Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom sednice Šestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema, konstatujem da sednici prisustvuje 93, a radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u elektronskom sistemu za glasanje, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u elektronski sistem za glasanje.Izvolite. Konstatujem da je u elektronskom sistemu za glasanje 86 narodnih poslanika i da postoji određen broj narodnih poslanika prisutnih u sali, a koji nisu evidentirani u elektronskom sistemu za glasanje. Obaveštenje o odsutnosti narodnih poslanika. Obaveštavam da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici:narodna poslanica Milica Radović, narodni poslanik Momo Čolaković i narodni poslanik Konstantin Arsenović. Obaveštenje o pozvanima na sednicu. Obaveštavam da je saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, predsednica Narodne skupštine, gospođa Slavica Đukić-Dejanović pozvala da sednici, povodom zajedničkog jedinstvenog pretresa o predlozima akata iz tačke 9. i 10. dnevnog reda, današnjoj sednici, prisustvuju takođe Zorana Marković, direktorka Agencije za borbu protiv korupcije, gospodin Zoran Stoiljković, gospodin Radosav Sretenović, predsednik DRI, Ljubica Nedeljković, potpredsednica Državne revizorske institucije, Zoran Tamaš, član saveta Državne revizorske institucije, Života Antić, vrhovni državni revizor i Mirjana Marković, sekretar Državne revizorske institucije. Nastavljamo sa radom po dnevnom redu i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o Godišnjem izveštaju o radu DRI za 2010. godinu sa Predlogom zaključkaOdbora za finansijei godišnjim izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2010. godinu sa Predlogom zaključaka Odbora za pravosuđe i upravu.Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o po tačkama 9. i 10, dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam da, premačlanu 93, a shodno članu 97.Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova i da se raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova pojedine poslaničke grupe i to: Poslanička grupa, Za evropsku Srbiju pripada jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslaničkoj grupi SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Ujedinjeni regioni Srbije - 28 minuta i 48 sekundi; poslaničkoj grupi Napred Srbijo - 25 minuta i 12 sekundi; poslaničkoj grupi DSS - Vojislav Koštunica - 24 minuta; poslaničkoj grupi SPS - JS - 18 minuta; poslaničkoj grupi LDP - 14 minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;poslaničkoj grupi Manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslaničkoj grupi PUPS - šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. našeg Poslovnika, narodni poslanici koji nisu članovi ni jedne poslaničke grupe imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ako to nisu učinile, da podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, a što je u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika, da bi mogao da se napravi spisak govornika zainteresovanih da koriste pravo za reč tokom jedinstvenog pretresa 9. i 10. tačke dnevnog reda. Obaveštavam vas takođe, da će poslaničke grupe predstavljati narodni poslanici: Narodni poslanik Đuro Perić, poslaničku grupu PUPS, narodni poslanik Zoran Kasalović, poslanička grupa SPS-JS, narodni poslanik Milan Lapčević, poslanička grupa DSS. Molim takođe predsednike poslaničkih grupa, ako odluče da neko od poslanika bude ovlašćeni predstavnik, da informaciju o imenu poslanika dostavi da bi mogli da obavestimo Narodnu skupštinu ko će koristiti pravo na reč, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Saglasno članu 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o godišnjem izveštaju o radu DRI za 2010. godinu, za Predlogom zaključka Odbora za finansije i godišnjem izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2010. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe i upravu. (10,15 časova.) Takođe, obaveštavam vas da je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Zoran Krasić. Da li predstavnici, podnosioci izveštaja žele reč? Reč ima gospodin Sretenović, a zatim gospođa Marković.
Uvažena potpredsednice, poštovani poslanici, imam čast i zadovoljstvo da prvi put danas u Skupštini Republike Srbije predstavim izveštaj o radu DRI za 2010. godinu. Kao što je poznato, Zakonom o DRI je regulisano pitanje da DRI o svom radu podnosi izveštaj Narodnoj skupštini. Do sada smo to činili u skladu sa zakonom i u propisnim rokovima, a ovo je prvi put da danas razgovaramo o našem izveštaju pred poslanicima. Izveštaj o radu DRI obuhvata, pre svega, pitanjao izvršenju programa revizije, sadrži deo izveštaja o obezbeđenim i utrošenim sredstvima DRI u skladu sa finansijski planom, sadrži takođe deo koji se odnosi na saradnju sa međunarodnim strukovnim organizacijama, odnosno međunarodnim organizacijama koje se bave revizijom. Pored toga, izbor konsultanata, realizacija i program donošenja sertifikacije, odnosno licenciranja državnih revizora, kao i druga pitanja koja su vezana iz nadležnosti DRI. Moram da podsetim poslanike i javnost da DRI u skladu sa zakonom o obavljenoj reviziji podnela je izveštaje Narodnoj skupštini Republike Srbije. Smatram da ćemo imati prilike da o tim izveštajima posebno na nekoj od tih sednica skupštine i razgovaramo, a danas je pitanje našeg izveštaja o radu. Smatram, posebno bih istakao da smo u toku ove saradnje, izveštaja i u toku celokupnog rada tokom 2010. godine i ranijih godina imali izuzetnu i konstruktivnu saradnju sa Odborom za finansije skupštine Srbije. Odboru smo predložili određene preporuke koje je on pretočio u predlog za skupštinu. Stojimo pred vama i možemo da odgovorimo na sva vaša pitanja koji se tiču posebno izveštaja o radu DRI i drugih pitanja.
Reč ima direktorka Agencije za borbu protiv korupcije Zorana Marković.
Poštovana potpredsednice Skupštine, poštovani poslanici, zadovoljstvo mi je da u ime Agencije za borbu protiv korupcije prestavimo ovom Domu prvi izveštaj o radu najmlađe ili jedne od najmlađih državnih nezavisnih regulatornih institucija u Srbiji i izveštaj koji je pred vama predstavlja rezultat našeg jednogodišnjeg rada i prvog rada. Rasprava koju će te ovom prilikom voditi zajedno sa nama, pitanja koja ćete nam postavljati, nama su izuzetno značajna jer će nam predstavljati, ne samo podršku u daljem radu, nego i orjentir i pravac kojim treba svi zajedno da idemo, jer ne treba da ponavljam da je značaj poslova koje Agencija obavlja, preventivni mehanizmi koje treba svi zajedno da stvaramo, da sprečavamo korupciju, jedno od najvažnijih i prioritetnih pitanja za našu državu. Izveštaj koji smo dali uradili smo u zaista izuzetnim okolnostima koji, nadam se, neće biti ponovljeni u ovoj godini. Dakle, radi se o instituciji koja se osniva i koja je svoj rad počela sa 13 zaposlenih, a završila sa 49. Dakle, u uslovima stalnih i konstantnih zapošljavanja, izuzetno malih i nedovoljnih kapaciteta i pri tom nedovoljno motivisanih, odnosno izuzetno loše pozicioniranih zaposlenih, obzirom na odredbe Zakona o državnim službenicima, koje su nama u priličnoj meri limitirali mogućnosti za zapošljavanje stručnog kadra. Mi smo ipak uspeli da postignemo zavidne rezultate na svim poljima koja su nam zakonom stavljena u nadležnost. Podsetiću vas da smo u januaru 2010. godine primili u roku od 30 dana više od 16.000 imovinskih izveštaja funkcionera u Srbiji. Tih izveštaja danas ima 18.000 i oni su postavljeni na sajtu u velikoj većini, a svi su uredno zavedeni, obezbeđeni i podaci o njima vrlo sigurni. Uspostavili smo registra, što je bio najzahtevniji zadatak koji je stavljen pred Agenciju u uslovima nedovoljnih, ne samo ljudskih resursa, nego posebno tehničkih kapaciteta, koji su neophodni za jedan ovako ozbiljan posao registara, kakav predstavlja registar funkcionera, što znači spisak svih funkcionera u Srbiji po institucijama, od najvišeg nivoa vlasti do lokalnih organa vlasti. Imali smo izmenu Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije već posle šest meseci, dakle, negde u ovo doba prošle godine. Usvojene su izmene i dopune Zakona, od kojih je jedna odredba izazvala najviše kontroverzi između parlamenta i Agencije. Dovela je do toga da je Agencija u septembru podnela Ustavnom sudu inicijativu za ocenu ustavnosti sporne odredbe zakona i na jučerašnjoj sednici Ustavnog suda naša inicijativa je potvrđena. Dakle, sporna odredba Zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji proglašena je neustavnom. Dakle, imali smo poprilično izazovnu godinu što se tiče pravnih pitanja oko rešavanja sukoba interesa. Agencija je takođe vrlo aktivno učestvovala i dala značajan doprinos u usvajanju novog zakona o finansiranju političkih aktivnosti, čime smo, nadam se, stvorili mnogo bolju osnovu za regulisanje jednog važnog pitanja funkcionisanja političkih stranaka, što i sami znate, jer je to značajna aktivnost koju država prepoznaje kao važnu delatnost i za koju odvaja izuzetno velika sredstva u budžetu. Izveštaj sadrži nekoliko delova. On je modularan. Može se svaki pojedinačni deo za sebe čitati ili se može čitati zajedno. Obavezni deo, koji Zakon o Agenciji propisuje, jeste izveštaj o sprovođenju nacionalne strategije za borbu protiv korupcije i akcionog plana. Takođe, dva dokumenta koja izazivaju u ovom trenutku dosta pažnje i kontroverze u javnosti, jer se radi o dokumentima za koje se dugo nije znalo ko ih sprovodi, ko ih nadzire i koliko je po njima postupano. Dakle, negde smo oživeli ova dokumenta, aktivirali aktivnosti na izveštavanju i napravili izveštaj koji je doveo do 20 preporuka koje su sadržane u ovom izveštaju, a koje su izuzetno važne. Ono što je dobro, ili što je možda koincidiralo, a možda je neko to zaista i pročitao odmah kada smo mi u martu i podneli izveštaj Skupštini, jeste da je naša prva preporuka da se revidira postojeća strategija i apsolutno ažurira postojeći akcioni plan, jer su dokumenti koji su u velikoj meri prevaziđeni ili svakako ne odgovaraju ovom ekonomskom i političkom trenutku u kome se Srbija nalazi prihvaćeni od strane Vlade Srbije i formirana je radna grupa za izradu i reviziju postojećih strateških antikorupcijskih dokumenata. Dakle, taj izveštaj je vrlo indikativan, jako dobar u smislu da pokazuje gde su slabosti ovih dokumenata, a ono što bih ja volela ovde da istaknem, i o čemu bih volela da Skupština donese poseban zaključak, jeste da bez precizno utvrđene metodologije za praćenje sprovođenja ovakvih dokumenta, bez jasno definisanih nadležnosti čija je to obaveza i posebno čija je odgovornost, mi ne možemo sa strateškim dokumentima biti zadovoljni, oni će uvek ostati samo mrtvo slovo na papiru. Dakle, jedna od stvari na kojoj ćemo mi u radnoj grupi insistirati sada jeste da se u ove strateške dokumente uvrste obaveze odgovornosti i jasna metodologija za njihovo sprovođenje. Zaključci koji su usvojeni na sednici Odbora za pravosuđe su nešto sa čim se Agencija u potpunosti slaže. Meni je zadovoljstvo da zaključci oslikavaju podršku koju Agencija u svom radu dobija i dobijala je od prvog dana od parlamenta. Ali, u ime Agencije želim da istaknem da bismo mi bili zadovoljniji kada bi ti zaključci bili malo konkretniji, kada bi precizno, kako mi kažemo, gađali teme i probleme koji su uočeni u izveštaju naše prve godine rada. Mi smo u tom smislu na sednici Odbora sugerisali određenih pet preporuka koje smo sublimirali iz ukupno 30, dakle,10 preporuka sadrži naš godišnji izveštaj i 20 preporuka sadrži godišnji izveštaj o sprovođenju strategije. Pet najvažnijih preporuka smo predložili da parlament uvrsti u zaključke i preporuke koje će naložiti izvršnoj vlasti, jer bi zajedno sa nama to bila mnogo efikasnija i delotvornija kontrola izvršne vlasti. Napomenuću samo da je jedna od tih pet preporuka činjenica da se bez odlaganja utvrde kriterijumi za dodelu sredstava od strane lokalnih samouprava nevladinim organizacijama. To je takođe koincidiralo sa problemima koji su se nedavno pojavili u javnosti oko toga ko se finansira iz budžeta, koje su to organizacije civilnog društva i ko im dodeljuje pare. Dakle, bez jasno utvrđenih kriterijuma i transparentnog i standarizovanog dodeljivanja sredstava iz vrlo ograničenih budžeta lokalnih samouprava nevladinom sektoru. To ostaje zona vrlo visoke sumnje na korupciju. To je jedna od ovih naših pet preporuka. Jedna od preporuka takođe se odnosi na zahtev da se Agencija za borbu protiv korupcije izuzme od primene odredbi Zakona o državnim službenicima u zapošljavanju svojih kadrova, jer Agencija nije organ državne uprave, već je samostalno regulatorno telo i jedina je od nezavisnih regulatornih tela koja ima režim Zakona o državnim službenicima i samim tim je dovedena u neravnopravan položaj. Dakle, izdvojila sam dve od pet. Svakako mislim da u današnjoj raspravi možemo doći do konrketnijih zaključaka koji će prosto na precizniji način utvrditi naše dalje korake u predstojećem periodu ili makar do sledećeg godišnjeg izveštaja Agencije. Zahvaljujem se na pažnji.
Pre nego što pitam da li želi reč narodna poslanica Branka Ljiljak, na osnovu člana 90. i člana 87, obaveštavam Narodnu skupštinu da ćemo danas raditi i posle 18,00 časova, i da ćemo nakon završetka rasprave o zajedničkom i jedinstvenom pretresu tačaka dnevnog reda, koje su upravo otvorene i o kojima se vodi debata, preći i na sledeći, a poslednji zajednički jedinstveni pretres po utvrđenom dnevnom redu, koji je utvrdilo 122 narodna poslanika za ovu Šestu vanrednu sednicu. Da li izvestilac Odbora za finansije, narodna poslanica Branka Ljiljak, zamenica predsednika Odbora, želi reč? (Ne.) Da li izvestilac Odbora za pravosuđe i upravu, narodni poslanik Boško Ristić, predsednik Odbora, želi reč? (Ne.) Da li žele reč predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi predstavnici DRI i Agencije za borbu protiv korupcije, Republika Srbija je po prvi put u novijoj istoriji javnih finansija dobila izveštaj o finansijskoj reviziji završnog računa budžeta za 2008. godinu, a nakon toga i 2009. godinu. U tom kontekstu mislim da ovu raspravu o predloženom godišnjem izveštaju treba započeti jednom kratkom hronologijom dešavanja koja su dovela do ovakvog rezultata. Poznato je, naime, da od 2002. godine nije vršena nikakva revizija, niti je bilo podnošenja izveštaja o reviziji finansijskih izveštaja, da je 2005. godine usvojen Zakon o DRI i da je pokušaj implementacije, odnosno nastavak implementacije u radu DRI započet krajem septembra 2007. godine, kada je izabran savet DRI, da bi krajem januara 2009. godine DRI dobila i saglasnost na Poslovnik DRI, bez koga nije mogla da obavlja svoju reviziju. Mislim da je ova hronologija jasan pokazatelj jednog dobrog i osmišljenog rada Vlade Republike Srbije, kada je u pitanju državna revizorska institucija i sa tim u vezi mislim da sasvim sigurno uz neke činjenice možemo da kažemo da je ambijent za javne finansije u Republici Srbiji bitno izmenjen, pre svega, početkom rada, ozbiljnog i osmišljenog rada Državne revizorske institucije. Nakon toga, evo i prva godina početka rada Agencije za borbu protiv korupcije, čiji je cilj i zadatak da preventivno deluje na izvore korupcije. Želim da napomenem i da smo izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu ustrojili fiskalna pravila, što nije ništa novo u javnim finansijama, ali ona, dakle, govore o kretanju našeg budžetskog deficita, javnog duga, javne potrošnje i uz njih garantuje se jedna dugoročna markoekonomska stabilnost javnih finansija Republike Srbije. U tom kontekstu značajne aktivnosti MUP na suzbijanju organizovanog kriminala, izjednačavanja svih pred zakonom su, takođe, jedan značajan doprinos da u ovom periodu, dakle, ambijent javnih finansija u Republici Srbiji značajno je drugačiji, značajno bolji. Sve navedeno je zaista jedan nesumnjiv dokaz i činjenice su da je ova Vlada Republike Srbije, naša Vlada, ozbiljno radila i da želi transparentnost i kontrolu utroška svakog dinara građana Republike Srbije. Zaista cenim da ovakav jedan pristup rada zaslužuje podršku svih poslanika, a čuli smo da je Odbor za finansije dao značajnu podršku radu Državne revizorske institucije kroz materijalnu podršku, predlaganjem određenih izmena Zakona o državnoj revizorskoj instituciji, kada je u pitanju status zaposlenih u Državnoj revizorskoj instituciji, potrebnih saglasnosti, svega onog što je potrebno bilo da Državna revizorska institucija profunkcioniše. Zbog toga želim da apelujem da svi učinimo napor da se očuva i nezavisnost i samostalnost Državne revizorske institucije koja na ovaj način podleže nadzoru Narodne skupštine Republike Srbije i na ovaj način mi uvidom u godišnji izveštaj to i činimo. Bitno je reči da je na ovaj način proces otvoren, da je utvrđena redovnost i izvesnost kontrole i da u budućem periodu treba otklanjati uočene nepravilnosti, truditi se da se one ne ponavljaju, naravno, utvrditi i odgovornost. Godišnji izveštaj, sa kojim imamo prilike danas da se susretnemo i da o njemu raspravljamo, govori da je DRI organizaciono i kadrovski imala jačanje u toku 2010. godine, jer smo u junu 2010. godine doneli potrebne izmene i dopune Zakona o DRI, koje su značajno popravile materijalni položaj zaposlenih, što je uslovilo određenu motivaciju kod trenutno zaposlenih, ali i kod prijema dovoljno stručnih i kompetentnih radnika u DRI. Cenim da je sve to dovelo da smo imali izveštaj za 2009. godinu, koji je izrazio mišljenje o javnim finansijama, odnosno budžetu Republike Srbije, uz određene rezerve. To je svakako napredak u odnosu na prvi izveštaj, koji je, uz sve druge probleme koje je DRI u tom trenutku imala, doveo do toga da nije izraženo mišljenje po pitanju javnih finansija, odnosno budžeta Republike Srbije. Takođe, kada je u pitanju obuhvat, ovoga puta završni račun budžeta za 2009. godinu, proveren je iznos rashoda i izdataka koji u ukupnom iznosu onih koji su obuhvaćeni revizijom čini negde oko 70%, što je, u odnosu na onaj prvi izveštaj, kada je to bilo na nivou nekih 27%, zaista vrlo značajna razlika i doprinosi jasnijem stavu DRI, odnosno nalaz o stanju javnih finansija. Takođe, revizijom su obuhvaćeni NBS, tri javna preduzeća, JP "Skloništa", "Elektromreža Srbije", "Transnafta" Pančevo. Podsećam još jednom, za 2008. godinu imali smo izveštaj samo o završnom računu budžeta Republike Srbije. U toku 2010. godine oformljen je sektor za reviziju budžeta lokalnih vlasti i nešto ću kasnije o tome reći. Ono na čemu smo mi od samog starta insistirali, poslanici SPS-JS, jeste i da se proširi obuhvat onih koji su po zakonu dužni da budu obuhvaćeni revizijom. Ovoga puta se to čini. Programom za 2011. godinu, sem završnog računa budžeta Republike Srbije, biće obuhvaćen finansijski izveštaj za 2010. godinu, pravilnosti poslovanja NBS, finansijski izveštaj za 2010. godinu 16 subjekata, javnih preduzeća i privrednih društava. Plan je da se obuhvati i 14 lokalnih vlasti, takođe i završni račun za 2010. godinu jedne organizacije obaveznog osiguranja. Ovaj podatak govori o značajnom napretku i efektu koji je postigla DRI kada je obuhvat revizije u pitanju. Na ovaj način mi postepeno dobijamo kompletniji uvid u javne finansije Republike Srbije, koje ne čini samo budžet Republike Srbije, nego i finansije svih pomenutih subjekata. Šta bi bilo neki budući zadaci u radu DRI, a koje možemo da vidimo iz ovog izveštaja? To je jedna tendencija, o kojoj smo takođe govorili, da se razvija i revizija svrsishodnosti. To je tema koja ne govori samo o namenskom trošenju sredstava koje može biti namensko, ali je potrebno utvrditi i svrsishodnost, odnosno šta se dobilo i šta se postiglo utroškom sredstava na taj način i DRI ima obavezu i savetodavne uloge u tom pravcu. Očekujemo da će u narednom periodu u tom domenu biti postignuti određeni rezultati. Takođe smo dosledno insistirali da i institucija kakva je DRI mora da pokaže inicijativu kada je u pitanju uvođenje i organizacija interne kontrole i interne revizije kod svih subjekata kod kojih je to zakonom predviđeno, jer smatramo da na taj način će se preventivno delovati na sve moguće nepravilnosti, pre svega ustrojavanjem interne kontrole gde se utvrđuju određene procedure, način vođenja finansija u tom subjektu, svakako će suziti okvir da se prave određene greške, a internom revizijom, dakle, post festum kontrolom utvriće se da li je ta interna kontrola dobro postavljena, odnosnoda li su sredstva trošena u skladu sa planom. Treba nastaviti sa poboljšanjem obučenossti državnih revizora. Saradnja sa međunarodnim institucijama, o kojima ste govorili, svakako će tome doprineti. Stalni zadatak DRI je saradnja u oblasti borbe protiv korupcije. Vi ste u svom izveštaju i naveli da, između osstalog, dobro sarađujete sa institucijom kakva je Agencija za borbu protiv korupcije. Mi možemo zaključiti da u nekom smislu ove dve institucije, čiji su izveštaji za 2010. godinu danas na dnevnom redu, treba i moraju da usko sarađuju. Stoga bih, nakon ove diskusije o radu DRI, ukratko se osvrnuo na izveštaj o radu Agencije za borbu protiv korupcije. Kao što smo čuli, reč je o jednom samostalnom i nezavisnom organu koji ima cilj da preventivno deluje na izvore korupcije. Nalazimo se u prvoj godini rada ove institucije. Svakako da su opravdana maksimalna očekivanja građana kada je u pitanju ova oblast, jer je to zaista veliki problem društva i on, po nama, svakako iziskuje jedno odgovorno i maksimalno angažovanje svih državnih organa. Mislim i cenim da je i Agencija radila na tome, ali da treba još više raditi u pravcu menjanja navika, nekih procedura, a pre svega razvijanja svesti kod nas u društvu da niko ne može biti iznad zakona i to je neka vrsta preventivnog delovanja u našem društvu. Evidentni su, iz godišnjeg izveštaja se mogu videti sva raznovrsnost početnih problema u radu Agencije za borbu protiv korupcije. Oni su bili i organizacioni, materijalni. Vi ste to rekli u svom uvodnom izlaganju, prostorni. Čuli smo i kadrovski, mada je ovaj broj zaposlenih sa 13 došao na 49. Smatramo da je zbog toga na samom početku rada Agencije još rano očekivati nekakve spektakularne rezultate i donositi definitivne ocene o radu, ali ne želimo da se složimo sa nekim sugestivnim i preranim ocenama da je osnivanjem Agencije načinjen još jedan pokušaj u stvaranju nekog "provizorijuma" ili iluzije za borbu protiv korupcije. Naprotiv, određeni rezultati i preporuke koje su proistekle u dosadašnjem radu Agencije, to je jasno, demantuju. Mislim da ovi rezultati koji su iz domena rada Agencije, a koje ste vi ovde pomenuli, da je rešeno 92,4% predmeta iz oblasti sukoba interesa, da je od 300 izveštaja koje su podneli državni funkcioneri 192 rešeno, što je nekih 65%. Kada se napravi neka paralela, vezano recimo za poreske prijave građana u razvijenim zemljama, one se negde između 10 i 15% pregledaju i na osnovu toga donose određeni zaključci, odnosno mere. Cenim da je ovaj procenat procesuiranih izveštaja vrlo visok u prvoj godini rada Agencije. Otvorena je saradnja sa većinom državnih institucija. Vi ste o tome govorili. Jedino što ovde nije potpuno jasno, navodi se da je jedan od rezultata da su obezbeđeni kadrovski, materijalno-finansijski i tehnički uslovi za funkconisanje Agencije, a u delu gde su preporuke, odnosno izazovi, još uvek se govori i vi ste to rekli da je potrebno i dalje raditi na tome i obezbediti adekvatan poslovni prostor, shvatio sam da u ovom trenutku sa ovim što ste u tom domenu postigli ste zadovoljni, ali da to nije dovoljno za budući rad Agencije. Poslanici SPS-JS smatraju da je u borbi protiv korupcije neophodno aktivno i konkretno delovanje svih. Cenimo da pre svega radom naših ministara, a posebno MUP, na čijem čelu je Ivica Dačić, na najbolji način iskazujemo svoj stav o ovom velikom problemu našeg društva, pre svega radom i rezultatima rada u borbi protiv korupcije i organizovanog kriminala, jer su mnogi elementi korupcije, mnogi klanovi procesuirani. Na kraju, želim da kažem da je jasno i vidljivo, iz ovog izveštaja se može zaključiti da problem korupcije nije ni malo jednostavan i da će jedna osmišljena i organizovana borba biti teška i dugotrajna, ali i da ovi početni izveštaji pokazuju određene rezultate. Zbog toga poslanički klub SPS-JS izražava podršku u radu i DRI i Agencije za borbu protiv korupcije i predloženim godišnjim izveštajima za 2010. godinu. Zahvaljujem.
Iskorišćeno je 15 minuta i 25 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko od ovlašćenih predstavnika ili predsednika želi reč? Narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Gospođo Čomić, mislim da nije problem da podelim ovih 20 minuta u dva dela, sada deset, pa kasnije deset. Za početak, da otklonimo neke dileme. Nažalost, formiranje novih organa, organizacija, nezavisnih, zavisnih itd, u Srbiji je relativno trajno trpno stanje. Donese se zakon, spektakularno se najavi, računaš dlanom o dlan to će da krene za pet, šest meseci da funkcioniše. Međutim, kod nas to mora da se počeka baš dobro. Primer za to je DRI, te nema prostorija, te nema ovo, ono. Kako da obezbede kadar kada ne postoji u državi? Kako da odškoluju kadar? Kako da propišu standarde, da se organizuju? To ima u onim izveštajima koji će biti na dnevnom redu kada se razmatra i o predlozima zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2008. i 2009. godinu. Napokon je ta DRI počela da funkcioniše. Međutim, odmah smo došli u sukob sa sistemom velikih brojeva, što direktnih, što indirektnih korisnika, mislim da imate 9.000 i nešto koji potpadaju pod odredbe ovog zakona, gde biste vi morali da se angažujete. Ta služba i da ima 200 zaposlenih revizora ne bi mogla sve to da iskontroliše. Slična je situacija u pogledu trajnog trpnog stanja i kada je u pitanju Agencija za borbu protiv korupcije, mada je ona naslednik onog odbora za sprečavanje sukoba interesa, ali samo u jednom delu. I kod Agencije imamo po nekoj proceni oko 16.000 javnih funkcionera koji ako ništa drugo samo treba da prijave imovinu sa onim izveštajem. Pročitajte vi sve ono, pa da vidite šta je šta. Postavlja se centralno pitanje – zašto su nama ti organi potrebni? Pokazalo se da su potrebni. Iz onog kumrovačkog vremena društveno korisnih malverzacija, političke podobnosti itd, prerasli smo u surov tržišni sistem ponude i potražnje. Vidite i sami, sve je na tržištu. Na tržištu je i moć i funkcija i pozicija itd. Praktično, samo zahvaljujući tome što vas je neko nagazio iz Brisela, da ima nekih problema sa korupcijom, imate onih 10 preduzeća, ovo je krenulo u dnevni red. Da nije bilo toga i onog vašeg potpisa koji očekujete, onaj paraf, dođite, parafiraću vam, nema nikakvih problema, ne bi se ovo našlo na dnevnom redu, jer ovo treba da bude krunski dokaz da je Srbija odlično ispunila još jedan uslov ka tom samoubilačkom putu ka EU. To je ta cela priča. Velika knjiga Agencije za borbu protiv korupcije, ali više ima detalja iz Akcionog plana, strategije, kako da se organizujemo, kako da zauzmemo startne pozicije, nego nečega mnogo opipljivijeg. Da pređem na Agenciju za borbu protiv korupcije. Sama pomisao da 16.000 javnih funkcionera treba samo da prijavi imovinu je strašno veliki broj za ovako malu državu. Pogledajte koliko je to, lokalni nivo, pokrajinski nivo, republički, gradski nivo. Toliko nam je razuđen taj politički sistem, toliko smo kapilarno razvili tu demokratiju, da sada demokratija ne može sama sebe da kontroliše. Skupa kontrola demokratije. Nešto se sa kvalitetom materijala u demokratiji desilo u međuvremenu, verovatno zbog ovih tržišnih principa. Imamo čitave oblasti koje niko živi, možete kada hoćete zakon da donesemo, ali ne možemo da iskontrolišemo. Kako ćemo onu najvažniju korupciju? Mišković je u pola državnih organa zaposlio svoje radnike ili su na neki način u vezi sa njim. Toga nema u Zakonu o borbi protiv korupcije. Zašto je važna ova agencija? Nije njen posao samo neki preventivni rad, nego ona može i da amnestira i da spreči represivni rad, jer može neko da kaže – izvinite, imam mišljenje Agencije itd. Vrlo opasna situacija. Evo, jedan primer, 2008. godine napravljen je ovaj saziv, podneo sam ustavnu žalbu jer su dva narodna poslanika istovremeno bila i gradonačelnici. Bosa je to bacila, nije htela da uzme u obzir. Sada je nešto slično, ali kroz ocenu ustavnosti jedne odredbe zakona i potvrđeno je ono što sam pisao u ustavnoj žalbi, ali nije moglo 2008. godine da prođe, prošlo je 2011. godine. Ili, Agencija saopštineki svoj stav povodom pokrajinskih poslanika i kumulacija funkcije i šta kaže vlast – to nas ne interesuje. Ovde menjamo zakon, pa Batić podnese amandman, cela vlast glasa za taj amandman. Pa, ko ruši ove institucije? Onaj ko ih je napravio. Zašto ih ruši? Šta ne odgovara to u radu ovih organa, a sve je po vašoj volji? Evo, čak je i potpisnik Čedomir Čuplić, propali kandidat za poslanika 2003. godine ispred Otpora. Montgomeri je pandrknuo zbog toga, a pogrešno je procenio snagu Otpora, ali Otpor je preuzeo DS. Da nije EU da kaže, ako hoćete onaj potpis morate dati neki konkretni dokaz za borbu protiv korupcije, evo vam spisak 10 preduzeća. Sada se Đilas zabavlja sa Lukom medijski, kao da su naivni ljudi u Srbiji i da ne znaju o čemu se radi. Mi pričamo o ovom izveštaju, pričamo o nekim preporukama itd? Gledajte paradoksalnu situaciju, većina će da izglasa ovaj izveštaj o radu, a svaki građanin ove Srbije ima da vam kaže – korupcija cveta u Srbiji. Vidite kako se vodi paralelni život. Ne možete da uprete prstom u njih, jer šta će da radi sa 16.000, tih pedesetak ljudi, gde to može da se iskontroliše, to je nemoguće. Izveštaj je u redu, anketa na ulici – korupcija. Ta korupcija o kojoj se priča na ulici nekorespondira sa ovom korupcijom koja je predmet ove obrade, jer tamo imate kod ginekologa, idite u Narodnog fronta, da vidite svaki porođaj. Ako lekar koji je vodio trudnicu nije dežuran kada se ona porađa, 40.000 mora da se plati da bi bio prisutan prilikom porođaja. To nije korupcija, to je po propisima zdravstvene službe. Isti taj posao u nekom sledećem porodilištu, na dva kilometra odavde, bez 40.000. Toga nema ovde, nije čak ni predmet interesovanja. Kada smo anketirali na ulici, korupcija je u pravosuđu, polici, zdravstvu, obrazovanju i da ne ređam dalje, a ovde se bavimo sukobom interesa, imovinska karta javnog funkcionera, kumulacija javnih funkcija, sukob javne funkcije i nekog privatnog interesa neposredno preko bračnog druga itd. Tu se praktično sve završava. Znači, formalni aspekt, neko je doneo strategiju i rekao – to će agencija da radi. Imamo i Savet za borbu protiv korupcije koji se na potpuno drugačiji način bori sa nekom drugom vrstom korupcije. Imamo Tužilaštvo za organizovani kriminal koje ne sme da se bavi tim stvarima. Kada bi se bavilo zaista korupcijom i kriminalom, ovih 25 najbogatijih ljudi u Srbiji koji se hvale, mogli bi odmah ovog momenta da se uhapse i da im krene suđenje tek za 10 godina i da se ništa sa glediđta zakona loše ne desi. Kako može Tužilaštvo za organizovani kriminal da spokojno prati da ti tajkuni ne plaćaju porez, ne plaćaju doprinose, zaduženi su itd? Oni ćute. Kako je moguće da u našoj zemlji da onaj ko najviše duguje za poreze i doprinose reklamira se na televiziji, u prvom redu zvanica velikim državnim događajima, sa predsednikom Republike, predsednikom Vlade, gradonačelnikom? Kakva je to poruka? Ostaviću malo vremena za kasnije.
Hvala. Reč ima gospođa Nada Kolundžija. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Agencije za borbu protiv korupcije i nezavisne Državne revizorske institucije, u ime poslaničke grupe ZES želim da kažem da ćemo glasati za izveštaje matičnih odbora i za predlog mera koje su predložili. Ono što jeste tema današnje rasprave za nas jeste zapravo da li su mere koje smo predložili sa stanovišta izveštaja koji smo dobili od nezavisnih tela, najbolje mere koje mogu da unaprede rad ovih tela, s jedne strane i da li su to mere koje mogu da otklone poteškoće u radu ovih nezavisnih tela. Želim da kažem da ćemo podržati ne samo izveštaj i zaključke, već ćemo u svakom smislu dati podršku radu ovih nezavisnihtela i sa ponosom mogu da kažem da pripadam onoj poslaničkoj grupi koja je i do sada pokazivala punu spremnost da, formiranjem i pružanjem podrške ovim nezavisnim telima, stvori uslove da Srbija gradi demokratske institucije i da se brani od onih negativnih pojava koje postoje svugde u svetu, ali zemlje sa dužim demokratskim iskustvom su ojačale svoje demokratske institucije i protiv tih bolesti bore se uspešnije, no Srbija danas. Tu se postavlja još jedno pitanje i možda daje delimično odgovor da li je Srbija danas više korumpirana ili nije ili se danas o korupciji javno govori, obeležava se kao negativna društvena pojava, počinioci se ne samo javno proganjaju, nego potpadaju i pod udar zakona koji definiše ovo kao krivično delo. Mislim da je teško dati tačan odgovor na to pitanje, ali kako bi taj odgovor jednog dana bio dat, o korupciji se priča, ali je ima mnogo manje i ona je u meri koja je prihvatljiva za svako društvo, moramo graditi institucije za koje su neki i kada smo ih formirali i dan danas izražavaju sumnju i smatraju da su suvišni i nepotrebni, da nemaju svoju ulogu u društvu i da ne mogu odgovoriti izazovima onoga što je ste predmet njihovog rada. Vrlo ću kratko reći da za DS ove dve institucije jesu tesno povezane jer se jedna bavi kontrolom rada javnih finansija, a druga borbom protiv korupcije i to za nas je, zapravo, jedan isti deo istog sistema koji onemogućava zloupotrebu u društvu i sticanje bogatstva na osnovu nečije pozicije ili nekakvog drugog privilegovanog položaja. Zato smo smatrali da je dobro da ova dva izveštaja spojimo i da, spajajući ova dva izveštaja i predlažući mere, vidimo na koji način zajedno te institucije, ojačavajući njihove kapacitete, mogu da odgovore onome što su izazovi pred kojima se nalazi, duboko verujući da je borba protiv korupcije ključna borba za izgradnju demokratskog društva, da korupcija i zloupotreba javnih finansija nije samo ekonomsko pitanje jer razara ekonomski sistem, da nije samo socijalno pitanje jer dovodi u neravnopravan socijalni položaj različite kategorije građana, da je to, pre svega, demokratsko pitanje, jer razara same demokratske institucije i samim tim razara i demokratsko društvo i da je to pre svega pitanje ljudskih prava jer dok god postoji korupcija građani su u društvu neravnopravni. Zato je za nas ovo pitanje deo jednog šireg napora izgradnje demokratskog društva i suštinske reforme društva u kojoj ćemo omogućiti da, pre svega, svi građani budu jednaki, da ekonomija poznaje samo zakone tržišta, a ne zakone političke moći i političkih snaga. Što se tiče DS, ove dve institucije imaju punu podršku da svoj posao rade politički nepristrasno i, da bez obzira ko će bilo kada upravljati ovom zemljom i biti na vlasti, ove dve institucije će uživati punu podršku tih političkih struktura i u tom smislu će biti podjednako otporne danas na nosioce političke moći, kao što će biti otporne i sutra na neke druge nosioce političke moći. Ono što mi danas želimo da uradimo jeste da, dajući svoje glasove za izveštaje i za mere koje su predložene, zaista budemo partner ovim institucijama, u smislu davanja podrške da se one razviju. Nemamo nikakvu iluziju da se snažne demokratske institucije mogu razviti za godinu, dve, tri, četiri, pet godina. Verujemo da, ako svake godine učinimo najveći korak koji možemo učiniti kao društvo, da ćemo ih osnažiti u dovoljnoj meri da one, možda brže nego u drugim zemljama u kojima su se one razvijale desetinama godina, postanu dovoljno snažne da društvo zaštite od onih negativnih pojava zbog kojih i jesu formirane, da bi sprečile širenje takvih negativnih pojava. Naravno da, kada razgovaramo o ovim izveštajima, mogu samo da kažem da su izveštaji objektivni, jer oni oslikavaju realno stanje institucije i one bez ikakvih prikrivanja i pokušaja umanjenja nedostataka, govore o tome šta jesu problemi u njihovom radu. Zato mislim da je činjenica o ovome raspravljamo i da ćemo usvajati preporuke matičnih odbora, jeste nešto što pokazuje da ćemo jedino na taj način stalnom podrškom davati dodatne impulse, da ove institucije prerastu u ono što jesu. Postoji samo veliko pitanje – da li su ovi zaključci, pošto je direktorica Agencije, rekla da bi možda zaključci trebali da budu konkretniji, i da sadrže neke elemente koji oni sada ne sadrže? Skupština ima vrlo stroge procedure. Sada moramo da vidimo sa stanovišta naših procedura da li je u ovoj fazi moguće menjati ove predloge odluke. Naravno, ukoliko je to moguće, zajedno ćemo sa stručnim službama pogledati i videti da li je u ovoj fazi moguće, do trenutka odlučivanja, promeniti te odluke. Možda postoji način, da u nekom sledećem koraku, za ne tako dugo vreme, opet to stavimo na dnevni red i opet, da kažem, raspravljamo o merama koje treba preduzeti, kako bi se institucije osnažile i kako bi joj se dao kapacitet u kojim ona može u ovoj fazi da ostvaruje svoje zadatke. Još jednom, svima onima koji tvrde da korupcije nije bilo nikada više, verujem da je ovo sada društvo u kome je korupcija obeležena kao zlo i to zlo se prikazuje javno, zato i izgleda kao da ga je više. U nekom drugom vremenu se o tome nije pričalo, korupcija se podrazumevala i bila je sastavni deo sistema. Nikada nije bila obeležena kao javno zlo. Obeležavanje korupcije i zloupotrebe javnih sredstava kao zla protiv koga celo društvo treba da se bori, mislim da mi stvaramo ozbiljne uslove da se sa tim zlom uspešnije borimo. U kojoj meri ćemo da se izborimo, to je zaista veliko pitanje i za mnogo razvijenije zemlje. Mislim da u tom smislu korupcije ima mnogo manje u ovoj zemlji, da je ovo zemlja sa manje korupcije, ali sa više glasova koji se bore protiv tih pojava. Zato mi kao DS i kao poslanički klub ZES, sa ogromnim zadovoljstvom ćemo glasati za predloge mera kojima verujemo, stvaramo uslove da ove institucije rade bolje, u interesu koji je i naš interes. Pozivam predstavnike ovih institucija da, ubuduće izveštajima i merama, radimo zajedno. Jer, samo institucija više vidi šta joj je problem, drugi, treći, četvrti, peti, nego mi koji, analazirajući izveštaje, možemo da procenimo šta jeste prioritetan problem koji treba rešavati.
Hvala gospođi Kolundžiji. Pre nego što nastavimo, želim da upoznam Narodnu skupštinu i cenjene narodne poslanike, da na galeriji prati deo ovog zasedanja delegacija SAD, koja je prisutna u 20. zasedanju OEBS i to u pratnji naše predsednice, gospođe Slavice Đukić-Dejanović. Prisutni su: gospodin Bendžamin Kardin, potpredsednik delegacije SAD, gospodin Kristofer Smit, gospođa Dženi Šajin, gospodin Robert Hend, gospodin Fred Tarner, gospodin Aleks Džonson, gospođa Debi Jamada, gospodin Mak Begić, gospođa Sintija Efird, gospodin Dejvid Ramserm, gospodin Džon Švenk, gospodin Mark Miloš, gospodin Robert Aderhold, gospođa Lori Hejvort, gospođa Kari Ševčik, gospođa Darlin Smolmen, gospodin Džeremi Njutn, kao i njena ekselencija, ambasador SAD u Srbiji, gospođa Meri Vorlik i gospodin Pol Jukić. Pozdravimo ih jednim aplauzom. Nastavljamo po dnevnom redu. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS, gospodin Milan Lapčević.
Poštovano predsedništvo, poštovani predsedniče Saveta DRI, poštovana direktorko Agencije za borbu protiv korupcije, dame i gospodo narodni poslanici, današnja rasprava o izveštaju ove dve vrlo važne institucije, za nas predstavlja veoma važan korak u uspostavljanju kontrole trošenja javnih finansija u zemlji. U tom smislu, DSS smatra da je veoma važno da na pravi način sagledamo sa kakvim se problemima ova država susreće kada je u pitanju korupcija i na koje načine je sve moguće uticati da te korupcije bude što manje, odnosno da se ionako osiromašena država i narod, ne potkradaju kroz sisteme javnih nabavki, kroz razne manipulacije koje se tiču trošenjasredstava iz javnog sektora. Opšte je poznata stvar da je korupcija u svakom društvu rak rana i prepreka za svako napredovanje. Što se tiče Srbije, tu je zaista nezavidna situacija. Opšte je poznata činjenica da kroz sisteme javnih nabavki, kroz nedovoljno domaćinsko i racionalno trošenje javnih sredstava se u Srbiji, kažu podaci onih koji se time bave, odvije više od milijardu evra na godišnjem nivou, što predstavlja skoro petinu ukupnih angažovanih sredstava na državnom nivou. Svakako da su ove dve institucije, i DRI i Agencija za borbu protiv korupcije, veoma važne institucije koje treba da, svojim delovanjem utiču i da taj nivo odlivanja javnih sredstava, rekao bih, krađe i lopovluka, smanjena što je moguće na manju meru. U tom smislu, apsolutna je podrška DSS ovim institucijama da rade svoj posao što je moguće kvalitetnije i da te rezultate od njihovog rada vidimo što pre. Na kraju krajeva, mi smo inicirali formiranje DRI i pomogli osnivanje i njen rad. Dakle, smatrajući da je zaista neophodno uspostaviti potpunu kontrolu nad trošenjem javnih finansija kroz budžet Republike Srbije. Međutim, nisam siguran da je taj rad iako DRI postoji već petu godinu, rekao bih, na najbolji mogući način potpomognu kroz jasna opredeljenja vlasti, kroz jasnu, izraženu političku volju da se želi potpuna kontrola nad trošenjem državnih finansija. To se može videti krozmnogobrojne primere, jedan od najvažnijih jeste taj da DRI više od dve godine i njen savet bili izloženi potpunoj nebrizi države, odnosno vladajuće strukture, tako da nisu imali ni prostorije za rad niti usvojena osnovna akta da bi mogli da funkcionišu. Tako da smo imali bukvalno ljudi koji su morali da trče od jedne do druge kancelarije, ne bili se snašli za prostor i ne bili sami svojim entuzijazmom i svojim angažovanjem da urade onaj posao za kojih je država osnovala. Ta situacija se, nažalost, ni do dana današnjeg nije u značajnoj meri, iako ruku na srce, postoje određeni uslovi za rad, ali nisam siguran da su ti uslovi za rad, pre svega DRI optimalni i onakvi kakvi treba da budu da bi zaposleni Savet i svi oni koji rade u njoj mogli da na pravi način kontrolišu tokove novca u zemlji i da efikasno sprovode zakon po kom su osnovali. Osnovi cilj DRI je da kontroliše kako se troši novac kroz budžet RS i kroz razna ministarstva, kroz javna preduzeća, to jeste obiman posao i zahteva veliku stručnost i veliko angažovanje stručnih ljudi, za šta nisu postojale pretpostavke do prošle godine u smislu samih naknada za rad zaposlenih. Postojao je veliki program u angažovanju stručnih ljudi, jer niko ko iole poznaje tu materiju neće da radi za jako malu platu, jer taj posao u privatnim revizorskim firmama je mnogo bolje plaćen bio nego što je plaćen u DRI. U tom smislu, su izvršene promene zakona i mislim da je sada situacija puno bolja. Ali, onošto se očekuje kao konkretan rezultat, nažalost još uvek ne poprima one mere koje su potrebne ovoj državi i one mere koje mi očekujemo kao narodni poslanici, uopšte kao javnost u Srbiji. Za ovaj izveštaj o DRI se kaže da su rađene kontrole raznih ministarstava, budžeta Republike Srbije, određenih javnih preduzeća, kaže se čak i da je DRI razmatrajući određene izveštaje naišla na velike nepravilnosti u trošenju budžetskih sredstava i da je tokom 2010. godine i 2009. godine, podnela niz prekršajnih prijava protiv raznih odgovornih lica u ministarstvima i u onim organizacijama koje su bile predmet kontrole. Pa bi me živo interesovalo, da nam se odgovori, šta je bilo sa tim prekršajnim prijavama, dokle se stiglo, pošto nisam siguran da barem ja nemam taj podatak, da je na bilo koji način, bilo ko, ko je kršio zakon bio kažnjen na onaj način koji bi bio primer svima onima drugima da se takve stvari ne smeju u buduće ponavljati. Dakle, takođe me interesuje, dokle se stiglo sa kontrolom javnih preduzeća, koje radi DRI? Znam, da se radi na kontroli trans nafta, Aerodroma, elektro mreža i drugih javnih preduzeća koja su ili korisnici budžeta ili imaju javna ovlašćenja kao javna preduzeća da raspolažu javnim finansijama. Bilo bi interesantno za narodne poslanike i za javnost da čujemo kakvi su rezultati te kontrole ida li ima nepravilnosti i ako ima, kakve su mere preduzete protiv onih koji su kršili zakon. Bez jasnih mera koje moraju da uslede po osnovu nalaza DRI, za one nepravilnosti koje su uočene u toku kontrole, bez jasnih i drastičnih kazni prema počiniocima, nisam siguran da ćemo išta postići na planu borbe protiv korupcije, niti će Srbija napredovati na onom indeksu korumpiranosti zemalja u svetu. Svaka zemlja ima problem sa korupcijom, neka manja neka više, mi naravno, ne očekujemo da će Srbija preko noći potpuno iskoreniti korupciju, ali smo sigurni da kroz rad i DRI i Agencije za borbu protiv korupcije, se taj indeks korumpiranosti znatno može smanjiti, odnosno da Srbija može da napreduje na onoj lestvici korumpiranosti kako bi time poslali signal i svima koji žele da započnu neki biznis u ovoj zemlji, da se u Srbiji može poslovati legalno i da svako ko želi da radi nešto, ne mora da podmićuje, bilo najviše državne funkcionere, bilo lokalne funkcionere da bi ostvario neko svoje pravo ili započeo neki svoj biznis. Što se tiče Agencije za borbu protiv korupcije, takođe smatramo da ona ima vrlo važnu ulogu u toj opšte proklamovanoj borbi protiv korupcije. Malo pre sam pomenuo opšte poznati podatak da se kroz javne nabavke u Srbiji odlije više milijardi evra, a podsetiću vas da upravo budžetski deficit zadnjih godina premašuje milijardu evra. Tako da sama borba protiv korupcije u javnim nabavkama može da nam nadomesti čitav ili bar deo budžetskog deficita, što bi bilo vrlo značajno za zemlju da ne ulazi u dalje kredite, u dalje zaduživanje koja će sigurno u narednim godinama značajno uticati na njen razvoj. Opšte je poznata stvar da se kroz javne nabavke, kroz tzv. nameštanje tendera odliva veliki novac, međutim, da bi se uspešno borili protiv korupcije, neophodno je prvo politička volja od strane vrha države, ali i borba protiv iskorenjivanja korupcije u samom vrhu države. Da nema podstrekivanja korupcije od samih državnih organa, verovatno te korupcije ili ne bi bilo ili bi bilo mnogo manje, ali mislim da bi Agencija morala da ili da se javno oglasi ili da postupi u skladu sa svojim ovlašćenjima i u mnogim slučajevima koji se tiču, koji se direktno tiču vrha same države. Ne treba previše pominjati, mislim da je to opšte poznata stvar da, recimo, najviši državni funkcioneri, ministri se pojavljuju kao vlasnici ili tzv. bivši vlasnici firmi koje direktno posluju sa državnim organima u javnim nabavkama. Imate savetnike ministara koji rade poslove za državu, pa čak i za kompletno ministarstvou kome su savetnici. Imate slučajeve širom Srbije u lokalnim samoupravama da predsednici opština, gradski većnici imaju svoje firme koje su direktni dobavljači, onih javnih preduzeća i ustanova čiji su osnivači i čiji rad treba da kontrolišu. Čak i gradonačelnici, ima ih nekoliko ovde koji sede u Narodnoj skupštini su ujedno i poslanici, gradonačelnici, funkcioneri u pokrajinskoj vlati, što je takođe protivzakonito, odnosno protivzakonito je bilo dok nije promenjen zakon, ali to nije borba protiv korupcije. Izvinite, ako je osnovana Agencija da spreči korupciju, onda ne možemo mi razno-raznim dosetkama, aktuelna vlada, će koalicija da menjamo zakon da bi se udovoljilo određenim funkcionerima a da pri tom je to potpuno suprotno zdravoj logici i potpuno suprotno onim aktima po kojima je osnovana Agencija. Želeo sam da u vašem izveštaju, koji je prilično obiman, ima nekih 50-ak strana, čitao sam ga i najviše su me interesovali oni delovi koji se tiču ključnih rezultata. Probaću da to nakratko pročitam, kaže u jednom delu – ključni rezultati, rešeno 92,4% predmeta iz oblasti sukoba interesa, izrađene smernice za izradu i sprovođenje planova, urađen je prvi izveštaj, predstavnici 51 udruženja informisani o položaju i ulozi organizacija civilnog društva itd. itd, ispitana obaveštenja funkcionera, rešeno 44 zahteva za davanje saglasnosti na vršenje druge funkcije, rešeno od 794 zahteva za davanje saglasnosti i obaveštenja, okončani postupci u prvom stepenu, dato 228 mišljenja i tumačenja itd. itd. Očekivao sam da u izveštaju Agencije čujem konkretne stvari. Ispitate su te i te javne nabavke i zaključeno je da je u tim javnim nabavkama prekršena procedura, pa nije moguće da u desetine, stotine hiljada javnih nabavki koje se sprovode u Srbiji, ne postoji ni jedna neregularnost i nije moguće da Agencija nije mogla da dođe ni do jednog konkretnog rezultata da određena javna nabavka, a imate ih na stotine, idite samo do Uprave za javne nabavke, pa pogledajte koliko se javnih nabavki sprovodi u skraćenim terminima, pa ispitajte bar jednu, pa ćete videti koliko je tu negativnosti i koliko je tu nepravilnosti. Ajde da jednog označimo, jednu instituciju ili jednog funkcionera koji je sproveo javne nabavke izbegavajući zakon, da ne kažem suprotno javnom zakonu, nego izbegavajući, mimoilazeći odredbe zakona, pa da tog označimo, ili tu ustanovu kao nekog ko je kršio zakon i da im primereno tome što su kršili se izreknu mere, da bi to bio primer prema drugima. Ako su izveštaji takvi gde se kaže – data mišljenja, rešeno 44 zahteva itd. mislim da to neće baš direktno i konkretno pomoći u borbi protiv korupcije. Prosto ne mogu da verujem da se u ovim stvarima Agencija nije dublje pozabavila. Ono što se očekuje od ove dve institucije je da svojim konkretnim rezultatima i merama, pa čak i aktivnostima prema pravosudnim organima utiče da se izriču mere prema konkretnim počiniocima, sve opisne stvari koje se tiču ova dva izveštaja neće previše pomoći da Srbija smanji svoj indeks korumpiranosti, dok neko jasno ne bude označen kao neko ko je kršio zakon i ko je protivpravno pribavljao korist, nećemo daleko otići. Ono što je najdrastičnije, čini nam se u zadnje dve godine bilo, to je prošlogodišnje donošenje Zakona o pomoći građevinskoj industriji. Tim zakonomdirektno se krši Zakon o javnim nabavkama, direktno izbegavaju obaveze javnosti u radu, a valjda je osnova svakog demokratskog društva javnost i transparentnost u trošenju državnih sredstava. Imate na desetine, na stotine slučajeva širom Srbije da se u tom zakonu sprovode određeni projekti i izvode radovi gde su pogođeni poslovi u četiri oka. Odabrane su podobne firme od strane onih koji su naručioci posla, dogovorene visine suma koje treba platiti za izradu određenih projekata i sada se to sprovodi mimo bilo kakve javne kontrole i mimo bilo kakvih tržišnih uticaja. Siguran sam da Agencija može da odabere nekoliko slučajeva, da uzme nezavisne veštake koji će proceniti da li neki radovi zaista toliko koštaju ili ne koštaju i da da izveštaj po tome. To su vam nekoliko stvari, nekoliko smernica koje može Agencija da sprovede, a rezultati će biti vrlo interesantni i za javnost i za vas. Kada budu ti interesantni rezultati došli, odnosno izašli na videlo, onda će ovo naše nezavisno reformisano pravosuđe reagovati kako treba, pa će neko konačno izreći mere i osuditi, a neće biti valjda slučaj kao sa prekršajnim prijavama od DRI gde je pojeo vuk magarca. Imate prekršajne prijave, tužbe, ali niko nije kriv, sve je u redu.
Pošto se više niko ne javlja od ovlašćenih predstavnika ili šefova poslaničkih grupa za reč, obaveštavam vas da se saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika, do otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, prijave za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika podnele poslaničke grupe SRS i ZES. Dajem reč narodnom poslaniku iz poslaničke grupe ZES, gospođici Nataši Vučković.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici nezavisnih tela, mislim da je odlično što danas raspravljamo o izveštajima Agencije i DRI, pre svega zbog toga što na ovaj način imamo priliku da govorimo o stanju u oblastima kojima se bave ova nezavisna tela, sa jedne strane. Sa druge strane, ova rasprava potvrđuje onaj odnos između nezavisnih tela i Narodne skupštine koji smo želeli da uspostavimo kada smo donosili Zakon o Narodnoj skupštini i zakone o radu nezavisnih agencija i Poslovnik Narodne skupštine. Na ovaj način, pokušavamo da jedan zajednički posao, u ovom slučaju i povećanje transparentnosti i odgovornosti rada države u budžetskom smislu, i borbu protiv korupcije, što je zajednički zadatak i Agencije za borbu protiv korupcije i Narodne skupštine kao predstavnike građana na neki način zajedno razmotrimo i vidimo šta su prioriteti, organima koji se bave utvrđivanjem politike i primenom zakona, treba u narednom periodu da realizuju. Mislim da je vrlo jasno da od samog početka, od kada smo počeli da govorimo o osnivanju Agencije za borbu protiv korupcije i drugih nezavisnih tela, a ja ću se u mom govoru fokusirati na Agenciju za borbu protiv korupcije, bila jasna podrška DS u koncipiranju rada ove o agencije i podrška koja je bila usmerena na jačanje i unapređenje rada Agencije. Zbog toga je moje zadovoljstvo što mogu da konstatujem da je u ovom izveštaju utvrđeno da je zaista učinjen veliki napredak na jačanju kapaciteta Agencije, pre svega na jačanju ljudskih resursa i imate podršku za sve ono što se tiče stvaranja adekvatnih uslova za rad koje agencija treba da ima. To važi i za druga nezavisna tela. Prvi posao je nesumnjivo prvi posao koji treba da uradi, a to je prijava imovine državnih funkcionera. U ovom izveštaju se jasno navodi koji su rezultati u tom poslu ostvareni, ali su primenjene neke konkretne mere kao što je činjenica da su pokrenuti prekršajni postupci protiv određenog broja funkcionera, koji su se oglušili o zakonske obaveze da svoju imovinu na adekvatan način i u skladu sa zakonom prijave. To je dobra praksa. Moj utisak negde, sa jedne strane u ovom procesu, a borba protiv korupcije jeste proces koji traje, možda duže nego što bismo svi voleli i duže nego što smo očekivali na samom početku, ali je moj utisak da među državnim funkcionerima, svima onima koji se obaveze za prijavu imovine tiče, stoji jedno unapređenje razumevanja potreba da se to čini i postupanja u skladu sa zakonom. Demokratska stranka u ovom poslu Agenciji za borbu protiv korupcije pruža punu podršku i u to nema nikakve sumnje. Drugi plan, koji je izuzetno važan u radu Agencije za borbu protiv korupcije, je izrada planova integriteta. Ovde bih želela da skrenem pažnju na jednu preporuku, koja mi se čini vrlo važnom, iz Izveštaja Agencije, a to je preporuka da svi oni državni organi koji imaju zadatak da sačine planove integriteta moraju kontinuirano da rade na obuci onih ljudi koji kod njih rade, dakle, činovnika, državnih službenika za izradu, ali ne samo izradu, nego, rekla bih, i primenu plana integriteta, jer planom integriteta upravo se onemogućava da oni elementi koji postoje zbog specifičnosti rada određene državne institucije mogu dovesti do nekih oblika korupcije. Mislim da je ova preporuka vrlo važna i mislim da bi Vlada morala da uzme ovu preporuku vrlo ozbiljno u obzir i da prepiše to kao obavezu svih delova državne uprave. Naravno da je pitanje korupcije vezano, pre svega, za transparentnost u delovanju državnih organa. Kad god govorimo o sistemskoj korupciji, mi zapravo govorimo i o tome na koji način da povećamo transparentnost u našem delovanju. Ujednačenje kriterijuma u donošenju odluka o konkretnim pitanjima je ono što je, čini mi se, jedan od prvih zadataka i mislim da je i direktorka Agencije o tome govorila u svom uvodnom govoru. Potrebno je stvoriti što manje uslova za arbitrarno odlučivanje Uprave. To, naravno, zahteva unapređivanje rada Uprave, uvođenje novih tehnoloških dostignuća u rad Uprave, koji mogu u značajnoj meri upravo smanjiti taj prostor za arbitrarno odlučivanje da li ćemo nekome nešto dozvoliti ili nekome nešto nećemo dozvoliti. Reforma pravosuđa je, naravno, posebna tema i želim da je stavim u kontekst borbe protiv korupcije. Naravno da je nastavak reforme pravosuđa i efikasnost pravosuđa sinekvanon uspešne borbe protiv korupcije. Neke preporuke koje su sastavni deo ovog izveštaja, kao npr. brzo donošenje Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, su već usvojene i mislim da smo tu zajedno postigli taj dobar rezultat. Ono što, naravno, predstoji je primena tog zakona i mislim da se sa pravom i u Izveštaju Agencije pozivamo na tu potrebu da se zakon na što bolji način primeni. Želela bih da naglasim da u borbi protiv korupcije moramo obratiti pažnju i na ono što jeste segment kompanijske korupcije, ako hoćemo da je tako nazovemo. Dakle, moramo se boriti istovremeno za uređivanje prostora javnih nabavki, ali isto tako i zaštite konkurencije i stvaranju uslova za jednak položaj na tržištu, jer to je ono što je, takođe, nešto što razbija mogućnosti za sistemsku korupciju. Dakle, monopoli jesu nešto što korupciju prosto podstiču. Dakle, iskorenjivanje korupcije jeste naš cilj, ali proces borbe protiv korupcije sigurno znači postepeno, ali brzo i efikasno smanjenje korupcije. Jedan od prethodnih govornika je govorio o tome da postoji više oblika korupcije, i sigurno je da mi kada govorimo, pre svega, o aktivnosti Agencije za borbu protiv korupcije govorimo o onome što je sistemska korupcija. Dakle, šta je to u političkom sistemu, u procesu donošenja političkih odluka, ono što korupcija omogućava i kako da je efikasno sprečimo, kako da državni organi i državni funkcioneri postupaju što odgovornije, u skladu sa zakonom i da ne budu u tom koruptivnom lancu. Korupcija, naravno, postoji i u drugim oblastima. Nažalost, građani je najviše osećaju zapravo kroz sistem zdravstva, kroz sistem obrazovanja i kroz sve one sisteme sa kojima oni dolaze u dodir u svakodnevnom životu. To je vezano, i jedna i druga korupcija jedna drugu podstiču, sigurno, i omogućavaju, ali je važno da razumemo da su različiti sistemi i mehanizmi borbe protiv sistemske i protiv ove, da tako nazove, svakodnevne korupcije. Htela bih da skrenem pažnju na jedan deo izveštaja o realizaciji strategije za borbu protiv korupcije, gde je konstatovano da u nacionalnoj strategiji nije dovoljno obraćana pažnja na sisteme zdravstva i sisteme obrazovanja. To je vrlo važna kritika, čini mi se, strategije za borbu protiv korupcije koja bi trebala da bude izmenjena ovim naknadnim planovima za unapređenje strategije za borbu protiv korupcije. Kada govorimo već o strategiji, mislim da je vrlo važno da, pre svega, ciljevi budu merljivi, da indikatori budu jasni, da izvršioci budu jasno definisani i da postoji koordinacija. To su elementi svake efikasne strategije i mislim da je onaj poseban, još jedan peti element, participacija svih aktera u jednom procesu, ono što je nužno, da bismo svi određenu strategiju doživeli kao vlasništvo, dakle, da smo učestvovali u procesu izrade strategije, jer onda možemo odgovorno poneti i stepen odgovornosti za izvršenje te strategije. Parlament, Narodna skupština želi da u tom procesu učestvuje. Mislim da za to ima puno razloga, zbog toga što je parlament i garantor ljudskih prava, ali i organ koji daje na neki način legitimitet svim drugim oblicima vlasti. Sa druge strane, želela bih da sa vama podelim jedno iskustvo. Recimo, parlament Italije svojevremeno je imao jedan čak ad hod odbor za borbu protiv korupcije kojim je pokušavao da na jedan efikasan način vrlo fokusirano prati na koji način se ostvaruju elementi politike borbe protiv korupcije. U tom smislu podržavam ovaj izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije i verujem da ćemo našu saradnju, koju smo uspešno ustanovili već samim početkom rada Agencije, nastaviti i ubuduće. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, najveći deo svog vremena kada budem govorio, odnosno u nastavku, posvetiću DRI, ali na osnovu onoga što sam čuo malopre od izlaganja i gospođe Marković, ali i predstavnika skupštinske većine, zaista imam potrebu da kažem i dve-tri rečenice vezano i za Agenciju o borbi protiv korupcije, odnosno za njen izveštaj. Ako ste, gospođo Marković, pažljivo slušali šefa poslaničke grupe ZES, vi ste u ovom trenutku dobili odgovor zašto vi funkcionišete u izuzetno teškim okolnostima. Znate šta je gospođa Kolundžija malopre rekla? Nivo korupcije je u prihvatljivoj meri. To je rekla iz niske političke pobude da napravi razliku između vremena kada su eventualno radikali bili deo vlasti i sada kad su oni vlast. Dok je politička percepcija korupcije onih koji donose odluke u Srbiji takva da je nivo korupcije u jednoj prihvatljivoj meri, vi ćete iz godine u godinu ovde dolaziti i žalićete se na svoje uslove, dok će oni sa druge strane istovremeno da pričaju kako vam daju podršku, a svi ostali živećemo u agoniji. Da li mi treba da verujemo da je nivo korupcije u Srbiji na prihvatljivom nivou? Pa to vi ne verujete. Vi se borite, vi znate kroz šta prolazite u toj borbi i zato nemojte ni da očekujete podršku od njih, niti računajte na bolje i prihvatljive uslove, dok god imaju prema korupciji i prema ovom društvu odnos takav kakav imaju. Pričamo o merljivom nivou korupcije u državi u kojoj jedan iz njihovog vremena direktor položi kauciju 710 hiljada evra da izađe iz zatvora. Sada mi treba da zatvaramo oči pred tom činjenicom? Odakle 710 hiljada evra jednom čoveku, Šarančiću, da izađe iz zatvora? Mi pričamo o merljivom nivou korupcije? (Srđan Milivojević, s mesta: Iz koje je on stranke?) Pa nije vam smetala stranka kada ste zajedno sa njom rušili ovu skupštinu i dolazili na vlast. Moram da vas upozorim ili da vas podsetim da ste njihovo vladanje i vi potpomogli. Nismo ih mi doveli na vlast, nego ste zajedno došli na vlast. Sve što se dešavalo dešavalo se u skladu sa tim da ste vi na to zatvarali oči, jer su to bili vaši politički interesi. (Predsedavajući: Moram da zamolim samo da bez neposrednog obraćanja i bez dobacivanja omogućimo govorniku gospodinu Stevanoviću da govori. Izvolite.) Ono što, gospođo Marković, vama hoću da kažem, vi ste rekli malopre, mislim da ste govorili o odnosu sa skupštinskim telima, precizno gađanje tema. Da li je tako? Ovde sede poslanici koji su apsolutno i u svakom trenutku u poslaničkoj grupi SRS-Vojislava Šešelja spremni na najotvoreniji i najbrutalniji način da gađaju teme i mislim da ste vi svedoci tome i da to znate. Što se toga tiče, u Srpskoj radikalnoj stranci ćete apsolutno imati podršku. Ali, gospođo Marković, mi to hoćemo i želimo da očekujemo od vas, da vi u Agenciji žestoko i brutalno otvorite teme i ukažete prstom na onoga ko stoji u potpisu kod nekog koruptivnog dela. Dozvolite mi, Srpska radikalna stranka neće zaista učiniti ništa što će vaš rad i funkcionisanje dovesti u pitanje. Cenimo i to da radite pionirski posao, ako se tako može nazvati. Ali, šta od vas očekujem? Ne možete sebi da priuštite privilegiju da jedno ministarstvo u Vladi dodeli posao jednoj građevinskoj firmi, da ta ista građevinska firma toj stranci koja kontroliše ministarstvo uplati milion dinara i da prva vaša rečenica u izjavi bude – nažalost to je praksa i u državama Evropske unije. Parafraziram, to sam čitao. Znači vi, kao neko ko je na čelu jedne vrlo ozbiljne Agencije, takav luksuz sebi ne smete da priuštite. Mi zato od vas tražimo da vrlo jasno uperite prstom na svakog ko je vezan za korupciju, ko je vezan za kriminal i da pokažete odvažnost i hrabrost, ko god da sedi preko puta vas za stolom, da uperite prst i da kažete, od predsednika Republike pa do poslednjeg šefa mesne kancelarije, vi ste lopov, kriminalac, jer srpski jezik ne poznaje drugačije kvalifikacije ili ste dobar, častan i pošten čovek ili funkcioner. Kada takve odnose uspostavimo u državi i u društvu, a mi ćemo vam zdušno dati podršku za tako nešto, mi nemamo pravo da se ponašamo drugačije od modela koji je uspostavio Vojislav Šešelj, ako ne znate kako se to radi, gledajte suđenje u Hagu i hrabrost, i odvažnost i pravičnost. I hrabrost, i odvažnost, i pravičnost kada radite nešto u šta verujete nemaju cenu. Onda idete do kraja.To je ovoj državi potrebno, da bi u državi uveli red. Ali, ako očekujete da vam za to podršku daju oni koji kažu da je nivo korupcije u prihvatljivom nivou, onda je taj posao jalov. Od toga posla nema ništa. Ne morate da idete dalje. Pitajte kolegu Sretenovića koliko će da čeka još decenija da mu obezbede prostor? Kada se steknu verovatno uslovi. Četristo kvadrata nema za DRI, a da ne pričamo za koga sve postoji prostor i ima prostor i koliko prostora stoji neupotrebljeno u ovoj državi. Ali, to je samo jedna stvar i jedan primer. Znači, sve što sam rekao, rekao sam u najboljoj nameri. Zaista želim i mogu da garantujem u ime stranke ili ljudi sa kojima sam saradnik da nikada nećemo napraviti ništa što će vaš posao, rad i funkcionisanje usporiti. Ali vi morate da budete, s obzirom da danas sedite tu gde sedite, na čelu te kolone. To podrazumeva hrabrost, to podrazumeva pod znacima navoda i rizik, ali molim vas prihvatili ste to i očekujem od vas, ponavljam, uperite prst. Šta se to dešava u "Galenici"? Šta se to dešava u ovim ministarstvima. Evo Izveštaja državnog revizora, da kažemo ko suti ljudi, oni imaju ime i prezime, da kažemo ko su ti ljudi i da se institucije obračunaju sa njima. Gospodine Sretenoviću, mi danas možemo da pričamo o kvalitetu vašeg izveštaja. Ali, suštinsko pitanje je pitanje političke volje i političkih odnosa u kojima vi funkcionišete. U tim političkim odnosima vi očekujete da vaše defekcije, ono što ste našli u vašim izveštajima, u ministarstvima, u javnim preduzećima, da oni dobiju neki epilog, da sve to dobije neki ishod. Od koga očekujete ishod? Od "reformisanog pravosuđa"? Vi ste juče imali raspravu u Skupštini u kojoj jedan deo vladajuće većine kaže da je reforma pravosuđa katastrofalna, a ovaj koji ga je sprovodio kaže da je odlična. Da očekujete da neko koga ste našli da je zloupotrebljavao novac poreskih obveznika, da ga procesuiraju, da on zato odgovara, mi sa tim imamo probleme. Problemi na kojima vi insistirate su tehničke prirode i to može da se čeka, to će da se reši, ali ovi bolesni politički odnosi, pokvarena politička atmosfera, to je nešto što truje i društvo i državu, a onda i vas kao instituciju. Mogu da kažem da je vaš Izveštaj korektan, ali pitam kakav je epilog svih ovih stvari koje ste našli u jednom od svojih izveštaja? Da li možete da se pohvalite stavljanjem tačke na, recimo, da nigde nije uspostavljen sistem interne kontrole ili kod većine korisnika koje ste testirali nema interne kontrole i nema interne revizije? Koliko se od momenta ovog izveštaja do danas to promenilo? Koliko su političke volje pokazale da to promene? Najlakše je doći u Skupštinu i reći – imate našu podršku, a praksa i život sve to demantuju. Pogledajte ovo, Ministarstvo rada i socijalne politike, bez postupka javne nabavke – 200 miliona; revidirani korisnici su manje uplatili u budžet Srbije 397 miliona. Oni su spremni za vašu podršku. Kaže, Uprava za trezor je izvršila plaćanje iz budžeta u iznosu od tri miliona po ugovoru koji nije zaključen u skladu sa zakonom ili propisima kojima se to definiše. Uprava za trezor, koja uzima pare, koja kontroliše novac svih poreskih obveznika u Srbiji, pogledajte šta radi. Najlakše je deklarativno davati podršku, a kada zađete u suštinu, kada zađete u dubinu i u život, vidite ko su ljudi koji vam daju podršku. Reče juče Zoran Krasić da neće vrana vrani nikada da izvadi. Nemam dovoljno vremena, nažalost, inače ovde ima jako interesantnih stvari. Ono što želim da kažem, a odnosi se na ovaj izveštaj, da vam postavim neko pitanje, jeste to da me interesuje šta je sa tim prekršajnim postupcima koji su pokrenuti, kakav je njihov epilog? Vi na svaku detekciju njihovih nepravilnosti imate prigovor ministarstva. Svi su super, sjajni su, a mi smo sve siromašniji i sve nesređeniji. Ono što me interesuje, u ime SRS, jeste kakve su namere i šta će biti strategija za reviziju budžeta lokalnih samouprava? Ono na šta SRS insistira jeste da što pre stvorite uslove, onoliko koliko od vas zavisi, da uđete u lokalne samouprave, da uđete u javna preduzeća na lokalnom nivou, javna preduzeća koja se ponašaju bahatije, bezobraznije i drskije nego sve institucije zajedno u Srbiji, da prestane glavna tema u Srbiji da bude Narodna skupština, da vidite krađu, da vidite zloupotrebu u jednom malom javnom preduzeću, u jednoj opštini sa 20.000 ljudi. Da ne pričamo o "Galenici", pa nas oni koji prave probleme u "Galenici" vode u EU. Da ne govorimo o završnim računima lokalnih samouprava, kada se usvajaju, da li imaju reviziju, šta se radi itd. Ono što je takođe interesantno, u Izveštaju ste stavili, što pozdravljamo, da je prikupljeno dovoljno pouzdanih i relevantnih dokaza na osnovu kojih ste pokrenuli sve postupke. To je dobro, ali ovo se odnosi i na vas i na gospođu Marković, ako mislite da državu uređujete. Vaša dužnost je da probleme prepoznate i da kroz njihovo rešavanje preventivno delujete, pa kada troje ili petoro ljudi podnesu političku odgovornost, krivičnu, materijalnu, kakvu god, da vidimo ko će da se odvaži da u narednom periodu to radi. Znači, vaša dužnost je da to uspostavite, uz sve probleme koje imate. Završiću, obzirom na vreme, samo me interesuje nešto, gospodine Sretenoviću. DRI je pokazala solidnu meru štedljivosti, u odnosu na novac koji ste potrošili i u odnosu na novac koji vam je odobren iz budžeta Republike Srbije. Možda u ovom trenutku, obzirom na opštu situaciju u društvu i u državi, možete da budete neki primer. Da li je ovo greška ili nije, ovde vam se potkralo, odnosi se na plate, dodatke i naknade zaposlenih i rekli ste da je od 1. jula 2010. drastično više novca potrošeno zbog donošenja zakona, između ostalog, kažete "zbog isplate institucijalnog dodatka svim zaposlenima". U tabelarnom prikazu stoji da su upravo ti dodaci isplata – nula. Da li je to greška ili nešto što možete da objasnite, ne znam. To su pitanja koja bih da postavim. U svakom slučaju, ono što mogu da vam kažem, ukoliko na narednim izborima Srbija raščisti sa politikom koja se vodi 10 godina i SRS dobije priliku i šansu da odlučuje, ono što možemo da vam obećamo jeste da ćete dobiti uslove za brutalan obračun sa kriminalom i korupcijom. To je što možemo, a mislim da je za početak i to dovoljno. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Nenad Konstantinović.
Poštovani potpredsedniče, predsedniče Odbora za Agenciju za borbu protiv korupcije, državni revizoru i pomoćnici, direktorka agencije i malobrojni narodni poslanici mislim da je velika stvar za sve nas što smo uspeli da dođemo do toga što se prvi put u istoriji raspravljaju izveštaji nezavisnih regulatornih tela pred Skupštinom Srbije, da je velika i istorijska stvar što smo uspeli u proteklih nekoliko godina da formiramo nezavisna regulatorna tela i da ih podržimo u njihovom radu. Mislim da i broj poslanika u sali govori o tome da ni sami nismo svesni da su nezavisna regulatorna tela u stvari produžena ruka Skupštine u kontroli izvršne vlasti. To očigledno nisu shvatili ni određeni predstavnici opozicije, naročito mislim na SNS koji priča o borbi protiv korupcije i priča, a onda kada mogu da dođu u Skupštinu Srbije, da daju konkretne predloge, da komentarišu izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije, njih uopšte u sali nema. Njihova priča je očigledno samo politički marketing, a kada nešto treba da se uradi njih nema nigde. Pred nama su dva izveštaja. Više ću govoriti o izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije. Moram da priznam da sam i lično ponosan što smo pre nekoliko godina formirali ovu agenciju, Skupština je formirala jednim zakonom i što smo uspeli kao Skupština da izaberemo takve ljude u odbor Agencije da posle godinu dana rada dobijemo jedan stvarno detaljan izveštaj, za koju instituciju možemo da kažemo da je vrlo uspešna u svom radu. Agencija za borbu protiv korupcije je u proteklom periodu sarađivala i sa predstavnicima političkih stranaka, svih političkih stranka, sarađivala i sa Skupštinom i sa Vladom, kada je bilo u pitanju donošenje određenih zakona. Zahvaljujem se Agenciji što je pomogla u tome da formiramo Predlog izmena i dopuna Zakona o Agenciji, gde smo mislim na pravi način i pravovremeno reagovali da se ispravi ono u zakonu što eventualno nije bilo dobro, kako bi rad Agencije bio bolji i efikasniji. Zahvaljujem se direktorki Agencije koja je imala značajnu ulogu u pripremanju Zakona o finansiranju političkih stranaka, vodila je jednu Radnu grupu. Mi smo doneli u ovoj Skupštini novi Zakon o finansiranju političkih stranaka, na osnovu koga treba da apsolutno i onemogućimo i sprečimo svaki vid korupcije i u toj oblasti. Agencija ima veliko polje delovanja i mislim da će se te u narednim godinama pokazati koliko je to značajna institucija. Ono što je urađeno u prvih godinu dana je stvarno za svaku pohvalu, to je da mi imamo mislim tri ili četiri puta više registrovanih funkcionera nego što smo imali u Odboru za sprečavanje sukoba interesa, nekada, da su ti funkcioneri svi prijavili svoju imovinu, da Agencija vrlo vredno od prijave imovine do dana današnjeg radi na utvrđivanju svih eventualnih promena, mislim da to i narodni poslanici dobro znaju, svi dobijamo redovno pismo od Agencije da treba još nešto da dopunimo ili da objasnimo, pojasnimo i mislim da je to dobro. Mislim da će taj deo posla biti završen onog trenutka kada Agencija izdejstvuje da svi državni organi donesu planove integriteta. To mora da se desi u ovoj i početkom sledeće godine. Mislim da ćemo onda moći da zaokružimo onaj deo koji se odnosi na imovinu i na sukob interesa. Dosta se Agencija bavila u protekloj godini sukobom interesa. Mislim da smo uspeli da prevaziđemo sve ono što su nam bili i zakonski problemi, da apsolutno ne trpi ni odluka građana ko će na kojoj poziciji biti, a sa druge strane da polako uvodimo u red i da ispunjavamo i onaj princip da ne bi trebalo da jedan čovek bude na više funkcija, a naročito ukoliko su te funkcije u sukobu. Mislim da nam i za to treba još praktično godinu dana i da ćemo sledeće godine u ovo vreme imati apsolutno uređen sistem i da sukob interesa više neće biti značajna tema u Srbiji. Ono što hoću da preporučim Agenciji za naredni period, to je da se mnogo više, ove stvari su podstaknute do sada, ali u narednom periodu da se mnogo više bazira na konkretno suzbijanje korupcije. Imate mogućnosti, sredstva, mislim da su ona obezbeđena, apsolutno imate svu podršku vladajuće koalicije i imate podršku DS koju ste imali i do sada u onome što radite. Nemate nikakvu opstrukciju od strane bilo koje političke stranke. Mislim da treba da se usredsredite na vrlo konkretne slučajeve i suzbijanje korupcije u narednom periodu. Mi očekujemo kao Skupština da ćete u tom poslu biti efikasni i vi i državni revizor. Apsolutno nema potrebe da postoji bilo kakva sumnja u iskrenost stranaka koje su sada na vlasti, DS je proklamovala borbu protiv korupcije kao najvažniju stvar kojom ćemo se baviti u narednom periodu, tako da vas molim da krenete na taj posao i da budete beskompromisni u borbi protiv korupcije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić.
Dame i gospodo, od donošenja Strategije za borbu protiv korupcije, koju ste vi kao vlast tako pompezno najavljivali, do današnjeg dana ova vlast je na tom planu uradila otprilike nekih 15%. Dakle, 15% je urađeno za šest godina i prosta matematika nam govori da ukoliko bi se ovakav trend nastavio, da bi nam bilo potrebno 40 godina da se u potpunosti ispoštuju sve one mere koje su predviđene Strategijom za borbu protiv korupcije. Ali, vi ste se odlučili na nešto drugo. Vi ste sada rešili da napišete, kako sami kažete, neku novu inoviranu strategiju za borbu protiv korupcije. Ovo što je do sada bilo ne važi ništa, idemo iznova, sada će se uraditi nova strategija i nakon toga sve će verovatno biti dobro. Da li je to tako? Čisto je to bacanje prašine građanima Srbije. Čime vi garantujete sada da će ta nova strategija za borbu protiv korupcije biti bolja od ove stare? Da li je garancija to što je Štefan File došao i rekao da vam ne valja ova stara? Da li je to garancija da će nova biti bolja? Sigurno nije, to je samo jedan od naloga koje vi primate u moru onih naloga, ne samo u ovoj oblasti, već i u svim drugim. Hajde sada da vidimo koje su teškoće koje kažete da imate u borbi protiv korupcije. Dakle, koje su to kočnice koje vas sprečavaju i koče da vaša borba protiv korupcije ne bude tako dobra, tako delotvorna i tako adekvatna strategiji za borbu protiv korupcije. Koliko sam razumeo, naveli ste tamo nekih pet elemenata koji predstavljaju te kočnice za borbu protiv korupcije. Jedna od prvih jeste volja nosilaca vlasti da se izbori protiv korupcije. Slažem se sa tim, da volje nosilaca vlasti nema. To nam pokazuje sve ovo do sada što se radi na ovom planu. Sledeće je otpor promenama od strane institucije sistema. Tu je već od 90-100%. I tu ste u pravu. Otpor institucija postoji. Negde je to apsolutni otpor, od 100%, a negde je možda relativan, 90% ima, pogotovo tamo gde se treba obračunati sa političkim neistomišljenicima. Manjak stručnih kadrova je sledeći element. Po tom elementu neću da govorim. Na vama je da se izborite za to. Ne mogu da verujem da u ovoj državi, gde imamo toliko nezaposlenih i mladih i stručnih ljudi, imate manjak kadrova. Sledeći element su finansije. Moguće je da su finansije problem, mogao bih da se složim sa vama da nemate dovoljno novca za borbu protiv korupcije ali, gospodo, to povezujem sa prvim elementom, sa voljom vladajuće većine da se izbori protiv korupcije. U prevodu, nema volje, nema ni para. Pa, ne možete očekivati da vam daju dovoljno para za borbu protiv korupcije kada oni ne žele da se izbore protiv te korupcije. Jedan od elemenata koji se navodi jeste i siromaštvo koje pogoduje korupciji. Tačno je to da postoji ogromno siromaštvo, međutim imam utisak da se ipak ovde mešaju neke stvari, da se u stvari mešaju uzroci i posledice. Ne radi se dovoljno na uzrocima da bi se sprečile posledice. To je osnovna stvar. Inače, slažem se da je siromaštvo jedan od bitnih elemenata koji predstavlja kočnicu u ovom delovanju. Šta se vlast dosetila u nekom prošlom periodu u vezi navodnog sprečavanja korupcije? Ministarka pravde je određena za koordinatora državnih organa u borbi protiv korupcije. Siguran sam da ministarka pravde vrlo dobro zna da se time krše i zakonski propisi i da se time krši Ustav. Odlično zna da postoji striktna podeljenost između tri vrste vlasti, pogotovo između sudske i izvršne. Kada ona kaže da će se žestoko uplitati tamo i koordinirati sve, od tužilaštva pa do drugih državnih organa, eto elemenata kršenja Ustava na prvom koraku. Pa, ne može se ona mešati tamo gde joj nije mesto, zna se šta je tužilaštvo, zna se šta su državni organi i zna se šta je čija nadležnost. Dakle, ne može ministar pravde da bude neki koordinator između državnih organa, zna se šta radi tužilaštvo itd. Spominje na jednom mestu "Kolubaru" i spominje "Galeniku". Ali, zašto samo "Kolubaru" i "Galeniku"? Gde je stotine drugih privatizacija koje su urađene na mafijaški način? Imam utisak da je ovo samo jedna tampon zona između tužilaštva, sa jedne strane i vas, kao Agencije za borbu protiv korupcije sa druge strane. Imam utisak da se ministar pravde upravo postavlja kao ta tampon zona za svaki slučaj, zlu ne trebalo. Mislim da me potpuno razumete šta sam hteo da kažem. Videćete u vašem budućem radu, setićete se ovoga da sam bio apsolutno u pravu. Zašto koordinator da nazire sve ovo, zašto koordinator da nadzire sve predmete? Ministarka kaže da je korupcija relikt prošlosti, relikt nekih davanih vremena, ali vam tvrdim da apsolutno ne postoji dilema i to ću pokazati na jednom primeru. Nije korupcija relikt starih vremena i prošlosti. Da li znate za izjave nekoliko tajkuna ili ovih kontraverznih biznismena, nekoliko njih je izjavilo da se 10 puta više obogatilo posle 5. oktobra nego pre? Vidite i sami da to nije tačno. Znate šta je bila obaveza Vlade što se tiče strategije za borbu protiv korupcije, da vam to ne spominjem, da li znate šta je vlada trebala od momenta donošenja strategije za borbu protiv korupcije do sada sve da uradi, a nije uradila? Dakle, to je ono o čemu sam malopre pričao – volja vladajuće većine. To je osnovno u borbi protiv korupcije. To je ono gde se verovatno susrećete kao najveći problem u borbi protiv korupcije. Verujem dok je ova vlast i dok je ovakav način borbe protiv korupcije, to je za vas nerešiva enigma. Sa te strane mogu da vas delimično razumem. Postavljam pitanje da li je potrebno vama i bilo kome, ali se to opet odnosi na Vladu Srbije, da dođe Serž Bramerc i da kaže da ova strategija ne valja, da je ova strategija za borbu protiv korupcije jedno obično hvalisanje, tako je on rekao, da to u Evropi ne prolazi i da se mora doneti nova strategija? Kada je trebalo sumirati rezultate borbe protiv korupcije za ovo vreme od šest godina, dobili ste ideju da donesete novu inoviranu strategiju za borbu protiv korupcije. Gde je istinska, gde je prava borba protiv korupcije? Gde je prava borba protiv pranja novca, protiv neke pošasti koja će ovu državu dovesti na rub propasti? Nema, sve prevara do prevare. Gde vam je reč o tome u izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije? Da li su tajkuni ti koji su apsolutno zaštićeni i u ovom izveštaju i u svakom drugom izveštaju? Da li su tajkuni ti koji su predmet interesovanja Agencije za borbu protiv korupcije? Bili su oni nedodirljivi i za vlast, a i za mnoge druge u ovoj državi, ali ne, dajete nam primer jednog odbornika koji je istovremeno sa odborničkom funkcijom obavljao i funkciju člana upravnog odbora u jednom preduzeću. Da li mislite da će to rešiti probleme u ovoj državi? Da li mislite ako ste tamo našli nekog odbornika, koji je istovremeno i član upravnog odbora, da su to krucijalni problemi ove države ili onaj član veća koji je bio istovremeno i direktor nekog preduzeća? Neće to rešiti. Ljudi, verujte, od glave smrdi riba. Pokušajte od glave da radite ako smete. Imam utisak da je sve to prosipanje magle i da je zaista, ako se žigoše neki odbornik ili član veća, da to zaista ništa ne rešava. Spomenuo bih malo i neke stavove gospođe Zorane Marković. Na jednom forumu je rekla – meni je izuzetno zadovoljstvo da smo se danas skupili u ovolikom broju jer je to znak da nam je svima došlo do grla. Pa, došlo je do grla građanima Srbije. Nemojte da se lažemo. Nije došlo ni vama ni nama, došlo je građanima Srbije do grla. To svima treba da bude jasno, pogotovo vama, koji se konkretno i direktno borite protiv korupcije ili bi trebalo da se borite. Šta vam ugrožava tu borbu po gospođi Zorani Marković? Ona kaže da korupcija ugrožava prvo demokratske tekovine, da ugrožava napore vlasti, da ugrožava integritet ove vlasti, da slabe institucije sistema, da slabi poverenje u vlast, slabi moral, slabi ekonomsku snagu države. Pokušaću da se ukratko osvrnem na sve kategorije koje navodite da korupcija slabi. Kad se ovo fino analizira, dolazi se do zaključka da ovo apsolutno nije ništa tačno. Prvo, nema ugrožavanja demokratskih tekovina, jer izvinite, prave demokratske tekovine nigde u svetu nisu mito, korupcija, kriminal, pljačka, mafijaške privatizacije, nebriga o deci, o bolestima, o invalidima, itd. Dakle, prost i logičan zaključak, ono čega nema ne može biti ugroženo i to je jasno. Dalje. Nema ugrožavanja napora vlasti da se kriza prevaziđe. Nema, zbog toga što se ova država ovakvo besomučno zadužuje. Zadužuje se dalje što ovako krvnički upropašćuje poljoprivredu, tu stratešku granu naše privrede, što ovako krvnički otpušta radnike sa posla. Dakle, nema ni slabljenja poverenja u vlast. Osnovna stvar jeste, da ova vlada ode sa vlasti, i tek se onda stvaraju preduslovi da dođe do prave i istinske borbe protiv korupcije. Hvala.
Hvala, gospodine Munjiću. Sledeći po redosledu narodnih poslanika je narodni poslanik Vlatko Ratković, poslanička grupa ZES. Izvolite
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Marković, gospodine Sretenoviću sa saradnicima, juče i danas parlament raspravlja o veoma važnim temama. Važnim za implementaciju zakona kojima se regulišu položaj i nadležnosti regulacionih tela, nezavisnih regulacionih tela, ali ja bih rekao i veoma važnim opšte-društvenim pitanjima. U tranzicionim društvima kao što je Srbija, pozicija, nadležnosti, položaj nezavisnih regulatornih tela je od neprocenjivog značaja, naročito u sistemu podele vlasti koje mi imamo u našem ustavno-pravnom sistemu, nezavisna regulatorna tela već slove, kolokvijalno rečeno, kao četvrta grana vlasti. Rekao bih da, uz izgradnju institucija, u izgradnji demokratskih institucija, pored tri grane javne vlasti i pored javnog mnjenja, odnosno medija i civilnog društva, najznačajniju ulogu svakako imaju nezavisna regulatorna tela. Bilo da je u pitanju oblast - kontrola javnih finansija koje sprovodi DRI, bilo da je u pitanju Agencija za sprečavanje sukoba interesa, odnosno Agencija za borbu protiv korupcije. Što se tiče Agencije za borbu protiv korupcije i izveštaja koji je prezentiran matičnom odboru i predloga zaključaka koje je taj odbor uputio plenarnoj sednici, mogu da kažem da je izveštaj sveobuhvatan, da je dubinski, da analizira sve segmente rada ove institucije i ono što je važnije, on projektuje ciljeve i zadatke u narednom periodu. Pored konkretnih aktivnosti koje su prezentovane u ovom izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije, smatram da je važnija ova sistemska aktivnost, dakle, aktivnost Agencije za borbu protiv korupcije, u smislu zakonodavne inicijative i u smislu kontrolne funkcije o kojoj je govorila i gospođa Marković, a u smislu strateških revizija, revizije strateških dokumenata, naročito strategije Vlade Republike Srbije za borbu protiv korupcije, koja je u mnogim segmentima, kako smo čuli, anahrona, prevaziđena i koja se, definitivno, mora popravljati. Pojedine kolege poslanici danas, da li iz neznanja, ili koristeći politički vokabular koji se graniči sa demagogijom, jednostavno brkaju i mešaju nadležnosti javne vlasti i nadležnosti Agencije za borbu protiv korupcije. Dakle, kada kažemo korupcija, prva asocijacija prosečnom građaninu jesu koruptivna krivična dela za koja nije nadležna, na prvom mestu, Agencija za borbu protiv korupcije, već nadležni državni organi, policija, Javno tužilaštvo i, naravno, pravosuđe kao nezavisna grana vlasti. Napravili smo veliki korak zajedno sa vama, gospođo Marković, kada smo nedavno imali javnu raspravu i javno slušanje u ovom parlamentu o Zakonu o finansiranju političkih aktivnosti. To je jedan sistemski zakon i sistemski propis koji u korenu omogućava da se korupcija svede na minimalnu meru u ovoj važnoj oblasti finansiranja političkih stranaka, i uopšte, finansiranje političkih aktivnosti. Postoje još mnoge oblasti u kojima je Agencija za borbu protiv korupcije, da kažem, imala tu afirmativnu akciju. Danas ste pomenuli i pratili smo u toku izlaganja kolega poslanika, a videli smo i na sajtu Ustavnog suda Srbije odluku koja je doneta povodom vaše inicijative za osnovu ustavnosti pojedinih odredbi matičnog zakona. Ono što je važno istaći, a tiče se odnosa parlamenta i vas koji predstavljate ove važne institucije, jeste da je vaša nezavisnost obezbeđena zakonom i sprovođenjem tog zakona. U početku smo imali problema. Kontaktirali smo, gospodin Sretenović se verovatno seća, i oko prostora, i oko statusa zaposlenih itd. Mogu da kažem da je u medijima tih prvih meseci nakon konstituisanja ovih institucija, bila jedna prava hajka na parlament, na Vladu, kako se nisu obezbedili uslovi za nesmetan i nezavisan rad ili DRI, i Agencije za borbu protiv korupcije. Jednostavno, bilo je potrebno neko vreme da se i tehnički, da tako kažem, uslovno rečeno, tehnički problemi reše. Mislim da obe ove institucije danas funkcionišu u punom kapacitetu u pogledu ljudskih resursa, u pogledu strukture zaposlenih, njihove stručnosti itd. Pred nama je jedan zajednički posao donošenja veoma važnih zakona koji su nam bitni, ne samo zbog evropske agende, već i zbog restruktuiranja celokupnog društvenog sistema, a tiču se raznih oblasti. Primera radi, navešću sistem javnog sektora, odnosno javnih preduzeća, velikih preduzeća na državnom nivou, tako i lokalnih preduzeća čiji su osnivači lokalne samouprave opština i gradova. Danas me je ohrabrila i obradovala vest da će se direktori javnih preduzeća ubuduće birati na konkursima, a ne po podeli tih resora prema političkoj pripadnosti. Odnosno, onošto se u pežorativnom smislu koristi kao – plen političkih stranaka. Po meni je to takođe jedan važan korak napred protiv sistemske korupcije, sistemske političke korupcije. Korupcija, etimološko značenje reči korupcija je iskvarenost, da podsetim. U prevodu korupcija znači iskvarenost jednog sistema. Znači, jednog nedovoljno uređenog sistema i mogućnost je zloupotreba, na prvom mestu, od strane predstavnika javne vlasti. Jedno od važnih pitanja koje danas otvaramo jeste pitanje monoploa, odnosno zaštite konkurencije. Pred nama i pred ovim domom će, nadam se do kraja godine biti jedan novi zakon o zaštiti konkurencije. Mislim da je to nešto gde Agencija za borbu protiv korupcije može dosta toga da kaže, u smislu podnošenja amandmana i onog zajedničkog rada na izradi nacrta i predloga tog akta. Ovi izveštaji koji su bili razmatrani na matičnim odborima i koje na plenumu danas razmatramo i DRI, i Agencija za borbu protiv korupcije, sveobuhvatne su. Mi treba da konstatujemo da su oni validni, da sadrže dovoljne parametre, indikatore i merila za rad ovih agencija do sada kao i ono što je u preporukama u tim izveštajima navedeno. Naravno, ja ću sa svojim kolegama iz DS podržati predlog ovih zaključaka koji su nam dostavljeni. U svakom slučaju, naša poslanička grupa će uvek biti na raspolaganju nezavisnim regulatornim telima, barem u ovom segmentu koji se tiče rada parlamenta, a to je donošenje zakona, i kroz rad matičnih odbora. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se gospodinu Ratkoviću. Reč ima gospodin Vladan Jeremić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Dame i gospodo narodni poslanici, čuveni srpski pisac Milovan Glišić je u svojoj "Glavi šećera" napisao: "Zar ti ne znaš šta su naši kapetani? Prosto, ako mu nije volja, neće ni da čuje, dok mu što ne pukneš. Nekad se davalo naočigled, a sada to ide zgodno ispod ruke. Ljudi im znaju ćud, pa šta će, plaćaju. Da se opet žale, kud će, šut, sa rogatim izaći na kraj". Kako je danas evo u 21 veku? Mnoga istraživanja korupcije u našoj zemlji unazad nekoliko godina pokazuju da se praktično ništa nije promenilo, odnosno da ovde funkcionišu svi oni raspoloživi instrumenti i na žalost pri svemu tome ni jedan nije ni blizu nekakvog ukidanja. Cinici bi mogli da kažu da otprilike svako ili sve ima svoju cenu, a najveći problem u suzbijanju korupcije svakako je ta njena prikrivenost i pogotovo ono što prati državni sektor koji je u proteklom periodu zapravo bio plodno tlo za bujanje korupcije upravo zbog velikog intervencionizma države. Zbog ograničavanja ekonomskih sloboda, uvozno, izvoznih kontigenti, plafoniranje cena, monopolski položaj, loši poreski mehanizmi itd, na poreze, na carine razne druge dažbine koje nameće država, firme i danas gledaju kao na trošak i često nastoje da upravo podmićivanjem smanje plaćanje tih obaveza. Međutim, sve to dovede do toga da se poreski period praktično prebacuje na one siromašnije firme ili pojedince koji nemaju nikog svog na određenom položaju. Posledica ovog stanja je naravno, i nedovoljno priliv sredstava u budžet, pa otuda i nije čudo to što zaposleni u školstvu, zdravstvu, drugim društvenim delatnostima uz ta mala lična primanja koja primaju, dakle, dolazi često i do pojave korupcija, ali očigledno da je to jedan začarani krug iz koga je barem u ovom trenutku iz ove perspektive jako teško izaći. Posebna priča su javna preduzeća i iskoristio bih ovu priliku da se posebno osvrne na poslovanje javnog preduzeća "JAT"jer tog nekakvog očekivanog izveštaja revizora koji vrše tu kontrolu finansijskog poslovanja, dakle, imaće svakako neku posebnu težinu, ako se zna da je poput i drugih javnih preduzeća, ali "JAT" je uvek do sada bio predmet i partijskog i postizbornog potkurusivanja i rezultati revizije koje ovako željno javnost pre svega očekuje, bi mogli da daju barem delimično odgovor na to ključno pitanje, kako se i zašto naš avio prevoznik guši u dugovima. Možda će se utvrditi i to na koji način "JAT" troši milionske infuzije koje kroz subvencije i pozajmice, poslednjih godina dobija iz državnog budžeta. Podsetiću samo da smo mi pre nekih mesec dva dana, ovde, verifikovali najnoviji zajam u visini od 51 miliona evra. Dakle, konkretni rezultati i efekti svih dosadašnjih kontrola i revizija finansijskog poslovanja nisu nikada praktično zvanično saopštavani javnosti, a prema određenim podacima u prethodnih šest godina nadležni su dva puta kontrolisali ovo javno preduzeće i akcenat je bio stavljen na isplatu zarada i javne nabavke i to za period od 2004. godine do 2006. godine.Upravo kada su u pitanju javne nabavke, budžetski inspektori su utvrdili da je to preduzeće vršilo nabavke bez godišnjeg plana i prema izveštaju revizora "JAT" je imao godišnji plan javnih nabavki, ali je taj dokument bio štur, odnosno, nije sadržao sve elemente koje zakona propisuje. Prema Zakonu o javnim nabavkama godišnji plan nabavki je osnovni preduslov da bi nabavka uopšte smela da se izvrši. Međutim, bez obzira na tu zakonsku obavezu u "JAT" su vršene nabavke u zemlji i inostranstvu od preko 900 dobavljača. Vrednost zvanično sprovedenih nabavki iznosila je čak 8,7 milijardi dinara, međutim, u postupku kontrole otkriveno je dakle da su određene nabavke vršene bez ikakve primene procedure koje propisuje zakon. Tako da su mimo zakona izvršene nabavke preko 200 dobavljača čija je vrednost nešto manja od 2,5 milijarde dinara. Primera radi bez tendera je vršena i nabavka robe i usluga od preko 50 dobavljača u zemlji, a da se vrednost pojedinačnih nabavki kretala od jednog miliona do jedne milijarde dinara. Potpuno je ista situacija je bila i sa 124 dobavljača iz inostranstva, od kojih je "JAT" bez tendera nabavljao rezervne delove. Koliko su zapravo te nabavke problematične, najbolje govore cifre, odnosno vrednost pojedinih nabavki rezervnih delova od stranih kompanija i to primera radi iz Holandije 27,9 miliona dinara, Italije 28,6, Turske 46,6, Francuske 80 miliona, Engleske 107,5 miliona, Amerike 544 miliona dinara, Švajcarske 513, Belgije 626 miliona dinara itd, itd. Dakle, sve ove nabavke su pojedinačno premašile iznos od milion dinara koliko je tada članom 17. Zakona o budžetu bilo limitirano da bi se neka nabavka smatrala nabavkom velike vrednosti. Međutim, za njih "JAT" uopšte nije raspisivao tender. Kontrolom nekih od pojedinačnih javnih nabavki budžetski inspektori su otkrili da je "JAT" raspisao dva tendera i to kao nabavke velike vrednosti, za održavanje u nabavku rezervnih delova za računare i usluge održavanja i zamene rezervnih delova voznog parka. Međutim, prema zvaničnim navodima oba tendera su poništena da bi potom nabavke bili izvršene tom tzv. zaobilaznom putanjom, bez obzira što je vrednost nabavke bila 1,3 – 1,4 miliona dinara, jasno je da je nezakonito primenjena procedura i nabavke male vrednosti, odnosno to je taj metod sa tri ponude. Ako su svi vi primeri rezultat revizorskog metoda koji se naziva slučajni uzorak, do koga se došlo tom revizorskom tehnikom na preskok, onda je zaista zabrinjavajuće šta bi se sve otkrilo da je izvršena kontrola svih javnih nabavki u ovom javnom preduzeću. Poražavajuća je činjenica da niko od rukovodilaca nikada nije odgovarao za zloupotrebu i kršenje zakona u sferi javnih nabavki tog preduzeća. Naravno ne treba biti previše mudar da bi se izvukao zaključak, da su upravo javne nabavke čija vrednost premašuje 10 milijardi dinara, praktično srž gotovo celokupnih godišnjih rashoda "JAT". Slična priča je i sa ostalim javnim preduzećima, a šta drugo zaključiti osim da ako se novcem iz državnog budžeta, godinama unazad, Vlada Srbije služi kako bi krpila rupe i pokrivala gubitke, onda to praktično znači da se novcem svih građana pokriva i bezakonje i korupcija u nabavkama. To bez ikakve sumnje nameće obavezu i državnom revizoru i policiji i tužilaštvu da detaljno provere poslovanje i utvrde odgovornost. Kada je o "JAT" konkretno reč, evo možda može da se krene od izjave nekadašnjeg generalnog direktora, gospodina Saše Vladisavljevića koji je 25. maja 2009. godine doslovce izjavio "Oštećeni smo svojim nečinjenjem ili korupcijom u samoj kompaniji za oko 50 miliona dolara, a svi predmeti su procesuirani". Međutim, jasno je da za efikasniju borbu protiv korupcije je pre svega neophodno jačanje institucija, donošenje efikasnijih zakona i naravno adekvatnija kaznena politika i ono što očigledno u Srbiji nedostaje, a to je odgovornost za sve ono što se čini. Što se nas u SRS tiče, mi zaista očekujemo da ćete u ovom narednom periodu imati dovoljno snage da vaši izveštaji sadrže i ozbiljnije činjenice od uvećanih kafanskih cehova pojedinih ministarstava, a takođe se iskreno nadamo da ćete zarad javnosti napokon gospođo Zorana Marković saopštiti i odgovor na naše pitanje kako se finansira SNS. Zahvaljujem se.
Hvala gospodine Jeremiću. Reč će dobiti narodni poslanik gospodin Srđan Milivojević.
Gospodine potpredsedniče skupštine, dame i gospodo iz DRI, dame i gospodo iz Agencije za borbu protiv korupcije, sa velikim zadovoljstvom pristupamo današnjoj raspravi. Prvo vam se zahvaljujem na svim ovim iscrpnim izveštajima koji su urađeni vrlo pedantno, sa mnogo truda vrlo su pregledni i vrlo jasni. Želim prvo da kažem par reči o izveštaju DRI, on je vrlo pregledan, vrlo jasan i posebno mi je drago da je ovde u izveštaju napomenuto da su plaćene i članarine u međunarodnim asocijacijama i evropskim asocijacijama, što govori o kredibilitetu ove institucije, jer nije lako izboriti članstvo u tim međunarodnim institucijama. Imam samo jedno pitanje vezano za ovaj izveštaj. Pošto vidimo da ste deo novca utrošili i za nabavku računarske opreme i da imate sajt, koliko košta i sajt DRI? Voleli bi da znamo, to nemamo u ovom ovde izveštaju, a zbog javnosti i zbog svega onoga što je bilo oko sajtova važno je da se i DRI izjasni koliko je utrošeno za sajt ove nezavisne regulatorne institucije koja je vrlo važna za demokratski poredak ove zemlje. Kada govorimo o radu Agencije za borbu protiv korupcije, pre svega sve pohvale na račun te agencije i moram da napomenem da ste vi odradili jedan ogroman posao, jer ste u jednom jako kratkom roku dobili u jednom trenutku 16.000 izveštaja republičkih funkcionera koji su pregledani, ažurirani, gde ste u jednom razumnom roku objavili registar funkcionera, što je veoma važno za javnost u ovoj zemlji, jer demokratska javnost, mediji i građani imaju pravo da znaju ko koju funkciju obavlja u ovoj zemlji i koji to plaćaju. Kada je reč o DS, mi smo zaista suštinski posvećeni borbi protiv korupcije, ne samo programski, to ne stoji samo u našem programu, to se vidi iz svakodnevnog delovanja DS. Moram da podsetim da nisu svi poslanici u ovoj sali glasali za Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, da nisu svi podržali ni izmene zakona, da nisu svi podržali vaš izbor i to govori o strahu pojedinaca od postojanja ovakve agencije. Naravno, kada govorimo o korupciji i kada govorimo o stepenu korupcije u Srbiji, važno je napomenuti da smo 2000. godine u stepenu korupcije bili prva zemlja u Evropi i među prvih 10 u svetu. Nije mala stvar biti prvi u Evropi, ali kada je reč o tenisu, vaterpolu, odbojci. U tu šampionsku krunu 2000. godine uloženo je mnogo rada tadašnje aktuelne vlasti. U tu šampionsku krunu, svetsku šampionsku krunu, takođe je uloženo mnogo truda. Nije mala stvar biti u društvu Angole, Somalije, Kolumbije. Mi više nismo u društvu tih država, mi se više ne tretiramo na toj crnoj karti korupcije. Naravno, korupciju uvek treba suzbijati, uvek se boriti protiv nje, jer ona govori o moralnom izopačenju jednog društva, ali kada govorimo o borbi protiv korupcije, mnogo bolje govore dela, nego reči. Iz redova DS, ovde nema ni jednog poslanika koji je optužen za krivično delo korupcije. Ni jedan poslanik DS se nije pozvao na imunitet pred Administrativnim odborom, zato što je uhvaćen da prima mito. Ni jedan poslanik DS nije tukao radnike Elektrodistribucije koji su došli da mu isključe struju. Ni jedan poslanik DS nije krao struju, pa kada ga uhvate da krade struju, a oni kažu, čekajte gospodine, morate da platite struju, a on izađe, pa ih izvređa i išutira i onda se pozove na poslanički imunitet. Kada govorimo o borbi protiv korupcije, neki u ovoj sali sa velikom lakoćom prihvataju teško breme osude drugih i odbacuju ovakvo breme. Mnogo lako primećuju trun u tuđim očima, a ne vide bukovu šumu u sopstvenim očima, i tako zamagljenih vidika, naravno da dođu u situaciju da im se desi da kažu, evo DS je najkorumpiranija stranka, a onda zaseda Administrativni odbor i kaže, čekajte da vidimo spisak onih koji su optuženi za korupciju i onda se neprijatno iznenade jer stalno upiru prst u druge, umesto da taj prst okrenu malo ka sebi i da se pogledaju pred ogledalo, da se zapitaju, kakvi smo to mi. Naravno, borba protiv korupcije se vodi i jačanjem institucija koje doprinose u borbi protiv korupcije. Ja ću samo podsetiti, kada smo glasali za Agenciju za borbu protiv korupcije, za taj zakon, drvlje i kamenje su neki osuli i na sastav i to vrlo odličan sastav te Agencije za borbu protiv korupcije, od vrlo moralnih, čestitih i profesionalnih ljudi, gde smo imali situaciju da mnogima smeta profesor Čedomir Čupić, da najviše smeta onima koji su bili ministri u Vladi ove zemlje i optuženi su za teška dela protiv korupcije. Ti danas najglasnije drže predavanja o borbi protiv korupcije. Oni koji su implementirali korupciju u politički život Srbije, oni koji su izmislili, patentirali korupciju, danas se busaju u grudi, pozivaju na sopstveno poštenje, zaboravljaju da su kao ministri u Vladi vršili teške zloupotrebe, da su odeću za zaposlene delili sebi i svojim saradnicima, da su štampali partijske knjige o trošku budžeta RS, da su te partijske knjige kupovali o trošku poreskih obveznika ove zemlje. Naravno, ne moram da ih pomenem, sami će dea se prepoznaju, vidim da neki sami savijaju glavu kada govorim o ovim nemilim događajima iz naše prošlosti. Želim da kažem da mi danas imamo jednu situaciju gde Srbija postaje jedno mnogo uređenije društvo, koje počiva na jakim demokratskim stubovima, na nezavisnim institucijama, na nezavisnim regulatornim telima, da tim telima treba dati stalnu podršku, ohrabrenje da još konkretnije rade svoj posao. Uveren sam da će ova skupština raspravljati i o konkretnim slučajevima i o konkretnim primerima, jer to je gospodin Sretenović i kazao na početku. Ovo je samo izveštaj o radu DRI, ali nije izveštaj o onim prijavama koje je DRI podnela. Takođe, ljudi iz Agencije za borbu protiv korupcije su kazali, ovo je samo izveštaj o radu sa najvažnijim preporukama šta treba preduzeti i koje mere, koje ciljeve treba dostići, da bi Srbija bila još uređenija i još bolja na toj karti korupcije, da mi jednom dostignemo taj nivo koji ima Danska, Novi Zeland i druge zemlje koje su značajno smanjile korupciju i nalaze se na prvom mestu. Ima mnogo problema zbog čega mi nismo ravnopravni sa tim zemljama, ali ključ leži u tome što su neki energično bili protiv formiranja ovakvih nezavisnih regulatornih tela. Sada shvatamo zašto su protiv tih nezavisnih regulatornih tela, kada vidimo izveštaj Administrativnog odbora, vidimo razloge njihovog straha, vidimo razloge njihove panike, ali njihov strah i njihova panika ne treba da opterećuje čitavo društvo. To treba da bude teret njihove prošlosti, njihovog političkog delovanja, a ne da opterećuje građane Srbije. Ne možemo mi građanima Srbije stavljati tegove od dve tone na noge i terati ih da skaču u dalju 100 metara. Ne može sa takvim tegovima i sa takvim opterećenjem i ne mogu nosioci borbe protiv korupcije da budu one političke stranke koje su patentirale i implementirale, izmislile korupciju u politički život Srbije. Naravno, nekima verovatno neće biti prijatno što jaovo govorim, neki će ovo pozdraviti sa odobravanjem, ali ja ću da završim svoje izlaganje sa porukom da treba da nastavite još bolje da radite svoj posao isto ovako odlučno kao do sada, da se uvek ugledate na bolje od sebe, da budete uvek kao boginja Justicija sa povezom preko očiju i sa mačem pravde u rukama, i da taj mač pravde uvek odvaja dobro od zla, pravdu od nasilja, mudrost od gluposti, ali pre svega, poštenje od izopačene pokvarenosti. Taj mač najbolje deluje kada dođe u ruke građana ove zemlje, u vidu olovke kojom se glasa i građani Srbije već 10 godina jasno pokazuju, da mogu da prepoznaju ko su ti pravi borci protiv korupcije i ko su oni koji su tu korupciju izmislili i uveli u politički život Srbije. Zaista delim ponos zbog toga što imamo građane koji to umeju da prepoznaju i delim zadovoljstvo što ove dve nezavisne regulativne institucije rade u skladu sa zakonom, u skladu sa Ustavom, a posebno sam ponosan što sam zajedno sa svojim prijateljima iz DS, kada se glasalo za vaš izbor, stisnuo ono dugme i glasao za vas i to ću uraditi kada budem glasao za vaš izveštaj, mirne savesti i apsolutno siguran da radim dobar posao za dobrobit građana ove zemlje. Hvala vam.
Reč ima dr Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i poštovani predstavnici regulatornih tela, danas su na jedan dobar način spojene ove dve tačke našeg dnevnog reda, jer moraćemo svi da se složimo, mislim da smo tu jedinstveni, da oba regulatorna tela, i te kako su bitna za sprečavanje korupcije, a korupcija je opet, trebalo bi da se složimo, pokušaću da dokažem, to je jedna od rak rana ovog društva. Ako bih samo smeo sa dve-tri rečenice da se osvrnem na ova oba izveštaja, mislim da ih karakteriše nešto što može da se izvede kao zaključak, a to je da ne mogu i dan danas oba regulatorna tela u punom kapacitetu da obavljaju svoje funkcije. To ste vi kazali i mi to iz drugih izveštaja nedvosmisleno vidimo. Mi znamo kada smo zakon usvojili u ovoj skupštini, za koji mi nismo glasali na ovakav način, a kazaćemo i zašto. Evo odmah jednog prostog odgovora - mi vama tvrdimo da vi istrčavate sa zakonima koji su nerealni i koje ne možete u životu da realizujete. Evo vam dokaz ovde, primere ljudi navode, da ne mogu da ostvare sve aktivnosti koje su zakonom predviđene, a zakon ste već menjali, ovaj od 2008. godine, u 2010. godini sa 30 članova, što takođe govori o jednoj neozbiljnosti i poslanici Srpske radikalne stranke na to ukazuju. To je razlog zašto u interesu građana nećemo za takve stvari da dižemo ovde ruku. Naravno, vi naše amandmane odbacujete listom i ne uvažavate. Što bismo mi ovakve vaše koncepte onda uvažavali? Reče gospodin Konstantinović kako je ovo veoma važna tema i naravno održao je predavanje o ne prisustvu stiropor isposnika, kojih nema ovde. To reče i pobeže, uteče. Znači, svojim delom je dokazao koliko se on toga drži, da je to važno i naravno iskoristio je to u političke svrhe. Pa, one koje ste vi i izmislili i koje gajite i dan danas nećete ni videti danas ovde. Zašto bi bili? Imaju bolju soluciju – medije ste im dali otvorene i dajete. Što da se oni ovde trcaju i da se trude, kada će tamo u nameštenim emisijama i scenarijima zajedno sa vama lepo se obraćaju građanima na način kako je za njih najbezbednije? Elem, da se ostavim toga. Nije to ni bitno, bitna je priča o kojoj mi treba da pričamo, a to su ove dve agencije. Samo jedna rečenica i opaska. Kada gledamo državno revizorsko telo, vidite, oni obavljaju delimično svoje zamišljene zadatke koje smo mi mislili da će oni obavljati. Ne mogu u celosti ni da naprave reviziju direktnih korisnika budžeta. Pojedina ministarstva uzimaju metodom slučajnog izbora. Ne znam zašto se koriste baš time da određena ministarstva stave u fokus, a ne neka druga. Bilo bi to interesantno znati. Onda vidite da su uzeli tri javna preduzeća. Šta je sa ostalim javnim preduzećima? Zašto to nisu sva javna preduzeća? Kada imate lokal, tek reviziju na lokalu, to je tek katastrofalna situacija. Onda imate, recimo, u centralnoj opštini Vračar da ta centralna opština Vračar umesto da po preporuci evropskih institucija, koje su ovde i te kako cenjene, javni sektor privatizuje, ne, država osniva javna preduzeća za letovanje i za rekreativnu nastavu dece. Pare građana iz budžeta upumpava u novonastalo preduzeće, brže-bolje, i to naravno revizija ne gleda, a tamo kada bi se pogledalo svašta bi se moglo naći. Najviše ću da govorim o ovom drugom izveštaju o Agenciji za borbu protiv korupcije. Dužan sam iz više razloga. Prvo, ja sam lekar. Drugo, član sam Odbora za zdravlje. Onda, problemi koji su vezani za korupciju i za zdravstvo su enormno veliki. Da ne bih govorio napamet, ako gledate ispitivanje javnog mnjenja u Srbiji o korupciji, vi ćete onda videti da je zdravstvo naznačeno da je jedan od vodećih izvora te korupcije. U tom istom izveštaju vi ćete videti da se, ako gledamo društvene sektore, sa zdravstvom takmiče institucije ovog sistema, koje bi trebalo da budu nosioci borbe i preventive protiv korupcije, a to su, naravno, političke partije, sudije, tužioci i advokati. Neću čitati tabele, ali sve što govorim pokriveno je jasnim podacima, ali da to preskočim. Sa druge strane, vi koji hoćete pro forme na ovakav paradan način da idete u Evropu, popunili ste upitnik i tamo ste lepo u poglavlju 23. u tački 36. kazali da je korupcija veliki problem Srbije. Onda ste dodali da su prema percepciji građana i istraživanjima zdravstvo, policija, sudstvo vodeći. Znači, zdravstvo ste svrstali u ovu kategoriju. Iz ovog vašeg izveštaja, postavljam sada jedno pitanje, ukoliko smem, ne vidim da je zdravstveni sistem bio predmet ozbiljnog interesovanja Agencije. U društvu, doduše, postoji sporadična akcija protiv sitne korupcije. Ali, i to je selektivno. Kada ti neko treba, onda ga procesuiraš. Uvek ako malo zagrebeš nađeš uvek neprincipijelne razloge da bi se to uradilo. Nisam video još da je neko ko je dao mito procesuiran, a trebao bi po našim zakonskim propisima. Toga nema. Međutim, sistemska korupcija je tabu tema, tabu tema i za vašu agenciju. Na više okruglih stolova i na više sajtova nevladinih organizacija dokumentovani su slučajevi sistemske korupcije. Evo, i vi ste dobili pre neki dan dokazane primere sistemske korupcije u zdravstvu- Protivzakonita trgovina na listima čekanja na radio terapiju u Institutu za onkologiju Vojvodine uz odobrenje Ministarstva zdravlja, čime je uskraćeno blagovremeno lečenje preko 400 obolelih domaćih osiguranika. Dobili ste i imena ljudi koji su nastradali, koji su umrli bez terapije koju su trebali da dobiju. I vi i druge institucije ćutite. Slučaj hitne pomoći iz 2006. godine, dogovor lekara i pogrebnika, rekonstrukcija dva beogradska kliničko bolnička centra Zvezdara i Zemun uz kredite Evropske investicione banke od oko osam miliona evra. Grubo kršenje Zakona o javnim nabavkama kao i Zakona Evropske zajednice, prema kojima se ovi ugovori i sklapaju. Rekonstrukcija zdravstvenog centra u Kraljevu iz kredita Svetske banke, neću da navodim taksativno, to je pobrojano i materijalima potkrepljeno. Rekonstrukcija četiri klinička centra iz kredita Evropske investicione banke, za koji je 150 miliona već povučeno. Nabavka vakcina. Sve to ne interesuje ove ljude koji su oduševljeni napretkom, boljitkom i vašim dobrim radom. Naravno, u zakonu piše da je, neću da govorim šta je na pištaljci sve pričano, a tamo i vaši članovi Saveta kažu – država je zarobljena korupcija. Evo, jedan vaš član Saveta je kazao, ovde imam, ako vas interesuje, kada i gde, na jednoj pištaljci je to rekao. To je taj sajt što ga američka i norveška ambasada finansiraju. Da ne pričam šta se tamo priča, kakvi su tamo drastični primeri korupcije. To ne postoji, a postoji, to je realno, to je realan život. Vi tamo po zakonu treba da rešavate sukob interesa, a vi ste se bavili funkcionerima da to sprečite. Međutim, sistemskim zakonskim rešenjima, koja to omogućuju u Zakonu o zdravstvenoj zaštiti i osiguranju, uopšte se ne bavite. Pa kako se bavite prevencijom? Hoćete da vam nabrajam članove Zakona od 199. i 202. koji regulišu tzv. dopunski rad? Finale je Pravilnik o dopunskom radu da državni službenik može da radi prepodne kao državnik sredstvima državnim, a popodne kao privatnik tzv. večernje bolnice. To vas ne dotiče. Ili u Zakonu o osiguranju član 57. – liste čekanja, famozne, možete preskočiti ako platite. Šta je sa ljudskim pravima, sa jednakošću zdravstvene zaštite? Pa, nestandardne zakonske usluge. Da ne govorimo o drugim članovima kad hoćemo da govorimo o preventivi kojom treba da se bavite. Vi morate da ukažete prstom na koruptivne zakone u zdravstvu koji generišu korupciju. Toga kod vas nema. Moje pitanje je zašto? Da završim, pre par dana je održan jedan Okrugli sto. Kaže: "Korupcija u zdravstvu i proces evrointegracija Srbije". Interesantno je ko je bio gost – Pol Vinken, predsednik evropske mreže za borbu protiv prevare i korupcije u zdravstvu. Kažu i da su vas zvali, da su zvali Ministarstvo zdravlja, odazvao se samo predstavnik Ombudsmana i niko nije došao. Šta je gospodin Vinken rekao? Rekao je, za ove koji vole EU, ovako: "Na situaciju je ukazao, u kojoj mnogi pacijenti umiru jer ne dobijaju potrebnu pomoć. Tome doprinosi nedostatak transparentnosti i moćni lobiji. Teško je detektovati gde novac ide i ko finansira sistem. Katastrofalan problem u Srbiji, ali i u drugim zemljama, predstavljaju neformalna plaćanja lekarima. Specifično za Srbiju je to što je deo tih neformalnih plaćanja postao formalizovan. Trpi od toga dva i po miliona građana Srbije." Treba ovaj policajac iz Evrope da dođe i da nam ovo kaže. Onda će neko da mi drži filipijke kako je situacija sjajna, kako je ovo dobro. Ovo je problem, nažalost, kojim se vi morate baviti, ako želite da intencije zakona i ono što bi trebalo da radite, uradite. Inače, sve ovo je jasno i građani Srbije potpuno prepoznaju da je korumpirana Vlada partokratije, koji se finansiraju iz korupcije, glavna prepreka borbi protiv korupcije. Hvala.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik gospodin Božidar Delić, potpredsednik Skupštine.
Uvaženi predsedavajući, gospodine Sretenoviću, gospođo Marković sa saradnicima, kolege narodni poslanici, ovo je retka prilika da na jednom mestu imamo rukovodioce dve važne nezavisne državne institucije, koje su ujedno i ustavne kategorije. Ranije sam sretao ovde u hodniku gospodina Sretenovića i uvek kada ga sretnem osećam se loše, jer kad sretnem njega pomislim u kakvoj mi to državi živimo. Nisam imao priliku da srećem gospođicu Marković. Ako imamo dve institucije koje su državne, odnosno ustavne kategorije, koje su stvorene zbog toga što je to tražio evropski put, o kome su danas govorile neke moje kolege narodni poslanici, koji takođe nisu svesni da na tom evropskom putu postoji jedna provalija i da se Srbija nalazi samo na jedan korak od te provalije, a SRS stalno upozorava na to. Ružno sam se osećao jer shvatam da ste vi kao institucija stvoreni forme radi, da oni koji su vas stvorili u stvari ne žele da vi radite, a mi iz SRS očekujemo od vas da radite na pravi način. Kako je moguće da u Beogradu, gde je ranije vila Savezna skupština i savezne institucije, pa Republička skupština i republičke institucije, nema prostora i mesta za dve ovako važne državne institucije? To je apsolutno neobjašnjivo. Mi imamo desetine drugih agencija koje rade neke prenesene poslove i koje su, sa stanovišta naše stranke, apsolutno nepotrebne. Za njih se nađe prostor, a prostora za ovako dve važne institucije nema. Zašto, gospodo? Zato što vladajuća garnitura ne želi da vi radite. U stvari, žele da formalno radite, da postojite, da pravite nekakve izveštaje, da ih mi ovde u Skupštini usvajamo. Ružno se osećam kao narodni poslanik, jer stalno govorim da ova Skupština nema svoje mesto kao najveći zakonodavni organ, jer vi niste odgovorni nikome drugom, nego Skupštini, a ona nije mogla da se izbori za vaš bolji status. Inače, uvek kažem da je Skupština samo transmisija Vladine volje, nažalost. U Srbiji će biti bolje kada se ta okolnost promeni. Šta mi možemo da uradimo? Za prostor nismo mogli da uradimo ništa. Što se budžeta tiče, mi jesmo za to da vi imate takav budžet da možete da radite svoj posao. Uvek ćemo se za to zalagati. Možda sam se nešto više usmerio na Izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije i samo ću pročitati jedan stav iz člana 2. Zakona: "Korupcija, to je odnos koji se zasniva na zloupotrebi službenog, odnosno društvenog položaja i uticaja u javnom ili privatnom sektoru, u cilju sticanja lične koristi ili koristi za drugog". Kao funkcioneri opozicije, bez obzira šta govore naše kolege, ne plašimo se ove reči: "korupcija", jer kao opoziciju nas gotovo i ne dotiče. Drugi problem koji sam sagledao čitajući ovaj izveštaj, ova Skupština je 2005. godine usvojila Strategiju, 2006. godine Akcioni plan, a institucija koja to nadzire je počela da radi 2010. godine. Kada sam gledao ovih 168 preporuka, ima tu mnogo toga što je već otišlo, što bi trebalo da se izbaci. Ta strategija bi možda morala da bude mnogo kraća, a onda bi vaš izveštaj bio mnogo kraći jer, morate priznati, 463 strane, to je, uz sve druge obaveze, ipak previše. Od 168 preporuka, vi nadzirete kako se one sprovode i napisali ste da je sprovedeno ili ispunjeno 25, delimično 99, nisu ispunjene 24, trajni zadatak ili obaveze koje traju – 15, a nema podataka za pet. Gospodo, samo ova činjenica dovoljno govori o našem stanju u ovim oblastima. Takođe ste rekli da je 15% preporuka u potpunosti ispunjeno, 14 nije uopšte ispunjeno, 59 delimično. Zatim, vezano za konkretizaciju preporuka kroz 473 aktivnosti Akcionog plana, gde ste takođe rekli da je realizovano 97 aktivnosti, delimično 128, nije realizovano 99 aktivnosti, kontinuirano se sprovode 73 aktivnosti,a nema podataka o realizaciji 76 aktivnosti. Ovde očigledno nešto ne funkcioniše, neko ne radi svoj posao. U ovoj državi je problem naterati državne organe, pa i ministarstva i ministre, upravo da se bave svojim poslom. Ono što mi je posebno, noćas, u kasnim satima zapalo za oko, mislim da je to apsolutno realno i tačno, ovako kako ste vi procenili, u stvari vi ste to preneli od nekih drugih agencija, rejting Srbije prema izveštaju o globalnoj konkurentnosti Srbije, gde se Srbija nalazi na 96. od 139 mesta. Ovo je ocena cele državne uprave i svih ministarstva, posebno je zabrinjavajuće, ove parametre koje ste vi naveli, a koji su važni za strane investitore, pošto se ovde mnogo govori o nekakvim stranim investicijama. Kaže – svojinska prava na 122. mestu se nalazi od 139 mesta, teret državne regulative, to je ono gde i mi učestvujemo, 131. od 139 mesta, efikasnost pravosudnog sistema u rešavanju upravnih sporova 132. od 139 mesta, efikasnost antimonopolske politike, ovde ima vas i ovde mora vas da bude 137. od 139 mesta, saradnja radnika i poslodavaca 135. od 139 mesta . Mislim baš da su bili jutarnji časovi, gledam dnevnik i pojavi se naš premijer i kaže – Srbija je na nogama preživala krizu, sačuvali smo našu privredu, bankarski sistem, dok je pustoš u okolnim zemljama. To je bilo jutros, a te okolne zemlje, to su sve članice EU. To je taj put na koji vi želite da povedete i Srbiju. Sledeće – rast BDP 3,5%, a rast izvoza 25%. Ne znam da li ja i građani Srbije živimo u istoj zemlji sa premijerom, samo nekoliko dana ranije mogli ste da vidite šta se to izvozi iz Srbije. Kaže – na prvom mestu čelični limovi, proizvodi od čelika. To je US "Steel", šta Srbija ima od tog izvoza? Na drugom mestu proizvodi od gume. To je "Tigar", "Trajal", "Ruma guma", sve je prodato. To nije srpski izvoz. Na trećem mestu obojeni metali. Srbija i njen brend je šporet Smederevac ima još u Vranju takođe neka fabrika šporeta, a čini mi se da sam pročitao i "Sirkove" i "Brezove" metle. Dokle smo mi došli u Srbiji? Zašto kažem da oni koji su insistirali da se zbog evropskog puta stvore ova dva regulatorna tela ne žele da vi radite? Ako biste se vi samo bavili poslanicima, nekim nižim funkcionerima, to bi bilo još i prihvatljivo, ali dok mi ovde pričamo invalidi iz "DES-a" su ili ovde ispred Ministarstva ili ispred Gradske skupštine, ali to su invalidi. Nama su puna usta ljudi sa invaliditetom i sa posebnim potrebama, a niko neće da reši problem te firme koja ima 52% u svom sastavu zaposlenih invalida. Sada da vam kažem, reći ću vam i ime firme, mogu i desetinu imena da vam kažem, recimo, "Kongrap", 15 hiljada radnika, ima ih par stotina, dobio sam jedan dopisgde je nekoliko radnika umrlo maltene od gladi, a neki zato što ne mogu da se leče. Samo "Kongrap" Makiš, 107 zarada duguje radnicima. Da li ćete nešto tu da preduzmete? Nećete, ne možete, jer visoki funkcioneri iz dve države su umešani u privatizaciju ove firme. Kada bih vam sada rekao imena, vi biste se smrzli i tu nema prave korupcije. Jedan moj kolega reče – malim lopovima ide glava, a velikim lopovima se skida kapa. To je ono što je prisutno i ovde kod nas u Srbiji. Zato apsolutno računajte na podršku SRS ako se usudite da krenete u borbu protiv korupcije, jer korupcija ima tri nivoa. Onaj niži, ono je ruka, džep, doktor, profesor, to je nešto nisko i protiv toga bori se policija i može se protiv toga izboriti. Srednji nivo, tu su već preduzeća, veći iznosi itd. Ali, glavna korupcija protiv koje ne možete ništa, to je korupcija povezana sa politikom, sa vladajućim krugovima, ne sa opozicijom. Niste vi pravili ovu strategiju, ali nešto što je mnogo ružno, kada pogledate preporuku 34, 91. i 86, pošto je po ovoj informatizovanoj šemi, govori se o potrebnim sredstvima. To bi sve bilo u redu, ali zašto? Tu se radi o nekim usavršavanjima nosioca pravosudnih funkcija, službenika organa uprave javnih službi, u prvom je navedeno da treba nekih 450 hiljada evra, u drugom da treba 300 hiljada evra, a u trećem da treba 50 hiljada evra. Gospodo, mi živimo u državi Srbiji. Korupcija, jedan od izvora korupcije je upravo i naš ovakav odnos prema našem dinaru kao sredstvu plaćanja. Opet kažem – niste vi ovo pisali, ali ne smete dopustiti da se pored našeg dinara, koga moramo da branimo, štitimo, i na svakom mestu pominjemo, da je to sredstvo plaćanja u Srbiji. Mi u našim zvaničnim aktima izražavamo naše potrebe u evrima. Priznaćete da je to nedopustivo, kada se radi o državnim organima. Kada sam čitao ove preporuke, da kažem da mi iz SRS ponudimo i pomoć. Preporuka 88, 94, 98. i 114. Tu se govori o povezivanju informacionih sistema poreske uprave, uprave za javna plaćanja, uprave carina, Republičkog fonda PIO, MUP u jedinstven sistem državnih organa. Tu je neki rok bio 2007. godina. Nema bez toga napred. Ali, da vi ne biste kupovali neke sisteme, "Bam", "Navison", "Orakle", itd, u Srbiji imamo dovoljno pameti. Mi iz SRS evo nudimo integralni informacioni sistem za koga profesori, doktori koji su ga napravili kažu da će svake godine dati više u budžet Srbije milijardu evra, upravo onu milijardu što vam uvek fali. To je uradila i nauka. Nije korupcija prvi problem Srbije. Možda je tek na trećem mestu. Prvi problem Srbije je neznanje. Apsolutno prvi problem. Kriminal i korupcija dolaze tek kasnije. Zašto neće, ponuđen je ovaj program Vladi Srbije i mi iz SRS kažemo – kada dođemo na vlast integralni informacioni sistem će sigurno biti uveden u državnu upravu, javna preduzeća, u sva druga preduzeća, posebno u Poresku upravu. Zašto? Zato što svaki dinar može da se prati, a današnjoj vlasti ne odgovara da može da se prati svaki dinar, jer ovaj program za koga oni koji su ga napravili kažu da je najsavršeniji na svetu, tačno u dan može za svaku firmu da vam pokaže kad je ušla u sivu zonu, koji to ne mogu da plate PDV, a posebno koji to neće da plate PDV. Imamo mi u našem ekonomskom programu, koji smo nazvali "Program za izlazak Srbije iz krize" rešenje i za sva ostala pitanja. Ali, ponudio sam vam da ako imate hrabrosti, a nije ih bivša ministarka finansija imala, da joj bude prezentovan ovaj integralni informacioni sistem. Ako vam kažem da rešavam glavni problem koji svake godine imate u budžetu, da obezbedi tu milijardu evra koja nedostaje, javite se, pa da sa srpskom pameti, jer ipak je ima na svu sreću u Srbiji, uradimo nešto za Srbiju,pa mi neko kaže za Evropu, mnogo smo toga uradili za Evropu jednostavnim prihvatanjem SSP, koji ovu siromašnu državu košta 300 miliona evra. (Predsedavajući: Gospodine Deliću, vreme vam je isteklo.) Nije to samo 300 miliona evra, koliko nas je radnih mesta koštao još? Samo da završim. (Predsedavajući: Približite se mikrofonu, molim vas.) Još jednom, žao nam je što nemate mogućnosti da radite svoj posao. Ako budete želeli da ga radite na pravi način, od gospodina Sretenovića nama je potrebno da u reviziji budžeta i trošenja budžeta se približi, tako da ono što ni jedne kada usvajamo budžet nismo imali, a to je da nam Vlada ispostavi način kako su potrošene pare, nikad nismo videli završni račun u ovoj skupštini, da gospodin Sretenović obezbedi da kod usvajanja budžeta imamo odmah i kako je prethodni trošen. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Deliću. Gospodine Krasiću, imate reč, drugih deset minuta kao ovlašćeni predstavnik. Izvolite.
Pa eto, gospodine Novakoviću, da nastavim ovo što su moje kolege otvorile kao temu. Da ne bi bilo zabune, nekoliko ću konkretnih primera da navedem, pa svako ko se bavi ovom temom profesionalno može to da svrstava u niži, srednji ili viši nivo po svom izboru. Evo jedan primer. Radovan Tomić, Viša poslovana škola, Novi Sad, 17 krivičnih prijava. Ništa se nije rešilo do sada. Ne znam šta će da bude. Sa velikim zadovoljstvom očekujem izveštaje revizora povodom kontrole završnog računa za 2010. godinu, a naročito separatne izveštaje za pojedina ministarstva. Očekujem lep izveštaj za Ministarstvo odbrane. Očekujem još bolji izveštaj za ministarstvo ovo ovde kako zove, ovo Mlađino, ovo što dva puta dnevno performans ide sa pištaljkama, policajci i ovi što protestuju, itd. Nego, da krenemo nekim redom. Vidite, nemam ništa protiv toga što se prate pokloni državnih funkcionera i onaj sir što je dobijao Božidar Đelić, znate, ali stičem utisak da se bavimo patericama, bavimo se nekim otpadom, nekim ostacima, nečim što je potpuno nebitno za ono što je, kako reče Paja Momčilov, sistemska korupcija. Ako bi nam čitali te zakone koji su namerno kolizijski ili zakone u kojima se namerno ostavljaju rupe da onaj koji primeni zakon to može po svojoj volji da tumači, onda znate i sami da mi iz ove situacije možemo teško da možemo da izađemo. Morao bih da ispravim nešto što se malo pre čulo u ovoj raspravi, samo konstatujem, kao činjenicu i izražavam neki svoj stav, Kasalović - ne verujem da ima bilo kakve veze sa korupcijom; Dragan Stevanović - siguran sam da nema veze sa korupcijom; Mirko Munjić - nema veze sa korupcijom; Vladan Jermić - nema veze sa korupcijom; Paja Momčilov - nema veze sa korupcijom; Božidar Delić - nema veze sa korupcijom. Ne znam zašto je neko pominjao učesnike u današnjoj raspravi koji su debelo zagrizli u neku korupciju? Nisam mogao da nađem vezu između Administrativnog odbora i korupcije, jer imunitet i korupcija nemaju nikakve veze. Samo moram da vas podsetim, osim onog kolokvijalnog pojma korupcije, imamo i dva, jedan u zakonu, jedan u strategiji, a oni potiču u suštini iz razbijenih elemenata krivičnog dela zloupotrebe službenog položaja. Ako to uzmemo i ako to počnemo da čivijamo, onda ćemo do svega i svačega da dođemo. Podsetio bih vas na predmet Gorana Kneževića. Možda ste čuli. Kažu da su našli u sefu neke velike pare koje pripadaju njegovoj nekoj stranci. Još nije to razrešeno, ali je našao sigurnu kuću, promenio je stranku i sada ne smete da ga napadnete jer je navodno opozicija, a on je vaš, iz srca vam je uspeo. Tako ako bih sada pravio šale na vaš račun, moglo bi to da ide na daleko. Zaista, papir sve trpi. Evo, recimo, na 46. strani šta su planovi integriteta itd. i sve ovo može lepo da se protumači, ali ne može da se reši problem jednog fenomena, ali ovi koji imaju malo više godina, oni to od prilike znaju, a što niste obuhvatili "Peru ložača"? Da se malo našalimo. Ko je ono, kaže. Pa, ne znam. Kaže - a ko je onaj pored "Pere ložača"? Pa, kaže - to je papa. Pa, ko je onaj pored "Pere ložača" na slici? Kaže – Tito. Znači, "Pera ložač" je glavna funkcija. Njega nigde nema, a on je alfa i omega svega i daleko je poznatiji itd. On nema taj plan nekog svog integriteta, on je neuhvatljiv. Sada kada bih vam citirao ko sve može da bude sa titulom "Pere ložača" morao bih da preskočim tajkune, to moram da vam kažem, ali da spomenem ove koji drže medijsku sferu u Republici Srbiji. Opet se vraćam na monopol. Postoji prirodni, državni i postoji ovaj partijski koji je uspostavljen. Danas teško da možete da kupite sekundu reklamnog prostora a da se ne pita Tucko bucko, Šaper, Krstić, Đilas i vrlo vešto se prikrivaju korupcionaške afere na nivou grada. Đilasa možete da vidite u kampanji, slika se u obdaništima, u školama i sada je krenuo da se bori protiv korupcije, kada je došlo iz Brisela ono da treba nešto da se sredi, a u ovoj sali ovde gospodin Dragan Todorović je kažnjavan, oduzimana mu je reč zato što je spominjao "Novosti" i "Luku Beograd". Svi su se smeškali, oni koji su u vlasti – šta pričaš, bre, šta izmišljaš, to prljava opozicija nešto radi. Šta bi? I "Novosti" i "Luka Beograd" glavna tema borbe protiv korupcije i dokaz srčanosti proevropske vlade Borisa Tadića. Moramo nekako da definišemo šta je istina, koliko je ona prihvatljiva. Ovde skoči neko pa kaže – u 2000. godini je bilo najviše korupcije. Dobro, hajde da prihvatimo i to. Ko je krivac, kažite sa Dačićem u koaliciji. Kako sa Dačićem, sa Slavicom Đukić-Dejanović. Šta, 2000. godine su bili korupcionaši, a 2008. godine su proevropski ljudi opredeljeni. Nemojte, ljudi, nađite neki svoj sistem vrednosti. Ne mogu više ja iz ove iz SPS da čuvam.Vi ih napadate, a oni ćute. Ćute zato što i oni sada vole NATO pakt i EU. Trpe, vi pljujete po njima a ovi kažu – pozivamo SPS-ovce da se ne zaljubljuju u koalicione partnere. Ma, zaljubljuju se samo zbog ovoga. Ovaj lepak je važan. O čemu pričamo mi? Pričajte srpski, da vas ceo narod razume. To je najvažnija stvar. Sada imamo Nada, super početni rezultati, epohalni rezultati. Pogledajte koliki je papir ovde. Zoran Stojiljković – može i naučni rad se napiše povodom ovoga, ali mu ne treba, šta će mu. Napravili ste instituciju i oktroisali ste je. Malo pre sam vam na početku rekao – imovina, gomilanje funkcija i nešto ste sada ubacili oko tih političkih stranaka. Kraj, dalje ne sme da se agencija pita. Ubacili ste sada neku strategiju i da vam ne kažem koja je moja ocena svega ovoga što je napisano. Neko ko učestvuje u korupciji može da napreduje u državi. Evo vam jedan primer. Godina 2001. u Bosilegradu pojavi se službenik Državne bezbednosti Anđelković Dragiša i zapreti svim državnim službenicima da neka tura mora da prođe, nešto sitno, neki šverc, nešto bezveze, a onda načelnik policijske uprave ili kako se već tada zvao, neki Miki Anastasov, napreduje zbog toga, a naročito njegova supruga Danijela Anastasov, koja je šest puta bila suspendovana kao radnik carinarnice. I oni su sada, on je sada glavni kontrolor policije u Nišu za ceo taj okrug. Znači, on je morao da uđe praktično u korupciju, da dobije iskustvo i da to iskustvo primeni, i sada policajce proganjaju po svojoj volji. Evo vam sistemski oblik korupcije. Sistemski oblik korupcije -porodica Simić. Nažalost, imali stan u istoj zgradi gde je bio onaj Simić, viceguverner. I kad jure ovog Simića, oni upadnu kod ovog Simića niže. I još nisu nadoknadili štetu, a odneli vrata i prozore. Znate, protiv koga se vi borite u borbi protiv korupcije? Morate da se borite protiv Borisa Tadića, Mirka Cvetkovića, kompletne Vlade, glavnog odbora DS i svih stranaka koje su na vlasti. Odatle mora da se krene i da se prekine više sa tim EPP pričama. Ne znam. Hajde vratite se na Svetog Savu, možda od tada treba da krenemo u tim vašim pričama. Ali ljudi, 11 godina je prošlo. Pa vi ste došli na vlast zato što je ovo prethodno bilo, navodno, loše. Za ovih 11 godina vi nemate ni jedan epohalni rezultat. Jedan. Nađite mi jednu oblast, jednu sferu dobrog rezultata. Nema. Pojavio se izveštaj DRI i odmah krenuli protiv revizora, a ne može da se komentariše. Šta kaže Mirko Cvetković? "Ma to je problem knjigovodstva, knjiženja", znate, samo knjiženje je problem. Knjigovođe nisu znale kako ovaj posao da se završi. Ako se tako ophodimo, ovu instituciju i ovo moraju da čuvaju poslanici,a ne Vlada. (Predsedavajući: Zahvaljujem, gospodine Krasiću.) Izvinite, ako sam vam pokvario put ka Evropi. (Predsedavajući: Jeste.) Nije valjda da sam pokvario put ka Evropi?
Predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa iz člana 96. imaju pravo da to iskoriste i da se jave za reč, ali ih ne vidim. Pitam, da li možda predlagači žele da se jave za reč? (Da.) Izvolite. Samo morate da se prijavite. Reč ima predsednik DRI. Gospodine Sretenoviću, izvolite.
Tokom današnje rasprave povodom izveštaja DRI, od strane diskutanata je postavljeno pitanja na koje želim da dam odgovore. Moram da podsetim da je Zakon o DRI regulisano pitanje, praktično, pet tačaka, pet segmenata, pet ključnih subjekata, obavljanja revizije. Pre svega, to su revizija završnog računa budžeta Republike Srbije, revizija i organizacija obaveznog socijalnog osiguranja, revizija NBS u delu sa javnim sredstvima, odgovarajući broj javnih preduzeća i odgovarajući broj lokalnih samouprava. Prema informacijama sa kojima raspolažemo, preko 1.100 javnih preduzeća postoji u Srbiji kao i veliki broj lokanih samouprava. Konstituisanjem i izborom vrhovnih revizora u pojedinim sektora DRI, kao što su sektor za reviziju finansijskih izveštaja, odnosno završnih računa lokalnih vlasti i finansijski izveštaja javnih preduzeća, praktično, otpočeli smo program revizije koji je utvrdio Savet tokom i krajem 2010. godine. Programom je predviđeno da se obuhvati 42 korisnika budžetskih sredstava. Od toga, direktnih korisnika u okviru završnog računa budžeta Republike Srbije, a to su sedam ministarstava, dve Uprave i završni račun budžeta Republike Srbije, zatim, finansijski izveštaj NBS u delu koji se odnosi na poslovanje sa budžetskim sredstvima i javnim sredstvima, zatim, 16 javnih preduzeća, 14 lokalnih vlasti i jedna organizacija – organizacija socijalnog osiguranja. Tokom 2011. godine su započete revizije pojedinih subjekata. Kod nekih su već u toku pripreme i izdavanje nacrta izveštaja. Moram da podsetim, u skladu sa zakonom i u skladu sa procedurama koje sprovodi DRI, radi se pre svega nacrt izveštaj o obavljenoj reviziji finansijskih izveštaja, na koje korisnici i revidirani subjekti, imaju pravo da izjave primedbe u roku od 15 dana. Nakon rešavanja tih primedbi na raščišćavajućim sastancima, ovlašćeni državni revizor daje predlog i izveštaj o obavljenoj reviziji. Nakon toga i nakon proteka vremena od 15 dana, predlog izveštaja gde korisnici mogu da izjave primedbe, Savet konačno utvrđuje izveštaj o obavljenoj reviziji koji se dostavlja korisnicima. Prilikom izbora korisnika budžetskih sredstava, sam izbor se ne vrši na bazi nekog uzorka, već postoje usklađene procedure na osnovu kojih DRI, i primenom određenih kriterijuma, završava, odnosno odabira korisnika koji će biti predmet revizije. Tako je programom revizije za 2011. godinu, primenom kriterijuma i učešća ukupnih prihoda i izdataka u budžetu Republike Srbije, zatim, učešća ukupnih prihoda i primanja u budžetu republike. Jedan od kriterijuma jeste i da smo uzeli u obzir ona ministarstva i direktne korisnike koji nisu bili obuhvaćeni revizijom završnog računa budžeta Republike Srbije za 2008. godinu, kao i svi iznosi veći od tri miliona u određenim finansijskim transakcijama. Takav pristup smo imali prilikom uređivanja revizije lokalnih vlasti i revizija javnih preduzeća. S tim, što smo kod javnih preduzeća imali u vidu, da li je to preduzeće poslovalo sa gubitkom ili sa dobitkom. Kao najveći iznos kod određivanja lokalnih vlasti jesu visina budžeta. Tako je revizijom započet budžet grada Beograda, pokrajinski budžet Vojvodine, budžet grada Niša, budžet grada Novog Sada. Tokom ove godine biće u toku i revizija završnog računa Zaječara, Leskovca, Jagodine i drugih lokalnih vlasti. Tokom rasprave je bilo postavljeno i pitanje od strane učesnika – koji je iznos obuhvaćen i koji se iznos odnosi na izradu web sajta DRI? Moram da istaknem da je u saradnji sa "YNDP", sa kojim jeDRIuspostavila saradnju i okviru projekta jačanja mehanizma u finansijama, i da smo zajedno sa njima uspeli da uradimo sajt DRI –www.dri.rs. u iznozuod 144.825 dinara. Pored toga, u saradnji sa "YNDP" je urađen i logo DRI. Kada je reč o izvršenju budžeta DRI, DRI u svakom pogledu mora da prikaže i da bude primer svim korisnicima budžetskih sredstava, kako se troše sredstva iz budžeta. Tako da smo mi, sagledavajući svoje kadrovske resurse i nemogućnosti zbog poslovnog prostora da primimo veći broj kadrova, videli da u budžetu DRI ima viška sredstava. Prijavili smo to ministarstvu i to je kroz rebalans prihvaćeno. Ono što je bilo pitanje u vezi isplate isticijalnog dodatka, u klasifikaciji i u Zakonu o budžetu Republike Srbije, ta klasifikacija postoji na ekonomskoj klasifikaciji 417. To su poslanički dodaci. Međutim, u svom aktu smo izvršili isplatu isticijalnog dodatka u okviru plata zaposlenih u DRI. Kada je reč o reviziji javnih preduzeća posebno bih napomenuo da je u toku i tokom diskusije bio pomenut JATi upravo ovih dana očekujemo nacrt izveštaja smo obavili detaljnu reviziju u skladu sa procedurama DRI. Nakon dostavljanja izveštaja korisnicima budžetskih sredstava, DRI, u skladu sa zakonom je ostavila rok i dala mogućnost korisnicima budžetskih sredstava da u primerenom roku, koji ne može da bude kraći od 30 dana i duži od 90 dana, a mi smo dali korisnicima 45 dana, da izvrše otklanjanje određenih nepravilnosti tokom revizije, koji nisu mogli da se isprave u samom postupku revizije. Za određene korisnike budžetskih sredstava i odgovornih licakod kojih su utvrđene nepravilnosti u neprimenjivanju Zakona o budžetskom sistemu, Uredbe o budžetskom računovodstvu, Zakona o radu, zakona o javnim nabavkama, DRI je podnela ukupno 32. prekršajne prijave. Tokom 2010. godine podneto je 19 prekršajnih prijava, prilikom revizije završnog računa budžeta Republike Srbije za 2008. godinu. Mogu da vam saopštim da su sve prijave DRI procesuirane, da je u prvom delu, po završnom računu za 2008. godinu donešene četiri pravosnažne i okončane presude, od kojih su tri osuđujuće a jedna je oslobađajuća. Na oslobađajuću presudu DRI je uložila zahtev za zaštitu zakonitosti koji je prihvaćen od strane Republičkog javnog tužilaštva. Pored toga u prvom stepenu takođe su doneta i tri rešenja o izrečenim i pravosnažnim merama od kojih su dve osuđujuće a jedna je oslobađajuća. Takođe, na oslobađajuću presudu DRI je podnela žalbu Višem prekršajnom sudu. Tokom 2011. godine podneto je ukupno 13 prekršajnih prijava i očekujemo da te prijave budu procesuirane na način u skladu sa radom prekršajnog suda. Samo bih dodao da se zahvaljujem još jednom poslanicima na današnjoj konstruktivnoj raspravi i na podršci radu DRI. Hvala.
Zahvaljujemo se i mi DRI. Reč može da dobije direktorka Agencije gospođa Zorana Marković, ako se prijavi. Izvolite.
Hvala. Zahvaljujem se potpredsedniku Skupštine i zahvaljujem se svim narodnim poslanicima koji su danas uzeli reč i učestvovali u raspravi povodom ove tačke dnevnog reda oko godišnjeg izveštaja zajedničke tačke dnevnog reda za DRI, Agenciju. Za borbu protiv korupcije samo da kažem da je naš utisak, zadovoljstvo mi je da je celokupna rasprava doprinela svim ovim zajednički utvrđenim zaključcima koje je i Odbor za pravosuđe i upravu utvrdio povodom godišnjeg izveštaja o radu Agencije. Ipak, želim na samo nekoliko stvari da se osvrnem, pošto u diskusiji nije bilo direktnih pitanja za Agenciju, bilo je određenih mišljenja koja mislim da su jako važna i pokazuju zapravo gde se mi danas nalazimo i koliko svi zajednički prepoznajemo ozbiljnost problema korupcije, ozbiljnost problema sa kojima treba da se svi zajedno bavimo. Očekivanja javnosti u borbi protiv korupcije počinju ovde u parlamentu. Očekivanja javnosti se i zbog toga i formiraju ovde u parlamentu i naša je obaveza, svih nas koji imamo svoju ulogu u borbi protiv korupcije da pravilno informišemo javnost i da na pravilan način formiramo očekivanja javnosti od toga, šta mi pojedinačno i svi zajedno možemo. U tom smislu mislim da je važno da i danas i odavde vrlo jasnu poruku pošaljemo javnosti o tome šta je i gde je granica mogućnosti da Agencija za borbu protiv korupcije deluje u toj oblasti. Dakle, mi nismo svemogući i mi nismo institucija koja može sve probleme da reši. Danas je bilo pominjanja nekoliko važnih oblasti u kojima je korupcija prisutna ili je percepcija korupcije izuzetno visoka. Pomenulo se zdravstvo, pomenulo se više puta pitanje javnih nabavki, pomenulo se pitanje planova integriteta, pomenulo se pitanje sprovođenja strategije. Dakle, sve to na određeni način jeste oblast kojom se bavi Agencija, ali nije isključivo naša nadležnost i naša obaveza. Dakle, današnja rasprava je takođe pokazala da bez koordinirane zajedničke aktivnosti svih državnih organa nema uspeha i nema rezultata. Dakle, ne može biti uspešna Agencija, ako nije uspešno i jako pravosuđe, ako nije uspešna i jaka policija i tužilaštvo. Ne može biti jaka Agencija ukoliko nije jaka Skupština, ukoliko nisu ministarstva i izvršna vlast jaki. Jaki u smislu izvršavanja svojih obaveza, dakle odgovorni pre svega. Mislim zato da je jako važno da javnost upoznamo sa našim granicama i da ne očekujemo da Agencija rešava pitanja javnih nabavki i da rešava pitanja direktnih problema u zdravstvu, ukoliko to ne rade primarni organi koji su za to nadležni odnosno Agencija može da bude u tim oblastima, pojedinačnim, uspešna onoliko koliko su uspešne one institucije koje se time bave. Na nekoliko konkretnih primera koji su ovde ukazani, moram da kažem da je Agencija reagovala, dakle nema ćutanja ali ima ćutanja onih institucija koje su trebale nešto da urade po tom pitanju koje Agenciji nisu dostavile odgovore ili ti odgovori nisu bili zadovoljavajući, da bismo mi izašli i rekli, uspešno smo nešto rešili. Dakle, ta koordinacija mora da postoji i jedan od zaključaka koji jesu bili, koje Agencija predložila na Odboru za pravosuđe, koji jesu u okvirima ovih zaključaka koje Odbor preporučuje jeste da koordinaciona akcija svih državnih organa je izuzetno važna i da postoji obaveza državnih organa da odrede jednu osobu koja će sa Agencijom sarađivati. Ukoliko se mi zadržimo na uopštenim preporukama niko to ne prihvata, niko ne vidi sebe kao odgovornu osobu. Ukoliko budemo konkretniji u zaključcima koje donosimo, u zahtevima koje postavljamo pred izvršnu vlast, rezultat ćemo imati. Dakle, Agencija insistira na tome da se državni organi obavežu da odrede osobu koja će sa nama sarađivati i da postanu odgovorniji u izvršavanju obaveza. Naš naredni godišnji izveštaj o radu tokom ove godine će biti mnogo precizniji u tom delu. Samo ću vam reći jedan detalj iz ovogodišnjeg rada, sada vrlo svež podatak. Po Zakonu Agencije, po onim izmenjenim odredbama, svi državni organi koji su obveznici po nacionalnoj strategiji i akcionom planu imaju obavezu da Agenciju kvartalno izveštavaju o tome šta su po tim dokumentima uradili. Obaveza je sankcionisana prekršajnom kaznom. U drugom kvartalu ove godine, koji je istekao 30. juna Agencija je dobila samo sedam izveštaja, samo sedam. Koliko ima obveznika strategije? Dakle očekujte da će u naredna dva meseca Agencija podneti prekršajne prijave ali time nismo rešili problem, time smo primenili sankciju ali nismo rešili problem. Naš je cilj da se podigne svest o tome kolika je važnost ovih dokumenata i da nema zabune još samo jednu stvar želim da istaknem. Možda deluje da se Agencija bavi sitnim stvarima, da li neki lokalni funkcioner može ili ne može da obavlja određene poslove, da li je njegova imovina prijavljena ili nije, da li su u toj imovini svi podaci ili nisu, ali Srbija nije država sa demokratskom tradicijom. Mi moramo da napravimo jedan korak više u odnosu na razvijene demokratske zemlje te prema tome mi moramo mnogo više da se bavimo integritetom, integritetom javnih funkcionera, integritetom institucija i moramo svi zajedno da razvijamo te kapacitete i da razvijamo vrednosti. Samim tim, sva ova pitanja spadaju u integritet funkcionera i spadaju posledično u integritet institucija kojom rukovode. Zašto je pitanje sukoba interesa važno sa aspekta jedne institucije? Zato što ja kao pojedinac ne želim da radim u instituciji u kojoj moj kolega, čiji integritet on ugrožava time što obavlja poslove koji su u sukobu sa zakonom. Kad se to pitanje bude na pravilan način rešilo, a narednim izveštajima Agencije ćemo mi pokazati da je to izvodljivo, i ne samo kroz planove integriteta, ali je najviše kroz planove integriteta, onda se više nećemo baviti ovim pitanjem ili da to pitanje neće biti centralno pitanje, kojim će se Agencija baviti. Onda smo svi na pravom putu. Dakle da se još jednom zahvalim na vrlo korisnim sugestijama, narodnim poslanicima koji su u svom izlaganju istakli da imaju brojne primere u kojima Agencija nije postupila, a odnose se na pitanje sukoba interesa, pa pitanje prenosa upravljačkih prava i to se pojavilo u jednom trenutku u diskusiji, dakle, da postoje ministri i predsednici opština, gradonačelnici, sekretari u ministarstvima, koji imaju privatne firme, koje učestvuju u javnim nabavkama, mi smo do sada sve slučajeve sankcionisali, nema ministara koji imaju privatne firme koje učestvuju u javnim nabavkama, a da Agencija nije o tome obaveštena. Ukoliko ima takvih saznanja, pozivam vas i pozivam narodne poslanike da to prijave Agenciji, jer mi onda provodimo postupak. Dakle, mi imamo dva osnova po kojima vodimo postupke u slučaju povrede zakona, to je po službenoj dužnosti i po prijavama i predstavkama. Nadam se da će podrška koja je danas iskazana biti zadržana u narednom periodu, predstavlja izuzetno veliku pomoć u našem radu, jesu naši kapaciteti ograničeni, ali mi smo samo godinu dana radili, mi smo se za naš prostor izborili, ali nismo mi ograničeni, mi ćemo se do kraja godine preseliti u nove prostorije. Mislim da će to omogućiti da popunimo kapacitete. Dakle, radi se paralelno, ništa se ne nudi na poslužavnik, ali mislim da svi zajedno možemo da dođemo do uspešnih rezultata i ja se u ime mojih kolega i u ime Agencije za borbu protiv korupcije zahvaljujem što su danas posvetili vreme ovoj tački dnevnog reda.
Zahvaljujem se svim učesnicima u jednoj dobroj i pametnoj atmosferi koja je danas krasila ovaj dom i ovu diskusiju, koji pokazuje kako možemo da se slažemo i ne slažemo, a da to bude izvanredno. Zaključujem zajednički jedinstven pretres o Godišnjem izveštaju o radu DRI za 2010. godinu sa Predlogom zaključka Odbora za finansije i Godišnjem izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2010. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe i upravu. Pošto smo obavili zajednički jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o predlozima zaključaka nadležnih odbora povodom razmatranja ovih izveštaja. Na osnovu člana 87. određujem prekid, odnosno dajem pauzu u trajanju od sat vremena i popodnevni deo nastavljamo u 14,45 časova. Želim vam prijatan ručak. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, izvinjavam se, ovo je uobičajeni način otvaranja popodnevnog dela rada, koji upravo sada počinje zajedničkim jedinstvenim pretresom o: Predlogu odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti, Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije i Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije (tačke 11, 12. i 13. dnevnog reda). Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet sati, raspoređeno prema borju narodnih poslanika, i to: poslaničkoj grupi Za evropsku Srbiju pripada jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslaničkoj grupi SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Ujedinjeni regioni Srbije (G 17 plus i Zajedno za Šumadiju) - 28 minuta i 48 sekundi; poslaničkoj grupi Napred Srbijo - 25 minuta i 12 sekundi; poslaničkoj grupi DSS - Vojislav Koštunica - 24 minuta; poslaničkoj grupi SPS - JS - 18 minuta; poslaničkoj grupi LDP - 14 minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;poslaničkoj grupi Manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslaničkoj grupi PUPS - šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi ni jedne poslaničke grupe imaju pravo da govore jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmahpodnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da je poslanička grupa SRS ovlastila da je po tačkama dnevnog reda predstavlja narodni poslanik Vjerica Radeta. Saglasno članu 192. stav 3. i članu 193, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti, koji je podneo Odbor za finansije; Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa SRS; Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije (G 17 plus i Zajedno za Šumadiju). Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Branka Ljiljak, želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, na dnevnom redu je izbor predsednika i četiri člana Komisije za hartije od vrednosti. Jedna od, mogu reći, bitnijih stavki u finansijskom sistemu Srbije jesu tržište i berza i uopšte hartije od vrednosti. Bitan deo ovoga jesu i članovi Komisije za hartije od vrednosti, koji vode ovu važnu oblast. Narodna skupština Republike Srbije ima zadatak, i to stoji u Zakonu o Narodnoj skupštini, kao i u Poslovniku, kao i u Zakonu o hartijama od vrednosti, da bira i razrešava članove ove komisije. Nadležni odbor, a to je Odbor za finansije, ima zadatak da prikupi kandidature od svih poslaničkih grupa, proveri njihovu tačnost, proveri da li su svi papiri koji se podnose u redu i na svojoj sednici predloži Narodnoj skupštini članove ove bitne i važne institucije. Na sednici Odbora za finansije većinom glasova prihvaćene su kandidature i upućen je predlog odluke koji je došao na današnju sednicu, odnosno na dnevni red današnje sednice. Sada bih rekla ko su kandidati za predsednika i kandidati za članove ove uvažene institucije. Za predsednika Komisije za hartije od vrednosti predlaže se doktor Zoran Ćirović. Inače, zaboravila sam da kažem da se kandidati predlažu na mandat od pet godina. Za predsednika je, znači, predložen dr Zoran Ćirović, a za članove se predlažu dr Dragutin Radosavljević, Milko Štimac, Dušan Bajec i mr Zorica Krnjević-Mišković. U Predlogu ove odluke poslanici su dobili njihove biografije. Mislim da su izuzetno impozantne. Ne bih čitala sada o svakom pojedinačno. Mislim da smo to svi mogli da dobijemo i da smo pogledali ovaj materijal. Nadam se da će ovi kandidati biti izabrani od većine članova, odnosno poslanika. Toliko za sada.
Zahvaljujem gospođo Ljiljak. U međuvremenu poslanička grupa DSS ovlastila je narodnog poslanika Željka Tomića da je zastupa. Da li narodni poslanik, Suzana Grubješić, zamenik predsednika poslaničke grupe Ujedinjeni regioni Srbije (G 17 plus i ZZŠ), želi reč? (Ne.) Da li narodni poslanik, Vjerica Radeta, predstavnik poslaničke grupe SRS, želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo, SRS već skoro tri godine pokušava da ubedi predstavnike vladajućeg režima da je SRS najgrublje pokradena tako što su nam ukradeni mandati koje smo osvojili na prethodnim parlamentarnim izborima 11. maja 2008. godine. Vi ste tada, da podsetimo, pre svega javnost Srbije, dozvolili da se formira neka poslanička grupa od članova SRS koji se i dan danas kao takvi vode na sajtu Narodne skupštine, a pod firmom neke naprednjačke stranke koja uopšte nije izašla na izbore u vreme kada su ti izbori bili održani, odnosno nije ni postojala kao stranka. Zašto ovaj uvod kada je ova tačka na dnevnom redu? Zato što je SRS u svim odborima i u svim radnim telima Republike Srbije oštećena u odnosu na broj osvojenih mandata na prethodnim parlamentarnim izborima. Mi smo pokušavali i preko odbora i ovde na plenarnim sednicama, kad god je bila prilika pokušali smo to pitanje da razrešimo, ali nije bilo volje od strane vladajuće većine. Kada smo na Četvrtom vanrednom zasedanju videli u dnevnom redu predlog LDP, koji je prihvaćen, da se Vesna Pešić, koleginica koja više nije član LDP, razreši funkcija u nekim odborima Skupštine, a da se umesto nje postavi neko iz LDP, što je apsolutno legitimno, što je u skladu sa Ustavom, Zakonom o Narodnoj skupštini, Poslovnikom itd, mi smo za Peto vanredno zasedanje podneli zahtev da se umesto Jovana Damjanovića, koji je nekada bio član SRS i kao takav predložen u dva odbora, Odbor za međunacionalne odnose i Odbor za smanjenje siromaštva, u odbore izaberu stvarno članovi SRS. Vi to iz nama nepoznatih razloga niste stavili na dnevni red, a po Poslovniku je bilo moguće, bez obzira što je vanredno zasedanje. Logičan zaključak je da ste to izbegli zato što je upravo na glasanju tog Petog vanrednog zasedanja 126. bioupravo Jovan Damjanović. Verovatno nije bilo vreme da ga dirate. Sa druge strane, kada ste prihvatili predlog LDP da menjaju Vesnu Pešić, već nekoliko dana nakon toga, kada su na Administrativnom odboru, umesto predstavnika SPS, kvorum i glasanje za odluku Administrativnog odbora o ukidanju imuniteta narodnim poslanicima SRS, očigledno tendenciozno, glasali i predstavnici LDP. Dakle, vi sve radite po principu trgovine, dogovora, ne zanimaju vas principi, ne zanima vas Poslovnik, ne zanima vas zakon, Ustav itd. Konačno, vi ste stavili na dnevni red ovaj predlog poslaničke grupe SRS. Mi ćemo u toku rasprave govoriti i o ovim konkretnim predlozima i o radu ovih odbora, koliko je to moguće u okviru Poslovnika upotrebiti, ali se nadamo da će poslanička većina u danu za glasanje, kao i predloge svih stranaka kada su u pitanju razrešenja i imenovanja ljudi u određene odbore ili neka druga radna tela, poštovati volju predlagača, odnosno poslaničke grupe SRS i da će, konačno, da se ispravi samo jedna od nepravdi koja je našoj poslaničkoj grupi i našoj stranci učinjena pre skoro tri godine, ponavljam, dilom između Tomislava Nikolića, Vučića, Borisa Tadića i ambasadora američke, možda i nemačke i britanske ambasade. Hvala.
Hvala vama. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima gospodin Tomić Željko, pa gospođa Radeta.
Poštovani predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, naizgled ovo treba da bude puka forma, da se uradi nešto što je davno pripremljeno i gde treba da je sve u redu. U prilog tome govori i neverovatno odsustvo gotovo svih poslanika vladajuće koalicije, čast izuzecima koji se mogu izbrojati na prste jedne ruke. Gospođa Ljiljak je ovlašćeni predstavnik, pa me zanima kako će odgovoriti na najmanje jedno striktno i konkretno pitanje. Idemo redom. Član 230. Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata je identičan sa članom 246. Zakona o tržištu kapitala. Citiraću ga: "Za predsednika i članove komisije može biti biran državljanin Republike koji poseduje opštu radnu sposobnost, ima visoku stručnu spremu i najmanje pet godina radnog iskustva stečenog u obavljanju poslova u vezi sa hartijama od vrednosti u Republici ili u inostranstvu". Odgovorno tvrdim, ovo više govorim zbog javnosti, da osim gospodina Bajeca i gospodina Štimca, ostali kandidati ne zadovoljavaju ovaj uslov. Biću više nego konkretan i pročitaću celu biografiju dr Dragutina Radosavljevića. Radna biografija: pripravnički staž u Opštinskom sudu u Kragujevcu od 1995.-1997. godine; imovinsko-pravni poslovi u JP "Direkcija za urbanizam i izgradnju grada Kragujevca"; direktor Fonda za uređivanje građevinskog zemljišta grada Kragujevca. Samo vas molim da obratite pažnju ako grešim, morate da mi kažete gde su ovde hartije od vrednosti. Ponovo radi na imovinsko pravnim poslovima u JP "Direkcija za urbanizam i izgradnju grada Kragujevca"; državni sekretar u Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu i danas direktor Poreske uprave – Ministarstvo finansija Republike Srbije. Pitaću i ovlašćenog predstavnika, ali i javnost Srbije, da li se direktno krše navedeni zakoni, gde decidirano piše da je potrebno najmanje pet godina radnog iskustva stečenog u obavljanju poslova u vezi sa hartijama od vrednosti. Molim vas, nemojte slučajno da mi neko kaže da su Opštinsku sud u Kragujevcu, imovinsko-pravni poslovi ili državni sekretar u određenom ministarstvu vezani za ovo. Ne ispunjava se osnovni uslov koji je regulisan u dva zakona. S druge strane, imamo gospodina Milka Štimca i gospodina Dušana Bajeca, koji sedam godina rade u Komisiji za hartije od vrednosti i samim tim ispunjavaju uslove. Ne mogu prigovor da dam za one za koje se decidirano u biografijama vidi da to nije slučaj. Članom 257. stav 7. istog zakona propisano je na koji način i na koliko godina se bira Komisija. Citiraću i to: "Prilikom izbora predsednika i članova Komisije, u smislu st. 5. i 6. ovog člana, predsednik se bira na pet godina, jedan član na četiri, jedan na tri, jedan na dve i jedan član na jednu godinu". Moram da insistiram da se članovi, u slučaju da ispunjavaju uslove za izbor, a ne ispunjavaju, što sam decidirano i dokazao, biraju na opisan način, a izbor svih članova na pet godina, ako ovo poštujemo, takođe je direktno i najgrublje kršenje zakona. Molim sve nadležne da ponovo preispitaju ovo, jer ako se ovo usvoji, Srbija za sebe ne može da kaže da poštuje zakone koje je sama pisala. Ova biografija, a samo sam jednu pročitao, da ne bih širio priču i zamarao i vas i javnost, sa još dve biografije, ali poslovi sa hartija od vrednosti su jedna stvar, a biti državni sekretar ili raditi u javnom preduzeću u Kragujevcu ili u sudu je sasvim druga stvar. Elementarno se vidi i decidirano da nema uslova za ovu komisiju. Vi izglasajte to u danu za glasanje, ali ostaće mrlja i spominjaćemo, ovo je jedan, možda i nije mali primer, ko zna šta se iza brda valja. Imam osnovano pravo da sumnjam na osnovu svega izrečenog zašto se ovo ovako radi. Nije Komisija za hartije od vrednosti ništa sitno, ništa malo. Pošto smo uočili određene nepravilnosti, DSS će i ubuduće insistirati na rešavanju ovog problema, odnosno ovo treba raščivijati zbog čega se ovo danas događa. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS gospođa Vjerica Radeta.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, osnovno pitanje koje bi trebalo na početku postaviti je – kojem je to evropskom činovničiću palo na pamet da vam naredi da na vanrednom zasedanju po hitnom postupku radite posao za koji ste imali obavezu da ga uradite pre dve godine? O čemu se radi? Gospođa Branka Ljiljak, kao ovlašćeni predstavnik nadležnog odbora je rekla kako su tržište kapitala i hartije od vrednosti od velike važnosti, kako vi inače volite da kažete, za društvo i to niko ne dovodi u pitanje. Nesporno to jeste tako, ali onda vas pitamo, gospodo iz vladajuće većine, kako smo mi to mogli da funkcionišemo kao društvo, kao država, kada zapravo nismo imali Komisiju za hartije od vrednosti već više od dve godine? Nikada nije razrešena Komisija za hartije od vrednosti kojoj je mandat istekao pre dve godine, ni sada se, kao što vidimo, ne razrešava. Kako je to moguće da prećutno pređete preko toga, nikog ne razrešavate, imenujete druge ljude, a u međuvremenu radili su i oni koje vi sad ne razrešavate, koji su valjda sami sebi produžili mandat, nemamo pojma kako se to desilo, da jedno telo koje je, kako reče gospođa Ljiljak i sa čime se slažemo, telo od izuzetno velikog značaja, kako je moguće da to telo nikom nije palo na pamet da uvede u zakonsku proceduru više od dve godine? U obrazloženju nas obaveštavate kako je članom 249. zakona predviđeno da nadležno radno telo, a to je taj Odbor za poslove finansija Narodne skupštine Republike Srbije, utvrđuje ispunjenost uslova za prestanak funkcije, odnosno razrešenje predsednika i člana komisije pokretanjem postupka pred Narodnom skupštinom u roku od 60 dana. Pitanje na koje tražimo odgovor, zaista, najmanje što možemo da očekujemo jeste da zaista dobijemo odgovor od predstavnika nadležnog odbora, kada je taj nadležni odbor utvrđivao ispunjenost uslova za prestanak funkcije, odnosno razrešenje predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti? Nije nikada, naravno. Mi danas ovo raspravljamo po hitnom postupku i to potpuno obrnutim redom, nikoga ne razrešavamo, ali imenuje se nova komisija, naravno sa jednim brojem starih ljudi, odnosno onih koji to već rade, ali u obrazloženju se niste usudili da u skladu sa članom 167. Poslovnika obrazložite zbog čega se ovo radi po hitnom postupku. Poslovnik jasno kaže – po hitnom postupku može da se donese zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide. Vi, dakle, dve godine niste, kada se kaže zakon, naravno da se misli na odluke analogno, niste mogli da predvidite da je nekome istekao mandat, a nedonošenje zakona po hitnom postupku, kaže naš Poslovnik, u ovom slučaju odluke, moglo bi da prouzrokuje štetne posledice po život i zdravlje ljudi, bezbednost zemlje i rad organa i organizacija, ovo se svakako odnosi na rad organa i organizacija, kao i radi ispunjenja međunarodnih obaveza i usklađivanja propisa sa propisima EU, to nas naravno ne zanima, ali očigledno da je vama baš to bio razlog. Pitanje, takođe, na koje očekujemo odgovor od nadležnog predstavnika odbora, kakve su posledice nastupile, da li su nastupile i ko je odgovoran zašto je došlo do tih posledica, a skupštinska većina nije uradila svoj posao? Ako nije bilo posledica dve godine, onda to znači da nam ovo ni danas ne treba i da nam Komisija za hartije od vrednosti uopšte ne treba. Od vašeg odgovora zavisiće šta je stav skupštinske većine. Malo o Komisiji za hartije od vrednosti. Podsećam javnost Srbije, pre svega, da je ova komisija bila vrlo aktuelna u vreme privatizacije "Knjaz Miloša". Ako se sećate, a građani Srbije bi trebalo da se sete, tada je Skupština u onom prethodnom sazivu formirala anketni odbor. U ime SRS bila sam u anketnom odboru. Tada smo ispitivali zakonitost privatizacije "Knjaz Miloša", odnosno preuzimanja akcija od malih akcionara. Ispitivali smo tada i pokušaj da se mali akcionari prevare, da se njihove akcije ispod žita prodaju po ceni mnogo jeftinijoj od one koja je kasnije postignuta. Naravno, na žalost nije bilo kao i od mnogih anketnih odbora i od rada tog anketnog odbora ništa nije bilo zato što nikada nije stavljen na dnevni red parlamenta, a to je i po ondašnjem i po sadašnjem Poslovniku bila obaveza predsednika parlamenta. Podsećam da je tada, a i sada je još uvek gospodin Milko Štimac bio predsednik Komisije za hartije od vrednosti i kao član stranke G17 plus, njegov partijski šef i potpredsednik Vlade Miroljub Labus tada je otvoreno pokušao da utiče na odluku gospodina Milka Štimca, kada je bilo u pitanju preuzimanje akcija malih akcionara "Knjaz Miloša" od strane "Apurne". Sa tim je bio povezan i Vlade Divac i Danilović i Centralni registar i Berza i Vlada Republike Srbije i ministar za privredu i privatizaciju Predrag Bubalo. Namera je bila da se tada, narodski rečeno, ojade mali akcionari, očigledno je bilo i ovo sada govorim na osnovu rada anketnog odbora da je Miroljub Labus imao neki dil sa "Apurnom". Podsećam, ako ste možda zaboravili, da on tih dana nije dolazio na posao u Vladu Srbije, jer ga je navodno bolela noga, ali se zato sa predstavnicima "Apurne" sastao u svom stanu i u svom stanu je pokušao da napravi ovaj dil i da prevari male akcionare, uglavnom građane grada Aranđelovca i okoline, ne samo Aranđelovca, ali uglavnom Aranđelovca i okoline. Tada je gospodin Milko Štimac pokušao da se drži zakona, da obelodani šta se krilo iza tada tog pokušaja prevare malih akcionara i čovek je pred tim anketnim odborom rekao da je Labus vikao na njega, da je on rekao da mora da posluša. Ako se sećate, takođe, čoveku je pozlilo. Završio na Urgentnom centru. Hvala Bogu, u zdravstvenom smislu se sve dobro završilo, ali je zamalo koštalo života čoveka to što su tadašnja vlada i tadašnja vlast hteli da prevare male akcionare i da neko od njih uzme pare umesto ljudi koji su to zaista po zakonu zaslužili i trebali da uzmu. Tada je, takođe, član ove komisije za hartije od vrednosti bio i gospodin iz DS, član gradskog veća, Dušan Bajec i tada je rekao da ne može da podnese toliki kriminal i da je očigledno da se tako krši zakon i on, kaže, podnosi ostavku. Niti je kad njegova ostavka konstatovana, niti je on nastavio, kao ni gospodin Štimac, sa tim tada, čini mi se, iskrenim namerama da se bore za zakonitost, da se bore protiv korupcije i kriminala. Očigledno je da su prevagnuli stavovi partijskih šefova i interesi partijskih šefova, jer ni jedan ni drugi nisu podneli ostavku, ni jedan ni drugi nisu razrešeni već, naprotiv, evo, potpisali jedan i drugi da su i dalje spremni da rade u Komisiji za hartije od vrednosti, doduše, nije to Štimac više ne kao predsednik, jer će sad tu da ga zameni Zoran Ćirović, koji je uglavnom radni vek proveo u Ministarstvu finansija. Zaista sad ovo mnogo podseća na ova vaša sva "trange-frange" prebacivanja, podseća me to na Mirka Cvetkovića, na njegove početke u Agenciji za privatizaciju, pre toga u "Deloitte&Touch", pa kad su završili sve ove prljave privatizacije čovek dogurao do predsednika Vlade. Očekujemo i nadamo se da će ovo što su vam zadale vaše evropske gazde da će zaista, između ostalog, da se preispita i privatizacija, recimo, "Sartida", gde su direktno bili umešani "Deloitte&Touch", Vlahović, Cvetković, itd, pa da će konačno ovaj narod da sazna pravu istinu o tome. Tako me i ovaj podseća, Ćirović, koji je tako prošao kroz ovo ministarstvo, doduše, ima on tu u radnoj biografiji još nekih interesantnih karakteristika. Započeo je na Beogradskoj berzi kao broker, pa je onda na Fakultetu za menadžment Univerziteta BK, pa je radio u "Karić banci", pa je bio izvršni direktor u "Karić banci", pa na Univerzitetu "BK", itd. i onda nekako direktno iz Karića u državne organe, u ministarstva. No, dobro. Ovaj gospodin Zoran Ćirović nam se hvali ovde u svojoj biografiji svim tim što je on radio. Bio je i na mnogim međunarodnim kursevima i programima, što je jako važno, naravno, ako se šalimo, pa je bio i na nekom seminaru na temu finansiranja zdravstva u organizaciji Regionalne kancelarije za Evropu Svetske zdravstvene organizacije, pa je onda bio u Ljubljani, Sloveniji i opet na seminaru na temu, strategije za upravljanje javnim dugom, itd. Zašto ovo pominjemo? Zato što je vrlo karakteristično da gde god šaljete neke predstavnike u te neke evropske organizacije, kad se valjda oni vrate tamo dobiju takve instrukcije da baš tada taj deo društva počne rapidno da propada. Ovo je, takođe, jedan od dokaza ispravnosti stava SRS, da Srbija mora da se kloni EU, da Srbija mora da prestane sa ispunjavanjem uslova EU i da, naravno, prestanemo sa tim putem bez povratka i da se okrenemo sami sebi i da državama koje nam se neće mešati u unutrašnje poslove i u unutrašnje stvari, a koje će u svakom slučaju da vam pomognu, a to su, pre svega, naši prijatelji iz Ruske Federacije. Kada su u pitanju ove odluke o izmenama članova odbora Narodne skupštine, imamo predlog stranke G 17 plus i predlog SRS. Predlog strankeG 17 plus je da se koleginica Elizabet Paunović zameni Gordanom Rajkov u Odboru za smanjenje siromaštva, dok je predlog SRS da se u Odboru za smanjenje siromaštva Jovan Damjanović zamenik Mirkom Munjićem. Svakako, što se tiče predloga stranke G 17 plus, nemamo tu nikakv komentar niti mislimo da imamo pravo da se mešamo toj stranci, kao ni bilo kojoj drugoj stranci koja ima legalno svoje poslanike u parlamentu. Svakako je to njihovo pravo, kao što je naše pravo, pravo SRS da predlaže izmene ove odluke. Ono što očekujemo to je da će konačno ovaj odbor za smanjenje siromaštva početi malo da se bavi problemom siromaštva u Srbiji, pa ako ništa drugo, da inicira neku sednicu Narode skupštine gde bismo mogli da govorimo o tom problemu u Srbiji, gde bismo tada mogli da čujemo i predstavnike vladajuće koalicije i predstavnike u Skupštini i predstavnike Vlade Republike Srbije, da vidimo kako će da nam objasne milion nezaposlenih u Srbiji, 700 hiljada ljudi u Srbiji koji su ispod egzistencijalnog nivoa, 300 hiljada dece bez trećeg obroka, dakle, ovaj odbor je zaista veoma važan, veoma značajan, ali eto nadamo se da će koleginica Gordana Rajkov i Mirko Munjić svojim doprinosom, kada budu izabrani danas ili kada već bude dan za glasanje, da će na osnovu današnjih diskusija da iniciraju rešavanje nekih problema. Naravno, Skupština to ne može da rešava jer to radi izvršna vlast, ali svakako Skupština može da inicira mnogo toga, kao što je, recimo, SRS nedavno predložila zakon o porodici sa više dece, ali nažalost taj zakon nije došao na dnevni red parlamenta. Predložili smo zakon o smanjenju PDV za neke kategorije, ali nažalost ni to nije došlo na dnevni red. Dakle, ovde se raspravlja samo o onome što je interes ne vladajuće većine, ni Vlade RS, nego nekih trećerazrednih činovnika EU. To je zaista poražavajuće za ovaj parlament, državu Srbiju, da se u poslednje vreme u parlamentu samo donose zakoni i odluke koje vladajući režim dobije kao nalog od EU. Sledeći odbor gde predlažemo da se umesto Jovana Damjanovića, koji inače služi kao 126. vladajućoj većini svaki put kada im nedostaje, u Odboru za međunacionalne odnose bude naš kolega Dragan Stevanović koji je ovde više puta postavljao poslanička pitanja i kad je god bila prilika govorio je o problimam koji su evidentni o međunacionalnim problemima u Bujanovcu i u Preševu, o položaju Srba u ove dve opštine u Srbiji i o odnosu šiptarskih institucija u ovde dve opštine prema Srbima koji žive u Bujanovcu i u Preševu. Takođe, u vreme kada je gospodin Stevanović bio predsednik SO Surdulica i kada je SRS tamo vršila vlast, tada je u Surdulici formiran Savet za romsku u bugarsku manjinu. Tada je na lokalnom nivou za Savet za međunacionalne odnose takođe mnogo učinjeno za ove nacionalne manjine koje su na teritoriji opštine Bujanovac. Tada je takođe formirana i redakcija na lokalnom radiju i na romskom i na bugarskom jeziku, zbog postojanja nacionalne manjine tamo. I, zamislite, dolaskom demokrata na vlast, posle 2008. godine sva ova prava, koja je SRS ustanovila na teritoriji opštine Bujanovac, su preko noći ukinuta. Takođe je gospodin Stevanović, naš kolega kojeg predlažemo u ovaj odbor, ovde govorio i o velikom problemu koji se dešava na teritoriji opštine Bosilegrad i odnosi se na ekstremno delovanje nekog kulturno informativnog centra, koji je pod uticajem Atake, ove ekstremne stranke u Bugarskoj, koji pokušavaju da prekrajaju granice Bosilegrada i još nekih delova Srbije i da ih u nekim svojim javnim istupima vide kao delove tzv. zapadne bugarske pokrajine. Dakle, govorimo o tome da smo vrlo, evo završavam, da smo zaista vodili računa koga predlažemo u ove odbore i da verujemo da će skupštinska većina konačno da, bar u ovom delu, ispravi nepravdu koju ste nam tri godine nanosili. Hvala.
Hvala vama. Obaveštavam vas da su, saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine do otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, da je podnela poslanička grupa SRS. Na prijavi za reč prijavljena su četiri narodna poslanika. Prema redosledu koji ću pročitati, to su narodni poslanici gospodin Mirko Munjić, gospodin Momir Marković, gospodin Milorad Buha i gospodin Zoran Krasić. Reč ima prvi na toj listi, gospodin Mirko Munjić.
Hvala. Dakle, svojevremeno je Komisija za hartije od vrednosti bila zamišljena kao jedna ključna institucija, kako ste bar tada rekli, za očuvanje kredibiliteta finansijskog tržišta. To je trebalo da bude jedna samostalna i nezavisna institucija. Zašto samostalna? Zbog toga što bi ona u okviru svojih nadležnosti imala samostalno pravo da odlučuje koje će radnje preduzimati, kada će preduzimati te radnje, prema kome će preduzimati. Dakle, imala bi jednu potpunu samostalnost u radu i bila bi nezavisna, isto tako predviđeno, a ta nezavisnost jednostavno znači jednu apsolutno nezavisnost od svih, a posebno od izvršnih organa vlasti. Međutim, postavlja se pitanje da li je to zaista tako? Da li je Komisija za hartije od vrednosti zaista samostalna i nezavisna institucija? Nažalost, nije. To je samo u domenu teorije. Stvarnost, što se tiče Komisije za hartije od vrednosti je potpuno drugačija i ova kao i ostale komisije, uostalom i odbori, agencije, saveti itd. niti su samostalni, niti su nezavisni. Svi su oni zavisni od ove i ovakve vlade Srbije, koja je i sama zavisna, i ona igra kako joj drugi sviraju. Zašto sve te agencije, komisije itd, koje se u Srbiji formiraju, i na kraju, zašto ova vlada tako radi? Zašto se tako ponašaju? Podsetiću i vas i građane Srbije, da je svojevremeno 2005. godine, Komisija za hartije od vrednosti upozorila na moguće pranje novca u kupovini turističko-hotelskog preduzeća "Palić" za koje je imala puno indicija da je u vlasništvu Darka Šarića. Ili, posle jednog razgovora koji smo i malopre čuli, a i ja ću to ponoviti, u Vladi Srbije, a taj razgovor se navodno odnosio na prodaju "Knjaza Miloša". Objavljeno je da je tadašnji predsednik Komisije za hartije od vrednosti završio u Urgentnom centru. Šta se tu dešavalo, ni dan danas nije razjašnjeno. Samo može da se naslućuje. Pretpostavljam da to mnogi znaju. Postavljam pitanje – šta je sa desetinama onih pitanja koje je SRS postavila, a odnosi se na mafijaške privatizacije "Luke Beograd", "Novosti", Tržnog centra "Ušće" itd, desetine i desetine privatizacija koje su vršene na jedan krajnje brutalno mafijaški način? Da podsetim, one su žestoko uticale na urušavanje kredibiliteta finansijskog tržišta. Setimo se, kako ste i sami naveli, da je prioritetan zadatak Komisije za hartije od vrednosti baš to, očuvanje kredibiliteta finansijskog tržišta. Podsetiću vas i na izjavu jednog ministra, koji je svojevremeno rekao – potrebno je da u ovom trenutku Komisija za hartije od vrednosti bude što bliže Vladi. Gde je tu onda njena samostalnost i nezavisnost? Posle ovoga, ako je neko i pomislio da će i posle današnje rasprave, i posle izbora ovih članova i predsednika Komisije za hartije od vrednosti, se nešto promeniti, grdno se vara. Nakon ovakve izjave da je potrebno da se Komisija za hartije od vrednosti što više približi Vladi, jednostavno, i ako je bilo nešto od samostalnosti i nezavisnosti te Komisije, više je nema. Konačno, time je stavljena omča oko vrata Komisiji za hartije od vrednosti i, samim tim, od njene samostalnosti i od njene nezavisnosti nema ništa. Šta će biti kada izaberete članove i ovog predsednika Komisije za hartije od vrednosti? Da neko slučajno ne bi pomislio da Komisija ima samostalnost i nezavisnost u ovom radu, od izvornih nadležnosti koje je Komisija za hartije od vrednosti imala po starom zakonu, sada su te nadležnosti poverene od strane Vlade. I to nam pokazuje i ukazuje na prilog one činjenice, da od nezavisnosti i samostalnosti ove komisije nema ništa. Konačno je time ugušena svaka pomisao, da Komisija za hartije od vrednosti može biti samostalna i nezavisna u svom radu. Podsetiću vas samo za još jednu stvar vezano za Komisiju za hartije od vrednosti, ako se sećate, kada je Dejan Malinić dao ostavku na članstvo u Komisiji za hartije od vrednosti, dao je jedno vrlo zanimljivo obaveštenje i obrazloženje koje vam može poslužiti kao primer za ovo što sam rekao. On, otprilike kaže – iz dubokog neslaganja u pogledu daljeg funkcionisanja te institucije, kao i da se samostalnost i nezavisnost Komisije od političkih uticaja i uticaja različitih učesnika na tržištu kapitala, ne može obezbediti usled dominacije političkih i privatnih interesa u tom procesu. Zato je ovo danas, a i taj izbor kada ga budete uradili, zaista nema nikakvog praktičnog značaja. Zato ćete vi članove Komisije, i sve ćete vi to lepo uraditi, međutim, faktički se ništa tu neće promeniti. Kada su odbori u pitanju, moram da kažem ono što je više puta ponovljeno ovde od predstavnika SRS, a to je da je stav SRS kada su u pitanju odbori i kada su u pitanju izbori članova odbora, pojedinih članova odbora itd, jeste principijelne prirode. To svi vi vrlo dobro znate. To nije stav koji je profilisan samo u ovom sazivu Skupštine Srbije, to je jedan stav koji SRS zaista baštini još od početka parlamentarnog života i višestranačkog života u Srbiji. Dakle, šta on znači? Svaka od stranaka koja ima pravo na određen broj članova Odbora ima sasvim legitimno pravo da u taj odbor, tu komisiju itd, predloži svog kandidata po svom nahođenju i mi se zaista nikada nismo, niti ćemo, u takav predlog mešati. Rekao sam da je to naš principijelan stav koga se držimo sve ovo vreme i takav stav, siguran sam, nećemo nikada menjati. Međutim, ono što ćemo uvek činiti i ono što nas ujedno čini doslednim i velikim borcima za poštovanje principa demokratije i parlamentarizma, to je ono što ćemo uvek radi. A šta je to? To je naša borba protiv politike dvostrukih aršina, protiv politike dvostrukih standarda koja je tako česta, ne samo u ovom sazivu Skupštine, već je to bilo prisutno i svih ovih ranijih godina od 2000. pa na ovamo. Međutim, SRS je siguran sam spremna da se dosledno bori protiv ovoga, bez obzira da li je oštećena ona, ili neka druga stranka, kada je u pitanju ovo o čemu govorim. Znači, uvek ćemo se boriti za dosledno sprovođenje ovih principa. Kažem, borićemo se kada bude oštećena i neka druga stranka, mada, nažalost, imam utisak da takve borbe neće biti mnogo, kao što je nije bilo ni do sada, jer čini mi se da smo ponajviše uvek oštećeni mi, srpski radikali u svim ovim stvarima vezanim za izbor članova pojedinih odbora. Najviše kršenja Poslovnika o radu Narodne skupštine, kao i tih dobrih običaja, ima kada je SRS u pitanju, kada su njeni predstavnici u ovom domu u pitanju. Što je najvažnije, to se radi u jednom kontinuitetu. Međutim, kao što smo se žestoko borili i nekada kada su pojedini članovi Administrativnog odbora helikopterom u pidžamama dovoženi kako bi se skinuo imunitet našem predsedniku dr Vojislavu Šešelju, tako smo se i posle toga borili i kada je bila krađa poslaničkih mandata, tako se borimo i danas kad je u pitanju ovaj naš zahtev,ovaj naš predlog koji je na dnevnom redu, dakle predlog za imenovanje članova pojedinih odbora, na ono što nama pripada. Mi danas dižemo glas, takođe, i tražimo samo ono što nam pripada, ni manje, ni više od toga. Jednostavno samo toliko. Tražimo da pozitivno rešite naš zahtev kada su u pitanju članovi odbora za koje smo podneli predlog. Mislim da je to elementarni postulat demokratije, da je to elementarni postulat parlamentarnog života na koji se, uostalom, i vi ovde u ovom domu pozivate. Reći ću samo još nekoliko reči o ovom Odboru za smanjenje siromaštva u koji sam i sampredložen. Ovaj, kao i drugi odbori koje naš Poslovnik poznaje, u svom radu, nažalost, vezan je na neki način odredbama Poslovnika. Ali, ne samo što je vezan odredbama Poslovnika, već se to u stvari vrlo često i zanemaruje ta promena u hodu, promena u hodu određenih odredbi, kako bi se nešto dovelo na bolje. Zašto to kažem? Ono što je nekada bilo možda dobro i dovoljno, sada je postalo možda mrtvo slovo na papiru i to treba menjati. One ingerencije koje ste predvideli ovom Odboru su sada očigledno nedovoljne, ali nedovoljne su samo pod jednim uslovom. Uslov je da vi zaista želite da iskorenite siromaštvo. Napominjem, radi se o Odboru za smanjenje siromaštva, ali postavlja se jedno pitanje – da li je smanjenje siromaštva vaš strateški cilj i čime vi danas dokazujete da želite da iskorenite siromaštvo ili bar da ga svedete na neku pristojnu meru? Mislite li vi, da je dovoljno da se pojavi Boris Tadić i da kaže da u ovoj državi se namnožilo mnogo nepristojno bogatih ljudi i da je time sve rešeno. Umesto da je rekao, u ovoj zemlji se namnožilo mnogo lopuža, mnogo kriminalaca koji su na grbači ovog naroda i koje ćemo pohapsiti, oduzeti im ono što su od naroda ukrali i građanima vratiti ono što je njihovo. To bi bio pozitivan signal od strane predstavnika države, to bi bio signal da ste zaista spremni da se borite i da iskorenite siromaštvo, da se borite protiv ovako nagomilane korupcije i svih onih pošasti koje zaista pritiskaju ovu državu, da zaista nema kud dalje. Međutim, činjenica je da vi idete sasvim drugim pravcem. Vi ste se odlučili na neku drugu vrstu igre, vi se nalazite u nekom vrzinom kolu. Ovo me podseća na onu setvu sa đavolom i zaista izgleda da vama nema izlaska iz tog vrzinog kola. Međutim, građani treba da znaju nešto drugo kada je u pitanju ovo. Treba građani da znaju, naravno ne vi, ne obraćam se vama jer internacionala ovo ne priznaje, da Bog nikad direktno ne kažnjava. On samo dopušta da zli ljudi požnju ono što su sa đavolom sejali. Nažalost, što je posle ovoga kolateralna šteta prilično velika, a da su u toj kolateralnoj šteti najviše nastradali baš oni građani Srbije koji su najsiromašniji, to je već neka druga stvar. Ali nadam se da će na narednim izborima zaista građani znati da prepoznaju sve to i da neće praviti greške koje su pravili do sada. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, da konstatujem da je među poslanicima vladajuće većine postignuta apsolutna ravnopravnost polova tri predstavnice manje zastupljenog pola, dva predstavnika više zastupljenog pola i vi gospodine Novakoviću. Taman 50 – 50. Evo, ovog trenutka gospođa Gorica Mojović pokvari tu ravnotežu. Izbor ove komisije za hartije od vrednosti je nemoguć, danas nemoguć, sa ovim predlogom nemoguć, jer se krše najmanje dva člana Zakona o tržištu kapitala. Član 46. kaže – za predsednika i članove komisije može biti biran državljanin Republike koji poseduje opštu radnu sposobnost, ima VSS i najmanje pet godina radnog iskustva stečenog u obavljanju poslova u vezi sa hartijama od vrednosti u Republici i inostranstvu. Kad pogledamo biografije ovih ljudi, konstatovaćemo da samo dva člana, dva kandidata za članove, Milko Štimac i Dušan Bajec imaju ovaj uslov ispunjen. Predsednik i dva člana komisije nikad nisu bili u vezi sa poslovima, sa hartijama od vrednosti. Dakle, direktno kršite član zakona, zakona da vas podsetim koji ste vi doneli i koji ste zdušno branili pred ovim parlamentom kao jedan od najpotrebnijih zakona ne bi li se konačno stalo u kraj vršljanju u toj velikoj, ekonomskoj, finansijskoj oblasti koja se zove hartija od vrednosti. Drugi član koji kršite je član 297. koji direktno propisuje kako se biraju članovi, predsednik i članovi Komisije za hartije od vrednosti. Kaže – komisija koja obavlja poslove u skladu sa Zakonom o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata, "Službeni glasnik" taj i taj, od 2006. godine itd, zadnji stav u ovom članu – prilikom prvog izbora predsednika i članova komisije u smislu stava 5. ovog člana, predsednik se bira na pet, jedan član na četiri godine, jedan član na tri godine, jedan član na dve godine i jedan član na jednu godinu. Dakle, ovde se pokušalo sa ovim da izmena u članstvu Komisije za hartije od vrednosti bude u kontinuitetu i da se izbegne mogućnost nekakvih zloupotreba. Svake godine bi se birao po jedan član Komisije za hartije od vrednosti. Svake godine bi se birao po jedan član Komisije za hartije od vrednosti. Pošto dve godine istekao mandat i predsedniku koji se bira na pet godina, vi ste logično bi bilo da je predlog bar bio takav da se bira kao prvi put što se birao, da bude predsednik na pet godina, jedan član na tri, jedan na četiri, jedan na tri, jedan na dve, jedan na jednu. Onda biste postigli taj kontinuitet i onda biste ispoštovali član 297. zakona. Međutim, vi u ovom novom predlogu čak ne predlažete to, nego kaže ovako – na pet godina se biraju svi članovi. To gospodo znači da vi zakone koje ste vi doneli kršite na najbrutalniji mogući način. Da krenemo malo sada u biografije ovih ljudi koje ste predložili. Evo prvi je Zoran Ćirović. Vi kada pogledate radio, studirao na Ekonomskom fakultetu, magistrirao, doktorirao itd, to je u redu. Dalje radna biografija – Ministarstvo finansija i to je u redu, naravno nemam ja ništa protiv toga, Fakultet za ekonomiju i finansije i administraciju Univerzitet Singidunum. Beše li to onaj univerzitet koji je ugledni građanin Republike Srbije gospodin Čume, kako su ga neki zvali kupovao, pa nešto se ne pogodiše, ne dogovoriše se oko cene valjda, ili je shvatio da je on intelektualno nadrastao univerzitet Singidunum, pa mu više ne treba. Taj gospodin je pošto je dobar trgovac, verovatno video šta rade ovi u Kragujevcu, šta su radili ovi u Kragujevcu na Pravnom fakultetu, pa ko veli može državni univerzitet da prodaje diplome, ispite, pa se znalo 200 do 300 evra ispit, ako je ispit malo teži onda to ide i do 500 evra, 15.000 evra diploma i čovek video mogućnost za odličan biznis. Kada je shvatio da to baš tako ne ide, ne zbog toga što se ne trguje i pogotovo na tim privatnim fakultetima sa diplomama i ispitima, nego zbog toga što mnogo krokodila ima okolo, a mala bara, pa ne bi bila velika zarada otišla odatle, gospodin Ćirović je radio na Univerzitetu Singidunum. Singidunum koji je trebao da bude, da su se ostvarile velike zamisli, poslovne zamisli gospodina Čumeta, danas bio u njegovim rukama. Dalje, gospodin Ćirović je radio u Karić banci, pa me to nešto podseti davno je bilo gospodine Novakoviću vi i ja se to sećamo, imamo poprilično godina, pa možemo da se setimo "Dafiment banka", piramidalna štednja. "Jugoskandik banka", piramidalna štednja, "Karić banka", piramidalna štednja. Nastradaše i Dafina, ovoga još uvek držite tu u zatvoru, ne znate ni sami šta ćete sa njim, Jezdimira Vasiljevića, ali Karićima po tom pitanju ni dlaka sa glave nije falila. Idemo dalje, ista biografija, isti gospodin, ovlašćeni predstavnik Republike Srbije u Mešovitom komitetu za raspodelu finansijske aktive i pasive bivše SFRJ iz aneksa C sporazuma o pitanjima sukcesije u periodu od januara 2009. godine. Odlično. Šta je taj gospodin, kao ovlašćeni predstavnik Republike Srbije u Mešovitom komitetu učinio da ne dobijemo onako mizerna sredstva kakva nam se predlažu, odnosno verovatno su već do sada i podeljena, odnosno pripremljena za podelu, šta je učinio sa zaštitom imovine u bivšim republikama bivše SFRJ, pa danas državama u okruženju ili na zapadnom Balkanu, kako volite vi evroljupci da kažete. Dakle, šta je učinio sa preko 60 milijardi evra vrednosti srpske imovine, što privatne, što društvene, što državne, koja je ostala na teritoriji recimo samo Hrvatske, da ne govorimo o BiH, da ne govorimo o Makedoniji, da ne govorimo o Crnoj Gori, da ne govorimo o drugim državama, o Sloveniji na primer. Valjalo bi u biografiju da ste uneli to. Žestokom borbom za imovinu građana i države on je učinio to i to, to i to …
Molim vas, Komisija za hartije od vrednosti, a ne o sukcesiji, razumem vaš pristup…
Pa upravo zbog toga, građanima Srbije osvetljavam lik i delo čoveka koga ste vi predložili za predsednika Komisije za hartije od vrednosti. Što je najgore, nikada nije radio poslove koji su vezani za hartije od vrednosti i direktno se njegov izbor suprotstavlja član 246. Zakona o tržištu kapitala. Idemo dalje, o gospodinu Štimcu je rekla gospođa Vjerica Radeta šta je imala da kaže i apsolutno podržavam svako slovo koje je rečeno. Čini mi se da je tu i firma "Danone" umešana, ne mogu da se setim, i tu je Knjaz Miloš, ali znam bio sam poslanik u trenutku kada je gospodin Štimac pao u nesvest onog trenutka kada je kod njih obelodanjeno da je Komisija tu pronašla nekakve prljave poslove. Da li se gospodin Štimac od tada opoštenio, ne znam nisam video čoveka. Idemo dalje, još jedan od onih koji su sve radili, samo nisu radili poslove sa hartijama od vrednosti, dr. Dragutin Radosavljević. Rođen u Kragujevcu, oženjen, ako je i to , stekao medicinsku, doktorsku diplomu, ako je i to, itd. Bio je direktor Fonda, bio je sekretar, direktor poreske uprave, ali nema nigde hartije od vrednosti, ali je mnogo interesantna jedna crtica u biografiji, rešenjem Vlade Republike Srbije, član Radne grupe za rešavanje imovinskih pitanja između preduzeća JAT, JAT Tehnika, Aerodrom Nikola Tesla i Agencija za kontrolu leta. Šteta što nismo spojili ove tačke sa prethodnim tačkama, jer bi gospoda iz Agencije za borbu protiv korupcije, i revizora imali šta da čuju, pa i da provere i nađu popriličnu korupciju. Samo ću jednu rečenicu, i onda ću se vratiti na temu, naime, Agencija za kontrolu leta koju vodi Nikola Stankov, koji je po zanimanju muž Biljane Stankov, koja je bila šef kabineta Zorana Đinđića, je samo u 2005. godini podigla dva kredita. Jedan je u iznosu od 30 miliona 820 hiljada evra, podignut 9. februara, a 10. juna 31 milion 280 hiljada evra. Pare su bile podignute da bi se osavremenila tehnika. Sam Nikola je izjavio da je potrošeno 18 milion evra, a ukupan kredit za koji je država dala kontragaranciju, i isplatila ga, je 62 miliona, pa bih voleo, amislim da sluša gospodin Sretenović i gospođa Marković, pa će verovatno preduzeti nešto. Gde je od 18 miliona do 62 miliona evra, za koje je ova država opljačkana. Ja dalje o kriminalu, o leglu kriminala koji se zove kontrola leta, neću da govorim. Pitam vas gospodo, prvo, zar je moguće da niko od onih ljudi koji su do sada radili u Komisiji, oko nje, ako ne u njoj, nije stekao iskustvo pa da njega predložite, nego predlažete ljude koji nikakvog dodira sa hartijama od vrednosti nisu imali. Sa druge strane, kako ćete prevazići ovaj problem koji se zove član 297. st. 1,2,3,4,5 i 6, koji kaže – prilikom prvog izbora predsednika i članova Komisije, u smislu stava 5. ovog člana, predsednik se bira na 5 godina, jedan član na 4 godine, jedan član na 3 godine, jedan na 2 godine i jedan na jednu godinu. Vi ste ovde svi predložili da bude na 5 godina. Da li je moguće da ste prevideli ovo ili ste rešili da sada svi budu na 5 godina i onda direktno prekršili zakon? Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Milorad Buha. Izvolite.
Dame i gospodo, uvaženi građani Srbije, pred nama su dva predloga. Probaću u nekoliko rečenica da kažem i o jednom i o drugom. Kada govorimo o izboru Komisije za hartije od vrednosti, moramo reći da Vlada nije dosledna, ali nije to prvi put da se pokazuje njena nedoslednost. Juče smo mogli videti odluku Vlade da se svi direktori biraju konkursom, i to je obznanjeno tako kao da je to neka nova revolucija itd. Niko ne reče – zašto to nismo koristili do sada? Zašto nismo direktore javnih preduzeća i državnih institucija birali konkursom? Da je sreće, mi bi danas ovde imali predlog Odbora za finansije, koji bi konstatovao da je zaprimljeno tridesetak, pedesetak ili možda 300 zahteva, odnosno molbi ljudi koji žele, koji ispunjavaju uslove u stručnom i iskustvenom pogledu, i u pogledu školske spreme i ostalih opštih i posebnih uslova za zasnivanje radnog odnosa u ovoj komisiji. Nažalost, toga nemamo. Imamo samo jedan politički dogovor da se u komisiju izaberu ljudi koji odgovaraju po političkoj obojenosti, ne po stručnosti, ne po kvalitetu i ne po spremnosti da se uhvate u koštac sa ogromnim problemima u ovoj oblasti. Ova komisija koja je delovala do sada završila je posao. Ona je pokrila sav kriminal koji je krenuo onog trenutka kad se ušlo ubrzano u privatizaciju po nalogu Zapada. Zašto je njen mandat sedam godina? Baš zbog toga, da se to završi. Donećemo novi zakon o tržištu kapitala i oni će se pozvati na taj zakon i onda ćemo reći – sad imamo i formalno-pravne uslove da izaberemo komisiju i da na taj način zadovoljimo formu. Ovo je samo zadovoljenje forme, ništa više. Suštinski nismo rešili problem. Suštinski problem što u oblasti hartija od vrednosti, prometa i privatizacije vezano uz hartije od vrednosti smo imali ogroman kriminal, ogromne probleme i ti problemi će kulminirati i ubuduće. Budite ubeđeni da ovo nije tačka na i, o izboru ove komisije, o privatizaciji će se govoriti. Revizija je neophodna. Stav SRS jeste da se, bez obzira na to što smo mi formalno završili privatizaciju, mi i dan danas imamo 450 preduzeća koja nisu privatizovana, bez obzira na sve, deklarativno zalaganje vlasti izvrši i dovede do kraja privatizacija jer ona nije završena. Kada govorimo o ovoj komisiji, o problemima u privatizaciji, moramo ukazati na ogromnu diskriminaciju koju su imali mali akcionari, njihovu borbu za samo preživljavanje u ovom procesu. Podnosili su na desetine, na stotine, na hiljade krivičnih prijava, ukazivali svim državnim organima na probleme koje su oni imali, a, nažalost, nijedan, da je meni poznato, postupak nije doveden do kraja, niko u procesu kriminalnih radnji nije utvrđen, nisu pokrenuti sudski procesi i kažnjeni oni koji su izvršili zloupotrebe u tom procesu. Ovde je spomenut "Knjaz Miloš". Evidentno je došlo do zloupotrebe. Ko je odgovarao? Niko. Ovde moramo ukazati na još jedan karakterističan primer loše privatizacije, a radi se o "Luci Beograd", o preuzimanju akcija od strane nama poznatog Milana Beka, koji je zloupotrebama došao do "Luke Beograd". Srpska radikalna stranka gotovo na desetine puta je putem poslaničkih pitanja ukazivala na zloupotrebu u ovoj privatizaciji, na preuzimanju akcija i tražila je od nadležnih državnih organa da se decidirano kaže iz kojih sredstava je Milan Beko otkupio akcije, odnosno preuzeo akcije "Luke Beograd"? Da li smo dobili odgovor? Nismo. Ukazivali smo na zloupotrebu položaja, u ovom slučaju, u toku samog preuzimanja akcija. Da li su istražni organi završili postupak? Nisu. Ukazali smo na ogromnu štetu koju je pretrpela država i tražili od strane državnih organa da se sve dovede do kraja, da se pronađu krivci koji su učestvovali u svemu tome, a to je na desetine ljudi koji su bili u raznim institucijama koje su odlučivale o vrednosti akcija, o načinu sprovođenja privatizacije. Nažalost, sve je to palo u vodu. Zbog vremena, ja ću ovde još ukazati na jedan karakterističan primer zloupotrebe. Možda i najveća, a najmanje prisutna u javnosti zloupotreba jeste procena vrednosti preduzeća u privatizaciji. Kako je nastala? Nastala je na taj način što su agencije za procenu nepokretnosti, koje su dirigovane i politički postavljane u poziciju da same odlučuju koliko će koja vrednost akcije u tom preduzeću biti. Tako da je bila prava pomama od strane tih akcija, a spomenućemo i neke sudionike, vlasnike ovih akcija, direktore i rukovodioce u ovim agencijama koje su vršile procenu i ukazati na sukob interesa u kome su bili i na zloupotrebu svog mesta, pozicije i položaja. Radi se o jednoj agenciji čiji je direktor i jedan od vlasnika bio aktuelni premijer Mirko Cvetković, agencija je "Ces mecon", koja je učestvovala u postupku procene vrednosti negde preko 600 miliona dinara, što je negde između osam i devet miliona evra. Njegova agencija, odnosno agencija gde je on bio rukovodilac je učestvovala u procenama onda kada je on bio direktor Agencije za privatizaciju, što je sukob interesa. To je evidentan sukob interesa. Da li je ijedna takva procena vrednosti poništena? Nije. Da li je sve zakonito odrađeno? Nije. Ko je odgovarao? Niko. To je tragično. Na jedno od pitanja srpskih radikala, koje smo u formi poslaničkih pitanja postavili nadležnim državnim institucijama, koliko je ukupno država platila za procenu vrednosti u postupku privatizacije, a tu nismo obuhvatili ona preduzeća koja su bila u stečaju, koja su izašla iz stečaja, pa su ponovo ušla u stečaj itd, nego je to golo nabrajanje samo onih preduzeća koja su bila u stečaju, a to je vrednost negde oko četiri miliona evra. ako se to iskaže u vrednostima evra, onda je to negde oko 60 miliona evra, jer se radi o periodu od 2002. godine, kada kreće prava privatizacija, do 2008. godine. Za procenu vrednosti 60 miliona evra. Imali smo situaciju, mi smo to videli kroz izveštaje koje smo dobili od nadležnih državnih organa, on je prikriven, on je sklonjen ispod papira, ali se u papiru ipak može štošta pronaći, u tim finansijskim i drugim podacima koje smo mogli dobiti. Videli smo da su iz određenih oblasti radile određene agencije. Da li je to slučajno? Nije slučajno, nego je to ciljano, namešteno pojedinim agencijama da one vrše te procene. Zloupotreba je zadatak buduće vlasti i nadam se da će SRS imati učešće u sledećoj vlasti, da se preispita sve što je učinjeno kriminalno u postupku od 2002. godine, kada je došlo do ubrzane privatizacije. Šta je još bitno naglasiti? Bitno je naglasiti učešće, mesto i poziciju bankarskog sistema. Bankarski sistem smo predali stranim bankama, stranim institucijama i tom kapitalu, bankarskom kapitalu odgovaralo je da finansiraju one aktivnosti preduzeća koja su došla sa strane za kupovinu akcija, preuzimanje akcija, kupovinu kapitala i imovine onih institucija sa kojima su imale srodne veze. Da li geografske, da li finansijske itd. Znači, to su bili uvezani tokovi. Posle 2007. godine bankarski sistem je izašao iz svega ovoga. Nije postojao ni interes stranih investitora nešto ozbiljniji u finansijskom sistemu Republike Srbije, zato što nije bilo ozbiljnih preduzeća koja su bila u privatizaciji, ali je toga trenutka pažnja izmeštena prema državnim institucijama i kupovine hartija od vrednosti, odnosno trezorske zapise Narodne banke. Tu ćemo imati ozbiljnih problema, tu će država Srbija debelo platiti učešće stranog bankarskog kapitala koji se preselio i koji je na određen način finansirao likvidnost ove države. Srbija je 2008. godine prodala 8,5 milijardi dinara za vlastiti likvidnost, 2009. godine to se popelo na 202 milijarde dinara, 2010. godine na 254, za ovu godinu 285 itd. To je vrtoglavi rast prodaje trezorskih zapisa. Pitanje je gde će se i kada se to može zaustaviti. Ova vlast očito ne može to zaustaviti i zato je neophodno da se ova vlast povuče, da dođe jedna normalnija vlast koja će razmišljati daleko ozbiljnije o ovim hartija od vrednosti i načinu finansiranja redovne likvidnosti države. Još nekoliko rečenica oko rada odbora. Obzirom da sam predsednik jednog odbora, pokušaću da iznesem stav SRS oko rada odbora. Mislim da smo, kao i u ovom slučaju, zadovoljili formu. Mi smo kroz ovaj Poslovnik o radu dobili određen manevarski prostor za rad odbora, ali su oni, faktički, stavljeni negde u prikrajak. Sve što je zvanična vlast govorila to je da će odbori sada daleko naglašenije raditi, da će biti debatni klubovi, da će biti novi zamajac u razvoju demokratije, razvoju parlamentarizma itd. Nema ništa od toga. Odbori ne rade, to nam mora biti jasno. To što mi sada zadovoljavamo formu i umesto Janka postavimo Peru, umesto Željke postavimo Maru, od toga nema ništa. Odbori ne rade, to mora biti jasno. Pre svega, ministri ne dolaze na odbore. Ono što je obaveza po Poslovniku o radu, ministarstva moraju dostavljati kvartalne i polugodišnje izveštaje o radu. Predsednik sam odbora i silim ih da dostave izveštaj o radu. Da li je uloga predsednika da insistira i traži? Vi se izbrisali kontrolnu funkciju odbora i kontrolnu funkciju ove skupštine. izvršna vlast radi šta hoće. Zbog toga je formalna pozicija odbora takva. Da ste mislili stvarno da odbori i da ova skupština bude kontrolni organ rada državnih institucija, izvršne vlasti, potpuno bi druga funkcija bila i daleko ozbiljniji pristup u praksi. Mi sada imamo samo zadovoljenje forme. To su kozmetičke promene koje nam neće doneti dobro, nažalost. Izbori su blizu, pa ćemo se videti posle ovih izbora. Hvala.
Gospodine Krasiću, izvolite.
Gospodine Novakoviću, dobro je što smo napokon otvorili ovu temu i ovo što kažem to se, pre svega, odnosi na tačku koja se zove – Izbor predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti. Na početku moram da dam neke precizne podatke jer stičem utisak da se malo i greši oko ovih pitanja i uopšte oko iznošenja nekih činjenica. Odbor za finansije je još pre dve godine, u skladu sa važećim zakonom, tražio od poslaničkih grupa da dostave svoje predloge kako bi se popunila upražnjena mesta u Komisiji za hartije od vrednosti. Mislim da smo dva ili tri puta ponavljali to pismo, da obavestimo poslaničke grupe da to urade. Da sad preskočimo te dve godine, one su to uradileu jednom trenutku i kao rezultat toga je nastao predlog ove odluke. Naravno, on je većinski izglasan. Moram da vam skrenem pažnju da mi imamo sistemski problem kada je u pitanju ova komisija, i ne samo kada je u pitanju ova komisija nego i kada je u pitanju izbor drugih paradržavnih i državnih organa, a čiji je izbor u nadležnosti Skupštine, a kada se u zakonu propiše da je predlagač kandidata odbor ili poslanička grupa. To je potpuno neprihvatljivo. Kako je to krenulo? To je krenulo izmenama Zakona o Narodnoj banci još 2003. godine, kada je izabrana Kori Udovički. Tada je prvi put promenjen način izbora guvernera i rečeno je – na predlog poslaničkih grupa. Kasnije je taj automatizam ušao u sve naše zakone, gde Narodna skupština bira članove nekog organa, a ti organi nisu definisani Ustavom, niti su ustavne kategorije. Jedna od tih kategorija jeste i Komisija za hartije od vrednosti, koju reguliše zakon koji reguliše hartije od vrednosti i tržište kapitala. Kada se ta situacija dešava da poslanička grupa ima status prvog predlagača prema bilo kom odboru, a odbor zvanični status predlagača prema Narodnoj skupštini, onda stvarno imamo ovu situaciju. Imamo situaciju da predloženi kandidati strogo posmatrano ne ispunjavaju uslove za izbor, koji su propisani zakonom. Moj prethodnici, počev od Željka Tomića pa nadalje, citirali su odgovarajuću odredbu zakona. Međutim, stičem utisak da su malo pobrkali u tom čitanju. Jedna varijanta je prvi izbor, a drugo je ovo. To možemo tumačiti kao svojevrsni lapsus, to ne menja suštinu. Šta je važno za suštinsku raspravu o Komisiji, o članstvu, o radu Komisije? Mislim da smo danas imali prilike da čujemo nekoliko vrlo upečatljivih detalja. Samo da podsetim, preuzimanje akcija kada je u pitanju "Knjaz Miloš" – skandal da ne može biti veći. Kao posledica tog skandala javile su se brojne ostavke članova Komisije za hartije od vrednosti. Nikada te ostavke nisu razmatrane u Narodnoj skupštini. Na bazi jednog člana tog zakona u to vreme, oni su nastavili i kada im je istakao mandat. To se, po nekom principu legaliteta i kontinuiteta, na neki način priznaje, jer se polazi od pretpostavke da je nemoguće da država ostane bez državnog organa. Država u svim varijantama ima neki svoje kontinuitet. Problematično je da li je to uopšte moguće kao tumačenje. Sama činjenica da se desio skandal sa preuzimanjem akcija "Knjaz Miloša" je moralo da bude tektonski događaj, da se svi nadležni zapitaju kakva je ta komisija u personalnom sastavu i da li treba nešto menjati u smislu nadležnosti Komisije za hartije od vrednosti? Nije tu samo u pitanju trgovina hartijama od vrednosti, nije samo u pitanju ni preuzimanje akcija, već je i značajan uticaj na Registar hartija od vrednosti. Osim toga, Komisija za hartije od vrednosti jeste u jednom delu i regulatorno telo koje propisuje ko može biti broker, koje uslove mora da ispunjava itd, da ne širim, pošto nije tema taj zakon, niti nadležnosti ove komisije. Kada se pogleda radno iskustvo na odgovarajućim poslovima, nijedan kandidat ne ispunjava uslove. Ovde ste našli za dvojicu. Jeste, ali oni nisu ispunjavali uslove ni prilikom prvog izbora, pa je pitanje da li uopšte ispunjavaju uslove. Ko nas je ozbiljno upozorio da nešto nije u redu sa sastavom Komisije za hartije od vrednosti? Pa, jedan član koji je podneo ostavku – Malinić. On je otvoreno u pismu rekao – ljudi, meni je istekao mandat, mene niko ne menja po službenoj dužnosti, podnosim ostavku, da sam sebe zamenim uz pomoć Narodne skupštine i moraćete da otvorite temu Komisije za hartije od vrednosti. Tako se ta tema otvorila, iako je ona, što se tiče Odbora za finansije, već dve i po godine otvorena. Iz ovoga vidimo, kada predlažu poslaničke grupe, da je to loše rešenje, jer poslaničke grupe se rukovode nekim zahtevima, nekim interesima i možemo reći da dolazi i do grupe omaške u pogledu ispunjenosti uslova za predložene kandidate. Znate i sami da već nekoliko godina vrhunac demokratije jeste tamo gde je većina. Mi ovde smo u mnogim stvarima rešavali po principu većine, pa smo tako neke birali koji nisu ispunjavali ni elementarne uslove, pa smo putem tog glasanja izvršili svojevrsno amnestiranje. To je kao u ono vreme kada je bio Radoman Božović, rekao je sa 70 glasova u ovoj sali imam da proglasim da je zemlja četvrtasta. Nešto slično demonstrira i gospođa Čomić, ali Radoman Božović je radio po nalogu Slobodana Miloševića, a ovo gospođa Čomić radi po nalogu Borisa Tadića. To je ta promena. Većina može sve. Ne može baš većina sve, ne može većina da napravi ovim ljudima petogodišnje radno iskustvo na poslovima sa hartijama od vrednosti. Zašto? Oni napisali u svojim biografijama da hartije od vrednosti znaju preko udžbenika. Verovatno neko od njih nije držao u rukama neku obveznicu itd. Koga ste predložili? Partijske kadrove, treba da pričamo da to nisu partijski kadrovi, jesu. U kojoj srazmeri? U srazmeri kako je formirana Vlada i to je činjenica i tu možete da demonstrirate tu vašu većinu, ali ne možete da promenite onaj fundamentalni nedostatak koji se tiče elementarnih uslova koji treba da budu ispunjeni. Samo da vam skrenem pažnju. Narodna skupština nije usvojila ni jedan zakon o završnom računu budžetu, počev od 2002, 2004, 2005, 2006, 2007. i tu stajem. Godina 2008. i 2009. su u proceduri. Onda se stvarno postavlja pitanje – ako Republika Srbija kao država preko Vlade i Narodne skupštine ne želi da na kraju godine podvuče crtu i obavesti građane kako se ponašala Vlada u trošenju narodnih para i to ima svoj kontinuitet od onog momenta kada nas je zapljusnula demokratija, onda koga mi prozivamo za nepoštovanje zakona? Da li imamo moralno pravo nekoga da prozivamo za nepoštovanje zakona? To je najočigledniji primer kršenja zakona. Onda se nađu pametni, pa kažu – u međuvremenu su se menjali propisi, pa je trebala interna, eksterna revizija i pre nego što je izmišljena DRI, to je po sistemu izgovora. Činjenica, vlast nije podnela račun. Zašto? Ima razloga zašto nije podnet račun. Sada bih krenuo sa ovim sastavom. Neću toliko pričati o imenima i prezimenima, zato što su moji prethodnici pročitali sve što je interesantno u njihovim biografijama, a može da posluži kao dokaz da ne ispunjavaju uslove, ali bih vam skrenuo pažnju na činjenice, čitam dokument koji je potpisao državni sekretar Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja, Branislav Zec. Vrlo interesantni podaci. To su podaci o privatizacijama i raskinutim privatizacijama. To ima veze sa hartijama o vrednosti, jer se radi o akcionarskim društvima i njihove akcije su registrovane u centralnom registru. Evo interesantnih podataka. Mirko Cvetković je bio direktor Agencije od 26. decembra 2002. godine do 7. aprila 2004. godine. Za vreme tog njegovog mandata prodato je 795 firmi, preduzeća i odmah je raskinuto 199. Sledeći, vrlo interesantan direktor Agencije za privatizaciju bio je Miodrag Đorđević. Od 15. jula 2004. godine do 5. oktobra 2006. godine, prodato 497 a raskinuto 111. Treći na ovoj listi je gospođa Vesna Džinić, koja je bila direktor ove Agencije za privatizaciju od 25. maja 2007. do 18. juna 2009. godine, prodato 531 firma, odnosno preduzeće, raskinuto 193. Usrećeni Vladislav Cvetković koji je danas, do sada je prodao 46, raskinuto je osam. Kada se sve to sredi, počev od Vladimira Čupića, koji je bio prvi, a zatekao je Vladimir Čupić, to je ovaj što je sada direktor banke Hipo, što malo zna da trguje sa oružjem, to mu je nasledno, inače Hipo banka je nastala u Klagenfurtu, glavni osnivač te banke je bila ova Gajderova stranka. Ta banka je velika sredstva stekla tokom onih 1991. 1992. ili 1993. godine, jer su oni bili kanal za plaćanje ilegalnog naoružanja koje je dolazilo u Sloveniju, Hrvatsku, BiH. To samo da se zna ko je šta radio, kako je radio i na kojoj se strani nalazio. Od kad je zapaljena ova zgrada i došla demokratija po najvišim evropskim standardima prodato je 2.280 preduzeća, od toga je raskinuto 625.
Izvinjavam se, gospodine Krasiću, samo privatizacija i tržište hartija od vrednosti nisu baš …
Ima, gospodine Novakoviću, nego vi ste razgovarali sa sekretarom kada sam objašnjavao zašto ima veze, pa niste čuli.
Onda se izvinjavam.
Ima veze zato što sva ova preduzeća, akcionarska društva moraju da imaju registrovane svoje akcije kod centralnog registar, a centralni registar nije toliko samostalan jer iznad njega jeste kapak Komisija za hartije od vrednosti. Sada pravim vezu između uspešnih, neuspešnih i svih ovih privatizacija i potrebe da se baš obezbedi ovakav sastav komisije za hartije od vrednosti čiji članovi čak ne moraju ni da ispunjavaju uslove koji su propisani zakonom, jer će većina od 126 da to izglasa i na taj način će da se pokrije, kao što se ovde pokriva i činjenica da nemamo završne račune od 2002. godine zaključno sa 2007. godinom. To su sve crni tragovi demokratije, najcrnji tragovi demokratije. To ne može da se promeni sa 126. Pokušavam da objasnim ljudima zašto neko danas oseća da teško živi, da ima nekih problema. Gospodine Novakoviću, pošto sam uspeo ono što sam planirao, vi ste usmerili da idem prema temi, izuzetno sam vam zahvalan, jer moram da vam objasnim još jednu vrstu manipulacije koju je ova komisija završila, a isto će da nastavi i dalje. O čemu se radi? Vi se sećate da je 2008. godine pod uticajem svetske ekonomske krize, od milošte je zovemo SEKA, došlo do poremećaja na našem finansijskom tržištu i na zahtev nekih kadrova iz AP Vojvodine, po nagovoru Bojana Pajtića, pokrajinska vlada, odnosno Sekretarijat za finansije je povukao neka sredstva koja su bila na depozitu kod "Metals banke". Napravili su insionuaciju da se dovodi u pitanje likvidnost te banke i brže bolje Jelašić uvede mere i ubaci kadrove DS da budu privremeni organ koji će to da sredi. Sada ćete da čujete šta je uradila, to je osmišljeno, videćete u nastavku koju je funkciju dobila Komisija za hartije od vrednosti, meni priznali u Odboru za finansije, tako da nemojte da se sekirate, ima sve u stenogramu. Kada su to lepo završili, jer su dve godine pre toga razmišljali kako to može da postane razvojna banka Vojvodine, onda pomereni ovi, došli njihovi, vrati AP svoja sredstva i sada banka, pošto su joj skinute te mere traži od Komisije za hartije od vrednosti zatvoreni postupak dokapitalizacije, kako bi se omogućilo AP da samo ona kupi nove akcije koje su u funkciji povećanja kapitala te banke. Ko je učestvovao u operaciji? Narodna banka, gospođa Diana Dragutinović, ministar finansija i morali su da dobiju mišljenje Komisije za hartije od vrednosti. Komisija za hartije od vrednosti je dala mišljenje da Autonomna pokrajina spada u te prioritetne državne subjekte koji mogu da kupe u zatvorenom postupku i samo su jednu stvar zaboravili – Autonomna pokrajina nije taj državni organ, to je mogla samo Republika. Zašto su oni prekoračili to ovlašćenje koje su imali? Po nagovoru Ministarstva finansija. Naravno, malo se potrudio, to članovi Odbora znaju, i onda je eksplodirala afera Šarić. U okviru te afere Šarić, Putnik znate šta je on sve tamo drmao, kupovao, itd, i svi znaju da je slavio četvrtu milijardu kada je zaradio u Novom Sadu. Niste bili na proslavi? Neki vaši prijatelji su bili na proslavi, gospodine Novakoviću, posle ću da vam kažem, da me ne biste kaznili. Znači, sve to znamo, ali balkanski ratnik se slučajno desio, jer se nasukao brod. Da se nije nasukao brod, Šarić bi sad vedrio i oblačio još više. Međutim, i dalje ostaje enigma da li Šarić uopšte postoji. Vidite kakva je uloga bila Komisije za hartije od vrednosti. Ovaj sastav Komisije za hartije od vrednosti je sa davanjem takvog mišljenja, da Autonomna pokrajina jeste prioritetni državni kupac kome se dozvoljava, ona je u stvari pokazala da ona ne može po svom personalnom sastavu ni da bude regulatorno telo, niti je u stanju da propisuje pravila, niti da organizuje te ispite za brokere, za dilere, za porfelio menadžere, itd. Sve su upropastili. Jednostavno, ne sme ništa njima da se veruje. Zbog toga, gospodine Novakoviću, upozoravam vas i većinu ovde, Milko Štimac, Dušan Bajec, s obzirom da su oni iz onog starog sastava, ne bi smeli da budu čak ni kandidati za članove komisije, nezavisno od onoga što su Željko Tomić i moji prethodnici pričali, da ne ispunjavaju one uslove koji su propisani zakonom. Znači, samo zbog toga što su omogućili otimanje "Metals banke", stvaranje Razvojne banke Vojvodine uz rešenje Zakona hartije od vrednosti, dali su jedno mišljenje koje je suštinski nezakonito, ali šta to briga neke. Na bazi tog mišljenja Pokrajinski sekretarijat za finansije je postao najveći akcionar Razvojne banke. Zašto je to sve urađeno? Zbog Fonda za kapitalne investicije AP Vojvodine, koji je ne samo beli slon nego zaštićeni medved. Oni mogu da investiraju direktno u nekim mesnim zajednicama, da preskaču sve redom, ne treba Zakon o javnim nabavkama. Oni su osam milijardi koristili. Za četiri milijarde imaju gubitka, ne mogu da opravdaju. U čemu su se posebno istakli? Istakli su se na dopunskim izborima jer je Pajtić išao i zaključivao ugovore sa mesnim zajednicama – samo zaključite ugovor, mi ćemo 50% da sredimo do dana izbora, a ako glasate u toj mesnoj zajednici za autonomaše na čelu sa DS i onda ćemo 15 dana posle izbora sve to da završimo. Svi oni koji su poverovali i dalje imaju nerešenu kanalizaciju, a da vam ne pričam kad prave neka igrališta. To ću sutra bolje da saznam. U Ratkovu su napravili neko igralište, ne znam koliko su miliona dali. Ljudi koji se malo razumeju u te koševe i u taj asfalt, kažu pa to je sve moglo da se završi za 500 hiljada dinara. Oni su dali valjda šest ili sedam ili osam miliona dinara, a da li će neko da iščivija šta se dešava sa tim Fondom za kapitalne investicije Vojvodine? Da li postoji nadležnost ove komisije? U jednom delu postoji, ali strah je mnogo veći. Da li vidite čemu služi i zašto se vraćaju ovi ljudi? Možda vi ne znate ko je Zoran Ćirović. To je onaj što uvek dođe sa Božidarom Đelićem ovde i stalno se smeška. Pokažeš mu prst, on se smeška. Pokažeš mu drugi prst, on se smeška. Doktor je kao neki. Ne znam zašto se doktori toliko smeju. Videćete koliko je tanka biografija. Gospodine Novakoviću, kaže se Zorica Krnjević. Da li ima ona nekoga u nekom ministarstvu? Ne znate? Kako sve moram da znam a vi ne morate ništa da znate? Ima neke veze sa onim ministarstvom gde su ona dva Tačijeva Albanca zaposlena da rade na poslovima srpskih pitanja. Ne znate to? Zašto se bavite politikom kad ne znate? Da biste se bavili politikom morate sve da znate. Morate da špijunirate, morate da otimate podatke, morate preko noći da preskačete u prostorije G 17 plus, da otvorite prozor, da uzmete podatke. Morate sve da radite. Zašto? Zato što političar ne sme da napravi grešku. Ako napravi tu katastrofalnu grešku, evo gde nas je Boki doneo. Nije Boki 13, nego Boris Tadić. Vidite gde nas je doveo? Posle ovoga stvarno postavljam pitanje javnosti ko će da digne ruku za ove kandidate. Ne morate meni da verujete, ali verovatno ovom gospodinu Maliniću treba verovati jer je godinama bio insajder. Najbolje zna kakvi su ovi njegovi iz komisije, šta su radili i kako su radili. Mogao bih još da vam pričam o toj komisiji za hartije o vrednosti, ali neću, gospodine Novakoviću da se ne biste preznojavali, da se ne biste mučili. Inače, najsmešnija stvar koju smo čuli na Odboru za finansije od gospodina Štimca je bila -ova komisija se sama finansira i na kraju godine smo ostvarili dobit i vratili u budžet. To gledajte, ljudi, da pod hitno izbacimo iz naših propisa. Ni jedan državni organ ne smeda bude samofinansirajući. Svi moraju iz budžeta da se finansiraju. To što naplaćuju svoje usluge, ide u budžet, pa iz budžeta da se finansira, jer ukoliko neko postane samofinansirajući u uslovima tržišne ekonomije zakona ponude i potražnje i logične pretpostavke jutrašnje sednice gde smo imali one dve institucije, sistemski razvijamo korupciju. Da bi se gospodin Štimac sa svojom komisijom finansijski pametno ponašao on mora da uvaži tržišne principe jer će više da se ceni ta komisija ukoliko dva miliona uplati u budžet na kraju godine. Ukoliko uplati samo 500 hiljada nije bio baš mnogo uspešan. Sada cenim da Guta Radosavljević ide samo zbog toga u ovu komisiju, jer je na čelu Poreske uprave, a znate da je njihova nadležnost da po zakonu otmu, naplate, itd. Nadam se da nije niko shvatio da imam bilo šta lično ili bilo ko od mojih kolega sa ovim ljudima, sa ovim imenima i prezimenima. Svrha današnje rasprave i našeg učešća jeste da ukažemo da ovako ozbiljne stvari ili pitanja koja moraju da budu ozbiljna ne mogu da se rešavaju na ovakav način, pogotovo ne možemo da predlažemo kandidate, a ti kandidati u svojim biografijama iznose podatke i činjenice koje pokazuju da ne ispunjavaju elementarne uslove za izbor. Zaboravite sve ovo drugo što sam rekao, ovaj formalni uslov da ne ispunjavaju je toliko dominantan da, zbog toga što smo se svi zakleli ovde da ćemo da poštujemo Ustav i zakon, ta zakletva nas obavezuje da ne prihvatimo ovo već da ovo ide na neku drugu doradu. Da li sam preterao? Častim vas, gospodine Novakoviću, što pre u EU.
Hvala lepo i treba, bio sam vrlo strpljiv. Na listama političkih grupa više nema prijavljenih za reč, pa pre zaključivanja zajendičnog jedinstvenog pretresa pitam da li reč želi još neko ko nije iskoristio pravo iz člana 96? (Ne.) Zaključujem zajednički jedinstveni pretres. Ovim smo završili raspravu u načelu po svim tačkama dnevnog reda. Nastavićemo u utorak, 12. jula u 10,00 časova, raspravom u pojedinostima o zajedničkom načelnom pretresu o zakonima o bibliotekama.