158. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 563/2004 Sb., o pedagogických pracovnících a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 407/ - třetí čtení Prosím, aby místo u stolku zpravodajů zaujala ministryně školství, mládeže a tělovýchovy Kateřina Valachová a zpravodajka garančního výboru, tím byl výbor pro vědu, vzdělávání, kulturu, mládež a tělovýchovu, paní poslankyně Nina Nováková. Pozměňovací návrhy jsou uvedeny ve sněmovním tisku 407/2, byly doručeny dne 9. července 2015. Usnesení garančního výboru bylo doručeno jako sněmovní tisk 407/3. Nyní se táži paní navrhovatelky, zda má zájem vystoupit před otevřením rozpravy. Není tomu tak, tudíž otevírám rozpravu, do které eviduji dvě přihlášky, pana poslance Zahradníka a paní poslankyně Berdychové. Prosím k mikrofonu pana poslance Zahradníka. Prosím, máte slovo.
Vážená paní místopředsedkyně, vážená paní ministryně, vážené kolegyně, vážení kolegové, já jsem se přihlásil k tomuto návrhu proto, abych podpořil a požádal vás o podporu mého pozměňovacího návrhu, který jsem předložil ve druhém čtení. Tento návrh se netýká podstaty, s kterou navrhovatel přichází do Sněmovny. S podstatou této novely. Týká se toho, co bylo vtěleno do zákona naší novelou, kterou jsme schválili, nebo kterou Sněmovna schválila, myslím, že to bylo na sklonku minulého roku, tedy to, co jsme znali pod normou povinnost pro učitele míti patřičné vzdělání. To se dotklo samozřejmě celé řady učitelů, možná lépe řečeno učitelek, které si začaly doplňovat své vzdělání, začaly studovat, směřujíce k získání magisterského titulu. Mnohé z nich k tomu využily nabídku jedné soukromé vysoké školy, zaplatily těžké peníze a nyní jsou uváděny do poměrně značných problémů tím, že ta škola ztrácí akreditaci. Můj návrh se ale netýká této věci. Tam už asi myslím, že váš názor změnit nelze. Chtěl bych se znovu přimluvit za to, aby vychovatelé, lépe řečeno vychovatelky v dětských domovech nemusely mít povinně vysokoškolské vzdělání. Jsou to takové dětské domovy, kde jsou děti, které nemají rodiče. Jsou to děti, které nemají výchovné a vzdělávací problémy. Chodí do normálních škol, navštěvují normální kroužky po vyučování, pouze tedy se nevracejí domů ke své mamince, k tatínkovi, ale vracejí se do dětského domova, který je pro ně jakýmsi druhým domovem. Zde tedy vychovatelky, u kterých bychom předpokládali, že jejich hlavní kvalifikací bude, aby své svěřence měly rády, tak od nich jsme vyžadovali, aby měly také vysokoškolské vzdělání. Můj pozměňovací návrh uvedený pod písmenem B je tedy této povinnosti zbavuje. Prosím vás tedy, abyste zvážili a tomuto návrhu poskytli při hlasování vaši podporu. Děkuji.
Děkuji a prosím k mikrofonu paní poslankyni Semelovou s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Dobré dopoledne, vážené kolegyně, kolegové. My samozřejmě zákon o pedagogických pracovnících podporujeme, opakovaně jsme k tomu vystupovali. Myslím si, že podmínky pedagogickým pracovníkům je třeba zkvalitnit tak, aby měli jistotu zaměstnání ne na pouhých deset měsíců. Pokud jde o pozměňovací návrh pana kolegy Zahradníka, tady musím říct, že ho nepodpoříme. Podle mého názoru, a navštívila jsem řadu dětských domovů, problémy, s nimiž se tam vychovatelé setkávají u těchto dětí, které prošly nejrůznějšími problémy, nejrůznějšími vážnými situacemi a zanechalo to na nich mnohdy značné následky a potýkají se s mnoha, mnoha potížemi, poruchami a psychickým strádáním, tak tady považujeme za nutné, aby vychovatelé byli připraveni na to zvládat tyto záležitosti. Proto není možné, abychom jim snižovali vzdělávání, aby vychovatelé neměli např. speciální vzdělávání právě na tuto oblast. Tady trváme na tom, aby speciální vzdělávání pro vychovatele v dětských domovech bylo zachováno.
Děkuji. A nyní prosím k mikrofonu paní poslankyni Berdychovou.
Vážená paní předsedající, paní ministryně, členové vlády, kolegyně a kolegové, ráda bych podpořila pozměňovací návrh paní poslankyně Niny Novákové, a to zejména v bodě 8, ke kterému při projednávání ve školském výboru nemělo úplně kladné stanovisko Ministerstvo školství. Tento bod se týká uměleckého dramatického oboru pro neslyšící a umožní absolventům oboru výchovné dramatiky pro neslyšící na JAMU být plně kvalifikovaným pedagogem pro umělecký obor při výuce na speciální škole pro neslyšící, tedy speciálním pedagogem v oblasti umění. Náplň studia tohoto oboru a především uplatnění absolventů jsem si ověřila na divadelní fakultě JAMU v ateliéru výchovné dramatiky pro neslyšící a také v praxi na mateřské, základní, střední speciální škole pro neslyšící v Hradci Králové, kde absolventi tohoto oboru působí. Výchovná dramatika pro neslyšící je obor v Evropě unikátní a ojedinělý. Byl primárně určen neslyšícím studentům a byl založen už v roce 1992. Studenti oboru jsou připravováni v oborech pedagogiky, psychologie a speciální pedagogiky, a to zejména surdopedie, didaktiky, a mají širokou pedagogickou praxi. Studenti absolvují speciálně pedagogické předměty vedené výhradně pedagogiky speciální pedagogiky a surdopedie z pedagogické fakulty Masarykovy univerzity v Brně a mají pedagogickou praxi ve školách pro sluchově postižené děti v celé České republice i v zahraničí. Činnost Pedagogické fakulty Masarykovy univerzity a JAMU je úzce provázána. Absolventi jsou ve školách nezastupitelní, protože jsou to rodilí mluvčí a jsou vzorem pro neslyšící děti a v umělecko-pedagogických předmětech mají jednoznačně významné postavení v tandemu se slyšícím učitelem. Bohužel však v současné situace ředitelé dané vzdělání nemohou uznat vzhledem k tomu, že absolventi nemají absolvovaný obor speciálně pedagogických věd výhradně na pedagogické fakultě. Přitom dramatická výchova je součástí rámcových vzdělávacích programů v mateřských, základních a středních školách pro sluchově postižené děti a mládež. Absolventi oboru výchovná dramatika pro neslyšící skládají státní zkoušku i ze speciální pedagogiky, ale tuto formu zakončení studia absolvují na umělecké škole, ne na pedagogické fakultě. Dle současné znění zákona o pedagogických pracovnících nejsou uznávání jako kvalifikovaní učitelé dramatické výchovy na speciálních školách pro neslyšící, přestože je ve speciální pedagogice a surdopedii vzdělávají pedagogové z Pedagogické fakulty Masarykovy univerzity. Pedagogické univerzity neumějí připravit učitele dramatické výchovy v takovém rozsahu, jako to dělá DAMU a JAMU. Absolventi těchto uměleckých škol s obory umělecko-pedagogickými nemají v našem vzdělávacím systému náhradu. Jsou pro školy velkým přínosem, přesto je ředitelé zatím nemohou uznat jako plně kvalifikované. Pozměňovací návrh poslankyně Niny Novákové v bodu 8 doplňuje § 18, který se týká právě speciálních pedagogů, o bod 2, který zní: "Speciální pedagog pro oblast surdopedie s uměleckým zaměřením [[pro oblast uměleckého vzdělávání sluchově postižených dětí a mládeže]] získává odbornou kvalifikaci vysokoškolským vzděláváním získaným studiem v akreditovaném magisterském studijním programu v oblasti umění studijního oboru umělecko-pedagogického zaměření." V případě přijetí pozměňovacího návrhu paní poslankyně Novákové tak bude zákon o pedagogických pracovnících konečně respektovat pedagogické vzdělávání pro obory akreditované v oblasti umění. A já vám předem děkuji za podporu tohoto pozměňovacího návrhu.
Děkuji paní poslankyni a nyní prosím k mikrofonu paní poslankyni Novákovou. Pardon, paní poslankyně moc se omlouvám, ještě je tady faktická poznámka vaší kolegyně paní poslankyně Putnové. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Dobré dopoledne. Vážená paní předsedající, dámy a pánové. Během 14 dnů jsem zaznamenala v médiích komentář k této novele, který zněl: opozice kritizuje tuto novelu na jedné straně, na druhé straně opozice považuje tuto novelu za zbytečnou. Chtěla bych k této mediální zkratce dodat krátký komentář, protože si myslím, že si to zaslouží. TOP 09 od začátku kritizovala nemravnou a nestydatou praxi propouštět učitele na dva měsíce během prázdnin. Současně se nám nelíbilo, že Ministerstvo školství nenalezlo jiný způsob než novelu zákona, protože to považujeme až za ten nejsilnější nástroj. Čili domníváme se, že tato kritika je oprávněná. Nechtěli jsme, aby náklady za neschopnost vést ředitele k jakési konsenzuální praxi nesli učitelé, a proto jsme od začátku dávali jasně najevo, že v tomto sporu budeme na straně učitelů. Čili stanovisko TOP 09 k této problematice je od začátku jednoznačné a neměnné. Děkuji.
I já děkuji. A nyní prosím k mikrofonu paní poslankyni Novákovou. Dříve než dojde k mikrofonu, tak sděluji, že s náhradní kartou č. 6 dnes hlasuje paní poslankyně Kailová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, paní předsedající. Vážená paní ministryně, vážená vládo, dámy a pánové, moje vystoupení teď považujete zároveň za vystoupení zpravodaje, dál už se k tomu nebudu v rozpravě vyjadřovat. Jenom bych chtěla pro úplnost říci, protože paní ministryně se rozhodla už to dále neshrnovat, že tato novela byla skutečně iniciována Ministerstvem školství kvůli praxi, o níž hovořila paní poslankyně, a to kvůli praxi vlastně nedůstojného krátkodobého zaměstnávání pedagogů. [[V sále je rušno.]] Když už je ovšem nějaký zákon otevřen, je správné, povšimneme-li se tam dalších nedostatků, a snažit se je řešit. Proto nyní k této novele jsou celkem dva pozměňovací návrhy. Jeden pozměňovací návrh pod písm. B1 je pozměňovací návrh, který zdůvodňoval pan poslanec Zahradník. Druhý pozměňovací návrh je rozdělen do osmi bodů, je pod písm. A1 a je to pozměňovací návrh paní poslankyně Niny Novákové, který usiluje jenom o to, aby plně kvalifikovaní lidé s magisterským akreditovaným vzděláním mohli působit v oblasti uměleckých předmětů v regionálním školství všech stupňů. To znamená, že pod písm. A1 v bodě 2 hovoříme o tom, že na prvním stupni základní školy mohou dnes působit absolventi DAMU a JAMU akreditovaného umělecko-pedagogického oboru v daném předmětu, to znamená vždy v uměleckém předmětu. Stejně tak v dalších bodech je to pro druhý stupeň základních škol, pro střední školy, střední odborné školy, základní umělecké školy a školská pracoviště, kde se vyplňuje volný čas dětí. Všechny tyto body obsahují vlastně stejný návrh.
Paní poslankyně, moc se omlouvám, ale počkáme, než se sněmovna ztiší. Děkuji.
Vzhledem tomu, že na výboru pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu, který ve svém druhém usnesení týkajícím se této novely podpořil tento pozměňovací návrh, který je pod písm. A1, to znamená, ve všech bodech byl podpořen, ale rozhodli jsme se rozdělit to na bod 2 až 7 a potom bod 8. Ten bod 8 se týká toho, o čem mluvila paní poslankyně Berdychová. [[(11.30 hodin)]] A já se teď vrátím - pod číslem A1 bodu 2 se zaměříme znovu na první stupeň základních škol. Tam je v pozměňovacím návrhu, a my jsme byli přesvědčeni jako předkladatelé toho pozměňovacího návrhu, respektive já, že je to tam implicitně jasně obsaženo. Mluví se tam o tom, že za kvalifikovaného je považován absolvent akreditovaného magisterského studijního programu v oblasti umění studijního oboru umělecko-pedagogického zaměření a že bude na tom prvním stupni působit pouze v předmětech, kde jeho kvalifikace odpovídá charakteru vyučovaného předmětu. Tím jsem byla přesvědčena, že implicitně je tam obsaženo, že to bude umělecká výchova. Protože ale vznikly diskuse při jednání výboru, rozhodli jsme se vám navrhnout, a budu to potom také navrhovat při hlasování, v programu hlasování. Výbor schválil tuto hlasovací proceduru, že bychom před hlasováním o pozměňovacích návrzích a potom o novele zákona jako celku ještě hlasovali o legislativně technické úpravě, která explicitně znovu do toho bodu A1 bod 2 dává adjektivum, přídavné jméno, "umělecký", čili že ti absolventi mohou působit tam, kde to odpovídá charakteru vyučovaného uměleckého předmětu. Je to legislativně technická úprava a já budu prosit, abychom při hlasovací proceduře o tomto hlasovali jako prvním. Dále už jenom bych velmi přála pedagogickým pracovníkům, aby jejich stabilita se zase posunula o kousíček dál a aby v rámci společného vzdělávání, takzvané inkluze, ale myslím, že je vhodnější mluvit o společném vzdělávání, abychom začali tímto realizovat novelu školského zákona, kterou jsme před časem schválili. Děkuji.
Já děkuji paní zpravodajce a prosím k mikrofonu pana poslance Hegera, který je dalším řádně přihlášeným. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Paní předsedající, vážení členové vlády, vážené paní poslankyně, vážení poslanci, já bych se rád vyjádřil také k tomu pozměňovacímu návrhu, který je zde prezentován pod Ninou Milerovou [[Novákovou]], a vyjadřovala se k němu paní poslankyně Berdychová. Ten zákon má dopad do škol pro děti neslyšící a já jsem chtěl říct jednu věc okolo těch neslyšících. Je to porucha, která je velmi těžká a sociálně s mimořádně těžkým dopadem. Já si vzpomínám na doby svého studentského mládí, kdy jsme byli vystaveni lidem nevidomým a lidem neslyšícím a ujišťováni našimi učiteli, že ta porucha neslyšících je sociálně daleko, daleko obtížnější než porucha nevidomých, kteří navíc mají ve společnosti jakousi přirozenou ochranu a velmi ohleduplné zacházení ze strany společnosti, což u těch neslyšících není často tak zvýrazňováno. U těch neslyšících je jedna fascinující věc, kterou jsem se dozvěděl později, a byl jsem z ní velmi překvapený. Já jsem se vždycky na základě čtení o neslyšících, náhodného čtení v mládí, domníval, že neslyšící jsou schopni komunikovat přirozeně písemně, čímž ten hendikep trošku kompenzují. Ale ona to není pravda, a neví se to tak moc, přestože to jejich život velmi výrazně komplikuje. Souvisí to s plasticitou mozku a ranou výchovou, kdy je ten stav trošku podobný jako u postižení, které je známo jako tupozrakost, kdy když dítě šilhá a každým okem kouká jinak, tak se naučí dívat jedním okem a to druhé oko zůstane bez možnosti ostrého vidění prostě proto, že ve věku, kdy se vidění stává v mozkové kůře analyzovatelné a to dítě se na to přizpůsobuje, tak ta mozková kůra se pro oko ty velmi složité procesy nenaučí. Podobné je to s vnímáním obrazců v mozkové kůře, které vytvářejí zvukové vjemy. Jestliže zvukové vjemy nejsou přítomné, tak celá řada obrazů, které naskakují v mozku při vnímání jednotlivých slov, a to jak vnímání sluchovém, tak vnímání vizuálním, se prostě nevytváří. Ti mladí lidé se naučí písmo tedy po jednotlivých písmenkách, a protože nejsou schopni ve své mozkové kůře ta písmena při vyslovení analyzovat díky své zvukové podpoře, tak nejsou schopni se jednoduše ani naučit písmo a spojovat jednotlivá písmena do symbolů, které jsou pro ně snadno vnímatelné, a oni se potom učí číst, jako bychom se my učili ne číst z jednotlivých písmen a slabik, ale jako kdybychom se to učili z čínských znakových symbolů, čili mnohem, mnohem obtížněji. Já tohle to říkám trošku bokem od celé té problematiky, která je tady řešena kvůli pedagogickému vzdělání uznatelnému jiným pracovníkům, ale říkám to jako zajímavost, která by snad mohla podpořit vaše vnímání problému neslyšících, a soustředit se na ně v celé řadě jiných oblastí, nejenom v této oblasti jakési speciální pedagogiky, kterou v tomto momentě projednáváme. Prosím vás tedy o příznivé posouzení toho jmenovaného pozměňovacího návrhu. Děkuji.
I já děkuji. S přednostním právem paní ministryně Valachová. Zeptám se: Chcete to jako závěrečné slovo? [[Ministryně: Ano, přesně tak, paní místopředsedkyně.]] Takže výborně, tak ještě chviličku vydržte, ještě se hlásí s přednostním právem pan poslanec Stanjura. Prosím, máte slovo.
Je škoda, že i služebně nejmladší ministryně chce použít takovou starou politickou fintu, že využije závěrečného slova k svému vystoupení, a poslanci bez přednostního práva tím pádem nemají šanci. Tak teď už to víte, doufám, že se přihlásíte do řádné rozpravy. Já jsem chtěl paní ministryni připomenout její slib, který zazněl na konci druhého čtení k tomuto návrhu zákona... Já se omlouvám, mluvím k vám, tak jsem chvilku počkal, nevadí. Já jsem vám chtěl připomenout váš slib, který jste učinila na konci druhého čtení, že v třetím čtení nás seznámíte s daty, odhady a podobně. Očekávám, že to uděláte v obecné rozpravě, abychom případně mohli položit nějakou doplňující otázku, případně reagovat na ta data. Já vás sice vyvolat nemohu, ale bylo by mnohem lepší, kdybyste vystoupila v obecné rozpravě, abychom na to případně mohli reagovat. Možná nebude potřeba, že ta informace bude vyčerpávající. Možná ano. Děkuji.
Já děkuji. Tudíž paní ministryně se hlásí do obecné rozpravy s přednostním právem. Prosím, máte slovo.
Děkuji vám. Vážené poslankyně, vážení poslanci, děkuji za možnost vystoupit v rámci obecné rozpravy. Předem se tedy jako služebně nejmladší ministryně musím ohradit, že skutečně jsem neměla v úmyslu žádný procedurální trik, a jenom procedurální zkušenosti pana předsedy Stanjury samozřejmě mohou ospravedlnit to jeho podezření, že jsem se s těmito triky už stihla za tu dobu, co jsem ve funkci, seznámit. Takže se omlouvám za případný zmatek v proceduře. [[(11.40 hodin)]] Co se týká mého slibu, já jsem ho samozřejmě splnila. Na Ministerstvu školství jsme provedli porovnání dat, která máme k dispozici. Jednak jsme vycházeli ze školské matriky a z dat a statistik Ministerstva školství, dále jsme využili aktualizované údaje, které byly znovu zveřejněny o prázdninách ze strany úřadů práce. A také jsme, abychom co nejvíce očistili tyto výsledky o možné zkreslení ze strany učitelů a učitelek, kteří jsou evidováni na úřadech práce nikoliv z důvodu propuštění, ale z jiných důvodů, provedli porovnání se statistikou Ministerstva financí z hlediska platů, protože Ministerstvo financí eviduje platy všech zaměstnanců placených prostřednictvím státního rozpočtu, a prostřednictvím těchto dat jsme vlastně pozorovali výkyv platové výše v daném odvětví. Nebyl to úplně jednoduchý proces, nicméně, jak jsem slíbila, jsme se o to co nejvíce poctivě pokusili. A výsledek je ten, že náš kvalifikovaný odhad je, že z hlediska školního roku se to týká 3,7 % učitelů, to znamená každého 27. učitele. Skutečně se může jednat až o číslo čtyři tisíce učitelů. Z hlediska možné korekce, že do toho vstupují i učitelé a učitelky, kteří jsou evidováni na úřadu práce pouze tyto dva měsíce z jiných důvodů, se nemůže podle našeho kvalifikovaného odhadu jednat o větší rozdíl než tisíc. To znamená, že nejméně tři tisíce učitelů jsou zasaženy touto praxí. Závěrem bych vás, vážení poslanci a poslankyně, chtěla informovat o tom, že jsem skutečně věnovala pozornost výhradám opozice, nebo chcete-li, abych se nedotkla úplně všech, to bych nechtěla, takže výhradám, které formulovali poslanci ODS v předchozí rozpravě. Věnovala jsem tomuto tématu poměrně dost času i v rámci návštěv krajů, které pojímám velmi pracovně. Navštívila jsem čtyři kraje v České republice, kdy jsem se setkala cca s 300 řediteli škol, kde jsem s nimi tuto praxi diskutovala. Oni připouštěli, že k ní skutečně dochází, a to i přesto, že Ministerstvo školství postupuje z hlediska platového zarámování a prostředků, které posílá dolů z hlediska výpočtu nákladů. Samozřejmě počítá s dvanácti měsíci, nikoliv s deseti. Tady jenom k námitkám, které zaznívaly ze stran kolegů z ODS, že je tam finanční nedostatečnost. Závěrem bych také chtěla říct, že stejně jsem debatovala o této praxi na čtyřech univerzitách, které jsem navštívila, i s budoucími učiteli i s děkany pedagogických fakult našich univerzit a i oni existenci této praxe potvrdili s tím, že má skutečně velmi demotivující vliv na budoucí učitele z hlediska startu jejich povolání. Takže připočítám-li k tomu i dlouhodobou podporu ze strany školských odborů, které toto potvrzují, tak si dovolím zdvořile požádat kolegy napříč politickým spektrem, abychom se netrápili tím, jak moc dobře dokážeme takto postižené učitele spočítat, ale abychom přijali fakt, že skutečně tato praxe existuje a je velmi nežádoucí i z hlediska respektu k učitelství. Závěrem bych chtěla přislíbit, že samozřejmě budu pokračovat v pracích na změnách financování regionálního školství, které jsem se zavázala předložit vládě na přelomu roku. Děkuji vám za pozornost. Doufám, že jste s těmito informacemi spokojeni, nebo alespoň částečně že je spokojen i pan předseda Stanjura a už mě nebude podezírat z žádných procedurálních kejklí v rámci obecné rozpravy. Děkuji vám.
Děkuji. Eviduji tři faktické poznámky. S první prosím k mikrofonu pana poslance Fialu. Připraví se pan poslanec Zlatuška a poté pan poslanec Stanjura. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Vážená paní ministryně, patřil jsem k těm, kteří vás ve druhém čtení vyzvali k tomu, abyste tady předložila čísla, která dokládají to, že ten problém skutečně existuje. Vy jste ta čísla předložila. Za to vám děkuji. Nicméně musím říct, že metoda, kterou jste tady popsala, mě úplně nepřesvědčuje o tom, že čísla jsou reálná. Myslím si stále to, co jsem si myslel už minule, že totiž praxe není příliš rozšířená a bude těžko dohledatelné, kolika lidí se to vlastně týká, což mně potvrzujete. Myslím si, že ten odhad je významně nadsazený. Já jsem si naproti tomu dělal jinou metodou zjištění skutečného stavu, a to metodou, že jsem se setkal, nebo aspoň telefonicky spojil s řadou ředitelů napříč Českou republikou a ptal jsem se jich, zda se s takovou praxí setkali, zda o takovém jednání svých kolegů vědí nebo zda to sami používají. Ani jeden mi neřekl, že by něco takového ve svém okolí viděl. Naopak řekli, že toto jednání by oni sami považovali za nemorální a že v žádném případě nepředpokládají, že by jakýkoliv rozumný ředitel takto jednal se svými pedagogy. To je výsledek mého zjištění. Jediné, co připustili, byla situace, kdy poprvé přijímají absolventa vysoké školy. Tam mi někteří řekli "ano, dáme mu pracovní poměr do prázdnin a pak mu ho prodloužíme". Toto jednání mi připadá logické a určitě to není ten problém, kvůli kterému se tady máme zabývat tímto zákonem. Takže respektuji názor ministerstva, že to je problém. Nemám možnost čísla zpochybnit, i když jim příliš nevěřím. Nadále si zachovávám svoje přesvědčení, že jdeme, jak se to říká, s velbloudem na komára, nebo s něčím na komára, že tady prostě přijímáme zbytečný zákon, který nijak nezmění praxi, která vlastně už teď špatná není.
Děkuji. Nyní prosím s faktickou pana poslance Zlatušku. Připraví se pan poslanec Stanjura a po něm pan poslanec Laudát. Prosím, máte slovo.
Vážená paní předsedající, k tomu, co zde říkala paní ministryně, o faktických údajích. Jen bych si dovolil říct, že pokud odbory sdělily tuto informaci, tak se domnívám, že není pravdivá. Já jsem se odborů dotázal písemně, když mě žádaly o podporu tohoto zákona, na to, jaký je stav. Bylo mi sděleno, že žádná čísla neznají. Také mi bylo odpovězeno písemně. Jestli se dneska změnila vůči Ministerstvu školství jejich argumentace, že říkají, že takové údaje mají, tak nevypovídají pravdu. To nic neříká o tom, že ten zákon považuji v tomhle bodu za neškodný. Samozřejmě budu hlasovat pro něj a zejména považuji za přínosné pozměňovací návrhy, které schválil výbor, včetně argumentace, kterou zde měla kolegyně Berdychová.
Děkuji. Prosím k mikrofonu pana poslance Stanjuru. Připraví se pan poslanec Laudát. Prosím, máte slovo.
Nejprve chci říct, aby bylo jasno, že tuto praxi, o které se bavíme, nepodporujeme. Ani já osobně. To ale neznamená, že podporuji legislativní řešení problému. Naprostá většina těch, kterých se to týká, má zřizovatele, obec nebo kraj, na tom se určitě shodneme. A tady je přece na zřizovateli, aby si to uměl ohlídat, aby zřizovatelé, pod které patří třeba základní školy, jednotlivá města a obce, střední školy, které patří krajům, takovou praxi nedělali. Teď k číslům. Nenavrhuji žádný odklad dnešního projednávání. Myslím, že v debatě máme pokračovat, aby se ukázalo, jestli to bylo, nebo nebylo zbytečné. Čtyři tisíce, tři tisíce - rozdíl v odhadech je 25 %, ale budiž. Ale abychom byli schopni kvalifikovaně posoudit, zda k tomu potřebujeme legislativní řešení, nebo stačí tlak zřizovatelů, to znamená starostů a hejtmanů, tak bychom potřebovali rozklíčovat to číslo podle zřizovatelů. Abychom věděli, když řeknete čtyři tisíce, budu pracovat s tímto číslem, nebudu ho zpochybňovat, i když souhlasím s názorem, že je nadsazené, z toho na základních školách, které zřizují obce, se to týká 2 000, 3 000, 1 500. To samé u krajských škol. U absolventů je naprosto logické, že jejich první pracovní smlouva je na dobu určitou. Je to i v jiných oborech, není to jenom ve školství a nijak to nesnižuje váhu profese. Ale co je klíčové, ve statistice bychom potřebovali vědět, jestli ti lidé, kteří přijdou 1. září, dostanou novou pracovní smlouvu, nastupují na stejnou školu, nebo na jinou. To je podstatné. Protože ten negativní jev, o kterém debatujeme, znamená, že nastupují na tu samou pracovní pozici, ale z toho, že máte čtyři tisíce lidí na úřadu práce, a to se dá zjistit, jestli ti lidé nastoupili na stejné místo, v jakém procentu, nebo si našli jinou školu, kde se taková praxe prostě nepraktikuje. Takže to číslo je z mého pohledu bezcenné, protože se nedá ověřit, a hlavně nevíme rozdělení podle zřizovatelů [[upozornění na čas]] a zda tito lidé nastupují na stejnou školu, kterou museli opustit k 30. 6.
Děkuji a nyní prosím k mikrofonu s faktickou pana poslance Laudáta, připraví se paní poslankyně Semelová. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, paní místopředsedkyně. My novelu podpoříme, nicméně musím souhlasit s tím, že to není systémové, ale zase na druhou stranu já jsem se s touto praxí setkal, byť to byl ojedinělý případ, to znamená, že existuje. Není pravda, že by to nesnižovalo pověst učitele. Jestli někdo skutečně o prázdninách potom jde na brigádu z učitelského stavu a žáci ho vidí, tak si nemyslím, že pro tento profesní stav je to důstojné. Už to tady zaznělo, nicméně já tuto praxi - a paní ministryně, bylo by docela dobré podívat se, jak plní zřizovatelé škol svou funkci, protože já v tom vidím fatální selhání zřizovatelů škol, školských rad. Nejsem na tuto problematiku odborník, nicméně zakladatelé by si měli hlídat a měli by vědět o tom, co se v jejich zařízeních děje. Poslední poznámka, jen tak na okraj, na zlehčení. Ne s velbloudem na komára a s komárem na velblouda, ale s kanonem na vrabce. Děkuji.
Děkuji a prosím k mikrofonu paní poslankyni Semelovou, připraví se pan poslanec Kořenek. Všechno faktické poznámky. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Já bych byla velice nerada, kdybychom tady rozmělňovali diskusi. Máme tu čísla z Ministerstva školství, z úřadů práce, každý konec školního roku z médií, odbory nám dávají některé odhady. Pochopitelně ta čísla zcela přesná nejsou a bylo to tady pojmenováno už v minulých diskusích, protože kantoři mají prostě strach se ozvat, aby na tu školu byli znovu přijati. A to je i ta otázka, o které tady mluvil pan kolega Stanjura, jestli stejná, nebo jiná škola, kam nastupuje. Pokud jde o zřizovatele, někdy dochází k tomu, že naopak právě školy jsou pod tlakem zřizovatelů, a to z důvodů financí, aby takto postupovaly, takže je vidět, že zřizovatelé, neříkám, že všichni, to v žádném případě, ale kolikrát neplní tu úlohu, o které tady byla řeč. Já jsem dostala řadu mailů, i když se tady nerada oháním tou korespondencí, ale fakt je, že učitelé čekají a čekali na přijetí zákona už v té době před prázdninami, aby se stejná situace, kdy jsou smlouvy uzavírány pouze na deset měsíců, neopakovala i v příštím roce. Bohužel, zákon včas přijatý nebyl. Takže já vidím jako podstatné to, aby se zlepšily pracovní podmínky učitelů, aby měli jistotu, že se nebudou muset každý rok obávat, jestli budou po prázdninách zaměstnáni, nebo ne, a aby mohli v klidu se věnovat tomu, čemu mají, a to je vzdělávání našich dětí a mládeže. Děkuji.
Děkuji a prosím k mikrofonu pana poslance Kořenka. Prosím, vaše dvě minuty.
Dobrý den, děkuji. Já budu velmi stručný. Chtěl bych jen opravit jeden mýtus. Co má dělat zřizovatel, určuje zákon. A nikde není pověření, že zřizovatel zasahuje do pracovněprávních vztahů. To je výlučná povinnost a pravomoc ředitele školy jako statutárního orgánu. To je jedna věc. Druhá věc. Ono je v podstatě úplně jedno, jestli se to týká tří tisíc učitelů, čtyř tisíc učitelů. I kdyby se to týkalo deseti učitelů, tak to má svůj význam. A já si myslím, že především jde o to, aby vše fungovalo tak, jak má. Kdyby v této republice vše fungovalo tak, jak má, tak spoustu zákonů a předpisů vůbec nepotřebujeme. Ale bohužel nefunguje - a nefunguje to ani tehdy, když ten zákon máme. Děkuji.
Děkuji a prosím k mikrofonu paní poslankyni Novákovou, připraví se pan poslanec Adamec.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, já jen velmi krátce ke statistikám a k číslům, o kterých se tady hovoří. Život nejde spoutat čísly a pedagogické povolání, které je v podstatě umění, počítá s tím, že pedagogové musí mít vlastně neobyčejný vztah ke svému povolání. Já do statistik, které tu padaly, přidám svůj osobní příklad. Čtyřikrát nebo možná pětkrát jsem v 90. letech byla tímto způsobem přijata na gymnázium, a protože jsem ho milovala, tak jsem tam chtěla učit a byla jsem minimálně čtyřikrát od září do června takto zaměstnána. Ale v životě by mě nenapadlo jít na úřad práce. Já jsem tam prostě chtěla učit, tak jsem si tento způsob zvolila. Pak jsem se stala zástupkyní ředitelky a nastoupila tam mladá kolegyně. Celá její rodina byla logicky mladá rodina, měli půjčky atd. a této kolegyni to skutečně přineslo velmi vysoké problémy, když najednou byla nezaměstnaná. Takže říkám příklad, je to 1:1. Můžete si to přidat do statistik. I kdyby to byly stovky a nebyly to tisíce, je to jev, který existuje. Děkuji.
Děkuji a dalším v pořadí je pan poslanec Adamec, připraví se pan poslanec Andrle.
Děkuji za slovo, vážená paní předsedající. Dámy a pánové, já vás tak nějak seznámím s tím, že když jsem začínal jako učitel, tak ti staří pedagogové, kteří mě uváděli do praxe, říkali, jestli znám základní poučku ve školství, jaké jsou dvě hlavní výhody ve školství. No tak to jsem nevěděl. Nevím, jestli to víte vy, ale je to červenec a srpen. Takže já si myslím, že pedagogové samozřejmě by o tuto výhodu přijít neměli, dokonce si myslím, že by to nemělo být vztahováno na ty prázdniny, ale jak ti pedagogové jsou ohodnoceni, jaké vlastně mají podmínky k práci. Ale chtěl bych říci jednu věc. Na brigády chodí stejně, ať jsou zaměstnaní, nebo nejsou o těch prázdninách, protože si přivydělávají. A zřizovatel stejně nemá žádnou pravomoc sahat na peníze učitelům, protože to jsou peníze státní a jsou v pravomoci ředitelů jednotlivých škol. Jako zřizovatel bych tohle nikdy nedopustil. Mám právo, samozřejmě, ředitele odvolat, pokud se takto chová. Jinak já se zdržím hlasování, protože tento zákon považuji za nadbytečný. Děkuji.
Děkuji a prosím k mikrofonu pana poslance Andrleho, připraví se pan poslanec Laudát. Prosím, máte slovo.
Vážená paní předsedající, kolegové, kolegyně, protože já osobně jsem měl neblahé zkušenosti s tím, že jsem asi 20 let nemohl učit, od roku 1973 do roku asi 1993, tak jsem se na školství a na kantory díval trochu zkresleně. Ovšem situace se změnila a díky tomu, že jsme se dostali tam, kde jsme teď, tak chci říci, že naopak si učitelů velice vážím a hnutí Úsvit - národní koalice určitě podpoří tento potřebný zákon. Děkuji.
Děkuji a prosím k mikrofonu pana poslance Laudáta. Prosím, dočkal jste se, vaše dvě minuty.
V pohodě. Kdo si počká, ten se dočká. Chci jen zareagovat na pana Kořenka. Tak to tedy ne. Protože kdo jiný by zodpovídal za to, co se děje ve škole, jestli je tam pořádek, jestli se tam chová vedení mravně nebo nemravně, než zřizovatel? Já si to nedokážu představit, takže tento argument musím odmítnout. Zřizovatel má dostatek nástrojů na to, aby prostě toto nepřipustil. Takže já trvám na tom, že paní ministryně je dotlačena k tomuto nestandardnímu řešení selháváním zřizovatelů škol. Děkuji.
Děkuji a prosím k mikrofonu pana poslance Miholu s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Děkuji za slovo. Vážená paní předsedající, vážení kolegové, protože mám pocit, že se vyjadřují úplně všichni členové školského výboru a ještě mnozí další, tak bych nechtěl... [[protesty ze sálu]], zdá se mi, že opravdu ano, aby to vypadalo, že KDU-ČSL ta problematika nezajímá. My samozřejmě tuto novelu zákona o pedagogických pracovnících podpoříme, činil jsem takto i na výboru. Je pravda, že za mnou chodí lidé, mnozí učitelé, s různými problémy. Tady v této záležitosti jsem neměl pocit nějakého návalu nebo nějaké dlouhé fronty, takže možná skutečně to není už problém jako tisíců, ale spíše třeba stovek nebo desítek. [[(12.00 hodin)]] Ale ten problém tady je. A můžeme se bavit o tom, která metoda je lepší a horší, ale v tuto chvíli už jsme ve třetím čtení a myslím, že těm, které reálně tento problém potkává, je nejlepší, abychom to vyřešili co nejdříve. V tuto chvíli je k tomu cesta otevřená. I z toho důvodu se přimlouvám tady za podporu této novely. Jinak souhlasím s předřečníky s tím, že problém není možné odvozovat jenom od počtu lidí, ale pokud tady je a je nemravný, a tento je, tak je potřeba ho řešit. Děkuji.
Děkuji a táži se, zda se ještě někdo hlásí do rozpravy. Není tomu tak. Rozpravu končím. Táži se paní navrhovatelky, zda má zájem o závěrečná slova. Je tomu tak. Prosím, paní ministryně, máte slovo.
Vážené poslankyně, vážení poslanci, dovolte mi závěrečné slovo k této novele. Děkuji vám samozřejmě všem napříč politickým spektrem za rozpravu, a to jak na půdě výboru, tak na půdě pléna. Co se týká toho, jak moc tento zákon potřebujeme nebo nepotřebujeme, domnívám se, že by tady mělo zaznít, že bychom si neměli bez ohledu na stranické nebo hnutnické tričko lhát do kapsy. Všichni víme, jaké reálné nástroje Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy má z hlediska vzdělávací soustavy. Kromě legislativních nástrojů jich již mnoho nezbývá. Domnívám se také, že tady nezaznělo to, co je podstatné a proč touto cestou reagujeme. Nejde jen o individuální práva učitelů a respekt k jejich povolání nebo k tomu, jak moc je vzdělávací soustava lákavá pro absolventy pedagogických fakult. Drtivá většina z nich se učiteli nestává. Jde o to, že Ministerstvo financí a Ministerstvo školství posílá veřejné prostředky na platy učitelů a tyto veřejné prostředky jsou rozpočtovány na 12 měsíců. Mě jako ministryni školství také zajímá, jakým způsobem jsou tyto veřejné prostředky zúročeny v to, co mají, to znamená mandatorní výdaj, v podstatě mandatorní výdaj a platy učitelů. Byla bych ráda, aby z hlediska statistických dat, která jsem zveřejnila, k nim bylo přistoupeno s tím, že jsou reálná, protože jsme je porovnávali dvěma způsoby. Data úřadu práce a data z evidence platů Ministerstva financí. Lepší evidenci nemáme. U platů z Ministerstva financí jsme vyšli z toho, že jsme schopni zjistit, jak dlouho daný pracovní poměr trval. To, že jsem řekla korekci tisícovky učitelů, byla spíš moje pokora k jakémukoli kvalifikovanému zjišťování a trvám si na tom, že rozhodně tři tisíce učitelů je tímto způsobem postihováno, a mně to stačí. Co se týká pozměňovacích návrhů, dovolím si okomentovat to, co zaznělo v obecné rozpravě, a jenom stručně říct, že budu návazně v rámci hlasovací procedury podporovat jako ministryně školství pozměňovací návrh paní poslankyně Novákové v bodech A1 body 2 až 7, to znamená, to jsou ty umělecké obory a jejich využití v duchu, jak bylo diskutováno. Naopak nesouhlasím s návrhem A1 bod 8, tam se to týká toho, co i v rozpravě popisovala paní poslankyně Berdychová. Tady se nám bohužel nepodařilo dojít k věcné shodě. Já se jako ministryně školství domnívám, že bychom neměli pro tento... Nevyslovuji k tomuto souhlas, protože mám za to, že bohužel došlo ke smíchání dvou profesí, to jest učitele a speciálního pedagoga. Také bych chtěla upozornit, že z hlediska speciální pedagogiky a z hlediska toho, jak opakovaně z hlediska legislativy do této formy vzdělávání zasahujeme, mi to dělá aktuálně starosti s Univerzitou Jana Amose Komenského, a poprosila bych vás o opatrnost v zásazích v rámci třetího čtení tímto způsobem. Ale nebráním se nějaké širší debatě později a předložení propracovanějšího legislativního vyřešení v návaznosti na novelu zákona o pedagogických pracovnících, která bude řešit kariérní systém a bude předložena začátkem roku 2016 Poslanecké sněmovně. Takže A1 bod 8 - to je ten speciální pedagog kontra učitel - nesouhlas. Stejně tak bohužel budu nesouhlasit za Ministerstvo školství i s pozměňovacím návrhem pana poslance Zahradníka. Tady bych chtěla jenom říct, že zatím je to skutečně tak, že zařízení ústavní výchovy, ochranné výchovy jsou v kuratele a v kompetenci Ministerstva školství, tudíž já budu hájit vzdělávací kompetence pracovníků tam působících a domnívám se, že v tomto návrh předbíhá vývoj věcí, protože společně s ostatními ministry budeme v budoucnu usilovat o sjednocení ochrany práv dětí a je možné, že potom by toto přišlo na pořad věcí. Ještě jednou děkuji za proběhlou rozpravu na půdě Poslanecké sněmovny. Děkuji všem poslancům a poslankyním a končím svoje stručné závěrečné slovo. A samozřejmě vás žádám o podporu vládního návrhu.
Děkuji. Pro jistotu se ještě jednou zeptám paní zpravodajky, jestli si nerozmyslela a nechce využít svého závěrečného slova. Není tomu tak. Přikročíme tedy k hlasování o pozměňovacích návrzích. Poprosím paní zpravodajku garančního výboru, aby nás seznámila s procedurou hlasování a poté přednášela jednotlivé pozměňovací návrhy a před hlasováním k nim sdělila stanovisko. Prosím, máte slovo.
Děkuji, paní předsedající. Dámy a pánové, byla jsem pověřena 16. schůzí výboru pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu ze dne 3. září 2015, abych navrhla k vládnímu návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 563/2004 Sb., tuto hlasovací proceduru. Nejprve bych si vás dovolila požádat, abychom hlasovali o technickém doplnění chybějícího slova, a to v pozměňovacím návrhu A1 v bodě 2, kde se za slovo "vyučovaného" doplní "uměleckého". Zní to tedy potom "vyučovaného uměleckého předmětu". Dovolili jsme si to navrhnout jako technickou úpravu. Prosila bych, abychom o tomto hlasovali jako první. [[Předsedající: Ano. A dál?]] Dále garanční výbor navrhuje, abychom hlasovali o pozměňovacím návrhu A1 bod 2 až 7, dále o pozměňovacím návrhu A1 bod 8 - to je ten, ke kterému se vyjadřovala paní poslankyně Berdychová a teď paní ministryně, poté o pozměňovacím návrhu B - to je pan poslanec Zahradník, jeho pozměňovací návrh, a v závěru o návrhu zákona jako celku.
Ano. Děkuji. Táži se, zda někdo vznese protinávrh k přednesené proceduře. Není tomu tak. Beru za to, že Sněmovna s touto procedurou souhlasí. Prosím, abyste přednášela jednotlivé návrhy. Dříve než tak učiníte, svolám kolegy z předsálí. Všechny vás odhlásím a poprosím, abyste se přihlásili svými kartami. Prosím, paní zpravodajko, proveďte nás hlasováním.
Vážená paní předsedající, prosím vás, abyste dala hlasovat o technické úpravě týkající se pozměňovacího návrhu A1 bod 2, kde se za slovo "vyučovaného" doplňuje "uměleckého" předmětu.
Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro. [[Hlasy ze sálu: Stanoviska!]] Pardon. Omlouvám se. Ještě vyjádření paní ministryně. [[Souhlas.]] A výboru? [[Výbor souhlasí.]] Prosím, abyste se znovu přihlásili svými kartami. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro přednesený návrh, zmáčkněte tlačítko, zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 166, přihlášeno 165 přítomných, pro 164 [[proti nikdo]]. Konstatuji, že návrh byl přijat. [[(12.10 hodin)]] Paní zpravodajko, jenom vám chci říct, že se můžete přihlásit svou kartičkou rovnou u pultíku a nemusíte přebíhat k hlasování. Odhlaste se na tom místě. Prosím, přistupme k dalšímu hlasování.
Dále prosím paní předsedající, aby nechala hlasovat o pozměňovacím návrhu A1 v bodech 2 až 7.
Zahajuji hlasování a táži se... [[Nesouhlas v sále.]] Moc se omlouvám, paní ministryně, není to úmysl. Prosím vyjádření paní ministryně. [[Souhlas.]] Paní zpravodajka? [[Poslankyně Nováková: Garanční výbor souhlasí.]] Zahajuji, končím hlasování, anuluji ho. Teď zahajuji nové hlasování. Kdo je pro, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 168, přihlášeno je 166 přítomných, pro 166. Konstatuji, že návrh byl přijat. Prosím další návrh.
Paní předsedající, prosím, abyste nechala hlasovat o pozměňovacím návrhu A1 bod 8.
Stanovisko paní ministryně? [[Nesouhlas.]] Garančního výboru? [[Poslankyně Nováková: Garanční výbor souhlasí.]] Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 169, přihlášeno je 167, pro 81, proti 35. Konstatuji, že návrh byl zamítnut. Prosím další návrh.
Nyní prosím paní předsedající, aby nechala hlasovat o pozměňovacím návrhu B.
Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 170, přihlášeno je 167, pro 25, proti 98. Konstatuji, že návrh byl zamítnut. Paní zpravodajko, předpokládám, že o všech pozměňovacích návrzích bylo hlasováno. Je tomu tak? [[Souhlas.]] Přikročíme tedy k hlasování o celém návrhu zákona. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s vládním návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 563/2004 Sb., o pedagogických pracovnících a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, podle sněmovního tisku 407, ve znění schváleném Poslaneckou sněmovnou." Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 171, přihlášeno je 167, pro 156 [[proti 1]]. Konstatuji, že s návrhem zákona byl vysloven souhlas. Končím projednávání tohoto bodu. Dříve než otevřeme další bod - děkuji, paní zpravodajko - načtu omluvu pana poslance Vlastimila Vozky, který se omlouvá z dnešního jednání mezi 14.30 a 19. hodinou ze zdravotních důvodů.
Pěkné dobré poledne, milé kolegyně, milí kolegové. Budeme pokračovat bodem číslo