Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, izbor guvernera Narodne banke Srbije je danas najvažnija tema u našoj državi i jasno otvara polemike o makroekonomskoj politici. Naravno, kada se Srbija meri sa zemljama u čitavom svetu, po makroekonomskoj stabilnosti danas Srbija, mereno na svetskom ekonomskom forumu, zauzima 89. mesto. Postavlja se pitanje, a gde je Srbiji mesto po njenoj snazi. Po snazi države Srbiji je mesto negde o ko 60. mesta na svetu. Onda se postavlja pitanje, zašto po makroekonomskoj stabilnosti, po tim glavnim parametrima, Srbija ne zauzima baš to mesto koje zaslužuje? Potrebno je, kao što danas radi Narodna banka Srbije, biti posvećen makroekonomskoj stabilnosti na duže staze. Jer, kao što znate, naša zemlja se opredelila za evropske integracije, a to podrazumeva određene procese, a to podrazumeva i vođenje monetarne politike u tom pravcu. Šta to zapravo znači? Znači, da bi se pristupilo monetarnoj uniji, ono što je danas savremena vrednosti u Evropskoj uniji, potrebno je ispuniti određene kriterijume, koji se zovu kriterijumi konvergencije, a to su stabilne cene broj jedan. Broj jedan u Evropskoj uniji su stabilne cene, broj dva - stabilnost deviznog kursa, tri - dobre javne finansije, četiri - niske kamatne stope i pet - zakon koji ovu zemlju usklađuju sa propisima Aki komuniter Evropske unije. Kakva je korist od vođenja takve politike? Korist je da imamo kraj nesigurnosti deviznih kurseva, da se smanjuju troškovi transakcija, da imamo veću stabilnost cena i da garancija buduće monetarne stabilnosti postoji usled posvećenosti stabilnosti cena. Jedan segment namerno ističem, a to je stabilnost cena. Zašto to radim? Kada pogledate Memorandum Narodne banke Srbije o principima novog okvira monetarne politike na putu ka ostvarenju ciljeva niske inflacije, stoji da novi monetarni okvir koji se usvaja kao deo programa ima cilj da stvori okruženje koje karakteriše niska i stabilna stopa inflacije usklađena sa kriterijumima predviđenima za proces pristupanja Evropskoj uniji, da podstakne upotrebu domaće valute i poverenje u domaću valutu. Drugim rečima, inflacija više neće biti glavna briga građana i privrednih subjekata, tj. prestaće strah za očuvanje realne vrednosti prihoda i novčane imovine, štednja u dinarima će biti isplativija od štednje u devizama itd. Naravno, nije dovoljno samo voditi odgovornu monetarnu politiku. Potrebno je da monetarnu politiku vodimo na dobar partnerski način sa dobrim vođenjem javnih finansija. Jer, kada se otvori pitanje niske inflacije neminovno se otvara pitanje, izvinite, a koliko košta da se inflacija dovede na odgovarajuću nisku meru. Najvažnije je istaći da je cena koštanja manja od efekta koji niska inflacija daje na duži vremenski rok. Ne bi u čitavom svetu proces koji se zove stvaranje niske inflacije, proces koji se zove stvaranje nezavisnosti centralne banke, bio aktivan proces koji se danas vodi ne samo u EU, poznato je i u SAD, Kanadi, Japanu. Jasno je da posvećenost procesu čvrstog dinara jeste nešto što karakteriše Narodnu banku Srbije danas. Svakako treba reći da nije dovoljno da prepustimo samo Narodnoj banci Srbije vođenje monetarne politike. Potrebno je završetak restruktuiranja javnih preduzeća i privatizacija onog dela javnih preduzeća koja je potrebna, što je važno zbog zaustavljanja javne potrošnje, jer ne može Narodna banka Srbije sama. Zato kada čujemo kritike guvernera Narodne banke Srbije prema ministrima finansija, i prema prethodnom ministru finansija i sadašnjem, to je sa razlogom i opravdanjem da zajednički vodimo dobru politiku javnih finansija i dobru monetarnu politiku u Srbiji. Ako se podsetimo, dinar u Srbiji je uveden pre 134 godine. Nekako, zaslužan za ime i pojavu dinara jeste Čedomilj Mijatović, koji je i kumnaše valute. Nekako inflacija se pojavila 1923. godine i od 1923. godine dugo vremena inflaciju niko nije mogao da suzbije ili spreči. Ali, su se pojavili ljudi kojima jeste bio prioritet i zadatak da se u našoj državi uvede stabilna valuta, naravno, setićemo se i dede Avrama, i Mlađana Dinkića, i Radovana Jelašića. Vidovit zagovornik evropskih integracija i čovek koji je najzaslužniji za one korake u tom pravcu bio je Žan Mone. On je rekao da ništa ne može bez pojedinca i ništa nije trajno bez institucija. Ovaj pojedinac, koji se zove Radovan Jelašić, ima sve neophodne karakteristike i zasluge da nastavi da radi započeti posao da naš dinar bude čvrst, da nema inflacije u Srbiji i da nastoji da istraje da se vodi konzistentna monetarna politika, zajedno sa javnim finansijama, da imamo makroekonomsku stabilnost na duži rok. Isto tako, izborom Radovana Jelašića mi garantujemo stabilnost jedne institucije koja je Narodna banka Srbije. Stabilnost institucija na duži rok jeste nešto što dovodi i strane direktne investicije, jeste nešto što stvara pogodne uslove i za investitore, jer im znači sigurnost. Hvala vam i pozivam sve narodne poslanike da izaberemo Radovana Jelašića za guvernera Narodne banke Srbije. Hvala i živeli.
Hvala lepo. Po Poslovniku su se javili narodni poslanik Ninoslav Dimitrijević, pa potom narodni poslanik Čedomir Jovanović, pa potom narodni poslanik Milosav Miličković, pa potom narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. To je redosled.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, javljam se po članu 226. Poslovnika i želim da uputim pitanje i predsedniku Skupštine i svima drugima koji su nadležni za slučaj građana i zdravstvenih osiguranika opštine Stara Pazova. Naime, još pre šest meseci zdravstveni osiguranici opštine Stara Pazova obratili su se Ministarstvu zdravlja i Vladi, Republičkom i Pokrajinskom zavodu za zdravstveno osiguranje i svim drugima za koje su smatrali da su nadležni, da im reše jedan veoma zamršen slučaj, odnosno da im reše ono što im onemogućava da akceptiraju zdravstvene usluge iz zdravstvenih ustanova kojima su se obraćali od posle rata naovamo. Naime, od 1. januara 2007. godine, stupanjem na snagu Pravilnika o načinu i postupku ostvarivanja prava iz obaveza zdravstvenog osiguranja, uskraćeno im je pravo da mogu da odlaze na lečenje, odnosno na specijalističko-konsultativne preglede i na bolničko lečenje u ustanove Beograda i Zemuna iz jednog administrativnog razloga, uprkos tome što pripadaju filijali Sremska Mitrovica. Uz svo poštovanje kolega iz Sremske Mitrovice, ne radi se o stručnom momentu, već se radi o tome da oni do zdravstvenih ustanova Sremske Mitrovice nemaju, pre svega, adekvatan prevoz, ne postoje javne linije javne komunikacije, niti autobuske, niti železničke, niti bilo koje druge, pa bi oni za ove usluge morali da se obrate ličnim prevozom ili da koriste taksi, ali za jedno i za drugo im standard ne dozvoljava. Dalje, Sremska Mitrovica je u proseku udaljena 60 do 80 km od Stare Pazove. Na drugoj strani opština Stara Pazova se graniči sa opštinom Beograd, postoje mnoge linije javnog prevoza, kako autobuske tako železničke, postoje dve komunikacije, dva autoputa, jedan magistralni put, čak postoje lokalne linije. Građani su se pre šest meseci obratili svim nadležnim. Niko im ništa nije odgovorio. Obratili su se SPS, u nadi da će SPS imati sluha da uoči problem, da ga potencira i da će pomoći u rešavanju ovakvog jednog problema. Smatramo da su pravilnici, pre svega, ukinuli ono što im je zakon do sada omogućavao, a s druge strane SPS smatra da svi pravilnici, sva zakonska i podzakonska akta treba da se donose pre svega da bi pomogli i olakšali građanima Srbije u ostvarenju svojih zakonskih i ustavnih prava.
Po Poslovniku se javio narodni poslanik Čedomir Jovanović, a potom narodni poslanik Milosav Miličković.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se reklamirajući povredu Poslovnika ne sa namerom da sada pokrenemo diskusije koje su uobičajene i karakteristične za srpski parlament, već sa namerom da pokažemo da postoje situacije u kojima smo sposobni da se ponašamo na način koji bi podrazumevao širi kontekst od stranačkog. Gospodine predsedniče, javio sam se u skladu sa članom 80, mada ni sam nisam siguran da je i ovaj član dovoljan osnov za angažman koji ću zatražiti u ime naše poslaničke grupe od vas lično, prvo kao jednog mladog čoveka, a tek potom kao predsednika srpskog parlamenta. Naime, članom 80. Poslovnika Narodne skupštine utvrđena je obaveza pisanja zapisnika kojim se prati rad sednice skupštinskog odbora. Zamolio bih vas da, kao predsednik parlamenta, zatražite zapisnik sa sednice Odbora za Kosovo i Metohiju, kako bi izvršili uvid u sam tok te sednice, a potom vas pozivam da organizujete sastanak šefova poslaničkih grupa, na kojem bi bila utvrđena reakcija parlamenta na ono što se tokom jučerašnjeg dana na sednici Odbora desilo. Podsetiću vas da je članom 59. utvrđeno da Odbor za Kosovo i Metohiju razmatra sva pitanja vezana za ovu pokrajinu, vodeći računa, pre svega, o srpskim nacionalnim i državnim interesima. Imajući u vidu ovakvu nadležnost Odbora za Kosovo i Metohiju, mi ne možemo preći preko činjenice da je jedan poslanik na toj sednici Odbora dozvolio sebi neverovatno ponašanje. Naime, reagujući na kritike poslanika naše poslaničke grupe, gospodina Vladana Batića, poslanik, što je meni lično najmanje važno iz koje je stranke, ali iz DSS-a je i reč je o gospodinu Jakšiću, ponizio je parlament, a ne gospodina Batića, uvredio građane Srbije, a ne Liberalno-demokratsku partiju. Mislim da je neprihvatljiva tišina sa kojom parlament prelazi preko jučerašnjeg događaja. Većina u Skupštini je za to znala još tokom jučerašnjeg dana, ali na to niko nije reagovao. Umesto odgovora na postavljeno pitanje, gospodin Batić je bio prinuđen da se suoči sa neverovatnim ispadom, o kome dovoljno govori sam gospodin Jakšić svojim stavovima. Šta je rekao poslanik DSS-a? Zatražio je od gospodina Batića da zaćuti i da svojim romskim i ciganskim mentalitetom ne ugrožava dalje rad Odbora i Skupštine Srbije. U 2007. godini, u Srbiji, na sednici Odbora za Kosovo i Metohiju. Mi od ovoga nećemo praviti nikakav poseban problem, jer smatramo da je taj događaj sam po sebi toliko veliki i neprihvatljiv da nema potrebe da govorimo o njegovim dimenzijama, ali očekujem od vas kao predsednika parlamenta da izvršite uvid u zapisnik, da se uverite u verodostojnost ovoga što sam sada rekao, a da potom pozovete šefove poslaničkih grupa i pomognete parlamentu Srbije da skine ljagu sa najznačajnije državne institucije, koja je ovim nekontrolisanim istupom naneta. Izvinjavam se, naravno, svima koji se osećaju povređenim, a to je najmanje gospodin Batić i LDP, ali mi o ovome ne želimo da ćutimo, pogotovu ne zbog situacije u kojoj se Srbija nalazi, pogotovu ne zbog mesta na kojem je do toga došlo.
Gospodine Jovanoviću, sastanak šefova poslaničkih grupa je već zakazan u pauzi između završetka rasprave po ovoj tački dnevnog reda i dana za glasanje, pa ćemo o tome da se raspravimo. Izvolite, replika, narodni poslanik Jakšić, direktno je spomenut, to je tema, pa hajde da zatvorimo tu temu. Izvolite.
Dame i gospodo, braćo i sestre, poštovano predsedništvo, tačno je, juče na sednici Odbora za Kosovo imao sam prilike da u jednom žestokom razgovoru, jednoj priči, kažem za gospodina Batića da ima ciganski mentalitet. Ovom prilikom hoću da se izvinim, pre svega, pripadnicima romskog naroda, pripadnicima Romima, ali sam tu mislio na Ciganina kao osobenu, karakternu osobinu gospodina Batića. I mislim da to nema nikakve veze sa nacijom, niti sa nacionalnošću, niti sa Romima... (Predsednik: Gospodine Jakšiću, molim vas...) ... i ovom prilikom, svim Romima želim da se izvinim, upravo iz tog razloga. Sa druge strane, moram da vam kažem, kakvo je moje mišljenje o Romima najbolje govore stanovnici romske nacionalnosti u severnom delu Kosovske Mitrovice, gde im je faktički obezbeđeno sve. Znači, niko ih ne dira, niko ih ne vređa, niko ih ne maltretira i oni tu od nas imaju najveću zaštitu. Ali, što se tiče gospodina Batića, moram ovde da kažem da me je isti gospodin izazvao i pozvao da se fizički obračuna, u čemu imam svedoke, pripadnike poslanika koji su tu bili. Takođe, sa druge strane mi je javno i glasno pretio da će da pozove neke ljude koji će meni da se osvete i koji će sa mnom da se obračunaju lično. Takođe i za tako nešto imam svedoke koji su tu bili prisutni. Znači, bez obzira na sve ono što se desilo i što se dešavalo, koristim još jednom priliku da se Romima kao etničkoj grupi, kao naciji, izvinim, da njima ništa loše nisam mislio. Ali, za gospodina Batića mogu da kažem, ono što je bitno i važno, a to je da ne izvrši svoje fiziološke potrebe onamo gde treba kući, nego dođe u ovu skupštinu, u ovaj dom, urinira i defecira po svima nama i da, jednostavno, faktički vređa i sam nastup i Odbor za Kosovo, jer je pre svega došao da jednu sednicu, jedno ovako značajno i bitno pitanje razruši i sruši.
Hvala. Bogu hvala, isteklo je vreme. Izvolite. Izvinjavam se, imamo mali problem, pošto smo sada otvorili jednu jako ozbiljnu temu, mislim da je apsolutno bilo neprikladno ovo što je izrečeno sa ove govornice i to je izazvalo određenu reakciju poslanika, zato dajem pauzu od pet minuta i molim šefove poslaničkih grupa samo da se nađemo u sali jedan. [[Posle pauze – 10,55]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Na ovim kratkim konsultacijama šefova poslaničkih grupa složili smo se da je za ovom skupštinskom govornicom danas izrečeno nešto što ne sme da se govori za skupštinskom govornicom. Iz tog razloga, naravno, poslaniku Marku Jakšiću izričem meru opomene. Želeo bih da uputim izvinjenje svima onima koji bi se mogli naći pogođenim rečima koje su danas sa ove govornice izrečene, sa nadom da se to više neće desiti i da skupštinska govornica neće biti mesto gde će se vređati bilo koja nacija, bilo koji poslanik ili bilo koji građanin naše zemlje. Molim vas da sada nastavimo rad. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Milosav Miličković, pa potom narodni poslanik Jorgovanka Tabaković.
Dame i gospodo narodni poslanici, jutros kada smo dolazili na sednicu Skupštine mogli smo da vidimo ispred ulaza u Narodnu skupštinu, a javljam se po Poslovniku, član 225. i 226, predsedniče parlamenta, videli smo majku sa detetom od šest meseci, inače samohrana majka sa četvoro dece, od koje najmlađe ima šest meseci i u naručju je te osobe. Nalazi se ispred Skupštine, a lokalne vlasti na Voždovcu su je brutalno izbacile iz stana prekjuče i ona zaista nema rešenje. Suprug joj je umro. Ona nema drugo rešenje osim da se smesti gde se i smestila, u nekom apartmanu hotela "Srbija" koji dnevno košta 9000 dinara. Obzirom da ste vi, predsedniče parlamenta, iz DS, da je ministar odbrane iz vaše stranke, koji je naložio ovo iseljenje, a radi se o osobi koja je zaposlena na Vojnomedicinskoj akademiji i uselila se bespravno u napušteni stan koji deset godina nije korišćen, bez prozora, bez svetla, bez ičega, gde su se slepi miševi i pacovi kretala. Ona i njen pokojni suprug su taj stan adaptirali, smestili se, zbrinuli četvoro dece. I evo, danas obaveštavam javnost da su od prekjuče ta osoba i ta deca sada na ulici. Zahtevam od predsednika parlamenta da preduzme mere, da prizove pameti pametnog ministra Šutanovca, da predsednika opštine koji je, takođe, iz DS prizove pameti i da se ne bavi hajdučijom, jer je komunalna inspekcija, bez ikakvog rešenja, bez ikakvog prethodnog obaveštenja, praktično brutalno iselila ovu porodicu iz stana u kojem je dugo živela. Dakle, predsedniče, ovo ne trpi odlaganje i zahtevam hitnu reakciju. Hvala.
Potpuno. Samo vas molim da mi date podatke o osobi o kojoj se radi.
Radi se o Divni Lukić, a stan je na Banjici, Bulevar oslobođenja 68, stan 35. Inače, stan je nepunih 30 kvadrata, da ne misli neko, dakle, to je jedna napuštena prostorija.
Hvala puno. Po Poslovniku se javila narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Javljam se povodom povrede Poslovnika, član 100-104. Hoću u stvari da reklamiram pogrešno protumačene reči svoje jučerašnje diskusije, a povodom onoga što je za ovom govornicom izneo gospodin Albijanić. Pripisivati stabilnost cena u zasluge jednom čoveku je iluzija razbijena posle Dragoslava Avramovića. Nema tog Jelašića i tog čoveka koji vodi finansije u svojim rukama, koji ima čarobni štapić i koji može svojim eventualnim znanjem, genijalnošću ili bilo čime sličnim da drži stabilne cene. Danas svi znaju da je iza projekta Dragoslava Avramovića stajala čitava ekipa ekonomista, jedan dobar deo njih je sedeo i danas sedi u "Ces Mekon"-u, a iznad svega, iza toga je stajala politička odluka da se prekine sa inflacijom u onim razmerama. Jedno pitanje je osnovno koje hoću da postavim vama i svim građanima. Koji je smisao parlamentarizma i javne reči nas, izabranika naroda, ako ljudi kažu, vi ćete ovde pričati dan-dva, a oni već spremaju slavlje? Koja je svrha argumenata koje ovde iznosimo ako se na njih ćuti. Da li treba da ponovim pitanje - gde je to gospodin Jelašić dokazao stručnost? Da li je to bio neki javni konkurs, pa se tražio doktorat iz te oblasti, specijalistička oblast, radno iskustvo, ili ga je, u stvari, politička pripadnost na neki način kvalifikovala da vrši tu funkciju. Čuli smo juče od gospođe Borke Vučić, gospodin Jelašić je imao godinu dana radnog iskustva u bankarstvu. Došao je na mesto guvernera, znači, nema dileme, kao političko lice, a ne kao stručno lice. I meni ne smeta što je on pripadnik G17, meni smeta što on posao guvernera radi u interesu Mlađana Dinkića, Nika Đivanovića, pripadnika G17, njihovih mecena i prijatelja, smeta mi što posao guvernera Narodne banke radi na štetu naroda Srbije, na teret budžeta, zloupotrebljavajući svakog od nas kao uredne platiše. Zadnje pitanje, koga vi ovde obmanjujete da je ciljana inflacija i stabilnost cilj guvernera, koji on po svaku cenu svojom stručnošću i nepolitičnošću brani? Odgovoriću rečima onoga koji danas podržava Jelašića. Gospodin Đelić iz DS-a u intervjuu "Politici" kaže: "Većinska privatizacija NIS-a, "Telekoma" i EPS-a nije u igri ( to su ta javna preduzeća koja, vi kažete, treba da se privatizuju, guverner traži jer je to jeftino). Pod uticajem međunarodnih poslovnih krugova (to su oni koji su ga i preporučili i doveli), onih koji bi hteli da pokupe posredničke provizije i inkasiraju dividende žele da se sada proda ceo NIS.'' To je razlog zašto vi tražite privatizaciju javnih preduzeća: posredničke provizije, koje ste u novodobijenom materijalu oko privatizacije osiguravajućih društava predvideli i dalje kao sistem. Građani Srbije, ono što može novac ne može nijedna vojska. Izbor guvernera Jelašića to dokazuje.
Hvala puno. Po Poslovniku, narodni poslanik Aleksandra Jerkov, pa potom narodni poslanik Vladan Batić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, javljam se za povredu člana 104. Poslovnika. Smatram da je povređeno dostojanstvo ne samo Narodne skupštine, nego svakog građanina u ovoj zemlji, bilo koje nacionalnosti on bio. LSDV zahteva od DSS, od njenog rukovodstva, da oduzme mandat gospodinu koji otvoreno širi govor mržnje sa ove govornice. Nažalost, nijednog predstavnika DSS-a trenutno nema u sali, nadam se da će nekako doći do njih. Dakle, najmanje što DSS može da uradi je da oduzme mandat ovom čoveku. LSDV neće da sedi sa fašistima u ovoj skupštini, ovo je bio čist fašizam što je rečeno i smatramo da skupštinska govornica nije mesto da se sa nje širi govor mržnje, pa makar to radili i oni koji su preobučeni u demokrate i koji se predstavljaju kao takvi. To što se ovo dešava sa ove skupštinske govornice na zasedanju je sasvim razumljivo u zemlji u kojoj 7. oktobra, na Himlerov rođendan, usred Novog Sada je dozvoljeno da se okupe nacisti, da naprave svoj marš. LSDV je od koalicije zahtevala nekoliko puta da ovaj skup zabrani. Naravno, s obzirom na to iz koje stranke dolazi ministar policije, razumljivo je što se to ne dešava i što je njima sasvim normalno da neko, ko smatra da romski narod ima ovakav ili onakav mentalitet ili da je ružna karakterna osobina reći nekome da je Rom, naravno da smatra da je dozvoljeno organizovati neonacističke marševe. Samo postavljam pitanje, pošto je gospodin Jakšić takođe i član našeg pregovaračkog tima, pomalo se i pitamo kako će on to moći tamo da razgovara sa Kondolizom Rajs, koja recimo nije bele rase ili sa nekim Kinezima, kako će on, koji ima takve rasističke stavove, uspeti da odbrani Kosovo i na koji način on to predstavlja našu zemlju u međunarodnoj zajednici. Hvala vam.
Hvala puno. Po Poslovniku, narodni poslanik Vladan Batić, pa narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, juče sam vas, gospodine predsedniče, zamolio da objasnite... (Predsednik: Gospođa je iz Informativne službe Skupštine i pravi fotografiju za sajt Narodne skupštine. Izvolite.) Gospodine predsedniče, juče sam vam postavio pitanje na koje mi niste dali odgovor, jer sam vas prethodno 12. septembra pitao kada će na dnevnom redu biti izbor guvernera, sudija Ustavnog suda. Rekli ste na sledećoj sednici, pošto se prethodno donesu zakoni koji uređuju tu oblast. Nije donet zakon o Narodnoj banci, nije izabran savet guvernera Narodne banke, a bira se guverner. Odgovor mi niste dali, to je jedna stvar. Druga stvar, kao da je virtuelna sednica za izbor virtuelnog guvernera. Praktično nemamo oficijelnog predlagača, nemamo predloženog i dva dana o nečemu diskutujemo. Treće, pitanje za ministra finansija, da li mu je poznato da u bilo kojoj zemlji na svetu se Narodna banka oglašava i reklamira. NBS, pod rukovodstvom Radovana Jelašića, troši silne pare za marketing. Pa ko je to konkurencija Narodnoj banci, čemu reklamiranje Narodne banke, čemu marketinške agencije, koja je svrha toga? Zašto se troše narodne pare? To niko nikada nije odgovorio. I konačno, povodom ovoga što je izazvalo prekid sednice, sa svoje strane, mada ničim izazvan, želim da se izvinim svim pripadnicima romske nacionalnosti. Imao sam puno drugova u školi, u vojsci, u gradu u kome živim i ne vidim ništa loše u tome, da se neko žigoše zato što je pripadnik romske nacionalnosti ili čak Ciganin. Moram da vam kažem, a posvedočiće članovi Odbora za Kosovo i Metohiju koji su prisustvovali jučerašnjoj sednici, da sam samo iznosio stavove DHSS, poslaničke grupe LDP kojoj pripadam i nijednom jednom rečju se nisam obraćao Marku Jakšiću. Očito je njega to isprovociralo, a očito da je smatrao da je vrhunska uvreda da nekom kaže da je Rom ili Ciganin. Zaista je najstrašnije što će nas taj čovek predstavljati u nekim pregovorima. Ne pominjem tu Marka Jakšića personalno, on uopšte nije važan, nego ko tako razmišlja u Evropi u XXI veku. Za slične stvari neki ljudi se nalaze u Hagu. Naravno, ne zahtevam ništa, ali mislim da je nekakva opomena previše blaga kazna za nešto što je očito model ponašanja za neke političke stranke i njihove članove u Srbiji. To jednostavno ne sme da se događa. Još jedno izvinjenje svim Romima, svim Ciganima. Ljudi se dele po tome samo kakvi su, a ne koje su boje kože ili koje su nacionalnosti. Hvala.
Hvala vam. Samo kratko da vam dam objašnjenje vezano za ovu sednicu. Dakle, Ustavni zakon, član 5, predviđa da se bira guverner NBS na prvom zasedanju nakon izbora Vlade i nije uslovljeno da se na istoj sednici usvajaju zakoni koji definišu oblast, dok za Ustavni sud ta uslovljenost postoji. Zakon o uređenju Ustavnog suda, postupak pred Ustavnim sudom i pravno dejstvo njegovih odluka Narodna skupština će doneti na sednici na kojoj vrši izbor sudija Ustavnog suda. S obzirom da još uvek nemamo te zakone u proceduri, a kada ih budemo imali, onda ćemo izvršiti imenovanje sudija Ustavnog suda. Eto, to je prosto moje objašnjenje. Izvolite, po Poslovniku, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Gospodine predsedniče, vi ste samo proširili temu. Naime, postoji povezanost izbora guvernera i zakona o Narodnoj banci. Nije izričito navedena kao obaveza na drugom zasedanju, posle konstituisanja Vlade, ali nemojte da mi kažete da možemo da izaberemo guvernera Narodne banke, o kojoj ne postoji zakon. To je ona vaša teza da možemo da izaberemo predsednika države o kome ne postoji zakon, pa je sada prosleđujete i na Narodnu banku. Mada smo mi iz SRS apsolutno ubeđeni da treba sprečiti izbor Radovana Jelašića na funkciju guvernera Narodne banke i da treba, posle osam godina hajdučije u Narodnoj banci, krađa, otimačine i pljačke predvođene Mlađanom Dinkićem, da uđe neko pošten i samo posle mesec dana da saopšti javnosti da li je SRS u pravu kada kaže da, kako je ušao s puškama Mlađan Dinkić, tako sada drži tu funkciju u Narodnoj banci, ili nije, pa je to možda neki pošten čovek. Nažalost, ne bismo želeli da sednica bude prekinuta zbog tog nemilog događaja koji se od juče proširio na danas ili zbog ovoga što je mlada koleginica izrekla pre nekoliko minuta. Mogu mnogo toga lošeg da kažem o DSS, ali ne mogu da kažem da je fašistička stranka. Ni o jednoj političkoj stranci u Srbiji ne mogu da kažem da je fašistička. Onaj ko to govori ima nameru da Srbiju predstavi kao zemlju u kojoj fašisti mogu da budu poslanici, u kojoj fašističke stranke mogu da budu na vlasti. Nije tačno. Verovatno će oni da se brane na neki drugi način. Posmatrajući politički život u Srbiji i učestvujući u njemu već 18 godina, nisam primetio da je na izborima bilo koja fašistička stranka ikada postigla bilo kakav uspeh. Ako ste tako dosledni, mlada koleginice, raskinite koaliciju sa DSS-om u Sremskoj Mitrovici, u Bečeju, u Rumi, jer ne mogu da zamislim da vam ovde smeta njihov fašizam, a da vam u lokalnoj samoupravi ne smeta.
Po Poslovniku, narodni poslanik Vladan Batić. Onda predlažem da pređemo na raspravu o ovoj tački dnevnog reda.
Gospodine predsedniče, kada sam malopre rekao da nije donet zakon o Narodnoj banci, vi ste to rekli, objašnjavajući kada će biti izabran guverner. To su vaše reči sa sednice od 12. septembra. Nemojte sad bežati od onoga što ste vi dali kao objašnjenje. Vi ste rekli da mora najpre da se donese zakon o Narodnoj banci, pa ćemo posle izabrati guvernera. To je jedna stvar zbog koje sam se javio. Druga, u vreme dok sam prethodno govorio, prekinut je prenos RTS-a, pušteni su neki kadrovi iz neke opere. Ništa to ne bi bilo ni mnogo strašno, ni mnogo važno, ali zbog čega je važno? Zato što jedini čovek koji mi je javno izrekao, pa mislim da je ovo neka matrica, pošto oni funkcionišu na istoj talasnoj dužini, slične uvrede, pokušavajući na taj način da me uvredi, a uvredio je ljude koji pripadaju romskoj nacionalnosti, znači isti čovek, Aleksandar Tijanić je jedini čovek koji mi je u životu to rekao, dok to nije ponovio njegov istomišljenik Marko Jakšić juče. Dakle, direktor Javnog servisa je, da bi se onemogućilo da se čuje ono što ću reći, prekinuo prenos sednice u vreme dok sam govorio. Molim vas, gospodine predsedniče, jer je to važno fenomenološki, da to ispitate i da parlament o tome obavestite.
Pitaću, naravno. Po Poslovniku, narodni poslanik Čedomir Jovanović, pa narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da je moje javljanje po Poslovniku proizvelo još goru situaciju od one na koju smo želeli da ukažemo tražeći od vas da reagujete na jučerašnje događaje, dužan sam da, ne okončam ovu polemiku, nego da je preusmerim na one adrese na kojima će onda dovesti do nekog kvalitetnijeg rezultata. Mi možemo da cenimo vaše lične napore, gospodine predsedniče, koje ste uložili kako bi se očuvao taj krnji kredibilitet Narodne skupštine. Mislim da ste i sami svesni da u tome niste uspeli. Mi smo sa svoje strane dali maksimalan doprinos u nastojanju da se makar prema ovom problemu postavimo kao ljudi, a ne kao stranački funkcioneri ili poslanici bilo koje poslaničke grupe. Gospodin Batić je juče nastupio kao političar. Mi se možemo politički slagati i razilaziti, ali odnos prema ljudskom životu, prema ličnom dignitetu, mora biti jedinstven. Ako u Skupštini Srbije prelazimo preko tih reči, da li imamo pravo da se čudimo posledicama takvog svog nemara i neodgovornosti? Koliko puta do sada smo se suočili sa izveštajima u kojima se upoznajemo sa žrtvama ''skinhedsa'', rasno motivisanog nasilja, sa incidentima koji su posledica političke neodgovornosti nosilaca najvažnijih državnih funkcija. Gospodine Nikoliću, žao mi je, ali vi niste bili u sali kada smo počeli današnji rad. Reklamiranje Poslovnika nije bilo posledica namere da se potcrtaju političke razlike koje postoje među nama. Rekao sam da je najmanje važno iz koje poslaničke grupe je poslanik Jakšić. Za nas je poražavajuće što takva politička ličnost uopšte postoji u Skupštini i našem javnom životu i zbog toga smo želeli jedinstvenu reakciju parlamenta. Znamo da u poslaničkoj grupi SRS ima predstavnika romskog naroda. Znamo da u biračima SRS, kao i u biračima drugih stranaka, ima predstavnika romskog naroda. Oni jesu specifično ugroženi u našem društvu, manje nego u nekim drugim, ali činjenica da ti incidenti postoje nas obavezuje na vrlo jasnu osudu postupaka, između ostalih i gospodina Jakšića. Loše je što mi moramo da dokazujemo da je Srbija demokratska i slobodna zemlja tako što ćemo mi o tome govoriti, umesto da to svojim postupcima potvrđuju nadležne državne institucije. Za svaku osudu je ćutanje MUP-a, jer je ćutanje znak odobravanja. Ako znamo da je 7. oktobar dan u kome neko obeležava, ne kažem Srbija i ne kažem predstavnici srpskog društva, ali neko u Srbiji obeležava Himlerov rođendan, tako što u ime Srbije najavljuje neki marš kojim se čuva srpsko jedinstvo, onda oni koji sebe smatraju zaštitnicima srpskog nacionalnog interesa moraju biti prvi koji će na tako nešto reagovati. Ne može policija o tome da ćuti, jer ako policija ćuti onda to znači da nema institucija koje su dužne da sprovode zakon i Ustav. To je fašizacija našeg društva. Stranke koje za sebe tvrde da su demokratske, neka ukažu na svoje demokratske rezultate i neka povuku demokratske poteze, neka o tome ne ćute.
Po Poslovniku se javio narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine Duliću, javljam se po onoj odredbi Poslovnika koja mi daje za pravo da vas obavestim o čemu se radi.
Koji je to član Poslovnika?
Član 27, gospodine Duliću, u jednom i ne tako preterano širokom tumačenju, ali vi ne dozvoljavate da vam objasnim, da vam kažem koje su činjenice. Ali dobro, navikao sam na mnogo gore stvari. Ovo je kijavica u odnosu na ono drugo. O čemu se radi? Postala je neka tekovina da se sednice Narodne skupštine direktno prenose, pa kome se sviđa gleda, kome se ne sviđa promeni kanal. Juče, prilikom završetka rada, dok je još trajao taj direktni prenos, istovremeno je gore išao onaj tekst, kajron, kako to kažu, gde se RTS, odnosno to tumačiti ovaj JUL-ovski ministar izvinjava gledaocima što ne mogu da gledaju odbojku ili neku sportsku utakmicu, zato što je prenos Narodne skupštine. (Iz sale: Naređeno je.) Da, naređeno još. E sad, gospodine Duliću, ne znam da li postoji neki instrument da se taj bivši JUL-ovski ministar informisanja dovede u elementarni red i disciplinu, koji ne bi ugrožavali državu. Znači, ne tražim ništa više, nego onaj minimum, da li ćete da ga stavite u ćošak da bude na kukuruzu, da li ćete da ga ukorite, da li ćete da mu pretite nekim krivičnim prijavama, a ima materijala, ne znam. Koje god sredstvo vi upotrebite, neka bude vama na raspolaganju, ali morate da zabranite da neko vređa instituciju. Vi ste posebno zainteresovani za to jer se vređa institucija na čijem ste vi čelu, prvi među jednakima. Nekada je on znao da se javno oglasi, pa da kaže - ma šta hoće oni poslanici tamo, štahoće Narodna skupština itd. Niko u ovoj Narodnoj skupštini nije zbog lepote, čast nekim izuzecima. Valjda se ovde nalaze predstavnici građana, ovde su da pričaju o tome šta je državni interes, šta je nacionalni interes, šta su politički stavovi. Izvolite, kome se gleda neka gleda, ko ne gleda ima da okrene. Znam sada dok slušaju ovo možda trećina psuje, šta priča ovaj, možda dve trećine kažu - svaka mu čast, različiti su komentari, ali dajte nešto elementarno oko čega nema spora. Da li za uvo, za nos, za šta god uhvatite ga, ali mu kažite -umukni više i ne pravi cirkus od RTS-a. Ili neka vam prizna koji je to njegov lični interes toliko povređen prenosom sednica Narodne skupštine, jer ako on ovako nastavi nama jedino preostaje da formiramo anketni odbor, da vidimo kakvo je to ponašanje RTS-a. Meni je tek sada jasno, gospodine Korać, verovatno je i vama sada jasno, pošto ste vi veliki fan zakona o javnom informisanju, zašto su osnivačka prava trebalo da budu u Skupštini. Dođe mangup, bio savetnik, bio svuda, pratim ga još iz vremena ''Starta'', kada je pisao za onaj zagrebački list. Čovek nema politički stav, javlja se kao kolumnista, 1. marta piše jedno, 28. marta potpuno drugačije, sam sebe demantovao. Da li u ovoj zemlji postoji neka razumna snaga ili milost koja može tog čoveka na neki način da udobrovolji da otvori te kamere, da pusti građanima da gledaju.
Reč ima narodni poslanik Žarko Korać, a neka se pripremi narodna poslanica Nadica Momirov.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, samo jedan odgovor. Zakon o javnom informisanju je predvideo da na mestu direktora Javnog servisa bude ličnost koja zadovoljava vrlo stroge kriterijume. Aleksandar Tijanić je izabran protivno zakonu, jer nije zadovoljavao ni zakonske uslove da bude izabran na to mesto, odnosno nije imao završen fakultet, znači nije poštovan statut samog RTS-a. A da ne govorim o tome da se radi o čoveku koji ne zadovoljava osnovni uslov, a to je da zastupa u širem smislu javni interes. Kao čovek koji je bio ministar u jednoj vladi i čovek blizak gospođi Mirjani Marković, on je svoja politička opredeljenja iskazao, ali ova skupština nije reagovala. Ova skupština nema samo funkciju donošenja zakona, nego i kontrole sprovođenja zakona. Sada ćete platiti cenu togašto je ovakav čovek postao direktor Javnog servisa. Što se tiče incidenta, u svoje ime se izvinjavam građanima Srbije što sedim u Skupštini gde čovek, koji se izvinjava zbog rasističkog ispada, i onda je naravno svima nama i na svim građanima Srbije da to prihvate ili ne prihvate, iznosi mnogo goru i težu uvredu, gde kaže da nije mislio na narod nego je mislio na njegov mentalitet. Gospodo, to je definicija rasizma, da narod ima mentalitet. Narod nema ni karakter, ni mentalitet, to ima pojedinac. Narodi, etničke grupe i verske grupe imaju sisteme vrednosti koji su promenljivi. Dakle, to što je rečeno ovde je strašno i pretpostavljam, pošto nema nijednog poslanika DSS ovde, da oni sada, njihova poslanička grupa, o ovome razgovara, ali zaista je minimum da se oduzme mandat tom čoveku, koji se nalazi na odgovornim državnim funkcijama, koji sutra treba da predstavlja našu zemlju na pregovorima o statusu Kosova. Dakle, čovek koji se izvinjavajući napravi goru uvredu stvarno sada mene dovodi u sumnju da on zapravo misli to što je rekao. Čovek može da se zaista teško ogreši, pa mu je dozvoljeno i da se izvini, ali kada čovek koji, izvinjavajući se, ponovi goru stvar, onda moram da kažem da to zaista prelazi sve granice. Uzgred budi rečeno, gospodin Batić nije hteo da kaže, direktor Javnog servisa je napisao tekst u kome je rekao da je gospodin Batić prepečen, da je mnogo crn za Srbina, dakle iste te rasističke uvrede. Taj tekst bi bio dovoljan da on ne bude direktor Javnog servisa. Sasvim kratko, da se vratim na temu... napisao je tekst, može svako da ga dobije i pročita, i to u jednom veoma tiražnom listu. Primedbe na račun guvernera Jelašića, odnosno njegovog izbora ovde, što se tičemene nisu bile stručnog karaktera. To ostavljam stručnjacima za ekonomiju, za finansije. Rekao sam da je u pitanju njegov kredibilitet i taj kredibilitet je ozbiljno narušen time što nije odgovori jasno, pre svega, na optužbe da je kupio kuću ne plativši odgovarajući porez. Ne postoji demokratska zemlja u današnjem svetu koja bi dozvolila da ovo pitanje ostane neraščišćeno i da poreska uprava, poreska inspekcija, ne utvrdi da li je zaista plaćen odgovarajući porez. Ako nije plaćen, radi se o utaji, radi se o proneveri ili ne znam koju reč da upotrebim. Takav čovek ne može onda da bude guverner Narodne banke, a da ne govorim o tome da postoje i druge sankcije za to što je urađeno. Nikakav kredibilan odgovor nismo dobili, da li je guverner tražio da se izvrši nadzor, da poreska uprava utvrdi da je to sve tačno. Svi znaju u ovoj sali da ta kuća košta više i da je to jednostavno istina, da je tu došlo do nečega što nije u skladu sa zakonom. Konačno, njegov viceguverner je uhapšen. Njegov viceguverner je postavljen sada ponovo u banci u kojoj je on učestvovao u procesu privatizacije. Po Zakonu o Narodnoj banci ima odgovornost za to, ali ta istraga je zataškana i svi u ovoj sali znaju da je ta istraga svedena na jednog praktično čoveka. To je drugo pitanje koje je pokrenuto u javnosti. Nisam ga lično pokrenuo, pokrenula ga je naša javnost i mi nismo dobili dva odgovora. Ne radi se o stručnosti, ne radi se o magistraturi na Jejlu, o tome ne govorim. Samo govorim o činjenici da su postavljena javna pitanja koja dovode u pitanje njegov kredibilitet tog tipa i ne postoji mogućnost da glasam za čoveka za koga su ova dva pitanja otvorena, a on sam nikakav odgovor uverljiv na to nije dao. Ne može da plaća marketing reklamu svoje banke i time da stvarno stvori jednu sliku u javnosti da ne postoji bolja institucija u Srbiji, a da prethodno ne odgovori na pitanja koja sam, kao predstavnik građana koji su me birali, dužan moralno da ovde postavim svima vama u Skupštini. Dok ne dobijem jasne odgovore na ta pitanja, sigurno neću glasati za ovaj predlog.
Reč ima narodni poslanik Nadica Momirov, neka se pripremi narodna poslanica Aleksandra Jerkov.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što počnem govor, dozvolićete mi samo jedan komentar. Stvarno nisam iznenađena kada čujem gospodina Vladana Batića da citira tekstove ''Kurira'', ali sam zaista duboko iznenađena i razočarana kada čujem da gospodin Žarko Korać takođe citira ''Kurir''. Molim vas da se držimo činjenica i da ne citiramo ''Kurir'', koji je, između ostalog, dobio presudu gde treba da plati milion dinara odštetu za klevete i laži. Ako svi počnemo da citiramo ''Kurir'' stvarno bi svašta moglo da se čuje za ovom govornicom, tako da mislim da nema nikakve potrebe. Danas kada se vodi rasprava o kandidatu za guvernera NBS, htela bih da vas podsetim na osnovne rezultate koje je u proteklom periodu, dok je na njenom čelu bio gospodin Jelašić, ostvarila NBS. Podatke sam uzela iz izveštaja o implementaciji Strategije borbe protiv siromaštva. Pošto se ovde većina poslanika zalaže za borbu protiv siromaštva, a takođe iz ocene Studije izvodljivosti, mnoge poslaničke grupe se takođe zalažu za evropske integracije. Dakle, nakon nešto veće inflacije 2005. godine, naredne 2006. godine NBS je vodila pretežno restriktivnu monetarnu politiku, koja je bila usmerena na realizaciju glavnog cilja, a to je stabilnost cena. Mere koje je NBS preduzela u prvoj polovini 2006. godine u pravcu smanjenja fonda novca uticale su na smanjenje inflacije, tako da su najveći ekonomski kritičari gospodina Jelašića i rada NBS bili iznenađeni kada je inflacija na kraju 2006. godine iznosila samo 6,6 posto. Ne treba posebno naglašavati da je obuzdavanje inflacije, pored značaja sa aspekta siromaštva, izuzetno značajno i sa aspekta makroekonomske stabilnosti i što je naročito bitno za podizanje nivoa investicija. U tom smislu, posebno ističem činjenicu da je u 2006. godini ostvaren najveći priliv direktnih stranih investicija od početka perioda tranzicije od 4,8 milijardi evra ili 16,1 posto bruto društvenog proizvoda. Želim, takođe, da istaknem da je u 2006. godini NBS promenila monetarnu politiku, prešavši sa deviznog kursa na tzv. ciljanu inflaciju, koja je uvedena 31. avgusta 2006. godine. Ovaj okvir podrazumeva sve veću upotrebu referentne kamatne stope Centralne banke, kao osnovnog instrumenta za podsticanje unapred postavljenog cilja za godišnju inflaciju. Za razliku od prethodnog okvira, koji se oslanjao na aktivniju ulogu Narodne banke na tržištu deviznih sredstava, nova monetarna politika nagovestila je veću fluktuaciju deviznog kursa i uspešno povlačenje Narodne banke iz intervencije na tržištu deviznih sredstava, naravno, osim u slučajevima sprečavanja destabilizacije neregularnih fluktuacija. Dakle, ciljana inflacija je postavljena u intervalu od 7 do 9 posto u 2006. godini i od 3 do 5 posto u 2007. godini. Novi okvir za sprovođenje monetarne politike podrazumeva visok stepen poverenja u namere Centralne banke i jačanje očekivanja javnosti u pogledu ostvarivanja postavljenog cilja inflacije. Dalje, NBS tokom 2006. godine unapredila je svoj kapacitet u 2006. godini za vođenje odgovorne monetarne politike i za kontrolu bankarskog sektora. Istovremeno, novouvedena politika predstavlja dalje jačanje kapaciteta Centralne banke za razvijanje odgovarajućih modela predviđanja i praćenja efekta mera monetarne politike. Svakako da se u zasluge gospodinu Jelašiću i NBS mogu pripisati i dalji rast devizne štednje. Naime, u 2006. godini devizna štednja je dostigla nivo od 3,3 milijarde evra, što je za 1,1 milijardu više nego na kraju prethodne 2005. godine. Mislim da bi ipak trebalo da vas podsetim, poštovani poslanici, i da je devizna štednja 2000. godine bila svega 10 miliona evra. Takođe, ističem dalju reformu finansijskog sektora. Tokom 2006. godine privatizovane su tri državne banke: Vojvođanska, Panonska i Niška. Na taj način je na kraju decembra 2006. godine državno vlasništvo u bankarskom sektoru svedeno na 14,9 posto ukupne aktive. Danas je preko 80 posto ukupne aktive bankarskog sektora u vlasništvu stranih banaka, a većinsko privatno vlasništvo u bankarskom sektoru, kao što je poznato, povoljno sa stanovišta efikasnosti finansijskog posredovanja i tržnog ponašanja banaka doprinosi stabilnosti i kredibilitetu bankarskog sistema. Najzad, efikasan finansijski sistem značajno doprinosi boljim rezultatima privrede. U prethodnom periodu, u okviru NBS, uspostavljen je i poseban sektor, čija je nadležnost nadzor i kontrola osiguravajućih društava i dobrovoljnih penzionih fondova. Naravno, za bolje funkcionisanje finansijskog sektora i sprečavanje pojava većih rizika od nevraćanja dugova, neophodno je i jačanje svesti građana putem boljeg poznavanja i razumevanja finansijskih usluga i funkcionisanja finansijskog tržišta. To treba da doprinese jačanju tržne discipline na finansijskom tržištu i da smanji rizik od prekomernog zaduživanja građana i bankrotstva firmi. U tom smislu NBS organizovala je centar za zaštitu potrošača za korisnike finansijskih usluga, koji je počeo sa radom u 2007. godini. Zbog sveta navedenog, duboko verujem da će u narednom periodu NBS, na čelu sa guvernerom Radovanom Jelašićem, očuvati makroekonomsku i fiskalnu stabilnost, popraviti kreditni rejting zemlje ka međunarodnim kreditnim institucijama, povećati konkurentnost i reputaciju Srbije među potencijalnim stranim direktnim investitorima. Sve što je učinjeno za vreme guvernera Radovana Jelašića, a što sam se trudila u najkraćim crtama da istaknem, daje mi za pravo da zaista verujem da će navedene i druge prioritete NBS zaista i ostvariti.
Po Poslovniku, narodni poslanik Vladan Batić, pa potom narodni poslanik gospodin Korać.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, neću, poput gospođe Momirov, čitati nikakve referate. Lepo bi bilo da ste mogli nešto sami da kažete o Jelašiću, ali to je već stvar načina opštenja u parlamentu. Ne znam otkud ideja da sam bilo šta rekao u vezi sa pisanjem "Kurira". Ne znam da li je "Kurir" o tome nešto pisao, ali govorio sam o činjenicama, gospođo Momirov. A činjenica je da je Radovan Jelašić prikazao upravi prihoda da je kupio vilu od 180 kvadrata, sa dvorištem ili placem od 15,5 ari, za 380 hiljada evra. I uprava prihoda, na čijem čelu je takođe vaš stranački kolega, to je aminovala i na taj način nije plaćen porez bar na milion evra, a to je 50 hiljada evra. To nema nikakve veze sa "Kurirom". Kakve veze sa "Kurirom" ima hapšenje viceguvernera Dejana Simića. On nije moj zamenik, nego viceguverner NBS. Isti taj čovek vraća se najpre na mesto savetnika, a potom konkuriše i biva izabran, mimo svakog zakona, za direktora za platni promet ili za odnose sa inostranstvom OTP banke, na preporuku Radovana Jelašića. Kakve to veze ima sa "Kurirom"? Radovan Jelašić, izdavanjem blagajničkih zapisa, oštetio je Srbiju za preko 500 miliona evra za tri godine, 306 miliona evra je šteta u prošloj godini, a toliko para su dobili one banke i oni pojedinci koji su njegovi miljenici, ovdašnji tajkuni. Kakve to veze ima sa "Kurirom"? To su fakti, činjenice, to je matematika. Radovan Jelašić je promoter HVB banke, iste one banke preko koje su se prale pare za potrebe vaše stranke G17 i o tome ima hrpa dokaza. Svi su saslušani u UBPOK-u, i vlasnik firme "Hipo Hejvort Kompani" - Zoran Mitrović i priznao. Gde vam je sada Bojan Zečević? Gde je sada Bojan Zečević, koji je sa Dinkićem dogovorio tu transakciju sa gospodinom Zoranom Mitrovićem? Zašto se to ne procesuira? Zato što je Mladen Spasić prijatelj Mlađana Dinkića. I sve je to isto vrzino kolo, koje ima veze sa činjenicama, a ne sa "Kurirom" ili nekim drugim novinama.
Profesor Žarko Korać, izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, pošto me je pomenula koleginica Momirov, samo da joj odgovorim. Nikakve veze sa "Kurirom" nemam, niti ga kupujem niti ga čitam, niti za njega dajem izjave i svako to ko čita može jasno da vidi. Bila bi malo tužnija priča kada bih rekao ko je iz vaše stranke bio nekada jako blizak sa onima koji su pravili "Kurir", ali i ta će se tema otvoriti jednog dana, ali to nisam ja. Nikakve veze sa "Kurirom" nemam. Ako vam je lakše, ovo o čemu sam govorio pročitao sam u listovima "Danas" i nedeljniku "Vreme":
Narodni poslanik Ivan Andrić po Poslovniku, pa potom reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov, a neka se pripremi narodni poslanik Zdravko Topalović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, članovi 104, i 226. Prvo104, zato što nas je gospođa ili gospođica iz interesne grupe G17 plus uvredila, a 226. da bismo objasnili o čemu se ovde radi. Pobogu, šta vam je? Vi ste navikli, a šta je sledeće, gospodine Šormaz? Malo rasistički ispadi, malo gasite prenose, malo nam pretite dok govorimo, koji je vaš problem?
Onda je vaš odgovor na to da malo vređate.
Sada, ako mogu da nastavim.
Izvolite. Ali vas molim da koristite prikladne reči.
Naravno. Da nastavim. Dakle, sud časti Nezavisnog udruženja novinara Srbije 2004. i 2005. godine je sproveo istragu o tekstovima ''Kurira''. Tada su novinari ''Kurira'' pred sudom časti Nezavisnog udruženja novinara Srbije kazali, i to postoji i na internetu i gde god da pogledate, gospodo, da je dnevna novina ''Kurir'' idejno nastala u kabinetu Mlađana Dinkića i Miloljuba Labusa, da su nemoralne veze, što u profesionalnom smislu znači podmetanje lažnih tekstova, nastavljene od strane funkcionera G17 plus ka ''Kuriru'' i u vreme 2004. godine, dok ste bili u vladi sa Vojislavom Koštunicom. Kao jedan od pokazatelja isto vaše saradnje govori i činjenica da je tokom vremena, u kome je Mlađan Dinkić bio ministar finansija, dnevna novina ''Kurir'' nije plaćala porez, gospodo. Nemojte nas optuživati za nešto što je vaša idejna tvorevina i što više ne možete da držite pod kontrolom. Sve vreme LDP, a ranije predstavnici DOS-a, podnose tužbe protiv vas gospodo iz G17 plus, ali se vi pozivate na imunitet, kakvo vaše tadašnje vođe, Dinkić i Labus, tako i neki od poslanika koji sede tu koriste imunitet da bi opravdali svoje laži. Na kraju, samo da završim, nemojte vi braniti gospodina Jelašića time što čitate referate, dopustite mu da dođe i da odgovori na sva ona pitanja koja mu u toku jučerašnjeg i današnjeg dana postavljaju poslanici ovde. Još jednom pozivam predsednika Skupštine da iskoristi svoje pravo iz člana 87. Poslovnika Skupštine i pozove kandidata za guvernera da dođe i obrati se poslanicima Skupštine Srbije, kako da predstavi svoj program, koji će sprovoditi na mestu guvernera, tako i da odgovori na pitanja koja mu predstavnici građana Srbije imaju uputiti. Hvala vam.
Hvala vam. Po Poslovniku narodni poslanik Nadica Momirović.
Javljam se po Poslovniku, član 106, i tražim od gospodina predsednika Skupštine da izrekne opomenu narodnom poslaniku gospodinu Ivanu Andriću, zbog uvreda koje su rečene na računa poslaničkog kluba G17 plus, da je to interesna grupa. To ne samo da je uvreda nama poslanicima, nego je uvreda svim građanima koji su glasali za G17 plus.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov, neka se pripremi poslanik Zdravko Topalović.
Dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, s obzirom da nisam ekonomista neću govoriti o profesionalnim dostignućima gospodina Jelašića, mada smo imali od ljudi koji su za to zaista stručni prilike čuti da baš i one nisu najsjajnije. Međutim, govoriću o tome zašto meni kao građanki Srbije smeta da jedan takav čovek bude na mestu koje je ovoliko važno za Srbiju. Govoriću o tome zbog čega mislim da on nije moralan čovek, sa zadovoljavajućim moralnim kvalitetima, da bi obavljao ovu funkciju. Naravno, govoriću o brojnim aferama u koje je gospodin Jelašić bio, na ovaj ili onaj način, upleten. Pre svega, mislim na aferu ''vila'', o kojoj smo već imali prilike da čujemo, kada je guverner 2004. godine kupio vilu od 180 kvadrata i 15 ari placa na Dedinju za cenu koja je nekoliko puta manja, četiri puta manja od realne. Ono što je još interesantno jeste da je HVB banka upravo bila ta koja je dala garanciju guverneru za kupovinu ove vile i postavilo se tada pitanje, nažalost od onih koji ga danas podržavaju na ovoj funkciji, pre svega mislim na DS, da li to gospodin Jelašić pokušava da utaji porez, ili ako, ne na osnovu čega i na koji je način po ovoj ceni kupio ovu vilu. Mislim da je jasna poruka koja se šalje građanima Srbije, da čovek koji treba da vodi računa o parama od njihovog poreza istovremeno pokušava da utaji svoj porez i da eskivira plaćanje. Ali, to samo pokazuje koliko vladajuća koalicija ceni građane ove zemlje i šta zapravo misli o njima. Dalje, naravno tu je i afera ''kofer'', koja je nekako nešto što je dominiralo, kada se činilo da će se zapravo uspostaviti neka kontrola rada vlasti, kada se činilo da postoji ipak šansa za demokratiju u ovoj zemlji i kada se zaista nešto suštinski moglo promeniti, tada se od toga naravno odustalo i na jedan veoma čudan način, gospodin Jelašić, kao i drugi akteri u toj aferi, osim viceguvernera koji je uhapšen, izbegli su hapšenje, izbegli da odgovaraju za ono što su učinili. Nažalost, Demokratska stranka koja je i tada insistirala na tome da ovo bude razrešeno i obećavala da tog momenta da će, kada dođe na vlast, ispitati ovu aferu, kao i aferu ''vila'', odustala je od toga i ostaje nam samo da se pitamo šta je dovelo do takve promene u ponašanju Demokratske stranke. Naravno, tu je i afera Petrović, kada je gospodin Jelašić postavio Mirka Petrovića, potpuno nekvalifikovanog čoveka, na mesto direktora Dunav osiguranja, kome je samo pre nekoliko meseci toga uveo privremene mere u preduzeću, zbog toga što je ocenio da čovek ne obavlja dobro svoj posao. Ovo je naravno očigledno jasno koalicionim partnerima, o tome nam govori činjenica da nekoliko puta nije bilo kvoruma na Odboru za finansije, kada je bio izbor gospodina Jelašića u pitanju. Pokazuje nam zapravo i ta promena zakona Narodne banke Srbije, gde se uvodi Savet guvernera, koji će gospodinu Jelašiću oduzeti mnoga prava, koja sada guverner ima, očigledno im je jasno s kakvim čovek imaju posla. Ovo, međutim, ne daje DS za pravo da ćuti o ovome, da odustane od onoga za šta se zalagala. Setimo se ministra Petrovića, koji je govorio da će tog momenta kada dođe na vlast ispitati imovinu guvernera Jelašića, setimo se ministra Markovića, koji je isto to govorio. Žao nam je što su oni odustali od odgovora na kojima su ranije insistirali i od odgovora su naravno odustali svi, inače bi nekoga ovde bilo da na njih odgovara. Hvala vam.
Po Poslovniku, narodni poslanik Nikola Novaković, a potom reč ima Zdravko Topalović, a neka se pripremi narodni poslanik Nebojša Ranđelović.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 101. Narodni poslanik ima pravo da sa ove govornice govori i boriću se za to njegovo pravo do poslednje kapi moje krvi, da govori gluposti, ali mora da govori istinu. Poželjno je da govori istinu, jer ako nešto ne zna onda može da pita, pa pošto su ovde postavljena neka pitanja, na njih ću vrlo kratko da odgovorim i to nekoliko puta, pa da završimo sa njima. Porez na promet plaća prodavac. Prozivajući Jelašića kao kupca, vi prozivate prodavca kojeg ovde nema, čija je zakonska obaveza da prijavi poresku obavezu i da je plati. Da li je to urađeno ili nije, ne znam, jer gospodina prodavca ovde ne poznajem niti bi on trebalo da dođe ovamo. Afera ''kofer''. Kakve veze jedan kofer u nekom stanu na Dedinju ili Senjaku, ili gde već u Beogradu, ima veze sa guvernerom. To još nismo uspeli da utvrdimo i verovano nikada niko neće ni utvrditi. Treće, direktora Dunav osiguranja postavlja Vlada. Ako to niste znali, evo sada ste saznali. Prema tome, Narodna banka eventualno daje saglasnost na taj izbor i to je otprilike sve što se te formalne strane tiče. Ne znam tačno, mislim da ne daje, čak da to postavlja Vlada i to je ta priča. Prva stvar je bila, poreski obveznik svakog ugovora o kupoprodaji, mislim da gospodin Batić to zna, jeste prodavac. Drugu stvar sam spomenuo, i treća stvar - postavlja Vlada. Da li još jednom da ponovim, plaća prodavac, hvala vam, valjda ste sada nešto naučili.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladan Batić. To je replika, gospodine Batiću, je l' tako?
Naravno, kada bismo pošli od onog advokatskog rezona mogao bi se prihvatiti ovaj stav kolege Nikolića. Ali gospodine, šta je prijavio, koju vrednost svoje imovine je prijavio gospodin Jelašić Komisiji za sprečavanje sukoba interesa? Da li je gospodin Jelašić običan građanin koji je kupio neki kućerak, pa pristao da prodavac prikaže manju cenu? Ne, on je guverner NB, koji je platio tu cenu i slagao državu. I vi i ja znamo, bez obzira što je nominalno, obveznik poreza prodavac, znamo najbolje da porez uvek plaća kupac. Šta prodavca briga da li će platiti pet ili 55.000 evra. To najbolje znamo, pretpostavljam da ste i vi radili stotine ugovora. Nemojmo da iskrivljujemo stvarnost. Znači, imate sukob interesa, imate obmanu države, imate utaju poreza, u kojoj je on saučesnik. Nešto što vi kažete - kakve veze ima kofer sa Jelašićem. Dejan Simić je njegovviceguverner. Da vam kažem kakve veze ima i šta je istinski demokratska vlast. Molim vas za malo pažnje gospodo iz DS. U vreme Vlade Zorana Đinđića nije bilo pokušaja da se aboliraju ili amnestiraju oni koji su optuženi za neke zloupotrebe. Potpredsednik Vlade, Vuk Obradović, optužen, Đinđić traži ostavku - smenjuje se Vuk Obradović. Potpredsednik Vlade, Momčilo Perišić, optužen, nije osuđen - smenjuje se Momčilo Perišić. Postoji sumnja da ministar za energetiku ima neke veze sa energetskim lobijem, odlazi ministar za energetiku. Kasnije, pod pritiskom javnosti, u vreme Vlade Zorana Živković, odlazi ministar Veselinov. To je vreme odgovornosti. Mi vam ovde ukazujemo na stručnu nesposobnost, na nekompetentnost gospodina Jelašića i na krajnje iskompromitovanu savest gospodina Jelašića. Takav čovek ne bi mogao da obavlja nigde u svetu jednu tako odgovornu funkciju. Guverner Narodne banke u bilo kojoj ozbiljnoj državi mora biti ... (Predsednik: Vreme.) ... vrhunski ekspert za finansije i čovek najvišeg mogućeg moralnog kredibiliteta. Gospodin Jelašić je čovek najmanje za optuženičku klupu, a verovatno i za mnogo gore od toga.
Hvala puno. Reč ima narodni poslanik Zdravko Topalović, neka se pripremi narodni poslanik Nebojša Ranđelović.
Dame i gospodo, građani Srbije, od kolega iz G17 očekivao sam konstruktivniju raspravu, a ne neke hvalospeve koje smo imali vremena da čujemo još iz vremena malog Jože. To sam očekivao ponajviše od gospodina Albijanića, koji je po profesiji matematičar, a i kolega iz njegove koalicije gospodin Vujadinović, juče je tražio, normalno, da svi razgovaramo o ciframa. Moram reći da je gospodin Vujadinović juče pomenuo neke podatke iz makroekonomske podatke, koje je normalno gospodin Albijanić prećutao, već je krenuo na neke nerealne hvalospeve. Prema zakonu, NBS je u obavljanju svojih funkcija samostalna i nezavisna i ne traži niti prima uputstva od državnih organa i drugih lica. Tako treba da bude po zakonu, ali u slučaju gospodina Jelašića to nije tako. On nije ni nezavisan, ni samostalan, i prima direktne naloge od Mlađana Dinkića. Pre nego što kažem nešto o kapitalnim delima, odnosno nedelima Jelašića, moram pomenuti i njegove viceguvernere. Ana Gligorijević je diplomirala na Filološkom fakultetu, a na Institutu MMF u Vašingtonu završila je specijalistički kurs. Na osnovu tog kursa, gospođa Gligorijević vodi pregovore sa MMF, Svetskom trgovinskom organizacijom, grupacijom Svetske banke. Zaista, na osnovu jednog kursa, vidite kakvu kvalifikaciju gospođa ima da pregovara sa svim tim institucijama. Dijana Dragutinović, kao docent na Ekonomskom fakultetu, pre svega kao kadar G17 plusi Mlađana Dinkića, prelazi u NBS kao član ekspertskog tima za nacionalnu politiku zapošljavanja i tu pokazuje rezultat da nezaposlenost u Srbiji u 2006. godini dostiže rekordnih 26,6%. Mira Erić Jović, isto viceguverner, kako se kaže u njenoj biografiji - učestvuje u tzv. reformi bankarskog sistema Srbije, rekao bih, u zločinačkom napadu na finansijski sistem Srbije bankarskog sistema. To su viceguverneri i saučesnici Radovana Jelašića. Evo malo da pričamo i o ciframa. U završnom računu NBS za 2006. godinu iskazan je gubitak od 30 milijardi, 92 miliona, 417 hiljada 95,27 dinara. To je znači oko 376 miliona evra, što bi bilo dovoljno da se završi taj pominjani autoput Horgoš-Požega i ceo Koridor 10. Za ovaj gubitak normalno da je odgovoran Radovan Jelašić, jer guverner predstavlja i zastupa banku, rukovodi bankom i odgovoran je za sprovođenje odluka Monetarnog odbora i Saveta. U godišnjem izveštaju o radu hvali se povećanjem prosečne neto zarade na 21.000 dinara i da je nominalan rast 24,4% u odnosu na 2005. godinu, ali realan rast je mnogo manji. Juče je objavljen podatak u ''Blicu'', glasilo naklonjeno vladajućoj koaliciji, da je potrošačka korpa za četvoročlanu porodicu 66.000 dinara. Čemu onda ove pohvale? Prema podacima zvanične statistike, ukupan broj nezaposlenih u 2006. godini je u proseku iznosio 2.527.600 lica, a stopa nezaposlenosti je sa 25,3% porasla na 26,6%. Vrednost dinara je samo nominalno porasla u odnosu na evro i dolar, ali ne i realno. Devizne rezerve su povećane sa pet milijardi 842 miliona i 800 dolara na kraju 2005. godine na 11 milijardi 887 miliona dolara. Ali, treba reći da su tom povećanju deviznih rezervi kumovale privatizacije, koje su imale jedan cilj - punjenje privatnih džepova čelnika DOS-a, a ostatak što ostane u budžetu da se servisiraju zelenaški krediti MMF i strani poverioci. Ukupan spoljni dug, građani Srbije, Republike Srbije, krajem 2006. godine iznosio je 19 milijardi 606 miliona američkih dolara. U periodu vladavine DOS-a od 2000-2006. godine spoljni dug u dolarima rastao je po prosečnoj godišnjoj stopi od 11% , da se razumemo rastao je u odnosu na evro. Učešće dugoročnog spoljnjeg duga u ukupnom dugu Republike Srbije krajem 2006. godine je bio 92% i rastao je od 2000. godine. U 2006. godini, po ovom podacima koje ste dostavili, bankarski sistem Srbije su činile 37 banke, od čega 22 banke u većinskom vlasništvu stranih akcionara, 7 banaka sa privatnim kapitalom i 8 banaka u većinskom vlasništvu Republike Srbije. Vidite i sami da je na snazi totalna finansijska okupacija stranih banaka i banaka domaćih tajkuna. Rečeno je već ovde za ovom govornicom da nerealan kurs evra odgovara samo uvoznicima, nikako izvoznicima. Podsetiću vas na reči kolege Vujadinovića iz DS-a pre dva meseca, kada je pomenuo da nerealan kurs, odnosno nizak kurs evra u tom trenutku ne pogoduje izvoznicima maline. Znamo koliko su malinari uložili novca za proizvodnju malina. Posle njegove diskusije, sutradan je kurs čak i korigovan, valjda zarad mira u toj koaliciji. Inače, što se tiče marketinga Narodne banke Srbije, gde ćete veći marketing nego da je juče zabeležen u poslednje dve godine skoro najniži kurs evra. Znate li, građani Srbije, da su vam devizni ulozi kod poslovnih banaka, koje imaju dozvolu Narodne banke Srbije, osigurani samo na 3.000 evra. Čak i za taj osiguravajući depozit uzet je međunarodni kredit. Šta ako se desi da ta banka iz ekonomskih razloga prestane sa radom, a dobro znate da te banke nemaju imovinu u Srbiji, već samo položene depozite kod NBS. Ima tu još, gospođa Borka Vučić je juče pomenula da i dalje ne funkcionišu doznake fizičkih lica sa inostranstvom. Znate na kakve sve probleme nailaze naši građani kada im rođaci iz inostranstva pošalju neki novac. Taj novac preko tih banaka koji se šalje, tipa Sosijete ženeral ili Rajfajzen, putuje po pet do šest dana, a najčešći odgovor na šalteru banke dobićete - da, gospodine, ali ovo je Rajfajzen ili Sosijete ženeral Srbija. Nema veze sa bankama u inostranstvu. Da je gospodin Jelašić moralan čovek, podneo bi ostavku, ovako će da nastavi dalju agoniju finansijskog sistema, ali se nadam samo do sledećih izbora, posle kojih će srpski radikali imati najboljeg kandidata za guvernera Narodne banke Srbije.
Narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospodine Albijaniću, to su oni članovi Poslovnika koji se odnose na uslove za rad poslanika i odlučivanje, šire tumačeno članovi 136, 225. i 226. našeg Poslovnika, i to ovog Poslovnika koji je još uvek na snazi. O čemu se radi? Ne znam kako bi mi mogli uopšte da se uključimo u razmatranje ovog predloga ukoliko prethodno ne dobijemo prave odgovore od ministra unutrašnjih poslova i predsednika Vlade Republike Srbije. Zbog stenograma i onih ljudi koji će poslove ovo da prekucavaju i da dostavljaju kao zvanični zahtev da se da objašnjenje bih hteo da ukažem da se odnosi na nešto što je u našoj javnosti odavno prisutno, ali javnost nikada nije dobila odgovor na ta pitanja. Meni samo kao povod služi nešto što je gospodin Dušan Mihajlović 6. decembra 2004. godine izjavio u jednom svom intervjuu pod nazivom - "Najveća ekspertska pljačka u istoriji Srbije". Znači, sa ovim stavovima i ovim pitanjima do sada SRS nema nikakve veze, ali sada smatramo da je potrebno da se odgovori na ova pitanja, jer ne verujem da neko bolje zna Dinkića od Mihajlovića. Evo koje su to teme. Gospodin Mihajlović je u tom intervjuu naveo da je zamolio profesora Labusa da učini nešto i spreči sramotu koju bi DOS doživeo da je Dinkić upao i da smo na takav način smenili guvernera, sa kojim smo najnormalnije dogovorili primopredaju dužnosti, odnosi se na Vlatkovića. Profesor Labus je rekao da on nema takav uticaj na Dinkića. KažeMihajlović, da je sreća njihova bila u tome što je Dinkić promašio zgradu, otišavši u zdanje Narodne banke u Bulevaru kralja Aleksandra. Mene interesuje da li je ovo tačno? Znate, ako čovek promaši zgradu, čovek može da promaši red kad piše, može da promaši broj telefona kada kuca, ali ako promaši ulicu, zgradu, meni mora da se odgovori da nije možda promašio grad? Kako čovek koji promaši zgradu može da vodi državu? Dalje, vrlo značajan odgovor bi bio i na pitanje, pošto Mihajlović tvrdi da je naneo veliku bruku državi Srbiji, MD, Mlađan Dinkić u nastavku, jer je on izračunao, kao mladi Robin Hud, da je opljačkano 12 milijardi samo na jednom mestu. Ja ću da vam dam ceo intervju da se malo bolje snađete. Da mi kaže Jočić da li je to tačno. Ako nije tačno, neke konsekvence treba da povuče Mihajlović, ako je tačno, njegov kolega Dinkić treba da povuče neke konsekvence. (Predsedavajući: Gospodine Krasiću, vreme.) Gospodine Albijaniću, javiću se još nekoliko puta, ali kada se nešto citira, to se ne računa.
Samo Poslovnik kada se citira to se ne računa.
Samo Poslovnik. (Predsedavajući: Da.) Evo, Poslovnik citiram. Kaže Mihajlović da treba verovati guverneru koji je rekao da je video 4,5 milijarde na računu na nekom ostrvu Kipar. Šta je tu istina?
Istina je da u Poslovniku ne pišu imena.
Čitam Poslovnik. Dalje, po Poslovniku. Kaže Mihajlović da je gospodin Dinkić, citiram, zapamtite gospodine Albijaniću: "Laki je malo nervozan". "Laki" je u ovoj interpretaciji Zoran Đinđić. Ali, onda kaže Mihajlović - ali, premijer je pobedio i postavio svog čoveka na mesto direktora Poštanske štedionice. Dinkić je odmah odgovorio na taj način što je Narodnu banku angažovao da osnuje Nacionalnu štedionicu. I onda, verujem u ovo što je rekao gospodin Mihajlović, ali da bih bio potpuno siguran, i kao građanin, i kao poslanik, i kao tuženi, pošto me je Dinkić tužio za sve što kažem sa ove govornice, evo da proverimo, pre nego što se nađemo u sudu, mada će mu tužba biti odbačena, da li je ovo tačno, gospodine Jočiću? Mihajlović kaže ovako - mislim da se iza svega toga nalazi najveća ekspertska pljačka koja nije viđena u istoriji Srbije, jer postoji osnovana sumnja da su te pare s Kipra ponovo oprane i da su završile na računima ko zna kojih of-šor kompanija i da se sa njima sada kupuje ono najbolje što postoji u Srbiji. O drugim operacijama koje je Dinkić izveo, i sada stvarno tražim da mi se dostavi zapisnik o primopredaji Trezora, zna gospodin Jočić na šta se odnosi, da se dostavi zapisnik koja je količina novca uništena, jer taj MD, dok je bio guverner, nije znao da se potpiše. Ne Mihajlović Dušan, nego Mlađan Dinkić.
Gospodine Krasiću, moramo da završimo izlaganje i citiranje Poslovnika.
Cenim vašu toleranciju i javiću se naknadno.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Ranđelović, a zatim narodni poslanik Nebojša Stefanović. Preostalo vreme LDP-a je četiri minuta, G17 plus nema više vremena, SPS pet minuta. Nebojša Ranđelović. Ne. Narodni poslanik Nebojša Stefanović.
Dame i gospodo, od formiranja prve DOS-ove vlade u Srbiji pa do danas Narodna banka Srbije pripala je političkoj stranci G17 plus, poput neke srednjevekovne latifundije i taj princip zadržan je i do dan-danas. Narodna banka je postala jedna od poluga čiji je cilj stavljanje u katastrofalan položaj srpske privrede, osiromašenje građana Srbije i predavanja našeg tržišta, što je veoma značajno, stranim multinacionalnim kompanijama i stranim bankama. U ovom svetlu treba zaista i gledati ulogu Narodne banke i njenih guvernera do danas. Što se tiče samog guvernera Jelašića, nakon malverzacija koje su poznate javnosti, koje su se pojavile u Dojče banci 1998. godine, kada je bio umešan u aferu prodaje jedne cementare u Češkoj, bio je zamoljen, odnosno morao je da napusti Dojče banku. Zatim,nakon toga postaje savetnik u HVB banci početkom 2004. godine ili čak sredinom 2003. godine u Srbiji, a do 1. februara postaje član Upravnog saveta direktora HVB banke. Nakon toga, Jelašić postaje guverner u tom trenutku. Dva meseca po dolasku na čelo Narodne banke prva afera se pojavila u javnosti gde je guverner Jelašić sklopio ugovor sa Aleksandrom Šandorovim, dotadašnjim vlasnikom vile od 180 kvadratnih metara, sa 15,5 ari placa na Dedinju, koju je, kako sam tvrdi, platio 380.000 evra, iako je tržišna cena, prema mišljenju stručnjaka, bila nekih milion evra. Naravno, iako je bilo više ponuđača koji bi mu u istom trenutku isplatili tu sumu, guverner Jelašić nijednom nije pristao na to, izbegao je odgovor na ovo pitanje. Da sve bude još zanimljivije, u samom ugovoru piše da je HVB banka dala bankarsku garanciju za kupovinu ove vile. Da podsetimo, HVB banka je onau kojoj je on samo do pre nekoliko meseci pre toga bio na vrlo važnom i odgovornom mestu. Sledeća afera dogodila se kada je u to bio umešan viceguverner Dejan Simić, koji je uhapšen u trenutku kada je primao mito od sto hiljada evra kako bi se ukinula odluka Narodne banke Srbije o zabrani rada Kreditno-eksportne banke. Kako je rekao sam Jelašić, odluke o likvidaciji i davanju dozvole za rad banke donosilo je telo Narodne banke Srbije, dakle ne radi se o pojedincu. Očigledno je da je nemoguće da je samo viceguverner Simić bio umešan u ovo, već je bilo potpuno jasno da je u celu operaciju morao biti uključen i Radovan Jelašić. Ovo su neke od afera koje su isplivale u javnosti koje se tiču njega lično. Kada govorimo o monetarnoj politici koju je sprovodila Narodna banka i uopšte o politici koja je u finansijskom sektoru uticala na ovo što se danas dešava u Srbiji, moramo reći da je uništavanje domaćeg bankarskog sektora svakako jedna od ključnih i najtežih stvari po Srbiju, koju su tada učinili DOS-ova vlast, odnosno Mlađan Dinkić i kasnije Radovan Jelašić. Još 2000. i 2001. godine postavili su temelje za stvaranje nove politike koju će voditi Narodna banka i vodi je i danas, da se unište ili potpuno marginalizuju domaće banke, a time kreira prostor za prodor stranih banaka,koje su prvenstveno zainteresovane da profit koji ostvare u Srbiji plasiraju u svoje matične države i druge države u okruženju, a neu Srbiju. Mi smo na ovaj način u višestrukom gubitku. Gubi se sposobnost domaćeg bankarskog sistema da kreditira srpsku privredu, i to pre svega proizvodni izvozni sistemi i delatnosti, a praksa je pokazala da strane banke to ne žele da čine u Srbiji i da svojom veoma lošom kreditnom politikom prema privrednim subjektima destimulišu stvaranje novih preduzeća i rast zapošljavanja u postojećim. Kasniće ću objasniti i kako loše mere Narodne banke utiču na loše kreditiranje privrede od strane stranih banaka. Katastrofalnom kreditnom politikom prema domaćem stanovništvu, koja podrazumeva ogromne kamate na sve vrste kredita, a što je naročito opasno, jer su strane banke uglavnom stimulisale potrošačke kredite, i to ćete videti, pošto je Narodna skupština ratifikovala CEFTA sporazum, od 1. januara ćete imati mnogo veći prodor stranih proizvoda na naše tržište bezzaštitnih carina, pa ćete videti kako će te mere tek loše uticati na privredu Srbije. Bez realnih ekonomskih opravdanja, građani Srbije, koji nisu imali dovoljnu zaštitnu politiku od strane države koju je bila zadužena da sprovodi Narodna banka, uzimali su te kredite, preterano se zaduživali i opasno se približili granici ozbiljne prezaduženosti države, što će se teško vratiti. Što se tiče prisustva stranih banaka, posebno poglavlje u delovanju Narodne banke i samih guvernera predstavlja činjenica da je Narodna banka činila sve što može da onemogući strateške partnere iz Rusije, a da je faktički bankarski sistem prepuštala uglavnom interesu banaka sa Zapada. Za samo pet miliona dolara, koliko jeu tom trenutku iznosio osnivački depozit, one su dobile celokupno tržište Srbije. Za razliku od Beogradske banke koja je, kako smo čuli, bila u jednom trenutku sedma u Evropi, a koja je protivpravno ugašena u Srbiji, u Srbiju su došle takve banke koje su, evo, kako piše "Ekonomist", takve moći da na listi 50 najvećih banaka srednje i centralne Evrope nema nijedne iz Srbije. Toliko su moćne i uticajne te banke koje su došle ovde da preuzmu tržište Srbije i da pomognu Srbiji da se razvije i da raste. Guverner Jelašić nedavno je izjavio u jednom intervjuu da u Srbiji nikada nije bila bolja ekonomska situacija. Ponekad se pitam, da li živim sa guvernerom u istoj državi. On to delimično objašnjava i porastom deviznih rezervi. Tu dolazimo do jedne vrlo zanimljive teme, pošto je struktura deviznih rezervi, kojom se hvali Narodna banka, veoma problematična. Naime, u ozbiljnim državama, koje se na ozbiljan način bave svojom privredom i koje žele da ostvare privredni rast, devizne rezerve rastu tako što država povećava svoj izvoz, stvara jedan spoljnotrgovinski suficit, na takav način, na ozbiljan način, ojačava devizne rezerve. U našoj zemlji, nažalost, struktura deviznih rezervi uglavnom se oslanja na devizne doznake koje šalju naši građani koji rade u inostranstvu, novac koji šalju svojim porodicama u Srbiju, i obaveznu rezervu banaka koja se povećava s vremena na vreme. Narodna banka radi to u nameri da poslovne banke povećaju kamate na kredite zbog povećane kreditne tražnje. Međutim, treba imati u vidu da povećanjem obavezne rezerve od strane Narodne banke, Narodna banka smanjuje bitno kreditnu podršku stranih banaka privredi. Na ovaj način je došlo do povećanja kamatnih stopa, iako je sasvim jasno da su za većinu korisnika krediti i sada preskupi. Naravno, kada o tome govorimo potpuno je jasno da nema nikakvog govora o pomoći privredi Srbije na ovaj način. Prevelika javna potrošnja, o kojoj smo više puta govorili mi iz SRS, takođe je direktna posledica katastrofalne fiskalne politike koju vodi Vlada osnivanjem fantomskih agencija za sve i svašta, kada postoje ministarstva koja su za to nadležna, nenamensko trošenje novca, nepostojanje kontrole. Mi smo tek nedavno izabrali članove Saveta Državne revizorske institucije, i tada smo opominjali, jer smo izabrali članove koji su izabrani po političkoj liniji, među kojima je jedan član, naravno, iz G17 plus, da ćemo svakako dobiti instituciju koja sigurno neće na ozbiljan način kontrolisati ovo trošenje. Mere koje sprovodi Narodna banka samo će dodatno otežati položaj privrednih subjekata, a ono što su rekle kolege, da na ovaj način samo pomažemo uvozničkom lobiju, potpuno je tačno, jer izvoznici uopšte nisu stimulisani na ovaj način. Postavlja se pitanje - kuda će ići privreda ove zemlje? Nažalost, još jedan detalj o kome ćemoimati prilike da više govorimo u budućnosti je politika zapošljavanja u Narodnoj banci Srbije. Poseban zahtev koji se postavlja pred sve one koji žele da se zaposle uNarodnoj banci Srbije nisu ni znanje, ni stručnost, već politička pripadnost, da to bude politička stranka G17 plus i poštovanje Mlađana Dinkića. Nezakonite smene svih ljudi u Narodnoj banci koje teku od 2001. godine naovamo, kako bi ta ista direktorska i šefovska mesta preuzeli probrani kadrovi, bili su nalik najgorim partijskim čistkama. Neretko su otpuštani čak i obični službenici, kako bi se otvorio prostor za zapošljavanje kadrova Mlađana Dinkića. Međutim, sada se dešava da nezakonito otpušteni radnici dobijaju sudske sporove protiv Narodne banke, to se dešava i danas, može se proveriti u sudovima, gde se odštete koje se njima isplaćuju kreću u iznosu od 50.000 do 100.000 evra. Ovo nisu nimalo beznačajna sredstva. Postavlja se pitanje - ko je odgovoran za nezakonito postupanje prema tim ljudima i ko će narodu Srbije nadoknaditi štetu koja je na ovaj način izazvana. Odgovor na to je da su za ovo svakako odgovorni guverneri Narodne banke, i Dinkić i Jelašić, a da ovakvo kriminalno ponašanje i stimuliše poslanike SRS da se ovde zaista bore da se ovakav čovek ne izabere na mesto guvernera Narodne banke. Svim silama ćemo se suprotstaviti i kriminalu i korupciji koji vladaju ovom zemljom, jer je to naša obaveza zbog građana Srbije, jer mi moramo da se borimo da svi građani žive bolje, a to je jedini način da u tome uspemo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospodine Albijaniću, pošto znamo, ista meta, isto rastojanje, Poslovnik je tu, čitaću iz njega. Mislim da ne postoji u ovoj zemlji kompetentnija osoba od gospodina Jočića i mislim da ovo što treba gospodin Jočić u roku od pola sata da nam javi je vrlo značajno za ovu tačku dnevnog reda. Da se ne bi poslanici čudili o čemu se radi, radi se o jednom pismu koje su dobile sve poslaničke grupe. Počinje sa: "Poštovana gospodo narodni poslanici..." Pismo sa dokumentacijom je poslao konzorcijum akcionara MB banke Niš, Grade Nikolić Niš, ne znam čoveka. On traži da "...u okviru svojih nadležnosti preduzmete mere, uvedete u zakonski red guvernera Jelašića, Agenciju za depozite i sve one koji ih podržavaju, a koji delimično zauzimaju jedan broj mesta pored vas u Skupštini (izvinite, molim vas, meni mora neko da odgovori ko su ti) i da nam pomognete da sačuvamo našu privatnu imovinu, a da se poštuju i sprovode zakoni i odluke najviših organa u ovoj zemlji". Pošto je ovo dugačko, sa puno dokaza, nemam nameru da sve ovo interpretiram, ali u suštini se nalazi da je gospodin Jelašić, kao guverner, doneo neke odluke koje su imale za posledicu likvidaciju te banke, da su sudovi rekli svoje, ukinuli te odluke guvernera, vratili na ponovni postupak, naredili šta treba da se uradi, guverner nije postupio po tim odlukama, mene to uopšte ne iznenađuje, takav je bio i Mlađan Dinkić, sećate se, nijednu odluku nije poštovao. Rekao je - kakav sud, Miloševićev sud meni vraća, pa u sudu se nalaze najveći kriminalci itd. To su njegove reči. Ne ulazim u taj deo, sud neka rešava to kako misli da je najbolje da se uradi u skladu sa zakonom. Međutim, siguran sam da će ovaj deo, ukoliko je tačan, a tražim da nas ministar Jočić hitno obavesti da li je to tačno, ovaj podatak je frapantan. Kaže: "Knjigovodstvena vrednost imovine banke je bila 5,1 milijarda dinara. Namernim potcenjivanjem vrednosti imovine banke, ona je utvrđena na 3,9 milijardi. Po odluci Vrhovnog suda, ako se primene ti kriterijumi, to je oko šest milijardi". Data je neka struktura obaveza i vidi se da nije ispunjen nijedan uslov za likvidaciju banke. Međutim, evo šta tvrde ovi ljudi: "Vrhunac pljačke kapitala MB banke je u nagradi za likvidacionog upravnika u iznosu od ..." - sad je to dato u stotinama miliona dinara, ali on je to preveo... (Predsedavajući: Vreme.) ... kako baš uvek vreme kad treba najvažniju stvar da kažem? Znači, likvidacioni upravnik je dobio 4,5 miliona evra. Troškovi tog postupka su bili dva miliona evra. Razumem da se vodi likvidacioni postupak, da postoji neki spor, mogu mnoge stvari da shvatim, ali zar je moguće da su toliki troškovi? Da možda banka nije uništavana zbog ovih troškova? Privatna banka. Evo, to se direktno tiče gospodina Jelašića. Ne znam da li je ovo tačno ili nije tačno, ali molim gospodina Jočića da mi hitno dostavi, i meni i vama, da znamo da li su ovi podaci tačni ili nisu, jer se na bazi toga zaključuje kakav je odnos predloženog kandidata prema poštovanju ustavnosti, zakonitosti, da li ima neke malicioznosti u načinu na koji on primenjuje zakon. Jer ovi tvrde da su sve probleme mogli da reše na taj način što su sklopili ugovor sa nekom ruskom firmom koja bi to preuzela. Ali, ovaj Jelašić mrzi vlasnike para. On voli Nemce, Francuze, Engleze, Amerikance, ali ako su vlasnici para Rusi, on ih mrzi. Nas Rusija sad brani, kako mi se čini, zar je moguće da naš guverner svojim svakodnevnim aktivnostima narušava nacionalnu politiku? Kako da glasam za takvog čoveka?
Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš, a zatim narodni poslanik Milan Nikolić.
Gospodine predsedavajući, predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u toku jučerašnjeg i današnjeg dana poslanici LDP su u više navrata izneli razloge zbog kojih neće podržati ovaj predlog, odnosno glasati da gospodin Radovan Jelašić bude guverner Narodne banke Srbije. Mene, gospodine Krasiću, malo iznenađuje, vi ste mnogo duže poslanik od mene, sada sam prvi put, ali prosto me zadivljuje koliko vi vere u predsedavajućeg imate, da ćete dobiti odgovor na neka od pitanja koja ste postavili tokom jučerašnjeg i današnjeg dana. Bili ste prisutni, kao i ostali poslanici, ignorisanju od strane predsedavajućeg, odnosno gospodina Albijanića, i od drugih koji su predsedavali ovom skupštinom, ili predsednika Dulića, da odgovore na zahtev, molbu poslanika LDP i ostalih poslanika da se kandidat za guvernera pojavi u skupštinskim klupama i da odgovori na neka od postavljenih pitanja. Tačno je da formalno ne postoji njegova obaveza, ali zaista mislim da bi bilo neophodno, pre svega zbog građana, da građani ne bi stekli sliku da poslanici ovde žele da naruže kandidata za guvernera, bez obzira ko je on ili baš zato što je Radovan Jelašić. Problem je u tome što postoje bar tri osnovna razloga zbog kojih se ne može glasati za Radovana Jelašića. Prvi je politički. O tome smo dosta juče govorili. To je da je Radovan Jelašić postao predmet jedne trgovine, jedne pogodbe. Onog momenta kada smo iz medija saznali da su postignuti dogovori oko upravnih odbora u javnim preduzećima, tog momenta je i došao ovaj predlog na skupštinski Odbor za finansije. Prošao je taj odbor, vladajuća većina ga je podržala, jer ih ima više u Odboru, i stigao je ovde pred Skupštinu. Još jednom podvlačim da nemamo ništa protiv da jedna od stranaka predloži bilo koga za kandidata za guvernera. Ali, gospodine Albijaniću, molim vas da mi ne govorite iza leđa, ometate me. Vas sam opomenuo, gospodine Albijaniću, vi me ometate, ne ometa me niko drugi. Znači, politička pogodba, trgovina, mislimo da tako nešto ne zaslužuje mesto guvernera, koji treba da bude nezavisan. Čak su i ministri iz DS, potpredsednik Vlade iz DS u više navrata govorili da je gospodin Jelašić zavisan od Mlađana Dinkića, predsednika G17 i u više navrata su se veoma loše izražavali o njegovom radu, odnosno monetarnoj politici koju vodi, o gubicima koje smo čuli i od više poslanika juče, koji su procenjeni na nekih 450 miliona evra. Drugi od bitnih razloga zbog kojih ne možemo glasati za gospodina Jelašića je ta stručnost. Malopre sam pomenuo da, bez obzira što su ovde čitani referati od strane nekih poslanika koji su hvalili tvrd kurs dinara, stabilan kurs dinara, svi stručnjaci se slažu u tome da to pogoduje samo jednom lobiju, samo jednoj mafiji, a to je uvoznička mafija. Moram da pomenem, takođe, da je na čelu te mafije, naravno, gospodin Mišković. Pretpostavljamo da je on taj koji je glavni zagovornik da Radovan Jelašić bude guverner NBS. Treći razlog su te afere o kojima puno slušamo. Znači, tačno je da u kupoprodajnim ugovorima stoji da je prodavac taj koji je obavezan da plati porez, odnosno da u vreme kada je sklapan taj ugovor tako stajalo, ali odomaćilo se kod nas i običajno pravo je da svako ko je bilo šta prometovao, odnosno bilo koju nekretninu, zna da je kupac uvek snosio ugovor i da je interes kupca taj da se prikaže niži porez. Naravno, poreska uprava radi u skladu sa zakonom i poreska uprava razrezuje porez na osnovu tržišne vrednosti, osim u jednom slučaju, a taj slučaj je bio kada je Radovan Jelašić kupio vilu i prikazao da je platio 380 hiljada evra, a platio je mnogo više. Znači, zakon ne važi za sve jednako. Ako ne važi za guvernera, u tom slučaju guvernera mislimo da ta osoba ne može biti guverner.
Reč ima narodni poslanik Milan Nikolić.
Poštovani predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mi danas raspravljamo o izboru kandidata za guvernera NBS, na predlog Odbora za finansije. Ne ulazeći u personalni problem, mislim da je Skupština dovedena pred svršen čin. Bilo bi možda bolje da su poslaničke grupe pokušale da iznađu prava i profesionalna rešenja, pa da Skupština ovde raspravlja o kandidatima i argumentima da izaberu one koji su najbolji. Siguran sam da u ovoj sali sede dva do tri vrsna ekonomista, mislim i na gospođu Jorgovanku Tabaković, mislim i na Borku Vučić, mislim i na još ekonomista, ali nije samo mesto Skupština gde može da se o ljudima raspravlja. No, šta je, tu je. Verovatno se radi o nagodbi političkih stranaka i verovatno je dogovoreno da se na ovaj način bira jedini kandidat. Međutim, mi mora da se osvrnemo na rad NBS, kao ključne poluge u vođenju monetarne politike zemlje i da vidimo kakvi su nam rezultati. Mnogo je toga u današnjoj i sinoćnoj raspravi rečeno. Po svemu sudeći, u dosadašnjem radu banke vidimo da ona deluje autohtono kao institucija, koja malo kome, pa i Skupštini, podnosi izveštaje za svoj rad, niti, pak, imamo izveštaje revizorskih institucija kako je to NBS radila. Zapravo, mi nemamo dovoljno informacija da bismo dali pravu sliku stanja stvari u NBS. Iako kao zemlja prolazimo kroz veoma težak tranzicioni period, gde monetarna politika može da odigra dosta značajnu ulogu u prevazilaženju problema, nažalost, pre svega monetarna politika je previše restriktivna i otežava ionako neodrživo stanje, pre svega u privredi, ali rekao bih i na nivou standarda stanovništva. Iz dosadašnjih izlaganja videli smo kolika je cena održavanja kursa dinara. Takođe smo videli koliki nam je platni deficit, upravo zbog nerealnog kursa dinara u odnosu na evro i zbog motiva uvozničkog lobija da zgrće ogroman novac uvozeći nešto što je jeftinije nego što naša privreda može da proizvede i ponudi, i naravno da se u veoma težak ili još teži položaj dovode firme koje su izvozno orijentisane i koje ne mogu zbog ovakve konkurencije da dođu do izražaja. Naravno, perspektiva tih, rekao bih ovog trenutka zdravih izvozno orijentisanih firmi je takva da će morati jednoga dana da zatvore vrata, jer ne mogu da izdrže konkurenciju u ovakvom odnosu vođenja politike kursa dinara. Naravno da cena održavanja ovakvog kursa, čuli smo, nije mala i da to košta poreske obveznike. Takođe, želim da postavim pitanje koje se tiče monetarne politike. Da li se neko seća da je od 2000. godine naovamo doneta bar jedna podsticajna mera za privredu? Odgovor je da nije i da onakva privreda kakva jeste posle embarga, posle mnogih događanja, jednostavno nije u stanju da izdrži tu ekonomsku borbu u odnosu na konkurenciju koja se na ovako, rekao bih, nelojalan način nameće. Takođe, mislim da ova politika nekritičnog otvaranja tržišta bankama pod veoma jeftinim uslovima i dekretom uništavanje četiri velike banke, donelo je nemerljivu, odnosno ogromnu štetu. Takođe se pitam, kada se sve ovo tako desilo, zašto se ne ide na otvaranje jedne jake razvojne domaće banke, preko koje bi se mogao investicioni plan ili sredstva Nacionalnog investicionog plana da usmeravaju, preko koje bi se mogla usmeriti štednja, preko koje bi mogle da dolaze doznake naših građana koji rade u inostranstvu i u koju bi se slivala sredstva koja dolaze iz prodaje društvenih firmi, koja bi, kao tako jaka banka, mogla da napravi da njene usluge i u pogledu kamata, ali i u pogledu mnogih drugih stvari budu najmanje 30% jeftinije i natera ove inostrane banke da se tako ponašaju, što bi bilo u korist i države i građana. Siguran sam da bi od toga najviše interesa imala i Vlada Republike Srbije, zapravo privreda i narod Srbije. Da ne idemo daleko, uzmimo primer Slovenaca, koji su takvu banku napravili i koji iz toga imaju veoma dobru razvojnu komponentu. Ako je Vlada odgovorna da stvara povoljan ambijent za funkcionisanje privrede, ništa manje nije odgovorna banka kao ključni deo jedne celine, misli se na NBS, jer ekonomska politika bez dobre monetarne politike nema perspektivu. Mislim da se ovde pravi takva nesinhronizacija, da od toga čitav ekonomski ambijent ima ogromne štete. (Predsedavajući: Gospodine Nikoliću, prekoračili ste vreme.) Još samo jednu rečenicu. Takođe, postavljam pitanje da li je potez guvernera banke bio dobar, da izda štedne i državne zapise na koje se bankama koje te zapise uzimaju plaćaju kamate 14-15%, a nekada i više procenata, a težimo ka inflaciji koja treba da bude jednocifrena?
Narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, po Poslovniku.
Moram da iskoristim tu poslovničku mogućnost da, vezujući se za čl. 100. do 104. dam za pravo gospodinu Nikoliću i da kažem da NBS, na čelu sa guvernerom Jelašićem, od dana kada je konstituisana Skupština Republike Srbije, a to je 14. februar, nije dostavila nijedan dokument, a inače je, po zakonu, obavezna da Odboru za finansije, nadležnom za kontrolu rada, dostavi finansijski plan za prošlu godinu, monetarnu politiku i izveštaj o radu, ne kao pisani i opisni dokument, nego završni račun sa izveštajem revizora. U trenutku kada smo na Odboru za finansije dobili, od strane vladajuće koalicije, tih famoznih osam glasova, kojih u junu nije bilo, da formalizuju svoj predlog, a preko nadležnog odbora, u ime Odbora sam, koristeći poslovničko pravo iz člana 178. stav 5, zatražila te izveštaje i dala rok od sedam dana da nam se dostave. Šta se desilo? Sutradan u poslaničkoj grupi SRS je osvanuo izveštaj o radu, odnosno završni račun 2006. godine, sa izveštajem revizora, sa datumom 28. jun. Znači, guverner je ne navodno, nego ima zavodni pečat da je predao u ovu zgradu, sada je to na teret skupštinskih službi, odnosno ilustruje odnose u koaliciji, taj izveštaj nije dostavljen ni odboru, ni poslanicima, a propratno pismo uz taj izveštaj je 18. septembar. Dobijam ga 25. septembra, i to u fontu vrlo zanimljivom, koji se lako može čitati, bez vremena da se analizira, ali dve stvari mogu odmah da vam kažem. Kuća koja je vršila reviziju završnog računa se zove KPNG. Ta kuća je na prvoj strani prihvatila gubitak od 30 milijardi dinara za ne skupu monetarnu politiku i navodno povlačenje viška novca iz opticaja, jer zašto prodajemo strateška preduzeća, a onda ne znamo šta ćemo sa novcem. U ime čega to radimo? Otkud taj višak novca u opticaju? Skupa monetarna politika je zamišljena da držite inflaciju od 7 do 9 %, tako kažu oni koji čitaju referate koje im je pisao Jelašić, ali na strani 24 piše da su plasirani blagajnički zapisi po stopi od 14 do 20%. Ljudi, građani Srbije, da li je normalno da kažete da će inflacija biti 8%, a kao država emitujete preko Narodne banke hartiju za koju garantujete da ćete u roku od dve nedelje ili po roku dospeća isplatiti donosiocu kamatu od 14 do 20%. To nije monetarna politika, to se zove zloupotreba položaja. Povodom ovoga koji je radio reviziju samo da dodam detalj. Ova kuća je, vi ste pominjali iz Niša, kolega Krasiću, banku. Ova kuća je radila i reviziju, odnosno pratila preuzimanje jedne od privatnih banaka, u režiji Jelašića i njegovih prijatelja, i to trenutak preuzimanja i akciju kada je Findomestik banka zatvarala novu banku iz Bijeljine, kada je, uz prijateljsko ubeđivanje gospodina Pitića i Vlahovića, jednom od vlasnika iz Srbije savetovano da je bolje da odustane od dokapitalizacije i proda ovu banku Findomestik banci i sa cenom nižom od 1,6 miliona evra, zbog čega se sada vodi spor od strane malih akcionara. A u isto vreme je toj Findomestik banci omogućeno da po takvoj nižoj ceni se banka preda ili će biti zatvorena. Neki koji nisu pristali, neke ruske grupacije, npr. u Raj banci, banci u kojoj sam svojevremeno radila i koja je bila odlična banka, nije pristala na takve ucene, rezultat je da ta banka danas ne postoji. Reketaška politika i politika pohlepe na teret Narodne banke i guvernera.
Gospodine Krasiću, sada je prošlo ono što se tiče replike. Vas sam ovde, po zahtevu poslaničke grupe, premestio na kraju. Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine Albijaniću, stvarno ne bih mogao da shvatim to vaše ponašanje. Znate i sami da sam na neki način rekao da nemam ništa protiv da prozovete nekoga ko treba da priča, posle toga ću da se javim, a vi ste uporno izbegavali da mi date reč po Poslovniku i to po onim odredbama koje vi već napamet znate. (Predsedavajući: 136, 225, 226.) Tako je. Samo radi nekog kontinuiteta, tamo gde je gospođa Jorgovanka Tabaković prekinuta od strane vas. Na sve to treba da se doda da nas je Mlađan Dinkić ubeđivao da postoji suficit u budžetu Republike Srbije. Ubeđivao nas, a kratkoročno premošćavanje problema budžeta je rešavao emitovanjem tih papira, koje su mogli da kupe samo odabrani, a na to ne mogu dve godine da dobijem odgovor. Dve godine čekam odgovor na to i da vas podsetim, odgovor na pitanje - gde se drže devizne rezerve. Još nisam počeo da pričam o vašem kandidatu, jer hoću da raspravim neka pitanja o Nacionalnoj štedionici, vrlo značajno, ali i to ću kasnije. Za sada me interesuje da mi neko u ime ove vlasti, u ime ove države, ako treba Šutanovac i Đelić, napravite konzilijum, formalno-pravno neka bude upućeno Koštunici, ali morate da mi odgovorite na neka pitanja. Prvo, Mlađan Dinkić je u izjavi 25. avgusta 2003. godine optužio je ministra Dušana Mihajlovića da je dokument oko malverzacije Kolesara i Janjuševića čuvao u fioci. Nemoguće je, kako je rekao, da neko sa 32 godine života ima toliko bogatstvo. U stvari, Kolesar je bio trgovac cementom, a time se bavilo i preduzeće Lutra. Mora Jočić da odgovori da li je ovo tačno. Dalje, Kolesar je posle privatizacije Beočinske fabrike cementa bio u upravnom odboru. Prodaja Cementare Novi Popovac je namešten tender, tvrdi Dinkić. Došao je 2004. godine, zašto nije to rešio? Dokle se stiglo u rešavanju tog problema? Onda optužuje DS, nema napretka dok ste vi na vlasti, dok ovo sprečavate. Da ne čitam ono gde se kleo ko pre umre, ko kome da dolazi na sahranu, da sa Đelićem i Živkovićem nikako ne želi da bude u Vladi. Ovde imate i ono, kaže - Iliću nije mesto u Vladi. Misli na Velju Ilića. Šta je to što vas je spojilo? To su neka pitanja na koja mi treba da dobijemo odgovore pre nego što krenemo, pa da kažemo - da vidimo ko je ovaj kandidat, koliko možemo da verujemo nekome na reč. Vidite kod Dinkića šta se dešava. Bili smo svedoci pre nekoliko dana kada je bio Zakon o potvrđivanju sporazuma sa CEFTOM, tri minuta je bio za govornicom ovde, rekao je da je to mnogo dobar sporazum. Čim smo počeli da ga primenjujemo 30% je povećan izvoz, uvoz itd. Mikažemo - aman čoveče, sada je na dnevnom redu, kako ste mogli da ga primenjujete. Kada je video da ima mentalnih problema, seo je i tri dana bio miran. Zar takvi ljudi mogu da vode državu? Još jedno pitanje, da li je ova vlada prilikom sastavljanja vodila ministre na lekarski pregled na VMA? Ako je vodila, da dobijemo makar uopšteni izveštaj.
Gospodine Krasiću, molim vas da zaista vodimo računa i vreme ste prekoračili. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Narodne skupštine, zatim narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, jutros je na jednom radiju, čije ime neću da pominjem, zbog antisrpske i subverzivne delatnosti, ali, evo, čuli smo na putu od Kragujevca dovde profesor Poskurica i ja, objavljena je informacija da je danas počeo u Srbiji da radi sajt "Virtuelna Srbija". Sada predlažu sve i kažu šta možete da postanete od danas u Srbiji putem virtuelnog sajta. Možete da budete robot, prorok, Hari Poter, možete da budete i guverner, premijer, zamišljeni ministar i, kako je neko pomenuo odjutros da mi biramo virtuelnog guvernera, nije u pitanju nešto što je predmet tog sajta ili uključivanja onih koji na takav način hoće da uđu u neke svetske "tokove", već je u pitanju čovek, živ, od krvi i mesa, koji je, za vašu informaciju narodni poslanici, više puta dolazio u zgradu Narodne skupštine. Dakle, ako se misli da on ne zna gde je ova zgrada u Ulici kralja Milana, Srpskih vladara 14 vrlo dobro zna, jer prvi put kada je došao u ovom novom sazivu kao guverner, pitali su ga ovi ljudi iz obezbeđenja na ulazu, tog dana sam slučajno u isto vreme ulazila u zgradu - izvolite, gde ste pošli, a ja kažem - pustite ga, to je ovaj lopov iz G17 plus, guverner, hajde pustite ga, verovatno ima zakazano kod nekoga. (Predsedavajući: Gospođice Jovanović, molim vas da vodite računa kako se izražavate za govornicom. Time čuvate i svoje dostojanstvo.) Vodim računa o događaju, gospodine Albijaniću. On nije rekao da ima zakazano kod vas. Rekao je da ima zakazan razgovor u zgradi Narodne skupštine. Ali, to nije bilo ovog, vrlo se dobro sećam, 28. jula, kada je stigao ovaj antidatirani izveštaj, falsifikovan i friziran, o kome je govorila koleginica Tabaković, nego baš u ono vreme kada su se lomila koplja i kada je i gospođa Grubješić izjavila - ne znam šta se to dešava na relaciji DS-DSS, u čemu je problem, zašto da se ne izabere Jelašić za guvernera. Problem je veliki i videćemo da li ćete da ga razrešite u 15 časova, kada ćete da zakažete, verovatno, termin za glasanje, jer, takođe, kada smo juče pošli na sednicu Narodne skupštine, sretnem dvojicu, kako bi vi rekli, visokih funkcionera DS iz Kragujevca, jedan je i član predsedništva i pitam - kako predložiste ovog kriminalca za guvernera, kako vi držite uopšte te iz G17. Nemojte sada opet da me opominjete, jer tako sam stvarno pitala njih, a oni se nisu opirali, ovi "žuti" iz Kragujevca nisu rekli - nije kriminalac, nije lopov, kaže - moramo da učinimo nešto. Isti slučaj sa gospodinom... (Predsedavajući: Gospođice Jovanović, vi ste potpredsednik Narodne skupštine, vi treba drugima da pokažete kako se obraćate sa govornice.) ... samo vi malo ućutite i obavljajte vašu potpredsedničku ulogu na način na koji vam je to poverio gospodin Dulić. Nemojte da branite, gospodine Albijaniću, Jelašića, jer sada ću da krenem o aferi "vila", a vi ste valjda čovek taj koji je po ovim, kako ste sami rekli, visokim i skupim stambenim bankarskim kreditima kupio stan, a vidite cena je prava sitnica 380 hiljada, lažno prikazan ugovor za vilu, koja vredi najmanje četiri puta više. Nije problem u meni, gospodine Albijaniću, nego u vama, što uporno želite da predsedavate dva dana, kada se takav bira za guvernera i branite ga, a za sebe tvrdite da ste pošten čovek, a jedan kriminalac, koji samo na jednoj transakciji za vilu utaji porez i ne odgovori do dana današnjeg, posle dve godine, na pitanja odakle mu 380 hiljada, pa nije to sitnica, a da ne govorim o 1,5 miliona ili već koliko ta vila vredi. Prema tome, gospodine Albijaniću, bolje bi vam bilo da bežite glavom bez obzira od takvog društva, od takvog kriminalnog društva, takve kriminalne organizacije, je l' vidite kako su se svi lepo povezali i šta vi imate da tražite u tom trouglu, ako sa sebe kažete da ste pošten čovek, u tom kriminalnom trouglu Dinkić-Jelašić-Đelić. Sve je to ista banda, ista organizacija, koja manipuliše blagajničkim zapisima, koja emituje hartije od vrednosti na način koji je protivzakonit, koja se ponaša gaseći sve one koji nisu dali proviziju i Dinkiću, i Jelašiću, i Đeliću, bez obzira da li su u pitanju banke ili osiguravajuća društva, ne dozvoljavaju da zdrav ruski kapital, koji je profiltriran pod Putinovom vlašću, dođe u ovu zemlju. Imate slučaj Kulske banke. Sada samo vama govorim o svim tim tezama koje su odraz jednog kriminalnog ponašanja čoveka koga hoćete da izaberete za guvernera, a da krenemo od monetarne politike, o čemu je juče lepo govorio kolega Vujadinović iz DS. Sve ste u pravu, kolega. Samo što ne rekoste - moramo da učinimo, ali šta da radimo, a katastrofa šta taj radi. Je l' tako bilo? Jedini koji se prijavio da govori. Izašao je sada gospodin Aligrudić, imaćete pravo na repliku, u prilog onome što ste rekli o toj katastrofi. Pitaju njega pre neki dan - kako je moguće vi, gospodine Aligrudiću, da glasate za takvog čoveka, koji je do guše umešan u sve te kriminalne afere. Koštunica je lično tražio pre dve godine da se navodno sve preispita, da on objasni odakle mu 380 hiljada, da ne govorim o četvorostruko većem iznosu. Aligrudić kaže, da bi opstao na vlasti i vi svi kako ste se skupili 15. maja - šta imam s tim veze, i sa aferom "kofer" i sa njegovom aferom "vila". To bi isto bilo kao kada biste mene pitali šta je radio Slobodan Milošević u svoje vreme, a on bio predsednik države. Nije isto. Nije isto, zato što vi direktno, gospodine Aligrudiću, koji je tu možda ispred ili je do sada sedeo u klupi, i vi svi iz DS i DSS, i vi iz G17, koji ste imali one referate i čitali ste ih do malopre po sistemu takmičenja za Tito-revolucija-mir, rekla bi Vjerica, prvi deo, drugi deo, treći, četvrti, branite čoveka, i vi gospođo Grubješić, kao ekonomista to vrlo dobro znate, koji je enormnu štetu naneo našoj državi i našoj privredi. Ako pitate bilo kog privrednika iz Kragujevca, gde je kolaps privrede, i cele Srbije, kako je on uopšte došao na ideju sa pozicije guvernera NBS da obavezne rezerve za privredu poveća sa 40 na 45 posto, kako je moguće da dozvoli ''inostranim bankama'', da posluju u Srbiji pod znatno povoljnijim uslovima na ovom tržištu, koje po ogromnim kamatama stanovništvu prodaju novac. Onda da nas ne čudi zašto smo zaduženi sa 11 i nešto milijardi samo unutrašnjeg duga. O spoljnom da ne govorim. Onda morate da dođete do egzaktnih podataka i činjenica. Ništa ovo nije napamet, o čemu je koleginica Tabaković govorila, i vi to vrlo dobro znate, ili što u etapama iznosi i kao korpus delikti dostavlja kolega Krasić. Dakle, sve to govori o njegovoj funkciji, o njegovom delu sa mesta guvernera i o tome da ga vi štitite. Znate, te floskule, imamo stabilan dinar, inflacija će biti u okvirima od osam-devet posto, to ništa ne pije vodu, zato što je uvoznički lobi zaštićen upravo od strane Mlađana Dinkića, Đelića, Jelašića, zbog takve fingirane politike kursa dinara, pa onda pitajte i malinare, pitajte sve ostale, voćare, pitajte ljude koji se bave proizvodnjom stoke. O tome je juče kolega Vujadinović govorio zašto je tako katastrofalna politika koju vodi NBS kroz takav veštački kurs dinara. Ne možete da govorite o uspesima čoveka ili stranke koja je na vlasti, ni vašeg predsednika stranke, kada su ekonomski parametri takvi da pokazuju da je stanje sve gore. Nađite mi jednog privrednika, malopre je govorio kolega iz Vranja, govorim vam u ime onih iz Kragujevca, koji nisu privrednici i poslanici, i koji ne mogu da govore: gde je to napravljen pomak? Jedan podatak da mi pokažete, toga nema. Dakle, u zemlji u kojoj se danas svako dete koje se rodi zaduži sa 380 evra, jer toliki je dug po glavi stanovnika, ne možete da se hvalite velikim uspesima. Ima uspeha, ali samo za vas i vaše okruženje. Ne govorim vama lično ili vama pojedinačno, kao ni vama kolega Albijaniću, koji ne znam iz kojeg razloga i šta je vaš motiv da štitite takve kriminalce. To mi odgovorite kao čovek, poslanik, potpredsednik Skupštine, kada nismo pronašli takav podatak da vi uzimate tolike provizije i da vi niste lično umešani, ali koji je vaš razlog i koji je motiv da predlažete Narodnoj skupštini i da pozivate, kao što ste na kraju uradili, kraju vašeg referata, četvrti ili peti deo Tito-revolucija-mir, da se glasa za Jelašića. Prema tome, mi danas živimo zaista u Srbiji u kojoj su podaci tačni, ali ne onakvi kako ih vi predstavljate i neumoljivi su zaista da narod sve teže živi, da je veštački kurs dinara, da inflacija nije uopšte takva, jer ako ste krenuli od jutros na pijacu, u bilo koji market, ako ste krenuli da kupite deci odeću, obuću, ako ste krenuli da plaćate sve nagomilane račune, vi vidite da smo mi prezadužena nacija, da nema nikakvog ekonomskog pomaka, nego je sve gore i gore i vidite da je jedini način, ne vidite vi, ali se obraćam građanima Srbije, da se to reši dolaskom SRS na vlast. Jedina prava istina koju je danas rekla gospođa Tabaković, to je da je kod finansijskih oligarha, kod moćnika na vlasti, od ovakvih ljudi koji su u kriminogenim strukturama vlasti, novac najveće oružje, ali je takođe ubojito oružje kod ljudi koji su pošteni i moralni i koji na pravi način znaju da ga kanališu. Nemojte da mislite, usvojili smo Ustav i bira se i oročili smo izbor guvernera na toliki broj godina i neće ništa moći da se promeni. Promeniće se kroz nekoliko meseci, kada sudovi budu morali da rade i sve te stvari, i kada gospodin Nikolić, kao predsednik izabran iz Srbije u to vreme, bude pokrenuo da se svim tim tajkunima ispita poslovanje. I da krene pravosuđe i uprava, gospodine Dragane Todoroviću, za borbu protiv organizovanog kriminala, da radi svoj posao, jer oni i dan-danas imaju sve te podatke, i biće nam bolje, i svanuće Srbiji. A vi se onda zapitajte kakva je bila vaša nečasna uloga, i vaša gospodine Albijaniću, i vaša koleginice Grubješić, i svih vas koji ćete ili nećete u 15,00 sati danas da glasate za stvarnu ličnost kriminalca na mestu guvernera Radovana Jelašića. Hvala vam. [[Aplauz.]]
Hvala vam. Dugujem samo jednu rečenicu, dakle nikada nisam učestvovao u referatu pod nazivom ''Tito, revolucija, mir'', niti ikakvom sličnom referatu, to nije u skladu sa mojom porodičnom tradicijom. Narodni poslanik Dragan Vujadinović, da bi imali kontinuitet diskusije, zatim gospodin Srđan Šajn, pa narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo, član 225. Poslovnika najpre. Koleginica Tabaković je rekla da revizorska kuća KPNG-i da otprilike imala je neku navijačku reviziju. Rekao bih, po članu 225, da revizija generalno samo daje izveštaje da li su bilans stanja ili bilans uspeha, ili bilans gotovine i bilans o promenama u skladu sa međunarodnim finansijskim standardima. Ona ne ulazi u ocenu poslovene politike i da li je trošeno manje ili više, već samo da li je to u računovodstvenom smislu usklađeno sa međunarodnim standardima. U tom smislu KPNG-i je vodeća engleska evropska kuća revizorska i ne mislim da bi ona dozvolila, da njena filijala u Beogradu vrši reviziju i da odstupa od MSFI, od međunarodnih standarda. Drugo pitanje, šta te pozicije suštinski sadrže, a šta one sadrže suštinski diskutuje se problemski na Narodnoj skupštini i bila bi sreća i uvek će biti sreća da izveštaj o poslovanju bude uslov za izbor ili smenu pojedinog funkcionera. Što se mene tiče, leva strana treba da kaže da je nešto sivo, a ne sve da je belo, ali isto tako koleginica Nataša i desna strana bi nekada mogla da, ako je nešto sivo, da ne kaže uvek da je to crno, a to se još uvek nije desilo. Prozivam vas, kreditna linija Nemačka je bila, imajući u vidu bonifikaciju i imajući u vidu kamatnu stopu, nešto najpovoljnije što se može dogoditi, a vi ste svi rekli, to je katastrofa. Pa ajmo vi okrenite list i recite nije i možda nije belo, ali je sivo. Ne, kod vas je sve crno. Onda nemojte da očekujete da leva strana bude nešto sivo, već sve belo, tu smo mi gde jesmo. Hvala vam.
Hvala vam. Gospodine Vujadinoviću, jedino vas molim da vodimo računa šta je levo, šta je desno. Narodni poslanik Srđan Šajn, po Poslovniku.
Poštovane dame i gospodo, ako je u ovoj skupštini reč o karakternim osobinama, onda bih hteo da kažem par reči na romskom i molim službu da to prevede. ''Manga najpares čiti k sm Rom, čiti k vareko akarelma k sm Ciganin.''
Gospodine Šajn, molim vas da prevedete, pošto je trebalo ranije da najavite. Molim vas da kažete šta ste izrekli. Hvala vam.
Ja ću da prevedem onda to. Molim samo da mi isključite vreme.
Biću tolerantan.
Ne stidim se niti što sam Rom, niti se stidim što neki pesnici, poput Miroslava Antića govore o Ciganima, o pripadnicima nacionalne manjine kojoj pripadam na način onako kako govore. Ali, stidim se što se nalazim u poslaničkim klupama zajedno sa nekim ljudima, koji na takav način, ako sam ih dobro razumeo, govore o pripadnicima ili delu građana Srbije. Pre nego što sam izašao ovo da kažem za skupštinskom govornicom, nisam slučajno sačekao dan i po. Konsultovao sam se sa svojim saradnicima i svi se slažu sa time da Romska partija može da nastavi rad u ovom parlamentu ukoliko se predstavnici DSS vrlo jasno i konkretno izjasne da se ograđuju od bilo kakve eventualne mogućnosti da se izjava gospodina Jakšića tumači na takav način i da se dovede u vezu sa karakternim osobinama romske nacionalne manjine, odnosno onima koji su njihovi pripadnici, a spominju se kao Cigani. I ukoliko se DSS jasno bude distancirala od toga, onda će za nas da bude znak da je pojedinac u ovoj skupštini zlonamerno ili slučajno pogrešio u svom izlaganju, rekao nešto što nije mislio da kaže, kao što je pokušao to danas da tumači. Svaka druga stvar za nas će da bude vrlo jasan signal da mi ne možemo da nastavimo više rad u ovakvoj skupštini, jer mislim da smo mi pokušali, govorim sada što se tiče Romske partije i mene za ovom govornicom, da zaista ovih devet-deset meseci rada damo jedan konstruktivan doprinos, da zaista izgrađujemo tolerantne odnose i da zaista pokažemo pravu sliku Srbije, a prava slika Srbije jeste da srpski narod, da Srbija nemaju negativan odnos ni prema romskoj nacionalnoj zajednici, a ni prema Ciganima, kako neko tradicionalno zove pripadnike ove nacionalne zajednice. U tom pravcu očekujem zaista da će ovo i da se desi i da ova skupština, rasterećena takvih stvari, eventualno sutra u štampi komentara da je to bilo na ovaj način, da je to bilo na onaj način, da Skupština može normalno da radi i da ova skupština na taj način jasno pokaže i Srbiji i drugima da mi ovde zastupamo zaista interes Srbije i srpskog naroda. Samo još pola minuta, ako mi predsedavajući dozvoli. Danas se vraćam iz Novog Sada, iz grada u kome smo uspeli da za jednim stolom sednemo i predstavnici gradskih vlasti, i predstavnici pokrajinskih vlasti, i da se gradske vlasti i pokrajinske vlasti na jedan određeni način dogovore kako da se reši situacija tri stotine Roma, koji žive u jednom naselju u kojem je zabranjeno da dolaze zaprege u Novi Sad i da u narednih sedam-osam dana rešimo zajednički to pitanje, ali su svi pokazali volju da je to moguće. To su predstavnici različitih političkih partija, ali jesu bili jednoglasni u tome da Romima treba pomoći. Mislim da ova skupština isto to danas mora da demonstrira i da pokaže.
Narodni poslanik Miloš Aligrudić, predsednik Demokratske stranke Srbije - Nova Srbija dr Vojislav Koštunica.
Upravo sam se javio u svojstvu predsednika Poslaničke grupe DSS-NS da bih dao kratak odgovor gospodinu Šajnu na pitanje koje je postavio. On je vrlo kratak i jednostavan. Naravno, kada je reč o javnom nastupu narodnog poslanika Marka Jakšića, na koji ste vi referirali u vašem malopređašnjem nastupu. Naravno da pojedini izrazi, reči i način na koje se on obratio kolegama poslanicima ili kolegi poslaniku nisu izrazi koje može da prihvati DSS, i mi svakako sa tim nemamo nikakve veze. Kada je reč o odgovornosti za iznetu reč u ovom domu, zagovornik sam teze da svaka odgovornost mora biti individualizirana, tome je pomogao i predsednik Skupštine, koji je postupao u skladu sa Poslovnikom i izrekao je opomenu gospodinu Jakšiću. Što se tiče, dakle, daljeg postupanja, odražavanja reda u ovom domu ili našeg truda da uspostavimo normalnu komunikaciju, jedan pristojan dijalog, mislim da bi u tom smislu predsednik i svaki predsedavajući morali da imaju iste aršine prema svima, uzimajući istovremeno u obzir ne samo nekoga ko neposredno učestvuje u nekom verbalnom incidentu. Bez obzira što sam čak, na stranu od svega toga, duboko uveren da neke od stvari koje su tako se čule ispale,ni sam gospodin Jakšić nije tako mislio. Vrlo je važno da se pravila prema svima po istom aršinu primenjuju, pa da se vodi računa i prema onima koji izazivaju incident, koji to rade podmuklo, koji na određeni način pokušavaju da isprovociraju poslanike, pretpostavljajući, znajući ili imajući u vidu da će oni možda odreagovati na način na koji možda nije primereno, da bi se time stvorio slučaj. Naravno, ovde slučaja nikakvog nema. To je krajnje individualna stvar u odnosu, ponavljam još jednom, na ono što je bilo izrečeno od strane Marka Jakšića. Imate sva moja uverenja da tu nema ni traga od stavova DSS kada je reč o pojedinim izrazima, znam na koje mislite, koji su tamo upotrebljeni. Toliko, hvala.
Hvala. Ima reč narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku, u vezi člana 136, 225. i 226. Izvinjenje, gospodine Krasiću, i hvala na razumevanju zbog toga što ste dozvolili da prethodnici iznesu ove stavove.
Gospodine Albijaniću, dugo sam narodni poslanik i imam obavezu da vodim računa šta pričam jer treba dugo da trajem. Za mene politika nije avantura, danas si tu, sutra si ne znam u nekoj drugoj stranci. Kod vas ih imate, bio je u SPO, pa u DSS, gde god su pare bile, on je tamo bio. Ne ti Nikola, nego ovaj banana. E, pošto imam objektivan pogled na svet, to je moj pristup, sad koliko je objektivan sa gledišta onoga ko posmatra, to je njegov problem. Moram da ukažem na jednu situaciju u kojoj se Narodna skupština Republike Srbije već našla i moram da kažem da je Mlađan Dinkić bio u pravu. Evo, da vas podsetim. U onom TV duelu kada su se on i Đelić onako isprljalimeđusobno, jeste, Dinkić je bio u jednoj stvari u pravu. Kaže da je on podneo kao guverner NB izveštaj Narodnoj skupštini, a da je, kako je on rekao, predsednica Parlamenta Nataša Mićić zabranila distribuciju tog izveštaja poslanicima. Ona je zabranila distribuciju tog materijala poslanicima. Mi sada imamo nešto slično. Sad je opet guverner nešto kopirao, poslao poslanicima, verovatno je to ta revizija. Ali, moram da vam kažem, bez obzira na to šta sve sadrži taj papir, nisam imao prilike da to vidim, ali sam čuo od gospođe Jorgovanke Tabaković. Vi ste mene napadali zbog stavova koji stoji u tom papiru, o emisiji hartija i kako je on virtuelno pravilo suficit i kako je iz budžeta izvlačio pare, davao nekima, a kada je završeno sa Karićima na kup, onda se stvarno pojavljuje suficit. Ali, on nije bio od početka godine, a mi od početka slušamo tu priču o suficitu. Znate, nemojte da nas praviti naivnim. Znamo mi neke stvari kako se rade, ko radi i zašto radi. Nastaviću dalje. U sredu 17. septembra 2003. godine, Dinkić bez odobrenja deponovao sredstva NBJ, ili vlast neistinama diskredituje Dinkićev rad kao guvernera. Ovo je preduvertira za jednu temu koju želim da otvorim, a tiče se Nacionalne štedionice. (Predsedavajući: Vreme.) Evo, samo jedna rečenica. Moram zbog elementarne iskrenosti da kažem zašto to radim. To jeste u vezi sa Jelašićem. Ali, pošto znate da puno stvari saznam i dobijem, saznao sam kakav je scenario za ovu tačku dnevnog reda unapred. Vi iz vlasti to ne znate. Kaže, Nacionalna štedionica tačka napada. Pozicija G17 plus, slušate nalog Mlađana Dinkića - mi nismo advokati Nacionalne štedionice, ali smo advokati stranke. To je onnapisao da ovi njegovi pričaju ovde. Druga alineja, ne smete upasti u zamku da dokazujete našu nevinost u celoj priči, već oni koji nas napadaju treba da dokažu našu eventualnu krivicu. Treća tačka, kaže, imajte na umu da je priča o štedionici jako komplikovana i složena, nerazumljiva običnom čoveku, ali zato običan čovek jako dobro razume reči lopovluk, krađa, pljačka. Dalje, izbegavajte... (Predsedavajući: Gospodine Krasiću, vreme.) Gospodine Albijaniću, vi nemate razloga da mene upozoravate na vreme.
Niste svesni da je prošlo.
Ne vi, gospodine Albijaniću, nego ovi iz DS, ali oni treba malo da mućnu, da shvate o čemu se radi. Još jednu samo rečenicu, pošto su još tri tačke ostale. To je nalog, vi to dobro znate, zato vama smeta što čitam. Kaže, izbegavajte da se branite, već napadajte, i tražite od sagovornika da dokaže dokumentima i konkretnim navodima, koji zakon, koji član. Zato nosim sve ove stvari. Dalje, ako imaju bilo kakve dokaze neka ih iznesu, pokažu, predaju nadležnim . Mi želimo da se nadležni što pre oglase povodom ovog slučaja, pošto je sve čisto.
Hoćete li i meni dati taj papir, gospodine Krasiću?
Ne neću, to imate. To ste morali napamet da naučite. Znači, ponašam se u skladu sa nalozima Mlađana Dinkića koje je dao njegovim poslanicima. Zato izlazim, da izađe kompletna istina, i radi javnosti, i radi vas koji ste na vlasti. Svako onaj ko bude glasao za Jelašića mi kaže, sutra kada izađeš kaži da sam isti kao Jelašić - i to ću da koristim.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, a zatim narodni poslanik Vlado Sekulić.
Dame i gospodo narodni poslanici, postavlja se jedno pitanje, zašto Mlađan Dinkić i G17 toliko insistiraju da njima pripadne mesto guvernera NBS. Zbog mesta guvernera NB i toga da li će biti biran po usvajanju novog ustava ili ne, čak je u jednom trenutku došlo u pitanje i donošenje Zakona za donošenje Ustava Republike Srbije, za koji su građani glasali. Odgovor može da leži u sledećim činjenicama: zbog lopovluka, kriminala i straha od robije. To su razlozi zašto G17 plus, na čelu sa Mlađanom Dinkićem, insistira na mestu guvernera, znači, da bi se sakrile sve zloupotrebe prilikom preuzimanja NB RS, sve zloupotrebe dok je guverner bio Mlađan Dinkić, sve zloupotrebe koje je sadašnji guverner Jelašić pravio za Mlađana Dinkića i za svoj račun. Da počnem od 5. oktobra i tog nasilnog preuzimanja NB, tadašnje SRJ. Svi tvrde, naravno G17 i Mlađan Dinkić, da nasilnog preuzimanja NB nije bilo. Ako nije bilo nasilnog preuzimanja i upada naoružanih ljudi u NB, gde vam je onda taj zapisnik o primopredaji dužnosti između bivšeg i budućeg guvernera? Nema zapisnika i ne zna se - koliko je u tom trenutku bilo zlatnih rezervi u trezorima NB, ne zna se koliko je bilo deviznih rezervi u trezorima NB, ne zna se druga vredna imovina NB kojom je u tom trenutku NB raspolagala, počev od umetničkih dela, retkih zbirki, novca, starog novca itd. Sada je tu ušao Mlađan Dinkić, prisvojio, uzurpirao pre odluke tadašnje Skupštine SRJ i postavio, odnosno prozvao sam sebe za guvernera Narodne banke. U tom periodu bezvlašća koje ste izazvali paljevinom Skupštine, čak je i novac iz deviznih rezervi trošen nenamenski, trošen je po nalogu nekakvih kriznih štabova, a naloge kriznih štabova direktno je potpisivao niko drugi nego Mlađan Dinkić. To je, dame i gospodo, čist kriminal, a oni koji viču da je to nemoguće, jedan od takvih papira se pojavio ovde, čitan je za ovom govornicom, pokazan je narodnim poslanicima, ali za to niko nije odgovarao, a za ovakvu zloupotrebu ništa drugo ne sleduje nego robija. Od izbora za guvernera Narodne banke Jugoslavije, Mlađan Dinkić kreće u reformu bankarskog sistema. U čemu se ogleda reforma bankarskog sistema po receptu Mlađana Dinkića - u zatvaranju domaćih banaka. Koje su posledice kada četiri najveće domaće banke zatvori jedan kriminalac kao što je Mlađan Dinkić. Prva posledica jeste da veliki sistemi koji su dužni tim bankama više bankama ne duguju ništa, jer banaka više nema i idu u privatizaciju. Mogao bih da razumem da tu obavezu, koju su sistemi koji se privatizuju imali prema zatvorenim bankama, usmerite ka državi, ali ni to niste uradili tako. Da podsetim na primeru "Sartida". "Sartid" je prodat za 21 milion dolara, da ste to zemljište koje "Sartid" zauzima proglasili poljoprivrednim zemljištem i kao poljoprivredno zemljište prodavali, više bi para zaradili. Ima druga šteta. Država je ta koja je preuzela da plati obaveze prema stranim bankama, koje naravno nisu pod uzurpacijom Mlađana Dinkića, a ta šteta je oko 480 miliona evra, koja je država platila. I tu su svi upleteni, nema nevinih, počev od Vlahovića, Đelića, Mlađana Dinkića, Pitića i čitavog društva. Zato, kada je to u pitanju, međusobno ćute, jer znaju za svaku pojedinačnu odgovornost po pitanju "Sartida". Koja je druga posledica? Druga posledica je da domaći privredni subjekti nemaju više domaće banke koja bi svoj kapital ulagala u njihovu proizvodnju, modernizaciju, proširivanje kapaciteta. To je druga posledica i samim tim ta posledica slabi ekonomsku moć zemlje, slabi socijalno-ekonomski položaj lica koja rade u privredi, a ne primaju plate iz javne potrošnje, ili ta lica ostaju bez posla. Treća posledica; na sada već otvoreno bankarsko tržište strane banke imaju kompletan upliv, bez ikakve konkurencije. Njihova ciljna grupa su građani. Građanima plasiraju kredite pod daleko nepovoljnim uslovima, nego što plasiraju kredite na teritoriji odakle dolaze. Njima cilj nije privreda i njima nije cilj ekonomski razvoj ili oporavak Republike Srbije. Sa Jelašićem se ide i dalje, NB preuzima poslove vezane za osiguranje, zatvara niz osiguravajućih društava, čak je i jedna sednica Odbora za finansije, koji je raspravljao o zatvaranju osiguravajućih društava, proglašena strogo poverljivom sednicom i narodni poslanici koji nisu članovi Odbora izbačeni su sa te sednice. Eto toliko o javnosti u vašem radu. Sa činjenicama, kao što je da se monetarnom politikom koju vodi Jelašić stabilizuje kurs dinara, da vidimo kako to izgleda. Pošto više nemamo ozbiljnu privredu, pošto imamo banke koje stalno plasiraju određena sredstva na tržište putem nepovoljnih kredita građanima, dolazi do jednog debalansa na tržištu novca od kredita i da bi sprečio pad dinara, odnosno skok evra, guverner povećava obavezu depozita koje banke daju Narodnoj banci, poskupljuje kredite, a obrazloženje je - ekonomska moć privrede nije u mogućnosti da podmiri potrebe stanovništva. Zar nije bilo normalnije da na onaj prirodniji način stabilizuje tržište, a to je da smanji depozit koji se daje za kredite privrednim subjektima koji ulažu u proizvodnju, da na taj način stvori novu vrednost, da otvori radna mesta, smanji troškove proizvodnje i na taj način pravi oporavak privrede. Ne, od toga nema provizije. Vrhunac pljačke Narodne banke prema građanima Srbije jeste emitovanje hartija od vrednosti. Po novom zakonu o hartijama od vrednosti, Narodna banka je ta koja može da emituje hartije od vrednosti na tržište. Kako to radi Narodna banka, niko ne zna. Sa kojim bankama se trguje, verovatno sa onim stranim. Sa kojom kamatom, ni to niko ne zna, priča se o 15 do 20% na godišnjem nivou. Vi, gospodo, što branite planiranu inflaciju od sedam do devet posto, ciljnu, zašto te kamate nisu u skladu sa poslovnom politikom i kamatama koje daje Narodna banka na tržištu hartija od vrednosti. Samo u toku 2006. godine, gubitak zbog ovoga je 30 milijardi dinara, koji će biti plaćen iz budžeta Republike Srbije. Ovo što sam sada izneo je samo jedan deo kriminalnih aktivnosti Mlađana Dinkića i Jelašića, novog guvernera. Nemojte više da se hvalite ni time kako su, dok ste vi na vlasti zajedno sa njima, stari krediti otplaćeni. Otplatili ste, dame i gospodo, stare kredite, daleko povoljnije, zadužili ste nas novim, sa pratećim troškovima od skoro milijardu dinara i novim provizijama. Jer na one kredite koji su bili stari, provizije su, ako ih je bilo, uzete pre 20 ili 30 godina, pa prema tome, Mlađanu Dinkiću nije mesto u Vladi Republike Srbije, Jelašiću nije mesto u Narodnoj banci, i jednom i drugom je mesto u zatvoru, na robiji.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku, a zatim narodni poslanik Vlado Sekulić.
Vi, gospodine Albijaniću, vrlo dobro znate koji su članovi Poslovnika. (Predsedavajući: 136, 225, 226.) Tako je. Pokušavam da probudim savest i da obavestim javnost, i da napravim što bolju stratešku poziciju za onih dva-tri minuta koliko će na kraju da mi ostane u okviru moje poslaničke grupe. O čemu se radi? Javnost je obaveštena preko novinskog članka od 11. novembra 2003. godine, gde je Mlađan Dinkić rekao da ga neosnovano napadaju i da je on izvršio neke istražne radnje i došao do sledećeg zaključka. Ovi službenici, koji to budu formulisali, da znaju da to pitanje upućujem gospodinu Jočiću. Kada je u pitanju Mlađan Dinkić, vidite da je nekako Jočić najnadležniji. Tada je Dinkić izjavio sledeće - potpredsednik G17 plus, Mlađan Dinkić, rekao je juče da račun za koji je optužen Institut G17 po svemu sudeći pripada radnicima državne bezbednosti i da je preko njega proknjiženo oko 140 miliona dolara. Posle ovakvih informacija, posle činjenice da je gospodinDinkić neposredno nakon ovog datuma ušao uVladu, bio ministar finansija, mislim da mora da se oglasi država i da kaže koji je to račun preko koga je prošlo 140 miliona dolara iz inostranstva, sredstava namenjenih za destrukciju države. Nije to sada optužba, ne znam, neko sa ulice rekao - ua, ministar. Optužio je ministar unutrašnjih poslova. Koga? Bivšeg guvernera Narodne banke Jugoslavije. Ne može to da se završi samo na novinama. Mora da dobijemo odgovor na to pitanje. Dalje, Nišku banku je kupila neka OTP banka iz Mađarske i neki sada tvrde da je to loš posao po državu. Neću da citiram sve ove pojedinosti i podatke, ko je zainteresovane kupce oterao, priča se da je to Mlađan Dinkić, već tražim da mi se odgovori na pitanje, mora Jočić da odgovori, jer odgovarajuća na ova moja pitanja on skuplja dokumentaciju protiv Mlađana Dinkića. Hoću da ga nateram da radi svoj posao. Ko je zastupao OTP banku u tim pregovorima i ko je zastupao Narodnu banku Srbije? Znam da ćete vi da kažete kakve veze ima Narodna banka Srbije. Ima veze, jer je brat razgovarao sa bratom...
Gospodine Krasiću, vreme je isteklo.
Brat sa bratom razgovarao o rasprodaji države Srbije. Ja ću da se javljam po Poslovniku, nije to problem, ali mislio sam, gospodine Albijaniću, da za ovih nekoliko godina ste naučili šta znači politika. Ali, ako niste baš naučili, onda ću svakog momenta da vas učim.
Reč ima narodni poslanik Vlado Sekulić, a zatim narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo već drugi dan raspravljamo o kandidatu, gospodinu Radovanu Jelašiću, za guvernera, a koliko sam shvatio, on je kandidat G17 i ostali se ograđuju od njega i ne žele uopšte da komentarišu. Ko god je pokušao, da kažem sa leve strane, da neko obrazloženje da u njegovu korist, bilo je stvarno kontradiktorno i nameće se pitanje, a i dokazano je da je gospodin Radovan Jelašić jedna kontroverzna ličnost. Stvarno je bilo kontroverzno u objašnjenjima da je on čovek koji je pomogao da se zaštiti valuta Srbije, a što mu je i bila obaveza, da je čovek koji se bori protiv uvozničkog lobija, a s druge strane se nameće pitanje, kako se bori protiv uvozničkog lobija ako namerno drži degradirajuću vrednost evra koja šteti izvoznicima ili ide u prilog uvozničkom lobiju. To je bilo objašnjenje gospodina Vujadinovića i stvarno je kontradiktorno s njegove strane da se s jedne strane podstiče privreda i izvoz, a s druge strane da se brani niska vrednost evra. U suštini, ono što je po meni i ključno, a ključno je kada bismo mi svi bili realni, pročitali završni račun Narodne banke Srbije za 2006. godinu, gde je iskazan gubitak od 30 milijardi dinara, mi bi znali ko je odgovoran, a to je gospodin Radovan Jelašić. Bilo bi onda bespredmetno da mi raspravljamo uopšte o čoveku da on bude guverner, a stoji iza jedne institucije koja je izuzetno bitna za Srbiju, i za privredu i sve građane Srbije, kako su dame i koleginice iz G17 govorile da je on toliko stručan da čak njemu i sleduje ta vila koja se više puta pominjala i već je to poznato sve. Pitam: zašto bi to njega sledovalo? Onda bi svako sebi uzimao po nekim funkcijama, ali kako su krenuli, možda su oni tako to i shvatili, od Tadića pa nadalje, tako se komšiluk širi, G17 plus, DS. Tako da je to degutantno da se toliko hvali gospodin Jelašić, a on je čovek koji je bio i odgovoran, i rukovodio je, raspolagao i izvršavao odluke oko monetarne politike Narodne banke Srbije i došlo se do gubitka od 30 milijardi dinara. To deluje impozantno i velika je cifra, i vi znate šta se sve moglo uraditi normalno za sve te pare. Hvaljen je da je povećao devizne rezerve. Kako su povećane? Normalno, kroz privatizaciju, kroz priliv iz privatizacije. Nije se on tu ništa istakao, da je nešto on to dobro odradio. Kada bi se to sagledalo i kako su se privatizovale te banke, to se radilo od slučaja do slučaja. Privatizacija banaka je bila od slučaja do slučaja i ona krucijalna izjava gospodina Jelašića je bila da je jevtinije bilo da se banke likvidiraju nego da uđu u sanaciju ili stečajni postupak. Da li je to toliko tačno? Nije sigurno tačno, odmah da kažem, svako normalan će znati da je bilo želje mogle su banke da se konsoliduju, da kroz stečajni postupak banke krenu napred. Mi znamo koje su to banke. Sada kada bi mi pričali o tim bankama, mi znamo gde su bile lokacije tih banaka, šta se posle uradilo sa tim lokacijama i ko je u zakupu svih tih lokala? Znamo da su sve banke koje su, grubo da kažem, ugašene, likvidirane, radnici isterani na ulicu, bila su obećanja da će ih zaposliti posle. Mi znamo ko je uzurpirao te prostorije, kako se iznajmljuje i kako se ide dalje. Tu je glavna uloga gospodina Mlađana Dinkića. Ujedno, ko je pročitao Izveštaj o završnom računu Narodne banke Srbije, video je kakav je odnos gospodina Jelašića prema zaposlenima. Sve ove banke koje je likvidirao, on je radnike otpustio, izbacio je ljude na ulicu. To su sve bili stručni kadrovi koji imaju 20, 30 godina radnog staža, teško je da se zaposle, dobili su neku otpremninu koju su u tom trenutku oni dali, nisu oni mogli da uđu u neke pregovore za nešto bolje. Sada kada se pročita ovaj izveštaj, videćete da tamo u izveštaju stoji da je opet u Narodnoj banci Srbije veliki broj zaposlenih. Znači, oni sve što su otpustili, onda su sve primili svoje kadrove iz svojih stranaka i po logici došli divlji isterali pitome, sada su oni ljudi koji su ceo radni vek proveli u bankama koje su likvidirane i u Narodnoj banci Srbije, oni su sada višak, a ovi novi stručni kadrovi, da kažemo, oni su deficitarni, a toliko se traži takav profil. Kakav je profil i stručnost gospodina Jelašića? Svako ko je realan bi trebalo da zna da ako je neko napravio 30 milijardi dinara gubitka, on bi trebalo da bude iza brave, a ne da se spominje kao veliki stručnjak koga sve sleduje, od vila pa nadalje. Pričalo se da je spoljni dug Srbije smanjen. Tačan podatak je da spoljni dug Srbije krajem 2006. godine iznosio 19 milijardi 606 milijardi dolara. Kada se sagleda, spoljni dug je za 80 posto veći nego 2000. godine. Zna se ko je došao na vlast 2000. godine, svi ovi stručnjaci, umesto da smanje taj spoljni dug, oni su ga još i povećali. Prezaduženost dolazi bukvalno i kada se sve sagleda od privatnog sektora, a u okviru njega od banaka, a to je ta glavna poenta gospodina Jelašića, MMF i njegove ekipe, koji su to videli ste, viceguverneri njegovi, a oni su stručnjaci za MMF, stručnjaci za likvidaciju i stečaj. Kakvi su to stručnjaci, oni su to tako uradili prema bankama. Odmah su sve stavili pod stečaj, sve likvidirali da bi posle u svoju korist iskoristili preko formiranja od Nacionalne štedionice pa nadalje. Kako bi se videlo kakva je to prezaduženost i dolazi u privatnom sektoru od banaka, a koje se stalno zadužuju u inostranstvu, kako bi zadovoljile povećanu tražnju za kreditima stanovništva, a ne privrede, što je izuzetno negativno. Hajde da razumemo da ove banke, koje su oni ustoličili pod čudnim okolnostima, i nisu to neke reprezentativne na našem prostoru banke. One su tu da pomognu privredi, da privreda uzme kredit, da privreda krene, da se izvoz poveća i onda ćemo smanjiti spoljnotrgovinski deficit koji imamo i ići ćemo do suficita. Ovako su došle banke koje nude povoljne kredite. Pričamo ono - uđete, izađete, a sve te reklame su tu bile i nije čudo kada se pojave banke, a vi znate da je Božidar Đelić silne akcijeod 10miliona evra dobio u Meridijan banci, gospodin Jelašić se vezuje za HVB banku. To su ljudi iz banaka koji su došli da prokrče put ovde, a ne kao velike patriote, kako su se predstavljali, da su došli u Srbiju da pomognu srpskom narodu, nego da prokrče put stranim bankama koje ne mogu više da se plasiraju na inostrano tržište i da se probiju tako lako, nego su došli kod nas. I sad apsurda, spominje se tu da je velika potražnja za tim kreditima. Normalno da je velika potražnja, jer prosečan građanin Srbije ne može da preživi sa svojom platom. On mora da se zadužuje u toj banci da bi neku egzistenciju obezbedio svojoj porodici. Kamate su izuzetno velike, a povezaću vam posle sa pričom pod kojim uslovima je gospodin Jelašić dobio kredit za vilu. Znate da su kamate od 10, 12, 15 posto, a on je dobio kamatu 7% na godišnjem nivou; dokazaću vam, imam dokaz da je tako bilo. Samo da bi naši građani znali, u 2006. godini bankarski sektor Srbije imao je 37 banaka, 22 strane banke, sedam privatnih banaka i osam banaka u vlasništvu Republike Srbije, gde je bio većinski kapital Republike Srbije. Ujedno se spominjalo da je gospodin Jelašić izuzetno zaslužan za inflaciju koja je bila projektovana za 6,5. Kažem vam, ako bude ispod devet bićemo srećni. Ova inflacija se štitila i tako, kada je odgovaralo ekipi gospodina Jelašića, Mlađana Dinkića i svima ostalima, da se evro zadrži, da ne pada, oni su plasirali na tržište, otkupljivali od menjačnica evre i tako su došli u situaciju da zadrže pad evra, kad je trebalo dinar da ide gore, a sada je odjednom evro pao na najmanji nivo, baš kada se gospodin Jelašić bira za guvernera. Bilo je postavljeno pitanje - da li gospodin Jelašić može da bude kandidat za guvernera ako je pokrenuta protiv njega krivična prijava. Akcionari MB banke iz Niša podneli su krivičnu prijavu protiv guvernera Narodne banke Srbije Radovana Jelašića jer nije ispoštovao odluku Vrhovnog suda Srbije. Pričali smo i o kapitalu, kako se ne dozvoljava velikoj ruskoj korporaciji Konvers grupe, koja je želela da otkupi akcije Kulske banke, da ulaže. Završavam sa izjavom gospodina Jelašića, da je on platio 380.000 evra svoju vila, sa 15 ari placa od 180 kvadrata, pa je posle bilo rečeno 390.000 evra. Kažem vam, on je potvrdio da je dao jedan deo u kešu, a drugi deo kroz kredit. Mesečna rata mu je 939 evra, što građani Srbije mogu da sanjaju, da za četiri meseca mogu da zarade te pare, koliko on daje za tu ratu. Kamatna stopa je 7%, što je, kaže - ponuđeno svim zaposlenima u Narodnoj banci Srbije. Zna se ko je zaposlen u Narodnoj banci Srbije, to su privilegovani ljudi. On je rekao da Narodna banka Srbije ima ugovor sa dve banke. Jedna je Rajfajzen, a druga je Hipo Alpe Adria banka. Nije želeo da kaže u kojoj od banaka je uzeo kredit. Znači, gospodin Jelašić je čovek koji je preterao i sa ovim cenama. Odmah ću vam reći, živim na Novom Beogradu, tj. Ledine, ar je od 10.000 do 15.000 evra bez infrastrukture, čista njiva. Uporedite koliko je on trebalo da plati ovu vilu. Hvala.
Gospodine Krasiću, da li želite po Poslovniku? Dozvolite samo jedno obaveštenje pre toga. Preostalo vreme SRS je 34 minuta za tri raspoloživa govornika i molim vas da u kontinuitetu završimo ovu diskusiju, da ne dajemo pauzu, pa zatim da idemo na ručak, pa glasanje itd. Narodni poslanik Zoran Krasić, čl. 136, 225. i 226.
Pošto je vama, gospodine Albijaniću, sve jasno, onda mi je puno lakše. Kad je njemu napokon jasno, onda je publika upoznata do detalja. Gospodo narodni poslanici, mislim da mi ne možemo da odlučujemo o ovoj tački dnevnog reda ukoliko ne dobijemo od gospodina Radeta Bulatovića i gospodina Dragana Jočića neke informacije, a tiču se onoga što je u medijima i u javnosti prisutno već nekoliko godina i nikada se nije dobio pravi odgovor od nadležnog organa, odgovor koji bi mi svi jedinstveno mogli da prihvatimo i da na taj način komentarišemo neke događaje. O čemu se radi? Kada se tragalo za parama Slobodana Miloševića, pa se na Kipru pronašao rođak Mlađana Dinkića, onda je bila formirana jedna stručna komisija koja treba sve to da ispita. Sastav te komisije je bio šarenolik. Ali, u ime tih organa gonjenja, tamo je bio izvesni Bogavac i izvesni Spasić. Možda sam ovog Spasića i pogrešio, ali mislim da Bogavca nisam, čini mi se da beše Oliver. Interesuje me gde su oni sada. Da li su još u državnoj bezbednosti, MUP-u ili su na nekim mestima gde se kontroliše tok novca? Možda je jedan zadužen za onu centrifugu mašine koja treba da opere pare. Da vidimo gde su? Da nam se odgovori. Ako su napredovali, kako su napredovali. Koliko sam pročitao intervjuu Dušana Mihajlovića, on kaže - nemam veze s tim, odredio sam dvojicu koji to treba da rade, koji su stručnjaci za te stvari. Kaže - nikad nisam dobio izveštaj. Batić nikada nije dobio izveštaj, on je dobio izveštaj Karle del Ponte, nešto drugo. Velja Ilić je isto išao da traga. Otimači izgubljenog blaga. Mlađan rekao - 4,5 milijarde na računu i kraj priče. Ovi mora da znaju gde je. Zašto ovo pitam? Zato što gospodin Jočić ne zna nešto, da njemu UBPOK vodi G17 plus. Nije dovoljno što kažete - nije tačno ili - e, sa mesta. Dođite pa demantujte ovde, da javnost čuje, da vi kažete da G17 plus nema ništa sa UBPOK-om, a ja vam kažem... (Predsedavajući: Vreme, gospodine Krasiću.) Vreme je da dobijem odgovor, gospodine Albijaniću. Još samo jedna rečenica. Ona je vrlo važna i za Jočića i za ove druge. U UBPOK-u postoji jedna grupa odanih ljudi, sve ukazuje da se radi o Mlađanu Dinkiću, koji prisluškuju telefonske razgovore. Smeškajte se vi, samo se smeškajte. Nikad vi niste aplaudirali kad sam nešto rekao. Ali ste posle nekoliko meseci svi u red dolazili da kažete - svaka ti čast, bio si od početka u pravu. Ja vam unapred to pričam. Zbog čega? Setite se kome je on rekao - Laki je malo nervozan.
Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, a zatim narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo poslanici, radi javnosti par podsećanja. Najpre, da je izbor guvernera Narodne banke trebalo da se nađe na dnevnom redu mnogo pre današnjeg dana, odnosno jučerašnjeg, da smo pre toga bili u obavezi da donesemo zakon o Narodnoj banci, da se izabere Savet Narodne banke, pa tek onda da biramo guvernera. Dakle, potpuno svesno predsednik Republike, predsednik Vlade i predsednik Narodne skupštine doveli su i još uvek drže Srbiju u neustavnom stanju. Danas je vrlo nespretno predsednik parlamenta pokušao da objasni kako je on u pravu i verovatno, kada je shvatio šta je sve izgovorio, više se ovde i ne pojavljuje, a onda je gospodin Albijanić rekao da je danas u Srbiji najvažnije pitanje izbor guvernera. Ovo je zaista strašno. Izbor guvernera Narodne banke svakako je u svakoj ozbiljnoj državi veoma važno pitanje, ali u Srbiji, koja je u situaciji u kojoj se nalazi danas, reći da postoji nešto važnije od Kosova i Metohije je neprihvatljivo i neverovatno. Kako su nam predstavnici stranke G17 plus pokušali predstaviti kandidata za guvernera Narodne banke? Najpre, nismo imali predstavnika predlagača već dva dana, a dva dana insistiramo da neko kao predstavnik predlagača, odnosno zamenik predsednika Odbora za finansije sedi ovde, da nam on odgovara na pitanja, na koja očigledno kandidat za guvernera i sadašnji guverner ne želi da odgovori, odnosno ne sme. Radovan Jelašić, najkraće rečeno, ne sme da se pojavi ovde pred narodnim poslanicima, kao što nije smeo da nam dostavi ni izveštaj o svom radu. Naravno, nisu tu krive skupštinske službe i ne treba na taj način to da komentarišemo, nego je zaustavljena distribucija tog materijala od strane onoga ko je taj materijal ovde i dostavio. Onda nije nimalo čudno što je G17 dobio nalog da su najstrašnije reči: kriminalac, lopov i pljačka. Kada se govori o bilo kome iz G17, mislim na funkcionere, od nekada Labusa, Dinkića, Jelašića, za njih su vezane upravo te reči: kriminalac, lopov, pljačkaš narodnih para. To je ono što je činjenica. (Predsedavajući: Gospođo Radeta, molim vas da vodimo računa.) Gospodine Albijaniću, sedite i uživajte. Kada završim, ako se budem, po vašoj proceni, ogrešila o Poslovnik, izrecite mi opomenu. Do tada nemojte da me prekidate i sada mi vratite 50 sekundi. Da kažem nekoliko rečenica o ovome što vi zovete si-vi. To je, srpski rečeno, biografijakandidata. Piše ovde da je Radovan Jelašić rođen 1968. godine u Baji - Mađarska. Onda se kaže da je diplomirao 92. godine na Ekonomskom fakultetu u Beogradu. Valjda je u međuvremenu išao u osnovnu i srednju školu. Ne znam zbog čega ste vi, kao predlagač, izbegli da napišete ono što je činjenica, da je gospodin Jelašić osnovnu i srednju školu završio u Mađarskoj. Pa onda kažete, studirao kao stranac. Bio viceguverner dva dana kao stranac. U pravu ste, gospodine Krasiću, i na to želim da podsetim, pre svega javnost Srbije, pretpostavljam da narodni poslanici to znaju, kada je izabran za viceguvernera, gospodin Jelašić je bio državljanin Mađarske. I tadašnji Zakon o državnoj upravi i današnji zakon predviđaju da u državnoj upravi može da radi samo državljanin Republike Srbije. Gospodin Jelašić je državljanstvo Srbije dobio pošto je dva dana bio izabrani viceguverner NBJ, tada. Dalje, napisano je ovde šta je sve radio gospodin Jelašić. Građani Srbije najbolje znaju šta je radio u ovih sedam godina ovde. Između ostalog, u ovoj biografiji kaže - jezici: pored maternjeg - srpskog, govori tečno i mađarski, engleski, nemački itd. Ne znam koji mu je od ovih ostalih maternji, ali je neverovatno da se u biografiji piše da neko govori jezik svoje države i svog naroda. Ovo je valjda prvi put zapisano otkad se pišu biografije. Takođe, želim da vas podsetim i na to vreme kada je gospodin Jelašić izabran za viceguvernera, da se na maternjem - srpskom obraćao slično kao ovaj samozvani princ Aleksandar. U međuvremenu, čuli smo koje se sve afere vezuju za ime guvernera Jelašića. Predstavnici stranke G17 plus su pokušali da ga odbrane tako što su ovde pročitali referat. Nije koleginica Nataša Jovanović rekla pravi naslov, naslov referata je "Putevima revolucije", gospođice Nataša. Referat je bio u četiri dela. Lepo su ga četiri poslanika iz G17 plus ovde pročitala, neko manje lepo, neko ne baš dovoljno lepo, jer nisu pokazali da znaju dobro ni da čitaju. U svakom slučaju, rekli su oni što su morali, ali nisu odgovorili na pitanja svih narodnih poslanika koji su učestvovali u raspravi, jer su učestvovali isključivo poslanici opozicije i jedan jedini primer iz DS. Diskusija je bila kao radikalska, odnosno ona koja odgovara istini, naravno. Dakle, pitanje Jelašića vile. Ovde je pokušao neko da izigrava velikog advokata, da nam objasni ko je u obavezi da plati porez na promet nepokretnosti. Podsećam, ta Jelašićeva vila - 180 metara kvadratnih, 15 ari placa na Dedinju, plaćena 380 hiljada evra, kaže Jelašić. Po novinama prozivan i nuđeno mu je - ako je tačno da je vilu platio 380 hiljada evra, da je proda za milion evra. Odbio. Da li bi normalan čovek odbio da zaradi toliko para u jednoj transakciji? Ne bi, naravno. Činjenica je, govorili su to i ostali poslanici ovde, da jeste obaveza, po obligacijama, da porez na promet nepokretnosti plaća prodavac, ali je uobičajeno, to već možemo nazvati izvorom prava, kao običajnog prava, kolega, valjda to znate, da kod nas porez na promet plaća kupac. Mislim da je nesporno da je Jelašić utajio porez, da je vila plaćena oko milion i po evra, koliko su nas mediji obaveštavali. Pitanje ne koje nismo dobili odgovor, pitanje za narodne poslanike, pre svega za gospodina Jočića, da se nastavim na ovo što je gospodin Krasić govorio, jeste ko je odgovoran, ko je omogućio gospodinu Jelašiću ovu utaju poreza? Odgovor znam i reći ću vam. Vladimir Ilić, koji je tada bio direktor Uprave javnih prihoda. Gde je danas? Državni sekretar. Napredovao gospodin. Bio je državni sekretar i u vreme kada je Dinkić, opet iz nekih trange-frange razloga, rušio onu prethodnu vladu, pa taj Ilić izašao na televiziju i obavestio nas da i on, kao državni sekretar, tada zamenik ministra, podnosi ostavku. Posle dva dana se ponovo pojavio i puj-pike ne važi, šalio se, nije podneo ostavku, ostao je u kontinuitetu državni sekretar, tada zamenik ministra. Dakle, on je odgovoran zašto je Radovan Jelašić izvršio ovo krivično delo, odnosno oni su saizvršioci krivičnog dela. Sledeća afera, "afera kofer". U samo jednoj rečenici, jer ovo vreme kada se priča o ovim kriminalcima tako leti da bi nam trebalo tri puta ovo što imamo po Poslovniku. Viceguverner Dejan Simić, optužen za "aferu kofer", za 100 hiljada evra, dobijenih od Kreditno-eksportne banke. To je, da vas samo podsetim, bilo za kaficu guverneru, a ukupan iznos koji je guverner trebalo da dobije, da ovo nije otkriveno, jeste dva miliona evra. To je iznos koji je on trebalo da dobije, da ne bi zatvorio Kreditno-eksportnu banku. O tome, naravno, postoje dokazi i u UBPOK-u, i u Tužilaštvu i u svim nadležnim organima. Nažalost, moramo da čekamo da profunkcioniše pravna država i da sve ovo bude procesuirano onako kako naši zakoni predviđaju. Dakle, ovo je jedan delić onoga zbog čega srpski radikali neće glasati za Jelašića za guvernera, ali me interesuje kako će za njega moći da glasaju demokrate. Pročitaću samo jednu rečenicu Božidara Đelića, od 28. aprila 2007. godine, kada je rekao: "Dinkić hoće da sačuva Jelašića, a da se to ne računa u kvotu koju će dobiti G17 plus u izvršnoj vlasti. Podsetimo se da je Dinkić došao na mesto guvernera, jer se Zoran Đinđić izborio za to, pošto je i tada G17 ucenjivao da neće biti vlade ako oni ne dobiju mesto guvernera. Oni od 2000. godine drže Narodnu banku. Ne može G 17 da kaže da su ljudi koji su vodili ovu instituciju sišli s neba, ''ljubi ih majka u čelo'', kaže Đelić. A i njega ljubi majka, koliko će puta on i ovi ostali žuti da izjavljuju laži i da se ne zacrvene pred narodom.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, a zatim narodni poslanik Dragan Todorović. Gospođo Radeta, zaista nije fer, nijednog trenutka nisam poredio sa Kosovom i Metohijom ovo pitanje. Rekao sam da je najvažnije pitanje na dnevnom redu Skupštine, a pošto je jedino, onda je stvarno i najvažnije.
Pošto nikako da dobijemo odgovore na ona naša pitanja, koja su značajna za građane Republike Srbije da bi shvatili kakva je surova stvarnost kada zapljusne ova količina demokratije, ukratko ću da napravim jednu rekapitulaciju koja se odnosi upravo na ovaj predlog. Neću da ulazim u ove detalje o kandidatu, valjda je svima jasno da on ne ispunjava gotovo nijedan uslov iz Zakona o Narodnoj banci Srbije, nijedan uslov ne ispunjava. Zašto ovo pričam? Pričam zbog one glupe parole - stručnost ispred politike. Ako je stručnost ispred politike, onda se raspiše konkurs, pa se na konkurs jave ljudi koji smatraju da su najbolji, pa konkursna komisija organizuje izradu pismenih zadataka ili napravi neki intervju s njima, ili ih zaduži da nešto urade, pa izabere najboljeg. Ovde imamo situaciju kada neko kaže - stručnost ispred politike, on bi hteo da kaže - ja sam takav ekspert da meni politika ništa ne znači, mogu sve. Onda imamo te prazne tikve koje naprave lik, facu, jedan stil ponašanja nedodirljivosti. Po tome je poznat i ovaj kandidat. Iako uništava ovu državu, njemu ne smeta da sedne na biciklu sa decom i da ide u narodne mase, namerno da provocira ljude da ga prepoznaju, kako bi neko rekao - vidi, pa normalan čovek. Nije, nego provocira, postali su bahati, silni, ne može njima niko ništa, iza njih stoji Svetska banka, MMF. Vlada? Ko njih pita, oni su uslovljeni, moraju onako kako je rekao izborni rezultat, a oni jedva prevalili onaj cenzus. To je otprilike kao kad bi onaj kratki hteo da ga svi poštuju da je dva metra i 10 visok. To kada se pojavi u politici onda imamo ucene, imamo sve i svašta. G17 plus insistira na nestranačkoj ličnosti, Radovanu Jelašiću. To ubedite vaše kući kada odete, da je on nestranačka ličnost. Kada njih ubedite, onda dođite ovde za govornicu pa pričajte. Imali ste prilike, Vjerica je malopre pročitala. To je čista trgovina. Oni su vlast i njima pripada deo vlasti. Kome? G17. Kako oni manifestuju to svoje učešće u vlasti? Preko nestranačke ličnosti, Jelašića. Ajd' to dokažite kod vaše dece i kod vaših rođaka, prijatelja, nestranačka orijentacija gospodina Jelašića. O ovim stvarima koje se tiču njegovih brljotina, što se tiče zakona, morala, sukoba interesa itd, kakav mu šef stranke, takav i on. Šef stranke je koministar, jer u njegovom ministarstvu radi njegova žena, zaposleni se plaše koministarke Živke, a eksterni se plaše ministra. Nije tačno? Nije tačno za nepotizam u tom ministarstvu? Ko je rekao da nije tačno? Izađite za govornicu i kažite - Krasiću lažeš. Nemate smelosti. Zašto je važan Jelašić? Neko misli zbog toga što treba da ima nešto malo veću platu, pošto guverner mora da ima platu kao bankari, jer pobogu, kako će on sa malom platom da kontroliše one koji imaju veliku platu. Narodna banka je oličenje stručnosti. Možda i nije diplomirani filolog, ali vodi banke, verovatno prevodi sa turskog jezika. Vi pričate o nekoj stručnosti? Vi ste u stanju sve i svašta da proglasite da je ekspert. Onu ste proglasili za eksperta za narodnu odbranu. Zašto? Zna norveški. Sada se balerina razume i u sport. Vaše ideje su bezgranične, ali apsolutno nerazumne. Izlazim da kažem ljudima koja je količina nerazumnosti u onome što vi pričate kada otvorite usta. Dalje, koga može Dinkić da uplaši? Može da uplaši Vladu Republike Srbije, koalicione partnere. Vi morate pod prisilom da glasate za Jelašića, inače bi glasali otprilike, kao što je rekao Čanak - začepite nos, pa glasajte za DOS. Danas u Srbiji da prođe princip između dva loša opredeljujem se za ono što je manje loše, kazniće birači to. Jedva čekam da glasate za Jelašića, da vas strpam sve u isti koš, jer se niste nijednom rečju razgraničili od njega, a vi ste ga napadali, on vas napadao, na štetu države, pa čak i nezavisna komisija konstatovala štetu. Pašće Vlada. Pa šta ako padne Vlada? Zar treba da postoji neka vlada koja ne može da funkcioniše? Zašto bi funkcionisalo nešto što je nesposobno i nespojivo? Ako ga na silu održavate, znači da je tu rezultat nekog dogovora oko pljačke. Upravo to hoću da dokažem. Pašće Vlada, ne može Vlada bez Dinkića. Kako ne može država bez Dinkića, ljudi, o čemu vi razmišljate? Država ima da procveta. Dinkić u zatvoru, ekonomija slobodna, može da se razvija. Zamislite vi šta radi taj Dinkić, on tuži za nematerijalne bolove, nema ni fizički, ni psihički, a nije ni navukao strah. Stvarno me interesuje da li ih pregledate kada ih birate za ministre? Morate da ih pregledate.
Gospodine Krasiću, nastavite izlaganje, ali vodite računa.
Gospodine Albijaniću, država po definiciji ima poslovnu sposobnost. Država kao pravno lice tretira se kao da je normalna. Sada izražavam sumnju da li je to moguće u ovim okolnostima. Ako 10 miliona ljudi, njihova sudbina, njihov život treba da zavisi od volje Mlađana Dinkića i toga što on preti, pa kaže - ako se ne izabere Jelašić, izlazim iz Vlade. Rekao sam vam i kada ste pravili Vladu da će on prvi da pobegne. Kada je bila diskusija o Vladi, rekao sam vam - znajte, ušli ste u koaliciju sa G 17 plus, on uvek beži kada dođe vreme za izbore i samo juri ono 3 ili 5%. Zašto? Da ne bi bili u zatvoru. Kada uzme neko sa njima da razgovara oko koalicije, gde ste vi, znate mi smo stručnjaci za pare. Oni stručnjaci za pare? Evo 300 miliona gubitka, 30 milijardi. Kada sam bio mlad i kada sam bio student, kada smo učili kategoriju ''gubitak u poslovanju'', smatrao sam direktor firme koja je napravila gubitakobavezno ide u zatvor. Tako sam mislio, dok nisam počeo da radim. Kada sam počeo da radim, video sam kakvo je društvo. Ali, kako može država da toleriše takve lupeže, protuve, belosvetske mangupe.
Gospodine Krasiću, zaista vodite računa.
Gospodine Albijaniću, kada se u bezličnom smislu upotrebe ove reči, one nisu uvreda. Tu biste morali da napravite neku razliku. Da sam rekao to konkretno i vezao za vaše ime, prezime ili vaše delo, onda bi vi imali prilike da malo svirate na tom zvonu, ali pošto sam upotrebio ove reči u opštem značenju, bez vezivanja bilo koje ličnosti uz ove reči, onda morate da vodite računa da vaše upadice ne budu neumesne, poput one od pre nekoliko dana kada ste tražili nekog Peru. Tražite ga još, šta da vam radim, ne mogu da rešim te vaše probleme. Znači, poslanici vlasti, na vama je finansijska sudbina Republike Srbije. Ako budete glasali za Radovana Jelašića, bez obzira kakav je stav vašeg rukovodstva, što se tiče DS nisam siguran u neku iskrenu podršku. Zašto? Pola sata ste morali da čekate na sednici Odbora za finansije da onaj jedan glas dođe dole. Samo vas podsećam, na dobrom sam putu da ova dva prijatelja zakrve. Ko je meni dao materijal nije bitno. Prošli put sam objasnio, pored CEFTE, zašto je Đelić morao da ograniči ovlašćenje Dinkića i da potegne Poslovnik o radu Vlade. Sada vam je jasno. U borbi protiv nemani dozvoljena su sva sredstva, gospodine Todoroviću.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, već drugi dan raspravljamo o predlogu kandidata za guvernera NB RS. Imali ste prilike da čujete niz konkretnih argumenata, koje su iznosili predstavnici SRS, koji ne samo da u predlogu kandidata vide kompetentnu ličnost po njegovoj stručnosti, nego pre svega osporavaju izbor Jelašića za guvernera zato što smatraju da Jelašić, zbog svega onoga što je uradio do sada, ne samo da ne može da bude guverner, nego bi normalno i u normalnoj državi morao da odgovara po zakonu. Postoji ovde jedna stvar koju bi trebalo na neki način ipak da rezimiramo. Ako postoji jedna stvar koja je netačna, koju su izneli poslanici SRS, i vi to dokažete, mi ćemo da glasamo za Jelašića. Ako takvih stvari nema, onda se postavlja pitanje kako vi možete da glasate za Jelašića. Ovo što je izneto u Skupštini Srbije i za Dinkića, i za Jelašića je najteža moguća optužba, posle koje samo bi trebalo da usledi krivična prijava i da državni organi urade onaj svoj posao koji bi trebalo da urade. Pokušaću samo na jednom primeru da vam dokažem o kakvom se čoveku radi. Čuli ste ovde priču o Jelašića vili, koju je on kupio navodno za 380 hiljada evra, koja suštinski vredi i plaćena je sigurno preko milion. Postavljamo jednostavno pitanje - odakle Jelašiću milion evra? Dobili smo biografiju. Kažu da je magistrirao 95. godine. Pretpostavljam da je odmah krenuo da radi u Dojče banci i do 2005. godine on ukupno ima 10 godina radnog staža. Pretpostavimo da je vanserijski talenat, stručnjak, sposoban da odmah dođe na radno mesto koje je dobro plaćeno. Postavljam pitanje da nam Radovan Jelašić kaže na kojim je to mestima radio, jer za 10 godina on je morao da uštedi milion evra. Po 100 hiljada evra, pored onoga što je morao da troši za život svoj i svoje porodice, on je mogao da ostavlja 100 hiljada evra. Dobro, ništa to nije čudno, zarađuje se dosta, zaradi se 100 hiljada evra. Gospodo poslanici, 100 hiljada evra je ozbiljna cifra u svakoj državi. Takva cifra ne može da ostane bez traga. Ta cifra mora biti registrovana u nekoj državi kroz poreski sistem. Mislim da će se gospodin Vujadinović složiti da ne postoji država u kojoj je nemoguće da vam ostane 100 hiljada evra, a da to ne bude registrovano kroz porez. Postoje Sejšeli, raznorazna ostrva, ali to su stvari koje su nezakonite. To je kažnjivo svuda u svetu, jer, pazite, dok je taj protok novca, dok ne dođete u situaciju da nešto kupite, vi tog momenta morate da dokažete odakle vam je novac. Radovan Jelašić je od 96. godine, pa do 2004. godine morao da ima poreske prijave i da dokaže odakle mu milion evra da bi kupio vilu koju je kupio. On je, kao i oni koji su došli 2000. godine u oktobru sa zavežljajima, pa kao neki kod tetke, neki kao podstanari, posle nekoliko godina, evo ovaj posle pet godina, onaj posle šest, postali su milioneri. To je problem sa kojim se vi kao poslanici vladajuće stranke suočavate. Vi dolazite u priliku da glasate, iako ste svi sigurni, jer vam iznosim konkretan način kako dokazujem da je Radovan Jelašić kriminalac i da je ove pare zaradio zajedno sa Mlađanom Dinkićem na svim kriminalnim radnjama, od Nacionalne štedionice, upada u NBJ, svih onih poslova, a kasnije ću i pročitati neka poslanička pitanja u okviru diskusije, da vidite kako je Radovan Jelašić došao do vile, odnosno do ovog novca. Postavlja se pitanje - kakva je uloga vaša ovde, da li vi treba da učestvujete u tom zajedničkom zločinačkom poduhvatu da jednog kriminalca... (Predsedavajući: Gospodine Todoroviću, molim vas da pazite na reči.) ... gospodine Albijaniću, nadam se, bar sam vas čuo nekoliko puta da se vi zalažete za Haški tribunal itd, ovaj termin sam naučio od Haškog tribunala. Prema tome, ne znam zašto me opominjete, to su te tzv. evroatlantske integracije. Usvajamo mi neke stvari za koje mislimo da mogu da se primene u našoj državi, samo ne za ono što vi hoćete, nego za ono za šta je zainteresovana ova država i građani ove države. Postavlja se pitanje - zašto Boris Tadić i Vojislav Koštunica učestvuju u ovom zajedničkom zločinačkom poduhvatu, je l' to dokaz da je vama vlast samo mogućnost da dođete do plena. Jeste. Jeste, jer vi prelazite preko činjenica - lopov, kriminalac, može da bude izabran za guvernera. Mi nećemo da diramo vaše lopove, vi ne dirajte moje, rasporedili ste se u vladi, po ministarstvima i završen posao. Ali, zašto vi učestvujete u tome? Zašto ne pitate u vašim poslaničkim klubovima, zašto da mi ovakvog lopova podržimo na mesto guvernera. Razumem ove iz G 17, njih razumem, dođu kod Mirosinke i ona im napiše referata, oni pročitaju ovde i misle da su završili svoj posao, a zašto vi pristajete na to? Hoćete normalnu državu, a kažete da se borite za normalnu državu. Čekajte, da li vi mislite da možete da dobijete normalnu državu sa Radovanom Jelašićem na mestu guvernera. Sa ovakvim lopovom vi hoćete da dobijete normalnu državu.
Gospodine Todoroviću, ponovo vas upozoravam da vodite računa o terminima koje upotrebljavate.
Gospodine Albijaniću, dajem vam priliku da vi u vašoj stranci dobijete informaciju od Radovana Jelašića vezano za ovolike pare. Znate, to je jednostavno, donese vam samo devet poreskih prijava. Ljudi, pa jedan obućar koji udara blokeja, flekice i krpi, on svake godine mora da podnese poresku prijavu, njegov dohodak ili ostatak dohotka pitanje da li je par stotina evra za godinu dana, a ovakav novac da bude bez traga, pa to je nemoguće. Samo vam omogućavam da sve ove kritike na jednostavan način pokažete i da ih razvejete, da kažete da nisu istinite. Donesete poreske prijave Radovana Jelašića i kažete u Dojče banci zaradio je toliko i toliko, dok ga nisu uhvatili,pa ga onda otpustili, jer znate to je ozbiljna banka, ona ne trpi službenike koji zloupotrebljavaju svoj položaj. Ne sumnjam da je Radovan Jelašić zaradio to i u Poljskoj, i u Bugarskoj itd, uništavajući ekonomiju i bankarski sistem tih država, ali i tamo je morao da prijavi taj dohodak. Jedanput mora, ne mogu pare pa padnu s neba. O tome govorim. Gospodin Vujadinović će vam to stručno objasniti, bez ikakvih problema, da ne postoji mogućnost da ovoliki novac bude bez porekla. Vi na poslaničkom klubu tražite od Radovana Jelašića, kažite ne možemo živi da ostanemo od onih radikala, daj nam te poreske prijave da im pokažemo i da završimo ovu priču. Ovde ste vi suštinski saučesnici, ne samo u aboliranju dosadašnjeg kriminala Radovana Jelašića i Mlađana Dinkića, nego i ubuduće. Ne mislite valjda da će oni da se zaustave na poslu koji su započeli upadom u Narodnu banku Savezne Republike Jugoslavije. Koristim, pošto je vreme za diskusiju SRS isteklo, poštujem Poslovnik, koristim priliku da postavim neka poslanička pitanja, postavljam ih direktno ministru unutrašnjih poslova, Draganu Jočiću, da mu pomognem da na brži način dođe do traga na koji način su i Dinkić i Jelašić.
Gospodine Todoroviću, samo momenat, vi sada po Poslovniku, je l' tako? Sada vam vraćam vreme, tako da možete po Poslovniku.
Hvala vam, gospodine Albijaniću. Postavljam pitanje ministru unutrašnjih poslova da otkrije, odnosno da dostavi Narodnoj skupštini informaciju, koliko je zlata i srebra zatečeno u trezorima Narodne banke Jugoslavije, a koliko u trezorima Zavoda za izradu novčanica na dan kada je gospodin Mlađan Dinkić, sa kriznim štabom, preuzeo kontrolu nad Narodnom bankom Jugoslavije. Izvinjavam se koleginici Radeti, nisu to bili Putevi revolucije, nego Putevi kriznog štaba. Kada krenete putevima kriznog štaba dođete do puteva novca i načina kako se došlo do ovolikog novca. Takođe, postavljam pitanje da nam se dostavi informacija, koliko je vrednih umetničkih slika bilo u prostorijama Narodne banke Jugoslavije u Kralja Petra 12, u bivšem Bulevaru revolucije, čija su tu dela zatečena prilikom ulaska kriznog štaba, na čelu sa Mlađanom Dinkićem, i koliko ih ima danas? Tražim od ministra unutrašnjih poslova da nam dostavi informaciju, koliko je numizmatičkog kovanog i papirnog novca od izuzetne istorijske vrednosti zatečeno u Narodnoj banci Jugoslavije, kada je u nju takođe ušao krizni štab na čelu sa gospodinom Dinkićem i kolika je ta kolekcija danas? Takođe, postavljam pitanje da li su neke novčanice od 200 dinara prvo štampane, a onda zatim poništavane, zašto što je to rađeno i kolika je šteta od toga? Da li nekoliko novčanica, vrednosti nekoliko miliona, od 10 dinara još uvek čami u trezoru Narodne banke Jugoslavije i Zavodu za izradu novčanica, zato što se tadašnjem guverneru Mlađanu Dinkiću ne sviđa potpis, jer mu nisu rekli da prvo ide ime, pa posle prezime? Samo zbog te činjenice država je pretrpela ogromnu štetu. Postavlja se pitanje, pa da nam Dragan Jočić odgovori, da li je guverner Dinkić raskinuo ugovor sa proverenim dobavljačima repromaterijala za novčanice i sklopio ugovore sa novim, koji isporučuju loši kvalitet, ali zato po mnogo većim cenama? To je po onoj narodnoj, jeste kaže da smo spori i radimo loše, ali smo bar zato skupi. Postavljam pitanje ministru Jočiću da nam da odgovor, koliko je novca potrošeno za izradu specimena i koliko se puta putovalo u Gvineju Bisao, koliko je novca potrošeno na ova putovanja, da bi se dobio posao koji uopšte nije dobijen, ali je zato Narodna banka, odnosno država Srbija, građani Srbije, odnosno vi, gospodo poslanici, platili to debelo. Kada bi dobili odgovore, prave odgovore samo na neka od ovih ili jedno od ovih pitanja, uopšte ne bismo gubili vreme ni na Radovana Jelašića, ni na Mlađana Dinkića, ni na Vladu, njima bi se bavili drugi državni organi, koji bi u skladu sa zakonom radili svoj posao, a oni bi dobili određenu nagradu od ove države, a to je boravak u zavodima za izdržavanje kazne i siguran sam da ne bi bilo manje od 40 godina.
Hvala vam puno. Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke, s obzirom da je Narodna skupština obavila raspravu o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice i, na osnovu člana 85. stav 3. Poslovnika, određujem 26. septembar 2007. godine - danas u 15,30 časova, kao dan za glasanje o jedinoj tački dnevnog reda sednice devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. [[Posle pauze – 15,30]] Nastavljamo rad. Pre nego što pristupimo glasanju o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvao predsednika, potpredsednika i članove Saveta Državne revizorske institucije radi polaganja zakletve propisane Zakonom o Državnoj revizorskoj instituciji. Polaganje Zakletve obaviće se posle glasanja o Predlogu odluke o izboru guvernera Narodne banke Srbije. Pre glasanja molim vas da utvrdimo kvorum. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, pre nego što pređemo na odlučivanje o Predlogu odluke podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 2. tačka 14) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština bira guvernera NBS većinom glasova narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru guvernera Narodne banke Srbije. Za 132, protiv 19, nije glasao jedan, od 152 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru guvernera Narodne banke Srbije. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam gospodinu Radovanu Jelašiću na izboru guvernera NBS. Podsećam vas da je Narodna skupština na sednici Osmog vanrednog zasedanja u 2007. godini, održanoj 24. septembra 2007. godine, izabrala predsednika, potpredsednika i članove Saveta Državne revizorske institucije. Takođe vas podsećam da je članom 19. stav 3. Zakona o Državnoj revizorskoj instituciji predviđeno da nakon izbora predsednik, potpredsednik i članovi polažu Zakletvu pred Narodnom skupštinom, čime preuzimaju dužnost. Molim predsednika, potpredsednika i članove da pristupe radi polaganja zakletve. Molim narodne poslanike da ustanu. (Predsednik čita, a izabrani članovi Saveta Državne revizorske institucije ponavljaju tekst zakletve utvrđen Zakonom o Državnoj revizorskoj instituciji) ''Zaklinjem se na odanost Republici Srbiji. Obećavam da ću poštovati Ustav i zakone. Zaklinjem se čašću da ću svoju dužnost obavljati nezavisno, pošteno i nepristrasno i da neću zloupotrebljavati svoje nadležnosti.'' Molim članove Saveta Državne revizorske institucije da potpišu tekst zakletve. [[Aplauz.]] Molim narodne poslanike da sednu. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam članovima Saveta Državne revizorske institucije na preuzimanju dužnosti i da im poželim uspeh u radu. Zahvaljujem se, čestitam. Pošto je u toku sednice ukazano na POVREDE POSLOVNIKA Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 100. stav 4. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će, bez pretresa, odlučiti o tom pitanju u Danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Ivan Andrić, na sednici 25. septembra 2007. godine, u 15,10 časova, ukazao je na povredu članova 87. i 98. Poslovnika Narodne skupštine. Molim narodne poslanike da se, pritiskom na odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici, izjasne da li je povređen Poslovnik. Protiv 121, nije glasalo tri, od 124 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje jedine tačke dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njoj, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem sednicu Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Hvala.