšek, dajem vam drugi opomin in vam jemljem besedo.
Hvala lepa.
Prenehajte, prosim, ni v nobeni zvezi z dnevnim redom. Replika.
Repliciram kolegu Jerovšku, kajti če je poslušal mojo razpravo, lahko pogleda tudi magnetogram oziroma posluša, bi videl, da sem posebej rekel, da se strinjam z vsem tistim, v osnovi nisem proti, vendar sem izrecno rekel, ta državni zbor je sprejel po razpravi o tem istem vprašanju določene sklepe in pričakujem, da se bodo ti sklepi uresničili, ker je v njih vse zapisano. Ne načenjajmo vsak teden ali pa vsak mesec novega poglavja o istem vprašanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Razpravlja poslanec Sušnik!
Spoštovani gospod podpredsednik! Jaz upam, da bom lahko do konca povedal tisto, kar mislim povedati v podporo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost. Verjetno je vsem jasno, da je ta predlog zakona nastal in je predvsem posledica ugotovitev, ki so jih sami gasilci na terenu predstavili nam, ki bi naj zastopali njihove interese v tem državnem zboru. Prav to potrjuje tudi ugotovitev plenuma Gasilske zveze Slovenije, ki je bila na Igu 19. maja tega leta, ki vzroke za slabo finančno stanje na področju gasilstva išče, in je tudi potrdila, da je glavni vzrok za slabo finančno stanje v gasilstvu v uvedbi davka na dodano vrednost. Poglejte, v preteklih desetih letih so gasilstva društva poleg tiste svoje dejavnosti, ki jo opravljajo že skozi vso bogato zgodovino, prevzela tudi dobršen del nalog v sistemu zaščite in reševanja. Rad bi spomnil samo na poplave 1990-1994 in še na kakšno stvar, ki to v celoti potrjuje. Razvejanost je stvar zgodovinskega razvoja in požar v Gorenju v Velenju samo potrjuje, da rabimo tako široko razvejano in dobro opremljeno gasilsko organizacijo, ker se je tam pokazalo, da kljub temu da je bilo preko 60 gasilskih društev v intervenciji, še niso bili kos požaru. Da bi pa to bazirali samo na treh, štirih prostovoljnih oziroma poklicnih društvih, pa si nihče ne zna predstavljati, kako bi omejili širjenje tega požara. Primer, to pa gospodu Maršiču, je pa neuspešna intervencija v Kopru pri Slavnikovih garažah. Mislim, da se je tukaj v gasilskih vrstah, iz katerih tudi sam prihajam, da se je okrog tega razvila kar zelo široka debata. Korenine te debate so pa tudi v tem da je na žalost na Primorskem tradicija gasilstva malo drugačna, kot je v drugih delih Slovenije. Da je potrebno na tem področju nekaj narediti, bi rad navedel samo še dva argumenta. Gasilci so se zdaj zaradi pomanjkanja sredstev zatekli tudi k temu, da hočeš, nočeš morajo prevzemati izrabljeno, odsluženo opremo iz sosednjih držav, ki so že v Evropski skupnosti. Zaradi tega ne vede postajajo garaže naših gasilskih društev, nekako bom rekel, šrot plac ali pa odpadi, ne zameriti temu izrazu, neke sosednje države, predvsem Nemčije, ki se na tak način znebi vse odvečne gasilske opreme. Da se s tem ni igrati, kaže tudi primer, gospod podpredsednik mi bo to potrdil, ko se je pri uporabi zastarele opreme zgodila smrtna žrtev in jaz nočem biti odgovoren za še podobne take primere. Poglejte, 3 procente primerne porabe, včeraj smo slišali, da se v skladu za požarno varnost nabere cca 250 milijonov tolarjev, kar gre do sedaj gasilskim društvom po Sloveniji, očitno ni dovolj za to, da bi se obdržal nivo opremljenostinaših gasilskih društev. Zato morajo gasilci, če hočejo kolikor toliko slediti toku časa, nabrati vsaj še enkrat toliko denarja s prostovoljnimi prispevki. Tudi sam sem to že počel in delal in vem, kako ljudje radi podprejo gasilsko dejavnost takrat, ko prejmejo tisto čestitko in novoletni koledar; vsaj na podeželju je to primer. Ob dejstvu, da pa država potem na tako pridobljena sredstva zaračuna še davek, mi kot gasilcu ne ostane nič drugega, kot da zaključim s tistim znanim gasilskim pozdravom: "Na pomoč!"
Hvala lepa. Repliko ima poslanec Drobnič.
Repliciral bi kolegu poslancu Pohorcu. Sklep smo sprejeli v parlamentu, vendar ta sklep za vlado ni obvezujoč. In kakor vidimo s seznama julijske seje, tega zakona ni na dnevnem redu. Dvomim, da ga bo vlada tudi pripravila v nekem doglednem času. Hvala lepa.
Hvala. Repliko ima poslanec Maršič.
Spoštovani podpredsednik, moram replicirati. Takih manipulacij ne morem prepustiti brez replike, in sicer gospodu Sušniku. Vaša ocena, in to je vaša ocena, da je bilo gašenje objektov Dara v Kopru neuspešno, je pač napačna in je zavajanje. Po eni strani trdite, da je bilo gašenje Gorenja uspešno - stavba in skladišče oziroma tisto, kar je, je zgorelo do tal - po drugi strani pa v Daru, ko so gasilci pogasili v eni uri in pol požar, je bilo pa neuspešno. Pojdite prebrat inšpekcijska poročila in poročila kriminalistične službe, pa boste ugotovili, kaj je resnica.
Hvala lepa. Replicira poslanec Kontič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Replika gospodu Maršiču, pa tudi bolj kot dopolnitev njegove razprave okrog gasilstva; pa se ne bom širše spuščal v področje gasilstva, ker izgleda, da je to ena tematik, na katero se res vsi v tem državnem zboru spoznamo, poleg cest in še nekaterih drugih. Želim povedati, glede na to, da je bilo omenjeno Gorenje, akcija gasilcev pri požaru v Velenju je bila uspešna predvsem po zaslugi vsega tega, kar je pred mano že povedal eden izmed udeležencev te akcije oziroma društev, ki so pri tej akciji sodelovala. Galvana Gorenje je res pogorela do tal, vendar to ni bila tista največja nevarnost, ki je pretila Gorenju. Gorenju je pretila nevarnost, da eksplodira plin, ki je bil pa nekoliko oddaljen sicer od mesta požara, vendar je ogrožal in to je bila največja nevarnost. Gasilci so lokalizirali požar, ga ustavili in kasneje tudi pogasili, ampak zaščitili so ostale objekte. Zato predlagam, da tisti, ki pri tehzadevah niste sodelovali oziroma niste bili priča temu dogodku, da pustite strokovno oceno tistim, ki so pri tem sodelovali, in tistim, ki smo to zgolj opazovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Opažam, da nekateri poslanci presegamo razpravo, govorimo vendar o davku na dodano vrednost. Razpravlja poslanec Kremžar.
Hvala lepa. Ta dvorana državnega zbora ima eno veliko prednost, in sicer da tam lahko preberemo, 29. točka, in piše o čem razpravljamo. Če nekdo ne zna brati in vstopi v to dvorano, ne bo vedel o čem razpravljamo. Torej, sreča, da imamo to. Poglejte. Ustvarjanje, umetno ustvarjanje dileme, kdo je za gasilce in kdo je proti gasilcem, je, seveda, lahko popolnoma legitimna zadeva, ni pa resnična. Lahko sodi v način pridobivanja, bom rekel, tudi političnih točk, kar je tudi legitimno, zakaj pa ne. Seveda, ni pa to, o čem bi naj danes razpravljali. Jaz mislim, da nihče - samo toliko še o gasilcih - ni proti gasilcem in se vsi zavedamo težav, ki jih imajo, kot mnoga druga področja. Zato je ta državni zbor 11. aprila sprejel neke sklepe. Eden od teh je, da bo vlada pripravila predlog po približno dveh letih uveljavljanja zakona o DDV-ju, in je sedaj te dni dve leti, kar je zakon sprejet, v katerem bo na osnovi izkušenj, ki so ta čas nastale, tudi predložila temu zboru videnje, kako naprej, ali tako kot je sedaj, ali kako drugače, glede na vse pripombe in predloge, ki jih imamo. Seveda bomo tudi mi v končni fazi svoje povedali in je tako tudi prav, zato je bil sprejet ta sklep. Tako je vsak poseg v to zadevo, ne da bi upoštevali tudi druge zadeve, po moje nesmiseln, ker pripelje samo do tega, kar imamo danes, da se začnemo pogovarjati o področjih, kot je knjiga, ki je samo po sebi zelo pomembno in zelo široko, znanost, otroško varstvo, pleničke in prišli bi do tega, da bi še na koncu moji kolegi in jaz začeli govoriti o športnih društvih, kar je izjemno velik problem in enak problem, in ki jih je še več kot je gasilskih društev itn. Torej neizčrpno področje razprav in neizčrpno področje, kjer vsak posameznik po svoje ima prav. Tudi jaz bi imel v tem primeru. Hočem povedati naslednje. Če smo se dogovorili, da bo ta predlog pripravljen, ga bo vlada pripravila in ga mora pripraviti. Takrat je možnost za odprtje razprave. Jaz vem, da se ne boste trudili z replikami, boste rekli, da je zapisano, da bo do junija pripravila vlada ta predlog, ga še ni pripravila in seveda štejmo to za kreganje vlade, ker tega pač ni pripravila. Tako se ne rabite tovrstno utrujati z replikami, če mislite to dati. Moja razprava gre v to smer, da spoštujemo sklep, ki smo ga sprejeli, in da od takrat, ob otvoritvi tovrstne široke razprave, na osnovi nekih argumentiranih stvari, ki izhajajo iz dveletne uporabe zakona o DDV, razpravljamo ponovno o gasilcih in o pleničkah in o športnih artiklih in o športnih društvih in tudi o znanosti in o vseh drugih rečeh. Zato mislim, da v bistvu sami sebi jemljemo preveč časa in seveda zlorabljamo na nek način mnoge stvari, od tega da poskušamo ustvariti umetne dileme, kdo je za in kdo je proti. Če ustvarjate te dileme, nihče, vam lahko zagotovim, od naših kolegov ni proti gasilcem, daleč od tega. Nihče. Ampak menimo, vsaj jaz menim tako, ne govorim v imenu drugih, da je zadevo treba kompleksno reševati in ko pride kompleksna razprava, bom najbrž ponovil ta delček razprave, ki sem jo zdaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replicira poslanec mag. Vizjak.
Ja, hvala lepa. Mi je zelo žal, če v dosedanjih razpravah nisem bil jasen. Jaz sem prepričan, da v tej dvorani ni nikogar, ki bi bil proti gasilcem ali pa proti ohranitvi in razvoju slovenske knjige. Vendar tule danes govorimo o tehniki, kako ti dve veji oziroma kako ti dve specifiki slovenski, za kar se vsi strinjamo, da je pomembna, upam vsaj, jaz iz razprave to lahko povzamem, in kako ji pomagati. Ena izmed tehnik pomoči je tudi ta, o kateri danes govorimo. To je zakon oziroma znižana in nična davčna stopnja na gasilsko reševalno opremo in za nosilce zvoka, besede in slike iz naštetih področij. Če mi na splošno razpravljamo o problemu gasilstvu ali pa problemu slike, slovenske knjige, hkrati tudi razpravljamo o rešitvi tega nastalega problema. Tu je srž razprave in jaz tudi mislim bistvo tega, današnje razprave. Prav je, da o tem govorimo. Povedali ste, in to je tudi srž te moje replike, da bi morala vlada pripraviti, vendar vlada tega ni pripravila v danem roku, 30.6. In naj zdaj še čakamo na to in naj vsa ta področja, ki so po mojem mnenju potrebna urgentne pomoči o tem pričajo argumenti, ki jih imam na mizi in ste jih tudi sami prejeli, saj so jih pošiljali v državni zbor, upam, da vam jih je državni zbor razdelil. Ti argumenti pričajo, da je treba nekaj storiti, ne pa čakati sistemske rešitve, ki se obljublja v skladu z že prej povedanim vrsto let in jih vsak minister obljublja, ne naredi pa nič. Zadeva in področje pa propada in je ogroženo. Tako knjiga kot tudi neko zadovoljivo in učinkovito delo gasilstva. Hvala.
Hvala lepa. Replicira poslanec Peterle.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Rad bi povedal, da Nova Slovenija, ki podpira to spremembo, ne licitira na splošno in ne vidi po tem tudi nobene potrebe, da bi se vsa tema odpirala. Z naše strani smo odprli samo tri zelo jasne zadeve, ki so za nas tudi prednostnega pomena: otroci, knjiga, gasilci. In argumentov je bilo že dovolj povedanih. Preprosto ne verjamem, da bo ta vlada, glede na to, kako je sama zvesta svojemu programu dela - o tem smo že slišali in brali procente realizacije v času začetnega dela mandata - torej, ne verjamem, da bo to narejeno tako, kot je bilo obljubljeno; in to seveda ni edina zadeva. In če tu mi vidimo drugače odgovornost in smo ugotovili, da je zakon neživljenjski na teh treh področjih, pa ne govorimo tega iz lastnega izmisleka, ampak poslušamo ljudi, ki te zadeve komentirajo, primerjajo in sprašujejo, se nam zdi prav, da zahtevamo odgovorno ravnanje in primerne stopnje pri DDV. Mi ne predlagamo uvedbe DDV na želve ali na žalostne državne proslave, predlagamo, da se uredijo tista področja, ki so res življenjskega pomena - in otroci, knjiga ter gasilci nedvomno so. Ne licitiram tukaj demagoško, razumem pa gasilce, ki sem jih že slišal, ko so rekli, kaj bi oni naredili za 80 milijonov, ki so šli za pogrebno državno proslavo.
Hvala lepa. Replicira poslanec Anderlič.
Prepričan sem bil, da ne bo treba razpravljati pri tem zakonu, kajti stvari so več kot jasne. Treba pa je povedati, da ni korektno in ni fer, kar je bilo slišati od gospoda Vizjaka in nekaterih drugih, recimo gospoda Sušnika, kajti temeljito sem spremljal po tistem, ko je gospod Vizjak, in nekateri drugi, poslal vsem gasilskim društvom po Sloveniji izpisek, magnetograme in podobno, kdo da je v tej državi proti gasilcem, kdo je tisti, ki je njihov pogrebnik in tako naprej. Ko so se pri meni javili tudi razni novinarji iz revij, kot je Ljubljanski gasilec in podobno, in ko sem tako takrat, tako vmes in tudi zdaj jim zagotavljal da zagotovo ni prav nobene potrebe, da imajo napačno mnenje in naj se s tistimi, ki lažno sejejo upe, da je mogoče na hitro urediti kaj tako, da bodo dobili več denarja ali pa da ne bo treba plačevati davka. Poglejte, ta zakon je vložen nekorektno in tega zakona tako ali tako ne bi smeli obravnavati in ga ne bi smeli vzeti v proceduro. Ko je govora o finančnih posledicah za proračun, kar bi morala biti temeljna obrazložitev v zakonu, piše, da ne bo finančnih posledic za proračun oziroma da ne bodo potrebna dodatna sredstva. Da, res je. Ampak s tem, ko ne bo vplačanega toliko in toliko DDV-ja, bo za proračun obremenitev. Niste ocenili, kaj to pomeni, niste napisali v zakon. Sicer ste ga tako ali tako povzeli po tako, ne vem od katerega, eden je bil povzet ne vem, kdo ga je vložil, tu vsaj v poročilu berem, ker se nisem podrobno s tem ukvarjal. Zagotavljam pa vam, da ni korektno, da forsirate ta zakon na dnevni red. Kajti ob tistem zakonu, ki smo ga obravnavali spomladi, je bila jasno dana zaveza in dogovor, da naj se vsi zainteresirani usedejo, vključno z nami, in naj najdejo neko primerno rešitev. Kaj ste pa vi naredili? Izpiske ste poslali, šli na zbore, naščuvali gasilce, pišejo pisma, pišejo peticije in ni res to, kar pravi gospod Sušnik, da je to nastalo na osnovi spoznanja gasilcev, seveda, oni to čutijo. Res je, da na osnovi spodbud, ki ste jim jih dajali, in lažnih obljub, da boste to uredili, samo če ne bodo tisti tam, ki so ne vem kakšni, proti itn. Ne gre tako, gospod. Gospod Vizjak, gre za to,da je vendarle odgovornost za to državo v celoti, ne samo, kako boste nekje pač vzeli, državi boste vzeli in pustili nekomu drugemu. Bilo je že govora o tem, da je ta dilema umetna in jaz trdim, da je umetna. Sprejmite, bodite nosilec, bodite iniciator, pozovite vlado, jaz jo sedaj pozivam in če hočete, se jaz zavežem in bom to koordinacijo naredil med vami, med financami, še med kom drugim, in da se iznajde način, kako je mogoče pomagati ne samo gasilcem, tudi slovenski knjigi in še komu drugemu. V okviru sistema, v okviru davčnih obremenitev, ki pač so najbrž nepravično razporejene, ampak DDV ni dodatna obremenitev gasilcev, ampak je DDV sistem, ki je obračunan, vsaj v postopku, o katerem vi govorite, jaz sem prepričan, da vsaj petkrat. Vsaj petkrat. Gasilci so recimo zadnji, ki ga očitno in na žalost ne morejo uveljavljati kot olajšave, mogoče je kakšna rešitev, ki bi se tudi znotraj tega dala narediti, in to bi bila prava pot. Jaz podpiram to pot in ne spet po tem sestanku oziroma po tej seji zbora poslati v vsa gasilska društva izpiske in magnetograme, kako smo eni proti, kako ste pa drugi za in kako bi pomagali radi. Pomagali boste tako, da se boste o stvari začeli pogovarjati in iskali znotraj sistema rešitve. Je pa tudi kljub vsemu potrebno pogledati, kako se v zvezi s temi olajšavami vendarle to sklada, gospod Peterle, s smernicami in z dopuščenimi olajšavami v Evropski uniji, kamor naj bi šli in katere pogoje moramo izpolnjevati za to. Zato jaz predlagam, gospod Vizjak, da ne greste po tej poti, kot ste šli tri, štiri zadnje mesece, ampak da spravimo skupaj boljši predlog.
Hvala lepa. Replicira poslanec Moge. V redu. Replicira poslanec mag. Vizjak.
Hvala lepa za besedo in da lahko izrazim to repliko. Poglejte. Tu so padale grde besede in težke besede, da smo nekaj ščuvali, lažno predstavljali in podobno. Če je ta replika name letela, mi prosim povejte, kje sem jaz koga kdaj ščuval in lažno kaj predstavljal. Povedali ste, da tu gremo z nekimi parcialnimi zadevami tam, kjer ne stojijo, namesto da bi ugotovili sistem, kako rešiti gasilstvo iz te zagate. Že moji predhodniki so povedali, v čem je problem. Problem je v tem, da država gasilcem predpisuje opremljenost z uredbami in s podobnimi dokumenti, hkrati pa jim ne zagotavlja dovolj sredstev. To je javna služba in kot je bilo tu že dostikrat pravilno ugotovljeno, ne dobivajo na podlagi sklenjenih pogodb gasilci dovolj sredstev, da bi zagotavljali to opremljenost, ki je predpisana, vsaj v večini primerov. Jaz izhajam s področja, kjer imamo 33 gasilskih društev, niti eno ni zadovoljivo opremljeno, v skladu z uredbo. Bistvo je v tem, da smo mi iskali sistem v skladu s stališčem vlade. To je ta, da se tem društvom namenja iz proračuna dovolj sredstev. To smo predlagali v proračunu, zadeva ni bila sprejeta. Meni je prav žal, da moram to tu govoriti, ampak to so dejstva in jih lahko preverite iz naših amandmajev in, seveda, iz naše razprave ob takratni debati. To je nov poskus, ki se zavedam, da je parcialen. Namen tega poskusa pa je tudi to, da enkrat ta državni zbor in naša vlada najde pravo rešitev za ta problem. Jaz upam, da je današnja skoraj dve in pol urna razprava na to temo zadostna popotnica odgovornim v tej državi, da nekaj na tem področju naredijo. Jaz sem pripravljen z moje strani in tudi s strani številnih, kakorkoli v tem sodelovati in po vseh svojih močeh pomagati, da te probleme, nastajajoče in čedalje bolj pereče probleme rešujemo, ne samo na področju gasilstva, tudi na področju slovenske knjige. Zavedajte se, da namen, in ni bilo ščuvati, lažno prikazovati, ne vidim, kaj bi [[...]]Bi zelo prosil gospoda Anderliča, da pojasni, kje je kdo oziroma kje sem jaz osebno karkoli, kogarkoli ščuval in lažno prikazoval. Vem pa to, da je plenum gasilske zveze dal jasno sporočilo temu državnemu zboru, kaj gasilci menijo, ali pa spoštovani državni zbor meni, da plenum ni pravi naslov, da bi povedal, kaj je prav in kaj je dobro za gasilce - ne vem. Kdo pa je potem v tej državi tisti, ki bo znal bolje oceniti njihovo stanje kot oni sami prek svojih organov? Zato je naše zavzemanje v podporo njihovim ugotovitvam in ne, da smo mi nekaj kogarkoli ščuvali in lažno prikazovali. Hvala.
Hvala lepa. Replicira poslanec Maršič.
Poglejte, očitno tu kolegi ne razumete stvari in potem razpravljate kar malo na pamet. Kolega Vizjak, vlada s svojo uredbo ne predpisuje gasilskim društvom, koliko gasilcev morajo imeti in kakšno opremo morajo imeti. Vlada predpisuje, da mora vsaka občina imeti v okviru svojega teritorija sama ali pa v sodelovanju z drugimi občinami zagotovljeno javno gasilsko službo. To je čisto nekaj drugega, čisto nekaj drugega! To pomeni, da župan, ko podpiše sklep o javni gasilski službi, reče, da bodo od štirideset gasilskih društev vobčini tri gasilska društva morala zagotavljati - tri, štiri, pet ali pa šest, odvisno od njegove odločitve - določeno število najprej operativnih gasilcev, kar pomeni, ne celo gasilsko društvo, določeno število operativnih gasilcev in ti gasilci morajo imeti tako opremo. Župan je tisti, ki to določi. Župan mora zagotavljati sredstva, ne vlada - župan! To je tisto, česar verjetno niste poslušali v mojem začetnem govoru, ko sem povedal, da je prvi problem pri županu - župan mora zagotoviti sredstva za zagotavljanje javne gasilske službe. In tu je zadeva popolnoma čista in jasna.
Hvala lepa. Je to replika? Replika, poslanec Petan.
Hvala za besedo. Repliciral bom dvema naenkrat, tako da ne bom dvakrat trošil časa. Začel bi pri gospodu Anderliču. Z njim se v mnogočem strinjam, vendar mislim, da ni treba, da nam očita, da nismo vsaj z besedo skušali opredeliti tudi finančnih posledic. Že dvakrat sem jasno povedal, pa me očitno nihče ne posluša. Dvakrat sem povedal, da če bi tiste davke, ki jih nismo izterjali - in s tem nismo vsi enaki pred zakonom - izterjali in jih, ne vem, samo eno petino dali za te namene, za knjige in gasilce, bi pet let sploh ne potrebovali nobenega drugega denarja. To je prvič, samo na kratko. In drugič, gospodu Maršiču. Res je, da vlada predpisuje, s tem se strinjam, tu ni nobene dileme; tudi kategorizacija je podana in tudi predpisana neke vrste standardizacija opreme za posamezno kategorizacijo. Prej sem že dejal, da je bilo v preteklosti res, da so nekateri pretiravali in so hoteli imeti opremo, ki je v bistvu ne morejo uporabljati. To drži, vendar je tega vedno manj. Po drugi strani pa ni samo naloga župana, da za to službo skrbi, kajti, recimo, požar v naravi, recimo na Pohorju, ni samo stvar župana v Zrečah ali Slovenski Bistrici ali pa v Oplotnici. To mora tudi vlado skrbeti. Zato mora tudi vlada nekaj prispevati ali kakorkoli omogočiti, da bo občina lažje opremila tisto službo, ki je za to zadolžena. Zato ne moremo samo enostransko gledati. Tudi v tem, kar ste povedali, je resnica. To drži, vendar je samo en del resnice. Za drugi del pa, recimo, da smo pa mi malo bolj zagreti. Če bi tu našli en konsenz, bi verjetno prišli do tiste prave rešitve. Ta današnja razprava, sem prepričan, da bopripeljala tudi do tega, da se bomo zavedali tega, da ne moremo reči, to je moj vrtiček, izven tega vrtička mene sploh nič ne zanima in sploh ne bom skrbel za to. Drugi, ki boste pa izven vrtička, boste pa rekli, to je tvoj in nas sploh ne zanima, kaj se tam dogaja. To sem hotel povedati in verjetno se bomo s tem strinjali, da so tudi nacionalni interesi. Imamo potem še nekaj točk naprej, ravno zakon, ki govori o nacionalnih interesih. Hvala.
Hvala lepa. Razpravlja poslanec Cukjati.
Spoštovani. Lep pozdrav! V 25. sedanjem veljavnem členu piše, da po stopnji 8 procentov se obračunava marsikaj, in sicer od prehrane za ljudi do prehrane živali, semena, sadike, zdravila, medicinski, ortopedski pripravki, tehnični pripomočki in tako dalje. To se pravi, imamo vrsto teh stvari in če gledam, kaj vse se plačuje po znižani davčni stopnji, potem se mi zdi, da je bila pomota, da ta sredstva za reševanje in zaščito, to se pravi gasilska sredstva, niso vključena, da gre kratko malo za pomoto, jaz ne morem si drugače predstavljati. Poglejte, če je na primer invalidski voziček po davčni stopnji 8 procentov, pa ne bi bila znižana davčna stopnja za gasilsko dvigalno lestev, ki prepreči to invalidnost, da skoči iz gorečega stanovanja nekdo in se polomi. Jaz tega ne razumem. Kratko malo ne razumem. Mislim, da se s tem odpravlja samo tista osnovna napaka, ki je od vsega začetka tukaj noter. To je prvo, kar povprečen bralec, kot sem jaz, opazi. Drugo. Naše gasilstvo, predvsem na podeželju, je resnično prostovoljno. In prostovoljna dejavnost, če nam ugasne, bo za organizacijo in izvedbo zaščite in reševanja v celoti odgovorna ta država, ta proračun. V celoti. Zaradi tega jaz ne razumem, da z večjim posluhom ta država ne pristopa k tejprostovoljni dejavnosti, ki pravzaprav razbremenjuje proračun. Z večjim posluhom pa pomeni, da po znižani davčni stopnji vsaj omogoči nakup te opreme. In tretjič, kar bi rekel, so vprašanja, ki so se tukaj pojavljala. Zaželjeno, da ne bi bilo tukaj 15 alinei po nižani davčni stopnji, ampak da bi bili vsi davki za vse enako, potem pa bi država refundirala oziroma subvencionirala itn. Poglejte. Ko se je uvedla znižana davčna stopnja za zdravila, ki so bila prej neobdavčena, je državna zdravstvena blagajna dobila 8 milijard oziroma 7,5 milijard izgube. Takrat je bilo rečeno, da bo država to subvencionirala in da se bodo sredstva nazaj pretakala. Nikoli tega tolarja ni bilo in sedaj je v dilemi, ali se bo zmanjšalo število operacij sivih mren, operacij srčnih zaklopk in podobno, ali pa [[...]]
Moram vas opozoriti, to ni v smislu zakona.
[[...]]to je v smislu zakona - ali pa se bo dvignila prispevna stopnja. Zaradi tega menimo, da je sedanji edini pristop, da kratko malo se zniža davčna stopnja gasilski in reševalni opremi. Kar se pa knjige tiče, sem zelo vesel, da je našla več posluha med poslušalci oziroma med poslanci in sem prepričan, da bo tudi potrjena. Zaradi tega ne bi izgubljal besed in utemeljeval upravičenosti razbremenitve knjige. Glede očitkov, da so zvedeli gasilci bolj o glasovalnih rezultatih, pa menim, da je vendarle naše zasedanje javno, da so magnetogrami vsem dostopni in da vsak novinar vsakega lokalnega časopisa lahko dobi izpisek glasovanja. Mislim, da kar tu delamo, delajmo odgovorno pred javnostjo. Hvala.
Hvala lepa. Razpravljal bo poslanec Moge.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Brez dvoma je davek na dodano vrednost eden izmed glavnih virov napajanja proračuna. Hemingway je pred časom napisal Komu zvoni, mi pa moramo dostikrat pri sprejetju takih zakonov, posebej pa ministrstvo, reči "komu vzeti." Se mi zdi, da so potem "komu vzeti" te dileme prepuščene potem vladi ali pa s takimi zakoni povzročamo,da to, kar je neka koalicija pravila, češ presneto, dali so nam tak proračun, ki nima več iz česa karkoli napajati, da če smo pošteni, bi morali potem tudi drugo stvar sanirati. Jaz sem še vedno prepričan, da bo vlada tista, ki bo pred proračunom dala spremembe in dopolnitve tega zakona, kot je takrat, ko smo o tem govorili, obljubila in kot jo tudi državni zbor zavezuje. Zato se mi zdi današnja razprava zelo potencirana, spoštovani kolegi, in tudi izrabljanje določenih stvari za svojo osebno promocijo. Zdi se mi, da poslanci lahko delamo zakonito, in to več ali manj delamo, zakonito in tudi legalno. Je pa vprašanje etike in morale, če bom jaz eden izmed 20 tisočih listov o glasovanju pošiljal naokoli zainteresirani javnosti, pa bom rekel, "poglejte, koliko sem jaz moralen, drugi so pa amoralni in proti temu", brez tega, da bi imel celoten kontekst tiste razprave pred seboj. Mislim si, da to poslancem, niti osebi, ki to pošilja, niti nam kot celotnemu zboru, nikakor ne koristi. Rad bi odprl še tretjo dilemo. Ko smo se pogovarjali o zakonu na dodano vrednost, takrat ni bilo samo gasilstvo, takrat ni bila samo knjiga, takrat ni bila sociala, ki jo je sedaj tudi izpostavila delno Nova Slovenija, z obleko, obutvijo in opremo za dojenčke in otroke. Nor je poslanec, ki ne bi tega podprl. Ampak mora vedeti, v kakšnih oblikah bo to podprl. Jaz bi tu dal še eno dimenzijo, ki je za ekonomijo tega naroda in za to, da bomo pomembni v Evropi, še bolj pomembna od tega, vsaj po moji osebni oceni, to pa je znanost. Mi smo takrat govorili o znanosti. Dopustiti tem, ki delajo novo vrednost s pomočjo znanosti, da so pri avtorskih pravicah tudi ne polno obremenjeni z davkom na dodano vrednost in da bo manj. Ta stvar je izpadla v zdajšnjem predlogu zakona. Takrat ko smo se pa o tem govorili in ko smo blazno zavzemali, je bil pa to eden izmed glavnih atributov za to, da bi se tak zakon podprl. In jaz bi tudi tak zakon podprl. Spoštovane kolegice in kolegi! Zdi se mi popolnoma realno in racionalno, da nekdo v celoti vzame pod lupo spremembo tega zakona, o katerem govorimo, da postavi prioritete tako za socialo, glede otrok in vsega ostalega, glede knjige, glede znanosti in tudi glede gasilcev, in naj potem pove, "to bomo toliko spremenili, ampak bomo pa na ta račun temu in temu vzeli". Ta reč se da najbolj elegantno napraviti pred sprejemom proračuna. Jaz vas na vladi še enkrat opozarjam. Kolegi so z dobrimi argumenti nastopali, da bi bilo treba te stvari rešiti in so jih tudi na več načinov reševali. Sam sem tudi in bom tudi vložil, ne bo sprejet sklep matičnega delovnega telesa, da bi se tudi sedaj znanost začela reševati. Ampak sem prepričan, da boste zmogli toliko moči v sebi in da boste pred tem državnim zborom, ki je navsezadnje ministre tudi imenoval in tudi vlado imenoval, spoštovali sklep, ki ga je ta državni zbor sprejel, in prinesli rešitve, ki bodo - oprostite grdemu izrazu - pile vodo. Reševanje takih problemov na ta način z urami in urami razpravljanja o tem, kaj bi kdo hotel, se mi pa zdi, oprostite, ne norčevanje iz nas poslancev, ampak iz ljudi, ki so nas izvolili. Vsaka minuta stane, veste koliko in koliko denarja, in pred nami so še tudi zakoni, eden izmed njih je bil celo kot prednostni danes uvrščen da bi pač delali v skladu s tem, kar smo sprejeli in to delali tudi ekonomično. Zato jaz mislim, da bi bilo pametno, da bi s to debato končali in da bi prešli h glasovanju.
Hvala lepa. Besedo ima še zadnji prijavljeni poslanec Avšič.
Hvala lepa. Sicer je gospod Rudi Moge pred mano povedal kar nekaj tega, kar sem tudi sam nameraval. Vsekakor se strinjam z mnenji, da je tema, ki je predmet te novele zakona, aktualna in na marsikaterem vsebinskem sklopu tudi pereča. Vendar se seveda strinjam z vsemi, da se je ne da na poenostavljen način razrešiti. Tako eno kot drugo področje je potrebno temeljito prevetriti, ga analizirati in potem tudi predlagati rešitve, ki bodo imele v končni fazi dobro posledico za državo in dobro tudi za tiste strukture, katerim so namenjene. Poglejte, včeraj smo obravnavali zakon o spremembah zakona o požarnem varstvu. Zanimivo je, da se skoraj nobena razprava ni razvila o gasilstvu, pa vendar je temelj organiziranosti gasilstva, tako prostovoljnega kot tudi poklicnega, v zakonu o požarnem varstvu. V Sloveniji je zelo različno, na različnih področjih urejena ta zadeva, vendar bi enostavno tudi gospoda Vizjaka [[oba prihajava z istega območja]] povprašal, ali je država dolžna skrbeti za vsakega, ki se želi organizirati v gasilsko društvo. Ali je to državna naloga? Mislim, da ni. Poglejte, v naslednjih mesecih, ko nas čakajo obravnave zakona oziroma razpis referenduma za nove občine, bomo imeli na mizi primer iz mojega okolja. Občina, ki bo kandidirala za novo občino, ima 2.900 prebivalcev, ima 9 vasi in ima 9 gasilskih društev. Tu je eden od problemov - ta občina bo morala v skladu z zakonom organizirati protipožarno varstvo kot javno službo. Vendar je vprašanje, če bo taka občina v stanju kvalitetno podpreti vseh 9 gasilskih društev. Tu se začenja problem in tu se začenja cela vrsta problemov, kako bomo ta problem razrešili in kje bomo naredili selekcijo med tistim, kar je nujno, kar morajo lokalne skupnosti zagotoviti v smislu preventive in kurative, in kaj je državni pomen in kje bomo potem z instrumenti davčne politike reagirali. Zaradi tega je škoda, da je bil ta zakon vložen po hitrem postopku in verjetno tudi ne dovolj domišljen in da nam je vzel cel današnji dan za razpravo, za katero je vprašanje, kakšen rezultat bo imela. Hvala lepa.
Hvala. Replicira poslanec Peterle.
Saj se bom včlanil h gasilcem, če bo šla ta debata tako naprej, ker jih bo treba drugače podpreti, kot jih podpiramo s takimi razpravami tukaj. Glejte, gospod Avšič je rekel, ali bomo zdaj vsakega gasilca [[...]]Mislim, da je optiko treba obrniti: če mi olajšujemo gasilcem, da bodo v boljših pogojih lahko opravljali delo, ki si ga prostovoljno nalagajo, skrbimo samo zase, saj ne skrbimo za nikogar drugega, saj ne bomo neke kaste uvedli, ki bo živela drugače kot drugi. Potem pa še tole, ali devet ali koliko gasilskih društev na občino. Ja, ali bomo zdaj predpisali, koliko gasilskih društev lahko občina ima? Nekako gre to v žalostno smer vse skupaj. Sam sem že videl, kako kje kaj gori, pa kako pomembno je, da je več gasilskih društev. Eden je pač tam zmeraj prej in tu je tekma, bi rekel, zelo dobrodošla, in eden pač prej začne, drugi pa kasneje pridejo. Če bomo imeli pa enega predpisanega, pa bo tistemu, ne vem, starter "crknil", pa ne bo nikogar tam zraven [[...]]Oprostite, tako ne gre!
Hvala lepa. Preden zaključim splošno razpravo, dajem besedo še državnemu sekretarju Končanu. Oprostite, nisem opazil, replika poslanec Avšič.
Hvala lepa. Gospod Peterle je verjetno hote narobe razumel, nisem tako razpravljal. Ampak če bi pa prav razumel, bi pa, ali pa dopolnil ta mojo misel v tej razpravi, je pa ta, boljše imeti tri dobra interventna vozila kot pa 9 slabih. In tukaj bomo morali razmisliti. 9 starih, ki jih je težko vzdrževati, ali 3 dobra funkcionalna. Tu bomo morali neka merila in kriterije narediti in potem na podlagi meril in kriterijev, reči, v tem delu in v tem obsegu je ničelna stopnja ali pa znižana stopnja, ostalo pa prosim lepo, če želite, imate. To je bila moja misel, ne pa to, kot ste vi hoteli prikazati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima državni sekretar Končan.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Najprej bi seveda spregovoril o tistem, kar so poslanci, gospod Horvat, gospod Drobnič, gospod Moge in ostali, seveda opozorili na sklep državnega zbora 11. aprila o zavezi vlade, posebej še seveda ministrstva za finance, da do 30.6., se pravi do jutri, pripravi revizijo zakona o davku na dodano vrednost, kot je v programu vlade tudi navedeno. Mi imamo navedeni dokument pripravljen. Mi smo še več od tega želeli tudi v tem času, kajti sistem davka na dodano vrednost, že današnja razprava to dokazuje, mnogi ste o tem tudi spregovorili, je zelo kompleksen, zelo zahteven, treba je na široko in na dolgo poznati stvari, da se lahko o njih z dobrimi argumenti tudi utemeljujejo določene stvari. Mi smo na začetku v stališčih vlade zelo natančno povedali, zakaj konkretnemu zakonu in konkretnim utemeljitvam moramo nasprotovati iz strokovnih, političnih in pravnih zavez, ki jih je dala naša država v teh predpristopnih pogajanjih. Mi bomo uresničili ta sklep državnega zbora in bomo v ponedeljek dali v proceduro, prvi delovni dan po tem datumu. V tem času smo se še posebej v dogovoru s predsednikom parlamentarnega odbora, gospodom Puckom, dogovorili, ravno v izogib takšnim razpravam, kot ste gospod Moge opozorili, seveda čisto po mojem osebnem mišljenju, pošteno, ravno eno posebno izobraževanje, kjer bi se o mnogih teh strokovnih dilemah lahko pogovarjali neobremenjeno, da teče ta dragoceni čas celotnega državnega zbora. To izobraževanje ali ta razgovor, ne glede kako so v medijih potem enostransko nekateri novinarji, ki niso niti bili prisotni direktno, posredovali naprej, mislim, da v dobrem delu je opravil svoje poslanstvo in da vsaj s tistimi poslanci, kot je gospa poslanka Črnugljeva tudi opozorila, v bistvu vsaj nekatere dileme in nakazal možne eventualne rešitve v tej ali v drugačni luči. Ne morem mimo tega, če hočem prispevati v strokovnem pogledu, kajti toliko časa, kot ste sami ugotavljali, se je danes porabilo o pomenu, o družbenem pomenu in ciljih prostovoljne gasilske dejavnosti. Povedali smo, da vlada sploh ne nasprotuje temu, vendar da je vprašanje, ali lahko s sistemom davka na dodano vrednost rešujemo to zadevo, tako kot je predlagana novela. Poglejte, o vsej tej debati bi rad nekaj zelo pošteno povedal in odprl tudi oči vsem tistim, ki so dosti kritičnih besed naslovili na vlado, kako v sistemu DDV nikakor in ničemer, ne samo gasilcem, ampak tudi drugim določenim humanitarnim organizacijam, društvom, ne omogoča in jih samo z nekimi predpisi omejuje, obremenjuje in tako naprej. Pozabili ste na 10. točko 26. člena tega istega zakona, ki pove, da vse te dejavnosti, ki so oproščene, lahko za tisti promet blaga in storitev, s katerim nabirajo sredstva za financiranje svoje dejavnosti, ne obračunavajo davka na dodano vrednost. O tem ni nihče danes spregovoril, zato sem dolžan, da na to strokovno opozorim. Se pravi, vsa, tudi če hočete komercialna dejavnost, konkretno prostovoljnih gasilskih društev in drugih društev, ki izvajajo neke komercialne dejavnosti, če ne izkrivlja konkurence na trgu, ampak do danes ni znanega primera, da bi davčna uprava kjerkoli koga obtožila za izkrivljene konkurence na trgu, je oproščena obračunavanja davka na dodano vrednost. Vidite, to je zelo pomemben vidik. Mislim, da je prav, da ga korektno izpostavim kot takšnega. Ni problem v različnih stopnjah, kot ste jih pravilno navajali. Slovenija je v tisti skupini držav, ki ima pod povprečjem, nekoliko pod povprečjem to stopnjo, splošno stopnjo davka na dodano vrednost. Problem je v sistemu, tako kot je poslanec Brenčič opozoril, problem je v sistemu, problem je v derogacijah, v nepravilnostih, ki se na trgu lahko potem pojavijo. Omenjene so bile trošarine na cigarete, ki jih je predlagatelj zakona posebej omenil, češ, zakaj pa vlada tu ni nekaterih stvari tako postopno v pogajanjih z EU-jem. Saj bi, mi bi z veseljem. Ampak s tem bi povzročili dodatne negativne učinke v našem nacionalnem gospodarstvu, kajti inflatorni učinki bi bili bistveno večji in bi bile posledice tega bistveno slabše, kakor je to postopno prilagajanje, čeprav smo mi ravno v zadnjem času s spremembo zakona o trošarinah hitreje šli s spremembami teh trošarinskih stopenj, kot smo se sprva zavezali in kar nam dovoljujejo te pristopne zaveze. Omenjeno je bilo povsem korektno, tako gospod poslanec Horvat, gospod poslanec Zlobec, o posameznih stopnjah, ki veljajo v Evropski uniji, in češ, zakaj tudi Slovenija ne more. Strokovno moram opozoriti, zakaj tega Slovenija ne more. Pravilo velja v Evropski uniji, da primarne oziroma originalne članice, ki so ustanovile EU, imajo pravico, da obdržijo nekatere delne rešitve v prehodnem obdobju do popolne harmonizacije. Vse tiste države, ki naknadno po tem datumu vstopajo, te pravice nimajo. To je problem, zaradi katerega mi ne moremo imeti več takšnih stopenj, ne moremo imeti ničelnih stopenj za namene, kot nekateri predlagajo in podobne stvari. Ne zato, ker vlada ne bi hotela. O knjigah. Res je bilo, navedeno je bilo, da je od ničelne stopnje v Angliji - to je popolnoma korektna izjava, pravilna - in ravno zaradi tega, ker je Velika Britanija izkoristila to svojo pravico v prehodnem obdobju do popolne harmonizacije, da uveljavi ničelno stopnjo za knjigo in tudi za hrano in še nekatere stvari. Žal, Slovenija, kot sem rekel, te pravice nima. Vidite primer Danske, 25, kjer je njihova splošna stopnja, kjer s polno splošno stopnjo obdavčuje tudi knjigo. Na koncu zopet moram strokovno pojasniti, da s tem, če bi mi uvedli ničelno stopnjo davka na dodano vrednost, hipotetično, mi ne bi pomagali slovenskemu založništvu. Zakaj ne? Potem bi bila tudi tuja knjiga, ki bi bila uvožena na slovensko področje, bi bila ravno tako po ničelni stopnji in bi to zopet vzpostavilo enaka ekonomska razmerja. Tudi to smo imeli v mislih, samo mi nismo želeli v predhodni utemeljitvi podrobneje, ker smo mislili, da so poznana dejstva, vendar moram sedaj, ker je bilo to v razpravi omenjeno, češ, da na ta način ne pomagamo slovenskemu založništvu, da odpravlja svoje ekonomske probleme. S tem ne bi bila rešitev v bistvu izvedena. Ne bi govoril o Hrvaški. Hrvaška se je zavedla svojih hudih posledic, ker je uvedla zgolj splošno stopnjo. Hrvaška ni v predpristopnih pogajanjih, nima sprejetih zavez. Hrvaška je poleg knjige tudi na turizem kot najbolj vitalno gospodarsko dejavnost uvedla to splošno stopnjo. Tako o tem nima smisla izgubljati besed. In še o tem, kar nam je poslanec večkrat očital, ker sem sam odgovoren tudi za področje davkov in carinskega sistema, okoli neizterjanega zneska davkov, kot je bilo večkrat navrženo. To ne pomeni, da ti davki ne bodo plačani. Vendar je tu zaščita in pravica, zakonska pravica davkoplačevalcev, da so v odložitvenih zahtevah v pritožbenih postopkih pač izposlovali na podlagi zakonskih pravic, ki jih imajo, možnost, da se pritožijo, da odložijo plačilo obveznosti. Lahko zagotovim, da skrbno, skorajda tedensko spremljamo skupaj z ministrom, kako se zadeve odvijajo, vendar znano je, da so pritožbeni postopki in reševanja zelo dolga in da se "step by step", torej korakoma se zadeve počasi razrešujejo. Če sproti nastajajo novi dolgovi iz tega naslova, je druga zadeva. Torej, teh 50 milijard slovenskih tolarjev niso odpisani davki, to ni tistih 50 milijard - včeraj je direktor davčne uprave na televiziji zelo jasno povedal, približno taka je številka iz preteklega obdobja, iz stečajev in podobnih zadev - ta znesek je iz tekočega in to je živa zadeva. To ne pomeni, da tega ne bomo do konca vodili, vendar je to pravica, ki je pač ne moremo odtegniti davčnim zavezancem. Toliko sem želel pojasniti. Zaveza, ki smo jo dali državnemu zboru v tej smeri, da proučimo možnosti - mi smo to pripravili. Mi bomo ne samo revizijo zakona o davku na dodano vrednost kot tako, tehnično pripravljeno zakonsko besedilo dali v proceduro, ampak se bomo opredelili tudi do vseh teh, bi rekel, legitimnih predlogov, ki se pojavljajo in prihajajo na mizo, da bomo vsaj v generalnem pojasnili, zakaj do tega vlada zavzema stališče, kakršnega bo pač zavzela in kar bo predlagala državnemu zboru v sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replicira poslanec Peterle.
Hvala lepa. Gospod Tone me prosi, da bi repliciral tudi gospodu Avšiču, in bom to storil. Glede kakovosti bi povedal naslednje. Pomagal sem domačim gasilcem v svojem kraju, da so zastonj dobili dobro vozilo. Njihov problem je bil v tem, da so dobili predobro vozilo. Imamo take predpise, da so bili zato, ker so izboljšali svoj standard, kaznovani z več kot enoletnim birokratskim bojem, da so za to vozilo lahko po tej poti uredili vse papirje. In po tej liniji ne morem videti v vaši razpravi, gospod Avšič, kakšne prave smeri. Zdaj pa k temu, kar je gospod Končan dejal. Rekel je, da govori s strokovnega vidika in da je bila dana politična zaveza v predpristopnih pogajanjih. Mene zanima, na kakšni podlagi bi mi obljubili ali zagotovili, da bo stopnja za področje gasilstva oziroma za področje, o katerem govorimo, ravno taka in taka. Ne predstavljam si, kolikor sam zadeve poznam, da bi mi tovrstno politično zavezo lahko dali v naših pogajanjih z Evropsko zvezo. Kot vidimo, imajo tam take stopnje in drugačne stopnje. Tako da bi tu želel pojasnilo. Ne spominjam se, da bi se glede gasilcev pogajali, da je to lahko samo toliko in toliko.
Hvala. Replicira mag. Drobnič.
Hvala za besedo. A lahko? Jaz bi rad repliciral predstavniku vlade, gospodu Končanu, v zvezi s konkurenčnostjo domače knjige, če uveljavimo ta predlog zakona v odnosu na tuje knjige. Mislim, da tukaj nimate prav. Tuja knjiga, ki se uvozi, se obremeni s carinsko dajatvijo, ne pa z davkom na dodano vrednost. Tako na to čisto nič ne vpliva. Torej domača knjiga je pa na ta način v ugodnejšem položaju za kupca, lažje dostopna. To je vse, jaz ne vem da - ker konkurenčnost tuje knjige, se bo spreminjala s carinsko dajatvijo. V tem kontekstu torej nimate prav
Hvala lepa. Moment prosim, replicira najprej poslanec Petan.
Hvala za besedo. Torej, mislim, da predstavnika vlade nisem čisto dobro razumel. Zato, če bom kaj narobe povedal, prosim, da me popravite. Gre namreč ravno za to razmerje: tuja in domača knjiga. Dejali ste, če bi DDV na domačo knjigo bil nižji ali odpravljen, bi tudi ne bilo DDV na tujo knjigo. Ne bom zdaj zahajal, ali je to točno tako ali tako ne. Ni važno. Dejali pa ste, da bi bila tudi tuja knjiga cenejša. To pa ste dejali. To lahko preverimo v magnetogramu. Zdaj pa mene nekaj zanima. Cenejša bi bila domača knjiga, cenejša bi bila tuja knjiga. V čem je problem? Mislim, da če želim kupiti Prešernove poezije, me prav nič ne moti, če je tudi Göthe v nemškem jeziku cenejši, ker to zame ni nobena alternativa. Bi pa bilo nekaj drugega. Če sem pravilno razumel, pa - prosim - me popravite. Domača bi bila cenejša in tuja bi bila cenejša. To se pravi, bi lahko kupil več domačih, pa tudi tujih. To pa mislim, da ni slabo, nisem pa prepričan, da sta v takšnem konkurenčnem boju domača pa tuja knjiga. Mislim, da nista. Kvečjemu več bi jih lahko kupili - če sem pravilno razumel. Ampak, dejali ste: bila bi tuja in domača cenejša. Če je to - tako ste dejali. Zdaj,če ste mislili drugače, to je drugo, potem pa prosim, če mi lahko obrazložite. Ampak tako je bilo rečeno in lahko dokažemo tudi na magnetogramu. Če je pa cel nivo nižji, cenovno nižji, pa mislim, da ni nič hudega. Tako smo razumeli in tako ste se izrazili. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Besedo ima državni sekretar Končan.
Najprej bi želel odgovoriti gospodu Drobniču. Torej po carinski tarifi, ki velja v Sloveniji, je carinska stopnja na vse knjige, ki se uvažajo, nič. Torej pomeni, da ni carine na nobeno knjigo. Na to zadnje vprašanje pa sem govoril. V izenačitvi založništva, torej kot pomoč, da bi s tem pomagali slovenskemu založništvu, ne bi pomagali, če bi bila, recimo, ničelna stopnja. Kajti tudi tuja knjiga bi bila po ničelni stopnji in bi zopet bilo izpostavljeno enako razmerje. Se pravi, to, kar je bilo v razpravi rečeno: slovenskemu založništvu ne bi pomagali na ta način, da bi uvedli znižano stopnjo, kajti enaka relacija se vzpostavi do tuje knjige.
Hvala lepa. Prosim, mag. Vizjak!
Hvala lepa. Zgolj replika oziroma pojasnilo namena predlagatelja. Ni namen, da spodbujamo v tem amandmaju sam eno knjigo nasproti drugim knjigam. Ampak osnovni namen, da znižamo, glede na specifiko, znižamo stroške in znižamo ceno knjige, sploh iz navedenih področjih, in jo približamo slovenskemu kupcu. To je bi osnovni namen. Hvala.
Lepo se zahvaljujem, ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo in odločanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, ki se glasi - sklep: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost - skrajšani postopek - se ne sprejme." Želi o tem predlogu kdo razpravljati? Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem in se bomo odločali. Odločamo se o predlaganem sklepu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za 35, proti 15. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 15.]] Torej, pomeni, da je bil sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 49. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SKLADU ZA POPLAČILO ODŠKODNINE ŽRTVAM VOJNEGA IN POVOJNEGA NASILJA - skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Želi predstavnik predlagateljev predloga zakona besedo? [[Želi.]] Besedo ima mag. Vizjak.
Hvala lepa. Vidim, da je danes moj dan in vesel sem tega, upam, da bo še več takšnih, samo, da bo tudi kaj sprejeto, ne samo tako. Poglejte. Osnovni namen novele zakona o skladu za poplačilo odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja je, da se nekako pospeši izplačilo teh odškodnin, ki so že priznane, to se pravi, pravice do teh odškodnin je že priznana z osnovnim zakonom, namen novele pa je, da se dejansko nekatere zadeve uresničijo v nekako optimistično napovedanih rokih, ki izhajajo iz novele. Drug namen pa je, da se pospeši dinamika in da se nekoliko dvigne obrestna mera obrestovanja obveznic kot dela izplačila odškodnin. Sama novela zakona tangira predvsem strukturo ljudi, ki so starejši, kjer je zaradi naravnih zakonitosti umrljivost višja kot v povprečni populaciji, in ti upravičenci že težko pričakujejo odškodnino. Moramo vedeti, da se je zakon o skladu za poplačilo odškodnin sprejemal maratonsko dolgo, da je sedaj nekako priznana pravica do odškodnin tem ljudem; da pa je dinamika izplačevanja te odškodnine takšna, da jo marsikdo ne bo doživel. Iz zakona tudi izhaja, da so te pravice dedne, in v marsikateri družini se bodo za to odškodnino nekako razvijale tudi družinske razprave, če še ne kaj hujšega. Mislim, da je najkorektneje, kar lahko ta državni zbor naredi, to, da če je priznal to pravico tem ljudem, da se tudi poskuša to pravico realizirati v razumnem roku. Prva in temeljna točka te novele zakona je v tem, da bi dejansko lahko prišlo do izplačila odškodnine v tistem najbolj zgodnjem roku, ki ga predvideva že sam zakon, to je takoj po 15.1.2002. Zato kot prvopodpisani predlagatelj predlagam, da je formalni akt, na podlagi katerega se izplačuje odškodnina - to je odločba o višini odškodnine - upravičencem praviloma izdan do 30.11. tega leta, kar pomeni, da odločbalahko postane pravnomočna in je s tem zagotovljen tudi osnovni pogoj za izplačilo ob tem prvem predvidenem roku, to je 15.1.2002. K temu predlogu oziroma tej pobudi me je zlasti spodbudilo to, da zaenkrat ni opaziti nekih pretiranih aktivnosti slovenske odškodninske družbe in tudi ne ministrstva za gospodarstvo. Opravičujem se gospodu Pirkmajerju, ki je sicer na odboru podal neka pojasnila, vendar pismeno, žal, še nismo videli nobene uredbe, tako da bi lahko pričakovali odškodnino oziroma izplačilo odškodnine tem upravičencem. Pred seboj imam tudi dva dopisa ministrstva za gospodarstvo, neka navodila, ki so bila izdana upravnim enotam, ki neke napotke v tej smeri dajejo, vendar nekih konkretnih potez tu ni. In bojimo se, da starejši strukturi ljudi ne bodo pravočasno izdane odločbe, da bi lahko pričakovali izplačilo odškodnine v začetku naslednjega leta. Sicer vlada v svojem mnenju pravi, da je ta predlog nepotreben, saj bo v večini primerov te odločbe izdala v tem roku. Mi se tega veselimo in tako tudi ne vidimo razloga, čemu vlada vsaj tega 1. člena ne podpira. Bistvo 2. člena je v tem, da se upravičenci, ki so upravičenci tudi po drugih naslovih, zlasti iz tujine, enakovredno obravnavajo kot domači upravičenci in da dobijo oba gotovinska dela v znesku 150 tisoč tolarjev in ne le prvega - in to je tudi osnovna ideja tegale, zakaj bi jih obravnavali drugače. Tretja ideja oziroma tretja temeljna vsebinska točka novele pa je v tem, da se negotovinski del obveznic izplačuje: ne v petih, temveč v treh obrokih, da se za eno leto prestavi zapadlost obveznic prvega obroka, to se pravi, da se to pospeši. Še enkrat poudarjam, predvsem iz razloga, da se ta odškodnina izplača tistim, ki so dejansko do te odškodnine upravičeni. Bil na številnih občnih zborih krajevnih organizacij, zveze oziroma društva izgnancev Slovenije in ko sem videl tisto strukturo ljudi tam in tudi njihovo željo, da do tega pride, me je to tudi spodbudilo, da sem kot prvopodpisani predlagatelj pristopil k temu predlogu. Prosil, da zopet ne uporabljate podobnih izjav, neke demagogije in nekega ne vem česa ob tem predlogu zakona. Poudarjam, da ta pobuda izhaja iz moje ocene in ocene vseh sopredlagateljev tega predloga zakona, da je zelo in da je moralna dolžnost te države, da izplača tem ljudem to, kar jim je obljubila, in to v nekem razumnem roku glede na njihovo starost.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Besedo ima predsednik odbora Feri Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Poročilo odbora ste dobili, zato mi dovolite, da zelo na kratko pojasnim samo predlog sklepov, ki jih odbora predlaga. Pri tem bi pa rekel, da je odbor dosti temeljito obravnaval predlog, da so bila deljena mnenja, to se je videlo potem iz odločanja, čeprav prav pri sklepih, ki jih je odbor oblikoval, je pa bilo doseženo soglasje in ti sklepi, čeprav je osnovni sklep ta, da odbor predlaga zboru, da zakona ne sprejme, je pa sprejel dva pomembna sklepa. Enega kot predlog državnemu zboru, da predlaga vladi, kaj naj naredi; in pa drugi sklep odbora - in ta oba sklepa v veliki meri upoštevata argumente oziroma imata cilj, da se motivi, zakaj predlagatelj predlagajo ta zakon, da se dejansko ta cilj doseže, brez da bi sprejemali ta zakon. Predvsem vprašanje glede dinamike oziroma bojazni, ki jo je izrazil poslanski kolega Vizjak kot predlagatelj - bojazen, da se bo časovno zavleklo izvajanje tega zakona. Prav zato odbor predlaga oziroma je sprejel sklep, ki predlaga državnemu zboru, tukaj bi si dovolil predlagati ustreznejšo dikcijo, in sicer dodatni sklep: "Državni zbor predlaga vladi Republike Slovenije naj čimprej sprejme vse potrebne podzakonske akte ter morebitne druge ukrepe za izdajo odločb iz prvega odstavka 12. člena zakona o skladu za poplačilo odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja do konca letošnjega leta." Torej, tudi z določenim datumom. To je glede rokov. Drugi sklep, ki ga je pa odbor sprejel kot delovni sklep in ga predlaga neposredno vladi, ta sklep se pa glasi: "Odbor državnega zbora Republike Slovenije za gospodarstvo priporoča vladi Republike Slovenije, da v podzakonski akt, ki ga bo sprejela za potrebe izvajanja zakona o skladu za poplačilo odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja, na ustrezen način vključi rešitev, s katero se bo za upravičence iz četrtega odstavka 13. člena zakona, ki so pridobili pravico tudi po drugem naslovu, štelo le tiste upravičence, ki jim je bila odškodnina po tem drugem naslovu že izplačana." Odbor je ocenil, da so s tem v glavnem problemi, ki so bili motiv za pripravo zakona, lahko rešeni. Glede tistega predloga za zvišanje obrestne mere za obveznice, pa je prevladala ocena, da smo mi pravzaprav imeli zelo široko razpravo o tem vprašanju in tudi odločanje opravili ob sprejetju zakona in da ni tehtnih razlogov, da bi sedaj, ko ni tako dolgo od sprejetja zakona, ni nekih novih momentov, da bi sedaj spreminjali dejansko odločitev, ki smo jo takrat sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Državni sekretar, dr. Pirkmajer, izvolite. Dajmo, prosim, izključiti [[...]]
Sedaj pa je. Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani, poslanke in poslanci! Dovolite mi, da se še enkrat oglasim na to temo, čeprav je obširna debata o popravi oziroma izplačilu odškodnine potekala v tej dvorani že ob sprejetju zakona samega. Razlogi oziroma ocena stanja, ki jo je podal predlagatelj zakona, s to oceno stanja se, seveda, lahko strinjam in se tudi vlada strinja. Dejstvo je, da gre pri tem za starejše ljudi, dejstvo je, da večina ali pa večina teh ljudi je na pragu svoje življenjske dobe in da bo med njimi kar nekaj takšnih, ki dokončne in celotne odškodnine ali pa izplačila, ne bodo dočakali. Vendar je vlada že ob sprejetju zakona prav iz tega razloga predlagala, da se odškodnina izplača oziroma izroči v obliki obveznic, ki morajo imeti vse značilnosti, da bo mogoče z njimi trgovati in da bodo imetniki teh obveznic za obveznice lahko dobili ustrezna sredstva, ustrezen denar kot kupnino za prodane obveznice. Razprava, ki je tekla v državnem zboru, o značilnosti obveznic, ker je bila tudi v predlogu krajša doba in višja obrestna mera, je pač spričo proračunskih argumentov bila zaključena tako, kot se odraža v sedaj sprejetem zakonu. Kar pa zadeva rok, v katerem naj bi bila odločba izdana, kar je namreč tudi ena izmed zahtev zakona, pa vlada vztraja pri tem, kar je napisala v svojem mnenju - ne, da bi bilo tako določilo neprimerno ali kaj podobnega, ampak da je nepotrebno, zaradi tega, ker zavezujejo vlado že drugi zakoni, konkretno zakon o upravnem postopku, da o taki zahtevi pravočasno odloči. Naj ob tem opozorim še na dejstvo, s katerim seveda ne bo nihče zadovoljen, da je namreč sposobnost državne ali pa javne uprave pri implementaciji zakonov vedno zelo kritična točka v tem, da pridejo ljudje do svojih pravic, in da enako velja za izvedbo zakona, tako kot je napisan sedaj, in bi enako veljalo tudi za zakon, če bi bil napisan tako, kot spoštovani predlagatelji predlagajo. V informacijo lahko povem, da je ustrezna uredba v pripravi in je v medresorskem usklajevanju in da je možno, da jo bo vlada sprejela že prihodnji četrtek. Lahko tudi povem, da je v pripravi izdelava odločb, ki naj bi to pravico dale, in sicer na ta način, da gre za prenos podatkov iz baze, ki je na ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve oziroma pri ustreznih upravnih enotah - da bo ta baza prenesena na slovensko odškodninsko družbo, ki bo potem avtomatično izdajala te odločbe, približno po enakem načinu in v enaki obliki kot prejemamo, na primer, dohodninske odločbe. Tako da je s tega stališča 1. člen dejansko nepotreben, ker tudi ne bi imel nobenega posebnega učinka. Ob tem, ko se seveda zavedamo, da gre za odškodnino, ki le simbolično odtehta ali pa se oddolžuje za vse tisto trpljenje, ki so ga upravičenci prestali v prejšnjem obdobju, ob tem, ko se vlada tega zaveda, se seveda zaveda tudi omejitev, ki so postavljene današnji generaciji davkoplačevalcev pri zbiranju proračunskega denarja. Zaradi tega vlada državnemu zboru predlaga, da zakona ne sprejme. Zahvaljujem se za pozornost.
Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ja, prosim. mag. Drobnič, Nova Slovenija.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Bom kratek. V naši poslanski skupini smo se odločili, da bomo ta predlog zakona podprli. Namreč, ne strinjamo se s prakso v Sloveniji, da se pravice zagotavljajo na kaj čuden način. Torej na tak način, da njihova veljavnost začne z nekaj let naprej ali pa da se zneski, ki se jim določi, zgubljajo realno vrednost. To so ključni razlogi za to. Poleg tega je pa naravno stanje, kot pravimo, torej nekaterim resnično že poteka, končno, biološka ura in z vidika pravičnosti in odgovornosti te države je dostojno, da se jim odškodnina izplača že v času njihovega življenja. Zlasti pa še zato, ker so te odškodnine simbolične, simboličnega pomena. Zato, seveda, podpiramo, da se te izplačajo prej, kot je pa v osnovnem zakonu predvideno. Še s temi spremembami vemo, da se odškodnine torej zamikajo in da se jim tako ali tako znižuje realna vrednost. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kakšna druga poslanska skupina? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo razpravljati? Prosim, mag. Vizjak.
Hvala lepa za besedo. Zgolj bi pokomentiral izjavo predstavnika vlade, da je bil namen vlade, da del odškodnine izplača v obveznicah, s katerimi se trguje, to so skoraj dobesedne izjave. Jaz sem zgrožen nad tem, da je vlada zavestno sprejela odločitev, da bo trgovala z obveznicami, ki so simbolna odškodnina za pretrpljeno fizično in psihično nasilje in za izgubo svojcev. Mislim, da je to skrajen cinizem, da se zavestno daje v obtok in v promet sredstva za trgovanje, ki so temu namenjene. Mislim, da to ni prava pot. Mislim, da je pot odškodnin in smisla takih odškodnin, ki so nekako bolj kot neka materialna zadostitev, neka psihična in neka načelna zadovoljitev nečesa, kar je bilo slabo v zgodovini storjeno. Mislim, da to ni predmet trgovanja. In če je bil to namen vlade, da bo trgovala s tem trpljenjem ljudi in posredno z odškodnino, mislim, da to ni korektno in to ni prav. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim, državni sekretar dr. Prikmajer.
Gospod predsedujoči! Želel samo pojasniti, da ne gre za to, da bi država trgovala. Trgovali bodo tisti, ki bodo te obveznice prevzeli. Mislim, da je to običajen civiliziran način takrat, kadar gre za to, da nek dolžnik svojega dolga ne more pravočasno izpolniti in da takrat imetnik take obveznice lahko to obveznico proda. To je običajno na vseh področjih. Če gre pa za priznanje oziroma za simbolizem, je pa to priznanje vsebovano že v odločbi, ki jo bo tak opravičenec prejel - upam, da še letos.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Avšič.
Hvala lepa. Sicer o tem zakonu smo res v preteklosti, v prejšnjem mandatu in temu, veliko govorili in seveda na eni strani je mnenje, da je država izpolnila večino obveznosti in zahtev po zakonih, ki so bili sprejeti v preteklosti v zvezi z žrtvami vojnega nasilja vojn v Sloveniji in podobno. Seveda na drugi strani pa so bila tudi razočaranja nad, ali višino ali roki, ki so bili v tem zakonu doseženi. Vendar ne bom o tem, pač pa o tem, ali bo tudi zakon, tak kot je, realiziran, zlasti v rokih, ki smo jih v prvotnem zakonu zapisali, saj imam občutek - in ta občutek mi nekako potrjuje tudi ena okrožnica ministrstva za gospodarstvo upravnim enotam, pa seveda tudi pismo upravnih enot, naslovljenih na ministra, gospoda Dimovskega oziroma verjetneje je to prišlo tudi h gospodu državnemu sekretarju, kjer upravne enote opozarjajo na to, da bodo velike težave pri realizaciji tudi tako določenega roka, kot je v zakonu. Sam sem tudi takrat pričakoval, da bo seveda potreben kar dolgotrajen administrativni postopek, čeprav je bilo na videz pojasnjeno, da bo šlo to avtomatično, da bodo upravne enote avtomatično poslale odločbe na slovensko odškodninsko družbo; ta bo izdala odločbe; in potem bo zadeva rešena. In to bibilo zelo lepo in prav, če bi bilo to res. Ni čisto tako in to tudi priznavate v okrožnici, ki ste jo 19. junija poslali in s katero opozarjate upravne enote, da bo trebna kar nekaj postoriti za to, da bo lahko slovenska odškodninska družba izdala odločbain to bo povzročilo kar nekaj novega in dodatnega dela v upravnih enotah, česar takrat, ko smo sprejemali zakon, nismo pričakovali. Torej, opozarjati celo na to, da naj ne pošiljajo sami od sebe, čeprav jih zakon na to obvezuje, odločb, ki so bile izdane v postopkih za upravičenost oziroma za uveljavljanje pravic po že omenjenih zakonih, in da počakajo na navodila. V tej svoji razpravi želim predvsem apelirati na vas, gospod Pirkmajer, in na vaše ministrstvo, da zelo resno pručite dopis upravnih enot, v kateri vas opozarjajo, da nimajo dovolj strokovno [[...]]
Kolega Avšič, govorite o zakonu, ki je že sprejet.
Ne, ne! Govorim o izvedbi tega zakona. In zakonki je pred nami, govori o spremembi rokov, ki so morda še bolj nerealni, glede na to, kar imam danes v rokah. Govorimo točno istem problemu in zato apel - ne glede na to, kako bomo danes ta zakon prejeli ali ne - je apel, da roke, ki jih že imamo, realiziramo in zaradi tega apeliram, da z upravnimi enotami ministrstvo za gospodarstvo čim hitreje razreši problem in pripravi takšno programsko opremo, da ne bo potrebno novo zaposlovanje in da bo iz obstoječih baz podatkov možno te odločbe čim hitreje izdati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika. Vizjak.
Repliciram kolegu Avšiču, predvsem v nadgradnji njegove, bi rekel, izjave, s čemer se popolnoma strinjam. Predvsem v tem, da je vlada še pred enim mesecem - tu imam dopis vlade kot mnenje k predlogu zakona - posredovala, da bodo v pretežni večini, to je še več kot večina, odločbe o odškodnini izdane v predlaganem roku. Sedaj je, če sem prav razumel gospoda Pirkmajerja, izrazil upanje, da bo to letos. To pomeni, da so v enem mesecu zadeve že tako, malo bolj pesimistične,kot so bile na začetku. In če je vse, kar je bilo - recimo, kar vidimo in je na papirju - v treh mesecih in petnajstih dneh narejenega, da je ta dopis upravnim enotam; se zelo, zelo bojim, da bo temu res tako. In namen predlagateljev je bil predvsem v tem da z zakonsko obveznostjo uredijo izdajo odločb v tem času, da bo potem tudi možno izplačati odškodnine. In nič drugega. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ne želi. Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prosil bi poslanke in poslance, ki se nahajajo v veži ali kje drugje, da zasedejo svoja mesta, ker sem preštel, da trenutno nismo bili sklepčni. Odbor državnega zbora republike Slovenije za gospodarstvo predlaga, da državni zbor sprejme naslednji sklep. Dajmo, prosim, malo prisluhniti! "Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o skladu za poplačilo odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja se ne sprejme." Želi o tem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravljanje in prehajamo na odločanje. Prosim, da glasujemo. Glasujemo, prosim. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za 31, proti 15. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 15.]] Sklep je bil sprejet. Imamo še dodatni sklep odbora, da državni zbor predlaga vladi, naj čimprej sprejme vse potrebne podzakonske akte ter morebitne druge ukrepe za izdajo odločb iz prvega odstavka 12. člena zakona o skladu za poplačilo odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja do konca letošnjega leta. Želi o tem dodatnem sklepu kdo razpravljati? Ker ne želi, prehajamo na odločanje. Glasujemo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, 51 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Dodatni sklep je bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POPOTRESNI OBNOVI OBJEKTOV IN SPODBUJANJU RAZVOJA V POSOČJU - skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Besedo ima predsednik odbora.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Odbor je na svoji 10. seji 9. maja prvič obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o popotresni obnovi objektov in o spodbujanju razvoja v Posočju. Ko smo obravnavali, smo v splošni razpravi predvsem opozorili na stališča predstavnikov občin Bovec in Tolmin in seveda tudi poslušali razpravo posoškega razvojnega centra, ki so podali v pisni obliki tudi zaskrbljenost ob dejstvu, da stvari gredo počasi. Člani odbora so pri prvi obravnavi sprejeli sklep, da se zakon sprejme po skrajšanem postopku. V nadaljevanju seje 15.5., torej 15. maja, smo pri drugi obravnavi obravnavali amandmaje k posameznim členom, in sicer amandmaje vlade Republike Slovenije k 1., 4., 6., 7. in 8. členu in amandmaju poslanca Alojza Soka k 5. členu. Odbor je na podlagi dopolnitev in mnenj sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve in razprave oblikoval določene spremembe in dopolnitve besedila amandmajev vlade Republike Slovenije k 1., 2. in 4. členu predloga zakona in sprejel svoje amandmaje k 1. členu, kar je bil amandma na amandma vlade Republike Slovenije, potem k 2. členu amandma, k 4. členu in pa na koncu je sprejel sklep, da predlaga državnemu zboru, da se zakon sprejme z amandmaji odbora in amandmaji, ki jih odbor podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Gerenčer. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Pismeno se je prijavil Ivan Božič, SLS + SKD. Gospod Božič, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Po treh letih ponovno govorimo o zakonu o popotresni obnovi objektov v Posočju in o razvoju Posočja. Takrat, pred tremi leti smo v tej dvorani in televizijskih oddajah obljubljali, da bo to opravljeno v enem letu- da bo v enem letu obnovljeno vse, kar je potres 12. aprila leta 1998 naredil narobe v Posočju. To se ni zgodilo; človek želi marsikaj narediti, veliko se pa tudi tako hitro ne da, to je treba priznati. Narobe pa je to, da smo lani spomladi, marca meseca že dobili obljubo, da bomo aprila dobili ta zakon, dobili pa smo ga šele danes [[torej, danes ga obravnavamo, dobili smo ga pred tremi meseci]] , in na dveh sejah do sedaj ni prišel na vrsto; na prvi niti ni bil uvrščen na dnevni red, na drugi seji pa nismoprišli do njega. Torej mislim, da je za nas, ki v tej dvorani sedimo, rahlo neodgovorno, da nismo tega zakona poprej sprejeli, kajti tisti, ki še danes, po treh letih, ne živijo v svoji hiši, nimajo urejenih svojih financ in jim je veliko težje kot nam, ki tu sedimo in se marsikdaj prerekamo za stvari, o katerih ne bi bilo treba skorajda izgubljati besed. V letošnjem letu, že od jeseni, se pravzaprav vrši popotresna obnova, predvsem v letošnjem letu, po zakonu o izvrševanju proračuna - ko smo ga sprejemali, smo tudi govorili, kaj piše v tem zakonu - ki pa ne obsega vsega, kar je v Posočju treba še postoriti. Prav tako, če se spomnite, smo letos sprejeli oziroma v lanskem letu [[v mali dvorani]] že zakon o rešitvi vprašanj škode murastega toka v Logu pod Mangartom. Tisti zakon se izteče jutri in ta zakon bo šele nadomestil in redno poskušal urediti zadeve, da se bodo zadeve tudi v Logu pod Mangartom peljale pri obnovi naprej. Naša poslanska skupina bo zakon podprla in tudi amandmaje, sklepe odbora, pa tudi amandmaje, ki so bili vloženi s strani SDS za Log pod Mangartom. Upam, da bomo danes res do 14.00 ure to opravili, kajti nima pomena, da vlečemo nekaj, kar je bilo na komisiji že dogovorjeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Mamić, Nova Slovenija.
Spoštovani podpredsednik državnega zbora, hvala za besedo. Najprej lep pozdrav vsem predstavnikom vlade, pa tudi tistim, ki nas spremljajo prek interneta! Oglasil sem se v glavnem zaradi tega, tako kot Božič, ker izhajam iz tistega konca Slovenije, namreč iz severne Primorske, in se dostikrat srečujem z ljudmi, tudi iz Posočja, in so mi dostikrat že opozorili na težave, ki jih pestijo toliko časa. Poslanci Nove Slovenije smo razočarani nad potekom, hitrostjo in obsegom popotresne obnove Posočja. Popotresna obnova Posočja je sramota za vso Slovenijo. Sprašujem se, kako dolgo bo še trajalo, da se bo tamkajšnjim ljudem omogočili normalni življenjski pogoji. Po sprejetju zakona o amnestiji je državni sekretar včeraj rekel, da mora Slovenija zagotoviti zapornikom enak standard, ko ga imajo v zahodni Evropi oziroma v Skandinaviji. Sedaj pa sprašujem predstavnike ministrstva za okolje, kdaj mislijo zagotoviti prebivalcem demografsko ogroženih območij in še posebej Posočja, ki ga je prizadel potres, enak življenjski in bivalni standard, kot ga imajo prebivalci Evropske unije oziroma Skandinavije. Ljudski pregovor pravi: daleč od oči, daleč od srca. Žal ta pregovor velja tudi za enakomerni regionalni razvoj. Kar je daleč od vladne palače, je očitno daleč tudi od državne denarnice. To sem prepričan, da velja za celo Slovenijo, ne samo za Posočje. Vsi se zavedamo, da se Slovenija tudi s pomočjo sedanje vlade še bolj centralizira. Kmalu bodo na zahodu in severu izginile državne meje, ostale bodo le še etnična. Absolutno nacionalna prioriteta mora biti zaščita naših etničnih meja. Če bo slovenska vlada nadaljevala z dosedanjo politiko na demografsko ogroženih oziroma obmejnih področjih, nam grozi, da se bo slovenski etnični prostor še dalje ožil in bo kaj hitro obsegal zgolj še Ljubljano, povečano sicer z okolico. Zavedati se moramo, da je bilo podeželje vedno branik nacionalne identitete, zato mora biti enakomerno poselitev cilj vseh prebivalcev Slovenije. Tudi tistih, ki živijo v Ljubljani ali pa v kakšnem večjem centru. Ne more biti cela Slovenija eno samo mesto. Naredimo vendar nekaj za ljudi na podeželju! K oženju slovenskega etničnega prostora bo zagotovo prispevala tudi tako počasna in skromna popotresna obnovaPosočja oziroma ta zakon, ki ga sprejemamo. Ali slovenske vlade nič ne skrbi to, da se bo zaradi naše politike čez nekaj let Posočje mogoče bolj navezalo na Italijo kot na Slovenijo. Prometne povezave Posočja z osrednjo Slovenijo so tako slabe, da se že zdaj čuti, kakor da sta to dva ločena sveta. Tisti, ki ne hodi po Posočju, seveda tega ne ve. Ne more niti hoditi, ker nima pogojev, da bi prišel, recimo "komot" iz Kranjske Gore v Bovec. Skrajni čas je, da se začne resno delati na cestni povezavi med Posočjem in Kranjsko Goro, ki je turistično zelo razvito območje. Hitra in varna cestna povezava bi pozitivno vplivala na družbeni, turistični in gospodarski razvoj Posočja. Brez moderne ceste s predorom je iluzorno pričakovati razcvet Posočja, s tem tudi Slovenije. Zavedati se moramo, da so ceste gotovo okostje pri reševanju demografskih problemov. Žalostno je tudi dejstvo, da smo dobili pripombe s strani predstavnikov lokalnih skupnosti na prizadetem območju, da niso bili v primerni meri vključeni v oblikovanje zakonskega predloga. To je - bom dokumentiral s tem, da sem na terenu videl tri cerkve, ki sploh niso v našem seznamu za popravilo, pa so ravno tako razpokane, ker niso bile izjema, niso bile tako zgrajene, da jih ne bi bilo treba nič popravljati. Sem dal poslansko vprašanje gospodu Gantarju v samem začetku njegovega mandata, je rekel, da to ni res, potem sem mu rekel, da bova šla skupaj obiskat te objekte, da se bo prepričal. Potem sem postavil isto vprašanje gospodu Kopaču, novemu ministru za okolje inprostor, in mi je po telefonu ženska, ena njegova tajnica, povedala, da je predvideno za dva objekta po 10 milijonov, in to sem posredoval tudi tistim ljudem, ki zastopam njihove interese. V resnici to sploh ni res. Mi je dal podatke - ali ženska mi je dala podatke - dveh drugih sakralnih objektov. Ne vem sedaj, ali je to sprenevedanje ali kaj drugega.
Spoštovani kolega, ali razlagate sedaj svoje osebno mnenje ali mnenje poslanske skupine? Meni se zdi, da poslanske skupine.
Poslanske skupine; samo s tem sem okrepil to, kar mislim povedati do konca. Hvala za opozorilo. V Posočju niso bile prizadete zgolj hiše oseb, ki stalno bivajo, temveč tudi nepremičnine oseb, ki v Posočje občasno prihajajo. Slednjih zakon o popotresni obnovi ni zajel, zato njihove nepremičnine v veliki meri propadajo. Kot vemo, se je v Posočju pred pol leta zgodila še ena naravna nesreča. Dobesedno, čez noč je plaz skoraj zbrisal Log pod Mangartom. Tedaj je Bajukova vlada brez velikih ceremonij in velikih besed opravila nujna, najnujnejša dela, in se angažirala za preprečitev demografskega izumrtja v teh krajih. Log pod Mangartom je dokaz, da je mogoče ogromno narediti tudi z malimi, z minimalnimi finančnimi sredstvi ob pogoju, da je le malo dobre volje pri članih vlade Republike Slovenije. Dobro voljo pri obnovi Posočja pričakujem tudi od sedanje vlade in tudi podporo tega parlamenta. Na koncu naj poudarim, da poslanci Nove Slovenije podpiramo predlagani zakon, hkrati pa opozarjamo na počasnost, togost izbire, kritiziranost popotresne obnove Posočja in predlagamo vladi Republike Slovenije, da začne s projektom izgradnje moderne cestne povezave med Posočjem in Kranjsko Goro čimprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Tanko, predstavnik Socialdemokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini Socialdemokratske stranke smo mnenja, da skrajšani postopek za obravnavo sprememb in dopolnitev zakona o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju ni najprimernejši, saj precej zmanjšuje možnosti za pripravo celovitih ukrepov, ki naj bi dali temu naravnim nesrečam izpostavljenemu področju priložnost ne samo za obnovo in vzpostavitev prvotnega stanja, ampak predvsem možnosti za nadaljnji razvoj. Po podatkih, ki so nam na razpolago, ugotavljam, da obnova ni in ne bo celovita in da bo približno polovico objektov iz raznih razlogov izvzetih iz ponujenih oblik pomoči. To pa pomeni, da se ne bo vzpostavilo niti prvotno stanje. Kot po navadi so najbolj prizadeti tisti, ki niso v zadostni finančni kondiciji, ki nimajo možnosti, posebnih možnosti pridobiti ugodna sredstva [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Prosim spoštovane poslance, da se malo umirijo.
[[..]]in to predvsem za ureditev bivalnih razmer. Prav ta populacija pa je na to območje izredno vezana, saj ima do njega tudi čustven odnos, in je pravzaprav edini porok, da bo območje ostalo trajno poseljeno, narava pa ohranjena in vzdrževana. Opozoril bi rad, da se nam ne zdi smiselno, da tistim, ki želijo tam ostati, pa nimajo zadostnih virov, omejujemo pomoč na 60% standarda, in še to s spisom hipoteke za 20 let. Menim, da ravno ti potrebujejo največ pomoči, ki imajo najmanj in največje težave, ne pa tisti, ki se ukvarjajo že s sanacijo nadstandarda, to je z obnovo vikendov. Smiselno se mi zdi, da bi se k pripravi zakona bolj pritegnilo tudi občine, predvsem najbolj prizadeto, in da bi se prisluhnilo njenim pobudam in razlogom. To se ni zgodilo in zato so rešitve predvsem kabinetne oziroma institucionalne in niso dovolj prilagojene potrebam, ciljem in možnostim ljudi ter zapostavljajo tudi vlogo lokalnih skupnosti. Opazno je, da ukrepi pomoči, ne samo da niso dosegljivi za vse, ampak so ti ukrepi tudi izjemno razvlečeni. Najprej nekajletna oziroma skoraj, po programu, ki je priložen, petletna obnova objektov in tej obnovi sledi potem še petletna gospodarska pomoč za prestrukturiranje. To se pravi, da je celotna pomoč nekako raztegnjena na deset let. Menim, da ta pristop ni primeren, biti bi moral bistveno krajši, se pravi, da bi moral potekati sočasno. Tako pa izgleda, kot da je celotna pomoč oziroma vse podrejeno utrujanju prizadetega prebivalstva, od katerih si bo večina prisiljena poiskati druge načine in vire ali pa se odseliti in prodati poškodovano premoženje novim, bodočim začasnim prebivalcem, in to verjetno za vikende; ti imajo dovolj denarja in ker jih zakon izenačuje s stalnimi prebivalci, bodo zlahka prišli do pomoči in obnovili objekte. Vendar obnovljeni bodo samo objekti, krajina pa bo počasi opustela. Iz obrazložitve pa je opazno še nekaj. Stroški državne tehnične pisarne znašajo nekaj več kot milijardo 700, in to za obdobje približno dveh in pol let, kar pomeni, da je ta pisarna porabila približno 15% vsega denarja, namenjenega Posočju v tem obdobju. Menimo, da je to izjemno visoko in da to pomeni bolj sanacijo birojev in institucij kot Posočja. Za primerjavo, stroški državne tehnične pisarne so skoraj tako visoki, kot bo znašala celotnagospodarska pomoč za prestrukturiranje Posočja v naslednjih nekaj letih. Če bi pa to še ustrezno inflacijsko obdelali, pa je strošek pisarne pravzaprav enako visok, kot bo gospodarska pomoč. Menimo, da je to izjemno, izjemno veliko. Kljub temu pa bomo v poslanski skupini zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prijavljen je še kot predstavnik poslanske skupine poslanec Juri, mogoče še kdo drug. Zaradi tega prekinjam današnjo sejo in prosim [[...]]Prosim.
Če dovolite. Jaz sem mislim, seveda, samo izraziti podporo zakonu in pozvati, seveda, skrajšano razpravo, da pridemo do glasovanja in zakon izglasujemo. Hvala.
Hvala lepa. Zdaj pa zares prekinjam sejo. [[Smeh.]] Moment, sem pogrešil, dajem [[...]]Proceduralni predlog? Ni. Torej zaključujem razpravo poslanskih skupin. Prekinjam sejo in prosim, da poslušamo še naslednje obvestilo. Sejo državnega zbora bomo nadaljevali v sredo, 4. julija 2001, ob 10.00 uri dopoldan z obravnavo prekinjene 8. točke dnevnega reda - to je s predlogom poslovnika državnega zbora; nato bomo, če bo pripravljena s strani matičnega delovnega telesa, prišli na obravnavo prekinjene 15. točke - spremembe in dopolnitve zakona o referendumu in ljudski iniciativi; potem pa sejo nadaljevali s 5. točko; zatem bomo prešli na pravkar prekinjeno 30. točko; nato pa na 31. točko po vrstnem redu dalje. Žal mi je, sejo sem že prekinil in je, seveda, s tem končana za današnji dan. Hvala.