1. Návrh zákona o prodejní době v maloobchodě a velkoobchodě /sněmovní tisk 275/6/ - vrácený Senátem Je tady pan senátor Bublan za navrhovatele, nicméně my jsme doposud neodhlasovali jeho přítomnost v jednacím sále. Čili nejprve dám hlasovat o přítomnosti pana senátora Bublana v jednacím sále. Zahajuji hlasování. Kdo je pro, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 28, přihlášeno je 156 poslankyň a poslanců, pro 131, proti žádný. Návrh byl přijat. Vítám pana senátora Františka Bublana a pana senátora Karla Kratochvíleho a prosím tedy, aby se za navrhovatele k usnesení Senátu a k předloženému pozměňovacímu návrhu vyjádřil pan senátor František Bublan. Prosím, pane senátore.
Vážené dámy, vážení pánové, já bych se především chtěl omluvit za svoji předchozí nepřítomnost. Byla dána trošku nedorozuměním, protože v usnesení Senátu je, že Senát pověřuje senátory Karla Kratochvíleho a Miroslava Nenutila odůvodnit to poslední usnesení Senátu. Nicméně po dohodě i s legislativou jsme dospěli k tomu, že zde musím být jako původní navrhovatel, a ti dva zmínění páni senátoři jsou jakoby zpravodajové na to nové usnesení Senátu. Takže bylo to nedorozumění. Já jsem s tím nepočítal. Naštěstí jsem byl v nedaleké senátní budově, takže jsem to ještě trošku stihl. To jenom na omluvu. [[V sále je veliký hluk.]] Jinak co se týče návrhu zákona, ten už jsme tady probírali asi čtyřikrát, takže není třeba ho připomínat. Jedná se o regulaci prodejní doby v těch velkých obchodech, bazarech s použitým zbožím. A vymezuje to na vybrané státní svátky a svátky. Vůle Senátu byla taková, že -
Já se, pane senátore, velmi omlouvám, ale poprosím přítomné poslance o klid.
Vůle Senátu byla taková, že zůstaneme u těch sedmi vybraných státních svátků a svátků tak, jak byly předloženy v původní podobě. Hlasování proběhlo celkem jednoznačně v Senátu. Takže si dovolím vás jenom požádat o podporu původního návrhu a věřím, že už celá anabáze, která trvá téměř dva roky, bude zde úspěšně zakončena. Děkuji.
Děkuji panu senátorovi Bublanovi. Chtějí se k předloženému pozměňovacímu návrhu Senátu postupně vyjádřit zpravodajové - garančního výboru hospodářského pan poslanec Karel Šidlo? Není zájem. A zpravodaj výboru pro sociální politiku pan poslanec Jaroslav Zavadil? Prosím, pane zpravodaji.
Děkuji vám, pane předsedající. Dobrý den, dámy a pánové, kolegyně a kolegové, vážení hosté. Chtěl bych také přivítat skupinu zaměstnanců právě z těch obchodů, o kterých teď rozhodujeme, tady mezi námi, kdy se konečně už dočkali po dvou letech toho, že se teď bude rozhodovat právě o této normě. Já se domnívám, že tak jak už tady řekl kolega senátor Bublan, není potřeba se k těmto věcem mnoho vyjadřovat, všechno už bylo řečeno. Chtěl bych jenom požádat ctěnou Sněmovnu, aby podpořila návrh Senátu tak, jak byl přednesen kolegou senátorem Bublanem a zde přítomným kolegou senátorem Kratochvílem. Takže žádám o podporu tomuto návrhu tak, abychom po dvou letech konečně dospěli k nějakému závěru. Děkuju pěkně.
Děkuji panu zpravodaji. Otvírám rozpravu. V rozpravě jako první vystoupí pan senátor Karel Kratochvíle. Prosím, pane senátore, máte slovo.
Děkuji za slovo. Jsem tady už podruhé, takže doufám, že teď naposledy. Vážený pane předsedo, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, dovolte mi, abych pronesl stručné úvodní slovo k návrhu zákona o prodejní době v maloobchodě a velkoobchodně, sněmovní tisk 575 a senátní tisk 263, který máte před sebou. Navrhovatelem původního návrhu zákona byl Senát. Návrh se začal projednávat v červenci roku 2014 a nyní téměř po dvou letech stojíme před jeho závěrečným schvalováním. Jaká bude jeho finální podoba, to záleží nyní právě na Poslanecké sněmovně. Proces schvalování tohoto návrhu zákona byl velmi obtížný, neboť z původně navrhovaného počtu sedmi svátků, při kterých by byla omezena prodejní doba, Poslanecká sněmovna vypustila ze senátního návrhu zákona většinu významných státních i ostatních svátků, tedy Velikonoční pondělí, 28. září - Den české státnosti, 28. října - Den vzniku samostatného Československého státu, ale i 8. květen - Den vítězství. Senát je přesvědčen, že je potřeba vrátit předložený návrh zákona do původní podoby, jak byl Senátem schválen. Vedou ho k tomu zejména dva důvody. První důvod je ten, že ve dnech 25. a 26. prosince a 1. ledna má většina obchodů stejně dnes zavřeno a nemá valný smysl toto omezení prodejní doby stanovit zákonem, když se tak děje bez ohledu na zákon. Druhý důvod je ten, že Senát je přesvědčen, že by měl být zachován výčet původních státních svátků a ostatních svátků, které připomínají občanům České republiky jejich historii, ať se již jedná například o Den české státnosti a vznik samostatného Československa, nebo Den vítězství, nebo se jedná o velice významné svátky církevní, jako Velikonoce a Vánoce. Tyto svátky je potřeba si také připomínat nejen jako svátky vánoční a Nový rok, zejména dnes je potřeba se snažit stále zachovávat naši českou suverenitu a státnost. Senát si rozhodně neklade za cíl určovat lidem, co mají ve svých volných dnech konat. Ale aby ti, co mají volno, trávili významné sváteční dny v nákupních centrech společně s těmi, kteří tento den musí jako zaměstnanci v nákupních centrech pracovat, to je situace, která občanům příliš nepřipomene, že před mnoha lety ten samý den pro český stát znamenal velmi mnoho. Proto Senát navrhuje Poslanecké sněmovně, aby podpořila senátní verzi předloženého zákona. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji panu senátorovi. S faktickou poznámkou pan poslanec František Laudát. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Já bych chtěl jenom technicky, v případě, že hlasování o tomto zákonu, ať už o senátní verzi, nebo verzi sněmovní, bude, tak aby předtím bylo přerušeno, protože my se máme sejít s panem ministrem Brabcem kvůli jeho zpackané EIA na vyjednávání. A moc bych poprosil - chci, aby bylo zaregistrováno, že budu hlasovat jak proti senátnímu návrhu, tak proti původnímu návrhu. A směrem k panu senátorovi, co tady říkal. Tak prosím vás, proč se podle toho, co tady říkáte, nechováte? Proč vaši spolupracovníci permanentně okopávají hlavní nositele tradice, hlavní nositele a propagátory těchto často církevních svátků? Proč děláte přesně opačnou politiku ve skutečnosti, než tady povídáte? Já bych se pod to, co jste tady říkal, podepsal, ale v případě, že konečně začnete dělat skutečnou politiku, ve které se bude odrážet i to, co říkáte. A vy to neděláte. Respektive vaši spolupracovníci, spolustraníci, to nedělají. Děláte přesný opak! Vyvoláváte ve společnosti skutečně nálady proti církvím, nejenom proti jedné. Vaši kolegové tady nepodpořili, abychom ukotvili, z jakých hodnot vycházíme, a sem s tímto zákonem přicházíte. Tak si slaďte své chování, aby to, co říkáte, také fungovalo ve vaší reálné politické praxi. Teď to neberte osobně, mluvím ke straně sociální demokracie. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Laudátovi. S faktickou poznámkou ještě pan poslanec Ivan Pilný. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně a kolegové, bylo tady vysloveno něco, abychom konečně dospěli k rozumnému závěru. Rozumný závěr je jediný. Zamítnout obě verze! Proč bychom měli zasahovat do soukromé sféry? A ten naivní pokus o sociální inženýrství, který tady byl vysloven z úst pana senátora, snad není ani třeba komentovat. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Pilnému. Nyní s přednostním právem pan předseda poslaneckého klubu Občanské demokratické strany Zbyněk Stanjura. Prosím, pane předsedo.
Nejprve bych plně podpořil návrh pana předsedy hospodářského výboru. Ale já se obracím s osobní žádostí na pana senátora. Věřím, že z omylu, minule, když jsme to projednávali, tak tady na mikrofon řekl, že i někdo z našeho senátního klubu tento návrh zákona podpořil, když jsme hlasovali. Není to pravda. Byl bych rád, aby pan senátor vzal tato slova zpět. Věřím, že to nebylo úmyslné. Dal jsem si tu práci, vyhledal jsem si příslušné hlasování, když se o tom hlasovalo poprvé [[nesrozumitelné]]do Poslanecké sněmovny. Žádný člen klubu Občanské demokratické strany nepodpořil tento návrh zákona. Věřím, pane senátore, že to nebylo úmyslně, ale my jsme tady zvyklí, když se člověk splete, druhá strana mu ukáže, že se spletl, že přijde a řekne: omlouvám se, spletl jsem se, nebylo to úmyslné. [[(16.50 hodin)]] Pak chci říct, že nejsem určitě jediný, kdo zastával stanovisko Hospodářské komory, která nejenom že je ostře proti, taky poukazuje na možné protiústavní prvky tohoto zákona a diskriminaci vůči určité skupině podnikatelů. A dokonce se k diskriminaci přiznává vláda ve své důvodové zprávě, kde říká, že se budou diskriminovat velké a že to je předpoklad účinku toho zákona. A už se nechci znova vracet, protože už o tom debatujeme asi popáté, k těm legendárním 200 metrům čtverečních, kdy pan senátor není schopen krom toho, že to mají ve Francii, říct, proč ne 190, proč ne 210, kdo to bude měřit, a on život si s tím nějak poradí. Ale co je klíčové - proč zase chcete určovat lidem, jak se mají chovat? Kdyby lidé nechtěli nakupovat, tak jsou obchody prázdné a obchodníci to sami zavřou. Ale vy jste zase chytřejší, moudřejší, vzdělanější a nevím, co všechno, než občané, kteří, představte si to, chodí v tyto dny nakupovat! Je to jejich svobodné rozhodnutí, tak ho prosím respektujte. Vy osobně, kteří jste proti, tam nechoďte, nenakupujte, nikdo vás nenutí. My také nenavrhujeme návrh zákona, že musíte chodit ve vybrané hodiny nakupovat, tak vy nás nenuťte zase návrhem zákona, kdy nesmíme chodit nakupovat. Nechte to na každém z nás, ať se rozhodne. A když se občané rozhodnou tam nenakupovat, tak věřte, že obchody budou zavřené, protože se majiteli nevyplatí ten obchod otevřít. Tak jednoduché to je. Ne, my se tady o tom, já nevím, rok, dva roky pořád dokola přesvědčujeme. Pak bylo komické rozhodnutí Poslanecké sněmovny minule, kdy vlastně všichni víme, že tři dny je zavřeno, tak to pro jistotu ještě uzákoníme. Výborné! Já jsem pro to nehlasoval tedy, říkám rovnou, ale je to samozřejmě méně škodlivé než senátní, ale já nepodpořím ani jednu verzi, nikdo z našeho klubu, protože to nemá žádný smysl. A pravdu tady úplně jednoduše řekl předseda hospodářského výboru. Také bychom mohli nařídit senátorům, že budou zasedat tři týdny v měsíci, ne? Protože my také zasedáme tři týdny v měsíci, máme stejnou odměnu, tak to je diskriminační, ne? Co říkáte, kolegové? Když to projde, možná bychom něco takového mohli nabídnout, pak budou možná mít méně času na to vymýšlet takové nepraktické návrhy zákona. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan poslanec Antonín Seďa. Prosím, pane poslanče.
Děkuji, pane místopředsedo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, rozumím kolegovi Stanjurovi vaším prostřednictvím, že hájí zájmy zaměstnavatelů, a my hájíme zájmy zaměstnanců. To je ten zásadní rozdíl!
Děkuji. S faktickou poznámkou ještě pan poslanec František Laudát, po něm pan poslanec Pilný. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Já se musím ohradit kvůli tvrzení pana předřečníka. Jednak tedy je hájíte tak, že v případě, že dojde k ochlazení ekonomiky, tak je pošlete na úřad práce. Za další. Ty, kteří si naléhavě potřebují vylepšit svoji sociální situaci, připravíte o bonusy. Za další. Vy můžete poslat na úřad práce ty podnikatele, živnostníky a další, kteří mají obchody, ty zaměstnance, kteří pracují v těch malých obchodech, které v obchodních centrech jsou. Takže prosím, tohle ať tady nikdo neříká! Přesný opak je pravdou. A když už máte tu dojemnou péči o zaměstnance, tak jenom chci podotknout, že stejně se chováte a stejně tak na úřady práce pošlete malé živnostníky, OSVČ, kteří se sami živí, přes elektronickou evidenci tržeb a další a další. Takže prosím, přesný opak je pravdou! Neříkejte tady, že vy zastupujete zaměstnance! Vy děláte klasickou politiku proti zaměstnancům. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Laudátovi. S faktickou poznámkou pan poslanec Ivan Pilný. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Já jsem tady myslím ve své úvodní řeči ve Sněmovně řekl, že pánbůh nebo příroda nás stvořili s dvěma konci - na jednom sedíme a druhým myslíme. A všechny jsem vyzval, abychom k myšlení používali alespoň občas ten správný konec. Já nehájím zájmy zaměstnavatelů ani zaměstnanců, hájím zdravý rozum. Děkuji.
Děkuji. To byla zatím poslední faktická poznámka. Nyní řádně přihlášený do rozpravy pan poslanec Vladislav Vilímec. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně a kolegové, už tady bylo hodně řečeno. Já jsem se na plénu Sněmovny k tomuto zákonu nevyjadřoval, ale jako člen výboru pro sociální politiku jsem také kladl zástupci předkladatele panu Bublanovi určité otázky a ty odpovědi na ně mě prostě nepřesvědčily. Proč zrovna se navrhuje jenom sedm svátků, když státních svátků máme více? Proč se navrhuje prodejní plocha 200 metrů čtverečních? To také nebylo zodpovězeno. Já se přiznám, že argumenty, proč přijmout tento zákon ať již v podobě schválené Poslaneckou sněmovnou, nebo dokonce v rozšířené Senátem, mě v žádném případě nepřesvědčily. Senát, který tento zákon navrhl, a pokud se nemýlím, tak vlastně jeho pozměňovací návrh je identický s původním návrhem Senátu, chtěl omezit svobodnou volnost stanovení prodejní doby velkých řetězců. Budiž. Učinil to však nepříliš legislativně povedeným způsobem. Mluvil jsem už o tom, že prodejní plocha 200 metrů čtverečních postrádá nějaké silné argumenty. Je navíc dobře známo a víme to všichni, že dnešní obchodní centra pronajímají prodejní místa jednotlivým obchodníkům, jednotlivým nájemcům, a tak se stejně ono obchodní centrum jednoduše zavřít nedá. Neustále se zde argumentuje, to tady dneska ještě nepadlo, že takové omezení nejen o svátcích, ale například i o nedělích platí i v některých zemích EU. Ptám se: No a co? V Bavorsku, a to jsem také uváděl na výboru pro sociální politiku, zvláště na venkově chodí zase v neděli do kostela pomalu celá obec. U nás taková míra praktikujících věřících není, a to myslím ani na Moravě. Nesnažme se tedy lidem vnucovat, jak mají trávit neděle nebo svátky, zda je mají trávit v nákupních centrech, v přírodě nebo u televizní obrazovky. Navíc tedy stále přibývá nákupních center, která minimálně o nedělích a svátcích připravují nejrůznější kulturní nabídku. Jak hodnotnou, zde nechci rozebírat. Uvádí se také všudypřítomný argument ochrany zaměstnanců. Předně podle mého přesvědčení stát má jiné a dle mého názoru dostatečné možnosti, jak kontrolovat dodržování pracovního práva, a to i ve velkých řetězcích, a tím chránit zaměstnance. Jsou zaměstnanci, kteří naopak s vidinou většího příplatku jsou ochotni pracovat o nedělích a svátcích, a jsou určitě i tací, kteří v sobotu, v neděli a ve svátcích pracovat nechtějí. I tomu bychom měli rozumět. Obchodní centra ale nejsou jedinými místy, kde vidíme zaměstnance i o svátcích. Vždyť jsou otevřeny restaurace, nemohou přece přestat fungovat další veřejné služby, i tam také musí být zaměstnanci o nedělích a o svátcích. Senát navrhl výčet sedmi svátků, kdy by byl zakázán prodej u prodejen, jejichž prodejní plocha přesahuje 200 metrů čtverečních. Jak dobře víte, Poslanecká sněmovna tento výčet zredukovala pouze na 1. leden a svátky vánoční, kdy skutečně dnes již mnohé řetězce mívají zavřeno, protože tam prostě lidé nechodí nakupovat. Řetězce se rozhodly bez ohledu na nějaký zákon, koneckonců on to vzpomněl i pan senátor Kratochvíle. Senát opět trvá na svém původním návrhu. Tento senátní návrh odmítá, a mluvil o tom již pan poslanec Zbyněk Stanjura, jednoznačně Hospodářská komora, která obecně nesouhlasí s principem regulace prodejní doby. Osobně nebudu podporovat ani jeden z těchto návrhů, byť poslanecká verze je mnohem blíže současné realitě. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Vilímcovi. Teď faktické poznámky. Nejprve pan poslanec Stanjura, jestli má zájem? Po něm pan poslanec Laudát. Prosím, pane poslanče.
Už je 17 hodin, máme důležitou poradu k zákonům, které jsme zařadili na zítřejší odpoledne, to je EIA, a máme ho v devadesátce a budeme opozice jednat s vládní koalicí o tom, zda ten zákon v navržené podobě projde, nebo ne. Tak mám prosbu, ať klidně běží rozprava, ale pokud ta porada nebude hotová, abychom poté před hlasováním schůzi přerušili, než skončí ta porada k EIA, protože se chceme zúčastnit hlasování. Takže pane předsedající, buď budeme zpátky, a pokud ne a budou vyčerpány všechny příspěvky, tak poprosím o přerušení schůze do návratu z té porady. Předpokládám, že to bude poměrně rychlé, já to tipuji na deset, patnáct minut maximálně. Ale kdyby se to náhodou protáhlo, tak prosím, umožněte nám všem, abychom se mohli účastnit hlasování. Děkuji.
Ano, pokusím se to sdělit svému následníku v řízení. S faktickou poznámkou pan poslanec Laudát.
Děkuji. Dneska to mezi námi docela skřípe. Chci navrhnout procedurální návrh, abychom přerušili tento bod na čtvrt hodiny, to znamená do 17 hodin 15 minut, z těch důvodů, které tady uvedl pan kolega Stanjura. Nezlobte se na mě, já nechci jednat pod tlakem, pak sem dobíhat. V případě, že by se to jednání protáhlo, tak prosím potom nechť začnou mluvit ti, kteří jsou přihlášeni, a my se sem snad dostavíme.
To je procedurální návrh, o kterém chcete dát hlasovat. Ano. Přivolám naše kolegy z předsálí. Budeme hlasovat o přerušení tohoto bodu do 17 hodin 15 minut z důvodu porady k EIA. Odhlašuji vás všechny. Prosím, abyste se přihlásili svými hlasovacími kartami. Zahajuji hlasování o přerušení tohoto bodu do 17 hodin 15 minut z důvodu porady k EIA. Kdo je pro, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 29. Přihlášeno je 126 poslankyň a poslanců, pro 46, proti 39. Návrh nebyl přijat. S přednostním právem pan poslanec Laudát. Prosím, pane poslanče.
Takže já děkuji za to, že ukazujete, jak se chováte. Jestli patnáct minut vám nestačí na to, abychom se s panem ministrem Brabcem domluvili, aby ve středu tady nevznikl karambol, nezlobte se na mě, to už ale opravdu přeháníte. Já tomu půjdu naproti. Chováte se velmi trapně. A beru si jménem klubu TOP 09 patnáct minut přestávku. A styďte se.
Je tady žádost o přestávku, takže budeme pokračovat v 17.16. Přerušuji jednání Sněmovny do 17 hodin 16 minut.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, budeme pokračovat v přerušeném jednání. Pan kolega Vilímec už přednesl svůj diskusní příspěvek. Nyní pan poslanec Karamazov a připraví se pan poslanec Michal Kučera. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, je strašidelné, s jakou urputností chce vláda osekat svobody lidí. Vzpomínám si -
Ještě vás přeruším a požádám kolegy o klid ve sněmovně, abyste mohl přednést v důstojném prostředí svůj příspěvek, a to zleva doprava i ve středu. Opravdu, kdo diskutuje něco jiného, než je prodejní doba v maloobchodě, prosím v předsálí. Mohu o to požádat, paní kolegyně, páni kolegové? Děkuji. Pokračujte.
Vzpomínám si, jak před několika měsíci zde na půdě Sněmovny zvítězil zdravý rozum, když poslanci pozměňovacími návrhy upravili zákon o omezení prodejní doby v obchodech. Nová legislativa se tak vztahovala jen na několik dnů v roce, když jsou navíc stejně již nyní obchody zavřené. Vznikl sice další zcela zbytečný zákon, ovšem pořád lepší, když vznikne zákon zbytečný než zákon špatný. Bohužel Senát se tentokrát neukázal jako strážce svobody, vrátil se k původnímu znění, které dolní komora zamítla. Vládní koalice, nepoučena minulou rozpravou, se opět chystá prosadit další zbytečný zákaz. Kdy se tato smršť zastaví? Dějiny nás učí - nikdy. Budeme tak dlouho nenápadně omezovat možnosti jednání lidí, dokud nezjistíme, že ze svobody nezůstalo vůbec nic. To je socialismus, který tak dobře všichni známe. Vůbec zde totiž nejde o ochranu zaměstnanců, jak se někteří snaží argumentovat. Jde o to vnutit všem ostatním určité vidění světa a určitý způsob jednání v soukromém životě. Stát se tak neodvolatelně vlamuje do sféry, která měla navždy zůstat vyhrazena osobnímu rozhodnutí jednotlivce. Zastánci nové restrikce argumentují právy zaměstnanců a zároveň pomíjejí fakt, že pracovní smlouvu uzavírají svobodní lidé, kteří si sami vymezují její podmínky. Před svévolí obě strany chrání zákoník práce. Vztah zaměstnanců a zaměstnavatelů tedy není nutné upravovat jinak. Vyjmenovat, zakázat a trestat jednání, které ohrožuje druhé - to je přece role státu. Jedině v takovém společenství je doma svoboda, volnost každého myšlení a jednání, které druhému neodpírá možnost svobodně přemýšlet a jednat. Kolik různých zákonodárných sborů na celém světě už přijalo zákony, které tuto citlivou hranici pomíjejí? Proto kladu tuto otázku: Jakým způsobem otevřené obchody v některé státní svátky ohrožují druhé? Jakým způsobem uzurpují jejich svobodu? Odpovědět samozřejmě musíme, že žádným. Zaměřme proto svou pozornost k tématům, která skutečně mají tendenci přerůst v problémy, které ohrozí bezpečí, zdraví a svobodu lidí. Osobní život a dny volna ať si každý uspořádá podle svého. Proto opět apeluji na zdravý rozum všech přítomných poslanců, aby nezakazovali lidem prodávat a nakupovat, chodit do práce a podnikat. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Simeonu Karamazovi. Nyní bude hovořit pan poslanec Michal Kučera, zatím poslední přihlášený do rozpravy. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Ještě jednou dobrý den. Děkuji za slovo. Vážené dámy, vážení pánové, na toto téma, na téma prodejní doby v maloobchodě a velkoobchodě, tady proběhly hodiny a hodiny diskusí. Já už nebudu opakovat věci, které tady zazněly mnohokrát. Možná některé bych jenom připomenul v krátkosti, nebo spíše zareagoval na některé své předřečníky. Chtěl bych jednoznačně upozornit, že otázku ochrany zaměstnanců musí řešit především zákoník práce, musí řešit kolektivní smlouva, musí řešit odbory. To jsou k tomu určené instrumenty. Jakýkoliv vstup speciálními zákony do speciálních skupin vnáší jenom nejistotu a vnáší jenom jakési pokřivení trhu. Pak se můžeme jednoznačně ptát, proč jedni ano, druzí ne, proč ti ano a ti ne, stejně jako se ptáme, proč omezení se vztahuje na 200 metrů čtverečních. Na tuto otázku jsme nikdy nedostali odpověď. Pokusil se odpovědět můj kolega profesor, který řekl - protože máme deset prstů na rukou. Kdybychom jich měli šest, tak by se jednalo o 240 metrů čtverečních. [[(17.20 hodin)]] Samozřejmě je tady pořád otázka, dodnes nebyla zodpovězena, jak na tom budou ty malé provozovny, které jsou součástí těch hyperkrámů, to znamená, ta malá květinářství, ty malé trafiky, ty malé prodejny, které tam prodávají své produkty. Na tyto otázky, ačkoliv tady mnohokrát zazněly, tak předkladatelé nikdy neodpověděli. Dámy a pánové, já bych chtěl ještě upozornit na další věc. V posledních dnech tady zaznívá diskuse na téma omezování, na téma regulace, na téma byrokracie, na téma nesvoboda a je kritika je směřována k Evropské unii. A mnohdy možná i oprávněně. Dokonce zaznívají výzvy, abychom vylepšili podmínky v Evropské unii, směrem k Evropské unii, abychom právě onu regulaci, ono omezování, onu nesvobodu, diskriminaci, někdo dokonce používá slovo otroctví, změnili. Já si dovolím připomenout některé body. Samozřejmě tady máme dnes omezení prodejní doby. Ale chtěl bych připomenout cenzuru internetu. Chtěl bych připomenout povinný poslední rok v mateřské škole, chtěl bych připomenout národní registr hrazených zdravotních služeb, chtěl bych připomenout nasazování prostorových odposlechů policií, chtěl bych připomenout přípravu trestného činu krácení daní, trestní odpovědnost právnických osob, kontrolu veřejnoprávních médií, centrální registr bankovních účtů, registr sportovců, klubů a trenérů, zákon o prosazování původu majetku, prolomení domovní svobody kvůli topení, prolomení domovní svobody kvůli zbrani, pokutu za urážku úřední osoby a kontrolní hlášení DPH. To jsou všechno zákony, které tady přinesla vláda ANO, ČSSD a KDU-ČSL. Tímto si tady sami sobě omezujeme náš vlastní prostor, tímto sami sebe regulujeme, tímto sami sobě přinášíme byrokracii. Samozřejmě tady můžeme namítnout, že všechno bylo demokraticky schváleno a demokraticky odsouhlaseno naším parlamentem. Ano, bylo. A já samozřejmě nemám jinou možnost než tyto zákony přijmout jako demokraticky odhlasované. Ale prosím pěkně všichni, kdo jste pro toto hlasovali, už nikdy neukazujte prstem na Evropskou unii, protože vy sami jste přispěli k tomu, abychom si ten kousek národní svobody tady vzali. A toto je ten další zákon, který k tomu přispívá. Naprosto nesmyslný zákon o prodejní době v maloobchodě a velkoobchodě. My zase tím kouskem přidáváme omezení, regulaci a naprosto zbytečně deformujeme náš prostor. Jenom závěrem. TOP 09 nepodpoří ani senátní návrh, ani návrh, který bude hlasovaný patrně potom, to znamená návrh poslanecký. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji panu poslanci Michalu Kučerovi. Ještě faktická poznámka pana poslance Petra Kudely, předtím Petra Bendla a řádná přihláška pana poslance Jaroslava Zavadila. Nyní pan poslanec Petr Bendl s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já doufám, že mi ty dvě minuty budou stačit. Pan senátor tady mluvil za zástupce předkladatele toho senátního návrhu, že se to týká i bazarů s použitým zbožím. Tak jsem se chtěl zeptat, kde to tam v tom zákoně je, protože já jsem to tam nikde neobjevil. Týká se to pouze obchodů s prodejní plochou nad 200 metrů čtverečních. A jestli tedy bude mít nějaký bazar s použitým zbožím nad 200 metrů čtverečních, tak toho se to samozřejmě týká také. Já jsem hluboce přesvědčený o tom, že ten zákon je diskriminační. Ve finále se vlastně postaví proti lidem samotným, protože jak tady bylo řečeno, že se chce zabránit tomu, aby lidé trávili čas svátků v nákupních centrech, chci jenom zdůraznit, že v těch nákupních centrech už dneska nejsou jenom prodejny s potravinami, ale je tam i řada jiných aktivit, které, ať už jsou to různé bowlingy a dětská centra a podobně, je otázka, jak to tam nakonec bude vypadat. Jestli to budete chtít regulovat, takže potraviny budou zavřené a bowling, bude-li malý, jednodráhový a bude mít do 200 metrů, nebo jestli se to toho nebude týkat, když tam budou něco u toho prodávat a podobně. Zkrátka si myslím, že to je zákon, který je naprosto nesmyslný. Nemáme omezovat a rozhodovat o tom, co lidé mají dělat o svátcích. Oni se rozhodnou sami a ti obchodníci v případě, že tam lidé nepřijdou, sami zavřou. Koneckonců jste to tady konstatovali v těch vánočních svátcích či na Nový rok. Ti lidé tam prostě nechodí, a proto mají ty obchody zavřeno. Takto vydělají ti menší, lidé si postojí ve frontách, protože to třeba nestíhají z práce jinak než využívat ty otvírací doby velkých obchodů. Víceméně se ty zisky přelijí jenom někam jinam. [[Upozornění na čas.]] Je to zbytečný socialistický experiment. Děkuji.
Děkuji. Budeme pokračovat faktickou poznámkou pana poslance Petra Kudely. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Vážený pane předsedající, členové vlády, páni poslanci, minule jsem tady vystupoval s tím, jaké zisky mají velké maloobchody typu Tesco, Billa a podobně. Jsou to zisky v miliardách ročně. Já jim to přeju. Všechna čest, umí to. Nicméně neustále se schovávat za ekonomický růst a rozvoj - myslím si, že jsou tady i jiné, vyšší principy, než se pouze schovávat za ekonomický růst. Domnívám se, že drobnou regulaci v tomto segmentu si tento trh vyžádal a tato drobná regulace je skutečně namístě. Jedná se jenom o několik dní v roce, kdy ve velko- maloobchodech nad 200 m2 bude zakázán prodej. Tyto podniky to nikterak neohrozí, společnosti to prospěje. Já se přikláním k senátní verzi zákona. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Kudelovi i za dodržení času k faktické poznámce. Ještě jedna faktická poznámka před kolegou Zavadilem, a to pana poslance Ivana Pilného. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Jenom pro upřesnění. Ti, kteří tady byli kritizováni za to, že vytvářejí obrovské zisky, také zaměstnávají desetitisíce lidí a to je potřeba vzít v úvahu.
Děkuji. A nyní řádná přihláška pana poslance Jaroslava Zavadila. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane řídící, a ještě jednou vás všechny zdravím od tohoto pultíku. Víte, je to jak přes kopírák. Už jsme si tady tuhletu debatu zažili několikrát. Mě na ní nic nepřekvapuje. Snad jenom jediná věc. Ten návrh přece nebyl pro to, abychom omezili lidem chodit do obchodních domů. Ten byl proto, protože zneužívání těch zaměstnanců, kteří tam jsou, je enormní. Tady bylo řečeno, že za to dostávají peníze - já se omlouvám. [[Řečníkovi zvoní mobilní telefon.]] Oni za to peníze moc nedostávají. Oni za to dostávají náhradní volno. Možná že je to chyba zákoníku práce, který upřednostňuje to, aby se zaměstnavatel se zaměstnancem dohodl napřed na náhradním volnu. Ale oni je k tomu tlačí! [[Poslanec zvyšuje hlas.]] To chci teda říct. Takže není to o penězích. Není to o tom, že oni by stáli o peníze, protože je nemají. Ivane, já si tě hrozně vážím [[k poslanci Pilnému]], prostřednictvím tedy pana předsedajícího - sociální inženýrství, no to je přece úplná pitomost. O to tady vůbec nejde. Jde tady skutečně jenom o to, abychom vyhověli téhleté skupině lidí, kteří jsou svým způsobem - a já teď nechci použít toho výrazu, který se mi lepí na patro, použiju nějakého diplomatičtějšího výrazu - kteří prostě jsou nuceni k tomu, aby za ty svátky museli jít na náhradní volno. A nekruťte mi hlavou [[obrací se do sálu]], je to tak, běžte se jich zeptat! Takže to je ten důvod, který vlastně vedl všechny k tomu, co se starali o tenhleten návrh, aby s ním přišli. A samozřejmě ta debata, a ta je legitimní, že tady s tím někdo nesouhlasí, že někdo má takový názor a někdo onaký - to já připouštím, takovouhle debatu. Ale prosím vás, soustřeďme se jenom na to meritum věci. Nikdo tady nechce a nechtěl tímto zákonem omezovat občany, že teda nemůžou nakupovat. Na druhou stranu se tady říkaly argumenty, že v Rakousku, Německu, Francii, Belgii tohle běžné je. A to tak je. A já teď nechci se opírat o to, co se děje v těchhletěch zemích. Nechci. Ale nicméně se musím k tomu tak trošičku obrátit. Nikdo tady nemluvil o nedělích, protože tady se mnohdy hovořilo - vy chcete i neděle. Ne, nikdo nechce o nedělích. Takže jenom bych chtěl apelovat, abychom vážili slova. A vím, že jsem teď promluvil trochu emotivně. Ale znova opakuji, nevadí mi žádná debata, která je o tom, že někdo s tím nesouhlasí z různých důvodů, ale nenapadejme ty, kteří si myslí pravý opak. A neříkejme o nich, že jsou to socialisti, byť to někdy socialisti jsou - a mně to vůbec nevadí, já se za to nestydím. [[Smích z pravé strany sálu.]] Ale ne, to není potřeba se tomu smát. Takže říkejme si ty věci otevřeně, na férovku. Já jsem vždycky mluvil férově. Vy to všichni víte. A dokonce s vámi mnohými jsem mluvil o této normě a řada z vás mi řekla, a já nebudu jmenovat ty osoby, ano, my bychom s tím problém neměli, ale měli bychom s tím problém v klubu. Teďka konec z citátu. Takže jenom bych byl hrozně rád, kdybychom se nedostali na tu polemiku osobních útoků. Já nechci - omlouvám se Ivane, ale tamto jsem říct musel. Protože sociální inženýrství, to je pro mě něco nepřijatelného. A tohle není sociální inženýrství. To jde skutečně tamhle o ty lidi. Jenom chci tedy na závěr vás vyzvat, abyste to vy, co si myslíte, že to je správné, podpořili a abychom ty debaty už tady nerozvíjeli. Už je plno času. Myslím, že všechno bylo řečeno a už by se to mělo směřovat k hlasování. Děkuju.
Děkuji panu poslanci Jaroslavu Zavadilovi. Ale nevyhovím mu, protože mám čtyři faktické poznámky a jednu řádnou přihlášku do rozpravy kolegy Bendla. Ale před kolegou Bendlem budou v tomto pořadí faktické poznámky Karel Fiedler, Miroslav Kalousek, Ivan Adamec a Ivan Pilný. Nyní pan kolega Fiedler, faktická poznámka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Pokusím se do těch dvou minut vejít. Zareaguji jak na kolegu pana Zavadila i na další předřečníky. Kolega Michal Kučera to tady velmi správně vyjmenoval, tu řadu těch věcí. Ale já si přece jenom myslím, že tady toto je trošku jiná záležitost. Tady se pořád zaklínáme nějakou mantrou zisku. Mluvilo se tady o těch velkých řetězcích, nechci je záměrně jmenovat. Ale můj kolega dneska uveřejnil informaci o tom, že 214 mld. se ročně vyvádí z této republiky na dividendách. Neříkám, že to jsou zrovna tyto markety a tyto řetězce, ale asi nebudu daleko od pravdy, když řeknu, že mezi ně patří. Víme, co nám chodí po internetu, a je to realita. Že stejné řetězce u nás platí menší mzdy než ve svých mateřských zemích, přičemž ceny výrobků jsou tam častokrát nižší, než jsou u nás. U nás jsou vyšší. Něco tady není v pořádku. Taková ta autoregulace úplně nefunguje. Občas se do toho prostě musí nějakým způsobem píchnout. A ty argumenty, které tady zaznívají. Já bych je bral, kdybychom se bavili o tom, že to chceme udělat jako tuším v Řecku, že každou neděli je zavřeno. Ale to přece tady neřešíme. Tady řešíme v podstatě pět dnů a možná že ty tři tam jsou skoro samy, s tím bych i souhlasil, malichernou věc, kdy bychom naopak měli vyjádřit nějakou úctu k tomu, že máme opravdu sváteční dny. A to všichni víte, že nejsem žádný křesťan. Tak až se budete, kolegové, rozhodovat, jak budete hlasovat, tak vezměte v potaz i tyto věci. Ještě jednou zopakuji, řada těch firem ve svých mateřských zemích vyplácí vyšší mzdy a má při tom nižší ceny za ty výrobky. Děkuji.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Miroslav Kalousek, také s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Jenom dvě možná zbytečné poznámky k diskuzi, která probíhá. My se vždycky děsíme, kolik dividend za svými vlastníky odchází z firem, které tady zahraniční investoři založili nebo koupili. A vždycky jásáme nad tím, kolik zahraničních investic sem přichází. Přichází sem mnohem víc zahraničních investic, než kolik odchází dividend. Takže na jednu stranu naříkat, že vlastník si bere svoji dividendu a na druhou stranu brát jako samozřejmost, že tady někdo jiný z dividendy odněkud jinde investuje prostředky, je trochu, řekl bych, velmi krátkozraké. To za prvé. Za druhé, byl jste vyzván, pane poslanče Pilný prostřednictvím pana předsedajícího, abyste vážil slovo. Já se přidávám. Skutečně, važte slova. Vy jste ze staré školy a naivně staromilsky jste připomněl, že ty firmy tady zaměstnávají naše občany, namísto abyste pochopil v duchu vládní probíhající diskuze, že nezaměstnávají, že vykořisťují. Musíte jít s dobou.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce pana poslance Miroslava Kalouska. Další je pan poslanec Ivan Adamec, také s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Ano, děkuji. Vážený pane předsedající, vážení páni senátoři, kolegyně a kolegové. Kolega Zavadil říká, ať už necháme těch řečí a jdeme na to. Tak já si to tedy úplně nemyslím. Když tady mluvil o tom, jak se zachází se zaměstnanci v těchto řetězcích nebo obchodech, tak to mě docela pobavilo jako od odboráře, šéfa odborů, že toto tady říká, že to chce řešit tím, že ty krámy zavřeme na nějakou dobu. Já si myslím, že to je o kolektivním vyjednávání o těch podmínkách. Tam by se podle mě měly odbory prát za tyto zaměstnance a neřešit to tím, že budeme omezovat pracovní dobu. Jen tak mimochodem, já bych chtěl vědět, a ptám se prostřednictvím tady pana předsedajícího, od pana kolegy Kudely, aby mi vyjmenoval ty vyšší principy. Ty by mě strašně zajímaly. A pokud je něco, já to považuji za sociální inženýrství, tak je to odkaz na nějaké vyšší principy. Takže to jsem chtěl říct, že takhle to tedy já osobně vnímám. A co se týká toho, jak to pokračuje. Ono to začne sedmi dny nebo třemi dny, pak se to bude hodit na deset dní, pak na patnáct, pak na každou neděli, pak na každou sobotu a najednou skončíme tak, jako že v pátek si musíme nakoupit, protože o víkendu bychom zemřeli hlady. Já si na tu dobu vzpomínám, vůbec se mi to nelíbilo a takhle bych si to nepřál a nechtěl bych to takhle. Jen tak mimochodem, dneska jsem zaregistroval jednu takovou záležitost, která na první pohled nemá mnoho společného s tímto problémem, a je to registrace homosexuálních párů. Tehdy si vzpomínám v Senátu, kdy nás přesvědčovali, že je to to poslední, co chtějí, že se chtějí registrovat, aby měli zajištěna majetková práva, dědictví a tyhlety věci, a že v žádném případě nebudou žádat o adopci dětí, protože to tehdy nebylo úplně, řekl bych, v souladu s tím, jaká byla celospolečenská nálada. Dnešní rozsudek Ústavního soudu řekl, že mohou. Takže takhle to nakonec skončí i s těmi markety. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Ivanu Adamcovi. Další faktická poznámka pana poslance Ivana Pilného. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Prohlédnu si stenozáznam, ale vždycky jsem mluvil jenom věcně a obsahově, nikomu jsem žádnou nálepku socialistů nepřišíval. Pokud se týká sociálního inženýrství, tak to bohužel není vyhrazeno jenom socialistům, už tady byli i lidovci s podobným přístupem, takže to opravdu není věc nějaké politické strany nebo příslušnosti, je to věc názoru. Ale držel bych se logiky. Jestliže zákonem zavřeme obchody, tak nebudeme přece říkat, že nikoho neomezujeme. Omezujeme statisíce lidí, kteří tam doteď chodili nakupovat.
Děkuji panu poslanci Ivanu Pilnému. Nyní ještě jednou pan poslanec Fiedler s faktickou poznámkou a potom pan poslanec Petr Bendl, který je přihlášen řádně. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Budu se snažit být ještě stručnější. Opravdu si uvědomme, že se jedná o tři nebo o pět dnů, ne o každou neděli, a že se to na těch hospodářských výsledcích podle mého názoru, nemusíte se mnou souhlasit, zase nějak závratně neprojeví. Člověk vypije toho mléka úplně stejně, jestliže je otevřeno o pět dnů méně nebo více, protože tu spotřebu má pořád stejnou. Například. Ale proč jsem se přihlásil. Já od toho nechci zbytečně odbíhat, ale zareaguji na pana kolegu Kalouska. K těm dividendám. Já si pamatuji, že vy jste tady sám uváděl příklad Agrofertu pana vicepremiéra Babiše, jak pomocí dividend elegantně utekl z nějakého zdanění zisku. Tady ty dividendy jsou pořád stejné, ať jsou Agrofertu, nebo ať jsou jiných firem. Ale asi souhlasím s kolegou Zavadilem. Všichni už řekli svoje, my stejně všichni víme, jak budeme hlasovat, pojďme už rychle hlasovat. Děkuji.
Děkuji, nelze vám vyhovět, pane poslanče, protože ještě jedna faktická poznámka pana poslance Miroslava Kalouska. A prosím sněmovnu o klid. Děkuji. Máte slovo, pane poslanče.
Já bych nerad, aby daňová optimalizace Agrofertu tady byla posunuta do jiných rovin, tzn. bylo to nikoliv pomocí dividend, ale pomocí korunových dluhopisů. Bylo to legální, ale nebylo to mravné.
Děkuji. A nyní pan poslanec Petr Bendl v řádné přihlášce, zatím poslední přihlášený do rozpravy. Věřím, že budeme moci rozpravu ukončit a hlasovat. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, já jsem to předtím nestihl, tak to aspoň teď dokončím. Co tady říkal pan kolega poslanec Pilný, má pravdu. Akorát je potřeba ještě zdůraznit fakt, že jenom někoho omezujeme, někomu říkáme ne podle barvy očí nebo podle barvy pleti, ale podle toho, kolik metrů čtverečních zrovna momentálně obsluhuje, tak je-li to do 200 metrů čtverečních, je to v pořádku, a je-li to nad 200 metrů čtverečních, je to v nepořádku, ten bude muset mít ve dnech, které si vymyslí Poslanecká sněmovna, zavřeno. V tom je to zcela bezpečně, podle mého hlubokého přesvědčení, diskriminační. Nemá to nic společného se mzdami v podobném byznyse v zahraničí, to s tím nemá nic společného. A myslet si, že snad platy budou vyšší v okamžiku, kdy některým obchodům řekneme: budete mít zavřeno ve dnech, které si vymyslíme - dnes to může být sedm dní, zítra možná devět, vždyť ten precedent tady máme, to je koneckonců to, co tady říkal Ivan Adamec, že to je salámová metoda. My ten princip můžeme porušit, a dneska je to sedm, zítra čtrnáct. Dneska to budou třeba svátky a zítra přijde pan kolega poslanec Zavadil a řekne: Ne ne, kluci, žádný do šesti, do dvou, protože všichni mají právo na to mít odpoledne volno. My Středočeši budeme říkat: No máme smůlu, protože nás dojíždějí desítky tisíc ze středních Čech do Prahy do práce a z práce a ráno jedeme, když klasické obchody mají zavřeno, a přijíždíme, když klasické obchody mají zavřeno, takže mají většinou otevřeno pouze ty větší, u kterých je ještě šance nakoupit. V okamžiku, kdy začneme salámovou metodou likvidovat podnikatelský sektor tímto způsobem, budeme omezovat, tak jak tady správně říkal pan kolega Pilný, řadu nakupujících. Prostě to tak je. Znám pár lidí, kteří naopak říkají: Ve svátek mám aspoň dvojnásobek nebo dostanu nějakou větší náhradní mzdu, já si ten čas rád udělám, protože dostanu víc peněz. Normálně ty platy nejsou moc nízké, ve svátek dostanu prostě příplatek. I to se děje. Může někdo říct: Ale oni mu dají třeba náhradní volno apod. To samozřejmě někdo udělá a někdo ne, to záleží už na jejich svobodném rozhodnutí. Že jde o zaměstnance a zaměstnanost, je bezpochyby pravda. Chci jenom připomenout, že v okamžiku, kdy začneme s tímto omezováním, budeme zvyšovat tlak na nákupy přes internet. Za chvilku nebudou potřeba možná ani ty kamenné obchody. Vždyť k tomu může přispět i Poslanecká sněmovna, že je začneme pomalu zavírat. To takhle začne nenápadně, teď to skoro tak nevypadá, ale někdo to tady při druhém nebo třetím čtení říkal, že tím posilujeme šanci nakupovat přes internet, že už vlastně nebudou potřeba prodavači, budou mít úplně volno. Vždyť koneckonců vláda podpořila, nechci tu firmu jmenovat, jeden z největších internetových obchodů a podnikajících subjektů na trhu obrovskými velkosklady. Tak proč malé kamenné obchody? Vždyť stačí, když máme velké sklady, to stačí obsloužit pár lidí, lidi budou mít velkou radost, že už nebudou muset prodávat a nebudou muset do práce. Tam bude jenom pár skladových dělníků. Člověk si doma na internetu objedná, co potřebuje, a pak tady budeme všichni říkat: Musíme jim dát sociální dávky, protože oni nemají práci. Tímhle způsobem se zacyklujeme a pan kolega Zavadil tady bude říkat: Ale je potřeba na ty lidi myslet. Tak když nemají práci, chudáci, co máme dělat. Ale že postupně tímhle tím způsobem z toho trhu ty kamenné obchody a i velké obchody budeme vytlačovat, o tom žádná. A že teď na svátky zavřou, no tak zavřou. Dobře, tak někdo si dá radši mléko, které je konzervované, někdo třeba radši mléko čerstvé. Zjednodušeně řečeno. A nemusí to být úplně zmrazené z Polska, může to být to, co udělá místní pekař, dneska je jich čím dál tím víc, kteří se dohadují s tím velkoobchodem, že dodávají čerstvé pečivo. Až zavřou, tak si ho budete muset koupit o den dřív, tak to nevadí, bude to trošku tvrdší, ale holt si budeme asi muset zvykat, protože čím déle tady budete, tím víc takovýchto podle mě zbytečných zákonů budeme produkovat - a vlastně paradoxně jdeme proti těm lidem, aby tu práci nakonec neměli a museli jsme jim ty sociální dávky dát.
Děkuji panu poslanci Petru Bendlovi. Ještě jedna přihláška - s přednostním právem pan poslanec Mihola jako předseda klubu KDU-ČSL. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, dámy a pánové, jen velmi krátce, jak jsem slíbil panu předsedovi Sněmovny. KDU-ČSL tento návrh podpoří, byť bych mohl mít řadu kritických výhrad k senátnímu návrhu, jako že jsem je dříve měl. A trošku jsem zklamán z toho, že byla možnost to trošku propracovat, a vlastně je tady stejný návrh, jako přišel do Sněmovny v březnu 2014. Moje představa by byla jiná. Ale beru to pozitivně. Je to šance nebo výzva udělat někdy novelu. Možná že z toho budou mít nejen tam dámy na galerii, ale i další, kterých se to týká, radost. Potom ale nyní je podstatné, aby prošlo to, co je předložené. A jenom skutečně musím kroutit hlavou nad tím, co tady zaznělo za polopravdy, nesmysly a strašení. Prosím vás, kdyby to takhle všechno bylo, jak tady bylo řečeno, tak život u sousedů, myslím tím v Rakousku, v Německu, by se musel zastavit, musela by to být nějaká absolutní katastrofa, museli bychom tady vítězně zvedat ruce. Tady s panem kolegou Pilným už jsme si některé věci vysvětlili u paní Jílkové v Máte slovo, ale vypadá to, že musíme jít na paní Jílkovou dvě, abychom si to znova dovysvětlili. Ne, říká už ne, už to vzdává. Tak prostě kdyby to fungovalo tak, že ty otevřené supermarkety a hypermarkety tak ženou tu ekonomiku, tak jsme dávno ty západní státy nejen dohnali, ale předehnali za to čtvrtstoletí, co máme všechno daleko více a skoro bez hranic otevřené, a tam to tedy regulují. Berme to pozitivně, je to kultivující návrh. Neříkejme tady takové pojmy jako zákaz. Prosím vás, proč se tady nerozčiluje někdo, že chce v sobotu, v neděli chodit k lékaři, že má na to právo a okamžitě a stejně jako ve všední den? Taky má jenom pohotovost k dispozici. Doprava. Proč nejezdí stejně často v neděli a v sobotu, když to tedy takhle srovnáváme? Takže opravdu si myslím, že mnohé argumenty tady byly hodně nefér. Měli bychom myslet na ty, kterých se to týká, na ty prodavače a prodavačky, které často místo těch chimérických příplatků dostávají k dispozici pouze náhradní volno nebo takovou náhradu, která nestojí za řeč. A bylo tady zmíněno sociální inženýrství. Jak říkám, chtěl bych se mít tak tržně, jak je to v těch západních zemích, ke kterým se najednou neznáme, jako je Německo a Rakousko, a které nás historicky a kulturně, se kterými se nejvíce spojujeme, tak klidně řeknu, že bych chtěl být takový sociální inženýr jako Baťa nebo víc takovýchhle vynikajících osobností, protože i on byl v tomhle pojetí, jak to tady zaznívalo, sociální inženýr, který myslel na své zaměstnance a jejich spokojený život. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Miholovi. To byl poslední přihlášený do rozpravy. Žel, vidím tady ještě dvě faktické poznámky - pan poslanec Fiedler a pan kolega. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Myslím, že pan předseda Mihola řekl pěkný příklad, který se mi velmi líbil. Tak to bychom potom měli chtít chodit na úřady v sobotu, v neděli, k lékaři, měli bychom chtít, aby PPL rozváželo balíky v sobotu, v neděli, to bychom tady mohli ještě hodně dlouho debatovat. Škoda, že naši předchůdci tady v této Poslanecké sněmovně se tak nezastávali podnikajících malých českých firem v době, kdy sem vstupovaly ty velké megařetězce, které je likvidovaly. To je velká škoda. To jsme mohli mít větší zaměstnanost. Možná problém s tou pracovní dobou nebo s tou provozní dobou bychom tady nemuseli řešit, protože ono to tenkrát fungovalo úplně jinak. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan kolega Šrámek s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Na vystoupení pana Jiřího Miholy nelze nezareagovat. Prosím vás, tento zákon je diskriminační. Dovolte mi, abych ještě jednou řekl, to sociální inženýrství nespočívá v tom sociální - tady pro pana poslance Zavadila. To spočívá v tom inženýrství. To inženýrství spočívá v tom, že my jedněm říkáme, aby měli zavřeno, druhým říkáme, aby měli otevřeno. Ti, kteří mají 180metrový obchod, budou moci prodávat. Ti, co mají 220, nemohou. Ti, co mají obchod, budou mít zavřeno. Ti, co něco vyrábějí, nebo ty různé montovny, ti zase budou pracovat. To není o tom, že myslíte na zaměstnance nebo na zaměstnavatele. Ten zákon je prostě diskriminační. Buďto tedy udělejme pro všechny, anebo pro nikoho. Jinak to nemá smysl. Bude se to obcházet. Obchody se budou zmenšovat. Budou se dělit na půl, na třetiny. Je to prostě absolutní nesmysl. Dejme to pro všechny, aby to byl tedy sociální, a pro to zvednu ruku, anebo tedy pro nikoho, a pro to samozřejmě taky zvednu ruku. Tohle je diskriminační ze všech stran. Já budu hlasovat proti tomu pozměňovacímu návrhu i proti tomu druhému. Děkuji.
Děkuji. Ještě faktická poznámka pana poslance Františka Laudáta. Pokusím se vám zjednat klid, pane poslanče. Prosím o ztišení. Prosím, pane poslanče.
Děkuji. Jenom chci říct, že pod tíhou nezvratných argumentů pana kolegy Miholy jsem se v minulých měsících přece jenom začetl do nějakých statistik a nějakých záležitostí ve velmi regulované Francii. Tam vymysleli už před mnoha a mnoha lety regulaci prodeje. A můžu vám říct, že lidé si vynucují - vynucují si - s postupem doby právě to, aby tyto obchody byly otevřeny, tak se to nějakým způsobem prolamuje v poměrně masovém měřítku, obchází se to. A je to přesně to, co snad nechceme - nastolovat takový systém, který pak nutí lidi k obcházení. A už to tady padalo od mého předřečníka - já se pod to podepisuji - že jste selektivně v rámci jakéhosi populismu vytrhli jenom jednu skupinu obchodů. A ještě kritérium je rozměr. Nezlobte se na mě, jako nechť tady vzniká to, co lidé chtějí. A lidé v nějaké chvíli i z časových důvodů zatím upřednostňují hypermarkety, supermarkety, nebo prostě velké prodejny. Ono to není o těchhle. Vy totiž míříte i na nějaké, já nevím, třeba zahradníky a podobně. Ono to není až tak, že si myslíte... Nedomysleli jste dopady toho zákona. A vžijte se do role, že vy si pronajmete nějaké prostory v takové velké prodejně, dáte tam několik milionů investici a teď vám někdo nařídí bez znalosti věci, že najednou ze dne na den vám to skončí. Už jste tady těchhle zákonů přijali velmi mnoho. Já vás před tím varuji. Nechte lidi, ať si žijí, ať podnikají. A kdo chce pracovat v takových obchodech, ať tam pracuje. Dneska je nadbytek pracovních míst, nabídka ve vztahu k poptávce, tak prosím nechte lidi, ať si rozhodují o svém životě sami. Děkuji.
Děkuji za dodržení času u faktické poznámky kolegy Františka Laudáta. Pokud se nikdo nehlásí do rozpravy, rozpravu končím. [[Hluk v sále.]] Přikročíme k hlasování. Má zájem zpravodaj, nebo navrhovatel o závěrečné slovo? Není tomu tak. Můžeme tedy hlasovat podle § 97 odst. 4 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny. Všechny vás odhlásím. Požádám vás o novou registraci, abychom zjistili aktuální stav v Poslanecké sněmovně. Konstatuji, že k přijetí následujícího usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny přítomných poslanců. Jakmile se ustálí počet přihlášených, rozhodneme v hlasování. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s návrhem zákona o prodejní době v maloobchodě a velkoobchodě, podle sněmovního tisku 275/6, ve znění schváleném Senátem, podle sněmovního tisku 275/7." Zahájil jsem hlasování číslo 30. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování číslo 30, z přítomných 154 pro 89, proti 60. Návrh byl přijat. [[Potlesk poslanců KDU-ČSL, ČSSD a KSČM.]] Konstatuji, že jsme návrh zákona ve znění schváleném Senátem přijali. Děkuji pánům senátorům, děkuji samozřejmě i zpravodajům a končím bod číslo 1. [[(18.00 hodin)]] Budeme pokračovat podle pořadu schůze a tím je další návrh zamítnutý Senátem. Jde o