Poštovani poslanici, na kraju jučerašnje rasprave predsednik Skupštine je izrekao upozorenje učesnicima diskusije. Kako verujem da se to odnosi i na moju kratku repliku gospođi Čomić kojom sam želeo da opustim atmosferu, želeo bih odmah na početku današnje rasprave da se izvinim ako sam nekog govornika nehotično uvredio. Istovremeno, uz najdublje uvažavanje svakog učesnika u raspravi, očekujem da takvih nesporazuma tokom diskusije o zakonu o energetici više neće biti. Hvala.
Zahvaljujem na ovom doprinosu. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović, a neka se pripremi narodni poslanik Stevica Deđanski.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnosioci Predloga zakona o energetici opravdavaju mnoga rešenja uvođenjem tržišnog principa poslovanja, zaštićenošću potrošača struje od monopola onih koji proizvode, prenose i određuju cenu električne energije, dakle da će građani imati garantovano uredno snabdevanje. Glavna novina je uvođenje agencije za energetiku, zatim osnivanje operatora, osnivanje trgovca električnom energijom. Puno novina, novih pojmova i termina. U obrazloženju Predloga zakona predlagač kaže da su sva nacionalna zakonodavstva pošla od realnog stanja razvijenosti energetske delatnosti u svojim zemljama i da su sve zemlje izvršile usklađivanje propisa sa navedenim propisima Evropske unije, poštujući pri tom osnovne smernice propisa Evropske unije kojima se obezbeđuje ujednačavanje pravne regulative u ovoj oblasti. Stvari sa ovim resorom i rešenjima iz Predloga zakona o energetici stoje sasvim drugačije, jedno je na papiru u Predlogu zakona o energetici, a sasvim drugo je u praksi. Dakle, sasvim je sigurno, kao što kažu neki zvaničnici Evropske unije, ako Vlada Srbije bude insistirala na razbijanju Elektroprivrede Srbije i na privatizaciji najboljih delova, da ćemo doživeti sudbinu Bugarske i Rumunije. U ovim zemljama je došlo do drastičnog povećanje cene struje, strane kompanije samo iznose profit, a zauzvrat ništa ne ulažu, otpuštaju se radnici i zatvaraju rudnici. Tamošnje vlade čak moraju da subvencionišu visoku cenu električne energije, rekao je to Jorgos Samaras, stalni sekretar međunarodne sindikalne organizacije sa 25 miliona članova iz oblasti energetike, industrije nemetala, hemije i rudarstva, u vezi sa Predlogom zakona o energetici koji je sada na dnevnom redu i reformama u energetskom sistemu, odnosno sektoru Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije, a videli smo, i predstavnik predlagača u ovoj skupštini ministar rudarstva i energetike gospodin Radomir Naumov insistiraju na ovakvoj politici u energetici koja se pokazala kao loša ne samo u Evropskoj uniji, već i u SAD, naročito posle poslednje havarije koja je zadesila severni deo SAD i Kanadu. Posebnom direktivom izdatom 16. jula revidiraju se politika i stavovi Evropske unije po ovom pitanju. Evropska unija više ne spominje razbijanje jedinstvenih preduzeća u zemljama članicama i privatizaciju njihovih delova, već se govori samo o stvaranju uslova za slobodno tržište električne energije. Evropska unija je svojom ranijom politikom i ranijim stavovima pokušala da obavi deregulaciju tržišta električne energije, da ograniči monopole, da uvede više proizvođača sa ciljem da se uspostavi slobodna konkurencija, a time i niža cena električne energije.Usled loših posledica ovakvih direktiva mnoge članice EU su preduzele mere za zaštitu svojih jedinstvenih preduzeća tako što su sprečile njihovo rasparčavanje i rasprodaju. Na primer, Francuska, Španija, Nemačka i Holandija su krenule u razdvajanje jedinstvenih preduzeća, ali su ubrzo promenile kurs i čak su počele da finansiraju centralizaciju tih preduzeća. Postoji stručna studija, izrađena u EU, koja govori da su upravo članice EU u poslednje vreme uložile oko 100 milijardi dolara kako bi izvršile decentralizaciju svojih preduzeća. Izveštaj EU za 2002. godinu pokazuje da je umesto razbijanja monopola i stvaranja slobodnog tržišta u sektoru energetike došlo do ukrupnjavanja kapaciteta i stvaranja još većih monopola. Zemlje EU su zaključile posle svih ovih događaja u svojim elektroenergetskim sistemima da je najbolje da podrže jedno preduzeće u okviru ove oblasti, bez obzira da li je to državno ili privatno preduzeće. Ovo je slučaj sa Nemačkom ili Francuskom, oni imaju svoje jedinstveno preduzeće, a sa druge strane, u drugim državama slobodno nastupaju i kupuju delove elektroprivrede. Interesantan je podatak da je engleska vlada radi konsolidacije jedinstvenog preduzeća izvršila dotaciju od milijardu funti nacionalnoj kompaniji "Britiš elektrik", da ona ne bi bankrotirala. Posle svih ovih podataka možemo slobodno da kažemo da je Srbija imala sreću što je zakasnila sa rekonstrukcijom svoje elektroprivrede, jer sada imamo priliku da ne pravimo greške koje su napravile vlade Rumunije i Bugarske, gde sada imaju visoku cenu električne energije, kompletan elektroenergetski sistem u tuđim rukama i nekoliko desetina hiljada ljudi koji su ostali bez posla. Ako dođe do usvajanja ovog predloga zakona, to očekuje i nas u Srbiji, oko 22.000 radnika će ostati bez posla. Sprovođenje ovog zakona će biti katastrofalno za Srbiju. Dame i gospodo, mi u SRS smatramo da i ugalj kao osnovni energent u proizvodnji električne energije treba da bude predviđen u Predlogu ovog zakona. Oko 32.000 rudara iz Resavice, Čitluka, Aleksinačkih rudnika, koji izvode investicione radove u drugim rudnicima u Srbiji, Avramice, Lubnice i drugih rudnika, njihovih sindikalnih organizacija, kao i udruženja, dali su svoje sugestije i opravdanost zahteva zasnivaju na sledećem, gospodine ministre - da je ugalj osnovni energent u Republici Srbiji i u proizvodnji električne energije u 2003. godini učestvuje sa 70%. Naime, od ukupno proizvedenih 36.096 gigavat časova, proizvodnja TE je iznosila 25.392 gigavat časova; odnosno 29,7% iz hidroelektrana, a 70,3% iz TE. Po raspoloživim rezervama energenata, učešće uglja je preko 85%, dok ostali imaju znatno niži potencijal: sirova nafta, prirodni gas 1,5%, uljni škriljci 4,8%, hidropotencijal 5,8%, nuklearne sirovine 2,7%. Površinskii podzemni rudnici uglja u Srbiji najveći obim svoje proizvodnje usmeravaju na proizvodnju električne energije, a neznatne količine usmeravaju na ostale potrošače, što dovoljno ukazuje na povezanost proizvođača uglja i termoenergetskog sektora. Ugalj kao domaći energetski resurs treba da dobije status od interesa za delatnost elektroprivrede, jer se na taj način obezbeđuje razvoj ove privredne grane, a time i zapošljavanje sopstvene radne snage. Pored toga, proizvodnja uglja utiče i na razvoj drugih privrednih grana, kao što su mašinogradnja, elektroindustrija, hemijska industrija, itd, koje se bave proizvodnjom opreme i inputa za rudnike, i država ima interes da razvija rudarstvo. Prema predviđanjima energetičara, ugalj će i u narednih 50 godina u svetu zauzimati vodeću poziciju u proizvodnji električne energije, posebno uzimajući u obzir sve brži razvoj tehnologije sagorevanja uglja u fluidiziranom sloju, što je ekološki prihvatljivo rešenje. Tranzicioni proces će i u narednom periodu uticati na povećanje nezaposlenosti u Srbiji, a proizvodnja uglja sigurno može povećati kapacitete proizvodnje i zaposlenost. Činjenica je da su rudnici, kako površinski, tako i podzemni, izraziti predstavnici rudarstva, ali je to tzv. energetsko rudarstvo i tako se tretira u većini zemalja u svetu. Neprirodno je razdvajati energetiku i energetsko rudarstvo u njihovom funkcionisanju, jer oni skupa čine jednu zaokruženu celinu. Obrazloženje za kojim posežu autori predloga zakona, kao i sam ministar Radomir Naumov, da u isti nisu ugrađeni ni proizvodnja nafte, kao ni proizvodnja gasa, ne predstavlja jak argument, jer se uglavnom radi o uvoznim energentima sa veoma niskim, gotovo zanemarljivim učešćem u proizvodnji električne energije. Predlog zakona o energetici obuhvatao je oblasti proizvodnje električne energije iz malih hidrocentrala i alternativnih izvora solarne energije i energije vetra, čije učešće je sada veoma nisko, a i u narednih 30-tak godina neće imati poseban pomak. Na ovaj način, zakon bi postao i proizvodni, a ne samo trgovački, kako to predviđaju rešenja iz Predloga zakona o energetici. Ovaj zakon bi mogao da ima naziv - predlog zakona o trgovini energentima. Zemlje zapadne Evrope nešto malo su smanjile proizvodnju kamenog uglja, na račun koksovanja, dok proizvodnju mrkog uglja nisu smanjivale; SAD, Rusija i Kina povećale su proizvodnju uglja, sve po informaciji dr rudarstva gospodina Mirka Ivkovića, velikog borca za očuvanje rudnika uglja u Srbiji. Dame i gospodo narodni poslanici, u Srbiji u poslednjih nekoliko godina u oblasti energetike postoje mnoge nepravilnosti, sumnjive situacije, kriminal i nelogičnosti na koje smo mi iz SRS godinama ukazivali i kroz rad anketnog odbora. Navešću nekoliko. Zašto se struja, gospodine ministre, preko EFT izvozi po nižoj ceni od one koju plaćaju potrošači u Srbiji? Zašto se tender sprovodi samo pri kupovini struje, a ne prilikom prodaje struje? Kada je u pitanju jedan od osnovnih pojmova u predlogu ovog zakona, tranzit, odnosno transport energije koja je poreklom iz druge države, a namenjena je trećoj državi, koji se vrši preko teritorije Republike Srbije, zašto je u jednom periodu vršena manipulacija tranzitom fiktivno za račun Albanije od strane gospodina Vuka Hamovića i Vojina Lazarevića iz EFT. Bivše rukovodstvo EPS-a u vreme Ljubomira Gerića je struju prodavalo EFT-u po 2,4 centi po kilovatu, a uvozilo od njih po 4,0 centi po kilovatu, pri čemu je EPS samo u jednom poslu imao štetu od 1,2 miliona evra. Zašto seuvozi struja u februaru kada je ima dovoljno? Nedavno se u Srbiji desilo da, pored tolikog državnog kriminala i pričinjene štete državi od nekoliko stotina miliona evra, jedan građanin bude osuđen na bezuslovnu kaznu zatvora zbog neplaćanja struje. Radi se o Slaviši Iliću iz Niša, koji je dobio kaznu zatvora od nekoliko meseci za neplaćenih 21.936 dinara, a moguće da je poslušao pre nekog vremena ljude iz Demokratske stranke koji su upućivali građane Niša da svoje račune za struju bacaju u kontejner. Ili, štrajkački odbor Elektrodistribucije Beograd poziva svoje poslovodstvo da ne isključuju struju građanima, upravo zbog kumovskog i političkog lobija koji povlači tzv. velike potrošače. Ili, Jovan Mandić, diplomirani inženjer, tvrdi da je energetski lobi namerno isključio struju 6. jula u Beogradu, Šapcu, Vojvodini i ostalim delovima Srbije, samo da bi građani lakše prihvatili poskupljenje struje, isto po nalogu ili sugestiji energetskog lobija. Milan Rakić, akcionar AD "Nafta", kaže da naftu u Srbiji drži kumovska veza Vuk Hamović, Vojin Lazarević, Goran Novaković i Željko Petrović,sadašnji generalni direktor NIS-a, naravno u sprezi sa ljudima iz vlasti. Govornik iz DS-a koji je sinoć govorio o ovoj temi opravdano je kritikovao postojanje energetskog lobija i umešanost ljudi iz režima. Da li zna zbog čega se oko 1. juna u restoranu "Daka" u Ulici Đure Daničića, u Beogradu, sa Vukom Hamovićem, jednim od članova energetskog lobija, sastao predsednik stranke Boris Tadić? U čemu je sadržina tajnosti večere od 11. jula u restoranu "Grafičar" na Dedinju, na kojoj su bili ministar policije Dragan Jočić, šef BIA Rade Bulatović, sekretar Vlade Srbije Dejan Mihajlov i Vojin Lazarević, jedan od članova energetsko-kumovskog lobija ili, tačnije rečeno, mafije. Zašto je kod nas 2003. godine uvoz struje premašen za 65,5% od planiranog? Možda takođe zbog energetskog lobija i državnih para koje su uzeli. Kako je u maju 2003. godine Mlađan Dinkić mogao da odobri, kao guverner Narodne banke Jugoslavije, 20 miliona dolara za struju "Euroaksis" banci u Moskvi, a da novac nije korišćen za te namene, već za nešto drugo, po njegovom dogovoru sa Vukom Hamovićem? Zašto je bivši potpredsednik Savezne vlade i ministar za ekonomske odnose sa inostranstvom naložio fiktivni izvoz – uvoz 30.000 tona EFT-u, a kasnije 130.000 tona mazuta preko firme "Interfejs", čime je oštetio državu za neplaćeni porez, kao i neplaćenu uslugu EPS-u, u iznosu od 17.179.976 američkih dolara? I ako premijer gospodu Vojina Lazarevića i Vuka Hamovića na slavi DSS-a predstavlja kao specijalne goste, pitanje svih pitanja, kao, po njemu, nije Hag, već zašto predsednik Vlade Republike Srbije Vojislav Koštunica štiti finansijsko-telekomunikacino-energetsku mafiju? Na kraju, gospodine ministre, rešenje za naš slučaj je iskoreniti energetsku mafiju i sadašnji elektroenergetski sistem učiniti efikasnijim.
Reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski, a posle njega narodni poslanik Branislav Stevanović. Još jednom molim sve poslanike da sa govornice ne reklamiraju ni firme, ni restorane, ni privredne proizvode.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas je pred nama Predlog zakona o energetici, za koji je naš ministar u emisiji rekao da je bomba. Tu se apsolutno slažem sa njim, jer ovo jeste bomba u našem energetskom sistemu i to je sve oko čega se slažem. Morao bih da spomenem, pošto sam član Odbora za industriju, a niko to do sada nije rekao, da ovaj zakon na Odboru za industriju nije prošao, ali da je ponovo u proceduri, što znači da se Odbor slaže sa mojim mišljenjem. Hteo bih samo da napomenem da sam poslanik SRS iz Vršca, grada u Srbijikoji je među prvima dobio gas, koji se gasom služi već više od 40 godina. Pošto radim u distribuciji gasa, upoznat sam sa konkretnim problemima, sa rupama i nelogičnostima u zakonu i najviše ću na taj deo ukazivati. Prvo, moram uopšteno da vam se obratim, vama i uopšte građanima Srbije. U razlozima za donošenje zakona kaže se: "Razlog je svakako i opredeljenje da se reformisanjem sektora energetike stvore preduslovi za efikasniji rad svih subjekata koji obavljaju energetske delatnosti, kao i da se odgovarajućim institucionalnim promenama unapredi njihovo poslovanje, posebno sa stanovišta ekonomskih efekata i osposobljavanja za tržišne uslove poslovanja". Ovo je potpuno tačno kao razlog, ali nalazim se na potpuno suprotnom stanovištu, da ovaj zakon neće tome doprineti, što ću kasnije i obrazložiti. Takođe se kaže: "Pored ovih nesumnjivo najvažnijih razloga za donošenje ovog zakona, značajno je istaći i potrebu da se izvrši neophodno usaglašavanje našeg zakonodavstva u oblasti energetike sa propisima EU koji se odnose na sektor energetike, što je ovim zakonom i izvršeno." Ovo je lepo rečeno i lepo zvuči, ali osnova svih evropskih zakona je ukidanje monopola, a ovaj zakon je, pored svih ostalih mana, i monopolski, što ću vam kasnije i dokazati, u kom delu, zbog čega ćemo imati, pretpostavljam, problema od strane EU. Ovo je, ponavljam, vezano za gas, jer ga nemamo dovoljno u našoj proizvodnji, nego ga uvozimo. U delu koji govori o načelima na kojima se zakon zasniva, između ostalog se kaže da se pošlo od sledećih načela (citiraću samo broj sedam, osam i devet): "7) organizacionog objedinjavanja poslova izdavanja licenci za obavljanje energetskih delatnosti, donošenja tarifnih sistema, odobravanja cena i drugih poslova - osnivanjem posebnog pravnog subjekta za obavljanje tih poslova; 8) jedinstvenog upravljanja sistemima preko operatora sistema", i ovo bih naglasio: "9) obezbeđivanja odgovarajućeg stepena kontrole i uticaja države u postupku određivanja lokacija i drugih uslova...", da ih ne bih sada sve čitao. Opet je sve lepo, da kažem, upakovano, ali posle toga opet dolazimo do kontradiktornosti. Osniva se agencija, što je suštinska primedba SRS na ovaj zakon i na ostale zakone koje je ova vlada predlagala do sada. Agencije su, po prirodi stvari, u svim ministarstvima otuđeni centri moći, što se vidi u obrazloženju, gde se objašnjava šta radi agencija za energetiku. Pročitaću nekoliko stavki, zbog javnosti. Kaže se: "Ovim zakonom se osniva poseban pravni subjekat – agencija za energetiku, kao regulatorno telo za obavljanje poslova koji su navedeni u članu 15". Takođe se kaže: "Po svojim ovlašćenjima, agencija je specifična, pošto će, saglasno ovom zakonu, obavljati određene poslove koji su po svojoj prirodi iz okvira prava i dužnosti državnih organa, kao što je izdavanje licence za obavljanje energetskih delatnosti, odobravanje cena, odlučivanje po žalbama i sl." Zatim: "U okviru svojih ovlašćenja agencija, saglasno ovom zakonu, donosi tarifne sisteme, kako za pristup i korišćenje sistema za prenos, transport i distribuciju energije, tako i za obračun energije koja se isporučuje tarifnim kupcima". Citiraću još i deo koji kaže: "Agencija treba da bude samostalno regulatorno telo, nezavisno u donošenju odluka od svih energetskih subjekata i korisnika njihovih usluga". Znači, u ovome se vidi da agencija ne podleže ničijoj kontroli. Zaboravio sam da citiram još jedan deo, koji kaže: "Ovim zakonom su decidno navedena ovlašćenja agencije (član 15), način upravljanja agencijom, način finansiranja i donošenja odluka i drugih akata na koje je agencija ovlašćena", gde je sve navedeno osim kontrole. Takođe se u jednom članu zakona kaže da se predsednik saveta i četiri člana biraju iz redova istaknutih stručnjaka, ali nigde nije precizirano, a morale bi se precizirati takve stvari, iz kojih struka itd., jer ovako ispada da treba da verujemo na reč da je neko pošten, da je ekspert itd. Napravio bih tu malu digresiju. Gospodine ministre, Srbija se na ekspertima već opekla u prošlom mandatu i poslala ih je, da kažem, u istoriju. Zato vi lično nemate kredibilitet da vam verujemo, jer ste vi ovu tzv. "ekspertsku grupu" G17 ponovo izvukli na površinu, pa su oni preuzeli sve poluge moći u finansijama, u Agenciji za privatizaciju; i gle čuda, direktor NIS-a je član G17, i gle ponovo slučajnosti, on je kum Vuka Hamovića ili Vojina Lazarevića, više to čovek ne može da isprati, za koje čak i moja deca znaju da su to oni koji kradu struju i pare, a štiti ih onaj što jede zlatne ribice. To je situacija koju svi u Srbiji znaju. Rešili kumovi da prošire biznis i da pored struje pređu sad na gas i na naftu. Zašto to govorim vama? Zato što ste vi koalicija, vi ste eksponent Vlade Vojislava Koštunice, svi zajedno, koji ste na prošlim izborima postali ekspoziture Demokratske stranke, pa sada čekate milostinju. Sada nam politički, biću prilično blag, manipulanti i hohštapleri i profiteri tranzicije, oličeni u političkoj grupi G17, zahvaljujući Vojislavu Koštunici, odlučuju o rasturanju privrednih dobara Srbije. Navešću vam nekoliko primera kriminalnog delovanja NIS-a, koje se dešava u vršačkoj opštini, pošto sam sa tim upoznat, kao i u okolnim opštinama, Plandištu i Alibunaru. Slučaj je otprilike svuda po Vojvodini isti. Prvo, šta se dešava u poslednjem periodu? Oduzimaju se male distribucije, na osnovu duga, od mesnih zajednica, koje nisu vlasnici, jer je to vlasništvo građana. Nigde nije uknjiženo da je neko drugi vlasnik. U ugovore koji se sklapaju unosi se pojam, ne bih znao pravno da kažem tačno, koji podrazumeva da vlasnici ne mogu da se žale na to. Pravnici koje smo konsultovali kažu da ti građani mogu da obore ugovor i znamo da već neka udruženja građana spremaju tužbu. Postavlja se pitanje šta ćemo da uradimo kada se to desi, ko će plaćati štetu i ko će biti kriv. Verovatno niko, kao i do sada. Druga nepravilnost koja se dešava, što nam građani pri obilasku opština i terena govore, jeste da pokušavaju da nateraju građane da prave projekte i instalacije, mada su ti projekti već bili u postojećim mesnim zajednicama. Sigurno su ranije bili urađeni projekti, jer iz ličnog iskustva znam da je to obaveza pre početka radova. Ne možemo sada građane da maltretiramo zato što NIS ima 200 ili 300 inženjera više i hoće da ih zaposli. Doneo sam kao prilog da vidite kakvi su uslovi u Banatskom Karlovcu, teraju nas na ponovno priključenje na mrežu od strane NIS-a. Molio bih ovog gospodina tamo, koji ne zna šta da priča, da izađe napolje i da replicira ako ima nešto. Treći primer je vezan za prirodni gas domaće proizvodnje, koji se po nekim saznanjima vadi iz bušotina, znači, bez evidencije. Postoje nemerljive količine gasa, kojima se pokrivaju gubici u distribucijama, koje oni preuzmu, što znači da ti mali troškove gubitaka u mreži nadoknađuju na taj način i tako direktno oštećuju državu ili, srpski rečeno, kradu. Dokaz za to da se gas ponegde prodaje po istoj ceni kao da je uvozni gas, kao što je nabavna cena uvoznog gasa, pa se postavlja još jedno pitanje - zašto mi kupujemo, inače, najskuplji gas u Evropi, a moguće je gas kupovati, imamo o tome saznanja i to može da se dokaže, za 30% jeftinije. To ću kasnije da konkretizujem kroz amandmane. Što se tiče amandmana, moram da kažem da ste jednom prevarom uspeli da ne predamo na vreme sve amandmane koje smo predvideli, pa smo zbog toga sada malo opširniji u načelu, jer zbog procedure koja je bila vezana za zakon nismo predali sve amandmane. Sada ću vam reći koje nelogičnosti postoje u zakonu, i u kojim članovima. Mislimo da status kvalifikovanog kupca moraju imati distributeri. To je prva primedba koju imamo. Samim tim, za članove saveta bi to trebalo da se precizira, pošto bi mogućnost da distributeri imaju status kvalifikovanog kupca uticala na povoljnije cene energije za krajnjeg potrošača. Ono što sam pominjao oko monopola u jednom delu zakona se odnosi na to da se ne može jednom energetskom subjektu dati mogućnost obavljanja svih energetskih delatnosti, npr. transport, skladištenje i distribucija prirodnog gasa, jer bi to bilo zakonsko omogućavanje monopolskog položaja. To je direktno u suprotnosti sa evropskom regulativom. Postoji još jedan član vezan za to monopolsko delovanje, odnosno dva člana koja su u koliziji. Mislimo da bi trebalo i da se kvota za kvalifikovanog kupca smanji sa 50 miliona na 20 miliona,a samim tim bi se omogućila veća konkurencija na tržištu gasa. Postoje još neke sitne stvari koje ću pomenuti kada budemo razgovarali o zakonu u pojedinostima. Hvala lepo.
Izvolite, gospodin Deđanski vas nije pomenuo. (Obraća se poslaniku Radovanoviću.) Vas pomenuo? Molim vas, gospodine Radovanoviću, samo trenutak. Opomenuo sam malopre poslanike da ubuduće, dakle nisam znao da ćete se javiti, znači nisam vas pomenuo, poštuju član 102. Poslovnika, da ne iznose podatke iz privatnog života drugih lica. Molim vas, upozoravam vas prvi put. Po istom članu vas prvi put upozoravam, a dosledno ću se držati Poslovnika i sasvim sigurno ne očekujem da ma ko od nas poslanika sebi laska da zamenjuje sve poslanike. Molim vas, jasno i glasno sam upozorio sve poslanike da ćemo se pridržavati ovoga. Dakle, iz člana 102. stav 4 - iznošenje podataka iz privatnog života drugih lica, porodice poslanika, što se dogodilo, itd., nemam nameru da to tolerišem i nema razloga. Osnov za repliku ne postoji. Repliku je tražio gospodin Jovičić, a potom ćete, pretpostavljam po Poslovniku, želeti vi ili ćete odustati, to ćemo videti. Želite li povodom Poslovnika? Gospodine Radovanoviću, hoćete li povodom Poslovnika? Izvolite. Posle toga replika, gospodin Jovičić.
Gospodine predsedniče, reklamiram povredu Poslovnika član 97. stav 1. jer mi niste dali pravo na repliku, a član 97. stav 1. upravo ukazuje na to da imam pravo na repliku, jer ste vi posle mog izlaganja pogrešno protumačili upravo ono što sam rekao za govornicom, time što ste izneli da se ne iznose podaci iz privatnog života. Naveo sam... Gospodine Cvetkoviću, izađite za govornicu pa recite. Naveo sam u svom izlaganju tajne susrete, pri tom nisam reklamirao kafane, restorane, kafiće itd. nego sam upravo izrazio sumnju...
Gospodine Radovanoviću, molim vas, budite ljubazni, pošto povrede po članu koji ste naveli nema, napustite govornicu, a obavestiću i vas... Molim vas, obaveza predsednika Skupštine je da da objašnjenje u slučaju da nema povrede Poslovnika, budite ljubazni, upozoravam vas, napustite govornicu da dam objašnjenje i vama i poslanicima, a ako ostajete pri povredi Poslovnika, naravno, vratićete se. Izvolite. Dakle, upozorio sam vas, citiram... Samo vas molim da siđete sa govornice. Dakle, član 97, na koji se pozvao poslanik izričito, citiram: "Ukoliko se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici(dakle ne objašnjenje predsednika po Poslovniku) Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku iz druge poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, odnosnopogrešno protumači njegovo izlaganje...", dakle nijedan narodni poslanik nije pogrešno protumačio ničije izlaganje jer niko nije govorio ni o čijem prethodnom izlaganju. Zatim: "narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku". Pošto nikakvog izlaganja nije bilo, shodno članu 96, predsednik Skupštine je dužan da obaveštava o načinu na koji vodi sednicu i povredama Poslovnika i to je objašnjenje bilo. Zahvaljujem vam, gospodine Radovanoviću. Izvolite, gospodine Jovičiću. Molim vas, ...
Niste korektni...
Vrlo sam korektan prema svima. Uopšte nisam o vama govorio i pri tome sam dodatno obavestio Skupštinu da nisam govorio vama nego budućim poslanicima. Možemo konsultovati zapisnik. Hvala.
Molim da se Skupština o ovome izjasni.
Molim vas, samo trenutak. Poslanik Radovanović je tražio da se Skupština u danu za glasanje izjasni o povredi člana 97. Da li je tako? Ostajete pri članu 97? Molim da se skupština o tome izjasni. Gospodine Jovičiću, izvolite.
Dame i gospodo, javio sam se za reč zarad istine. Prva stvar i tema je zakon o energetici. Ovaj zakon u dva koraka rešava pitanje snabdevanja prirodnim gasom. Dakle, jednostavno imamo kvalifikovanog i tarifnog kupca. Zakon predviđa energetske subjekte kojima se utvrđuje obaveza za snabdevanje prirodnim gasom tarifnih kupaca, a u okviru tog energetskog subjekta moraju se urediti - utvrđivanje godišnjih potreba tarifnih kupaca, kao i sklapanje ugovora za potrebne količine. Dalje, zakon predviđa transport prirodnog gasa, i operatora sistema, koji mora u sebi sadržati razdvojene račune, upravljanje transportnim sistemom, održavanje pogonske spremnosti i revitalizaciju i razvoj istog. Dakle, ovo o čemu se pričalo, da se vadi gas pa se ne zna koliko je izvađeno, ne postoje merni instrumenti, to jednostavno kao moguće tehničko rešenje nije prihvatljivo i nije u praksi registrovano. Mi imamo jedan pravac što se tiče snabdevanja gasom izvan naše zemlje. To su sve merljive stvari i pod jasnom kontrolom. Upravo ovaj zakon rešava sve one probleme koji nisu definisani, vezano za transparentnost računa i za skladištenje, pogotovo što se, ne znam koliko vam je to poznato, ugovori sklapaju na godišnjem nivou, izuzetno su visoke cene koje plaća naša država za skladištenje tog gasa. To je ono što se ovim zakonom predviđa u budućnosti kao rešenje; kako tehničko-tehnološkom, tako i zakonskom regulativom uvodi se jedan jasan i transparentan princip odnosa samih subjekata nabrojanih u ovom prvom koraku i u prvoj oblasti rešavanja. Drugo, ovo sada ne bih navodio iz jednog prostog razloga, a videćemo to kroz amandmane i rešiti detaljno kako je to predvideo ovaj zakon. Još jednu ključnu stvar, zarad istine, moram da kažem kako celokupnoj javnosti Srbije, tako i vama, kolege narodni poslanici. Upravo je DSS ta stranka koja je inicirala da se ispita nepotreban uvoz električne energije još tokom 2001. godine. Poznato je da je u januaru, februaru i martu, najtežem periodu za EPS, kada bukvalno jedan kilovat struje nije uvezen, sistem elektroprivrede održan, sistem je dao onoliko električne energije koliko je bilo potrebno građanima. Dakle, na skupštinskim odborima, kada SRS svojom odlukom nije učestvovala u njihovom radu, upravo su poslanici DSS-a zahtevali izjašnjavanje svih relevantnih činilaca na Skupštini i pred skupštinskim odborima, vezano za uvoz struje. DSS vezivati za te stvari... Jednostavno, slava je otvorena za sve, pa ko voli neka dođe; i nije tačno da su bili samo Vuk Hamović i Lazarević, mnogi poslovni ljudi su bili na toj slavi.
Hvala vam. Gospodine Jovičiću, i na vas se odnosi - svaku buduću zloupotrebu replike, gde nema jasnog navođenja šta je rečeno, neću tolerisati. Zahvaljujem svim poslanicima. Još jednom podsećam, vodiću sednicu strogo po Poslovniku. Reč ima narodni poslanik Branislav Stevanović, a neka se pripremi narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo, pred nama je izuzetno važan zakon, zakon koji je za moj Lazarevac i za narod Lazarevca najvažniji zakon iz razloga što opština Lazarevac već više od 50 godina egzistira, upravo radnici "Kolubare" radeći u elektroprivredi. Kolega Jovičić je malopre pomenuo odbore i ja hoću ovom prilikom da kažem da sam prisustvovao Odboru za industriju i da ovaj zakon u načelnoj raspravi nije prošao. Pored članova Odbora iz SRS-a, još neki članovi iz DSS-a i iz stranaka koje su vaši koalicioni partneri nisu hteli da ga prihvate, jer nisu hteli da snose veliku odgovornost koju nosi ovaj zakon, ovako nakaradan. Za moje Lazarevčane najvažniji je ovaj zakon, iz razloga što su jako zabrinuti za budućnost elektroprivrede i za način daljeg poslovanja. Normalno da nisu za ovo restrukturiranje elektroprivrede, već bi bili zadovoljni vertikalnom integracijom elektroprivrede, što znači da se ne parča elektroprivreda i da se ne spremaju pojedini delovi elektroprivrede za buduću privatizaciju. Mislim da je previše rano da se tako nešto radi. Međutim, ovaj zakon, kao i ostalih 10 zakona ovog dnevnog reda mi smo dobili na dva-tri dana uoči drugog kruga predsedničkih izbora, što je svesno i namerno urađeno da mi ne bismo mogli da prisustvujemo, jer smo imali obaveza oko drugog kruga izbora i nismo imali vremena da dođemo i da upristojimo ovaj zakon adekvatnim amandmanima, tako da ćemo to probati u ovoj načelnoj raspravi. Ima dobrih amandmana; jedan od tih je na član 171, a radi se o daljem restrukturiranju i upravljanju EPS-a. Razlozi za donošenje ovog zakona jasni su nam - da bismo ušli u zajedničko evropsko tržište, a i Atinski memorandum nas obavezuje na to; shodno tome, mi radikali svakako nismo protiv toga, međutim, smatramo da nam nije cilj da uđemo kao uvoznici električne energije, nego nam je cilj da budemo izvoznici, a to ću sada da kažem kako i u nekom budućem vremenu da budemo izvoznici električne energije. Naravno, u slučaju da ne donesemo ovaj zakon, napravili bismo sebi probleme, a jedan od tih problema je da bismo doveli u pitanje dalje finansiranje započetih investicija od kojih je jedna i "Kolubara B"; takođe, i dalje ulaganje u elektroprivredu bilo bi dovedeno u pitanje. I, naravno da nam je cilj da kao izvoznici električne energije uđemo u to zajedničko evropsko tržište. Ovde u ovom zakonu imamo niz grešaka, slučajnih ili namernih. Uočio sam da se u članu 3. tačka 5) pod pojmom energenti ne pominje ugalj. Znamo da preko 70% ukupne električne energije koju proizvodimo u Srbiji dobijamo upravo iz termoelektrana. U ovom zakonu ne pominje se ugalj kao energent; zasniva se na nekom zakonu o butanu i o nafti, što bi ovaj zakon bio adekvatan možda za nekih narednih 50 godina. Da bih to sve potvrdio, imam elaborat koji je radila grupa eminentnih stručnjaka, devet poznatih stručnjaka elektroprivrede, a to su sedam inženjera geologije i dva mašinska inženjera, u saradnji sa "Energoinvestom". Studija je rađena, negde preko 95 bušotina, u opštini Lazarevac i delimično na Ubu, tako da je utvrđeno, gospodin Gerić je potpisao ovaj elaborat i to stoji u njemu, da imamo u narednih 50 godina nalazišta uglja, što znači da možemo našu elektroprivredu da zasnivamo na termoelektranama. Da bih sada potvrdio tu priču i ovo što sam rekao za "Kolubaru B", to je započeta investicija, imamo već 40% instaliranog materijala na poljanama, u vrlo dobrom stanju, ljudi to savesno održavaju i nadaju se da će doći vreme da se nastave ti radovi. Gospodin Velimir Ilić pominje milijardu evra i za ovu investiciju i za "Kolubaru A", o kojoj ću sada da pričam; potrebno je negde oko 300 miliona evra za te dve investicije i u vrlo kratkom vremenu mi bismo postali izvoznici električne energije. Prvo ću da kažem da je potrebno oko 250 miliona evra da bismo završili tu termoelektranu "Kolubara B", i da bismo imali proizvodnju električne energije od dva puta po 350 megavata. Takođe, "Kolubara A", jedna najbrža i najjeftinija investicija, a to je rekonstrukcija starog postrojenja "Kolubare A", i to sam već pričao na Odboru za industriju. Nisu velika ulaganja, ali veliki posao bismo završili time što bismo dobili oko 200 megavata električne energije i samim tim rešili velike probleme tog stanovništva koje je ugroženo više od 40 godina od zagađenosti iz dimnjaka. Rešili bismo problem grejanja opštini Lazarevac, zatim Vreocima i Velikim Crljenima. Međutim, tu se pominje navodna revitalizacija "Kolubare A", što nema nikakve svrhe. To dođe u prevodu kao kada bismo krpili neki sud, pa čekali vreme kada će da se kupi drugi sud. Znači, ta priča o revitalizaciji nije adekvatna. Što se tiče restrukturiranja elektroprivrede, mogu da kažem da mi radikali ipak smatramo da je ovo što se radi sa Kostolcem previše rano, da se vrši restrukturiranje, iz razloga što još nismo postigli određenu stabilnost proizvodnje; treba da uvedemo u red naše energetske objekte, a između ostalog i hidroelektranu, zatim Kostolac, a to nisu velika ulaganja. Međutim, poslednjih 10 godina tu su čudna dešavanja, neki čudni zastoji itd. Rekao bih da nije tačna priča koja se već dugo protura kroz novinske članke, koju forsirate i dozirate onako kao drogerašu drogu, da postoji oko 1.800 radnika viška u Elektroprivredi. Ta priča uopšte nije tačna i sada ću to da demantujem. U Termoelektrani "Kolubara A", Obrenovac "B", takođe u Kostolcu i Svilajncu imamo tri velike privatne firme koje više od 10 godina pljačkaju Elektroprivredu. Elektroprivreda plaća te privatne firme više nego sopstvene radnike koji rade, a ima ih više od 50%. Oni više naplaćuju sredstva, a ti radnici u stvari primaju 50% plate od radnika u Elektroprivredi. Znači, to je čista pljačka desetine ljudi kojima se imena ne znaju svih ovih godina. Strategija trgovaca električnom energijom svakako je da se prave kratkoročni i dugoročni zastoji. Prema tome, ja bih postavio na kraju nekoliko pitanja gospodinu Naumovu. Dešavalo se 90-tih godina, a to i gospodin Jovičić zna, da su goreli mostovi u "Kolubari". To je konstrukcija koja nosi transportere traka i kada nestane uglja nema više snabdevanja i onda nekoliko meseci traju zastoji. Desilo se da je goreo most u Vreocima, na Tamnavi, i u Obrenovcu. Da li je to, gospodine Naumov, slučajnost? U "Kolubari A", blok A5, izvršena je rekonstrukcija, ali je više od godinu dana kasnila. Pošto sam rekao da nema viška radnika, šta će raditi vaši radnici u dispečerskom centru? Šta će raditi radnici u Carice Milice? Šta će u Ministarstvu, ako osnujete ove dve agencije? Šta je bilo sa ruskim kreditom koji je namenjen za revitalizaciju "Đerdapa"?
Replika, narodni poslanik Veroljub Stevanović. Prema Poslovniku, član 101. stav 1. obaveštavam poslanike, da ne bi bilo nesporazuma, zakon o energetici koji razmatramo podeljen je poslanicima 15. maja 2004. godine.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, morao sam da se javim za repliku nakon diskusije svog prezimenjaka, kao predsednik Odbora za industriju. Ovom zakonu je Odbor za industriju posvetio zaista posebnu pažnju. Tri sednice smo posvetili raspravi o ovom zakonu i sve sednice su bile izuzetno posećene, prisustvovali su ne samo poslanici koji su članovi Odbora nego i ostali poslanici. U jednom trenutku kada smo svi bili prisutni, dakle 15 poslanika iz Odbora, stavio sam zakon u načelu na glasanje. Glasali smo: sedam za, dvoje uzdržanih i petorica protiv. Protiv su bili poslanici SRS, uzdržani su bili poslanici SPS, a ostali su bili za, među njima i poslanici Demokratske stranke. To je istina. Poslanik DSS, jedan od članova Odbora, tog trenutka nije bio prisutan. Posle toga je ponovo bio u sali, ali je već bilo kasno. Dakle, to je istina. U suštini ovaj zakon ima većinu i u Odboru, a glasanje je bilo ovakvo kako sam vam rekao.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Branislav Rankić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre dve večeri sam gledao na BK gospodina ministra. Juče sam uz račun za struju (a pretpostavljam i svi građani Srbije ili bar Beograda) dobio ovo obaveštenje koje počinje sa "poštovani". Kad god sam od 2000. godine, od kada je DOS na vlasti, na nekom obaveštenju pročitao ono "poštovani" pipao sam se za džep gde mi je novčanik, jer sam znao da će posle toga debelo da bude ispražnjen. U ovom obaveštenju mene kao potrošača električne energije EPS obaveštava da su nove cene kilovat sati bez poreza na promet sledeće – u zelenoj zoni 2,64 viša i 0,66 niža tarifa, u plavoj zoni 3,95 i 0,99 i u crvenoj 9,36 i 2,34. S obzirom na to da u domaćinstvu koristim prirodni gas i da mi struja služi za osvetljenje, za frižidere, za televizore, bio sam u ovoj prvoj, zelenoj zoni. U emisiji u kojoj je učestvovao gospodin ministar reče da je to povećanje minimalno. A, odlukom da se zelena zona sa 600 spusti na 300 kilovata prelazim u tu plavu zonu i izračunao sam da sam oko 1.300 dinara plaćao ranije, ada će sada to biti 1.900 dinara. Mnogi građani Srbije i Beograda su na ovaj način tako "minimalno" 300, 400, 500 dinara dobili veće račune. Ako izračunamo da je to 500 dinara za struju, pa smo onda unazad nekoliko dana usvajali ove zakone a svaki od njih pomalo, ali sigurno, zavlači ruku u džep, građani Srbije samo od ovih zakona koje smo usvojili mogu da očekuju da će im troškovi života drastično skočiti. Da se vratimo na zakon. Pročitao sam zakon i već u članu 2. piše: 1) proizvodnja električne energije, 2) proizvodnja derivata nafte, 3) transport prirodnog gasa, 4) proizvodnja toplotne energije, a nema onoga što je najveći energent u Srbiji, kojim Srbija raspolaže za narednih nekoliko desetina godina - uglja. Da li ste to, gospodine ministre, ovim zakonom rešili da rudnike uglja pustite niz vodu, a pogotovo rudnike sa jamskom eksploatacijom? Da li ste rešili da deo tih rudnika zatvorite ili ste rešili da to privatizujete? Voleo bih da ovaj energent uđe u zakon i da se o tome raspravlja. U članu 3. ministar nam nabroja pojmove koji će se u ovom zakonu nalaziti, pa kaže – derivati nafte. Kada sretnete na ulici dete od pet godina pa ga pitate šta su to derivati nafte, bar će tri nabrojati. Mislim da su narodni poslanici toliko pismeni, pametni i iskustveni da su mogli ove pojmove uglavnom da znaju i pre nego što nam ih je ministar u zakonu obrazložio. Derivati nafte - tečna ili gasovita goriva dobijena preradom nafte, odnosno degazolinažom (motorni benzin itd). Gospodine ministre, degazolinaža je rafinerija za prirodni gas iz koga se izdvajaju propan i butan. Degazolinaža ne može biti u ovom delu gde su derivati nafte. Dalje se kaže šta je direktni dalekovod. Svi smo znali šta su magistralni ili direktni dalekovodi, tako da smatram da ovaj član 3. uopšte nije bio potreban. Kvalifikovani kupac, pa šta je kupac, šta je oprema itd. Pokušaću da skratim svoju diskusiju da bi svi poslanici SRS, s obzirom da samo mi izlazimo, imali dovoljno vremena da govore o svom delu. Ja ću govoriti samo o delu koji se odnosi na prirodni gas. Međutim, moram nekoliko reči da kažem i o članu 6. koji se odnosi na program ostvarivanja strategije. Kada se ovaj zakon pročita, jasno se vidi da strategije nema. Planovi razvoja autonomne pokrajine, jedinica lokalne samouprave i tako dalje; kod planova razvoja u energetici država mora da bude odlučujući faktor i samo na delove koje država prenosi lokalnoj samoupravi mogu da se odnose aktivnosti lokalne samouprave. Dolazimo do člana 17, koji je u stvari ključni. I ovaj zakon, kao i svi pre njega i svi oni koji će doći posle njega do nekih novih parlamentarnih izbora, predviđa osnivanje agencije. I opet će nam reći kako su to evropske tekovine, kako samo tako možemo da uđemo u Evropu, a vidim da iz Ministarstva u agenciju treba da se premesti deo vrlo bitnih poslova i smatram da će kontrola nad tim poslovima, izdvajanjem u agenciju, biti daleko manja. Onda je mogućnost za manipulaciju, da ne kažem za malverzaciju i kriminal, daleko veća. U članu 25. kaže: "Obavljanje delatnosti na tržištu energije vrši se i organizuje u skladu sa ciljevima razvoja energetskih delatnosti i potrebama kupaca u Republici Srbiji za obezbeđivanjem kvalitetnog i sigurnog snabdevanja električnom energijom, uz poštovanje principa konkurentnosti i jednakog pravnog položaja..." Evo člana gde prvi put legalizujemo ono što je do sada bilo na neki način nelegalno i zbog čega je anketni odbor ove Narodne skupštine radio dva meseca i ovoliko debeo materijal postoji. Znači, uvodimo razne Hamoviće, Lazareviće, na posredan način, u zakon. Ja ću samo... Naravno, licence, do sada je to država radila... Dolazimo do 11. poglavlja, član 115 - prirodni gas. Jedan deo radnog veka proveo sam u industriji prirodnog gasa; 1972. godine sam se zaposlio i tada se pričalo ovo što vi pominjete u članu 117 - sistem za transport prirodnog gasa čini mreža gasovoda, cevovoda, i dalje ono što je najvažnije, kaže se, i skladište prirodnog gasa. Od 1972. godine se govori o skladištu prirodnog gasa koje će se praviti u Banatskom Dvoru i evo, 2004. godina, osim ako nema nekog kamena temeljca, tamo se ništa uradilo nije. Prema tome, država neće moći za ovih nekoliko meseci ništa da uradi po pitanju skladištenja prirodnog gasa. Skladište prirodnog gasa, za ljude koji nisu iz te oblasti, pogotovu u Banatskom Dvoru, jeste jedna iskorišćena bušotina nafte gde će viškovi gasa da se upumpavaju i onda da se ispumpavaju. O tome se priča 32 godine, koliko ja radnog staža imam. Ono što je mnogo bitno, gospodine ministre, u članu 130 - energetski subjekat koji obavlja delatnost distribucije prirodnog gasa dužan je da isporučuje prirodni gas svim kupcima na području na kojem obavlja tu delatnost na principima javnosti i nediskriminacije. Upravo zbog nediskriminacije i zbog nekakvih viših interesa gasovodni sistem i taj deo "Naftagasa", odnosno NIS-a je došao u jednu vrlo nezavidnu situaciju i u onom delu koji se odnosi na Vojvodinu, mislim na "NIS gas", i u ovom delu koji se odnosi na Srbiju, a tu mislim na "NIS Energogas". 250 miliona dolara i još nekoliko kupaca je dugovalo i ono što je gospodin Dinkić sada uradio, čime se hvalite, prebio je dug koji su nama Rusi dugovali sa našim dugom za prirodni gas, po mnogo nepovoljnijim uslovima. Moram to da kažem, s obzirom da sam bio prisutan kada se razgovaralo o tom dugu. Dakle, po mnogo nepovoljnijim uslovima nego što su inače mogli da se ostvare. I još jedna stvar, Rusi su bili zainteresovani za izgradnju bar dva kraka gasovodnog sistema, mislim na magistralne gasovode kroz Srbiju, i trebalo je da taj dug u to bude potrošen. Srbija je na mestu gde i pored naftovoda... Usput da vam kažem, jugoslovenski naftovod i magistralni gasovod Horgoš-Paraćin su izgrađeni upravo uz velika odricanja NIS-a. Nažalost, jugoslovenski naftovod danas nemamo do granice sa Hrvatskom, imamo samo deo od hrvatske granice do Rafinerije Pančevo. A 2000. godine je flota koja je zadovoljavala potrebe za sirovom naftom Rafinerije Pančevo i Rafinerije Novi Sad dekretom uništena i sklopljen je ugovor sa Hrvatskom za debelu proviziju, a mi sada transportujemo sirovu naftu od Omišlja na Krku preko naftovoda do Rafinerije Pančevo i Rafinerije Novi Sad. Zakonska regulativa koja reguliše ovaj segment društva mora da bude stroga i rigorozna, a radi se o protivpožarnoj zaštiti, pogotovu o zaštiti gasovodnih sistema. Ljudi koji rade u "Energogasu" i u "NISgasu" su stručni, obučeni, kvalifikovani, ali čini mi se da ih pri pisanju ovih zakona niko nije konsultovao. Mislim da ste morali i da bi ovaj zakon bio kvalitetniji u ovom delu koji se odnosi na prirodni gas i u onom delu koji se odnosi na tečni gas i ostale energente vezane za ovo. Izvinjavam se što moram da skratim, imamo još nekoliko govornika, inače ima o ovoj temi puno da se kaže.
Hvala vam. Replika, gospodin Jovičić.
Samo kratko, suština svakog zakona je određivanje cilja, ne strategije. Znači, vezano za priču o velikom problemu nepostojanja skladišta prirodnog gasa; to naša država nema, kako ste i sami rekli, od 1972. godine i mnogo ranije pa do danas to nije rešavano. Ali, pitanje zašto nije rešavano ne možemo postavljati svakoj vladi. Znači, ovim zakonom se postavljaju ciljevi, koji do sada nisu postojali, jer su postojale samo strategije koje nisu obavezivale.
Po Poslovniku, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Vi rekoste, gospodine predsedniče, da više nećete da tolerišete zloupotrebu govornice. Gospodin Jovičić neka se zaposli u ministarstvu, neka bude ministar, neka izlazi da govori i komentariše ono što govore poslanici. Vi, gospodine Jovičiću, izlazite posle poslanika SRS i vi nešto obrazlažete. Ne znam šta ste vi u ovoj skupštini. Zašto nam ovde sedi ministar, da li ste bolji od ministra, pređite na ovo mesto. Ovo više nećemo da tolerišemo, predsedniče.
Zahvaljujem. Samo da obavestim, niste bili prisutni, upozorio sam da neću tolerisati, tako da nije sporno, danas sam već dva puta upozoravao poslanike. Izvolite, reč ima narodni poslanik Branislav Rankić, a neka se pripremi narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o energetici već u prvom članu donosi iznenađenje. Mi smo bili naviknuti da dosadašnji predlozi zakona iza kojih stoji Vlada obično predviđaju osnivanje jedne agencije, a ovde se u prvom članu definiše osnivanje dve agencije, odnosno jedna se osniva, a druga obrazuje. Pokušao sam da utvrdim u čemu je razlika između obrazovanja i osnivanja. Na kraju sam utvrdio, valjda zato što ova druga preuzima deo zaposlenih iz Ministarstva. Član 2 - dva oblika energije i dva energenta; oblika energije ima više, mogli su da se navedu i neki drugi oblici energije, bez obzira što nisu predmet ovog zakona, a kad su u pitanju energenti stvarno je neobično i bez razloga su kao energenti izdvojeni isključivo nafta i prirodni gas, a da nema onog energenta koji Srbija ima i na koji može da se osloni u budućnosti, a to je ugalj. U članu 4. se govori o energetskoj politici a u kasnijim članovima od 5. do 10. o strategiji razvoja energetike. Mislim da bi ovde bilo mesto da se nešto kaže o bilansu srpskog energetskog termidora; onima koji vole Vujakliju ja ću reći da to označava najtopliji mesec ili najtopliji vremenski period. Termin je nastao u vreme Francuske buržoaske revolucije, a ovde se može smatrati, srpski rečeno, "vrućim krompirom u rukama". Naime, bilans tog srpskog energetskog termidora je dosta katastrofalan i pokazao je koliko smo lutali u poslednjih 50 i više godina kada je u pitanju utvrđivanje strategije. S obzirom na to da ovaj zakon ništa ne govori o strategiji, očekujem da ćemo i dalje lutati i da će strategija morati da se pravi ili da je prave neke kasnije vlade. U prvoj fazi neposredno posle rata, do polovine 60-tih godina, bila je aktuelna tzv. ugljeno-nuklearna faza gde je država ulagala velika sredstva u otvaranje rudnika i eksploataciju uglja, kako površinsku tako i podzemnu eksploataciju, i gde se razvijao program za proizvodnju nuklearne energije. Šezdesetih godina mi smo se sprijateljili, kroz pokret nesvrstanih, sa nekim arapskim zemljama i ispostavilo se da je nafta u to vreme, sa prosečnom cenom od 5 dolara po barelu, bila vrlo jeftina, tako da nismo imali potrebe da dalje eksploatišemo ugalj. Tada smo, na našu veliku žalost, ne znajući šta će nam se kasnije dešavati, zatvorili ukupno 34 rudnika uglja sa podzemnom eksploatacijom u Republici Srbiji, u periodu od 1965. do 1968. godine. Nestali su knjaževački rudnici, niški rudnici, rtanjski, zapadnomoravski, kostolački, fruškogorski, itd, a mi smo se okrenuli nafti. I, stariji poslanici će se setiti kako su se u to vreme peći na čvrsto gorivo po stanovima menjale za čuvene naftarice. Da bismo dokazali u kakvoj smo energetskoj zabludi, prešli smo tada, pod uticajem političkog establišmenta, na tzv. treću fazu u kojoj smo se okrenuli proizvodnji električne energije. Tada je najveći deo stanovništva koristio električnu energiju i za grejanje, pa su nastale čuvene TA peći, ali smo uporedo sa tim, bez jasne strategije, pojedine male TE sa malim kapacitetima počeli da uništavamo. Tako je nestala TE u Mirovu, koja je imala instalisanu snagu 5-6 megavata i koja je mogla u slučaju neprilike u energetskom sistemu da snabdeva Rudarsko-topioničarski basen Bor koji je inače bio gigant. Period posle toga, period u kome smo i danas, može se nazvati energetskim periodom smutnje i zbunjenosti, gde sami ne znamo šta nam je strategija i pitanje je kako ćemo dalje. Vraćam se na član 10. gde se govori o osnivanju agencije za energetiku. Inače, na Odboru su je predstavnici Ministarstva nazivali regulatornom agencijom. To je klasika što se tiče osnivanja agencija, samo ovde članove saveta i predsednika bira Narodna skupština, obično to radi Vlada. Jedino se u članu 13. vidi jasno da je u stvari agencija potpuno samostalna, da ne zavisi ni od koga, i to nije u redu sa stanovišta SRS-a. Međutim, ono što je meni bilo najzanimljivije u ovom zakonu jeste član 41, gde se govori o obavljanju energetskih delatnosti i onda se, između ostalog, kaže - energetske delatnosti koje se, u smislu ovog zakona, smatraju delatnostima od opšteg interesa su: proizvodnja električne energije, prenos električne energije, upravljanje prenosnim sistemom, organizovanje tržišta električne energije, distribucija električne energije, upravljanje distributivnim sistemom za električnu energiju i trgovina električnom energijom. Isto to se govori i za naftu, gas i toplotnu energiju, s tim što se u članu 41. ne govori da se može trgovati i gasom, nego se samo trguje strujom i naftom, toplotom i gasom se ne trguje. Ovo vam govorim zato što se u nekim kasnijim članovima govori da se može trgovati i sa ova dva, jednim energentom i jednim oblikom energije, i nejasno je zašto to nije ubačeno i u član 41. Reći ću vam na koje članove mislim. Od člana 80. do člana 109. govori se o električnoj energiji, u najvećem delu se govori uglavnom o trgovini i ovaj zakon se može nazvati zakonom o trgovini električnom energijom. S obzirom da je to energent koji proizvodimo najviše, koji imamo za naše potrebe, u budućnosti ćemo imati za izvoz. Osnovna intencija ovog zakona je bila da uredi ili da pokuša da uredi trgovinu električnom energijom. Nafti je malo posvećeno pažnje, od člana 109. do 115, valjda je to već uhodana šema, zna se struktura, kako se proizvode naftni derivati, kako se transportuju, tu verovatno nema zainteresovanih moćnika koji bi se time bavili, oni koji su imali, oni već to rade. I gasu je takođe posvećeno malo pažnje. Dolazimo do člana 146. koji govori o osnivanju agencije za energetsku efikasnost. Ovde je zanimljivo, kada je u pitanju osnivanje ove agencije, postoje samo dva člana. Ovde ništa nije navedeno, ni kako će funkcionisati ta agencija, ni ko će upravljati tom agencijom, jer je valjda i onom ko je predložio ovaj zakon bilo vrlo nejasno šta može raditi agencija za energetsku efikasnost. Moram vas podsetiti na jedan od osnovnih zakona, a to je da se energija ne može uništiti, niti iz bilo čega stvoriti, može samo prelaziti iz jednog oblika u drugi. Pri svakom prelasku iz jednog oblika u drugi, gubi se deo energije, odnosno ne iskorišćava se u potpunosti, i to se radi određenim mašinama i uređajima. Energetsku efikasnost ovom agencijom možete postići jedino ako ste imali u planu da nas na televiziji raznim reklamama (poput onih - nije teško biti fin) učite kako treba kad uđemo u prostoriju da upalimo svetlo, kada izlazimo iz nje da isključimo svetlo ili ako ste mislili da nas ubeđujete da glumimo vampire, da ustajemo noću u nedoba, da uključujemo električne uređaje da bismo mogliuopšte da platimo struju. Da ste imali bilo šta drugo čime biste povećali efikasnost, onda biste o ovoj agenciji bar imali više članova, da nam kažete ko će njome upravljati. Ovako samo piše u dva člana, osniva se agencija i osnivanje i pravni status. Ovde dolazim do člana 167, on je već u prelaznim i završnim odredbama, gde se kaže - danom početka rada agencija za energetsku efikasnost preuzima sva sredstva, prava, obaveze i zaposlene koje je preuzelo Ministarstvo rudarstva i energetike u skladu sa odredbom člana 14. Uredbe o izmenama i dopunama Uredbe o generalnom sekretarijatu i drugim službama Vlade. Zato sam ono na početku rekao, jedino čime sam mogao da opravdam zašto se jedna agencija osniva, a druga obrazuje, to može biti i ovo, drugog razloga nema. Imate u članu 168. da će ministar doneti akt iz člana 30. stav 2, člana 32. stav 2, člana 47. stav 3, člana 50, člana 114. stav 3. i člana 150. stav 4. To su sve velike obaveze i čisto sumnjam, ministre, da ćete moći svim tim obavezama odgovoriti, i to pod uslovom da isključivo radite ovo. Iako nisam član Odbora, zbog ove teme sam bio prisutan na dve sednice Odbora za industriju, kada se raspravljalo o ovom zakonu. Tamo se često prebacivalo da je ovo zakon koji priprema EPS za prodaju. Tada je čovek iz Ministarstva rekao da ne priprema, da ovaj zakon neće izvršiti privatizaciju, ali da će privatizacija svakako biti izvršena izmenom Zakona o privatizaciji. Samo još nešto, pošto ste vi ministar rudarstva i energetike, da li biste mogli sa ove govornice bar na jedan minut da se obratite rudarima iz Bora i Majdanpeka koji su u štrajku i danas, po najavi, treba da blokiraju autoput kod Paraćina a juče su imali protestni miting. Vrlo bi im bilo važno da čuju šta Ministarstvo za rudarstvo i energetiku misli o tome.
Prema Poslovniku, član 81. stav 1, dajem pauzu do 14,40 časova. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo pretres 10. tačke dnevnog reda. Molim da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da u sali prisustvuju 94 poslanika i da imamo kvorum za rad. Narodni poslanik Sreto Perić ima reč, a neka se pripremi Rodoljub Gačević.
Dame i gospodo narodni poslanici, za zakon o energetici smo čuli da je i reformski i evropski. Nijedno od toga nije tačno. Videćete da i posle usvajanja ovog zakona nećemo biti bliže Evropi ni jedan milimetar, a ni neke reforme se neće osetiti. Za ovaj zakon se može reći da je on šampionski. Zbog čega? Zbog toga što je to jedan od retkih zakona koji predviđa dve agencije. Videli ste da je zakonima koje smo do sada usvajali bilo predviđeno osnivanje po jedne agencije, a ovim se već u prvom članu predviđa osnivanje dve agencije, i to agencije za energetiku i agencije za energetsku efikasnost. Ministar je juče na početku svog izlaganja rekao da smo mi poslednja zemlja koja donosi ovaj zakon. Kamo sreće, s obzirom da je zakon ovakav kakav jeste, da se još uvek ne nalazi na dnevnom redu, nego kasnije, kada se to pripremi, bolje uradi, tek tada da ga imamo na dnevnom redu. Građani Srbije i ljudi koji su bili spremni da ulože određena sredstva u investiranje u mini-elektrane sigurno su očekivali više od ovog zakona. Naravno da su potencijalni investitori tih mini-elektrana dobili okvirne granice, vezano za te mini-elektrane, ali to neće biti dovoljno da bi se ti objekti za proizvodnju električne energije mogli graditi. Zatim, građani Srbije su očekivali da će nakon donošenja ovog zakona računi koje dobijaju za utrošenu električnu energiju biti mnogo jasniji, da će se znati struktura cene koja sačinjava vrednost njihovih računa. Videli ste i da se u nekim odredbama favorizuju određeni potrošači. Mali potrošači, uglavnom građani Srbije, koji zbog veoma teške situacije ne mogu blagovremeno i uredno da izmiruju svoje obaveze se ne štite, nego su to obično veliki potrošači električne energije koji imaju neke veze u miljeima bliskim vlasti tj. Ministarstvu za energetiku ili nekom drugom ministarstvu u Vladi Srbije. Bilo bi lepo, kada ministri obrazlažu pojedine zakone kojima se predviđa osnivanje ili obrazovanje, kako ovaj zakon kaže, određenih agencija, da zarad javnosti Republike Srbije izađu i kažu koliko njihova ministarstva zapošljavaju radnika, kakva je kvalifikaciona struktura i da li oni do sada obavljaju kvalitetno te poslove za koje ih je Narodna skupština Republike Srbije izabrala. Vrlo često se čuju komentari da će sve probleme koji postoje u određenom ministarstvu rešiti upravo te agencije koje su i kvalitetne, i stručne, i nepristrasne i ni od kog ne zavise. Kasnije, kada budem govorio o određenim članovima ovog zakona videćete koliko su te agencije zaista nepristrasne, samostalne i slično. U članu 6. zakona stoji da je propisano ostvarivanje strategije. I, zaista, to je dobro što se predviđa planiranje odnosno strategija za razvoj energetike, ali šta će se desiti ukoliko Vlada ne donese takav program. Čak ni u prelaznim i završnim, odnosno kaznenim odredbama ne stoji na koji će to način biti sankcionisano. U članu 12. su navedena sredstva predviđena za osnivanje i rad agencije, pa u stavu 2. člana 12. stoji da će agencija moći ostvarivati sredstva iz donacija; naravno, osim donacija od energetskih subjekata. Vrlo često ste čuli da je uvaženi kolega narodni poslanik Zoran Krasić govorio da je sir besplatan samo na mišolovci i da nigde ni na jednom drugom mestu nema ništa besplatno. Članovi SRS smatraju da samo mogu da se daju sredstva u donaciju kada su u pitanju humanitarne i druge organizacije ili državni organi, ustanove i institucije koje su zakonom formirane i koje treba da obave određene državne funkcije i uloge; to ni u kom slučaju ne mogu biti organizacije ili subjekti koji će primati donacije. Zatim, u članu 13. se kaže da su te agencije slobodne i nezavisne u svom radu. Naravno da su slobodne i nezavisne, osim od donatora, pretpostavljam, jer je sigurno da donatori koji su spremni da daju sredstva, odnosno da ih prenesu na korišćenje agencijama, znaju zbog čega to čine. Agencija će obavljati i sledeće poslove, to stoji u članu 15, pa se između ostalog kaže - donosi tarifne sisteme za obračun električne energije. A, na osnovu člana 165. zakona kaže se da će se agencija formirati, odnosno da će početi da radi u roku od godinu dana. U članu 164. govori se da će agencija početi da radi nakon upisa, gde se ne precizira koji je to rok. Naravno, da bi određeni subjekat mogao da počne sa svojom aktivnošću potrebno je da bude upisan u određeni registar. Zatim, u članu 21 - predsednik i članovi saveta agencije dužni su da urade određene poslove, ali opet ne stoji u tom članu šta će se desiti ukoliko oni preskoče da ispune tu svoju obavezu. U članu 32. se kaže da će subjekat koji je nadležan za izdavanje energetske dozvole biti dužan da u roku od 30 dana izda tu dozvolu, ali opet nije predviđeno šta će se desiti, odnosno koje će posledice biti za tog subjekta ukoliko svoj posao ne uradi u roku koji je predviđen zakonom. U članu 45. kaže se da će se licenca izdavati na zahtev energetskog subjekta za svaku energetsku delatnost posebno, za period od 10 godina. Meni nije jasno zbog čega se izdaje na taj ograničeni period. Možda ministar ima objašnjenje zbog čega je to 10 godina. Podrazumeva se da bi trebalo da dobije tu licencu na neodređen period, s tim što je energetski subjekat dužan sve vreme da poštuje uslove koji su predviđeni ovim zakonom da bi mogao da obavlja svoju aktivnost, što znači da je besmisleno unapred određivati vreme za koje može da važi ta energetska dozvola. Vrlo često se ovde čuje i priča kako je određena grupa poslanika za ulazak u Evropu; moram da vas obavestim da bi bilo bolje da manje o tome pričamo, a više pokažemo svojim primerom da jesmo za to. Pre 15 dana na reci Drini, na toj lepotici, održana je jedna sportsko-rekreativna manifestacija, regata, gde je bilo oko 650 plovila, oko 2.500 ljudi. Da je neko iz Vlade bio tu prisutan i video ponašanje onih učesnika koji su bacali iz svojih plovila sav suvišni materijal, prazne boce i ostalo, mogao je da zaključi da ta grupa ljudi, građana Srbije mora da pričeka još jedno određeno vreme za ulazak u Evropu; a oni koji su svoj otpad prikupili i na kraju odložili na tačno određena mesta, sigurno da već svojim primerom pokazuju ulazak u Evropu. Srpska radikalna stranka je takođe za ulazak u Evropu. A kada nam bude čista i Drina i sve druge reke, i naša životna sredina, i kada nam budu čiste tehnologije i kada naši poljoprivrednici budu mogli da žive čestito od svog rada, da obrađuju svoje površine uz mukotrpan rada, da od toga mogu da izdržavaju svoje porodice, kada radnici budu mogli da se vrate u fabrike, onda ćemo mi moći da uđemo u Evropu, onda će Evropa hteti da mi postanemo njeni članovi. SRS samo na taj način hoće u Evropu, a donošenjem zakona i prepisivanjem tih zakona koji važe u EU sigurno da nam neće biti otvorena vrata za ulazak u Evropu.
Reč ima narodni poslanik Rodoljub Gačević, a neka se pripremi narodni poslanik Mita Avramov.
Dame i gospodo poslanici, kao i dosadašnji zakon i ovaj zakon predviđa uvođenje agencija, i to dve: agencije za energetiku i agencije za energetsku efikasnost, kao pripremu za ovu prvu. Iz teksta nije jasno ko osniva agenciju i zašto. U članu 15. navedeni su poslovi agencije i to su uglavnom poslovi kojim bi se resorno ministarstvo inače bavilo, pa nije jasno da li je to paralelan organ, vladin ili nečiji servis. Pre bi se moglo reći da je to nekakav servis ili ujdurma za prebacivanje odgovornosti na tuđ teren, odnosno međuprostor za manipulacije, te ovo što stoji u članu 10, odnosno u opisu, treba izbaciti, a poslove ostaviti u nadležnosti ministarstva zbog odgovornosti ministarstva. Zaista je sve ovo izmešano, agencijom rukovodi savet, a savet odgovara Narodnoj skupštini, pa zatim savet usvaja finansijski plan, a saglasnost daje Skupština, mislim na Narodnu skupštinu Srbije. Posebno je nejasan status agencije za energetsku efikasnost, sa zadacima iz oblasti pripreme za agenciju za energiju, koja, po članu 147, podnosi izveštaj Vladi. Po ovom članu 147. agencija vrši i edukaciju, pa nije jasno da li vrši edukaciju stručnog osoblja iz agencije ili edukaciju stanovništva u smislu racionalne potrošnje energije, pre svega mislim na električnu energiju. Ako je edukacija građanstva, onda je to bolje činiti kroz obrazovanje u školama, kao što je nekada bilo domaćinstvo. Bolje i to nego što sada imamo neke fakultativne predmete itd. Prema tome, ili je potrebno uvesti ovakav oblik obrazovanja, odnosno edukacije ili neka Ministarstvo preko televizijskih emisija edukuje građanstvo u smislu racionalnije potrošnje, pre svega, električne energije, kao najskuplje i najfinije energije. Energija je jedna od glavnih stavki troškova gotovo svih proizvoda u industrijskoj proizvodnji, ona direktno utiče na troškovne stavke u proizvodnji industrijskih proizvoda. Zato i ta cena direktno utiče na cenu proizvodnje i zato je potrebno što više štedeti električnu energiju, kao najskuplju energiju. I, bolje je govoriti o racionalnoj potrošnji, nego o štednji. Praksa, a i logika potrošača je da se štedi samo ono što je skupo, ali to ne znači da treba povećavati cenu električne energije da bi se na taj način štedelo, pre svega, zato što je ta energija i najkvalitetnija, najfinija i lako ju je transformisati u bilo koji drugi oblik energije, već treba električnu energiju supstituisati drugim energentima, kao što je na primer ogrevno drvo. Zbog toga što je takav odnos cena i što je drvo dosta skupo električna energija se često koristi za grejanje tamo gde nema potrebe, pa je time još veći udar na električnu mrežu, a pogotovo kada je sezona. Stoga u članu 141. treba dati povlastice svim fizičkim licima, ne samo pravnim, koja proizvode energiju za lične potrebe. Time bi se izvršilo rasterećenje energetskog sistema, a povlastice treba dati u obliku smanjenja poreza i carina kod uvoza opreme koja kod nas ne postoji ili je nema u dovoljnoj meri. Pre svega mislim na alternativne i druge izvore energije, koji su praktično neograničeni, kao što je recimo solarna energija. Verovatno se zna da nema gotovo nijedne kuće, nijednog stana u Grčkoj, pogotovo u manjim mestima, a da nema instalirano solarno grejanje. Ovde u ovom slučaju ne vidim nigde da se uopšte to i pominje, da je uzeto u razmatranje, kao da je zanemarljivo, a to je jedan resurs koji je praktično nezamenljiv. Dakle, nije potrebno vršiti povećanje cena električne energije, jer bi to pokrenulo rast cena, već poreskim olakšicama treba rasteretiti cenu, recimo, ogrevnog drveta, uglja. A ugalj opet nije tamo nigde ni uzet u obzir kao energent. Treba izvršiti i olakšice kod cena termoizolacionih materijala i slično. Nije rešenje samo u proizvodnji, makar i jeftine energije, već pre svega u štednji, u smislu racionalne potrošnje. Narod kaže - uradiše sve što ima, uštedeše još i više. Ili ono što kažu - ne naradi, ako ne uštedi. To je logika kojom bi trebalo da se služe i u ovom zakonu, odnosno i u narodu i u građanstvu. Zato termoizolaciona rešenja treba učiniti povlašćenim, a negde i obaveznim, pa iz tog razloga smatram da ovaj zakon treba dovesti u vezi sa drugim zakonima iz sličnih oblasti, pre svega oblasti građevine. U članovima 66, 67, 68. predviđa se ne samo cena po tarifama, već i po sezonama, dnevnim špicevima, snazi, pa će i dalje računi biti po zonama, po bojama, po tarifama itd. Ujednačenje opterećenosti električne mreže jednostavno se može rešiti sa ovim tarifama, međutim, sve ostalo je način kako da se opljačka potrošač i izvrši prinuda nad njim. Elektroinženjeri ne znaju da protumače šta je to angažovana snaga. Dakle, ne plaća se snaga, plaća se rad električne struje odnosno kilovat-časova. Ovaj zakon je sklon nasilju nad građanima ne samo kada je u pitanju cena, već i održavanje energetskih objekata, pa recimo u članu 79. stoji da, uslovno rečeno, seljak treba da seče drveće, odnosno rastinje ispod dalekovoda ili da o njegovom trošku to učini elektroprivreda. Seljak nema para da kupi ni obuću, a kamoli da kupuje skupocenu opremu da bi mogao da uklanja rastinje ispod dalekovoda. Dalje, kaznene odredbe u članu 159. odnose se na krivična dela, odnosno na samovoljno priključivanje objekata na distributivni sistem. To je, po logici, nasilje nad nasiljem, zato što se u lokalnoj samoupravi vrši nasilje nad građanstvom, najčešće povodom izbora, tako što se ucenjuju građani da ih neće priključiti na mrežu dok ne izađu na izbore i glasaju za nekog ko je po njihovoj volji. Dakle, struja je bila, i još uvek je, moćno sredstvo nametanja izbornih rezultata biračima. Setite se, gospodo iz bivšeg DOS-a, kada ste se istim metodama služili u srpskoj oktobarskoj revoluciji, kada ste građanima Niša obećali da im nećete naplaćivati struju, tako da su prevareni i dan-danas ne mogu da se izvuku iz onih dugova u koje su zapali. Sumnjam da se ova praksa neće i dalje nastaviti, pa zato na kraju želim da istaknem da je ovim zakonom obuhvaćeno samo nekoliko vrsta energenata, dok ugalj i mnogi drugi, naročito alternativni energenti nisu ni pomenuti, te se o njihovom statusu i ne zna. To nije čudo pošto se zakon donosi na brzinu, a i u čudno vreme kao što je, recimo, juli mesec. Predlažem da se zakon vrati na doradu radi sveobuhvatnosti, kompletnosti i kvaliteta, pa tek da se onda vrati u skupštinsku proceduru. Bolje je i tako učiniti nego krpiti zakon sa amandmanima.
Reč ima narodni poslanik Mita Avramov, a neka se pripremi Tomislav Penezić. Preostalo vreme poslaničke grupe SRS je četiri minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da ima dosta toga da se kaže o Predlogu zakona o energetici. Znamo svi da Odbor za industriju nije prihvatio ovaj zakon, da on nije prošao. Ministar je sam rekao na televiziji da zakon nije najbolji. Mislim da ova skupština ne bi trebalo da usvoji ovaj zakon. Ova vlast koja je došla posle decembarskih izbora hvalila se kako je ukinula devet agencija u jednom momentu, a sada nam se dešava da samo u ovom zakonu imamo tri nove agencije. Imamo tri, jer imamo i savet agencije. To je agencija, tako ste vi ovde naznačili. Suština ovog zakona i ključ svega trebalo je da bude pravilna raspodela sredstava dobijenih od električne energije. Znači, sve je trebalo pravilno da se raspoređuje, od proizvođača električne energije, distributera itd. Međutim, po ovom nacrtu zakona Skupština Republike Srbije na prvom mestu vodi računa o svemu, a zna se, kada neko ima većinu onda njegov predlog prolazi. Druga je Vlada Republike Srbije, pa na trećem mestu agencija za efikasnost. Posle te agencije dolazi ministarstvo da bi zatim posle ministarstva došla opet regulatorna agencija. Te dve agencije imaju savet agencije. Taj savet agencije je, kaže, neprofitno regulatorno telo, finansiranje je iz godišnje naknade. To je za savete. Oni se finansiraju iz godišnje naknade samim tim što sami odlučuju kolika im sredstva trebaju da se finansiraju iz te godišnje naknade. Kontrola rada agencije - agenciju kontroliše Narodna skupština. Normalno, ko ima većinu u Narodnoj skupštini kazaće da je agencija izvanredno radila i nema nikakvih problema. Savet agencije čini pet članova sa mandatom od četiri godine, a mogu da budu najviše u dva mandata; ti ljudi treba da ispunjavaju uslove da imaju visoku stručnu spremu, deset godina iskustva, da nisu poslanici, niti odbornici, da nisu kažnjavani, da nisu funkcioneri organa političkih stranaka i bez angažovanja ili primanja od energetskih subjekata. Naše vreme će doći, to će se uskoro pokazati, ali da vam kažem, u vezi sa ovim agencijama i ovim što je predvideo nacrt ovog zakona, da će proizvođači opet najmanje imati koristi od toga što su proizveli električnu energiju. Ponovo će trgovci puniti svoje džepove, ponovo je potpisan ugovor sa firmom EFT, sa Hamovićem i Lazarevićem. Oni će biti ti koji će uzeti najveći deo sredstava i određivati kome će dati sredstva. Nemojte zaboraviti da smo termoelektrane, hidroelektrane ove naše zemlje mi izgradili, građani Srbije. Mi smo se odricali jednodnevnih zarada za tu donaciju. Sada će posle šest meseci, kada se ovaj zakon usvoji, doći do privatizacije elektrosistema naše zemlje. To je od strateškog značaja za svaku zemlju, za svaku privredu.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? Reč ima Dragan S. Jovanović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, imajući vidu da se o ovom zakonu već dugo priča, može se reći već godinama, i da su o njemu stvarana različita mišljenja i vršene određene izmene, onda nije ni čudo što se povodom ovog zakona javlja puno dilema, različitih mišljenja, a u određenom stepenu jedan broj argumentovanih drugačijih mišljenja. Jednostavno, to do sada nije uređivano jedinstvenim zakonom, već su donošena pojedinačna zakonska akta koja su uređivala posebno delove ove oblasti. Takođe, prvi put imamo situaciju da se na jedan beskompromisan način naša zakonska regulativa usklađuje sa propisima Evropske unije kojima se uređuje unutrašnje tržište električne energije i prirodnog gasa. Naša poslanička grupa ocenjuje da je to pozitivna intencija i podržavamo taj deo zakona koji se odnosi na to usklađivanje. Međutim, poslanička grupa SPS će svoj definitivni stav prema ovom zakonu doneti posle načelne rasprave i rasprave o amandmanima, s obzirom da smatramo da postoji jedan broj pitanja koji još nije dovoljno razjašnjen i neka pitanja na koja bismo želeli da dobijemo preciznije odgovore. Koje su to glavne osobenosti koje karakterišu ovaj zakon? Decentralizacija prava i odgovornosti u planiranju i sprovođenju razvojnih programa, formiranje nezavisne regulatorne agencije, organizovanje tržišta električne energije sa ciljem uvođenja konkurencije, uvođenje kvalifikovanog kupca, operatora sistema i tako dalje. Ono što očekujem od donošenja ovog zakona jeste nešto što se odnosi na strategiju razvoja energetskog sektora. Jasno je da zakon u tom delu donosi jedan okvir koji pretpostavlja donošenje ove strategije. Po tom pitanju postoje različita mišljenja, postoje mišljenja da je možda prvo trebalo doneti strategiju, bar globalno i načelno, pa na bazi nje eventualno donositi zakonska akta, a ministarstvo se opredelilo za drugu varijantu i o tome sada je deplasirano pričati. Polazimo od činjenice da u prethodne tri i po godine Vlada Republike Srbije i mi kao država nismo imali nikakvu strategiju razvoja energetskog sektora. Ona je do te mere bila zapostavljena da su se sa vrlo kompetentnih nivoa po pitanju energetike čula mišljenja da nama strategija razvoja možda nije ni potrebna, s obzirom da se sasvim možemo, kao sistem i kao država, okrenuti uvozu energenata i na taj način rešavati buduće potrebe za energijom. Suvišno je reći da takav pristup i takav stav ne može doneti nikakve koristi. Naravno, posledica toga je da u tom periodu nije pokrenut nijedan razvojni projekat kako u EPS-u, tako i u NIS-u i da ovog momenta mi nemamo u izgradnji elektroenergetski objekat. Ono što je jako bitno, kada se govori o strategiji razvoja, jeste činjenica da već sada sa pretpostavljenim stopama ukupnog razvoja u Republici i sa pretpostavljenim potrebama za energijom koja bi pratila taj razvoj možemo da kažemo da imamo deficit u snazi od oko 1000 megavata, koji je posebno multipliciran činjenicom da se generalno i Evropa ne može pohvaliti perspektivnom energetskom situacijom, pa moramo razmišljati u tom pravcu. Tome dodajem činjenicu da mi imamo jedan razvojni projekat koji je dosta star. Govorim o početku izgradnje TE "Kolubara B", dva puta 350 megavata, gde je do sada uloženo oko 400 miliona dolara, koja godinama stoji kao investicioni projekat, a da ne obrazlažem zašto, jer mislim da je svima poznato zbog čega je to tako. Kao drugo, imamo jednu nespornu kvalitetnu lokaciju za izgradnju jednog bloka velike snage, govorim o lokaciji TENT-a B3 u Obrenovcu koji je opremljen više nego potrebnom infrastrukturom, gde postoje izrazite šanse za izgradnju jednog savremenog energetskog bloka. U tom smislu apelujem na Ministarstvo da se ta strategija što pre pojavi pred Narodnom skupštinom i od nje očekujemo odgovore na ova pitanja i definisanje prioriteta o kojima sam govorio, ili nekih drugih koji se utvrde kao naši budući razlozi i razvojni programi. Naravno, sve ovo važi, ako se zaustavi jedan narastajući rezon u proteklom periodu koji je ... (Predsedavajući: Molim vas da omogućite narodnom poslaniku da govori.) Ako se stopira jedan rezon koji je dominantno hteo da uvede takvu situaciju u naše razvojne investicione programe da se sredstvima koja su u prvom redu bila donatorska ovde dovode ne samo rezervni delovi, nego i radna snaga, iako su naša preduzeća vrlo specijalizovana i kvalifikovana za oblast energetike, a ja ću nabrojati samo neka. To su "Termoelektro", "Minel", "Sever-Goša", "MIN", da ne ređam dalje; praktično su ostajali bez poslova dok su relativno proste tehnološke operacije obavljale firme iz inostranstva. Neću sada da ulazim u opravdanost ili neopravdanost takvih aranžmana, ali mislim da se taj rezon polako u jednom razvojnom projektu mora ostavljati za nama. Želeo bih da izdvojim četiri važna pitanja koja zakon tretira ili ne tretira i da o njima kažem samo po par reči. To je pitanje energetskih delatnosti i odmah ću reći zašto. U obrazloženju energetskih delatnosti nigde se ne pominje pitanje uglja. Vrlo je interesantno, mislim da je juče neko to pomenuo, da jedna kapitalna energetska delatnost, koja ovog momenta u Elektroprivredi zapošljava blizu 20.000 radnika i godišnje isporuči TE preko 30 miliona tona uglja, jednostavno nije našla mesto u nabrajanju energetskih delatnosti. Drugo pitanje je pitanje buduće organizacije energetskog sektora koje podrazumeva i način restrukturiranja. Znam da je o tome bilo govora, izazivalo je puno kontroverzi u proteklom periodu i znam da je bilo političkih grupacija koje su se zalagale za tzv. horizontalno restrukturiranje ili horizontalni način restrukturiranja, što bi predstavljalo jedna elektrana - jedno preduzeće. To je metod koji nema utemeljenje ni u pozitivnim iskustvima drugih zemalja, ni u praksi koja nam je poznata i imam utisak da je sadašnje ministarstvo odustalo od te varijante. Mi kao poslanička grupa smatramo da je to nedovoljno potencirano u samom tekstu zakona, odnosno zakon se ne bavi tom činjenicom, već ostavlja Vladi da kasnije uredi ta pitanja. Neću da budem ni maliciozan ni optimistički nastrojen, ali imali smo vlade u skoroj prošlosti koje su zastupale sasvim suprotan princip od ovoga koji zastupa današnja Vlada. Nadamo se da će ministarstvo okvir koji je postavljen ovim zakonom iskoristiti u ovom pravcu. Zašto mislimo da je vertikalni način i vertikalni princip organizovanja neophodan? Zašto mislimo da u prelaznim odredbama to prosto treba podvući, a ja se slažem da se, na neki način koji nije sasvim jasan, taj princip afirmiše, ali smatramo da ne bi bilo na štetu da to taksativno piše i meni nije jasno zašto se to izbegava. Drugo što želim da kažem, to je stav naše poslaničke grupe prema ovim pitanja koja sam nabrojao. Stav poslaničke grupe SPS-a je vrlo jasan. Smatramo da se javna preduzeća mogu restrukturirati u pravcu vertikalno integrisanih modernih kompanija u državnom vlasništvu. Te kompanije bi bile tržišno orijentisane na delatnost proizvodnje struje i uglja, prenosa i distribucije i sa razdvojenim i nezavisnim finansijskim računima. Ovako bi došlo do stvaranja tržišno orijentisanih kompanija i u tom slučaju proizvodni sektor, tj. proizvodnja bi obuhvatala termo i hidro potencijale u čijem sastavu bi bili i rudnici uglja. Distributivna preduzeća bi mogla da se svedu na jedan racionalan broj, da ne ulazim u detalje, a funkciju prenosa bi i dalje obavljalo jedno preduzeće. Tako jedinstvena kompanija bi imala obavezu da tarifnim kupcima obezbedi redovno, kontinuirano snabdevanje električnom energijom po konkurentnoj i kontrolisanoj ceni. Mislim da je to najprihvatljivije rešenje ovog momenta za državu i za građane, a i za zaposlene u sektoru energetike. Tek u drugoj fazi, za koju čujem da su potrebne godine, mogli bismo da razgovaramo o izdvajanju funkcije prenosa u jedno nezavisno državno preduzeće, a tek nakon toga bismo mogli da govorimo o tome na koji način bi se pristupilo nekoj budućoj privatizaciji. Želim da istaknem jedno pitanje koje se u medijima u poslednje vreme dosta eksploatiše kada se radi o restrukturiranju energetskog sektora, a to je pitanje viška zaposlenih. Imam utisak da naročito u domenu elektroprivrede ovo pitanje dobija malo senzacionalistička značenja bez potrebe. Sigurno je da mi u elektroprivredi i u naftnoj industriji imamo višak zaposlenih, to bi bilo teško sporiti. Da li je u procesu restrukturiranja,u procesu stvaranja modernih energetskih kompanija, u procesu racionalizacije njihovog poslovanja, to pitanje broj jedan? Mislim, sasvim odgovorno, da to nije pitanje broj jedan. Pri tom ne mislim da ga ne treba rešavati, ali imam utisak da smo prvo počeli rešavanje sa te strane. To smo počeli da rešavamo na način koji izaziva dodatne neracionalnosti. Sad u elektroprivredi imamo situaciju da se stvaraju nova preduzeća u koja se prebacuju radnici iz matičnih javnih preduzeća pod obrazloženjem smanjenja radne snage, a onda ti radnici iz drugog preduzeća obavljaju iste poslove, na istim radnim mestima, na isti način, isti ljudi, ali po većem trošku, jer se sada oni plaćaju kao radnici izvođači, odnosno kao spoljne usluge. Imam utisak da se jedna forma zadovoljava na način koji prouzrokuje dodatne neracionalnosti. Stav poslaničke grupe SPS po ovom pitanju takođe je dosta precizan. Smatramo da broj zaposlenih i njegovo smanjenje treba da ima jedan postepen trend koji treba da bude paralelan sa restrukturiranjem svih ostalih elemenata u javnim preduzećima. Nema se vremena ovde za podatke. Kada bismo sad ovde rekli koliko naše elektrane ili rudnici troše više energenata nego što je to po standardima utvrđeno, došli bismo do podataka da su ta finansijska sredstva značajno veća nego što su to troškovi zaposlenih. Prosto imam utisak da smo se na jedan pomodan način prvo dotakli ovog pitanja za koje smatram da može da ima i neke druge posledice, a ne samo tehnološke ili finansijsko-ekonomske. Naša poslanička grupa smatra da ovo treba rešavati kroz saradnju sa sindikatom, i to kroz jedan partnerski odnos sa sindikatom, i na svaki način izbeći da buduće restrukturiranje energetskog sektora stvara socijalne slučajeve u onom delu poslovanja tih preduzeća i onim delatnostima koje su i u najtežim vremenima i u najtežim uslovima intenzivno radile i proizvodile. Mislim da je sasvim prirodno da se ova politika restrukturiranja usaglasi sa sindikatom, jer bi predloženi model imao za posledicu najmanje otpuštenih radnika, a da ne kažem da bi to kao krajnji efekat uticalo i na cenu električne energije. Na kraju, dozvolite mi da kažem nekoliko reči o rešenjima u oblasti tržišta električne energije. Dosta je o tome rečeno i ne možemo sigurno sa ove govornice reći da nema potrebe za izmenama i da nema potrebe da se usvoje neka zakonska rešenja koje ovaj predlog zakona daje. Želim samo da prokomentarišem jednu reč koja se sa ove govornice u poslednja dva dana čula mnogo puta, a to je stvar monopola. Svakako da ovaj zakon to pitanje rešava na jedan kvalitetan način i sa tim se potpuno slažem. Ali, pri sprovođenju i pri donošenju drugih akata koja će restrukturirati naše energetske subjekte na bazi okvira koji stvara ovaj zakon, moramo da se pitamo - koji su to monopol imala naša javna preduzeća u domenu proizvodnje električne energije kada im je drugi određivao cenu? Nikad ta preduzeća nisu odredila cenu električne energije. Ta preduzeća su proizvodila i isporučivala struju po cenama koje su bile pet ili više puta niže nego što su cene na tržištu ili cene u najbližem okruženju. Kakav je to onda monopol, kad ta preduzeća isporučuju energiju kupcima koji tu energiju plaćaju sa procentom od 70%; onih 30% ne plaćaju, a i dalje je koriste. U tom smislu moramo biti oprezni prema toj klasifikaciji monopolskih delatnosti. I, kakav je monopol preduzeća, moćnih preduzeća koja su odradila svoj posao u najtežim uslovima, kad su određene političke grupacije pozivale i građane i institucije da ne plaćaju njihove usluge. To nije nikakva teorija. Mi smo imali takav slučaj, njegove posledice ni danas ne mogu da se izleče i sve to ukazuje da je to pitanje monopola dosta relativno i kada budemo primenjivali ovaj zakon, u određivanju tržišta, moramo imati u vidu da je neophodno da prethodno izvršimo još jednu sanaciju i jednu totalnu konsolidaciju, tehničko-tehnološku, ali i ekonomsko-finansijsku konsolidaciju i stabilizaciju ovih sistema. Gurnuti neoprezno, beskompromisno proizvodni sektor elektroprivrede, mislim da se isto odnosi na NIS, u jednu nekontrolisanu konkurenciju ne bi bilo dobro po njih. Mislim da nam je kao zakonodavnom telu stalo da stvorimo uslove da se nacionalna imovina, kao što su EPS i NIS, očuva. Očuvaćemo je ako stvaramo uslove tržišta i konkurencije koji će uvažavati činjenicu da su naši proizvodni pogoni u proseku stari 27 godina, činjenicu da smo u protekle tri i po godine u elektroenergetski sektor uložili, što iz donacija, što iz sopstvenih sredstava, 1,2 milijarde dolara, uradili smo značajne poslove. Ali, za ta sredstva nismo dobili nijedan dodatni megavat snage, niti smo povećali količinu proizvedenih kilovat sati. U tom smislu moramo staviti naše proizvodne kapacitete, naša sadašnja javna preduzeća u jednu poziciju blagonaklonijeg odnosa nego što bi to diktirala divlja privatizacija ili divlji tržišni uslovi, koji bi doveli do značajnih poremećaja u snabdevanju energentima. Hvala.
Zahvaljujem. Pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? Reč ima predsednik poslaničke grupe SRS, Tomislav Nikolić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, rasprava o Predlogu zakona o energetici u načelu nije ubedila poslanike SRS da je bilo potrebno sazivati vanrednu sednicu Narodne skupštine da bi ovaj zakon bio donet. Nije, iz nekoliko razloga. Najpre, izuzev jednog poslanika DSS kome je to posao, niko nije izašao da brani predloženi zakon. I oni koji će za njega da glasaju izneli su svoje primedbe na njega, na to ih obavezuje znanje materije, a glasaće za njega zato što ih na to obavezuje partijska disciplina. Šta će biti ako u danu za glasanje usvojimo zakon o energetici? Hoćemo li dobiti strategiju razvoja energije – nećemo. Hoće li iz nje da proistekne energetska politika – neće. Hoće li iz toga da proistekne program ostvarivanja strategije – neće. Hoćemo li dobiti agenciju za energetiku – nećemo. Hoćemo li dobiti onu drugu agenciju za efikasnost, kako se već zove – nećemo [[Dobacivanje iz sale.]] Dobićete vi na izborima ono što vam sleduje, samo vi uživajte. Ionako mi je smetalo da vas toliko gledam sa ove strane, previše vas je, a i ne volim dok vlast ne dobacuje opozicionom poslaniku, nešto nije u redu. Sada je u redu. Dobićemo tržište za jesenju sezonu, za zimsku sezonu. Zato mi ovde sedimo, dame i gospodo narodni poslanici, u zlo doba, kad nije vreme da radimo ovaj predlog zakona, jer mora sve da se pripremi da imamo slobodno tržište za struju u vreme kada nam struja bude trebala. Šta je cilj ovog zakona? Potpuno upropašćavanje naših elektrana, elektroprivrede Srbije, njeno srozavanje na nivo komunalnog preduzeća u nekoj opštini. Baš one koji će da glasaju za ovaj zakon briga što je to stvarano desetinama godina, što su potapana sela, kuće, iseljavani ljudi, što je pola Šumadije zauzeto otpadom iz termoelektrana i što je ta zemlja zauvek upropašćena. Pa i što mnogo ljudi boluje od hroničnih bolesti zato što žive u neposrednom okruženju termoelektrana. Baš nekoga briga šta će biti sa Srbijom, bitno je da se usvoji ovaj zakon. Da bar jednu rečenicu rekoste o tome kako je neophodno da bude donet, izuzev one stalne. I kada bude zakon o sportu, reći ćete – moramo zbog ulaska u Evropu. To razumem. Tu rečenicu nemojte ni da nam ponavljate, neka piše iznad glave predsednika – zakon o kome sada raspravljate je uslov da uđemo u Evropu. Znamo da je to uslov za Evropu i moramo da raspravljamo. Ali, zašto ovaj zakon donosimo sada, uz ovoliko primedaba koje su izneli ne samo poslanici SRS nego i poslanici svih ostalih poslaničkih grupa, izuzev poslaničke grupe DSS. G17 plus se u to ne meša. Oni su sa DSS-om podelili fahove, jedni druge neće dirati kada se radi o zakonima koji su u njihovom ličnom interesu. Ponavljam za ovom govornicom ono što sam govorio i u novinama. Nekoliko ljudi iz vaše stranke je direktno finansirano od energetskog lobija. Ti ljudi vode ne samo vašu stranku, sada vode i državnu politiku. Ovaj zakon je usledio kao posledica najave koju je izvršio čovek za čije interese ovo radite. Znate vi vrlo dobro ko je taj. To je onaj čije ime niste smeli da pomenete. Pomenuo ga je jedan vaš poslanik stidljivo, a ministar ne sme da šušne. To su prijatelji vaših saboraca iz stranke, i Maršićanina, i Ljiljane Nedeljković i vašeg šefa kabineta. To su vam Vojin Lazarević, Vuk Hamović, to su kumovi, a ima ih sedam. Okumili su se sa prvim ministrom, pokušali i drugog ministra u to da uvuku. U elektroprivredi i tamo gde ste vi radili imali su svoje ljude, postavljali svoje ljude, raširili su se kao hidra kroz Elektroprivredu Srbije. Niste ih sprečili u tome, pali ste pod njihov uticaj. Sada su preuzeli i Borisa Tadića. Sa njim su se našli u restoranu "Daka" pred drugi krug izbora i direktno ga finansirali u drugom krugu izbora. Znate, nije dovoljno ujutru da se probudite i uveče da zaspite da bi vam neko priznao da ste taj dan živeli. Vi morate nešto i da uradite tog dana. Ovo što sedite ovde i gačete kao čavke, a između sebe se pitate što li mi ovo danas radimo, to nije dovoljno da vam opere savest ili da vam potvrdi da ste danas živeli. Vi danas u ovoj skupštini niste živeli. Vi čekate da se završi ova sednica, da izglasate zakon, da se poklonite šefu i da idete na godišnji odmor. Opominjao sam mnoge vlasti u ovoj skupštini, opominjao sam i 2001. godine taj vaš najjači DOS. Tada je pojedinačno svako od njih mislio da vredi više nego cela vaša poslanička grupa. Ovo što ja sada od vas doživljavam, ova dobacivanja, meni je to kao kolač, šta sam tada sve morao da doživim. Niko nije verovao da će to da se desi DOS-u, što mu se desilo. Sada i vas opominjem – ovo je kraj priče o čestitosti. Ovde prestaje priča o čestitosti. Narodna skupština Republike Srbije počela je da služi oligarsima. Ovo je zakon, a onaj pre njega – zakon o lekovima, isto je tako bio. Lupiće vas to po čelu, možda za godinu dana, možda za dve, ali uvek će neko vaše dete da vas pita – što si učestvovao ti u ovome, što te optužuju po novinama da si baš ti u ovome učestvovao, a vi ćete onda reći – bio sam narodni poslanik te i te političke stranke. To nije dovoljno. Ponavljam vam još jednom, i više o ovom zakonu, ako treba, neću ni da govorim: zakon se donosi zbog firme EFT, ne zbog Srbije, ne zbog organizacije, ne zbog građana Srbije, ne zbog cene električne energije, ne zbog boljeg snabdevanja, ne zbog lojalne konkurencije. Jer, vi ovde jednu državnu firmu, koju su stvarali svi građani Srbije, šutirate nogom na ulicu, da upadne u konkurenciju sa onima kojima ste tri godine pre toga dali državni novac da se izgrade toliko da mogu da upropaste tu državnu firmu. Možda ja neke od vas precenjujem, možda niste tako dugoročno planirali, ali je ovo sve planirano 2001. godine, kada je ta firma osnovana. Vi se tada time očigledno niste bavili, a ja se tim problemom bavim već godinu dana [[Dobacivanje iz sale.]] Evo, vi znate koja poslanička grupa ima ludačke manire, a to se ispolji tako što se jedan od njih okrene prema Ćirkoviću i kaže – ajde Ćirkoviću. Zato vas pozivam da ne glasate za ovaj predlog zakona, biće vas jednog dana sramota.
Pravo na repliku, predsednik poslaničke grupe DSS Miloš Aligrudić.
Pošto ste vi jako fino govorili o tome ko su čiji kumovi, prijatelji, pošto ste tako lep politički govor održali, a povodom zakona o energetici, bolje bi vam bilo, kao predsedniku poslaničke grupe SRS, formalno najveće poslaničke grupe u Skupštini, da govorite o sadržini ovog zakona. Vi ste pričali devet minuta, a jednu reč niste rekli o ovom zakonu. Govorili ste neke druge stvari, o nečemu što sa ovim nema nikakve veze i pri tom izmišljali. Šta vi znate ko je kome kum i prijatelj? Ako znate, izvolite, dajte čitavu genezu, napravite jedno kumovsko porodično stablo. Upozoriću vas koliko to što vi pričate nema nikakve veze. Šef vaše političke stranke je kum Vuku Draškoviću i obrnuto. Šta to dokazuje? Da vi sarađujete kao političke stranke. Kakve to veze ima? Da je DSS htela ikada da govori o kumovskim vezama pominjala bi i neke druge političare koji danas, nažalost, više nisu među živima. Ali, nismo pominjali iz prostog razloga što smo znali da sama kumovska veza u tom slučaju nikakvog značaja nema. Prema tome, to o čemu vi govorite je jedna paušalna politička priča koja nema nikakve veze sa dnevnim redom ove skupštine, sa ovim što je na dnevnom redu današnjeg zasedanja i sa zakonom o energetici. O tome mi govorimo. A vama bi bilo mnogo bolje da govorite smisleno o onome što je na dnevnom redu, da vaši poslanici govore o onome što je sadržaj tačaka dnevnog reda, a ne da doživljavamo amandmane na članove zakona koji glase, od prvog do poslednjeg, da se svaki član briše, da biste dobili pravo na diskusiju i da biste zloupotrebljavali pravo na raspravu o zakonu u pojedinostima. Takav isti slučaj će biti i sada, nakon ove rasprave u načelu. Sijaset je amandmana u kojima stoji da se svaki član pojedinačno briše, da bismo se ponovo vraćali na raspravu u načelu, da bi se nešto o tome govorilo, da bi se mimoišlo ono što je suština i sadržaj ovog zakona, a to je pokušaj da se harmonizuju domaći propisi sa propisima Evropske unije. To je ono što vas, zapravo, uopšte ne interesuje i to je prava priča o svemu ovome. Ništa drugo. Izvolite, nastavak rasprave o pojedinostima će pokazati, zapravo, kakve su vaše prave namere.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Ćirković, replika. Izvolite. Prozvan je po imenu.
Znam, gospodine Nikoliću, da vi i dalje imate postizborne traume, ali pravo da vam kažem, nemoćan sam da vam tu pomognem. A, kada se radi o onim manirima, da bih imao te manire morao bih da ličim na vas, a to je prosto nemoguće. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Slobodan Mihajlović, replika.
Na pominjanje Borisa Tadića, predsednika DS-a, našeg predsednika, hteo sam da kažem da mu ne treba odbrana. Ali, na pominjanje onoga što je gospodin Nikolić rekao - šta profesija dozvoljava, mislim da ne treba zloupotrebljavati rad Anketnog odbora pre nego što Skupština usvoji rezultat kakav jeste. Hteo sam da se javim za reč zbog sledećeg - baš zbog takvih kao što su EFT i firme koje su iskoristile nedograđenost elektroenergetskog sistema, nedostatak zakonske regulativa, zato su se pojavili. Ovo što smo čuli od gospodina Nikolića je demagogija. Znači, da bismo izbegli te firme i bilo kakvog posrednika u tome, bilo kakve zloupotrebe, ovo je put - zakon, strategija, tržište, konkurencija i onda takvih firmi više neće biti. Hvala.
Molim stručnu službu, ako nešto može da učini povodom mikrofona, prosto se ne čuje za stolom, ne znam koliko se čuje u sali. Reč ima ministar Naumov.
Gospođe i gospodo narodni poslanici, posle ovog jednog dana načelne diskusije o Predlogu zakona o energetici ipak stičem utisak da je pred nama zaista dobar predlog zakona. Bilo je dosta konstruktivnih diskusija. One možda mogu da nas navedu na razmišljanje o nekom različitom konceptu u datim oblastima koje uređuje zakon, ali sve u svemu, ovde se pokazuje da je donošenje jednog ovakvog zakona neminovnost ne samo zbog ulaska u Evropu, nego zbog usklađivanja sa energetskim ponašanjem u celom svetu. Apsolutno je neophodno da se donese ovakav zakon, koji je još okvirni, sistemski i koji prvi put pruža i u ovoj oblasti mogućnost da se regulišu sve energetske delatnosti i da se odredi njihovo međusobno delovanje i odnosi, da se govori o politici u energetici, o strategiji razvoja, što do sad nije bilo zakonski regulisano, da se dizajnira ili oformi tržište električne energije, kao i da se utvrdi ponašanje pojedinih subjekata na njemu, što je veoma važan momenat i mislim da je ova diskusija u tom delu načelne rasprave koja se isključivo odnosila na zakon dala svoj doprinos. Normalno, kao što to obično biva, sa govornice se čuju i disonantni tonovi i drugačije intonirane poruke, ali osvrnuo bih se samo na neke nedoumice. Nisam shvatio čak ni da Srpska radikalna stranka u principu ima nešto protiv zakona koji treba da reguliše ovu oblast, nego da ima primedbe na suštinski način kako da se to radi, ali ove druge poslaničke grupe su iskazale slaganje sa konceptom koji smo mi primenili. Naravno, postoje neke razlike u shvatanjima oko organizovanja energetskih subjekata, pošto se veći deo zakona odnosi na elektroenergetski sektor, posebno na elektroprivredu i subjekte u elektroprivredi; postoje određene razlike ili primedbe koje se odnose na agencije za energetiku i za energetsku efikasnost, i energetsku delatnost kao što je ugalj. Čuli smo, takođe, određene tonove vezane za privatizaciju, liberalizaciju, kao i energetsku delatnost proizvodnje i distribucije toplotne energije. Što se uglja tiče, a ovde smo o njemu čuli najviše primedaba - zašto zakon ne uređuje eksploataciju uglja, nafte i gasa, u stvari ovaj zakon izvorno ne obrađuje i ne uređuje eksploataciju uglja, nafte i gasa, to je predmet Zakona o rudarstvu i Zakona o geološkim istraživanjima. To, međutim, ne znači da preduzeća koja proizvode ugalj za potrebe TE ne mogu biti u sastavu elektroprivrednog preduzeća. Agencija za energetsku efikasnost ovde je pominjana i u kontekstu da zakon odjednom uvodi dve agencije. Naravno, agencija je samo naziv, ime, ali to su u suštini potpuno različite organizacione celine. Jedna je regulatorna agencija, nezavisno regulatorno telo i nosi naziv agencija, a neko to zove većem (u Hrvatskoj); možda može da se nađe i neki drugi termin, ali smo se složili da će ona raditi jedan odgovoran posao koji baš zahteva tu nezavisnost i ona treba da omogući stvaranje odnosa na tržištu za proizvodnju energije. Agencija za energetsku efikasnost - ako postoji nešto što je trebalo da bude ponos u ovom proteklom periodu kod nas, to su upravo rezultati koji su postignuti na programima energetske efikasnosti. Program energetske efikasnosti se forsira i u Evropi, ne bi ovde dolazili određeni stručnjaci i ne bi se za to davala sredstva i ne bi se mi sami učili kako da se ponašamo u vezi sa racionalnim korišćenjem energije. Energetska efikasnost, odnosno ta problematika kod nas je locirana u agenciji. Kako je bilo ranije predviđeno, ta agencija je bila jedno nezavisno telo. Međutim, u skladu sa našim zakonima i u skladu sa rešenjima koja su vezana za preduzeća, nama je rečeno i stavljena je primedba da ne može zakonski agencija za energetsku efikasnost da posluje kao javna služba, zato što ti stručni poslovi koje ona obavlja nemaju karakter javnih poslova. Ovo što se naziva osnivanje agencije i obrazovanje agencije je potpuno pravnički utemeljeno u zakonima i Ustavu. Kada se kaže obrazovanje agencije, to znači, i zato je ona samo sa dva do tri člana spomenuta, da se kroz ovaj zakon ona osniva kao jedno preduzeće i radiće sve poslove koje radi sadašnja agencija za energetsku efikasnost. Tu čak, na kraju krajeva, postoji saglasnost i sa Evropskom agencijom za rekonstrukciju, koja delimično i finansira rad ove agencije. Konačno, jedna od bitnih dilema ili primedaba bila je u pogledu odeljka koji se odnosi na toplotnu energiju. O tome smo razmišljali i o tome smo razgovarali, proveravali i došli smo do zaključka, usaglasili smo se da je način na koji mi obrađujemo problematiku proizvodnje i distribucije toplotne energije jedino ispravan način, znači onako kako je prezentirano u ovom zakonu. Ustavom Republike Srbije je uređeno da opština preko svojih organa, a u skladu sa zakonom, uređuje i obavlja razvoj tih komunalnih delatnosti, obezbeđuje te komunalne delatnosti, a posebno proizvodnju i distribuciju toplotne energije, tako da to pripada komunalnim delatnostima i to je uređeno kao komunalna delatnost. Na kraju, zaista, ako se izbegnu sve malicioznosti koje se mogu čuti o ovome, morao bih samo kazati, sada sam se setio pitanja vertikalno organizovanih preduzeća. Vertikalno organizovana preduzeća su jedan vrlo efikasan način organizacije elektroprivrednih preduzeća i to je i zastupljeno u ovom našem predlogu zakona. Oko 46.000 ljudi je zaposleno u elektroprivredi, a kroz završne odredbe je sugerisano da se delatnost prenosa električne energije i upravljanja izdvoji u posebno preduzeće što obuhvata oko 1.500 ljudi. Znači, elektroprivreda ostaje kao celina i to je nesumnjivo. I naravno da smo svesni da je elektroprivredna delatnost, kao i delatnost naftne i gasne industrije, nešto što je od vitalnog značaja za opstanak i razvoj naše države.
Da li još neko od predsednika ili predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Nemanja Šarović, pa potom Zlatan Jovanović, pa onda narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, načelna rasprava o ovom predlogu zakona još jedanput je pokazala koliko se koja poslanička grupa ozbiljno priprema za zakon i za raspravu o svakom predlogu zakona. Poslanička grupa SRS prijavila je 14 govornika povodom ove tačke dnevnog reda, međutim, s obzirom na to da su svi bili izuzetno dobro pripremljeni za ovaj veoma važan zakon, nisu uspeli svi da dođu na red u načelnoj raspravi, tako da ćemo morati sad kroz raspravu o pojedinostima da vam kroz amandmane koje je SRS podnela na ovaj zakon pojasnimo koji je koncept SRS i na koji način mi mislimo da ovu materiju treba urediti. Na član 1. Predloga zakona o energetici amandman je u ime poslaničke grupe SRS podneo gospodin Zoran Krasić i tražio je da se briše stav 2. člana 1, jer po mišljenju SRS nema opravdanja za formiranje još dve nove agencije. Ministar nije dobro razumeo kada je rekao da agencija može i drugačije da se nazove, da oko imena možemo da se dogovaramo i da je SRS protiv formiranja agencija zato što se radi o agencijama. Naime, nismo mi protiv formiranja agencija zato što se one zovu agencije, već zato što agencije neće dobro doneti ni privredi Srbije, niti elektroprivredi Srbije, a pogotovu ne građanima Srbije. Takođe, SRS nije zadovoljna ni objašnjenjem ministra koje je dao kako povodom zakona, tako i povodom formiranja same agencije i ja mislim da je ovo bilo jedno od najlošijih obrazloženja koje smo do sada imali priliku da čujemo. Naime, nije dovoljno reći da je zakon reformski, jer, gospodine ministre, moram da vam kažem da je svaki zakon reformski. Mislim da još uvek nije zabeležen slučaj da je neko doneo zakon koji je istovetan zakonu koji već postoji. Svaki novi zakon koji se donosi nešto menja, svaki zakon je reformski, pa čak i najgori zakon, a ovaj zakon je izuzetno loš, može se nazvati reformskim. Nije dovoljno ni to što ste nam rekli da će nas ovaj zakon sigurno odvesti u Evropu. Mi smo se već naslušali toga i mislili smo da nas neki drugi zakoni vode u Evropu, ili ste nas bar u to ubeđivali. Da li to što će nas ovaj zakon odvesti u Evropu znači da nećete isporučivati generale, da li to znači da nećete isporučivati Ratka Mladića? Niste imali ništa afirmativno da kažete o ovom zakonu, da kažete šta će on dobro doneti građanima, a to je ono što nas u stvari i zanima. U ovom zakonu predvideli ste formiranje dve agencije. Jedna je agencija za energetiku, druga je agencija za energetsku efikasnost. Ovog puta moram priznati da ste zaista prevazišli sebe, čak dve agencije biće formirane ovim zakonom. Ali, moram da vas upozorim na narednu tačku dnevnog reda, odnosno Zakon o ministarstvima, da vam se tu potkrala greška. Naime, izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima nije predviđeno formiranje agencija i mi se prosto pitamo kako je to moguće, zašto baš ministarstva da ne dobiju agenciju, zašto ne bismo imali agenciju za ministarstva, ukoliko već te agencije toliko dobro donose svima. Dajte onda da i ministarstvima damo bar jednu agenciju, da ona ne bi bila zapostavljena.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović. Molim sve poslanike, prema članu 101. stav 1. o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Nema potrebe da ometate govornika i da dovikujete sopstveno mišljenje o tome da li je tema ili nije tema. Budite ljubazni, dozvolite govornicima da se obrate.
Moram prvo kratko da se obratim ministru, da repliciram na izlaganje ministra od malopre kada je rekao da je bilo puno primedaba zato što se ugalj ne pominje kao energent u ovom zakonu. Niko nije zahtevao niti tražio da se u ovom zakonu obradi eksploatacija uglja, bila je primedba što se ugalj ne pominje kao energent. Smatramo da je u članu 3. trebalo pomenuti ugalj kao energent, kada se objašnjavalo i definisalo šta su energenti. Znači, trebalo je da se navede ugalj, pored energenata koji su navedeni u ovom zakonu. Juče sam rekao da je ipak ugalj značajan energent, 70% električne energije se dobija iz uglja i u naredne tri-četiri decenije ugalj će sigurno biti dominantan energent u proizvodnji električne energije. Amandman gospodina Krasića odnosi se na član 1. i na uspostavljanje agencija ovim zakonom. Naime, mi smo principijelno protiv agencija koje su počele sa egzistencijom od dolaska DOS-a na vlast 2001. godine, najpre uredbama, a sada je ova nova vlada prešla na to da agencije osniva zakonom. Ovde se formiraju dve agencije, odnosno prva se osniva kao agencija za energetiku, a druga se obrazuje, mada je malo nejasno ko tu drugu obrazuje. Nije ništa preciznije u zakonu rečeno. Verovatno se u odnosu na onu postojeću, koja je uredbom već zaživela pre par godina, sada vrši neka preformulacija da se obrazuje kao posebno pravno lice, ako sam dobro razumeo ovaj zakon. Što se tiče ove prve agencije, ona obavlja poslove koji su joj povereni od Ministarstva za energetiku. Ako su ti poslovi izvorno u nadležnosti Ministarstva, logično pitanje je zašto ih ne obavlja Ministarstvo, zašto formirati posebnu agenciju, posebno telo, ako su to poslovi koje po zakonu treba da obavlja Ministarstvo. Druga stvar koja je sporna jesu sredstva i način finansiranja. U članu 12. stoji da se sredstva za osnivanje i rad agencije obezbeđuju iz prihoda ostvarenih od naknada za izdavanje licenci, dela tarife za pristup i korišćenje sistema i drugih prihoda. Znači, dominantni su prihodi od izdavanja licenci i od dela tarife za pristup i korišćenje sistema. Ovi prihodi nisu permanentni, nisu stalni. Da li će ti prihodi biti dovoljni da se agencija finansira, da postoji, s obzirom da agencija, pored tela koje upravlja agencijom (to je savet), ima određen broj zaposlenih ljudi koji će morati svakog meseca da primaju neke zarade. A u članu 14. stoji da agencija može, u cilju efikasnijeg obavljanja poslova, da organizuje jedinice u mestima van svog sedišta. To znači da ostaje mogućnost da se van Beograda, gde je sedište agencije, obrazuju organizacione jedinice agencije koje će obavljati poslove agencije. To znači da ćemo imati u nekim drugim gradovima i opštinama u Srbiji neke ispostave agencije, gde će opet biti određen broj zaposlenih ljudi koji će se finansirati iz ovih istih sredstava. Pitam prosto da li će ova sredstva, koja nisu stalnog karaktera, biti dovoljna za rad agencije? Pored ovih sredstava stoji da se agencija može finansirati iz donacija, osim iz donacija energetskih subjekata ili sa tim subjektima povezanim licima. Takođe ostaje mogućnost da se agencija finansira iz donacija pravnih i fizičkih lica. Sve te donacije će uticati na samostalnost, objektivnost i nezavisnost agencije. Ne sme se agencija oslanjati na donacije i čak mislim da ako želi biti nezavisna u svom radu i objektivna, nepristrasna ne bi smela da ostaje mogućnost u zakonu da neko može pomagati rad agencije svojim donacijama. Ova agencija, odnosno savet je odgovoran Skupštini Srbije i treba jednom godišnje da podnese izveštaj. Međutim, ovde se nigde ne kaže šta se dešava ako se ne dobije saglasnost Skupštine Srbije na izveštaj agencije. Šta u tom slučaju? Koje su posledice? Šta će se desiti ako Skupština ne da saglasnost na izveštaj koji agencija jednom godišnje podnese Skupštini? Ko će biti odgovoran i koje su pravne posledice neusvajanja jedne takve odluke?
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada su onomad pravili Vladu, ovaj novi DOS, i kada su po vertikali podelili delatnosti i poslove i tako podelili ministarstva, moglo se očekivati da će ovakve forme kao što su agencije da se pojavljuju svuda. G17 plus je u Ministarstvu za finansije formirao agenciju, u Ministarstvu za zdravlje takođe i u tim agencijama zaposlio je svoje kadrove. Došlo je vreme da i DSS formira agencije i da zaposli svoje kadrove. S obzirom na to da je poslanička grupa DSS najveća poslanička grupa u tom novom DOS-u, oni ne mogu sa jednom agencijom i sa ovo malo ministarstava koliko im je pripalo da podmire sve potrebe i zato komotno možemo očekivati u svakom od novih zakona, u svakom predlogu svakog ministarstva, ako ima još neko ministarstvo da su dobili, da se formiraju po dve agencije, da bi se podmirili. Poslanička grupa SRS, odnosno narodni poslanik Zoran Krasić, podneo je amandman na član 1. gde kaže da se u članu 1. stav 2. briše, a to se upravo odnosi na ove agencije. Mišljenje Vlade je spakovano na jedva dve strane da bi nam objasnili kako ne treba prihvatiti amandman narodnog poslanika Zorana Krasića i kako treba formirati ove agencije, jer pored ovog zahteva koji se postavlja pred Demokratsku stranku, o kojem sam maločas govorio, hoće da nam obrazlože da agencija treba da postoji zbog drugih osnova. Kaže: u pogledu predloga sadržanog u navedenom amandmanu - da se faktički ne obrazuje agencija za energetsku efikasnost, ističe se da je ova agencija bila obrazovana Uredbom o generalnom sekretarijatu i drugim službama Vlade Republike Srbije ("Službeni glasnik RS" broj 15/01, 16/01, 32/01, 64/01, 54/02, 91/03, 117/03, 130/03, 132/03, 23/04 itd). Sve od kada ste vi došli na vlast. Upravo tada počinje najveće zamešateljstvo, jer, ja sam od 1972. godine u energetici i ta energetika je vrlo uspešno poslovala, u skladu sa zakonom i poštujući vrlo stroge standarde. Nisu imali agencije i agencije im nisu bile potrebne. Radnici zaposleni u NIS-u, EPS-u, u tzv. državnim preduzećima su podneli najveći teret upravo zbog tog svog posla, jer nijedan od tih radnika nije imao mogućnost i pravo da upiše akcije u svom preduzeću, jer to su državna preduzeća. Danas ćemo ih rasformirati, formiraćemo agencije koje će do kraja da ih razbiju i danas ćemo otvoriti tržište, ne samo Hamoviću u oblasti energetike i raznim Hamovićima i kumovima, nego i u oblasti naftne privrede. Sve se više vidi da će ono nacionalno bogatstvo koje je godinama građeno i koje ima neprocenjivu vrednost biti rasparčano i podeljeno begovima koji se nalaze ili u vašim strankama ili u vašim familijarnim vezama.
Nataša Jovanović, povodom amandmana? Sačekajte, vi po Poslovniku.
Gospodine Markoviću, vi znate da meni nikakva buka i halabuka ne smeta, evo odjednom su se umirili, ali da vam kažem, član Poslovnika koji govori o redu na sednici upućuje vas kao predsedavajućeg, ako nemate dovoljno autoriteta da obezbedite mir u sali, dvesta i neki član Poslovnika, ne moram ja baš svaki da znam, imate pravo i mogućnost da prekinete sednicu do uspostavljanja mira i reda. Mi smo ovde malopre čuli, i nije se to odnosilo samo na predsednika naše poslaničke grupe gospodina Tomislava Nikolića, koji je do detalja i razložno juče i danas objašnjavao zbog čega ne treba ovaj zakon da se prihvati, nego i na nas druge poslanike, da mi ne radimo ništa drugo nego pišemo amandmane kojima tražimo da se neki član briše. Za one koji nisu želeli da shvate suštinu naše koncepcije i razlike između nas i onoga što vi nameravate da uradite, suština je u tome da se krene od prvog amandmana, odnosno prvog člana i drugog stava i od zahteva kolege Krasića da se taj stav briše i da ne postoji agencija. Juče smo izneli stav koji je zaista potkrepljen i videće se u kasnijoj raspravi o pojedinostima da je zakon veoma konfuzan, da stvara veliki osnov za manipulaciju između dobavljača, odnosno kupca; nejasni su odnosi, uloga agencije kao takve, uloga te dve agencije koja ne samo da nije (ne mogu taj DSS-ovski termin da koristim koji je manir gospodina Naumova – upodobljen sa našim pravnim sistemom) upodobljena, kako biste vi voleli da kažete, nego nema nikakvo uporište. Dakle, kako je moguće, a to znaju i pravnici iz redova SRS i svi drugi koji poznaju naš pravni sistem, da Ministarstvo za energetiku prenese svoje nadležnosti - počev od člana 1. osnivanjem agencije, preko člana 15. i tako redom - na posebno preduzeće, odnosno na agenciju kao takvu. Vi ste verovatno mislili da će to što stoji u obrazloženju biti dovoljno, pročitaće to drugi poslanici, pročitaće Zoran Krasić, i vaša je sreća što on danas nije ovde, jer biste videli, počev od svih zakona o preduzećima koji su doneti i svih izmena i dopuna, kako to nema veze sa Zakonom o preduzećima. Dakle, mislili ste da će to biti dovoljno, da se na ovoj jednoj i po strani napiše obrazloženje i da to bude unificirani stav vas kao predlagača i da mi svi drugi zaćutimo i kažemo - nećemo više da se javljamo, nije u skladu sa onim što Vlada traži i predlaže. Direktiva i propisi Evropske unije i obrazloženja... a vi ste pre neko veče kada ste kroz iglene uši prošli na jednoj televiziji sa nacionalnom frekvencijom, a možda vas je i vlasnik televizije umilostivio iz nekih svojih razloga da ne prođete gore, rekli kako to nijestrašno i da je potrebna agencija, novi način upravljanja elektroenergetskim sistemima i da mi treba da budemo srećni, to ste već nekoliko puta izjavili, što je cena električne energije niža nego u zemljama u okruženju. Samo ne znam u kojoj to zemlji, ne znam kako se kreću cene električne energije u Albaniji, ali sigurno je mnogo više nego što je u Rumuniji, Bugarskoj, Mađarskoj i taj prosek je za one koji koriste struju kao mogućnost da zagreju svoje stanove i za građane koji žive sa mnogo manjim primanjima nego vi narodni poslanici 10 centi u proseku. Dakle, vi morate da budete svesni toga da će osnivanjem agencije razni lobisti i kumovi, bez obzira na njihovo kumovsko i porodično stablo, imati mogućnost da enormno profitiraju, da stiču basnoslovno bogatstvo, a da mi narodni poslanici budemo svedoci svega toga, da mi kao zakonodavno telo koje bira članove agencije ne možemo na to da utičemo, jer biće po onoj narodnoj "ne lipši magarče do zelene trave". Dok dođe izveštaj ovde, Hamović, Lazarević i svi drugi koji su imali jednu mašnu i jednu tašnu, obogatiće se sa desetinama miliona evra. Vi se smejte, u Kragujevcu je prosek dugovanja za struju stanovnika preko 20.000 dinara sa raznim reprogramima. Vama opet to neka bude smešno, smejte sve dotle dok vam oni, ti kriminalci na kašičicu daju, upravljaju agencijom, upravljaju ministarstvom i vama kao Vladom. Mi nećemo direktive, jer vi možete da kažete pet hiljada puta da je u drugim zemljama, to ste dali u obrazloženju, čak primenjen mnogo veći uticaj iz direktiva Evropske unije na njihove zakonske propise, nego što je to kod nas slučaj. Ne samo da nisu dobre te direktive koje vi dobijate, već će se jasno pokazati da niste bili u pravu, a za to vreme će građani plaćati toliku cenu električne energije dok se mafija u našoj zemlji bogati. Hvala.
Zamenik predsednika poslaničke grupe G17 plus Ksenija Milivojević.
Predlažem da produžimo radno vreme do kraja rasprave o poslednjoj, odnosno 11. tački dnevnog reda, dakle, da završimo raspravu, kako bismo što efikasnije zaokružili ovu sednicu. Hvala vam.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 120, protiv pet, nije glasalo šest, od 131 narodnog poslanika. Po Poslovniku, narodni poslanik Nemanja Šarović, a potom... Hvala, odustajete. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Da.) Naravno, konstatujem da je predlog prihvaćen, to je jasno. Molim vas, samo sekund, narodni poslanik Jovičić, samo trenutak.
Poštovani predsedavajući, kolege narodni poslanici, tačno je da stoji u obrazloženju ono što je navedeno i što su prethodnici govorili, vezano za amandman na član 1. stav 2, ali je tačno da se isti zahtev traži za odredbu člana 10 - 24. odnosno 146 - 147. gde se zahteva brisanje članova ovog zakona. Suštinski, a postoji jedna jasna odrednica... (Predsednik: Samo trenutak. Molim narodne poslanike da sednu i omoguće poslaniku da se obrati Skupštini, u protivnom ću biti prinuđen da prekinem sednicu i dam pauzu.) Jednostavno, postoji zakonski osnov u članu 94. Ustava Republike Srbije u stavu 4, gde se poslovi mogu poveriti organizaciji, pa u tom smislu i obavljanje određenih stručnih poslova na unapređenju energetske efikasnosti i korišćenja energije i racionalne primene izvora energije. Samim tim, pored neophodne harmonizacije sa direktivama EU i Evropskog parlamenta, vezano za istu oblast energetike i trošenje energetskih sredstava, jasno postoji zakonski osnov zašto se osnivaju agencije. Moram da kažem da ipak Republička skupština formira tu agenciju i kontroliše njen rad, definiše njene finansije i ta agencija mora da polaže račune Republičkoj skupštini. Prema tome, ne vidim razloge za bojazan od nekih mahinacija. Naprotiv, ovaj zakon upravo uređuje sve one šupljine u propisima koje smo imali do sada kroz zakone o preduzećima kojih se nije držala nijedna vlada u prošlom periodu. Hvala.
Hvala. Povodom Poslovnika, Nemanja Šarović, narodni poslanik.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 81. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Stav 1. kaže da se sednice Narodne skupštine na kojima se vodi rasprava o predlozima zakona, plana razvoja, prostornog plana, budžeta, završnog računa, Poslovnika, deklaracija, rezolucija, preporuka, odluka, zaključaka i autentičnih tumačenja akata koje donosi Narodna skupština, u celini i pojedinostima, održavaju utorkom, sredom i četvrtkom u vremenu od 10,00 do 18,00 časova sa prekidom od jednog sata. Stav 4. istog člana kaže da se izuzetno sednica Narodne skupštine može održati i drugim danom ukoliko za to postoje opravdani razlozi koje predsednik Narodne skupštine saopštava poslanicima kad odluči da se sednica održava drugim danima. Vi ste reagovali na predlog Ksenije Milivojević koja se javila povodom Poslovnika, pri čemu nije pomenula niti jedan član Poslovnika i pozvala se na njega, i dala predlog da se produži radno vreme Skupštine. Takvo ovlašćenje ne postoji nigde u Poslovniku. Ono na šta vas kao predsednika Narodne skupštine ovlašćuje Poslovnik jeste da izuzetno odredite da se sednica Narodne skupštine može održati i drugim danom, ali ako se održava drugim danom osim utorka, srede i četvrtka, održava se samo u vremenu od 10,00 do 18,00 časova. Hvala.
Zahvaljujem na vašem tumačenju. Dužan sam da dam pojašnjenje. Nije postojao nijedan zahtev da se radi drugog dana. Kada predsednik poziva da Skupština radi drugog dana, kao što znate, svaki put da obrazloženje. Pošto ne postoji poslovnička mogućnost da u ovom slučaju predsednik to uradi, Skupština je glasala, zato što se niko nije pozvao na Poslovnik, nego je Skupština glasala o nečemu. Ako niste zadovoljni objašnjenjem, tražim da se Skupština u danu za glasanje o ovome izjasni. Zahvaljujem. Izvolite, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Markoviću, ne tražite vi da se Skupština izjasni o tome u danu za glasanje, to eventualno mogu da tražim ja, ukoliko nisam zadovoljan vašim objašnjenjem. Drugo, nemojte me terati da se o tome izjašnjavam iz klupe. Zna se kako poslanik govori. Imam pravo da izađem za govornicu i da kažem da li sam ili nisam zadovoljan vašim objašnjenjem. Vašim objašnjenjem u ovom konkretnom slučaju ja nisam zadovoljan. Ne znam da li ste vi mene pažljivo slušali. Možda bi trebalo, ukoliko vam nije dobro, da odredite još jednu pauzu. Nisam ni pitao da li je neko tražio ili ne da se radi drugim danom. Ja sam vas pitao - na osnovu kog člana Poslovnika ste vi stavili na glasanje da Skupština produži rad i nakon vremena koje je utvrđeno Poslovnikom, a to je, podsećam, od 10,00 do 18,00 časova. Ne postoji član Poslovnika na osnovu koga ste vi to mogli da stavite na glasanje. Ukoliko postoji, molim vas da mi konkretno kažete - na osnovu tog i tog člana. Hvala.
Možete da se vratite za govornicu da kažete da li ste zadovoljni ili niste zadovoljni, već sam vas pitao. Hoćete li za govornicom da kažete da niste zadovoljni? Želite li da se Skupština izjasni u danu za glasanje, da ne bih tražio ja? Izvolite.
Gospodine Markoviću, sada ste povredili dostojanstvo Narodne skupštine. Ono što je vaš posao, to je da se starate o primeni ovog poslovnika, a ne da izvrgavate ruglu ovaj narod i narodne poslanike i rad ove narodne skupštine. Vaše je bilo da mi odgovorite - na osnovu kog člana Poslovnika je predlog gospođe Ksenije Milivojević stavljen na glasanje? Ono na šta vi treba da odgovorite je i - zašto se poslanici kojih nigde nije bilo u toku rasprave u načelu, koji se nisu javljali, koji nisu radili ovde svoj posao, nakon što su izglasali ono zbog čega su došli, ponašaju kao da je u sali požar i napuštaju trkom ovu salu? Hvala.
Gospodine Šaroviću, pošto ste se pozvali na član 81. stav 1. i 4, ja sam vam po tim članovima odgovorio. Drugi put ste tražili dodatno objašnjenje i dajem vam ga po Poslovniku. Pitali ste me po kom članu? Po članu 81. stav 2. Mogu da ga pročitam. Jasno kaže da Narodna skupština odlučuje o predlozima zakona, plana razvoja, prostornog plana, budžeta, završnog računa, Poslovnika, deklaracija, rezolucija, preporuka, odluka, zaključaka i autentičnih tumačenja akata koje donosi Narodna skupština, u celini i u pojedinostima, u danima za glasanje. Zahvaljujem. Ako niste zadovoljni objašnjenjem, izvolite. Izvolite, povodom Poslovnika. Nećemo na taj način da radimo u sali. Gospodin Šarović očito jeste u sali, samo je zaboravio da poštuje Poslovnik i da ubaci karticu. (Nataša Jovanović, sa mesta: Kartica mu je u poslaničkoj jedinici.) U međuvremenu je to ispravljeno. Izvolite, gospodine Šaroviću.
Gospodine Markoviću, ja od vašeg izvinjenja nemam ništa. Trebalo bi, kao predsednik Narodne skupštine, prvo da pogledate o čemu pričate, da se uverite da li je tu moja kartica ili nije, pa tek onda to da iznosite. Gospodine Markoviću, niste dobro protumačili Poslovnik. Mislim da je sada jasno zašto je na početku formiranja ovog saziva parlamenta trebalo da poštujete demokratske principe, koji su priznati u civilizovanom svetu i da za predsednika Narodne skupštine izaberete gospođu Gordanu Pop-Lazić koja je pravnik, koja mnogo bolje razume ovaj poslovnik i koja bi mogla i da ga tumači. Gospodine Markoviću, stav 2. člana 81. kaže - Narodna skupština odlučuje o predlozima zakona, plana razvoja, prostornog plana, budžeta, završnog računa, Poslovnika itd. Gospodine Markoviću, nama na dnevnom redu nisu sada izmene i dopune Poslovnika, nije donošenje novog poslovnika. Vi ste pomešali odlučivanje o predlozima na osnovu Poslovnika i o predlozima Poslovnika. To su dve različite stvari. Hvala.
Hvala. Izvolite, narodni poslanik Tomislav Nikolić, povodom Poslovnika.
Gospodine predsedniče Narodne skupštine, povredili ste glavu IX Poslovnika Narodne skupštine koja se odnosi na vanredno zasedanje Narodne skupštine. Pošto je ona proistekla iz Ustava Republike Srbije, ja bih citirao tu glavu IX od člana 162. do 165. Član 162: "Predsednik Narodne skupštine dostavlja zahtev za vanredno zasedanje narodnim poslanicima i Vladi i određuje vreme kada će se Narodna skupština sastati." Član 163. stav 1, molim vas da pažljivo saslušate: "Na vanrednom zasedanju Narodna skupština radi po unapred utvrđenom dnevnom redu koji je dostavio podnosilac zahteva za održavanje vanrednog zasedanja. Redosled razmatranja tačaka dnevnog reda ne može se menjati bez saglasnosti predstavnika predlagača na čiji je zahtev vanredno zasedanje zakazano." "Za vreme vanrednog zasedanja na sednici Narodne skupštine mogu se postavljati poslanička pitanja samo ako je predlagač vanrednog zasedanja to predvideo u svom zahtevu." "Na vanrednom zasedanju primenjuju se odredbe ovog poslovnika o redovnom zasedanju, ako odredbama ovog poglavlja nije drugačije određeno". Predlog gospođice Ksenije Milivojević nije mogao da bude razmatran na vanrednom zasedanju Narodne skupštine, jer nije bio predviđen u dnevnom redu koji ste nam predložili, unapred utvrđenom dnevnom redu za vanredno zasedanje. Narodna skupština nije mogla na vanrednom zasedanju da se izjašnjava o predlozima koji nisu bili u dnevnom redu. Čak je za poslanička pitanja navedeno da ne mogu da budu razmatrana [[Dobacivanje iz sale.]] Samo se vi smejte, demokratiju treba učiti od korice do korice, a ne onako kako vama odgovara. Dakle, gospođici Milivojević je trebalo da se zahvalite i da kažete – gospođice Milivojević, ne možete da uzmete taj rančić i da odete iz sale zato što o vašem predlogu ne možemo da glasamo, nije predviđen u sazivu vanrednog zasedanja za ovu sednicu. Tako se radi po Poslovniku.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Tomislavu Nikoliću, zahvaljujem se narodnom poslaniku Kseniji Milivojević. Srećom, kao što smo svi prisustvovali, nije predložena nikakva tačka dnevnog reda, niti izmena tačaka dnevnog reda, nego produženo vreme. Gospodine Nikoliću, da li ste zadovoljni pojašnjenjem? Da li hoćete da se i o tome izjasni Skupština u danu za glasanje? (Da.) Molim da se i o ovome, kao i o prethodnoj povredi Poslovnika, u danu za glasanje izjasni Skupština. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovakve situacije, kakvu sada imamo u Narodnoj skupštini, dešavale su se i u prošlom sazivu. Bilo je i tamo odluka o produženju radnog vremena, bilo je odluka i o skraćivanju rasprave o amandmanima. To je radio jedan poslanik. Kada sam ga jednom za ovom govornicom kritikovao zašto nam ograničava vreme za amandmane kada sam nikada nije podneo amandman, iako je bilo vanredno stanje i nije bilo TV prenosa, podneo je jedan jedini amandman, tada i više nikada. Neću njegovo ime da spominjem. Zamolio bih i vas, kao kolege, ako ste već doneli odluku da radimo dok ne završimo, da i onaj ko je predložio tu odluku i ko je glasao za tu odluku sedi u ovoj skupštini, jer nije sada vanredno stanje, imate TV prenos, ako vam je uopšte stalo do togakada je u pitanju javnost rada ove skupštine. Ovim amandmanom koji je podneo narodni poslanik Zoran Krasić u ime poslaničke grupe SRS se principijelno zalaže protiv uvođenja agencija. Poslanici vladajuće većine u proteklih nekoliko meseci često su za ovom govornicom pričali kako je Vlada Republike Srbije ukinula devet agencija koje su bile osnovane uredbom, da su agencije skupe, da ne mogu da se osnivaju podzakonskim aktima. `Od tada do dana današnjeg osnovali ste sedam agencija, sa ovim predlogom zakona devet, koliko ste i ukinuli. Stvar je u tome što ste i jednu od ovih agencija ukinuli, baš agenciju za energetsku efikasnost. Znači da onaj način rada koji je prethodna vlada imala u vođenju politike ostaje i sada. Znači, opet ćemo imati zloupotrebe. Ovde su priče da je ovaj zakon u interesu građana Republike Srbije iz dva razloga. Jedan je da su agencije u skladu sa politikom koju sprovodi EU i radi priključenja zemljama EU, a drugi je da ćete da obezbedite jeftinije energente i stabilnije tržište. Međutim, kako mislite da se opravdate pred građanima Srbije (bez obzira na tvrdnje ministra da plaćaju jednu od najnižih cena struje u odnosu na zemlje u okruženju) i da im objasnite kako to plaćaju električnu energiju u proseku sedam centi za isporučeni kilovat, a izvozite električnu energiju po 2,2 centa za jedan kilovat čas. Ko se bavi tom politikom? Odgovor je poznat: to su Vuk Hamović, Vojin Lazarević, EFT. Ovaj zakon je pisala njihova agencija za energetsku efikasnost, koju ste ukinuli uredbom Vlade Republike Srbije, a sada je ovim zakonom ponovo osnivate. Verovatno je ta struja, koja je izvožena kasnije, uvožena po sedam centi i naplaćivana po sedam centi građanima Srbije da bi se neko za nečiji račun bogatio. I ta razlika u ceni od domaće električne energije koja je bila prodavana građanima jeste i bila da se pripremi infrastruktura u dalekovodnoj i niskonaponskojmreži. Znači, kada stupi na snagu ovaj zakon, kada agencije počnu da rade, jednostavno, gospoda imaju kompletnu infrastrukturu koju ste obnovili sa parama građana Srbije tako što ste im drali kožu sa leđa cenama struje koje nisu mogli da plate. Usput, jedan deo novca je išao špekulantima i EFT-u, da bi imali početni kapital da kupe dozvolu od ove iste agencije, a novac je, normalno, od građana Srbije, koji su sa ovakvim špekulacijama stekli. Stav SRS je da sa ovakvim, sada već zakonom uobličenim kriminalom treba da se prekine.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu?
Poslanička grupa SRS je protiv osnivanja agencije iz nekoliko razloga. Najpre, samo formalno ili prividno agencija je odgovorna Narodnoj skupštini, a tu nikakva odgovornost ne postoji, ako pod odgovornošću podrazumevate obavezu da jednom godišnje predsednik i članovi saveta podnesu izveštaj o svom radu Narodnoj skupštini. Podsećam vas da Narodnoj skupštini Vlada Republike Srbije ne podnosi izveštaj jednom godišnje. Zašto bi to radila agencija, tim pre što predsednik saveta i članovi saveta ne mogu da budu razrešeni zbog toga što nije podnet izveštaj. U odredbama koje regulišu njihovo razrešenje, pominje se: da su sakrili neki podatak dok su birani, neka povezanost sa krivičnim delom, ne pominje se odnos prema Narodnoj skupštini. Sa druge strane, veoma mi je sumnjivo to što predlagač zakona priznaje da agenciju neće finansirati budžet Republike Srbije, što me navodi na pomisao da će agencija biti finansirana iz inostranstva. Dobro bi bilo kada biste penzije obezbeđivali iz inostranstva, vi što vičete "naravno", a ne rad agencije. To bi bilo dobro, kada biste obezbedili pare da zaposlimo ljude, a ne da osnivamo agencije, ali još vam malo vremena treba da shvatite šta je ova agencija. Agencija radi i poverene poslove. Kako to da država poverava nekome poslove i neko će da prihvati poverene poslove, a da ne bude finansiran za obavljanje poverenih poslova? Mislim da su to tačke 4) i 6) stav 1. člana 15. Šta je tu najčudnije? Posle toliko godina u kojima mi imamo električnu energiju, tarifnog kupca, EPS, odjednom našoj agenciji, član 15. stav 1. tačke 1)i 2),dajemo pravo da utvrđuje tarifne sisteme, metodologiju za određivanje tarifnih elemenata, što znači da će agencija ponovo određivati tarifni sistem i cene struje. Dokle ćete vi koji vodite državu da se igrate sa cenama električne energije? Sada, kada je to već postao problem za Vladu Republike Srbije, jer ljudi prozivaju i predsednika i ministre zbog toga što struja poskupljuje, što ne umeju da obračunaju struju, zbog toga što im umanjuju onu tarifu koju sirotinja koristi - bonus sa 600 kilovata na 300, sada to prebacujete na nekakvu agenciju. I kada ljudi budu opravdano rekli da ne mogu da plate račun za električnu energiju, da ne valja tarifni sistem, više nije kriva Vlada nego agencija koja za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini. Potpuno je sklonjena Vlada od odgovornosti za ono što se dešava građanima Srbije kod isporuke električne energije i određivanja cena električne energije za tarifnog kupca, a, građani Srbije, vi ste u toj kategoriji tarifnih kupaca. Zato mi ne želimo da se formira agencija. Želimo da znamo ko u Srbiji odgovara za snabdevanje, potrošnju, metodologiju i određivanje tarifnog sistema za plaćanje utrošene električne energije. Po mom mišljenju, to je Vlada Republike Srbije; kako god da izgleda, ko god da je sastavi, Vlada uvek treba da stane i da kaže - jeste, mi smo odredili koliko ćete da plaćate električnu energiju. Ako građani mogu da je plate, oni će reći - dobro, a ako ne mogu Vlada će biti u škripcu. Ovako - agencija, predsednik i četiri člana saveta, predložila ih Vlada, izabrala ih Narodna skupština, račune polažu Narodnoj skupštini, ne finansira ih budžet, pa uopšte više nikome ni za šta ne odgovaraju. Ministar je sam rekao - pa, ne odgovaraju, sredstva za njih ne idu iz budžeta, obezbediće neka agencija za rekonstrukciju. A što vam ne padne na pamet da se zapitate - kako to da nam finansiraju samo agencije. Što nam ne finansiraju neku proizvodnju, nešto gde bismo mogli ljude da zaposlimo, da počnemo da radimo i da od svog rada živimo. Hvala.
Zahvaljujem se. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada sam govorio o ovom zakonu u načelu ukazao sam na to da SRS ima osnovnu zamerku na osnivanje agencija. Pročitaću iz vašeg obrazloženja, gde se spominje agencija za energetiku, pa se kaže - po svojim ovlašćenjima agencija je specifična (znači, sami to naglašavate), pošto će, saglasno ovom zakonu, obavljati određene poslove koji su po svojoj prirodi iz okvira prava i dužnosti državnih organa. I onda se navodi širok spektar prava koja ima agencija. To su: izdavanje licenci za obavljanje energetske delatnosti, odlučivanje po žalbama itd., čak se ide do toga da donosi tarifni sistem i propisuje korišćenje sistema za prenos, transport i distribuciju energije. Naš principijelan stav je da agencija ima suviše velika ovlašćenja. U načelu nisam govorio o nekim detaljima i nedostacima koji postoje u zakonu, pomenuo bih status kvalifikovanog kupca u članu 3. stav 1. tačka 11). Nisam stigao da predam amandman, pošto su rano povučeni, pa to moram da izložim - koji na svom distributivnom području imaju potrošnju na godišnjem nivou veću od 20 miliona metara kubnih gasa. Kasnije ću objasniti zašto.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Amandman na član 3. podneo je narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, reč ima narodni poslanik Branislav Stevanović.
Već smo rekli više puta da u članu 3. u tački 5), gde se pominju energenti, kao energent nije upisan ugalj. Ako u članu 80. piše - proizvođači električne energije, HE i TE itd, ako ih već pominjemo, onda je logično da pod pojam - energenti stavimo i ugalj. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Amandman na član 4. sa ispravkom podnela je narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici na član 4. Predloga zakona o energetici amandman je u ime poslaničke grupe SRS podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Ovim amandmanom je traženo da se interveniše u članu 4. tako što će u stavu 1. tačka 10) biti obrisana. O čemu se radi? Energetska politika Republike Srbije obuhvata mere i aktivnosti koje se preduzimaju radi ostvarivanja dugoročnih ciljeva u oblasti energetike, a naročito, pa po tačkama od 1) do 10), a tačka 10) kaže - decentralizacije u planiranju i sprovođenju razvojnih programa u energetici. U ovoj oblasti decentralizacija je samo marketinški potez Vlade i potpuno je nejasno šta treba da znači - decentralizacija, s obzirom na to da ozbiljni razvojni programi mogu i moraju da se vode jedino na državnom nivou. Jer, ukoliko se strategijom razvoja energetike Republike Srbije određuju dugoročni ciljevi razvoja pojedinih energetskih delatnosti, prioriteti razvoja, izvori i način obezbeđivanja potrebnih količina energije, odnosno energenata, podsticajne mere za finansijska ulaganja u energetske objekte, u kojima će se koristiti obnovljivi izvori energije, podsticajne mere za povećanje energetske efikasnosti itd., postavlja se pitanje šta ovde može da znači - decentralizacija. Koji su to lokalni organi preko kojih će se ostvarivati ova decentralizacija u planiranju i sprovođenju razvojnih programa u energetici? Da li ste se ovde, gospodo, izgubili u prevodu? O čemu se ovde radi? Ovo je ubačeno tamo gde mu mesto nije. Znači, da li će jedinice lokalnih samouprava npr. opštine, mesne zajednice same određivati dugoročne ciljeve razvoja energetske delatnosti, pa će recimo opština Stari grad odlučiti jedno, opština Vračar peto, opština Inđija sedmo, pa će svako nekim svojim pravcem ići u unapređivanje energetskog sistema. Ono što nam najbolje govori na koji način vi predviđate dalji razvoj elektroenergetskog sistema i elektroprivrede u Srbiji je član 8. koji kaže da se energetskim bilansom Republike Srbije utvrđuju godišnje potrebe energije, odnosno energenata koje je neophodno obezbediti radi urednog i kontinuiranog snabdevanja potrošača, uz uvažavanje potreba za racionalnom potrošnjom energije. Molio bih da gospodin ministar, ukoliko se kojim slučajem vrati u ovu salu, odgovori koja je to potreba za racionalnom potrošnjom energije. Ko ima takvu potrebu? Ova odredba kao da je prepisana iz nekog komunističkog manifesta iz pedesetih ili šezdesetih godina, za vreme nestašice energije. Koja to još ozbiljna država u svetu govori o racionalnoj potrošnji energije? Mislio sam da ovaj zakon donosimo da bismo unapredili elektroprivredu, povećali količinu proizvedene električne energije i obezbedili konačno da oni koji troše više energije budu stimulisani (umesto da ih kažnjavamo), kao što su stimulisani u svim normalnim zemljama i kao što su stimulisani kod potrošnje druge robe, jer, da vas podsetim, električna energija je roba kao i svaka druga. Normalno je da oni koji troše više veće količine dobijaju po povoljnijim cenama, a ne da se, kao u XX ili XIX veku, ograničava količina energije, odnosno racionalizuje, da se određuje koliko ko može da potroši, a da se kažnjava ukoliko potroši više nego što je neka agencija ili neko u Vladi odlučio.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, pa zatim Momir Marković.
Dame i gospodo, gospođa Radeta je podnela amandman na član 4. kojim se samo nagoveštavaju nadležnosti i ovlašćenja koja se daju autonomnoj pokrajini, jedinicama lokalne samouprave u sledećim članovima ovog predloga zakona, u članovima 5, 6, 7. i 9. O čemu se radi? U članu 4. navedene su aktivnosti i mere koje predstavljaju dugoročne ciljeve u oblasti energetike, pa je, pored ostalog, u tački 10) rečeno da je jedan od dugoročnih ciljeva u oblasti energetike decentralizacija u planiranju i sprovođenju razvojnih programa u energetici. Šta to konkretno znači, jasnije je iz članova 6, 7. i 9. Naime, ovaj zakon predviđa donošenje strategije razvoja energetike, koju bi usvojila Narodna skupština Republike Srbije na predlog Vlade, i to očekujemo u nekom narednom periodu. Na osnovu te strategije Vlada Republike Srbije će, kako je definisala članom 6, doneti program ostvarivanja strategije i razvoja energetike Republike Srbije. Taj program donosi se za period od šest godina. Autonomna pokrajina i jedinice lokalne samouprave će doneti planove razvoja energetike na svojoj teritoriji, kojima će utvrditi potrebe za energijom na svom području i uslove i način obezbeđivanja neophodnih energetskih kapaciteta u skladu sa strategijom i programom. To stoji u stavu 1. člana 7. Mislim, a i stav je poslaničke grupe SRS da je ovo previše ovlašćenja i nadležnosti za autonomnu pokrajinu, a posebno za jedinice lokalne samouprave. Ne radi se samo o ovlašćenjima, radi se o mogućnosti ili sposobnosti tih organa da ove poslove, odnosno ove obaveze koje su im ovim zakonom nametnute ispune. Da li naše opštine imaju kadrove koji će moći da sagledaju ove probleme i da adekvatno odgovore na ove zahteve, da donesu planove razvoja energetike na svom području i da te planove dostave Vladi Republike Srbije? Mislim da naše opštine nisu sposobne za to, bar većina njih nije sposobna, i da im ne treba stavljati i ovo na teret, imaju dovoljno i drugih obaveza i poslova. Ono što je još ovde nelogično, to je stav 2. člana 7, gde stoji da su energetski subjekti, na zahtev nadležnih organa autonomne pokrajine i jedinica lokalne samouprave, dužni da podatke za izradu planova razvoja dostave autonomnoj pokrajini i jedinicama lokalne samouprave. Svaka opština iz Srbije će po ovom zakonu imati pravo da traži, da zahteva od svih energetskih subjekata, proizvođača električne energije, prenosnog sistema, distributera, trgovaca itd. da joj dostavljaju podatke koji su joj navodno potrebni za izradu ovih planova. Ne mogu se tek tako deliti i širiti po Srbiji. U članu 9. takođe se govori o energetskom bilansu i opet se ostavlja autonomnoj pokrajini obaveza da predlaže deo energetskog bilansa Republike koji se odnosi na autonomnu pokrajinu itd. Ovde stoji da autonomna pokrajina predlaže deo energetskog bilansa, međutim, logično je pitanje - šta ako Vlada ne prihvati taj predlog koji dođe od autonomne pokrajine? Da li će doći onda do sukoba između predstavnika vlasti autonomne pokrajine i republičke vlasti? Vlada je odbila ovaj amandman i, ono što mi je takođe čudno, u ovom obrazloženju stoji da se ova obaveza ili nadležnost koja je ostavljena lokalnoj samoupravi i autonomnoj pokrajini odnosi pre svega na komunalne energetske delatnosti, za čiji razvoj i funkcionisanje se stara lokalna samouprava. Ne može sada ovim obrazloženjem da se preporučuje lokalnoj samoupravi da se bavi samo toplotnom energijom, ako joj je zakonom povereno i dato da može da se bavi i električnom energijom. Trebalo je u zakonu precizirati da lokalna samouprava ne može da se bavi električnom energijom, može samo toplotnom energijom, a ne sada da preporučujemo - mi smo vam dali mogućnost, ali nemojte to raditi, mi ćemo to raditi, a vi se bavite samo toplotnom energijom, jer je to u vašoj nadležnosti.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanik Srpske radikalne stranke gospođa Vjerica Radeta podnela je amandman na član 4. stav 1. tačka 10) i predložila da se ta tačka briše. Tačka 10) u članu 4. kaže - decentralizacija u planiranju i sprovođenju razvojnih programa u energetici. Energetska politika se sprovodi realizacijom strategije razvoja energetike Republike Srbije, programa ostvarivanja te strategije i energetskog bilansa. Šta znači ova tačka 10)? Znači da će deo poslova, i to vrlo važnih poslova, biti prenet na lokalne samouprave, a pri tom ne mislim samo na opštine, nego i na mesne zajednice. Iz oblasti u kojoj sam radio i koju poznajem nekoliko stvari me je iniciralo da podržim ovaj amandman gospođe Vjerice Radete i da tražim da glasate za ovaj amandman u danu za glasanje. Dame i gospodo narodni poslanici, poznato vam je da je Srbija 80-tih godina počela sa gasifikacijom naselja tzv. širokom potrošnjom. Sve do 2000. godine u tom segmentu su važili vrlo strogi propisi koji su obezbeđivali i državu, a i korisnike energenata, konkretno prirodnog naftnog gasa. Nije se smelo desiti da uređaj koji se zove set-G4, recimo za domaćinstva do 500 i nešto kvadrata, bude neatestiran i nije se smelo desiti da taj set ne sadrži u sebi elemente protivpožarne zaštite. To znači da kada negde u kući na nekom delu pukne instalacija automatski se zatvori pored ventila. Godine 2000. upravo zahvaljujući lokalnoj samoupravi i dogovoru između onih koji odlučuju o lokalnoj samoupravi i onih koji ugrađuju te setove... Godine 1998. Nemačka je donela zakon kojim se zabranjuje upotreba prirodnog gasa ukoliko set sa protivpožarnim ventilom nije ugrađen. Godine 2000. određena preduzeća su na otpadima u Nemačkoj kupovala čitave šlepere upravo tih setova, donosila ovde, samo prefarbala i ugrađivala. Godine 1999. i kod nas je donet zakon koji je trebalo to da reguliše, međutim, od 2000. godine to se ne primenjuje. Ja znam sam nekoliko preduzeća koja se bave distribucijom, odnosno ugradnjom tih setova, koja su čitave šlepere dovezla. Ne sme se dozvoliti da lokalna samouprava odlučuje o stvarima koje su od vitalnog interesa za državu. Sve ovo mora da ostane u državi, u ministarstvu. Pitanje formiranja agencije, o kojem ćemo kasnije, takođe je način premeštanja odgovornosti na nekog nižeg i manje odgovornog. Ministarstvo, tačnije Vlada Republike Srbije na amandman gospođe Vjerice Radete kaže sledeće – amandman koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta na član 4. Predloga zakona ne prihvata se iz razloga što se strateško planiranje vrši na nivou Republike, kao i sprovođenje te strategije, preko programa koje donosi nadležno ministarstvo, a jedinice lokalne samouprave planiraju razvoj energetskih delatnosti u svojim programima razvoja koje donose u skladu sa Ustavom, pa u okviru tih programa utvrđuju, odnosno planiraju razvoj energetike na svom području. Dame i gospodo, planiranje potrošnje, recimo, prirodnog gasa, jeste strateško pitanje i mora se utvrđivati na nivou Republike. Ne može nijedna lokalna samouprava, nijedan veći potrošač, nijedna mesna zajednica da silom svoje programe, svoje kapacitete ugura u program distributera, odnosno transportera, odnosno javnih preduzeća koja se bave ovim poslovima. Gasovodni kapaciteti imaju određen volumen i preko toga se ne može. Ne može se samovolja određenih lokalnih samouprava sprovoditi na teret i na štetu države i preduzeća koja se ovim poslom bave, tim pre što su preduzeća koja se ovim poslom bave nekada, 70-tih i 80-tih godina, bila poluge razvoja, lokomotive razvoja privrede Srbije, a danas su bukvalno svedena na prosjački štap. Visokokvalitetni kadrovi u tim preduzećima rade za mnogo manje pare nego što će raditi ovi vaši izabrani kadrovi koje ćete zaposliti u ovim agencijama.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Reč ima Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo, žao mi je što ministar nije ovde jer me ovo vladino obrazloženje uopšte ne zadovoljava. U tom smislu što se ministar u obrazloženju uopšte ne drži suštine stvari nego se ima utisak kao da otaljava amandmane, unapred spreman da nijedan ne prihvati. Međutim, nije ovde stvar nekog kaprica SRS-a da interveniše u ovom članu zbog toga što nam se ne dopada neka decentralizacija, ali jednostavno sama ova tačka 10) me asocirala, kada sam pročitala Predlog zakona, na to da u nazivu, recimo, jedne stranke mora da stoji reč "demokratska" da bi se znalo da je demokratska. Tako i ovde, moramo da se zalažemo za neku decentralizaciju, jer nam je neko rekao da je to tako, da je to trend, pa onda i u ovoj oblasti u energetskoj politici insistiramo na decentralizaciji. Dakle, ako smo hteli da nešto decentralizujemo onda to ne stoji ovako, nego se konkretni zadaci delegiraju ili poveravaju pojedinim organima. Znači, prvo je formalno-pravno ovo neprihvatljivo, a onda je i sama terminologija neprihvatljiva, a to da je prosto nemoguće da ovako funkcioniše planiranje, to će sam ministar i Ministarstvo vrlo brzo da shvate. Jer, ja samo postavljam jedno pitanje: šta će se desiti ako autonomna pokrajina u skladu sa članom 7. ne izvrši svoj zadatak, odnosno u ostavljenom roku ne uradi ono što je trebalo da uradi? Šta će onda Ministarstvo po tom pitanju da radi? Moram da kažem da u ovako važnim oblastima, kao što je energetika ili elektroenergetski sistem, jednostavno neke stvari, barem što se strategije, plana i programa tiče, moraju da budu centralizovane. Bila bi sasvim druga priča da ste, recimo, predvideli da autonomna pokrajina i jedinice lokalne samouprave ne donose planove nego predlažu Ministarstvu planove. Niko njima ne spori da oni o tome razmišljaju, da imaju svoje viđenje stvari i da onda o tome odlučuje onaj organ koji je zaista za to osposobljen, koji i sam pravi strategiju, predlaže strategiju Skupštini. Iz iskustva kažem, nema ni 3% lokalnih samouprava u Srbiji koje su sposobne da se na ovaj način, kako vi to od njih tražite, bave ovim problemom. Dakle, one mogu da predlažu, ali da prave planove onako kako je to u skladu sa ovim zakonom, izvinite, ali to je prosto nemoguće. Kao da je zaista zakon pisao neko ko pojma nema kako naše lokalne samouprave funkcionišu, koliko su osposobljene. Ako to treba da bude neka njihova nadležnost onda to treba da se formuliše i ovim zakonom koji definiše njihov rad, ali zaista stičem utisak da je nesrećno prepisan tekst nekog inostranog zakona koji nije imao u vidu kako funkcioniše naš elektroenergetski sistem i kako funkcioniše naša lokalna samouprava. Pomišljala sam čak i na to da je u pitanju onaj omnibus zakon o autonomnoj pokrajini, pa da ste zbog toga morali ovo da stavite kao nadležnost autonomne pokrajine. Nije to u pitanju. Mislim da je to samo jedan previd, a problemi će se tek izroditi onda kada se pokaže da ni lokalne samouprave, a ni autonomne pokrajine nisu spremne ni sposobne da ovo izvrše. Zbog toga još jednom apelujem na ministra da se pozabavi ovim amandmanom.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Poštovane kolege, vama je naravno poznat naš principijelan stav da smo protiv agencije, ali ova agencija je specifična u odnosu na sve druge agencije koje smo do sada osnivali, jer je njen status nešto drugačiji nego, recimo, status onih agencija koje smo imali po zakonu o lekovima, koje imaju položaj javne službe. Ova agencija je potpuno samostalna. Ona funkcioniše po Zakonu o preduzećima. Ima obaveze i odgovara za sredstva kojima raspolaže, ima svojstvo pravnog lica sa pravima i obavezama i odgovornostima utvrđenim ovim zakonom, zakonima i drugim propisima kojima se uređuje poslovanje preduzeća, kao i statutom agencije. Agencija je samostalni pravni subjekt i funkcionalno je nezavisna od bilo kog državnog organa. Ovo potenciram – nezavisna od bilo kog državnog organa, energetskih subjekata i korisnika njihovih proizvoda i usluga. Dakle, imajući u vidu sve ono što je u članu 15. nabrojano kao posao ove agencije, a pogotovo tačku 2) - da agencija utvrđuje metodologiju za određivanje tarifnih elemenata za obračun cena električne energije, da izdaje licence za obavljanje energetskih delatnosti, odlučuje po žalbi na akt operatora prenosnog, distributivnog sistema, nama je nepojmljivo da Ministarstvo i Vlada ovim zakonom, uvodeći agenciju, praktično kažu – brigo moja pređi na drugog. Pa, sutra građani neće više prozivati ni ministra Naumova, niti Vladu Srbije zbog toga što imaju zelenu, plavu, crvenu tarifu, nego će tamo neku agenciju zbog toga što je možda uvela i neku ružičastu ili ko zna kakvu tarifu. Dakle, potpuno gubimo mogućnost kontrole nad tim kakva će se metodologija dalje za određivanje tarifnih elemenata koristiti. To nekako izlazi iz sfere izvršne vlasti. Mi smo do sada koliko-toliko mogli da držimo pod kontrolom izvršnu vlast, pa kada nam dođe dovde, mi tu vlast oborimo. Agencija sa tim savetom agencije zaista ima velika ovlašćenja, a ne možemo ni da ih smenimo zbog toga što ne rade dobro, nego samo iz zakonom tačno određenih razloga koji su, takoreći, bizarni. Ne znam da li ste se upuštali u to da li je ovakav način i metodologija zaista najbolja, imajući u vidu naš elektroenergetski sistem i našu stvarnost, ili ste samo koristili, tj. poslušali direktive koje već postoje u pisanom obliku, kao što će i gospodin Tadić poslušati sve direktive koje dobije usmeno sada u SAD, pa će nam uskoro doći neki njihovi specijalci da hapse i hvataju haške optuženike po Srbiji. Ali, kada su direktive u pitanju, ne postoji obaveza, dakle, možete da razmislite o tome da li prihvatiti ili ne, da li vam to čini dobro ili ne, njihovo je da od nas traže, a naše je da vodimo računa o tome šta je u našem interesu ili nije. Gospodine Naumov, ja o vama veoma malo znam, samo ono što je pisalo u vašoj kratkoj biografiji kada ste ovde izabrani za ministra, ali slušajući vašeg kolegu gospodina Dinkića stvarno se pitam da li je moguće ono što on tvrdi i da li je ovaj zakon zaista posledica toga, jer on kaže da su svi korumpirani, samo on, Labus i Koštunica nisu. Čudi me da se vi ostali ministri niste našli uopšte uvređeni povodom te njegove izjave, a imate čak mesta i osnova za tužbu; samim tim što ćutite, mi se pitamo da li tu možda ima neke istine.
Povodom istog amandmana narodni poslanik Nemanja Šarović, pa narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS na član 10. Predloga zakona o energetici amandman je podnela gospođa Gordana Pop-Lazić tražeći da se ovaj član briše. Ovim članom osniva se agencija za energetiku Republike Srbije. A zašto se ova agencija osniva? Ova agencija se osniva da gospodin ministar, koji i dalje, iako je upravo ušao u salu, ne sluša narodne poslanike, a sigurno će kada se ova rasprava završi reći kako su bile konstruktivne rasprave, kako je on zadovoljan, ali kako mu ne pada na pamet da odgovori na bilo koje postavljeno pitanje, niti da prihvati bilo koji amandman. Dakle, agencija se osniva da ministarstvo ne bi moralo da odgovara na ovakva pitanja. Pitanje je, gospodo, gde su pare? Pre nekoliko dana održan je protest, štrajk radnika Elektrodistribucije Beograd i oni su se zapitali, kao prvo, gde su pare, a zatim koga i šta građani plaćaju. Poslovodstva EPS-a, po rečima štrajkača, ne dozvoljava potpisivanje pojedinačnog kolektivnog ugovora već dve godine, broj zaposlenih radnika u Elektrodistribuciji Beograd smanjen je za 800, a broj zaposlenih u direkciji je povećan za 600. Razlika u zaradama radnika Elektrodistribucije i zaposlenih u direkciji je 50%. A 800 zaposlenih u direkciji kroji tarifni sistem kojim se "usrećuju" naši građani. Ubuduće će ovaj tarifni sistem, koji će verovatno podjednako usrećivati građane, a možda čak i više, krojiti agencija, i Vlada misli da na ovaj način opere ruke od odgovornosti kako za tarifni sistem, tako i za cenu električne energije. "Veliki potrošači duguju EPS-u dve milijarde dinara. Njih direkcija štiti, a nas teraju da građanima za minimalne dugove isključujemo struju. Ne dozvoljava se rad Komisiji za ispitivanje zloupotreba, kriminala i korupcije u EPS-u. Komisija Elektrodistribucije Beograd podnela je osam krivičnih prijava protiv onih koji su oštetili državu za desetine miliona evra. Mi smo Uskokovića isterali na čistac, a zašto direkcija ćuti? Nerad, neodgovornost i neposlovnost vrha EPS-a neprestano se pokriva poskupljenjem električne energije. Pitamo odgovorne, ministarstvo i poslovodstvo EPS-a, šta i koga građani plaćaju." Ovo je ono što su pitali štrajkači i to je ono što pitaju građani, a ja sa ove govornice moram da poručim ministru - gospodine ministre, možete vi da osnujete ne dve, nego 22 agencije, nećete se osloboditi odgovornosti kako za tarifni sistem, tako i za snabdevanje i za cenu koju će građani u narednom periodu morati da plaćaju za struju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Nastaviću tamo gde je narodni poslanik Šarović stao. Gospodine ministre, ne samo da se nećete moći osloboditi svih ovih odgovornosti o kojima je govorio gospodin Šarović, nego se nećete moći osloboditi odgovornosti ni za ono što će mimo vas, pored vas i iza vas uraditi u ovim agencijama ili u sličnim agencijama, vezano za firme sa tri slova, za kumove koji su vlasnici tih firmi i za sve ono što se dešava i što će se dešavati ubuduće. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić je podnela amandman na član 10. i tražila je da se član 10. briše. Član 10. reguliše pitanje osnivanja agencije za energetiku Republike Srbije kao regulatornog tela za obavljanje poslova na unapređenju i usmeravanju razvoja tržišta energije na principima nediskriminacije i efikasne konkurencije, praćenju primene propisa i tako dalje. Sve u svemu, u odgovoru gospodinu Krasiću, a odgovori su isti za sve članove gde se traži brisanje agencije, kaže se - Predlogom zakona su utvrđena samo minimalna ovlašćenja agencije za energetiku, u odnosu na ona koja se predviđaju direktivama i ona koja su predviđena propisima država u regionu koje su već uskladile svoje zakonodavstvo. Dame i gospodo narodni poslanici, ako su ovo minimalna ovlašćenja, šta će biti maksimalna ovlašćenja agencija, šta je to što će agencije još moći da rade, apsolutno neodgovorno; a ovo vrlo odgovorno podvlačim - apsolutno neodgovorno, jer nemaju kapu iznad sebe kojoj će odgovarati. Agencija je samostalna u odnosu na organe vlasti. Jedina obaveza agencija je da pri zapošljavanju stotinak i više radnika koji će biti u tim agencijama, pored svih drugih kvalifikacija koje traže, traže i stranačku legitimaciju. Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da u danu za glasanje glasate za ovaj amandman i da pokušamo zajedno da od ovog zakona napravimo zakon koji je primenljiv. Kada sam već za govornicom, molim gospodina ministra da mi stvarno objasni, vezano za obaveštenje gde sam nazvan – poštovani, pa mi rekli da ću umesto 1.500 dinara morati da plaćam 1.900 dinara za struju, kako je to minimalno, jer kažu, poskupljenje će biti minimalno; kako je za mene minimalno 400 dinara, sigurno nije, a nije ni za građane Srbije.
Povodom amandmana, narodni poslanik Stevica Deđanski.
Znači, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, da se član 10. briše. Opet se govori o agenciji (nadovezaću se samo na prethodne govornike, pa neću biti preterano dug), znači, po svemu onome što je rečeno, ona je nezavisno telo sa ogromnim ovlašćenjima. Ovlašćenja su u svim oblastima i to je lepo napisano u obrazloženju agencije za energetiku u Predlogu zakona. Napominjem da je agencija specifična, pošto će, saglasno ovom zakonu, obavljati određene poslove koji su po svojoj prirodi iz okvira prava i dužnosti državnih organa. Sve vreme se provlači to da preuzima poslove državnih organa i onda je nelogično zašto ona postoji. Takođe, ako već postoji, pomenuću ono što sam rekao u načelnoj raspravi, u članu 17. stav 2. se kaže da savet ima predsednika i četiri člana koja se biraju iz reda istaknutih stručnjaka iz oblasti električne energije, prirodnog gasa, nafte i toplotne energije, trebalo bi da bude predviđeno i trebalo bi tačno precizirati da imenovana lica budu iz svih energetskih sektora sa podjednakom zastupljenošću mašinske, tehničke i elektro struke, pravne i ekonomske struke. Onda bi to imalo neki smisao, ako već mora da postoji agencija u bilo kom obliku. Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Nemanja Šarović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslanike grupe SRS podneo sam amandman na član 11. Predloga zakona o energetici i tražio da se ovaj član popravi na najbolji a ujedno i jedini mogući način, a to je da se briše. Naime, kao što ste već čuli, nema nikakvog opravdanja za formiranje još dve nove agencije. Ministar greši ukoliko misli da će na ovaj način uspeti da zadrži kontrolu nad agencijom, jer podsetiću da agencija ima predsednika i članove saveta koji se imenuju na predlog Vlade, ali da će moći da svu krivicu zbog cene struje, zbog načina obračuna cene električne energije, zbog stranih kompanija koje će uplivati i rasturiti ono što su naši građani godinama gradili i izgrađivali. Sa druge strane, nejasno je to što agencija ima svojstvo pravnog lica, sa pravima, obavezama i odgovornostima utvrđenim ovim zakonom, zakonima i drugim propisima kojima se uređuje poslovanje preduzeća, kao i statutom agencije. Stav 2 - sedište agencije je u Beogradu. Stav 3. kaže - agencija za svoje obaveze odgovara sredstvima kojima raspolaže. Ovo nije dovedeno do kraja ovde. Da li je agencija preduzeće? Da li je agencija državni organ? Da li će agencija biti samostalna ili neće? Kako je moguće da agencija istovremeno bude preduzeće koje će imati prava i obaveze u skladu sa Zakonom o preduzećima, da bude potpuno nezavisna kako od Skupštine tako i od Vlade, a da sa druge strane obavlja poverene poslove? Podsetiću vas i to da nije predviđeno da država izdvaja bilo kakvu nadoknadu za obavljanje tih poverenih poslova. Delokrug poverenih poslova je širok, oblast koju obuhvata je izuzetno važna i onda se postavlja pitanje - zašto baš ovom preduzeću, kom preduzeću, da li je možda nekom drugom preduzeću ovo trebalo poveriti, možda je odmah trebalo da poverimo ove poslove preduzeću EFT, da na taj način predupredimo i ovu raspravu i ovo produženje rasprave i sve ostale probleme koje bismo mogli da imamo u budućnosti. Dobro je što smo čuli i od nekih predstavnika vlasti, i ove godine i ovih prethodnih godina, da je bilo zloupotreba u elektroenergetskom sistemu i da se ovaj zakon donosi i zbog toga da bi se te zloupotrebe sprečile u budućnosti. Ono što je izostalo, to su sankcije. Čuli smo da nije valjalo, čuli smo da je bilo zloupotreba, čuli smo da su neki zahvaljujući iskorišćavanju pogodnosti kako u državi Srbiji, tako i u elektroenergetskom sistemu Republike Srbije, izvukli debelu korist, ali, gospodo, da čujemo koja je sankcija za to predviđena. Da li se donošenjem ovog zakona želi onemogućiti zloupotreba u budućnosti ili se žele abolirati oni koji su te zloupotrebe vršili do dana današnjeg i zbog toga stekli veliku imovinsku korist i omogućiti im da tu imovinsku korist preko slobodnog tržišta koje je najavljeno već nekoliko meseci pre nego što je ovaj zakon stigao u ruke poslanicima; šta je zapravo svrha ovog zakona? Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Stevica Deđanski.
Narodni poslanik Nemanja Šarović je podneo amandman da se u celosti briše član 11. gde kaže: "Agencija ima svojstvo pravnog lica sa pravima, obavezama i odgovornostima utvrđenim ovim zakonom i drugim propisima kojima se uređuje poslovanje preduzeća, kao i statutom agencije. Sedište agencije je u Beogradu. Agencija za svoje obaveze odgovara sredstvima kojima raspolaže." Malopre smo pričali odakle im sredstva, ko sredstva obezbeđuje i prema kome imaju odgovornost. Nemaju prema Vladi, nego prema onome ko ih bude finansirao. Samo još da iskoristim ovaj amandman da kažem - ako je cilj da naši građani budu zadovoljni, nama to jeste cilj, potrebno je predvideti što jeftiniju cenu energije za potrošače. Uglavnom se radi o individualnim potrošačima i to se može postići davanjem mogućnosti distributeru prirodnog gasa da bude kvalifikovani kupac, što bi dovelo do konkurencije i direktno uticalo na povoljniju cenu gasa. Ima puno praznina u ovom zakonu koje vi nećete hteti da otklonite, ali to nas ne sprečava da ponovimo i deset puta zbog građana Srbije.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Momir Marković, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kako smo prvim amandmanom na član 1. tražili da se agencija iz ovog zakona briše, tako se dobar deo naših amandmana odnosi i na rad, delatnost i poslovanje agencija. Narodni poslanik Nemanja Šarović podneo je amandman na član 11. gde traži da se član 11. briše. U članu 11. se kaže: "Agencija ima svojstvo pravnog lica sa pravima, obavezama i odgovornostima utvrđenim ovim zakonom, zakonima i drugim propisima kojima se uređuje poslovanje preduzeća, kao i statutom agencije." Dalje kaže: "Sedište agencije je u Beogradu. Agencija za svoje obaveze odgovara sredstvima kojima raspolaže." Čija će to sredstva biti kojima će agencija da raspolaže? Koje će to obaveze i odgovornosti preuzeti i od kog to državnog organa? Pretpostavljam da ste mislili na Ministarstvo. Šta će Ministarstvo da radi ako mu agencija preuzme dobar deo poslova? Zaposleni u Ministarstvu će normalno ostati, a agencija će se napuniti sa 200-300 novih činovnika. S druge strane, kad već vlada DOS dva ili Vlada sastavljena opet iz DOS-a, uz podršku SPS-a, zašto ne bismo formirali agenciju za formiranje agencija, pa da se i vi iz ministarstava oslobodite tog balasta, da ne morate pred svaki zakon da dođete i da vam za svaki zakon poslanici SRS-a kažu da je formiranje agencije apsolutno nepotrebno. Ukoliko agenciju izjednačimo sa preduzećem, onda ćemo doći u situaciju, kako kažete u obrazloženju koje ste dali narodnom poslaniku Zoranu Krasiću, s obzirom da je na dve strane može se naći odgovor i na ova pitanja koja se postavljaju ovde, pa se kaže: "U regulisanju ovih pitanja imale su se u vidu odredbe Zakona o javnim preduzećima i obavljanju delatnosti od opšteg interesa ("Službeni glasnik RS" 25/00 i 25/02)." Dakle, i jedan i drugi Službeni glasnik, i jedan i drugi propis, i jedan i drugi zakon u periodu od kada ste vi na vlasti, vi ili oni prethodni, ne pravim veliku razliku, a mislim da ni građani Srbije ne prave veliku razliku i da će vrlo brzo, već na prvim parlamentarnim izborima, najdalje do februara, građani Srbije moći da isprave grešku koju su napravili 2000. godine i sada, nedavno. Ono što je ostalo nedorečeno i ovim zakonom i delovanjem agencije, to je da su zaposleni u javnim preduzećima, pri tom mislim na EPS, NIS, a verovatno i u drugim javnim preduzećima, uskraćeni za jedno pravo koje su svi drugi zaposleni u Srbiji imali, a to je pravo na određen broj deonica, u skladu sa brojem godina provedenih na radu. Jedino zaposleni u javnim preduzećima nemaju deonice, jer ste rekli da su to javna preduzeća, da je preduzeće državno vlasništvo, bez obzira što su se 10, 20, 30 ili 40 godina zaposleni u tim preduzećima odricali dela dohotka i plasirali u gasovode, naftovode, produktovode, dalekovode, u mrežu itd.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, u prvom članu ovog zakona vi ste predvideli i predlažete da se formiraju dve agencije, i to agencija za energetiku i agencija za energetsku efikasnost. Mi smo protiv formiranja agencija, a to smo komentarisali u svim našim amandmanima i stav Srpske radikalne stranke je da nema tih agencija. Vlast ovim agencijama omogućava nova radna mesta za svoje članove i dužnike kojima je obećala u prethodnim izbornim tokovima. Te agencije zapošljavaju samo mali broj ljudi. Mi smo, kao Srpska radikalna stranka, za sistem i strategiju da se ovim zakonom zaposle nova lica i da ovim zakonom ne ostanu bez posla ljudi koji su već na radu u ovim firmama koje su u tesnoj vezi sa energetikom. Dosta nam je reformi i zakona koji otpuštaju radnike a radnici i njihove porodice postaju socijalni slučajevi, tih i takvih zakona nam je dosta. Ovim zakonom se ide na volju raznoraznim lobijima koji trguju tom energijom. Čitav ovaj slučaj smo putem anketnog odbora prezentovali javnosti: ko je gde i ko za koga radi, ali to je za te kvazieksperte nedovoljno, otkud bi oni radili i išli sebi na štetu. U jednoj emisiji ministar za energetiku nije mogao da odgovori na ovakva i slična pitanja voditelja, već mu je sve to onako bilo smešno. Ministar je u toj emisiji izjavio da je ovaj zakon kao "atomska bomba" za sve zakone koji su bili ovih dana u javnoj raspravi. Čudne li "bombe". Nadajmo se da će se ta bomba jednog dana i demontirati, da ona neće biti bačena na nedužni narod, već će neko to demontirati, a to će biti sigurno Srpska radikalna stranka. Agencije koje se ovim zakonom predlažu treba da obave sve radnje na unapređivanju i usmeravanju razvoja tržišta energije na principima nediskriminacije i efikasne konkurencije. Daleko je taj komentar od realnih zahteva i potrošača i proizvođača ove energije. Nema opravdanja za formiranje dve agencije sa stanovišta SRS. Koncepcija Zakona o radio-difuziji prepoznatljiva je već u prvom članu Predloga zakona o energetici, što će rezultirati izborom saveta po istom principu i sa istim posledicama kao i kada je bio u pitanju radiodifuzni savet.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Markoviću, dame i gospodo narodni poslanici, upravo je isteklo 18 časova. Koristim priliku da vas podsetim da član 81. Poslovnika o radu Narodne skupštine propisuje da se sednice Narodne skupštine održavaju u vremenu od 10,00 do 18,00 časova. Stav 2. istog člana kaže da Skupština odlučuje o predlozima zakona, plana itd., u celini i pojedinostima, u danima za glasanje. Stav 3. kaže da predsednik Narodne skupštine određuje dane za glasanje po završetku rasprave o svim tačkama dnevnog reda. Znači, gospodine Markoviću, imate još jednu šansu da izbegnete kršenje Poslovnika i da se, shodno članu 28. Poslovnika, starate o primeni ovog poslovnika. Da izbegnete ovu nezgodnu situaciju u koju ste nas doveli time što ste stavili na glasanje predlog Ksenije Milivojević da se produži rasprava, iako prethodno nije bila završena rasprava o svim tačkama dnevnog reda, niti je određen dan za glasanje.
Dužan sam da dam odgovor. Predsednik Skupštine ne može da radi mimo odluke. Narodna skupština je glasala i odlučila da se radi do kraja, ja moram da poštujem tu odluku, naravno, jer je Ustav stariji od Poslovnika. Izvolite, narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, trebalo bi da prihvatite amandman koji je ispred SRS podneo gospodin Vitomir Plužarević na član 12, s obzirom da reguliše način na koji se finansira agencija koja je osnovana članom 1. ovog zakona. Naime, on je i pravno-tehnički neispravan. Vi znate, otprilike, da se prilikom pisanja teksta zakona član reguliše po važnosti, odnosno po snazi. U članu 12. stav 1. kaže se: "Sredstva za osnivanje i rad agencije obezbeđuju se iz prihoda ostvarenih od naknada za izdavanje licenci, dela tarife..." itd., da ne čitam do kraja ovaj stav. To znači da će se agencija osnovati i imati neki prihod, odnosno da ona treba da počne da radi pre nego što bude obavila određene delatnosti. Podseća me da će ova agencija biti nešto slično preduzećima "mašna i tašna". Da bi mogla da počne sa radom, ona mora da ima određena sredstva, a ovde je propisano da se sredstva obezbeđuju od njenog rada. Logično mi je da se prvo počne sa radom. Ako kažemo da ćemo izgraditi određenu fabriku, moramo da obezbedimo sredstva za njenu izgradnju, a ona kasnije svojim funkcionisanjem, odnosno obavljanjem registrovane delatnosti može da stiče prihod od kojeg će izmirivati svoje obaveze i svoje kasnije aktivnosti. Možda ste mogli da obrnete ovde, da stav 2. bude stav 1. a stav 1. da bude stav 2, jer sasvim sigurno planirate da obezbedite sredstva iz donacija; jedino ta sredstva će moći da pristignu na račun ove agencije, pre nego sredstva od njene redovne aktivnosti. Još jednom moram da napomenem ono što je naš uvaženi kolega Krasić vrlo često sa ove govornice pominjao - da je sir besplatan samo na mišolovci. Na svim ostalim mestima se plaća, pa će verovatno i ovde biti stvorene određene obaveze za ovu agenciju, pre nego što ona počne da radi. Ovaj amandman koji je podneo gospodin Vitomir Plužarević je dobar amandman i trebalo bi da ga prihvatite.
Narodni poslanik Momir Marković, povodom istog amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Srbije je u obrazloženju zašto odbija amandman narodnog poslanika Vitomira Plužarevića napisala - amandman koji je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević na član 12. Predloga zakona, koji glasi: "Član 12. se briše", ne prihvata se iz razloga zbog kojih nije prihvaćen ni amandman narodnog poslanika Zorana Krasića na član 1. Predloga zakona. Zbog toga ću uvek morati da se vratim na nesuvislo obrazloženje Vlade povodom amandmana na član 1. i da pokušam da vas ubedim da u danu za glasanje glasate za ovaj amandman i za sve prethodne amandmane, da ovaj zakon bar malo dovedemo u red. Član 12. Predloga zakona glasi: "Sredstva za osnivanje i rad agencije obezbeđuju se iz prihoda ostvarenih od naknada za izdavanje licenci...", dolazimo, dame i gospodo narodni poslanici, do još jedne mogućnosti da neko debelo zaradi, jer ako smo ovde predvideli licence moraće da postoji ili u sastavu agencije ili mimo agencije, a vi ćete sigurno obezbediti, telo koje će obezbeđivati licence i sl., "...za korišćenje sistema, kao i drugih prihoda...", i normalno debelo naplaćivati. "Agencija može ostvarivati sredstva i iz donacija..." - pitam se hoće li Vuk Hamović, Lazarević i drugi Hamovići i Lazarevići da toj agenciji sad daju debele donacije ne bi li agencija stala na noge, a zna se kako se to posle vraća, pa će nam možda ući ne samo u elektroenergetski sistem, a već su debelo ušli, i više nikako ne možete da ih isterate odatle, osim da ih pohapsimo. Ući će vam i u gasni, i u naftni i u sve energetske sisteme. Pri tome ne mislim samo na Vuka Hamovića, mislim na sve kumove kumova koliko ih ima. Dolazimo na član 13. gde kaže: "Agencija je samostalni pravni subjekt i funkcionalno je nezavisna od bilo kog...", vrlo je vezano za član 12. i za amandman gospodina Plužarevića i zbog toga moram da ga pročitam, "...državnog organa, energetskih subjekata i korisnika njihovih proizvoda..." Dakle, agencija će biti veća i jača od Ministarstva. I, na kraju, Uredbom o generalnom sekretarijatu i drugim službama Vlade Srbije ("Službeni glasnik RS", br. 15/01, 16/01, 32/01, 64/01, 29/02, 54/02, 91/03, 117/03, 130/03, 132/03, 23/04 i 51/04) ukinuli ste, dame i gospodo, agencije. Poslovi tih agencija su preneti na Ministarstvo energetike i rudarstva. Sada vas pitam - ako su od 2001. godine, tj. 2002. i 2003. godine, kada ste počeli sa formiranjem agencija, ministarstva mogla da rade one poslove za koje je predviđeno da ih obavljaju agencije, šta je to, osim nekakvih ličnih interesa, što vas goni da sada u svakom ministarstvu formirate po dve-tri agencije?
Hvala najlepše. Da li još neko želi reč? Izvolite, Gordana Pop-Lazić.
Hvala. Gospodine ministre, htela bih da vam postavim samo jedno pitanje i molila bih vas za odgovor. Do sada smo osnovali mnoge agencije. Vi nam odgovorite - zašto ste se ovom prilikom odlučili za to da ova agencija nema status ni javnog preduzeća, ni javne službe? Zašto je to preduzeće koje je potpuno nezavisno? Jer, vidite, mi kao Skupština možemo da osnujemo neko javno preduzeće, kao što smo svojevremeno osnovali NIS. Imamo tu izvesnu kontrolu. Ovde zakonom osnivamo jedno preduzeće koje je potpuno nezavisno, nema status javnog preduzeća i sve ono što iz toga proističe, nema status javne službe, a ima ovlašćenja kao da ima status javne službe. Iz tog razloga mi podnosimo ove amandmane, iako ste nas ismevali, gospodin predsednik i neki poslanici, da se svi naši amandmani svode na to da tražimo da se pojedini članovi brišu. Mi tražimo da se brišu samo oni članovi zakona koji se odnose na agenciju, a upravo iz ovog razloga koji sam sada navela. Možda smo mi u zabludi, možda dovoljno ne znamo, ali vi ste tu da nam to objasnite. Pored toga, plašim se da osnivanjem agencije, ovako kako ste je vi zamislili, i dajući joj ovakva ovlašćenja kakva su predviđena članom 15. kršite zakon o državnoj upravi. Vidite sa vašim saradnicima da li je to tako, jer ako jeste, naravno, biće načina da se ovaj zakon osporava i pošto bude donet.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Vladan Jovičić.
U svakom slučaju, s obzirom na načelna objašnjenja koja se daju u obrazlaganju podnetih amandmana, ona normalno zaslužuju i načelan odgovor, pa se kaže - kao što je u stavu 1, pa onda da se navode svi mogući službeni glasnici i njihovi brojevi, redom kako su izašli, i u kom periodu. Jednostavno, 5. oktobar je bio i prošao. Počele su promene i ovo je deo promena koje se odnose na društvene promene, na reorganizovanje društva. Zato, jednostavno, malo i buni one koji bi da vrate priču unazad. To je osnovni razlog zašto to toliko nije baš ni jasno i zašto na prvi pogled, moram ponoviti, gotovo nijedna vlada do sada nije poštovala do kraja Zakon o preduzećima. Nema potrebe da ponavljam da je 1996. godine usvojena reorganizacija, rekonstrukcija, modernizacija EPS-a i NIS-a, i da to nikada nije dovedeno do one pune mere, niti je zaživelo, a opet vezano za Zakon o preduzećima i obaveze koje iz toga proističu. Dakle, pokušavamo da uvedemo red, na način kako je to već svuda u okruženju oko nas urađeno sa elektroenergetskim sistemima, i onda jednostavno moramo da se prepoznamo i da budemo kompatibilni sa njima. Naravno, ono što je praksa donosila - sve moguće zloupotrebe, brojne ili ne, to će dokazati one službe i državni organi koji će se time baviti, a Skupština je ovde da usvaja zakone i da se o njima stara. Dakle, naravno da brisanje svih ovih članova, kako traže pojedini narodni poslanici, uz obrazloženja koja daju, dovodi do obesmišljavanja kompletnog zakona, a to onda nije ono što se mora napraviti, ne zato što je to neki bauk nego se društvene promene moraju završavati. Prosto, tranzicija je i tu smo gde jesmo, a siguran sam da će ovo doneti mnogo bolje i organizovanije snabdevanje električnom energijom. A, stalno brkanje agencije za energetiku i regulatorne agencije kod prethodnih govornika može da izazove zbunjivanje. Jednom se pozivamo na stručna ovlašćenja koja imaju te agencije, drugi put se pozivamo na njihovo finansiranje, a u suštini iza toga stoji briga za kontrolom. Ako Skupština Republike Srbije nije dovoljno mudra da izabere Vladu Srbije i Vlada Srbije nije dovoljno mudra da izabere ministarstvo, a upravo su te dve agencije u ravni sa Ministarstvom energetike i rudarstva... Jedino je regulatorna agencija direktno formirana od strane Republičke skupštine, ne agencija za energetiku, kako se to do sada sa ove govornice govorilo. Dakle, tu je ključ. I zašto nekome smeta što finansiranje regulatorne agencije neće biti ni iz budžetskih sredstava, a naravno ni iz donacija povezanih lica koja mogu učestvovati u proizvodnji i dopremi električne energije. Tu se upravo izbacuje jedna mogućnost korumpiranja, a naravno, upravo ta agencija koja je ključna polagaće račune ovoj skupštini, od nje će biti birana i menjana.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je jako žao što narodni poslanik gospođa Vjerica Radeta nije tu, ona bi na najbolji način obrazložila ovaj amandman i pretpostavljam da bi vas ubedila da amandman u danu za glasanje prihvatite. Ona je podnela amandman na član 13. i traži da se član briše. Vlada je dala isto obrazloženje kao što je davala i ranije, pa se ja pitam sada, odgovarajući i na ovo pitanje... A član 13. glasi: "Agencija je samostalni pravni subjekt i funkcionalno je nezavisna od bilo kog državnog organa, energetskih subjekata i korisnika njihovih proizvoda i usluga, kao i od svih drugih pravnih i fizičkih lica". Stav 2: "Agencija je samostalna u preduzimanju organizacionih i drugih aktivnosti kojima se obezbeđuje obavljanje zakonom utvrđenih poslova". Dolazimo u situaciju da kažemo i da zakonom potvrdite da će agencija biti apsolutno samostalna i nezavisna od bilo koga i da neće imati kapu, a normalno je da joj kapa bude Ministarstvo. Opet se vraćamna ovo pitanje - ako ste već uredbom u svim onim službenim listovima od 2001. godine do 2004. regulisali da se agencije brišu i da se poslovi poveravaju Ministarstvu za rudarstvo i energetiku, a sada Ministarstvu za energetiku, zašto se sada formiraju agencije na koje nećete imati ama baš nikakav uticaj. Srbija će doći u situaciju da energetska mafija zavlada i agencijom i energetskim sistemima, a bogami i Ministarstvom. Na kraju, još jedno pitanje vezano za ono obaveštenje koje sam dobio juče. Kaže- za kupce koji redovno plaćaju račune popust je 5%, a popust od 30% na utrošenu električnu energiju za one čiji mesečni prihod po članu domaćinstva ne prelazi određeni iznos obezbeđuje se i naplaćivaće se u centrima za socijalni rad. Znači, potrošite energiju koliko potrošite, pređete onih 300 kilovata, naplati vam Elektrodistribucija i u centrima za socijalni rad sačekate godinu, dve da vam vrate onih 30% što ste dobili popust. Voleo bih da ministar objasni kako.
Narodni poslanik Sreto Perić. Još jednom molim sve poslanike koji se javljaju za reč, već je danas nekoliko puta citiran Poslovnik i s moje strane i od strane gospodina Nikolića, kada je vanredno zasedanje nema poslaničkih pitanja i kada razgovaramo o amandmanima govorimo isključivo o amandmanima, držimo se teme, poštujmo dostojanstvo Narodne skupštine. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 13. je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta i on je sasvim dobar i trebalo bi ga prihvatiti, naravno kao i ovaj prethodni amandman. Samo da kažem, jedan od kolega poslanika rekao je da Vlada bira ministre, odnosno Skupština bira Vladu, Vlada bira ministre; ne, nego Skupština treba da bira i ministre. Rekao je dalje da će ovaj zakon izgubiti smisao ukoliko budu prihvaćeni neki od ovih amandmana i određeni članovi Predloga zakona budu brisani. Mislim da nije tako i pokušaću da vas ubedim na osnovu člana 179. Predloga zakona, gde se kaže da će dok agencija ne počne sa radom te poslove obavljati Ministarstvo za energetiku. Ministarstvo za energetiku postoji i može sasvim kvalitetno da obavlja ove zadatke. Zbog čega je narodni poslanik Vjerica Radeta predložila ovakav amandman? Predložila je iz razloga ako bi član 12. prošao, ako ne bi bio prihvaćen amandman gospodina Vitomira Plužarevića na član 12, pa se desi da on kao takav predlog zakona prođe, s obzirom da agencija nije nezavisna. Ona će biti nezavisna od narodnih poslanika, od Narodne skupštine i od Vlade, ali od nje će biti zavisni građani Republike Srbije. Za njeno izdržavanje i finansiranje moraće da plaćaju mnogo veće račune nego što su to do sada činili. Biće svakako zavisni od svojih donatora, od onih koji će obezbeđivati sredstva za početak njenog funkcionisanja i za njen rad dok ne počnu da stižu sredstva od licenci, od ostalih njenih aktivnosti i od uvećanih računa građana Srbije.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Nataša Jovanović.
Gospodine Markoviću, dame i gospodo poslanici, postavljena su konkretna i jasna pitanja vezana za zakon o energetici i ja pretpostavljam da se ministar Naumov pripremio da nam odgovori. Već smo kod 13. člana, i nekoliko puta poslanici SRS, ne o tome kakvo je vreme napolju, jer mi to ne vidimo iz ove atmosfere ovde, ili o nečem drugom, pitaju ministra Naumova gde je utemeljenje u našim pozitivnim zakonskim propisima da se formira agencija. Pozvao se na Zakon o preduzećima. Na Zakon o državnoj upravi se pozvao, dajući potpuno isto obrazloženje, ministar Tomica Milosavljević, kao što je to u obrazloženju Predloga zakona. Da li je to prepisano iz direktive EU, ali ja vam tvrdim da je apsolutno iste termine, istu rečenicu sa istim redom reči upotrebio i ministar Milosavljević kada je obrazlagao neophodnost postojanja agencije kada su bili u pitanju lekovi i medicinska sredstva. Drugo, kao što je rekao poslanik Perić, postavlja se pitanje samostalnosti agencije; kako ona može da bude samostalna kao pravni subjekt kada su za njeno osnivanje, odnosno za njen rad i delokrug poslova koje će da obavlja potrebna određena sredstva. Verujem da vi nećete da shvatite ozbiljnost amandmana gospodina Plužarevića, kada je on govorio o sredstvima koja se tiču člana 12. koji se nadovezuje na ovaj član 13. i kada je govorio o donacijama. Moram da vas podsetim, gospodine Naumov, da ste vi već bili, kao član DSS-a, u nekoj kobajagi opoziciji kada je ova skupština usvojila jedan zakon, odnosno kontragaranciju kada je bio u pitanju remont naših elektroenergetskih postrojenja, vrlo nepovoljan kredit nemačke banke za remont EPS-a, pre dve godine, i da je tada vaša poslanička grupa, navodno, digla glas protiv toga. Da li vi sada hoćete sa pozicije ministra za rudarstvo i energetiku da poručite građanima Srbije da će i agencija, odnosno ljudi koji će njom da rukovode da ulaze u takve rizične aranžmane. Kada kažem rizične, mislim rizične za građane Srbije, koji će sve to morati da plate preko visoke i već sada neizdržive cene električne energije. Nije u pitanju ničija zluradost, niti pogrešno tumačenje, već konkretan odgovor koji se od vas traži na pitanje koje su vam postavili poslanici Perić, Momir Marković i gospođa Pop-Lazić. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, radi se o veoma smislenom amandmanu zato što je ovo samo jedna deklaracija, posebno stav 1. člana 13. koji glasi: "Agencija je samostalni pravni subjekt i funkcionalno je nezavisna od bilo kog državnog organa..." Kada pročitate ovu formulaciju pomislite da se zaista radi o nečemu što je prihvatljivo, kako bi trebalo da bude kod nas u Srbiji, ali ako znate na koji način se biraju predsednik i članovi saveta i ako znate kako mogu da budu razrešeni, onda isto tako analogno saznate da ta agencija uopšte nije nezavisna od državnog organa, odnosno da nije nezavisna od Vlade Republike Srbije. Vlada predlaže Narodnoj skupštini da izabere predsednika i članove saveta, Vlada predlaže Narodnoj skupštini da ih razreši; Vlada koja ima većinu u Narodnoj skupštini. Pazite kada mogu da budu razrešeni - kada Vlada utvrdi da ne funkcionišu kako treba, iako su funkcionalno nezavisni od bilo kog državnog organa. Ako Vlada utvrdi, po članu 24. stav 6, da je kandidat bez osnovanog razloga odbio ili propustio da obavlja dužnost predsednika, odnosno člana saveta u periodu od najmanje tri meseca; ako se utvrdi da je u toku trajanja mandata povredio pravila o sukobu interesa utvrđena zakonom; ako član saveta ne funkcioniše kako Vlada misli da treba da funkcioniše član saveta, na obrazložen predlog Vlade Republike Srbije Narodna skupština može razrešiti predsednika ili člana saveta. Niko drugi ne može da ih razreši. Ne sviđa vam se neki član Saveta za borbu protiv korupcije, Radiodifuznog saveta ili Agencije za energiju i vi kažete da ne obavlja svoj posao, u roku od tri meseca Vlada predlaže Narodnoj skupštini da bude razrešen, a većina u Narodnoj skupštini sluša Vladu koju je izabrala, jer ako je ne bi poslušala ispalo bi da Vlada nema poverenje većine. Po članu 13. potpuno je neostvarivo da ta agencija bude nezavisna u svom radu od bilo kog državnog organa, pa i od Vlade. To vam je kao kada biste rekli da je ministar Vlade Republike Srbije u svom radu nezavisan od predsednika Vlade, jer, bira ga Narodna skupština, samo ga boli to što ga je predložio mandatar za sastav Vlade, predsednik Vlade. Tako vam je i ovde. Naizgled nezavisna agencija, a predložila je Vlada Republike Srbije. Narodni poslanici tu samo... poslanici većine, jer ne verujem da će bilo kada poslanici opozicije glasati za agenciju. Za tih pet članova sigurno nikada neće biti, kao što nikada niste davali da budu iz opozicije. Većina mora da posluša svoju vladu, jer Vlada tvrdi da radi najbolje što može. Sramota je za poslanike većine da ne poslušaju Vladu. Takva su pravila igre i ja vas potpuno razumem, ali onda ne možete da napišete da je ta agencija nezavisna u svom funkcionisanju od državnog organa. Zavisi od Vlade Republike Srbije. Dovoljno je da ministar kaže na sednici Vlade – predsednik saveta agencije ne radi kako smo se dogovorili, da predložimo Narodnoj skupštini da bude razrešen zato što ne obavlja svoj posao tri meseca kako treba, i on će ovde biti razrešen. Onaj ko nije odgovoran državnom organu ne može da bude razrešen na predlog državnog organa. Zašto niste predvideli da Odbor za energetiku, Odbor za pravosuđe ili Administrativni odbor Narodne skupštine predloži Narodnoj skupštini razrešenje predsednika saveta ili člana saveta. Onda bi bilo prihvatljivo da je ta agencija nezavisna u svom radu od državnog organa. Kada državni organ predlaže da bude razrešen neko u, kažete, potpuno samostalnom pravnom subjektu, onda je on od tog državnog organa i te kako zavisan i onda će da pazi, da radi kako taj državni organ od njega traži, a ne onako kako piše ili kako bi možda želela Narodna skupština.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 13. Predloga zakona o energetici amandman je podnela Vjerica Radeta, poslanik iz poslaničke grupe SRS; traži se da se član 13. briše. Ovim članom Predloga zakona određeno je da je agencija samostalni pravni subjekt, da je funkcionalno nezavisna od bilo kog državnog organa, kao i da je samostalna u preduzimanju organizacionih i drugih aktivnosti kojima se obezbeđuje obavljanje zakonom utvrđenih poslova. Čak tri puta u dve rečenice ponovili ste da je agencija nezavisna, iako se iz člana 17, člana 24. i drugih članova ovog zakona na najjasniji način može videti da ova agencija neće biti nezavisna, da svakako neće biti funkcionalno nezavisna od Vlade Republike Srbije. Onda se postavlja pitanje zašto ste to uopšte i pisali tri puta u dve rečenice, šta je to što vas tera da tri puta ponovite nešto za šta ste i sami sigurni da nije tako kako ovde piše. Ono što vas, gospodo, tera da ponavljate da je agencija nezavisna, da ubeđujete kako građane tako i sami sebe, to je, gospodo, vaša nečista savest. Znate vi veoma dobro da ova agencija, kao ni bilo koja druga agencija koju ubrzano osnivate prethodnih dana i nedelja, neće biti nezavisna, ali ne samo što neće biti nezavisna od državnih organa, jer to što će biti zavisna od Vlade, menjaćemo kako Vladu tako i agenciju, mnogo je veći problem što ovde određujete da ona neće biti nezavisna ni od bilo kojih drugih pravnih ili fizičkih lica. Postoji li neki drugi državni organ za koji je zakonom propisano da će biti zavisan od nekih pravnih ili fizičkih lica? Valjda je to ono što se podrazumeva. Valjda se podrazumeva da agencija neće zavisiti od vaših kumova ili od njihovih preduzeća. Slična je stvar i u članu 12. gde kažete na koji se način obezbeđuju sredstva za rad agencije i kažete da pored prihoda koje sama naplati od naknada za izdavanje licenci, tarifa za pristup i korišćenje sistema, koje će samostalno određivati bez ičije kontrole i za koje će samo oni odgovarati, ali se takođe ne zna kome, agencija može ostvarivati sredstva iz donacija, osim iz donacija energetskih subjekata ili sa tim subjektima povezanim licima. Pitam vas onda ko bi to drugi, osim energetskih subjekata ili lica povezanih sa energetskim subjektima, uopšte bio zainteresovan da daje bilo kakve donacije ovoj agenciji? Da li ova agencija obavlja neke humanitarne poslove? Koje to poslove obavlja? Ko će to biti zainteresovan, ko nema veze sa energetskim subjektima i ko ne želi da na taj način utiče na rad agencije, ko će i iz kog razloga biti zainteresovan da agenciji daje bilo kakvu donaciju? Jasno je svakome da će jedini koji će biti zainteresovani da daju donacije agenciji biti upravo ti energetski subjekti, kao što je jasno da će agencija, iako to, nažalost samo formalno, zabranjuje član 13, biti zavisna kako od Vlade Republike Srbije tako i od drugih pravnih lica, a što je najgore i od fizičkih lica.
Hvala vama. Da li se još neko javlja povodom ovog amandmana? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da treba da prihvatite amandman na član 14. zato što će, ako ostane član 14. u obliku u kome je predložen, doći do disperzije agencije na sve opštine, jedinice lokalne samouprave u Srbiji, a iz člana 15. u kome su taksativno nabrojani poslovi koje obavlja agencija ne vidim razloge da agencija osniva organizacione jedinice u mestima van svog sedišta, znači, u mestima van Beograda. Pretpostavljam da će sedište agencije biti u Beogradu. Šta će to da znači, recimo, u opštini Knić, hoće li organizaciona jedinica agencije za energetiku da utvrđuje tarifni sistem, hoće li možda u Kniću da bude jedan tarifni sistem, a u nekoj drugoj opštini drugi. Ili će možda u svakoj opštini postojati inspektor, nekadašnji inspektor parnih kotlova, to ste nazvali za rad, kako već dalje, ne vidim, od svih ovih dalje, od tačke 1) do 7), koji će da obavlja posao u opštini Knić, Lapovo, Batočina, Rača, Topola, u opštini Kragujevac, da ne ispadne da zanemarujem male opštine. Ne vidim ni zašto bi morale da postoje organizacione jedinice izvan sedišta agencije i u gradu Kragujevcu. Zamislite 150 opština, pa bar troje zaposlenih, to je lepo za stranku koja hoće da udomi neke svoje kadrove, ali od toga Srbija nema nikakve koristi, nema posla za 365 dana u toj organizacionoj jedinici agencije van sedišta agencije. Zato vam predlažem da obavezno prihvatite amandman na član 14, jer ako smo nekada naseli na priču o tome da Agencija za privatizaciju treba da ima organizacione jedinice van sedišta, pa imate u svakoj opštini kancelariju sa dvoje ili troje koji se, tobož, bave privatizacijom, a samo uzimaju pare iz budžeta za svoje plate, ovde zaista ne vidim nikakvo opravdanje da agencija za energiju osniva svoje organizacione jedinice.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, povodom istog amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 14. amandman je u ime poslaničke grupe SRS podneo narodni poslanik Branislav Blažić i ovim amandmanom se traži da se član 14. briše. Zašto? Članom 14. daje se ovlašćenje agenciji da, u cilju efikasnijeg obavljanja poslova iz svoje nadležnosti, može organizovati obavljanje poslova iz svog delokruga preko organizacionih jedinica u mestima van svog sedišta. Ali, postavlja se pitanje da li će te organizacione jedinice biti osnovane baš u jednoj od opština Srbije. Možda će upravo ta organizaciona jedinica biti osnovana u Londonu. Mi znamo da predvodnici nekih energetskih subjekata tamo žive, po tome su poznata gospoda Hamović i Lazarević. Jer, poslovi agencije koje određuje član 15. ne donose ništa što bi moglo da se obavlja u ovim jedinicama van sedišta. Čuli smo da oni svakako neće donositi tarifne sisteme, da neće određivati, odnosno utvrđivati metodologiju, a postavlja se pitanje zašto nam ovo treba. Ovaj član 14. možemo da povežemo sa članom 17. koji kaže da agencijom upravlja savet agencije, a sledeći stav kaže da savet ima predsednika i četiri člana koji se biraju iz reda istaknutih stručnjaka iz oblasti energetike i drugih oblasti od značaja za izvršavanje poslova agencije. Član 17. ne određuje nikakve bliže kriterijume na osnovu kojih će Vlada Republike Srbije utvrditi ko je to istaknuti stručnjak u oblasti energetike i predložiti takve stručnjake za izbor za članove saveta ovoj Republičkoj skupštini. Ako uzmemo u obzir naše prethodno iskustvo, postavlja se pitanje da li će upravo ova gospoda iz Londona, kao što je Vuk Hamović, biti birani za članove saveta. Možda se na ovaj način kroz član 14. žele smanjiti troškovi koje oni mogu imati, jer zašto bi oni zvali iz Londona Beograd i sedište agencije i pravili velike telefonske račune, zašto bi morali povremeno da dolaze u sedište agencije u Beogradu i da izdaju naređenja, kada je mnogo bolje da se organizaciona jedinica formira u Londonu i da se ta gospoda obezbede na taj način. Kada govorimo o istaknutim stručnjacima u oblasti energetike postavlja se pitanje da li ima nekoga u Srbiji danas ko je istaknutiji u oblasti energetike od Vuka Hamovića i Vojina Lazarevića. Gospoda se obogatiše, zaradili su desetine miliona evra, da li postoji neko kvalifikovaniji od njih?
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne bih imao mnogo da komentarišem u vezi sa ovim amandmanom, jer je šef poslaničke grupe SRS gospodin Tomislav Nikolić dao detaljno i kvalitetno obrazloženje i gospodin Nemanja Šarović je takođe dao kvalitetno obrazloženje vezano za ovaj amandman. Međutim, želim samo da vas podsetim da je sličan predlog bio u Zakonu o sprečavanju sukoba interesa, gde ste takođe predvideli da savet može da se formira (čini mi se da je ovako bio i taj član formulisan) u lokalnim samoupravama, odnosno u drugim mestima izvan sedišta agencije. S obzirom da ste ranije doneli odluku, odnosno skupštinska većina je donela odluku da se taj član promeni u tom delu, ovde može da se briše. Mislim da, koncepcijski posmatrano, zakon ne bi ništa izgubio na kvalitetu, a ovo je stvarno suvišno i ovo je jedan od razloga zbog čega principijelno poslanici SRS ne prihvataju formiranje agencija, jer se ostavlja mogućnost da se kasnije otvori još podagencija ili nekih ispostava ili odeljenja i onda bismo imali situaciju da nam agencije niču kao gljive posle kiše.
Reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski.
Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Branislav Blažić je podneo amandman da se član 14. briše, a član 14. je kratak pa ću ga pročitati, ali ću samo povući paralelu sa jednim drugim članom. "Agencija može, u cilju efikasnijeg obavljanja poslova iz svoje nadležnosti, organizovati obavljanje poslova iz svog delokruga preko organizacionih jedinica u mestima van svog sedišta. O organizovanju van sedišta agencije odlučuje savet agencije na način i pod uslovima utvrđenim statutom". Znači, da ne bih ponavljao ono što sam rekao za savet agencije, da nije dovoljno precizirano ko je u savetu, ovde u članu 49. stav 4. kaže da Vlada Republike Srbije na predlog ministra može posebnim aktom odrediti drugi energetski subjekt. Kada govorimo o Vladi Republike Srbije, ustanovili smo da je to otprilike isto što i ministarstvo, a pošto je ministarstvo isto što i agencija, znači, može odrediti druge energetske subjekte, ali ne duže od šest meseci, koji imaju licencu za obavljanje iste energetske delatnosti da obavljaju energetsku delatnost na području na kome je energetsku delatnost obavljao energetski subjekt kome je trajno oduzeta licenca. Znači, to je jedan predlog koji bi trebalo da izmeni sadašnji stav 4. u članu 49, da se bliže i bolje urede detalji oko izbora subjekta, način preuzimanja delatnosti na području na kome je energetskom subjektu oduzeta licenca za obavljanje delatnosti. To je bitno zato što je svaka ta distribucija tuđe vlasništvo. Ne može se tuđa imovina staviti pod starateljstvo na duže vreme ili trajno, već se vlasniku mreže mora omogućiti da sam bira distributera. To je primedba koju sam hteo da podnesem kao amandman. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Momir Marković, povodom ovog amandmana. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je evidentno da ministra i činovnike iz Ministarstva ne zanimaju amandmani, jer vidim da ih ovde nema, poslanici SRS ovo govore građanima Srbije i zbog građana Srbije, ne bi li shvatili da je ovo još jedna od žestokih prevara, koja će se direktno odraziti na njihov džep. Narodni poslanik Branislav Blažić podneo je amandman kojim traži da se član 14. Predloga zakona briše.Član 14. glasi - agencija može, u cilju efikasnijeg obavljanja poslova iz svoje nadležnosti, organizovati obavljanje poslova iz svog delokruga preko organizacionih jedinica u mestima van svog sedišta. O organizovanju poslova van sedišta agencije odlučuje savet itd. Tek sad vidimo da će Demokratska stranka Srbije nadoknaditi sve ono što su joj kroz vertikalnu podelu ministarstava drugi oduzeli, pa je formirala agencije i tako zaposlila svoje članove stranke. Ovim će DSS rešiti problem nezaposlenih predsednika opštinskih odbora i svih drugih iz svojih opštinskih odbora, u svim opštinama širom zemlje. Jer će u svim opštinama formirati organizacione jedinice ove agencije a nigde nije određeno koliko će ljudi biti zaposleno u tim organizacionim delovima. Iz ovoga se jasno vidi da i kod ovakve podele ministarstava, vertikalne podele, gde je svako zgrabio svoj deo kolača, DSSnalazi načina da zaposli, da obezbedi finansijski svoje aktiviste širom Srbije. Nadamo se da se to neće mnogo odraziti, ali molim građane Srbije da se stvarno ne nadaju, jer ćete videti u sledećim članovima da će ta agencija određivati i tarife, da će neko drugi umesto njih plaćati sve ovo.
Hvala. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Podsećam poslanike koji nisu čuli, kod svakog amandmana se čita, ali ponavljam, za sve amandmane Vlada je dala mišljenje. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlogom zakona o energetici, nadnaslovom iznad člana 10. predviđeno je osnivanje agencije za energetiku, a članovima od 10. do 24. Predloga zakona definišu se osnivanje, status, poslovanje i upravljanje agencijom. Na član 15. ovog predloga zakona u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman kojim tražim da se ovaj član briše. Prvo, nadnaslovom iznad člana 146. Predloga zakona predviđeno je postojanje agencije za energetsku efikasnost, koja takođe, kao posebna organizacija za obavljanje stručnih poslova, ima svojstvo pravnog lica, tako da imamo dve agencije sa opisno različitim nadležnostima, ali i sa onima koje su istovetne ili slične, što je nepotrebno, neracionalno i suvišno. Drugo, agencija za energetiku, za koju mi u poslaničkoj grupi SRS tražimo da ne bude predviđena, ima prevelika ovlašćenja. Treće, odredbama članova 148. do 158. Predloga zakona predviđeno je postojanje inspekcijskog nadzora u okviru Ministarstva za rudarstvo i energetiku, što se moglo učiniti i sa nadležnostima obe agencije, tako da budu u okviru nadležnog Ministarstva za rudarstvo i energetiku. Ovako se agenciji za energetiku, za koju u ime poslanike grupe SRS tražim da se briše, u članu 15. daju prevelike mogućnosti u pogledu poslova donošenja tarifnog sistema i utvrđivanja tarifnih elemenata za obračun cena električne energije, zatim određivanja troškova priključaka na sistem za prenos, izdavanja licenci za obavljanje energetskih delatnosti, oduzimanja licenci, odlučivanja po žalbi itd. Time agencija postaje otuđeni centar moći i odlučivanja u oblasti energetike i to bez stvarne kontrole, iako za svoj rad treba da odgovara Narodnoj skupštini Republike Srbije, kao i zbog uticaja stranih faktora u energetskim kompanijama koji će ući u naš elektroenergetski sistem. S obzirom na to da nakon usvajanja Predloga zakona sledi razbijanje, rasturanje i rasprodaja kompletnog energetskog sistema sa neizbežnim posledicama povećanja ionako velike cene struje, otpuštanja radnika, procena je da ih ima oko 22.000, i zatvaranje rudnika uglja, kao i sve ostalo što se bude dogodilo nakon ovih glavnih posledica donošenja i primenjivanja ovakvog zakona o energetici, predviđanjem agencije ovde neko hoće da legalizuje vaninstitucionalni uticaj pojedinih neformalnih grupa. Sada nema agencije, ali postoji EFT, sa kumovskim klanom i jednim brojem ljudi u vlasti. Verovatno će biti agencije nakon donošenja ovog predloga zakona, ali će i dalje glavnu reč voditi kumovski lobi okupljen oko EFT-a i "Interfejsa". U narednom periodu se planira zamena oko tri miliona električnih brojila digitalnim, što je oko 150 - 200 miliona evra. Već ima indicija da planirate da taj posao ustupite nekom stranom dobavljaču, odnosno proizvođaču, možda i "Simensu", umesto domaćem proizvođaču, radi proizvodnje i iznošenja na tržište domaćih digitalnih brojila. Na kraju, gospodin ministar nije tu. S obzirom na to da se u velikom broju predloga zakona sa razlogom pozivate na međunarodne standarde, nama u poslaničkoj grupi SRS nikako nije jasno zašto u rešavanju ovog veoma važnog pitanja za Republiku Srbiju, pitanja našeg elektroenergetskog sistema, ne primeniti direktivu EU od 16. jula kojom se revidiraju politika i stavovi EU u ovoj oblasti, gde se više ne traži razbijanje jedinstvenih preduzeća u proizvodnji, prenosu, distribuciji električne energije, kao ni u privatizaciji njihovih delova, već se govori samo o stvaranju uslova za slobodno tržište energijom. Time biste sprečili katastrofu našeg energetskog sistema... (Predsednik: Vreme.) ... kao što su to uradile Francuska, Španija, Nemačka, Holandija, a nažalost, to nisu uradile Bugarska i Rumunija.
Hvala. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Momir Marković, povodom istog amandmana, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da poslanička većina ima mogućnosti, na ovaj ili onaj način, da obezbedi većinu prilikom glasanja, jer se gospodin ministar jutros izvini i, normalno, dođoše oni kojima je to izvinjenje bilo upućeno, napraviše 126 kartica u poslaničkim jedinicama i odlučiše da večeras duže radimo, mi, poslanici SRS, ne govorimo vladajućoj većini, kako-tako skrpljenoj, govorimo građanima Srbije, da građani Srbije konačno znaju ko ih, na koji način i kako dere i ko će ih i ubuduće drati. Narodni poslanik Milovan Radovanović podneo je amandman da se član 15. iz zakona briše. Član 15. glasi: "Agencija obavlja sledeće poslove: 1) donosi tarifne sisteme za obračun električne energije..." Moram ovde da stanem i da kažem građanima Srbije da više neće moći da za tarifne sisteme kunu i kritikuju Ministarstvo za energetiku, one koji primaju platu i koji bi, po logici stvari, trebalo da vode energetsku politiku u ovoj državi, već će moći da kritikuju i kunu neku agenciju koja je bezlična, koju niko neće videti, ali će njihovo delovanje, delovanje i jedne i druge agencije, debelo osetiti. U tački 2) se kaže - utvrđuje metodologiju za određivanje tarifnih elemenata za obračun cena električne energije i prirodnog gasa. Ovo je potvrda onoga što sam maločas rekao. U tački 3) se kaže: "utvrđuje kriterijume i način određivanja troškova priključaka na sistem za prenos, transport i distribuciju energije". Ovo znači da će već kada ovaj zakon stupi na snagu i kada se formira agencija, a maločas smo govorili koliko će to ogromno telo da bude, jer će u svakoj od opština imati najmanje po nekoliko zaposlenih, plus ovo u Beogradu, odlučivati o ceni priključka, recimo, na prirodni gas. Danas je priključak na prirodni gas oko 1000-1100 evra, zavisi od mesta, govorim za domaćinstva. Uračunajte, građani Srbije, u tu cenu još i troškove održavanja i izdržavanja ove agencije, pogotovo ove koja će vam određivati tarifu i cenu, onda će vam to biti cena priključka. Naravno, u svaki kubik potrošenog gasa moraćete uračunavati, pored poreza koji je veliki, i troškove života i rada ovih parazita koje Ministarstvo energetike naziva agencijama. Agencija daje saglasnost na pravila o radu sistema, izdaje licence. Upravo će kroz licence agencija moći debele pare da uzme. Neće se više voditi računa, kao što se do 1999. godine strogo vodilo računa o poštovanju svih propisa, počev od protivpožarnih, pa nadalje. Neće se voditi računa ko će dobiti licencu, nego će licencu dobiti onaj ko da dobru donaciju agenciji, i agencija će morati od nečega da živi. Usput da vam kažem, plate u svim ovim agencijama će bar tri puta premašivati plate narodnih poslanika.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Još jednom molim, radi održavanja reda, prema članu 101. stav 1, da ne unosimo uznemirenje. Dakle, Skupština radi odlukom 131 poslanika. Svi poslanici su ravnopravni i ne može se protiv Ustava. Dakle, većina je 126 poslanika pa naviše. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Milajić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 18. Predloga zakona o energetici, u ime poslaničke grupe SRS, podneo sam amandman. Predlogom zakona predviđeno je postojanje dve agencije: agencije za energetiku i agencije za energetsku efikasnost. Očigledno je suvišno da dve agencije budu u ovom predlogu zakona. Agencija za energetiku, po nama u poslaničkoj grupi SRS, ima zaista prevelika ovlašćenja. Obe agencije, kao i služba inspekcijskog nadzora, mogu da budu u okviru Ministarstva rudarstva i energetike, jer ovako agencija, za koju tražim da se briše, postaje otuđeni centar moći u energetici. Ovakvim rešenjima u zakonu omogućava se pojedinim ljudima iz energetskog lobija da, u sprezi sa pojedincima iz prethodnog i sadašnjeg režima, institucionalno potpuno ovladaju ovim resorom i tako još više osiromaše i tako siromašnu Srbiju. Zbog svega iznetog, smatram opravdanim prihvatanje amandmana koji sam podneo na član 18. Predloga zakona o energetici. Bez obzira što u osporenim odredbama člana 18. Predlog zakona predviđa da predsednika i članove saveta agencije, na predlog Vlade Srbije, bira Narodna skupština, nemam poverenje u vaše dobre namere, jer energetski lobi je moćan i mnogi ljudi u vašoj vlasti trpe njegov uticaj. Zaista nema opravdanja za formiranje dve nove agencije, jer, sa stanovišta SRS, koncepcija Zakona o radiodifuziji prepoznatljiva je već u prvom članu Predloga zakona o energetici, što će rezultirati izborom saveta po istom principu i sa istim posledicama kao što je to već bilo u ovoj skupštini sa radiodifuznim savetom.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić.
Amandman je podnesen u skladu sa predlozima izmene i dopune ovog predloženog zakona, od strane SRS. Predlažemo da se briše član 21. koji se odnosi na regulisanje rada i funkcije saveta. On bi možda, posle odbijanja amandmana na član 1. koji je predložio narodni poslanik Zoran Krasić, bio suvišan, da nije neke logike kojom se rukovodila SRS prilikom predlaganja ovih amandmana, a ta logika govori, između ostalog, i iz obrazloženja koje smo čuli od resornog ministra. Ministar je, u ime predlagača, rekao da mi imamo proizvođača struje, potrošača struje, a ovim zakonom regulišemo onoga ko će se, u suštini, uglavnom baviti prodajom struje, znači ko će posredovati između proizvođača i potrošača. Naravno, tu je između i distributer, odnosno prenosni sistem. Nama je malo neutemeljeno ovo obrazloženje Predloga zakona, gde se kaže: zbog integracije u evropski sistem. Zašto? Iz prostog razloga što ne mogu da poverujem da ministar, koji je stručno lice kada je u pitanju ova oblast, nije pri tome naglasio da smo mi odavno u tom zajedničkom sistemu koji funkcioniše u istočnoevropskim zemljama, pa ako hoćete i šire, u čitavom evropskom energetskom sistemu, i kada je u pitanju distribucija, i trgovina i sama proizvodnja. Šta će se desiti ako mi na ovaj način, precizno, kao što je i u članu 21, regulišemo način kontrole saveta, ali šta će se desiti ako se na tržištu, koje broji nekoliko miliona domaćinstava, iako se ne možemo pohvaliti sa privredom koja je korisnik energenata, pojave kupci koji će zarad jeftinije energije ići sa tzv. damping cenama, koje u svakom slučaju neće biti rezultat nekih tržišnih uslova. Gledajući pri tome kako ovaj zakon to reguliše, da će najpovoljniji za kupca biti onaj koji nudi jeftinije, zaboravićemo na onoga ko proizvodi struju, bez obzira da li to bile hidro ili termoelektrane ili proizvođači nekih drugih energenata. Imamo dobar primer Mađarske. Uvek kada govorimo da idemo u Evropu, na velika vrata, navodimo primere Slovenije i Mađarske. Evo vam primer Mađarske, gde je kompletno tržište bilo preplavljeno proizvodima, a između ostalog i energentima, koji su u to vreme, skoro godinu dana, bili ispod svih cena, znači najpovoljniji, da bi se posle godinu dana ili izvesnog vremena mađarska država suočili sa jednom surovom realnošću, da su svi proizvodni kapaciteti bukvalno van upotrebe. Ako hoćete primer Slovenije onda treba da naglasite i ono što je Slovenija uradila, kao pozitivan primer. Sve svoje sisteme kojima je raspolagala pre ulaska u Evropsku uniju sačuvala je kao jedinstvene sisteme, bez obzira u kakvom su stanju oni bili, pa i kada su u pitanju sistemi za proizvodnju energije. Uostalom, ako ništa drugo, obični građani Srbije mogu da vide iz sredstava informisanja da se i dalje vodi i te kako žestoka borba i spor oko nuklearke Krško. Ne zbog toga što su u pitanju neki politički motivi ili nešto slično, nego zbog toga što su to ekonomski motivi. I, Slovenija želi da ima svoj objedinjeni energetski sistem kada su u pitanju proizvođači, bez obzira na to što je energija koja se tamo proizvodi u jednom trenutku bila skuplja od energije na evropskom tržištu. Ali, na taj način je sačuvala svoj proizvodni sistem i sa takvim jedinstvenim proizvodnim sistemom ušla u Evropsku uniju. A, mi ovde radimo nešto što može da nam se obije o glavu.Kada je u pitanju energija i potreba za energijom, ti sistemi mogu da propadnu, a sve to da obrazlažemo s ciljem - uključujemo se u Evropu, poštujući tržišne uslove, tako što smo jeftinije uzimali. Prodavca ne interesuje u kakvom su stanju naši proizvodni sistemi. Njega interesuje samo ono što je osnovno, njegov jedini cilj je njegova korist. Prema tome, o tome moramo da vodimo računa. Bilo bi dobro da se usvoji, ako ne u potpunosti ono bar delimično, amandman SRS na član 1. ovog zakona.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Milorad Mirčić je podneo amandman na član 21. sa zahtevom da se on briše. I član 21. i svi ovi članovi ispred njega, odnosno svi amandmani koji se odnose na članove ispred njega odnose se na agenciju i mi tražimo da se agencija, kao jedno parazitsko telo koje će se ustrojiti ovim zakonom, ukoliko ne usvojite amandmane, briše. Odgovor Vlade glasi isto kao i dosadašnji odgovori, odnosno - amandman se ne prihvata iz razloga zbog kojih nije prihvaćen ni amandman narodnog poslanika Zorana Krasića na član 1. Član 21. glasi: "Predsednik i članovi saveta za rad agencije i za svoj rad odgovaraju Narodnoj skupštini i najmanje jednom godišnje podnose joj izveštaj o radu agencije. Izveštaj iz stava 1. ovog člana sadrži naročito izveštaj o finansijskom poslovanju verifikovan od strane nezavisnog revizora i finansijski plan za narednu godinu." Ovaj član 21. može se povezati sa članom 22. koji sledi: "Finansijskim planom utvrđuju se ukupni prihodi i rashodi agencije, uključujući i rezerve za nepredviđene izdatke, kao i elemente za određivanje troškova zarada". Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije moraju znati koliki je ovaj teret koji će im se natovariti kroz kilovat, kroz normalni kubni metar, kroz kilodžul, ukoliko koriste i toplotnu energiju, jer će agencije o tome odlučivati, koliko će još morati da izdvajaju, pored svih onih poreza i dažbina koje ste im za ove četiri godine natovarili na vrat. Građani Srbije moraju da znaju gde im je granica trpljenja i kada će konačno prestati da podržavaju jednu vladu koja proizvodi parazitske organizacije jednu za drugom. Ministarstvo za kapitalne investicije je formiralo svoju agenciju, udomilo sve svoje članove. Ako se danas učlanite u Novu Srbiju već ćete sutra biti zaposleni, ukoliko niste. G17 plus je takođe kroz ove dve-tri agencije podmirio sve svoje, jer nemaju mnogo članova, pa im je bilo lakše. Međutim, DSS, koja ima 53 poslanika, verovatno još ima biračko telo, ima svoje aktiviste i normalno je da oni teže da se na ovaj način oduže svojim aktivistima i da ih uhlebe, podmire. Samo mogu da navedem opštinu Zemun, gde DSS u koaliciji sa još nekim strankama vrši vlast - otpustili su 130 i nešto zaposlenih koje su zatekli, popunili tih 130 mesta i 280 novih zaposlili. Šta će se desiti kada i agencija smesti svoju ekspozituru u opštinu Zemun? Pa, neće imati ljudi koga da zapošljavaju.
Replika, narodni poslanik Dušan Proroković. Molim vas, ovo je izlaganje, prozvana je poslanička grupa, najosnovnije je pravo na repliku. Izvolite.
Hvala. Gospodine Markoviću, sada ste stvarno preterali. DSS-u niste vi merilo vrednosti, jer ste vi za svog mandata u opštini Zemun zaposlili maloletnog sina Vojislava Šešelja. Mi se nećemo meriti i usmeravati prema vama, nego prema jednom drugom sistemu vrednosti, a taj sistem vrednosti jeste da ministarstva rade opšte poslove, stručne poslove, a da neke posebne organizacije preuzimaju druge egzekutivne, odnosno izvršne poslove. To se svuda u svetu pokazalo efikasnim i jeftinijim. Ne vidim zašto to ne bi bilo i u Srbiji. Takođe, te posebne organizacije, zvale se one agencije, zavodi, instituti, vremenom se depolitizuju. Ne kažem da će ovde biti sve sjajno i krasno i da će te agencije odmah biti depolitizovane. Trebaće nekoliko iteracija, nekoliko izbornih ciklusa da te agencije postanu isključivo stručna tela, koja će na jedan stručan i efikasan način raditi svoj posao bez upliva politike. U srpskom zakonodavstvu odavno su poznate te, kako ih mi danas kvalifikujemo - posebne organizacije. Srbija je, podsetiću vas, još za vreme dok je bila knjaževina bila jedna od prve četiri evropske države koje su imala svoje institute za mere i dragocene metale. I, tada u Srbiji nisu želeli da svrstavaju takvu vrstu posla niti u ministarstvo za nauku, niti u ministarstvo za obrazovanje i prosvetu, nego su osnovali jednu posebnu organizaciju. Srbija ima vrednosti. Srbija ima tradiciju u tom pogledu. Naravno da nas je 50 godina odvojilo od tih vrednosti i te naše tradicije. Evropa je za tih 50 godina otišla daleko. Mi danas polako ovakvim zakonima počinjemo da je stižemo, menjajući sistem u Srbiji.
Gospodine Markoviću, budite ljubazni, možda ću ja reći to što vi želite. Danas se dogodilo nekoliko puta i to više neću da tolerišem. Po članu 102. neću tolerisati ako se iznose činjenice i ocene koje se odnose na privatni život drugih lica. I te kako je jasno. Pominjana su imena i porodični odnosi, i to je vrhunac onoga što se danas popodne dešava. Prvo je jedan poslanik tražio da se ne poštuje odluka Skupštine, a potom je drugi tražio da se promeni ustavni sistem po kome Skupština kontroliše Vladu, tražio je da Vlada kontroliše Skupštinu. Na kraju je traženo od predsednika Skupštine da on bude izabran jednom trećinom glasova, umesto sa dve trećine glasova, kao što je biran. Uozbiljimo se zbog dostojanstva Skupštine. Uzgred budi rečeno, sada su dnevnici. Nema razloga da unosimo neprijatnosti, ružne reči, da mešamo privatne živote, da pominjemo ljude i njihove porodice. Hajde da se koncentrišemo i da radimo zakon o energetici. Nadam se da odustajete od Poslovnika. U redu je. Zahvaljujem svima. Narodni poslanik Momir Marković, povodom Poslovnika.
Gospodin Proroković me je pogrešno razumeo i pogrešno protumačio. Da bismo građanima Srbije tu dilemu između moje diskusije i reči gospodina Prorokovića razjasnili, moram da kažem nekoliko reči. Prvo, u trenutku kada su srpski radikali...
Član 97?
U trenutku kada su srpski radikali preuzeli Opštinu Zemun otvorili su mnoge poslove i normalno je bilo da se nova radna mesta otvore i da se novi zapošljavaju. Primera radi, u preduzeću u kome sam ja bio direktor, "Zemunske novine" koje su izlazile jednom nedeljno...
Izvinite, molim vas, i na vas se odnosi da ne iznosite podatke iz svog privatnog života, kao i iz života drugih ljudi.
U preduzeću Poslovni prostor, tačnije ZIPS, ne pominjem sebe, "Zemunske novine" su izlazile jednom nedeljno, izdavačka produkcija je izdala 70 i nešto naslova, televizijska produkcija je imala jednom nedeljno sat vremena; ukidanjem mesnih zajednica u nadležnost preduzeća je prešlo 14 lokalnih pijaca, pet lokalnih vodovoda i 14 lokalnih grobalja. Normalno je bilo da se šire potrebe za novim zapošljavanjem i normalno je bilo da se novi zapošljavaju. Što se tiče sina našeg predsednika dr Vojislava Šešelja,...
Gospodine Markoviću, upozorio sam sve poslanike, a odnosi se i na vas. Ako još jednom izreknem upozorenje, to će biti mera udaljenja.
... zaposlen je u skladu sa zakonom i prema tome nikakvih zakonskih prekršaja nije bilo, a ja molim gospodina Prorokovića da se, pre nego što izađe i kritikuje vladavinu SRS-a u Opštini Zemun, raspita kome je od njegovih članova plaćena svadba od strane Opštine.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Ideja narodnog poslanika Veroljuba Arsića je da se brisanjem člana 22. jednostavno iz ovog zakona u ovakvoj formi izbriše i agencija. Ja razumem prethodno dato obrazloženje i istorijski osvrt na zasnovanost postojanja ovakvih institucija ili organizacija kao što je agencija, ali moramo sada biti veoma pažljivi i obazrivi. Ne radi se ovde o eventualnoj mogućnosti zasnovanosti postojanja ovakve vrste organizacije. Radi se o tome što je veoma osetljivo za ovu državu to što ova agencija faktički može da pravi, kako je rečeno u ovom članu, finansijski plan, odnosno izveštaj koji će priložiti Skupštini. Po nama bi u krajnjem slučaju bilo bolje, ako je Ministarstvo imalo osnovnu ideju da agencijski obavlja te poslove, da postoji jedna agencija na državnom nivou koja bi se bavila kupovinom i prodajom energenata, a ne ovako. Govorim u nekom širem smislu i kontekstu zasnovanosti postojanja agencije. Ovde je suština što se preko agencije daje licenca onima koji će kupovati i prodavati struju građanima Srbije, a ta agencija je po ovom članu zakona obavezna da podnosi finansijski izveštaj, i mi ograničavamo kolika sredstva mogu biti na raspolaganju, koliki su troškovi, koliki prihodi. To nema nikakvu svrhu ako smo svesni činjenice da postoji potencijalna opasnost u formiranju ovakve organizacije ili ovakve institucije. Možete vi, gospodo, da zamerite nama srpskim radikalima, pozivajući se na neke trenutke iz prošlosti, kako smo mi to radili ili kako nismo, ali bez obzira koliko iznesete argumenata koji su utemeljeni ili nisu, kao što je i malopre izneseno nešto što je politički marketing, morate priznati da su sve naše primedbe koje smo iznosili na ranije zakone, u vidu amandmana, i te kako vremenom potvrđene kao ispravne. Mi vam sada iz najboljih namera govorimo šta bi trebalo menjati. Vi uporno odbijate, ne zato što je to što predlaže SRS logično ili nije, a u većini slučajeva amandmani su opravdani i logični, nego iz razloga što imate većinu. Ne zaboravite, i prošla vlast je imala većinu, ali nije dugo trajala. Ono što i dan-danas traje, to je posledica odluka te većine. Ti reformski, proevropski zakoni i dan-danas imaju i te kako velike posledice po građane Srbije. Mi vas samo molimo i apelujemo, prihvatite amandmane, nemojte tako odbijati i nemojte da izlazite za ovu govornicu da, braneći ovako neutemeljen zakon, povlačite argumente kao što je lični život ili prethodni rad nekih funkcionera SRS. Uostalom, ako postoje etaloni za neobaveštenost, onda je taj etalon opštepoznat u Srbiji i među građanima Srbije. O etalonima nekom drugom prilikom, a sada razgovaramo o zakonu.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Stevica Deđanski, pa narodni poslanik Momir Marković.
Amandmanom poslanika Veroljuba Arsića traži se da se briše član 22, gde se kaže da se utvrđuju ukupni rashodi i prihodi agencije, uključujući i rezerve za nepredviđene izdatke. Ukupni rashodi ne mogu biti veći od troškova... I citiraću još jednu rečenicu - ako se godišnjim obračunom prihoda i rashoda agencije utvrdi da su ukupno ostvareni prihodi agencije veći od ukupno ostvarenih rashoda, razlika sredstava se prenosi u finansijski plan itd. za narednu godinu. Tu je samo jedno pitanje - šta ako bude da su rashodi veći, kako možemo unapred da znamo tačne prihode te agencije, pošto vidim da se ovde za narednu godinu visina prihoda usklađuje sa realnim troškovima agencije, do kraja oktobra tekuće godine za narednu godinu. Takođe, drago mi je što se poslanik DSS-a malopre složio sa nama da će to biti političko telo, pa smo došli na to zašto sve vreme vičemo daagencija treba da se ukine. Čuo sam kada je rekao da u početku neće biti, ali će jednog dana možda postati, pa bi onda tog dana trebalo možda da se uvodi ta agencija. U drugoj situaciji može se desiti, pošto se, recimo, članom 118. u stavu 2. daje mogućnost obavljanja svih energetskih delatnosti, da se energetskom subjektu daje sve. Pošto se spominje evropska regulativa, ne može se jednom energetskom subjektu dati mogućnost obavljanja svih energetskih delatnosti, znači, transport, skladištenje, distribucija prirodnog gasa. Upravo govorimo o evropskoj regulativi koja na prvom mestu traži da se onemogući monopolski položaj energetskih subjekata. To ćemo da dozvolimo tom političkom telu zvanom agencija.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, povodom istog amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, da odmah raščistimo, ne vidim stvarno razloga za ovakvu nervozu u poslaničkom klubu vladajuće većine. Sami ste hteli da produžimo ...
Gospodine Markoviću, upozorio sam da o privatnom životu i o osobinama nećemo govoriti, a naročito iznositi netačnosti. Izvolite, bez nervoze nastavite, nemojte se nervirati.
Ne govorim, gospodine predsedniče, o privatnom životu nego o ovom delu koji se odnosi na rad u Narodnoj skupštini.
Budite ljubazni, tema je amandman. Vratiću vam vreme.
Normalno je da se od poslanika koji su podneli amandmane očekuje da te amandmane brane. Normalno je da poslanička grupa pokuša da urazumi drugu poslaničku grupu.
Drugi put vas upozoravam. Nije normalno da se iko urazumi, svi poslanici u Skupštini su razumni. Ne vređajte poslanike. Nastavite da objašnjavate amandman onima kojima amandman nije jasan.
Poslanička grupa SRS, tačnije narodni poslanik Veroljub Arsić podneo je amandman na član 22. i traži da se član 22. briše. Videli smo da će jednim delom agencija da se finansira iz donacija, mada je u nekom od prethodnih članova rečeno da donacije ne mogu biti od onih koji su direktno povezani; dakle, agencija neće moći direktno od Vuka Hamovića da dobije donaciju, ali će preko kuma ili kumovog kuma te pare opet moći da se sliju u fond agencije, a samim tim obaveza je agencije da određene popuste omogući. Onaj drugi deo koji je mnogo bitniji za građane Srbije odnosi se na finansiranje iz budžeta. Sve vreme govorimo koliki će broj zaposlenih u ovoj agenciji biti i koliki će, samim tim, troškovi biti, a ako agencija ima pravo da tarifira onda će moći i da određuje cenu kilovat časa, metra kubnog, i ostalih energenata i samim tim će skidati kožu sa grbače građana Srbije. O tome se radi, sve vreme o tome govorimo, sve više tovarite namete na građane Srbije, a novčanik im je sve tanji. Nadam se da će vrlo brzo parlamentarni izbori i da ćete i vi biti jedna malo ružnija prošlost ove Srbije.
Gospodine Markoviću, ovo "vi" se odnosilo na poslanike ili...? (Momir Marković, sa mesta: Odnosilo se na Vladu.) Nemam nameru da tumačim, jasno vas pitam. Dva upozorenja ste dobili, kao što je prethodni govornik dobio dva upozorenja. Da li još neko želi reč povodom prethodnog amandmana? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Rankić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Branislav Rankić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 23. glasi da se član 23. briše. Član 23. glasi: "Agencija je dužna da obezbedi javnost u radu i dostupnost informacijama zainteresovanim subjektima koji za to imaju poslovni ili drugi pravni interes, koje prema zakonu ili statutu agencije nemaju karakter poverljivosti". Naglašavam - zainteresovanim subjektima, a ne energetskim subjektima. Vratiću se na član 16. gde se u stavu 2. kaže da je agencija dužna da u skladu sa zakonom i drugim propisima čuva tajnost komercijalnih i drugih poverljivih poslovnih podataka koji su joj dostavljeni za obavljanje poslova iz njene nadležnosti. Zakonodavac je trebalo da se opredeli ili za tajnost ili za javnost podataka kojima raspolaže agencija. Zašto je ovaj član baš ovako definisan vidi se iz stava 2. u kome se kaže da je agencija dužna da u "Službenom glasniku Republike Srbije" objavljuje akta iz člana 15. stav 1. tačke 1), 2), 3) i 7) ovog zakona. Znači, u "Službenom glasniku RS" zainteresovani građani mogu biti obavešteni o tome kakvi su tarifni sistemi za obračun električne energije i prirodnog gasa; kakva je metodologija za određivanje tarifnih elemenata; koji su kriterijumi i način određivanja troškova priključaka na sistem za prenos, transport i distribuciju energije; koja je to minimalna godišnja potrošnja energije kojom se stiče status kvalifikovanog kupca. U čemu je zamka člana 23. na koji sam podneo amandman? U tome što se u "Službenom glasniku" ne objavljuju poslovi agencije iz tačaka 4), 5) i 6). Građani Srbije, kao i neki drugi organi u Republici Srbiji ne mogu da budu obavešteni, po tački 4), o izdavanju licenci za obavljanje energetskih delatnosti i ko je taj koji ima licencu, ne mogu da budu obavešteni o tome kome je i zbog čega licenca oduzeta. Po tački 5) ne mogu da znaju ko je dobio saglasnost na pravila o radu sistema, ne mogu da znaju pravila o radu tržišta energije i pravila o radu za skladištenje prirodnog gasa. Pod tačkom 6), takođe, građani Srbije ne mogu da znaju kakve su odluke agencije po žalbi na akt operatora prenosnog, transportnog, odnosno distributivnog sistema, o odbijanju pristupa. Znači, mi ne možemo znati kome je agencija odbila pristup i zašto. Zbog toga su članovi 16. i 23. u potpunoj koliziji, jer se u članu 23. garantuje javnost u radu i dostupnost informacijama, a u članu 16. se garantuje tajnost. Suština je da je članom 15. tačno određeno šta su to podaci koji su tajna za agenciju, a šta su podaci koje građani eventualno mogu da znaju. Pošto su poslednja obaveštenja do kojih sam došao da je autoput kod Paraćina u potpunosti blokiran, da autobusima stiže pojačanje iz Bora da se blokira i petlja u Pojatama, njihovi zahtevi, zahtevi rudara Bora i Majdanpeka, gospodine ministre, jesu da vide vas tamo. (Predsednik: Gospodine Rankiću, sigurno ne protestuju povodom amandmana. Vratite se na amandman.) Odmah ću se vratiti na amandman. Gospodine ministre, imate li petlju da odete na paraćinsku petlju?
Budite ljubazni, govornica se koristi za amandman, a pitajte, nemojte tako, ljudi, molim vas. Izvolite, reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, povodom ovog amandmana.
Gospodine predsedavajući, imam razumevanja da umor, a i ovaj iscrpljujući rad ima i te kako uticaja na vas koji uporno sedite i slušate obrazloženja i izlaganja poslanika sa ove govornice, ali da bi čovek bio duhovit mora imati prirodnog talenta, tako da humor nije umesan kada je u pitanju ...
Dakle, i na vas se odnosi upozorenje da ne govorite o privatnom životu poslanika. Već sam nekoliko poslanika iz vladajuće koalicije i iz opozicije opomenuo, odnosi se i na vas, a mi radimo po Poslovniku. Zakon je isti za sve. Budite ljubazni, držite se amandmana, to je tema. Izvolite, vraćam vam vreme i ne komentarišite privatni život, molim vas.
Prihvatam vaš savet, ali zašto se vi ljutite i ne prihvatite moj savet?
Po drugi put vas upozoravam. Izvolite sada povodom amandmana.
Ono što je suština ovog amandmana poslanika Rankića, to je da se u ovom delu člana 23. koji reguliše tajnost ili javnost rada agencije jasno definiše ono što je sadržano u članovima 15. i 16. ovog zakona, šta je to tajno, a šta je javno. Ako član 15. predviđa u sedam tačaka koje su to obaveze agencije, mi vas radi predostrožnosti, a poučeni ranijim iskustvima, upozoravamo da bi bilo dobro da sve ove tačke ili skoro sve tačke člana 15. budu dostupne javnosti, a evo iz kojih razloga. Definicija u članu 23. ovog zakona je u potpunosti ista, kada je u pitanju rad, funkcionisanje i javnost ili tajnost rada agencije, kao i u Zakonu o privatizaciji. Gotovo ista definicija je sadržana u Zakonu o privatizaciji u članu koji se odnosi na agenciju. Gledajte šta se dešava u poslednje vreme, a vezano je za rad Agencije za privatizaciju, te pojedinosti i detalje iznosi njen direktor. Ako vi jedan deo rada i funkcionisanja ove agencije ili njene nadležnosti oglašavate za tajnu i to u cilju poverljivosti nekih podataka, onda vam unapred govorim, sa velikom sigurnošću, da će upravo ta definicija, ova rečenica, bukvalno, biti i te kako osnov za manipulaciju u funkcionisanju ne samo agencije, nego čitavog sistema. Setite se samo, gospodo, koliko su se koplja lomila oko one tzv. poslovne tajne koja je bila jedan širok pojam. Možete misliti koliko će nedoumica ili zloupotreba izazvati sve ovo što je okarakterisano kao poverljivo ili nekim stepenom poverljivosti, a sadržano je u tačkama 4), 5) i 6). I, ako već govorite o evropskoj integraciji, o otvorenosti prema Evropi, zašto onda i na ovaj način onemogućavate da informacije o radu i funkcionisanju agencije budu dostupne svim građanima Srbije, pogotovu u onom delu koji je od značaja za standard, rad i život građana Srbije. Nema razloga, zna se tačno šta je poslovna tajna u jednom energetskom sistemu. To je ono što je od značaja za državu. Ako je u pitanju poslovna politika, a pogotovu tamo gde je licitiranje, gde je učešće, gde su tržišni uslovi, zašto bi to bilo poverljivo, zašto to ne bi bilo dostupno javnosti. Jer, vidimo sada kako su u procesu privatizacije pod okriljem poverljivosti i tajnosti mnoge firme privatizovane, a da javnost, odnosno zainteresovana lica nemaju nikakva prava da izvrše uvid; to je čak toliko daleko otišlo da i direktor agencije nema pravo kontrole bez dozvole resornog ministra ili nekog drugog ili trećeg lica. Mi vam iz tog razloga govorimo da jasno definišete; ako su tačke u članu 15. taksativno nabrojane, onda bi po nama mogla jedna da ostane u okviru ove definicije poverljivosti, a sve ostale moraju da budu dostupne javnosti i da budu date na uvid svima koji su zainteresovani.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Slobodan Mihajlović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 24. stav 3. da se posle reči "biraju" briše "a" i dodaju reči "odnosno za ostala krivična dela". Naime, ideja je bila da se ionako strogi uslovi za izbor predsednika i članova saveta agencije još više pooštre i da ne bude ovo ograničenje na kraju, koje je u Predlogu zakona, da to bude do šest meseci, nego da bude za bilo kakvo krivično delo. Iz tog razloga, mislim da gospodin Marković iz SRS nije bio u pravu kada je rekao, komentarišući član 14. o organizovanju poslova van sedišta agencije, da DSS pravi mesta za svoje članove. To nije tačno, zato što po nekom koalicionom sporazumu, odnosno dogovoru, to mesto drži u Elektroprivredi Srbije i to uveliko radi. Ja sam to rekao nekoliko puta, i toliko o toj kohabitaciji, tako da javnosti bude jasno da to više liči na habitaciju, a ne kohabitaciju.
Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Pošto su Vlada i Odbor za industriju prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Pošto su Vlada i Odbor za industriju prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Pošto su Vlada i Odbor za industriju prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Darko Glišić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Darko Glišić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 43. sledi amandmane koje su pre njega podneli narodni poslanici SRS i predviđa brisanje svega onoga što pojedine članove ovog zakona vezuje za agenciju, za savete. Znam na šta sugerišete i objasniću to. Dakle, predviđa brisanje tog člana. Ovim amandmanom nastavljamo ono što smo zamislili da kao svoj koncept, ispravkom ovog zakona, ponudimo građanima i čini mi se da je jasno zbog čega gotovo u svakom zakonskom projektu koji ste poverili Narodnoj skupštini predviđate osnivanje agencije, jer je to jedini način da Vlada funkcioniše. Tim agencijama vi u stvari prikrivate vaše loše odnose koje imate unutar same Vlade, jer mi nemamo jednu, nego tri vlade i jedna drugoj se ne mešaju u posao. Jedna vlada u kojoj ste i vi, gospodine ministre, to je vlada koju čine poslanici DSS, druga je vlada DS sa ministrima iz G17 plus, treća je vlada Bogoljuba Karića sa svojim ministrima. Imamo i čuvare vlade u letnjem periodu. Dokad će oni biti čuvari, videćemo. SRS kao jedina opoziciona stranka kritikuje ovakav način vršenja vlasti. Amandman pokušava da se donese zakon koji će biti zakon ne do prve sledeće vlasti, nego zakon koji će vremenski trajati dugo i biti primenljiv. Ovakav zakon, kako ste ga vi zamislili, nije primenljiv i nemoguće ga je sprovesti u praksi, baš iz razloga što vi u sam zakon pokušavate da ubacite nešto što bi vas izolovalo od drugih ministarstava. Sasvim je jasno da imate međusobno loše odnose i na ovakav način pokušavate da sprovedete određeni zakonski projekat. Predlažem da ne samo ovaj, nego i ostale amandmane SRS prihvatite, kako bi zakon doveli u prihvatljivu formu.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Zlatan Jovanović, pa Stevica Deđanski.
Dame i gospodo narodni poslanici, hteo bih gospodina ministra da pitam - da li je u Ministarstvu napravljena neka analiza ili projekcija, koliko će biti kvalifikovanih kupaca električne energije kad ovaj zakon stupi na snagu, odnosno koju će to energiju oni koristiti...
Gospodine Jovanoviću, već četiri puta danas to ponavljam, i poslaničke grupe i ja, poslaničkih pitanja sa govornice nema ako nisu predviđena. Budite ljubazni, govorite o amandmanu, a naravno da vam ministar stoji na raspolaganju u raspravi. A sad govorimo o amandmanima. Budite ljubazni, obrazložite amandman gospodina Glišića, poštujte dostojanstvo svakog poslanika ovde. Izvolite.
Gospodine predsedniče, ovo je pitanje koje postavljam u ovoj diskusiji povodom ovog zakona i amandmana. Valjda je sasvim logično da se postavljaju pitanja ministru. Zato je on ovde, da odgovara na ta pitanja i zato smo poslati u Skupštinu Srbije. Poslanička pitanja će se postaviti po Poslovniku na drugi način i u drugom terminu, ili pisanim putem ili usmeno. Postavljam pitanje koje je vezano za ovaj amandman i za ovaj zakon i želim, ako ministar hoće da odgovori na to pitanje, čisto da razjasnimo pitanja koja su nama poslanicima nejasna, konkretno vezano za ovaj zakon u ovom momentu. Interesuje me da li je neka projekcija urađena, koliko će biti kvalifikovanih kupaca, koliku će oni energiju trošiti u toku jedne godine i kada se ovaj zakon primeni, pošto će se ovim zakonom sadašnji EPS podeliti na dva javna preduzeća, jedno za prenos energije i drugo koje će obuhvatiti proizvođače, distributere, trgovce i ne znam koga. Interesuje me situacija, želim da doprinesem da se neke moguće situacijeu praksikasnije sada predvide i pokušaju preduprediti. Pošto kvalifikovani kupac ima mogućnost da ugovara nabavku energije s bilo kim, ne mora sa onim javnim preduzećem koje se od EPS-a stvara ovim zakonom, šta će se desiti ako kvalifikovani kupac pronađe jeftiniju energiju u Rumuniji, Grčkoj ili nekom drugom mestu, a javno preduzeće za prenos energije koje jepod kontrolom vlade ne želi da izvrši uslugu prenosa? Može da ne želi jer postoji u drugom javnom preduzeću koje je pod kontrolom vlade, i postoji proizvođač koji ima višak energije, i on želi da plasira svoju energiju, ali njegova energija je skupa za kvalifikovanog kupca koji će obezbediti jeftiniju energiju na drugom mestu. Mislim da je ta situacija realna i želim da ukažem na nju, da vidim da li ste razmišljali o tome i na koji način ćete se obezbediti od takvih situacija sutra kada se ovaj zakon bude primenjivao.
Hvala. Moram da pročitam, pošto vidim da nekim poslanicima nije jasno. Član 99. glasi - govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Samo pozivam da se poštuje zakon, ali pozdravljam i spremnost ministra da udovolji vašem privatnom zahtevu, samo nemojmo zbog toga da koristim govornicu. Izvolite, objasnite poslaniku ono što je želeo da čuje.
Ovaj amandman zaista nema nikakve veze sa pitanjem, ali mogu da kažem da broj kvalifikovanih kupaca, s obzirom da predviđena startna kvota, koju smo predvideli ovim zakonom za godišnju potrošnju električne energije koju mora da koristi jedan subjekat da bi bio kvalifikovan, iznosi oko 12%. Znači, sa ovom datom kvotom, mi otvaramo, kad bi se svi oni opredelili ne za EPS, već da idu na drugog kupca, 12% od postojećih količina potrebnih na godišnjem nivou. Ako bi se smanjila ta kvota, da ne bude 25 gigavat sati godišnje, nego da bude 10, to zavisi od našeg industrijskog razvoja i od naše privrede, povećalo bi se na 16%. Hoću da kažem da kasnije u agenciji, po poslovima koje ta agencija vrši, u suštini agencija procenjuje i određuje te kvote. Znači, ona nije zacementirana i zavisi od situacije, od potreba i od odluke agencije.
Po Poslovniku, narodni poslanik Tomislav Nikolić, a potom narodni poslanik Stevica Deđanski. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Gospodine predsedniče, vi neprekidno povređujete član 100. Smatram da vređate moje dostojanstvo, pošto razumem šta hoćete time da uradite. Dozvoljavam da se ostali poslanici ne osećaju povređenima zato što ne razumeju šta radite. Zamislite, vi upućujete, odnosno naređujete narodnim poslanicima da svu svoju diskusiju opredele tako da ne postave nijedno pitanje, da nemaju upitnu rečenicu u obrazlaganju amandmana. Slušam dok mi nije dosadilo. Kad god neki narodni poslanik SRS u upitnom tonu diskutuje, vi kažete - gospodine narodni poslaniče, poslanička pitanja se postavljaju na drugoj sednici. Da li vi mislite da smo mi toliko glupi? O tome koliko je ko glup sigurno nema sudije u sali. Ne znam u celoj Srbiji da li postoji čovek koji može da procenjuje koliko je ko glup, ali zato bar vi narodni poslanici nemojte da se usuđujete da to procenjujete. Glup je onaj ko ne vidi šta vi radite, gospodine predsedniče. Zamislite da sad naređujete kako treba da izgleda rečenica koju narodni poslanik izgovara kad obrazlaže amandman. I ako kaže - zar mislite da je ovo dobro; a vi kažete - stanite, gospodine poslaniče, poslanička pitanja se postavljaju na nekoj drugoj sednici. Nema smisla. Uzdržite se malo. Prvo, uopšte nemate pravo da prekidate narodnog poslanika, osim u slučajevima predviđenim Poslovnikom, a ne kad se vama prohte. Znam da je to skoro svejedno sada, ali Baki neće da se usudi da kaže da su to poslanička pitanja. Molim vas, gospodine predsedniče, izdržite vi ovo što se sada odvija u Narodnoj skupštini, ovo je demokratska, parlamentarna debata, postoje poslanici koji čekaju da se ovo završi, postoje poslanici koji žele da obave posao zbog koga su ovde danas, pa će to da se završi, samo vi nemojte da se mešate u to. Vi kontrolišite samo da li neko nekoga vređa, da li upotrebljava izraze koji nisu ovde primereni. Možete da se umešate i u to da li poslanik govori o temi. To vam ne preporučujem, zato što se ovde skoro niko ne pridržava teme kad tako želi. Nemojte više da nas ponižavate, da nas vređate i da svaku našu rečenicu komentarišete time da li je upitna rečenica, pa ako je upitna, to je poslaničko pitanje. To je jako providno. Da vam dam jedan savet. Demokratski orijentisan predsednik Narodne skupštine može da bude najpopularnija politička ličnost u Srbiji. Imali ste šansu, jedno vreme ste glumili da pripadate takvoj orijentaciji, ali sada ste se razotkrili.
Žao mi je što ne mogu da poslušam savet da deo Poslovnika poštujem, a deo ne poštujem. Jasno kaže član 99. na koji sam se pozvao u jedina dva slučaja; ne daj bože kad god su poslanici upitno govorili, to je prirodan način obraćanja, već u dva slučaja kada su direktno tražili odgovore na pitanja koja se ne tiču dnevnog reda naravno da sam prekinuo. Jer član 99. kaže: "Govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu". Stav 2. kaže: "Niko ne može prekidati govornika niti ga opominjati, osim predsednika Narodne skupštine u slučajevima predviđenim ovim poslovnikom. Za vreme govora narodnih poslanika ili drugih učesnika u pretresu nije dozvoljeno dobacivanje, odnosno ometanje govornika na drugi način, kao i svaki drugi postupak koji ugrožava slobodu govora"; upravo ovo čemu sada prisustvujemo. Žao mi je, nije u interesu popularnosti, u pitanju je odgovornost da se radi po Poslovniku i radiće se po svim delovima Poslovnika, a ne po savetima da se poštuje samo jedan deo Poslovnika. Zahvaljujem svim poslanicima koji u tome pomažu, a ima ih iz svih stranaka. Nastavljamo diskusiju. Povodom amandmana se javio narodni poslanik Stevica Deđanski.
Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Darko Glišić. Prokomentarisao bih ga. On traži da se taj član briše. Postoji još razloga, sem ovih koje je izneo narodni poslanik. U članu 43. ovog zakona nalaže se da se vodi posebno knjigovodstvo za svaku energetsku delatnost, pa je stoga, recimo, taj član u koliziji sa članom 135, jer je neprirodno dozvoliti nekome da bude i transporter, i distributer, i skladištar prirodnog gasa, a da ne vodi odvojeno knjigovodstvo, jer se vrši prelivanje novčanih sredstava iz jedne u drugu delatnost, čime se još više omogućava sticanje monopolskog položaja na tržištu energenata, što sam malopre objasnio kako. Takođe, postoje velike mogućnosti za druge manipulacije sa domaćim prirodnim gasom. Iz ovog kratkog objašnjenja proizilazi da bi definitivno trebalo da se briše član 43, a možda i član 135, pa bih vas zamolio da pogledate ponovo ta dva člana, da vidite da li sam u pravu.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 56. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Pošto su Vlada i Odbor za industrijuprihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 58. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Pošto su Vlada i Odbor za industriju prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 67. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Nataša Jovanović.
Gospodine Anđelkoviću, dobro je što ste tu došli, predsednik se ponašao kao da je imao strujni udar. Malo je i smešno, ali i žalosno zbog demokratskih principa u ovoj skupštini. Gospodine ministre, što se tiče člana 67. vi ste videli da sam amandmanom, koji sam podnela u ime poslaničke grupe SRS, tražila da se stav 4. briše, zbog činjenice da tarifni sistem, ovakav kakav jeste danas u Srbiji, pogađa široki sloj našeg stanovništva. Činjenica je to, pogotovo ove najnovije izmene u tarifnom sistemu i smanjenje broja kilovata kod tzv. plave zone, sa ranijih 600 kilovat sati na 300. Zatimuvođenje noćne tarife, odnosno jeftinije potrošnje samo u noćnim satima za vreme DOS-ovske vladavine, velika potraživanja od strane EPS-a prema građanima, govori se da je taj iznos oko 16 milijardi dinara. Rekla sam vam da je, to je sasvim pouzdan podatak, u Kragujevcu taj prosek oko 20.000 dinara za stanovništvo, a za privredu i veći. Ima domaćinstava koja, ne zbog svoje nebrige, nego zbog nemanja novca za egzistenciju, nikakvih primanja, neostvarenih primanja, imaju čak i dugovanja od 150-200 hiljada dinara. Najdrastičniji primer za to je grad Niš. Znate, čak je jedno vreme taj izvesni gospodin bio i premijer Vlade Republike Srbije, pozivao je građane da dođu na mesto gde su se javno spaljivali računi za električnu energiju, da to čine, pozivao ih je tako na građansku neposlušnost i ljudi su to radili. Sada, kada mi odemo u grad Niš, kada gostujemo na nekoj od lokalnih televizija ili se susrećemo sa građanima, njihova pitanja su – šta da radimo, jer su računi za neizmirenu električnu energiju 200 ili 300 hiljada dinara, sa svom zaračunatom kamatom. Dakle, takav tarifni sistem je, pre svega, gospodine Naumov, u direktnoj suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije. Po Ustavu Republike Srbije ne može da se vrši nikakva diskriminacija naših građana, ni u kakvom obliku. Elementarno pravo na struju i na vodu moraju da imaju svi građani. Tako je u jednom gradu, kakav je Kragujevac, a čitava je Srbija danas dolina gladi. Jer odlazeći na veoma posećene mitinge kojeje održavao gospodin Tomislav Nikolić širom Srbije, videli smo da je takva beda i sirotinja svuda, videli smo da nam građani uglavnom ili donose astronomske račune,koje ne razumeju, za električnu energiju ili odsečke od svojih jadnih i bednih penzija. Kada su u pitanju računi za električnu energiju, objasnite vi jednom običnom stanovniku u bilo kom gradu u Srbiji, koji to ne razume i nije njegovo da mora da ulazi u sve te manipulacije, u zakulisne igre elektrodistribucije, šta je to angažovana snaga, kako se ona preliva iz jedne zone u drugu i kako se na taj način vrši krađa građana Srbije. Na samo jednom primeru, za jedno domaćinstvo, za koje možemo da kažemo da je štedljivo, recimo, u gradu Kragujevcu, u obračunskom periodu za januar i februar mesec, naknadno je u lokalnoj elektrodistribuciji, odnosno Elektrošumadiji–Kragujevac, ustanovljeno da je tom domaćinstvu, kroz tarifni sistem za koji mi tražimo ovim amandmanom da se ukine, ovakav kakav jeste, kroz razne manipulacije, kroz obračunavanje angažovane snage, kroz astronomsku cenu električne energije, koja je 10 puta povećana u proteklihnekoliko godina, Elektrošumadija je zakinula, ni manje ni više, nego skoro 10.000 dinara. Šta će da rade oni građani koji ne znaju kome i kako da se žale, kako da isplate tako visoke cene električne energije? Šta da rade oni stanovnici u Srbiji, a vi to očigledno odobravate i nemo posmatrate, i odobrili ste to kao resorni ministar, koji su kažnjeni zbog toga što malo troše. Dakle, oni imaju sreću da ne moraju da koriste električnu energiju za svoja grejna tela. To su ljudi koji spadaju u kategoriju najmanjih potrošača. Umesto da mogu i dalje da koriste do 600 kilovat sati, po toj najpovoljnijoj zoni, toj tarifi koja je inače, opet vam kažem, u suprotnosti sa Ustavom, njima je to smanjeno na 300 kilovat sati. (Predsedavajući): Vreme. Sada možemo da očekujemo da će u celoj Srbiji mašine za pranje veša, usisivači, svi kućni uređaji da rade od 12 sati ili od kasnijih noćnih sati, i tako će da žive građani Srbije. Gospodine Anđelkoviću, završavam, želim samo da kažem ministru da resorno ministarstvo sa svojom preporukom i ta buduća agencija treba da porazmisle o ovoj činjenici i o tome da smo mi, koliko već sada, u situaciji da ne možemo da pomognemo građanima, odnosno ova je vlada očigledno za to nesposobna. Nije reformski kurs to što ćete ustanovljavati takav tarifni sistem, već način da obezbedite ljudima da imaju posao, da rade, pa onda obezbedite uslove da plaćaju ovako visoku cenu struje i ukinite ovakav tarifni sistem. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Momir Marković.
Narodni poslanik gospođica Nataša Jovanović je svojim amandmanom tražila da se u članu 67. stav 4. briše. Taj stav u članu 67. glasi: "Tarifnim sistemom se mogu odrediti različiti tarifni stavovi, zavisno od količine i vrste preuzete energije, snage i drugih karakteristika preuzete energije, sezonske i dnevne dinamike, isporuke, mesta preuzimanja i načina merenja". Dame i gospodo narodni poslanici,u Evropi, kojoj svi težimo, i u koju nas vi vodite evo već četiri godine, a mi sve dalje od Evrope, malo se drugačije ovo pitanje reguliše. U Evropi veći potrošači se stimulišu da više troše, i da bi se kroz maržu isplatilo i distributerima i onima koji su gasovodne, elektrovodne, toplovodne sisteme izgradili. Kod nas se potrošači koji više troše kažnjavaju većim cenama i to se zove tarifiranje. U prethodnim članovima smo videli ko će nam te tarife određivati. Dolazimo u situaciju, i pri tom nemojte molim vas govoriti kako nam je elektroenergetski sistem izraubovan, kako se unazad četiri godine nešto popravilo, dotle se ništa nije radilo. Jer građani Srbije vrlo dobro znaju da do 1999. godine, kada je kako-tako funkcionisala industrija i trošila energiju, elektroenergetski sistem je podmirivao potrebe. Danas, kada ništa u Srbiji ne radi, kada gotovo ni jedna fabrika ne funkcioniše, pa samim tim i ne troši struju, mi smo bili u situaciji, unazad četiri godine, da struju uvozimo preko kumova itd. Molim da građani Srbije shvate da će agencija određivati ne samo ove tri zone - zelenu, plavu i crvenu, nego će čitavi dijapazon boja upotrebiti i na svakoj od tih nijansi će po koji dinar, pfenig, cent, evro građanima Srbije uzeti. Ukoliko se ovaj stav 4. člana 67. izbriše građani, odnosno potrošači će biti dovedeni u ravnopravan položaj.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, Vladan Jovičić.
Predlažem Narodnoj skupštini da ne prihvati ovaj amandman u danu za glasanje, jer, ponavljam, sve brige oko toga kako će podneti domaća proizvodnja, šta će biti sa našom Elektroprivredom Srbije, upravo ovaj zakon i njegova rešenja vraćaju proizvođačima distribuciju, bilo da se radi o električnoj energiji, o toplotnoj ili gasnoj, a shodno prema ingerencijama, pošto se tu ne možemo mešati u ingerencije lokalne samouprave. Ali, samim tim što će distribuciji biti vraćena proizvodnja, normalno je da proizvodnja definiše tarife i cene, jer će time i ona sama sebi definisati tržište, odnosno pomagati tj. jednostavno upravljati sama sobom i svojim proizvodom. Iz tog razloga, ne samo ovaj amandman, nego i sve druge brige vezane za to - šta će biti sa našim elektroenergetskim sistemom, u priličnoj meri su neosnovane. Ono što buni to jeste prenosni sistem, ali, to znaju oni koji rade u elektroprivredi, prenosni sistem je i do sada uvek bio, uslovno rečeno, država u državi.
Pogrešno je protumačeno izlaganje, izvolite, Nataša Jovanović, narodni poslanik.
Umalo da kažem gospodine ministre, a ministar Naumov je izašao. Kolega Jovičić se ponaša kao da je ministar, ali nije. To što ste bili direktoru Kolubari, pa vas je ona prethodna DOS-ovska garnitura, ne ova u kojoj ste vi, smenila, ne daje vam kolega za pravo da se obraćate poslanicima i da kažete - predlažem da se amandman ne prihvata. Znači, vi niste ovlašćeni predstavnik Vlade, nego ste ovlašćeni predstavnik jedne političke stranke u Srbiji, DSS-a, koja, uzgred budi rečeno, veoma loše stoji po rejtingu, odnosno u biračkom telu, i vama ne daje za pravo niko, sa takvim brojem glasača koji imate iza sebe trenutno, a očigledno je da se sve više urušavate, da se obraćate svim poslanicima i da ih savetujete da ne prihvate moj amandman. Time sebi činite lošu uslugu i rejting će vam onda biti niži zbog toga, a malopre sam govorila o onome što je najveća briga stanovnika u Srbiji danas. Niko od predstavnika, šefova poslaničkih grupa u ovoj sali, ne bi napravio takav politički gaf, da izađe i da kaže u ime svoje stranke ili u svoje ime - nemojte da prihvatite ovaj amandman, a hoću da zaštitim široki sloj stanovništva u našoj zemlji. Oni koji se tarifiraju na ovakav način, odnosno da li vi znate, kolega, da član 67. i stav koji tražim da se briše govori da se tarifnim sistemom mogu odrediti različiti tarifni stavovi, zavisno od količine i vrste preuzete energije. Upravo vam govorim o tome da je količina i vrsta preuzete električne energije nešto što pogađa jednog normalnog i prosečnog stanovnika u Srbiji. Količina od 300 kilovat sati, po sada najnižoj tarifi, ne može da zadovolji potrebe jednog prosečnog srpskog domaćinstva, uz sve restrikcije. I da od ponoći, od kada važi jeftinija struja, potrošnja, odnosno cena kilovat sata, obavljaju domaćice kućne poslove, da su uključeni svi aparati, a da ne govorim o činjenici da je taj prenosni sistem u Srbiji iz mnogih razloga toliko loš da postoje krajevi koji su nadomak nekog grada, gde je napon toliko slab da ljudima stradaju uređaji i da to njima niko ne može da nadoknadi. Ali, to je sada druga priča. Ako govorimo o tarifnom sistemu i činjenici da vi promovišete novi koncept poslovanja Elektroprivrede i ovaj zakon, onda vam kažem - ne samo da to nije u saglasnosti sa onim što građani Srbije hoće i traže; da bi bolje živeli, obezbedite im posao i plate u proseku od 2.000 evra i nema problema. Oni će da plaćaju ovakvu cenu struje, opet će ona biti najskuplja u okruženju, ali plaćaće je. Međutim, na ovakav način, milion i po zaposlenih ljudi, a toliki računi za struju, smanjena najniža tarifa sa 600 na 300 kilovata, i vi kažete - nemojte da prihvatite amandman, to znači da vi niste svesni trenutka u kome Srbija danas živi, ogromne većine gladnih ljudi, koji nemaju od čega da žive. Pre nego što vam se obrati gospodin Anđelković, nemate pravo na repliku. Replika na repliku nije dozvoljena vašim DOS-ovskim poslovnikom.
Izvolite, narodni poslanik Šormaz.
Pa, evo i ja predlažem Narodnoj skupštini da ne usvoji ovaj amandman, jer amandman nije dobar. Bolje je rešenje u Predlogu zakona i imam pravo na to, kao što narodni poslanik, koji je podneo amandman, ima pravo da predloži da se amandman prihvati, jer nam je Ustavni sud Srbije omogućio da raspravljamo svi, svi poslanici, o svakom amandmanu, i da dajemo predloge. Prema tome, to je moje pravo, kao što je bilo pravo i narodnog poslanika Jovičića da kaže da amandman nije dobar i da ga ne treba usvojiti.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Samo po Poslovniku možete.
Jednostavno ovo je pogrešno tumačenje, pogrešna interpretacija odavde izrečena, na amandman koji je podnesen vezano za član 67. Predloga zakona. Koristim svoje ustavno pravo, ne političku stranku kojoj pripadam, nego ono što su me građani poslali ovde, i štitim interese kako zaposlenih u EPS-u, tako i onih koji treba da žive od električne energije i da imaju u dovoljnoj meri i dovoljnoj količini da bi jednostavno obavljali svoje životne potrebe. Zašto ne treba prihvatiti ovaj amandman? Amandman se ne prihvata, s obzirom da utvrđivanje tarifnih stavova zavisi od niza elemenata koji utiču na tehničko-tehnološko funkcionisanje sistema kao celine. Neki od tih navedenih elemenata u stavu 4, a isto tako u članu 67, i u svim dosadašnjim tarifnim sistemima postavljani za utvrđivanje tarifnih stavova vezani su za postupak utvrđivanja opravdanih troškova proizvodnje, prenosa i distribucije električne energije. Iz tog razloga sam i rekao da upravo ovaj zakon vraća distribuciju proizvodnji, što nije do sada bio slučaj, a pomenuo sam da se najčešće ovde vezivala diskusija i odnos pravio prema prenosnom sistemu, i čak bio bih slobodan da kažem ono što u praksi jeste bilo da prenosni sistem, odnosno ono što mi znamo, koji radimo u elektroprivredi, a zove se "Elektroistok", na neki način mi održavamo i mislim da je to sasvim jasno.
Naravno da nama često Poslovnik služi da ga zloupotrebimo sa članom 100. I jedni i drugi ste zloupotrebili, ali naravno sada ću da dozvolim i narodnom poslaniku Nataši Jovanović, iako sam svestan da je i ovo bio prekršaj, da nije bilo u skladu sa Poslovnikom. (Vladan Jovičić, sa mesta: Nisam je spomenuo.) Niste ni po Poslovniku govorili, nego o amandmanu.
Kolega je zloupotrebio Poslovnik, ali nema veze, sada imam pravo na repliku, jer je on govorio o članu 100. Poslovnika. Ničim nisam ni imala nameru, niti sam ga uvredila, govorila sam o činjeničnom stanju, o tome kako građani žive i kako im ne odgovara novi tarifni sistem, i ovaj koji će da funkcioniše posle usvajanja ovog zakona. On je, koristeći suprotno Poslovniku član 100, odgovarajući mi na to, čitao obrazloženje Vlade. Nisam imala vremena, jer u šestom minutu, ispravno je postupio gospodin Anđelković, prekinuo me, a htela sam da vam, narodni poslanici, kažem koliko je nerazumljivo za građane Srbije i neprihvatljivo ovakvo obrazloženje Vlade, na koje se poziva gospodin Jovičić. U svim dosadašnjim tarifnim sistemima, kaže Vlada Republike Srbije, ti elementi koji su predstavljali osnov za utvrđivanje tarifnih stavova vezani su za postupak utvrđivanja opravdanih troškova proizvodnje, prenosa i distribucije energije. O tome možemo da pričamo od sada, dakle, danas 22. jula od 20 časova i 20 minuta, pa narednih mesec dana. O tome je razgovarano i o tome je bilo reči na sednici anketnog odbora. Koji su opravdani troškovi, prenos i distribucija, ko se obogatio, koja je to kumovska veza, kako su građani to plaćali kroz visoke cene električne energije i nemojte onda da se pozivate na ono što je mafija u ovoj skupštini, samo u ovoj drugoj sali, tvrdila kao argument za to što je potkradala građane Srbije. O tom potom, kada izveštaj anketnog odbora dođe na dnevni red Skupštine. A i gospodin Aleksandar Vučić, koji je predsedavao anketnim odborom, naravno publikovaće to u izdanju "Velike Srbije", sve o čemu je bilo reči kod utvrđivanja činjeničnog stanja i toga da je mafija imala i te kako koristi. Pretpostavljam da ćete vi kupiti tu knjigu, cena je veoma popularna. Sve dosadašnje knjige koje su govorile o raznim zloupotrebama, i o Čoviću, i o Canetu Žapcu, i o tome šta je Laufer jedan otkrio, šta se sve dešavalo oko kriminalnih delatnosti u našoj zemlji, revnosno je i sa zadovoljstvom, verovatno, u svojoj kolekciji sačuvao gospodin Naumov. A pretpostavljam da je iz toga imao šta da nauči. Pa, evo, biću ljubazna, čim gospodin Vučić bude odštampao tu svoju knjigu, najavio je, da vas uputim na to da nešto iz toga pročitate i onda mi ne biste davali ovakva obrazloženja.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Molim da ne koristimo Poslovnik kada ima dovoljno prostora u okviru Poslovnika da se o amandmanu govori po pet minuta. Mislim da je to zasluga svih poslanika i dostignuće, u odnosu na prošli mandat, a zahvaljujući odluci Ustavnog suda, zahvaljujući zahtevu SPS-a, omogućeno je da odlukom Ustavnog suda svaki poslanik može po pet minuta po Poslovniku da govori, tako da molim da ne koristimo zloupotrebu Poslovnika, nego Poslovnik. Da li se još neko javlja za reč o amandmanu?
Hvala, gospodine Anđelkoviću. Moram da vas upozorim da vi kao predsedavajući, ukoliko upozoravate poslanike da ne treba da krše Poslovnik, vi treba da pođete od sebe. Bez obzira što ste vi trenutno taj koji predsedava i što ste samim tim prvi među jednakima, to znači samo, gospodine predsedavajući, da je vaša obaveza da poštujete Poslovnik još veća.
Izvinite, samo malo. Da li vi predlažete Skupštini da se izjasni o tome u danu za glasanje, jer sam u nekom delu prekršio Poslovnik? Nisam vas razumeo.
Ako sačekate, gospodine Anđelkoviću, ja ću vam drage volje ...
Da bismo razjasnili dalje, da li govorite povodom amandmana ili po Poslovniku?
Po amandmanu, upravo tako.
Onda, molim vas, izvolite po amandmanu.
Ali, gospodine Anđelkoviću, poučen vašim primerom, moram samo da vas upozorim, jer ste zloupotrebili ne samo govornicu, već ...
Gospodine Šaroviću, vi ste narodni poslanik. Nemojte mene da upozoravate, nego koristite Poslovnik. Ako mislite da je predsedavajući prekršio Poslovnik, vi iznesite u čemu je prekršio Poslovnik, u kom delu Poslovnika, koji član i o tome će se Skupština izjasniti. Ovo je Skupština i ponašajte se u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine.
Molim vas, gospodine Anđelkoviću, da zamolite službe da donesu ovde svežu vodu, jako je toplo, već je osam časova i 25 minuta, tako da nije lako raditi pod ovim uslovima, pogotovo ako me stalno prekidate. Što se tiče člana 67, u ime poslaničke grupe SRS na ovaj član Predloga zakona o energetici amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Ovim amandmanom predviđeno je da se u članu 67. interveniše, tako što će se obrisati stav 4. koji kaže da se tarifnim sistemom mogu opredeliti različiti tarifni stavovi, u zavisnosti od količine i vrste preuzete energije, snage i drugih karakteristika preuzete energije, sezonske i dnevne dinamike, isporuke, mesta preuzimanja i načina merenja. Ukoliko kojim slučajem ovakvo rešenje bude izglasano, odnosno ukoliko kojim slučajem ne bude bio prihvaćen amandman gospođice Nataše Jovanović, a zaista se nadam da hoće, prevashodno zbog građana Srbije na koje se ovo upravo i odnosi, mi ćemo imati situaciju sličnu onoj dosadašnjoj. Građani Srbije biće kažnjavani zbog količine električne energije koju potroše, kao i zbog načina, odnosno vremena u kome troše tu električnu energiju. Vi znate da su u nekadašnjem tarifnom sistemu postojale pogodnosti utoliko što je preko dana bilo intervala u kojima je električna energija bila obračunavana po jeftinijoj tarifi i da je od dolaska na vlast DOS-a to ukinuto, pa naši građani sada samo u noćnim satima mogu koristiti tu struju i struktura potrošene električne energije je otprilike 90% u višoj tarifi, koja je četiri puta viša, a samo oko 10% u nižoj tarifi. Ovo treba povezati takođe i sa članom 8, koji govori o elektronskom bilansu i na koji sam već ukazao, gde se govori o potrebi za racionalnom potrošnjom energije. Po mišljenju SRS ovaj zakon ne treba da sadrži pojmove poput racionalnog trošenja energije. Naši građani nisu mali, oni su u stanju da se staraju sami o sebi. Vrlo dobro znaju kada i koliko žele da troše energiju i bilo bi dobro da država jedanput počne da se ponaša odgovorno, da stvori takve uslove u društvu da se za električnu energiju, kao i za svaku drugu vrstu robe, proizvođač bori za to da korisnika, odnosno krajnjeg potrošača privoli, pa čak i na taj način što će da troši što više električne energije ...
Gospodine Šaroviću, kršite Poslovnik, govorite više od pet minuta.
Gospodine Anđelkoviću, zahvaljujem se što toliko revnosno kontrolišete kako poštujem Poslovnik. Pet minuta i dve sekunde, hvala vam. Ja ću odmah završiti, a nadam se da ćete i ubuduće tako striktno poštovati Poslovnik.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Nemanji Šaroviću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS je uložila ovaj amandman i predložila da se briše član 70. predloženog zakona o energetici. Ovaj član 70. je u suprotnosti sa članom 13, jer u članu 13. ovog zakona agencija je samostalni pravni subjekt i funkcionalno je nezavisna od bilo kakvog državnog organa, energetskih subjekata, korisnika njihovih proizvoda i usluga, kao i od svih drugih pravnih i fizičkih lica. Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 70. predlagač Narodnoj skupštini predlaže da sadržaj ovog člana izgleda ovako: "Tarifne sisteme za obračun isporučene energije, odnosno izvršenih usluga obavljanja energetskih delatnosti, donosi Agencija uz saglasnost Vlade Republike Srbije." Dame i gospodo, SRS smatra da je propisivanje ovakvih ovlašćenja agenciji apsolutno nedopustivo, jer u ovom slučaju će agencija preuzeti ingerencije Vlade Republike Srbije. Izgleda da će Republika Srbija ostati bez Vlade, jer će sve poslove Vlade preuzeti desetine i desetine agencija, koje će zapošljavati stotine i stotine zaposlenih i na taj način od poreskih obveznika finansirati birokratiju, koja će propisivati tarifne sisteme, a poznato je da je do sada te sisteme propisivala Vlada i ovlašćeni drugi subjekti, i smatramo da će ovo ići na uštrb i na štetu građana Republike Srbije. Nedavno je poskupela struja, kažu 10%. Nije tačno. Ona je poskupela prema proračunima mnogih, kada preračunate iz jedne tarife u drugu doći ćete čak do toga da je struja poskupela 55%. Građani Srbije moraju da shvate jednom da je ovako predloženo rešenje za plaćanje električne energije isključivo na njihovu štetu. Građani Srbije, kako penzioneri, tako i o invalidi, poljoprivrednici, radnici i drugi koji koriste električnu energiju, u toku naredne zime suočiće se sa velikim problemom oko korišćenja električne energije. Zato SRS smatra da treba ukinuti ovakve tarifne sisteme, naći realnu cenu i omogućiti građanima da žive i koriste svoja dobra, ne ugledajući se na neke druge sisteme koji nisu poznati Republici Srbiji. Poznato je da se električna energija u Srbiji proizvodi iz više izvora i da Republika Srbija ima energetske potencijale za proizvodnju električne energije, ali je samo stvar do Vlade i do politike koju će cenu građani Republike Srbije plaćati. Zamenik predsednika SRS, gospodin Tomislav Nikolić, juče je rekao – došao vam je čovek sa tašnom i mašnom i on treba da preuzme ingerencije, da rukovodi i da bude vlasnik sutra mnogih energetskih sistema i velike vrednosti u Republici Srbiji. Nedopustivo je to, i zato, dame i gospodo narodni poslanici, povedimo oštru borbu protiv ovakvih zakona i ovakvih rešenja, jer svako od nas će da se vrati odakle je došao, koga su birali građani Republike Srbije, i moraće davati odgovore u januaru, februaru, decembru, u toku zime, zašto je struja toliko skupa u Republici Srbiji. Znamo da smo proizvođači električne energije i da imamo dovoljno mogućnosti da našim potrošačima i našim građanima učinimo jeftiniju struju.
Da li još neko želi reč povodom ovog amandmana? (Ne.) Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan S. Jovanović.
U članu 70. stav 1, na koji sam podneo amandman, stoji: "Tarifne sisteme za obračun isporučene energije, odnosno izvršenih usluga u obavljanju energetskih delatnosti, donosi Agencija uz saglasnost Vlade Republike Srbije". Smisao amandmana nije da izvlasti agenciju od ove funkcije. Smisao amandmana je da se iza reči "agencija" doda "na osnovu predloga nosilaca energetske funkcije usaglašenih u Agenciji". Zašto ovakav amandman? Mi smo svedoci i iskustvo govori da otkako je Vlada postala osnivač javnih preduzeća, znači još od 1991. godine, naše operativne kompanije ili, kako ćemo to ubuduće nazivati, energetski subjekti, imaju problem u tome da su sva odlučivanja o cenama električne energije, bilo da su određivane na distributivnom nivou, bilo da se radilo o internoj raspodeli između kompanija, vršena mimo javnih preduzeća i najčešće ta preduzeća nisu imala na to nikakav uticaj. To je problem koji se uvek pominjao u stručnoj javnosti elektroprivrede. Znamo da je do sada tarifne sisteme donosila Vlada na predlog Elektroprivrede. Smisao ovog amandmana nije da se kvari zamišljeni proces koji zakon predlaže. On samo ide u blagoj formi na malu pomoć energetskim subjektima u budućnosti da mogu da utiču i da Agenciji izlože svoje predloge koje ona može da usvoji, a i ne mora. Ovo stoga što se očekuje da ako izvršimo predstojeće restrukturiranje i ako ono bude urađeno po ovom vertikalnom principu kako Ministarstvo obećava, mi ćemo naše energetske subjekte imati izložene tržištu električne energije i od njih ćemo zahtevati i ekonomsko-finansijske i proizvodno-tehničke rezultate. Mislim da je u najmanjem potrebno da u ovom periodu, dok država bude i dalje vlasnik ovih kapaciteta i dok se država bude pitala za njihov rad, tim energetskim subjektima, odnosno današnjim kompanijama, pa bilo da su one iz domena proizvodnje, prenosa ili distribucije, damo priliku da mogu da kažu svoje mišljenje kako bi ta preraspodela dohotka, a mi znamo da je donošenje tarifnog sistema jedna preraspodela dohotka unutar ovih energetskih subjekata, uticala na taj rad. Mislim da amandman bitno ne menja smisao zakona i ne vidim razlog da ga ne usvojimo.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 77. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom na član 77. predviđeno je da se nakon stava 4. dodaju reči: "po hitnom postupku". O čemu se ovde radi? "Zaštita energetskih objekata. (Sledi prvi stav ovog člana.) Energetski subjekt koji koristi i održava energetske objekte ima pravo prelaska preko nepokretnosti drugog vlasnika radi izvođenja radova na održavanju, kontrole ispravnosti objekta, uređaja, postrojenja ili opreme, i izvođenja drugih neophodnih radova i upotrebe nepokretnosti na kojoj se izvode navedeni radovi samo dok ti radovi traju. Vlasnik nepokretnosti dužan je da omogući pristup energetskim objektima iz stava 1. i da trpi izvršenje radova iz stava 1. ovog člana." Energetski subjekt dužan je da plati nadoknadu koja se utvrđuje sporazumno. "U slučaju da vlasnik nepokretnosti i energetski subjekt ne postignu sporazum u smislu stava 3. ovog člana, odluku o tome donosi nadležni sud." Nakon ovoga predviđeno je dodavanje reči "po hitnom postupku". To bi trebalo učiniti, a evo zašto? Energetskim subjektima su inače ovim zakonom data velika ovlašćenja. Mi smo već govorili o nekim, zanimljivo je rešenje iz člana 28, logički je povezano sa ovim članom i takođe govori o korišćenju nepokretnosti. Tu kaže da zahtev za izdavanje energetske dozvole mogu podneti domaća i strana pravna ili fizička lica, i da se energetska dozvola može pribaviti čak i pre sticanja prava svojine, odnosno prava korišćenja zemljišta gde se predviđa izgradnja energetskog objekta, kao i pre izdavanja akta o urbanističkim uslovima za izgradnju energetskog objekta, odnosno odobrenja za izgradnju. Prosto je neshvatljivo čemu tolika žurba, jer dovoljno je da neko ko je dovoljno ekonomski moćan ošacuje neku parcelu i da kaže, ovde bih pravio neki energetski objekat, pa da bez prethodnog ispitivanja da li uopšte postoje urbanistički uslovi za tako nešto, bez dobijanja odobrenja za izgradnju, bez sticanja vlasništva nad tom nepokretnošću dobije energetsku dozvolu. Da mu neko da dozvolu da gradi energetski objekat na nečemu što je tuđa privatna svojina. Čemu se mi ovde vraćamo? Vi ste obećali da ćete privatnu svojinu zaštiti. Da li će to lice, koje ima nesreću da se neko od moćnika zainteresuje za njegovu parcelu, biti dužno da posle toga trpi pritiske, pod ovim ili pod onim uslovima, koji svakako neće biti povoljni, da proda tu svoju parcelu. Nakon toga nije dovoljno to što ste licu, koje je bilo prinuđeno da neku parcelu proda, već naneli štetu, nego kažete, onaj ko je imao nesreću da se njegova nepokretnost nađe pored onoga mesta gde se gradi energetski objekat, dužan je, ne samo da trpi izvršenje radova i prelaz, već da vrši određene aktivne radnje, tj. da omogući pristup energetskim objektima iz stava 1. Šta se pod tim podrazumeva? Znači, to nije regulisano, to će kasnije potpadati pod slobodna tumačenja. Da li će takvo lice morati da gradi preko svoje parcele prolaz do susedne parcele, da li će morati da ruši ogradu koju je prethodno izgradilo, i o čemu se tu radi? Da li država pokazuje brigu o građanima ili ne. Ono što je veoma zanimljivo je to što je za nepoštovanje ovog člana 77. predviđena u članu 161, kod prekršaja, kazna od 10.000 do 100.000 dinara. Znači, ko na vreme ne obezbedi prelaz, ne napravi put preko svoje parcele ka susednoj, on će biti u situaciji i da plati izuzetno veliku kaznu. Ono što je takođe loše je i to što su kod kazni izjednačeni za prekršaje, dakle, kazniće se energetski subjekt, kao i fizičko lice. Isti su iznosi. Kako to može da važi za energetske subjekte koji su po prirodi izuzetno bogati, a mi znamo koje se firme bave prodajom električne energije, kupovinom i ostalim. Nema takvih firmi 5.000 u Srbiji, ima ih nekoliko, to su moćne firme koje imaju milione i milione dolara, i za njih su predviđene kazne od 10.000 do 100.000 dinara. Šta znači EFT-u, sa 50 miliona ili 500 miliona evra obrta u prethodnih par meseci, kazna od 10.000 dinara? Ovo zaista nema nikakvog smisla. Slična je situacija... završavam, hvala.
Da li još neko želi reč? Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 134. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 139. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Slobodan Mihajlović.
Gospodo, samo kratko, u članu 139. radi se o sticanju prava povlašćenog proizvođača toplotne energije. Predlažem da se prihvati, obzirom da je član 166. koji reguliše istu materiju već prihvaćen, pa da bismo usaglasili ta dva člana. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Živković.
Poštovani potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, dakle, tema je amandman na član 139, koji je podnela poslanička grupa DS, potpisao kolega Mihajlović. Detaljno ću obrazložiti ideju i smisao ovog amandmana. Moram se osvrnuti na obrazloženje koje je dato od strane Ministarstva, zato što je isto obrazloženje korišćeno za odbacivanje nekoliko narednih amandmana čiji sam potpisnik. Zbog toga imam obavezu da se malo podrobnije osvrnem na član 139. predloženog zakona o energetici i amandman koji je odbijen. Dakle, amandman koji smo podneli glasi - U članu 139. stav 2. reči "nadležni organ jedinice lokalne samouprave, grada, odnosno grada Beograda" zamenjuju se rečima "Vlada Republike Srbije", a posle reči "propisuje" dodaje se reč "bliže". Koja je ideja amandmana koji smo podneli? Ideja je da ovlašćeni proizvođač toplotne energije, za koga je u članu 141. predloženog zakona definisano koja sve prava ima, pa kaže - ovlašćeni proizvođači toplotne energije imaju pravo na subvencije, poreske, carinske i druge olakšice, u skladu sa zakonom i drugim propisima kojim se uređuju porezi, carine i druge dažbine, odnosno subvencije i druge mere podsticaja. Ništa nije logičnije da Vlada, ako daje subvencije i određuje poreske i carinske olakšice, dodeljuje i status ovlašćenog proizvođača toplotne energije, a ne da to radi lokalna samouprava, zbog toga što su tu moguće zloupotrebe, ali to nije ni važno, da li će ih biti ili ne, nego je ključno da se to ipak na jednom centralnom nivou rešava. Ideja i smisao predloženog amandmana jeste da Vlada,koja dajesubvencije i poreske i carinske olakšice, definiše i status ovlašćenog proizvođača toplotne energije. Zašto sam rekao da nije prihvatljivo obrazloženje Ministarstva? U obrazloženju Ministarstva se kaže: "Amandman se ne prihvata iz razloga navedenih za neprihvatanje amandmana na član 15. istog narodnog poslanika i iz razloga što sticanje statusa kvalifikovanog kupca toplotne energije..." Dakle, član 139. zakona odnosi se na ovlašćenog proizvođača toplotne energije, a obrazloženje Ministarstva za neprihvatanje amandmana odnosi se na kvalifikovanog kupca toplotne energije, što je neprihvatljivo. Zbog toga posebno ukazujem, ipak mislim obzirom na neprihvatljivost obrazloženja koje smo dobili od strane vlade ili ljudi koji su čitali ovaj amandman, da ni obrazloženja za odbijanje narednih nekoliko amandmana nisu prihvatljiva, te zbog toga molim kolege narodne poslanike da prihvate predložene amandmane, jer oni bitno poboljšavaju zakonski predlog. Mislim da ćemo svi imati koristi od tako definisanih amandmana. Jednom rečju, zato će biti bolji. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Jovičić.
Pored drugih objašnjenja, moramo da se pridržavamo Poslovnika o radu Narodne skupštine i skupštinskih tela. S obzirom da je Zakonodavni odbor odbacio ove amandmane, dao je negativno mišljenje o amandmanima na članove 139, 140, 142. i 144, to je jedan od razloga da se ne prihvati. Konkretno, zadire više u probleme lokalne samouprave, nego što je rešenje ingerencije Vlade Srbije.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 140. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Živković. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Da.) Dragoljub Živković ima reč, izvolite.
Poštovani potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ponovno obrazloženje koje smo čuli od uvaženog kolege iz DSS, koji je u ime Ministarstva davao odgovor, ne znam da li je kompetentan da daje takve odgovore, ali mogu da kažem sledeće. Ako je Zakonodavni odbor ili bilo koji drugi skupštinski odbor, koji predstavlja pomoćno radno telo Skupštine koja je sada u zasedanju, doneo neku odluku, mi možemo tu odluku promeniti, jer poslanici u zasedanju mogu većinom svojih glasova da promene tu odluku. A s obzirom na obrazloženje koje smo dobili od strane Ministarstva povodom člana 139. zakona, insistiram na tome da to obrazloženje koje je pomenuto, kao obrazloženje za odbijanje amandmana na član 140, takođe nije prihvatljivo. Da podsetim,amandman je podnela poslanička grupa DS, a ja sam ga potpisao. On glasi - u članu 140. reči "nadležni organ jedinice lokalne samouprave, grad, odnosno grada Beograda" zamenjuju se rečju "Ministarstvo". Ništa logičnije nego da onaj ko daje subvencije, carinske i poreske olakšice, ne vodi registar o povlašćenim proizvođačima toplotne energije. To je jako dobro vršiti na centralnom nivou, da možemo u ovom trenutku i ovom nivou naše organizacije i lokalnih samouprava izraziti sumnju da će one to uraditi na najbolji mogući način. Predlažem uvaženim kolegama i koleginicama narodnim poslanicima da podrže amandman na član 140. predloženog zakona, koji smo predložili.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Ministar Naumov ima reč.
Mislio sam da smo se o ovim amandmanima na članove koji su vezani za toplotnu energiju ranije već razjasnili, jer odnosi se sama ta delatnost na komunalnu delatnost, a one su po Zakonu o komunalnim delatnostima definisane i zbog toga se to ne diže na republički nivo. Hvala.
Na član 142. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 144. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Živković. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovajamandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 145. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Živković. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 146. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 146. zakona o energetici. Član 146. predlaže da se obrazuje agencija za energetsku efikasnost kao posebna organizacija za obavljanje stručnih poslova na unapređenju uslova i mera za racionalnu upotrebu i štednju energije i energenata, kao povećanje efikasnosti korišćenja energije u svim sektorima potrošnje energije. Ovim amandmanom sam predložio da se ovaj član briše. Naime, o našem odnosu prema agencijama već smo dovoljno govorili i ne bih sad to ponavljao. Samo da kažem da se ovim članom predviđa racionalizacija u upotrebi i štednja električne energije, kao i efikasnost korišćenja energije u svim sektorima njene potrošnje. Mislim da upravo ovo što SRS predlaže,da se ovaj član briše, dovodi do efikasnosti. Kako se brisanjem ovog člana dovodi do efikasnosti? Na taj način što ne bi postojala ova agencija, čije će izdržavanje i funkcionisanje biti opterećenje za građane Srbije. Ukoliko se mislilo da se postigne štednja prilikom potrošnje električne energije, u svim njenim oblicima i vidovima, to može da se postigne i na drugi način. U suštini, svi žele da uštede električnu energiju, kako bi njihove obaveze po osnovu utroška električne energije bile što manje. Naravno da bi Ministarstvo potrošačima, građanima Srbije moglo da pomogne na drugi način, a ne osnivanjem agencije, što je veoma skupo za građane Srbije, a ovde podrazumevam edukaciju potrošača, a to bi moglo određenim seminarima koji bi imali kratkotrajni i jednokratni značaj. Tu bi se potrošači koji žele da utroše električnu energiju, samim tim i svoj kućni budžet, mogli pozvati na određen seminar, pa ko želi da prisustvuje njemu, neka izvoli, gde bi stručnjaci iz oblasti energetike, odnosno oni koji bi bili zaposleni u ovoj agenciji i drugi stručnjaci iz Ministarstva za energetiku, i možda profesori sa elektrotehničkog i drugih fakulteta, pokazali građanima Srbije na koji način najefikasnije može da se izvrši ušteda električne energije, a samim tim i manje opterećenje njihovog kućnog budžeta.
Da li se još neko javlja za reč? Narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u jednom od prvih mojih pojavljivanja povodom amandmana za ovom govornicom, osnovna primedba je zašto dve agencije. Mislim da sam građanima Srbije uspeo da objasnim zbog čega DSS, kao stranka kojoj pripada ovo ministarstvo, formira dve agencije. Sada dolazimo do člana koji se odnosi na ovu drugu agenciju. Članom 146. obrazuje se agencija za energetsku efikasnost, kao posebna organizacija za bavljenje stručnim poslovima, unapređenjem uslova i mera za racionalnu upotrebu i štednju energenata, kao i povećanjem efikasnosti korišćenja energije u svim sektorima potrošnje energije. Agencija za energetsku efikasnost ima svojstvo pravnog lica. Narodni poslanik Sreto Perić je svojim amandmanom tražio da se član 146. briše.Vlada Srbije, u odgovoru zašto ne prihvata ovaj amandman, koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić na član 146. Predloga zakona, a koji glasi "član 146. se briše", kaže: "Amandman se ne prihvata iz istih razloga koji su navedeni za neprihvatanje amandmana narodnog poslanika Zorana Krasića na član 1. Predloga zakona, a u vezi sa obrazovanjem Agencije za energetsku efikasnost". Dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da smo u ovom obrazloženju na član 1, gde je narodni poslanik Zoran Krasić tražio da se član 1. briše i gde je Vlada Srbije na dve strane obrazložila, čitao sam ovde za govornicom, u obrazlaganju za druge članove koji su išli po redosledu, zašto je poslanička grupa SRS tražila da se brišu, jeste neopravdanost postojanja jedne agencije, druge agencije. Možemo da povežemo član 146. sa članom 147. koji kaže šta su poslovi agencije: "Agencija za energetsku efikasnost obavlja poslove koji se odnose na: 1) pripremu predloga podsticajnih mera za povećanje energetske efikasnosti u postupku pripreme Strategije razvoja energetike". Dakle, dolazimo u situaciju da ovo ministarstvo i ova vlada nemaju strategiju, nego će u pripremi strategije dalje ići na podsticajne mere, na povećanje energetske efikasnosti. Dalje: obavlja "pripremu i predlaganje programa i mera za podsticanje efikasnog i racionalnog korišćenja energije i prati njihovo sprovođenje". Dame i gospodo narodni poslanici, svi mi kući i svi mi u preduzećima u kojima radimo vodimo strogo računa o utrošku električne energije, o utrošku gasa, o utrošku drugih energenata, ne zbog toga što smatramo da energiju moramo štedeti, nego zbog toga što nam finansijske mogućnosti ne dozvoljavaju da se prema resursima ponašamo drugačije nego koliko nam novčanik omogućava. Dalje, u tački 3) kaže da agencija obavlja"pripremu predloga za sprovođenje energetske efikasnosti, iskorišćavanja obnovljivih izvora energije i zaštite životne sredine". Jedan od narodnih poslanika SRS, ne mogu se tačno setiti koji, mislim da je dr Blažić, tražio je da se ovaj deo, koji je vrlo bitan i o kome danas više niko ne vodi računa u Srbiji, vrati u Ministarstvo, odnosno u Upravu za zaštitu životne sredine. Svedoci smo da se već unazad mesecima u novinama provlače članci da su buradi sa ovakvim i onakvim otpadom, o čijoj sadržini se građani Srbijene obaveštavaju, nalaze pored puteva. Svedoci smo da i u samoj Vinči imamo nekoliko stotina buradi sa radioaktivnim otpadom. Svedoci smo enormnog zagađenja životne sredine. Umesto da u Upravi za životnu sredinu, koja se nalazi u Ministarstvu, efikasno rešavaju ovo pitanje, mi dolazimo u situaciju da nam sad agencija, koja će tek biti formirana, brine o ovome. Smatram da treba podržati amandman narodnog poslanika Srete Perića i ako već mora da se formira jedna agencija, a formiraće se bez obzira što će poslanici SRS glasati protiv, da se ova druga agencija ne formira i da se bar na taj način delom rasterete građani Srbije dažbina koje im ova vlada, od kada je formirana, a i ona koja je formirana 2001. godine, tovari na vrat. Verujte, 90% građana Srbije ne može više izdržati namete koje ste im natovarili.
Da li se još neko javlja povodom ovog amandmana? Narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Sreta Perić, u ime poslaničke grupe SRS, podneo je amandman na član 146. Predloga zakona o energetici, kojim je tražio da se član 146. briše. Zašto? Kao što znate, članom 1. ovog zakona predviđeno je osnivanje dve agencije: za energetiku i za energetsku efikasnost. Osnivanje agencije za energetiku regulisano je trećom glavom, dok je 13. glavom regulisano formiranje agencije za energetsku efikasnost. Zajedničko za ove dve agencije je to što ni jednu ni drugu ne treba osnovati, već treba prihvatiti amandmane SRS. Ono što je različito i što zbunjuje, jeste to što je agencija za energetiku dosta regulisana, odnosno regulisano je kako osnivanje i pravni status, tako i sredstva pomoću kojih će raditi, da li je pravni subjekt, da je funkcionalno nezavisna i sve ostalo; regulisani su poslovi agencije, regulisano je i upravljanje agencijom. Sa druge strane, kada pogledamo agenciju za energetsku efikasnost, njoj su posvećena samo dva člana ovog zakona. U prvom članu (146.) kaže se da se osniva agencija za energetsku efikasnost, kao posebna organizacija za obavljanje stručnih poslova na unapređenju uslova i mera za racionalnu upotrebu i štednju energije i energenata, kao i povećanje efikasnosti korišćenja energije u svim sektorima potrošnje energije. Agencija za energetsku efikasnost ima svojstvo pravnog lica. Postavlja se pitanje ko će činiti ovu agenciju? Kako će ova agencija biti organizovana? Da li ova agencija državni organ? Da li će imati svojstvo javnog preduzeća? Da li će, kao i agencija za energetiku, imati svojstvo preduzeća i biti tretirana u skladu sa Zakonom o preduzećima. Da li će ova agencija imati statut? Šta će tim statutom biti regulisano? Ko će taj statut donositi? Da li će taj statut odobravati Narodna skupština? Da li će ga odobravati Vlada Republike Srbije ili ga neće odobravati niko? Od kojih sredstava će biti osnovana ova agencija? Gde će biti sedište ove agencije? Agencija se osniva, a nema ni sedište. Od čijih sredstava, pomoću kojih sredstava će se izdržavati ova agencija? Mi ovde ne vidimo nijedan način na koji bi ova agencija mogla sama sebe da izdržava. Nije predviđeno ni da je izdržava država, a sa druge strane ova agencija ne daje nikakve licence, ne odobrava energetskim subjektima gradnju energetskih objekata, ni o čemu ne rešava i pitanje je da li će ona i na koji način moći da naplati bilo šta što je osnovni preduslov za njeno funkcionisanje. Da li će i ova agencija funkcionisati na osnovu donacija? Ukoliko je to tako, zašto onda nije propisano ko te donacije može da daje, odnosno zašto nije propisano ograničenje da ona ne može primati donacije od energetskih subjekata i lica, pravnih i fizičkih, povezanih sa energetskim subjektima. Upravljanje agencijom za energetiku takođe nije jasno. Mi znamo da agencijom upravlja Savet, da ima predsednika i četiri člana, da se oni biraju iz redova eksperata - stručnjaka, da će im mandat biti četiri godine, dok kod agencije za energetsku efikasnost mi ne znamo ni da li ima Savet, ne znamo da li ima predsednika, ne zna se koliko ima članova, ne znaju se kriterijumi na osnovu kojih će ti članovi biti birani. Jednostavno, ne zna se ništa. Zaista molim ministra da ovo objasni. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne). Na član 147. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, na član 147. u ime poslaničkog kluba SRS podneo sam amandman, u kome stoji da se član 147. briše. Zašto sam podneo ovaj amandman - razlozi su višestruki, jer umesto da se zakonskim projektom definiše proizvodnja, prenos, distribucija električne energije, njihove cene, mi smo ovim zakonom dobili jedno rešavanje politike restruktuiranja elektroprivrede Srbije, politiku tržišta i formiranja dve agencije. Prva agencija je i definisana, dok ova druga agencija za energetsku efikasnost nije ni definisana. A, ministar kaže da su oni posebno ponosni na agenciju za energetsku efikasnost, na koju se mnogo polaže u Evropi i svetu. Ono što je nejasno to je - ko će da upravlja i da vodi ovu agenciju, odnosno nije definisano predloženim zakonom, kao ni to kako će ona da se finansira. U budžetu stoji - određena sredstva za finansiranje agencije za energetsku efikasnost, i to sredstva iz budžeta u iznosu od 7.509.000 dinara i iz donacije u iznosu od 250.720.288 dinara. To je izgleda upravo baš ta cifra, koja je naterala Narodnu skupštinu Republike Srbije na hitnost donošenja ovog zakona, jer u obrazloženju, u budžetu stoji - Agencija za energetsku efikasnost osnovana je Uredbom o Generalnom sekretarijatu Vlade Republike Srbije i drugim službama Vlade Republike Srbije. Finansiranje rada Agencije vrši se, u skladu sa Sporazumom o donaciji za osnivanje i rad Agencije za energetsku efikasnost, zaključen između Ministarstva rudarstva i energetike i Evropske agencije za rekonstrukciju, većim delom iz donatorskih sredstava EU, a manjim delom iz budžeta Republike Srbije. Sredstva donacije za finansiranje tekućih rashoda agencije biće na raspolaganju do 31. avgusta 2004. godine, što znači da je upravo ova rečenica - da su ta sredstva na raspolaganju do 31. avgusta 2004. godine razlog za hitan postupak i donošenje ovog zakona, a trebalo bi u stvari da bude to jedan temeljni zakon koji će, kao što sam naglasio, da reši sve ove probleme koji muče jedan takav zakon kao što je Zakon o energetici. Na kraju bih pitao ministra, pošto se nijednom rečju nije obratio, niti je izneo probleme Srba koji žive na Kosovu i Metohiji, i uopšte o energetskim potencijalima na Kosovu i Metohiji, šta tu planira Vlada. Niste se, valjda, odrekli te distributivne mreže i tih energetskih sistema, koji dole postoje. A iako je prošlo već pet godina od dolaska navodne Mirovne misije na Kosovo, ako nisu u sposobnosti da sprovedu, da aktiviraju ono što je do tada postojalo i funkcionisalo, mislim da bi Vlada morala da nađe načine i sredstva, da stupi u kontakt sa međunarodnom zajednicom, kako bi se ti resursi obnovili, kako bi to ponovo bilo u funkciji, i kako bi Srbi na Kosovu i Metohiji imali redovno snabdevanje električnom energijom. Mislim da bi to bio preči i prioritetniji zadatak za Vladu Republike Srbije, nego da se formiraju ove agencije i da se ovi rokovi poštuju da bi se dobila određena sredstva iz donacija, kako vi kažete - Evropske agencije za rekonstrukciju i razvoj. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Izvolite, reč ima narodni poslanik Branislav Rankić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pokušaću da vas ubedim zašto je agencija za energetsku efikasnost praktično besmislena, i to preko člana 147. koji govori o poslovima koje obavlja agencija. Prvo, agencija vrši pripremu predloga podsticajnih mera za povećanje energetske efikasnosti u postupku pripreme strategije razvoja energetike. Priprema predloga podsticajnih mera. Tačka dva je slična ovoj samo je izmenjen red reči u rečenici, ali, svi ćete se složiti, da bi se energija što efikasnije koristila u svetu postoje stručni timovi sa ogromnim brojem zaposlenih stručnjaka iz različitih oblasti i mi ne možemo ma kakvu agenciju da osnujemo, da postignemo energetsku efikasnost. Ostaje nam samo da pratimo tehnološki razvoj u svetu, da to sledimo, a za to nam nije potrebna nikakva agencija. U tački 3) člana 147. agencija vrši pripremu predloga za sprovođenje energetske efikasnosti. Vidite - energetska efikasnost je izgleda nešto što agencija ili predlagač ne može da shvati. Naime, uvek pri pretvaranju iz jednog u drugi oblik ili pri pretvaranju u mehanički rad dolazi do trošenja energije i na druge sporedne procese, i zato se sva transformacija energije izražava koeficijentom stepena dejstva ili se izražava gubitkom. Sada, vidite, nijedna agencija ne može povećati, recimo, stepen korisnog dejstva pri sagorevanju goriva u motorima sa unutrašnjim sagorevanjem. Zašto bi postojali ogromni timovi sa različitim stručnjacima koji se bave usavršavanjem te oblasti. Da li će agencija moći da predloži energetskom sistemu Republike Srbije neki novi oblik provodnika za provođenje električne energije, pa da na taj način postignemo energetsku efikasnost. Neće sigurno, i time se bave stručnjaci i traže najoptimalniji način da dolazi do što manjih gubitaka. Da li će agencija moći da predloži neki novi način transporta gasa ili neki novi način transporta nafte, da time smanji cenu i da racionalno dovede do korišćenja. Neće moći. Tačka 5) član 147. kaže da agencija obavlja pripremu kriterijuma za ocenu efikasnosti uređaja u korišćenju energije i načina njihovog obeležavanja u skladu sa odgovarajućim međunarodnim propisima i standardima. To je jedino što je pogođeno u svemu ovome i čime bi mogla da se bavi, ali zato nam ne treba agencija, to su već međunarodni standardi koji su poznati i uopšte nam ne treba agencija za to da bi te standarde usvojila i prepisala. Sve uz pružanje finansijske i tehničke podrške u pripremi realizacije prioritetnih projekata energetske efikasnosti, i kako će agencija finansijski pomagati projekte kada agenciju treba finansijski da pomažu građani Srbije iz budžeta. Ovo je apsurdno. Tačka 7) - konsultantske, savetodavne i edukativne aktivnosti u promovisanju energetske efikasnosti. Ako će agencija vršiti edukativne poslove, ako će školovati ljude koji će se baviti energetskom efikasnošću, šta će nama fakulteti. Mašinski fakulteti, na kojima se uče predmeti kao što je termodinamika, kao što su neki drugi, šta će nam ako imamo tako sposobne ljude u agencijama, da oni jednostavno edukuju kadrove. Šta će nam elektrotehnički fakulteti na kojima se uči kako se vrši prenos električne energije, kako se prenos može izvršiti sa minimalnim gubicima, ako će to neki ljudi iz agencije znati bolje. Onda hajde da te fakultete uništimo. Osam, to smo navikli, to ima kod svake agencije. Znači, čega se ne seti zakonodavac da nabroji, on napiše "i druge poslove u skladu sa zakonom", i ne piše čak ni sa kojim zakonom. Koji su to drugi poslovi u skladu sa kojim zakonom? To što će jednom godišnje podnositi izveštaj Vladi nije uteha za ono koliko će trošiti od građana Srbije i najlogičnije je da uopšte i član 146. i 147. budu izbrisani i da se odreknete ove agencije.
Da li se još neko javlja za reč o amandmanu? (Ne.) Narodni poslanik Dragoljub Živković podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 147. doda podnaslov i šest novih članova. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, za razliku od kolega iz Radikalne stranke koji smatraju da nama nije potrebna agencija za energetsku efikasnost, mi iz poslaničke grupe DS smatramo da je agencija za energetsku efikasnost neophodna, i da ona predstavlja instituciju koja postoji i u razvijenim i mnogo naprednijim i tehnološki razvijenijim zemljama u svetu i u Evropi, i da su takve agencije dale izvanredno dobre rezultate. Neka iskustva tih zemalja su preneta u poslednjih nekoliko godina i našoj Agenciji za energetsku efikasnost, ona je postigla prve rezultate i zbog toga je dobro da nastavi rad, da bismo kapitalizovali te početne rezultate, a oni pravi rezultati se upravo tek očekuju. Juče sam malo govorio o problemima naše energetike, ne bih sada da ponavljam, ali činjenica je da mi imamo neefikasnost ne samo u potrošnji, a tu se mogu uočiti četiri različita segmenta: saobraćaj, zgradarstvo, industrijska i komunalna energetika, nego imamo i neefikasnost na strani proizvodnje i u prenosu. Dakle, svi ti problemi moraju da se rešavaju i jedini način da se reši jeste uz pomoć mnogo znanja. Na sreću, mi dosta znanja imamo, ne posedujemo sva znanja, ali je nama potrebna dobra organizacija da bismo znanja koja posedujemo u zemlji na solidan i efikasan način organizovali, i da bismo uz sva saznanja koja postoje u svetu mogli naš energetski sistem da organizujemo tako da on postiže željene rezultate, na radost svih građana naše zemlje. Dakle, kada govorimo o amandmanu, što je moj zadatak, to je amandman na predloženi zakon o energetici koji je podnela naša poslanička grupa, poslanička grupa DS, a u njeno ime sam ga potpisao, ovaj amandman bih pokušao da ukratko pročitam. Posle člana 147. dodaje se podnaslov i šest novih članova. Stavljena je primedba da ne postoje članovi zakona koji definišu način upravljanja agencijom. Odmah da priznam, nisam tu ništa novo izmislio, sve je to sadržano u predlogu starog zakona ili u nacrtu zakona o energetici, a moram podsetiti i uvažene kolege iz ministarstva da takav predlog postoji i u predlogu ministarstva iz aprila 2004. godine, i to je ovaj predlog. Zašto su u međuvremenu odustali od tog koncepta, to će oni najbolje reći, ali mi smatramo da je dobro organizovati agenciju za energetsku efikasnost kao javnu službu, a ne kao posebnu organizaciju u okviru ministarstva. Odmah ću reći zašto. Zato što je važno da agencija za energetsku efikasnost izvrši integraciju u društvu svih znanja koja postoje u oblasti energetike i, ono što je uvaženi kolega malopre rekao, da se postavlja sada pitanje da li su nam potrebna znanja na fakultetima. Kako da ne, jesu, neophodna su, a agencija za energetsku efikasnost može uz dobru organizaciju da izvrši integraciju tih znanja. Odmah moram reći kolegama, verovatno je njihova struka takva da se time ne bave,mi posedujemo već određene takve institucije u našoj zemlji koje su organizovane i postižu rezultate. To su kancelarije za energetsku efikasnost u Nišu, Beogradu, Novom Sadu i Kragujevcu. Naš je zadatak da ovim zakonom kapitalizujemo te početne rezultate koje već imamo i na koje smo utrošili nekoliko godina. Ne bih pominjao strane stručnjake koji su dolazili iz Norveške, Grčke itd. Insistirao bih na tome da mi mnoga znanja posedujemo, ali ono što moramo priznati to je da još uvek nemamo dobru organizaciju za efikasnu primenu tih znanja. Prelazim na amandman. Predlažemo da posle člana 147. dodaje se podnaslova i šest novih članova. Član 147a - organi agencije za energetsku efikasnost su upravni odbor, direktor i nadzorni odbor. Ne bih sada čitao sve detaljno, ali u ovim članovima je sadržano šta i ko čini upravni i nadzorni odbor i kako se oni biraju. Pročitaću onaj deo koji se tiče načina poslovanja agencije. U članu 147d kaže se - agencija za energetsku efikasnost za svoj rad i poslovanje odgovara Vladi Republike Srbije,u skladu sa zakonom. Agencija za energetsku efikasnost najmanje dva puta godišnje podnosi izveštaj o poslovanju Vladi Republike Srbije. Onaj deo koji se tiče mogućnosti da se integrišu znanja na nivou Srbije, to je sadržano u članu 147đ i taj član kaže - agencija za energetsku efikasnost može organizovati obavljanje poslova iz svog delokruga preko izdvojenih organizacionih jedinica u mestima van svog sedišta, a u cilju efikasnijeg obavljanja poslova iz svoje nadležnosti. To se uklapa u princip decentralizacije, što mislim da predstavlja takođe jedan od demokratskih principa i omogućava efikasnije delovanje sistema. O organizovanju poslova van sedišta agencije za energetsku efikasnost odluku donosi upravni odbor. Samo još pola rečenice ili jednu rečenicu, obrazloženje zašto se ne prihvata amandman, što je u Predlogu zakona organizacija agencije za energetsku efikasnost predviđena kao posebna organizacija. To mi vidimo, a onda se kaže ako bi se organizovala kao javna služba, onda bi to predviđalo postojanje upravnog i nadzornog odbora. Dakle, nije prihvatljivo, po mom mišljenju, obrazloženje.
Reč ima ministar Naumov.
Zahvaljujem se gospodinu Živkoviću, koji je vrlo iscrpno i tačno govorio o agenciji za energetsku efikasnost kao instituciji koja treba da postoji u savremenom energetskom sistemu, odnosno u svakoj državi. Lično sam učestvovao u stvaranju određenih centara za racionalno korišćenje energije još pre desetak godina, znam njihov značaj i sve ovo što je gospodin Živković kazao. Takođe znam i rezultate koje je postojeća agencija postigla za ove dve godine, ugled koji ima, projekte i programe koje realizuje. Ovde se ne radi ni o kakvom osporavanju agencije kao takve, već se govori samo o pravno mogućem obliku da se u okviru ovog zakona osnuje jedna služba. Neko će je nazvati agencija, neko centar, neko laboratorija, koja će obavljati ove poslove koji su dati u članu 147. Međutim, u amandmanu koji je ovde dat agencija za energetsku efikasnost je predviđena kao posebna organizacija u skladu sa Ustavom Srbije. Predviđena je da se obrazuje i da ima status javne službe. Naš član 146. govori da se obrazuje agencija kao posebna organizacija, a to je u skladu sa Ustavom i Zakonom o ministarstvima, jer obavlja stručne poslove vezane za ovu energetsku efikasnost. Vaš amandman upravo upućuje da bi, kada bi bila pravno moguća, bila u stvari javna služba. Pošto agencija ne obavlja poslove, odnosno delatnosti kojima se obezbeđuje ostvarivanje prava građana i organizacija kao za javne službe, to je u suprotnosti sa Zakonom o javnim službama. Mi nismo mogli agenciju da osnujemo na način kao u svim ranijim verzijama zakona, pa i u aprilskoj, koju ste vi spomenuli, pošto je to prosto zakonski bilo nemoguće. Međutim, ona ima potpunu nezavisnost da obavlja sve ove poslove koje će i sada obavljati. Nadam se i svesrdno ću podržati njen rad, i to će biti na opšte dobro.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 159. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Slobodan Mihajlović.
Dame i gospodo, malo pažnje na kraju rasprave u pojedinostima. Radi se o delu 15 – kaznene odredbe predloga ovog zakona, krivična dela, član 159. Pročitaću ga jer je veoma kratak, ima dva stava. Prvi se odnosi na samovlasno priključenje objekata. "Ko samovlasno priključi objekte, uređaje ili instalacije na prenosni, transportni ili distributivni sistem kazniće se za krivično delo zatvorom do tri godine (član 64. stav 1. ovog zakona)." Drugi stav: "Ko koristi energiju bez ili mimo mernih uređaja ili suprotno uslovima utvrđenim ugovoromu pogledu pouzdanog i tačnog merenja preuzete energije kazniće se za krivično delo zatvorom do jedne godine (član 64. stav 2. ovog zakona.)" Moj amandman se odnosi na dodavanje stava 3. u članu 159. i glasi: "Ako je delo iz stava 1. ili 2. ovog člana učinjeno u nameri pribavljanja sebi ili drugom protivpravne imovinske koristi, učinilac će se kazniti zatvorom od jedne do deset godina". Taj treći stav odnosi se isključivo na nameru, a ima utemeljenje u članu 166. Krivičnog zakona, stav 1. tačka 1, 3. i 5, krivičnog dela teške krađe. Zbog čega je ovaj predlog ovakav kakav jeste? Iz jednog prostog razloga što se naši gubici električne energije kreću od 15 do 25, pa i više posto, od čega netehnički ili komercijalni gubici zauzimaju značajno mesto. Ako tešku krađu ne izjednačimo sa krađom električne energije, odnosno sa ljudima koji se usude da rizikuju svoj život da bi uradili tako teško krivično delo, znači sa veoma smišljenom namerom, ako ne stanemo na put tome, mislim da elektroprivreda, koja glavni problem ima u gubicima električne energije, koji iz dana u dan sa krizom sve više i više rastu, treba na neki način naći jednu zakonsku regulativu da se tome stane na put. Ovo govorim iz razloga što i ovako teška kazna do deset godina ima u zakonu mogućnost ublažavanja, odnosno olakšica, da se i ta kazna može, ukoliko ima ublažujućih okolnosti, smanjiti i ispod te jedne godine. Šta je problem? Posebno govorim o ovome jer je na Odboru za industriju ministar prihvatio ovaj amandman, sa obrazloženjem koje sam i ja dao ovde. Ipak je ingerencija suda da proceni da li ima ublažavajućih ili olakšavajućih okolnosti da ova kazna bude ispod jedne godine, a da će deset godina delovati veoma poučno i upozoravajuće za one koji se usude da tako nešto urade. Zahvaljujem se i mislim da o ovome treba da glasamo i da prihvatimo ovaj amandman, a posebno zbog toga što je ministar u obrazloženju sednice Odbora za industriju takođe prihvatio ovaj amandman.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne mogu da prihvatim ovaj amandman zato što su prva dva stava izuzetno rigorozna. Ne može da se kaže da njima nije neko ostvario imovinsku korist. Izdvajanje trećeg stava kojim se sugeriše, ako je delo učinjeno u nameri pribavljanja imovinske koristi, izvršilac treba da bude kažnjen zatvorom od jedne do deset godina. Ispada da po stavu 1. i 2. nema imovinske koristi. Ima. Svako ko se samovlasno priključi pribavlja sebi imovinsku korist. Svako ko koristi električnu energiju mimo ugovora u pogledu merenja njene potrošnje pribavlja sebi imovinsku korist. Suvišan je stav 3. Imovinska korist je i u stavu 1. i u stavu 2. Zato se i kažnjava. Zašto biste kažnjavali nekoga ko uradi nešto, a od toga nema imovinsku korist i nema štete po elektroprivredu ili po onoga ko je struju isporučio. Inače, mislim da je kazna zatvora od jedne do tri godine za ovakvo delo preteška, ali koliko se sećam to je negde u Zakonu o građenju objekata već predviđeno, ko se priključi bez građevinske dozvole isto je predviđena kazna zatvora, pa bi ovo moglo da bude prihvaćeno s obzirom na to da već postoji i u drugim zakonima zatvorska kazna za određena dela. Dakle, protiv toga sam da prihvatimo ovaj amandman.
Reč ima ministar Radomir Naumov.
Narodni poslanik Slobodan Mihajlović je tačno izneo hronologiju događanja oko amandmana koji govori o krađi kao krivičnom delu. Tada sam na Odboru za industriju prihvatio njegov amandman, a kasnije smo na Vladi ipak zauzeli stav da je to prejaka krivična sankcija, ne znam kako se to pravno govori, ali moram da napomenem, posebno, s obzirom da se ovo sada prvi put dešava da se krađa struje kvalifikuje kao krivično delo. Do sada je bilo više puta pokušaja i bilo je bezuspešnih, jer nije po Krivičnom zakonu, ne zadovoljava ovo, ovo je prvi put ušlo i mislim da će mere u ovom iznosu, krivične mere, postaviti svoj cilj, odnosno elektroprivredu zaštititi od krađa. Hvala. Ostajem pri stavu Vlade.
Zahvaljujem se ministru Naumovu. Da li se neko javlja za reč još? (Ne.) Na član 166. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a Odbor za industriju i predstavnik Vlade na sednici Odbora je taj amandman prihvatio, međutim, Vlada je u svom mišljenju iznela negativan stav. Da li je validan stav Vlade? Znači, definitivan je stav Vlade. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Slobodan Mihajlović.
Samo ću kratko. Pominjem ponovo Odbor za industriju, gde je ovaj član prihvaćen od strane Ministarstva i do sada sam bio mišljenja da je taj član prošao i po tom osnovu tražio da se član 139, koji se odnosi na povlašćene proizvođače toplotne energije, izjednači sa prihvatanjem ovoga. Odjedanput, desilo se nešto da i ovaj amandman na član 166. nije prihvaćen i zato izražavam nezadovoljstvo. Radi se o povlašćenim proizvođačima toplotne energije. Moj kolega iz poslaničkog kluba DS – Boris Tadić je već izneo te razloge, tako da ne bih ponavljao u vezi sa tim.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima ministar Radomir Naumov.
Dakle, ponavljam i ono što sam rekao prilikom prethodnog amandmana. Prihvatio sam amandman gospodina Mihajlovića na Odboru za industriju, a Vlada je stala na stanovište da ga ne treba prihvatiti, pa zastupam stav Vlade.
To smo razjasnili. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 170. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan S. Jovanović.
Poštovane kolege, vratili smo se na ono što je u načelnoj raspravi više puta rečeno, a to je princip organizovanja. U prelaznim odredbama, odnosno u članu 170. daje se Vladi ovlašćenje da utvrdi način organizovanja energetskih subjekata za obavljanje energetske delatnosti koje su do dana stupanja na snagu ovog zakona obavljala javna preduzeća osnovana zakonom i tako dalje. U načelnoj raspravi sa ove govornice je postignuta saglasnost da se ide u pravcu vertikalnog restrukturisanja i u svom amandmanu tražim da se to napiše. Znači, sve to što smo saglasni, smatram da treba da piše, jer u članu 170. nije jasno koje su to smernice po kojima će Vlada ubuduće da vrši organizaciju energetske delatnosti i energetskih subjekata. Pogotovu, imajući u vidu prethodno iskustvo. Želim da kažem da duboko i iskreno verujem ministru koji nam je ovde izložio svoje viđenje tog budućeg restrukturiranja, ali mi smo imali i priliku da čujemo šta je prethodni ministar, odnosno ministarka govorila o ovom pitanju, i ne želim ni da verujem u mogućnost da se gospođa Udovički ponovo vrati na ovo mesto. Ali nisam siguran da u toj situaciji član 170. ne bi bio tumačen na mnogo rigidniji način i da bi to povelo put rasparčavanja Elektroprivrede ili već ne znam u kom pravcu. Zbog toga smatram da to što smo ostavili Vladi jedno važno pitanje da ga reši nakon usvajanja ovog zakona, ne vidim ništa loše da ovaj zakonodavni dom u svom okviru za taj budući posao da ovu smernicu koja glasi, da se iza stava 1. u članu 170. doda rečenica: "Načela za organizovanje zasnivaće se na principima jedinstvenosti, celovitosti i vertikalnog organizovanja preduzeća". Pogotovu što je ovo praksa koja se u svetu pokazala ispravnom i svi veći i bolji elektroenergetski sistemi Evrope rade po ovom principu, a mislim da bi se na ovaj način maksimalno obezbedila efikasnost sistema i zaštitili državni i nacionalni interes Republike Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Radomir Naumov.
I u prethodnim verzijama zakona i prethodnim našim diskusijama, i kada smo bili u senci i sada na suncu, kada je bilo reči oko Elektroprivrede, i ceo današnji dan mi pričamo o Elektroprivredi i elektroenergetici i organizovanju te energetske delatnosti, glavni kamen spoticanja je uvek zabrinutost za opstanak jednog dobrog sistema kao što je elektroenergetski, način organizovanja rada budućeg preduzeća u uslovima koji se stvaraju ovim zakonom, koji je, što sam naravno metaforično rekao, bomba. Jeste bomba, menja odnose, menja shvatanja i zbog toga je bila potpuno razumljiva zabrinutost i strah šta će se desiti sa Elektroprivredom u njenoj budućoj organizaciji. Pobornik sam i isto znam da je vertikalno organizovanje sistema i dalje pouzdan sistem i da mi ne smemo da razbijamo naš pouzdan energetski sistem radi nekih nedovoljno poznatih, za naš mentalitet i našu tradiciju karakterističnih, drugih organizacionih formi, kako je nudio taj zakon prethodne ministarke, koji je predviđao potpunu horizontalnu dezintegraciju. Ovde kroz ovaj zakon, znači, kroz ceo zakon koji pruža široke mogućnosti za organizaciju budućih energetskih kompanija, posebno ovde u završnim odredbama, mi govorimo o vertikalno organizovanom sistemu, jer proizvodnja, distribucija i trgovac kvalitetnom električnom energijom čini vertikalnu organizaciju. Mi ovde spominjemo izdvojeni prenos da bi taj prenos bio zajedno sa operatorom sistema, jer po direktivama, ako bi i prenos bio uključen u taj vertikalno integrisani sistem, možda dve ili tri delatnosti u njemu, ali je važno da je više od jedne; kada bi prenos bio zajedno sa proizvodnjom i distribucijom, operator sistema ne bi mogao da bude sa njima zajedno, a to je mali entitet i za njega bi u ovim uslovima, ipak prelaznim, mislim bilo pametnije da bude sa prenosom. I zbog toga je u prelaznim odredbama predviđeno da će Vlada doneti odluku o načinu organizovanja, o formi uz ove dve sugestije i konstatacije. Time je praktično razrešena ranije postojeće nepoverenje, a i vrlo jasno stavljeno do znanja šta Vlada i šta mi kojima je to struka mislimo u budućem uređenju elektroenergetskog sistema, uvek vodeći računa da je elektroenergetski sistem zajedno sa Naftnom industrijom odnosno, okosnica i jedino nešto na šta možemo da se oslonimo u razvoju i u privredi ove naše države.
Zahvaljujem se ministru Naumovu. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 171. amandman je podneo narodni poslanik Dragan S. Jovanović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miša Petronijević. Izvolite.
Dame i gospodo, amandman na član 171. je podneo u ime poslaničke grupe SPS Dragan Jovanović. Suština amandmana je potpuno ista kao i kod člana 170. Razlog zbog kojeg sam izašao je sledeći. Prvo, želimo da iskažemo našu odlučnost u zahtevu, da sistem kao što je energetski bude vertikalno organizovan. Drugo, moram da priznam da mi začuđujuće izgleda da se ministar potpuno slaže da je taj sistem najbolje organizovan sistem, a istovremeno ne prihvata amandman. Želim sledeće da kažem - u članu 171. je predviđeno da vlada aktom o osnivanju energetskog subjekta utvrdi načela organizacije. Mi kažemo - zašto zakonom nije moguće dati smernicu? Zašto zakonom nije moguće obavezati vladu da kad bude utvrđivala načela, da tada vodi računa da se oni zasnivaju na principima jedinstvenosti, celovitosti i vertikalno organizovanog preduzeća. Ništa više. Neka vlada uradi, preneto je u nadležnost vladi, ali neka se poštuju ova načela. To je ono što tražimo i mislimo da je to jedno od ključnih primedbi naših, na zakonu o energetici, pored onih pitanja uglja, svojine, nacionalnog bogatstva, zaštite životne sredine, jer lepo je proizvoditi struju, ali treba voditi računa i o ogromnom broju ljudi koji žive na tom području,a sad ne mogu da žive od pepela. Uzeću samo primer Lazarevca, Obrenovca, čitavih naselja, i time se treba pozabaviti, ali se vraćam na ovo pitanje. Gospodine ministre, u javnosti je ovih dana prisutna vaša izjava da vi u stvari, i u vašem obrazloženju kažete da je to kako će vlada da uradi, da su to vertikalno povezana preduzeća. Izuzeli ste jedino prenos. Doduše, nisam saglasan sa vašim obrazloženjem, da prenos obuhvata samo 1500 radnika, to nije nešto, nije to suština. Suština je funkcija prenosa, a ipak vi to najbolje znate i stručnjaci, računajući i našeg stručnjaka, šta znači prenos i zbog čega je on bitan. Ako je to već tako i ako vi izjavljujete u štampi da će oni tako biti organizovani, zašto se to ne napiše u zakonu? To što vi pričate, kao što reče moj kolega prethodnik - mi vama verujemo, da će vlada poštovati obećanja, ali to ne priča zakon, to priča ministar, mi mu verujemo i verujemo ovoj vladi. Ima nešto što ne verujemo, ali moram da kažem, ne verujem da će Kori da se vrati, ali ako se ne daj bože vrati, ima zakonski osnov da može da organizuje preduzeće na način na koji hoće. Na kraju, želimo još jednom predlagaču da damo šansu i mogućnost da prihvatanjem ovog amandmana koji ne remeti suštinu zakona, u stvari daje samo jedno ograničenje vladi, da uradi onako kako ova vlada i obećava da će uraditi u tom smislu. Predlažem da se ovaj amandman prihvati. Hvala.
Hvala gospodinu Petronijeviću. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 176. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto samo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč, po članu 138. Poslovnika Narodne skupštine? Ministar energetike Radomir Naumov, izvolite.
Poštovani narodni poslanici, došli smo do kraja ovog maratonskog razmatranja ovog našeg zakona, što u načelu, što po amandmanima. Sa svoje strane se vama zaista zahvaljujem na uloženom trudu da se poboljša ovaj zakon. Ovaj zakon biće samo početni korak u višegodišnjem poslu koji je pred nama, poslu reorganizacije sektora energetike, čiji je krajnji cilj uspostavljanje jednog samoodrživog tržišnog sektora, u skladu sa nacionalnim interesima u oblasti energetike. Usvajanjem ovog zakona mi odmah dobijamo snažni stimulans, odnosno zakonsku osnovu. Kad kažemo restrukturisanje u ovom domenu, obično pogrešno shvatamo ceo termin o reorganizaciji. U ovom slučaju se govori o reorganizaciji. Dobijamo stalni stimulans i impuls za reorganizaciju sektora u cilju da to postane efikasan sektor baziran metodološki i funkcionalno na principima energetskih sektora u svetu. Prvi sledeći korak koji proizilazi iz ovog zakona je usvajanje i predlaganje strategije energetskog razvoja, to je u stvari ključni dokument koji proizilazi iz naše energetske politike. Strategija energetskog razvoja je praktično u završnoj fazi, u nacrtu. Nadam se da ćemo ga ovde uskoro predstaviti, taj dokument. Kroz njega će se videti i otkloniti sve ove nedoumice ili sumnje koje su izražene, kroz njega će se vidite i da li se mi odričemo Kosova ili ne, kod njega ćemo videti kako se projektuje politika cena, kako se projektuje dizajn tržišta, da li će se govoriti i gde o liberalizaciji, odnosno o privatizaciji. Dakle, to su dokumenti gde se ova pitanja razmatraju, dok zakon to nije. Zakon je samo jedan okvirni dokument koji omogućava da se pojedine energetske delatnosti objedine na ovim principima po kojima smo sve do danas govorili. Usvajanjemzakona zaista se otvaraju naša vrata ka integraciji u Evropu, koliko god to zvučalo patetično ili već izlizano. Moram da napomenem da je stvaranje jednog tržišta vrlo bitan momenat, jer to će predstavljati taj integrativni element, to će biti jedan naš put gde će nas uvažiti, bili mi članovi Evropske unije ili ne. Već danas mogu da vam kažem da onaj Pakt za stabilnost jugoistočne Evrope, podstaknut od strane evropske komisije, vrlo ozbiljno radi na stvaranju energetske zajednice jugoistočne Evrope. Uskoro će se o tome govoriti na najvišem političkom nivou. Time se objedinjava cela naša oblast: Rumunija, Bugarska, Grčka, Albanija i bivše zemlje Jugoslavije. Možemo se sada vrlo efikasno uključiti u sve to, kad budemo imali ovaj zakon, ne zaboravljajući da u energetskom smislu i geostrateški mi se nalazimo na veoma važnom mestu i po energetskim kapacitetima i po značaju tih interkonektivnih i drugih puteva. Tako da od sutra, kada se nadam da će biti usvojen zakon, mi okrećemo novu stranicu u našem razvoju. To je ono što ćete videti da će biti zaista bomba.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Shodno odluci 130 poslanika, prelazimo na pretres 11. tačke dnevnog reda. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MINISTARSTVIMA Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmernu broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelnom pretresu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa SRS – 1,38,24 časova, DSS – 1,03,36 časova, DS – Boris Tadić – 44,24 minuta, G17 plus – 37,12 minuta, SPO – NS – 26,24 minuta, SPS – 26,24 minuta i poslanici koji ne pripadaju ni jednoj poslaničkoj grupi, tri poslanika SDP po pet minuta, na osnovu člana 89. stav 3. Poslovnika. Narodni poslanici se žale da ne čuju. Trudim se da govorim što je glasnije moguće. Zahvaljujem svima koji su u međuvremenu pokazali brigu za moje zdravlje. Kao što vidite, sve je u redu, sada ćemo se čuti. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Važno obaveštenje: sednica Zakonodavnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije održaće se u petak 23. jula 2004. godine u 9,00 časova, u sali u prizemlju. Važno je zbog svih ovih amandmana. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača dr Zoran Lončar, ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu, želi reč? Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane dame i gospodo, dozvolite na početku da vam se zahvalim za vaše današnje razumevanje za potrebe efikasnije zakonodavne aktivnosti Vlade. I ujedno, uz ovu zahvalnost, da izrazim svoj stav da ću maksimalno poštovati vašu nameru da radite noćas duboko u noć, dok se ne usvoji ovaj zakon. Stoga ću najkraće moguće, nadam se na krajnje pojednostavljen način, da biste i svi vi koji baš puno ne znate o ovim krajnje stručnim stvarima, mogli nešto da razumete, i da bi građani Srbije koji noćas prate ovaj prenos i zanimaju se, bar nešto od struke, pored ovolike demagogije, za ove agencije, imali večeras prilike da čuju. Najkraće rečeno, Predlog ovog zakona predstavlja, pre svega, programsko obećanje ove vlade Srbije, izneto ovde u ekspozeu početkom marta ove godine, za koga smo dobili podršku skupštinske većine u oblasti državne uprave, kada smo rekli da će se preispitati rad mnogih neustavno obrazovanih agencija, kao službi Vlade, od strane prethodne Vlade i da će se, nakon toga, one ugasiti ili obrazovati u skladu sa zakonom. Takođe, predlaganje ovakvog zakona predstavlja još jedno programsko obećanje ove vlade, a to je da će se zalagati za javnost rada. Upravo usvajanjem ovog zakona vi ćete, dame i gospodo narodni poslanici, dobiti ono što niste do sada imali prilike, a to je da ove agencije, čije se obrazovanje predlaže ovim zakonom, budu dostupne javnosti. Do sada, ako dragi narodni poslanici to možda niste znali, zbog statusa ovih agencija koje su bile službe Vlade, bile su ne samo protivustavno obrazovane, već su bile tajno obrazovane, pa čak i za nas koji pripadamo stručnoj javnosti. Nismo mogli da saznamo šta one to u praksi rade. Vi kao narodni poslanici niste imali mogućnosti da koristite ona sredstva koja vam po Ustavu i zakonu pripadaju, u pogledu kontrole rada svih državnih organa, pa i agencija. Niste mogli da tražite izveštaje o radu, niste mogli da vršite nikakvu kontrolu. Obrazovanjem ovih agencija, koje predlaže večeras predstavljeni zakon, omogućiće vam čak da, koristeći ovlašćenja iz Zakona o državnoj upravi, ako zaista želite da vidite šta rade, da se svako od vas lično pozove i da traži prijem kod funkcionera koji rukovodi agencijom kao posebnom organizacijom i verujem da će svi oni, kao predstavnici Vlade Srbije, ispoštovati tu obavezu da vas prime u roku od osam dana, naravno, i da vam daju potrebnu informaciju. Ako niste možda znali, bar sada sa ove govornice čujete da imate i takvu mogućnost kontrole. Ne treba samo kontrolisati agencije i organe uprave demagoškim pričama sa ove govornice, već treba koristiti svoju zakonsku mogućnost i upoznati se šta te agencije rade, da bi onda zaista mogli i da ih kontrolišete, da kontrolišete gde odlaze pare svih nas kao poreskih obveznika. Takođe, predlog ovog zakona predstavlja početak reformi državne uprave. Večeras Srbija ulazi u novi proces reformi državne uprave. Sa tim reformama ćete se suočiti odmah, nakon letošnje pauze koju budete iskoristili, u prvim danima zakonodavne aktivnosti susrešćete se sa mnogobrojnim zakonima u oblasti reforme državne uprave. Predlog večerašnjeg zakona predstavlja i deo evropskog integracionog puta Srbije, koji je Vlada Republike Srbije povela. Naime, verovatno ćete već prema satima koliko vaše poslaničke grupe imaju na raspolaganju, i znanja, neznanja, zle ili dobre namere, iskoristiti da kritikujete agencije. Svako od nas, koji je pročitao Zakon o državnoj upravi, a pre toga Ustav Republike Srbije, a da ne kažem završio pravni, a možda i neki drugi fakultet, i možda imao i prilike da uprkos svim teškoćama kojima smo izloženi prethodnih godina, koje su nas onemogućavale da putujemo, pa obišli malo Evropu, bilo u funkciji predstavnika izvršne vlasti, bilo u funkciji narodnog poslanika, videli ste da neke zemlje, koje su oličenje demokratije, imaju ne tri, koliko se predlaže večerašnjim zakonom, već imaju tri puta stotinu, preko 300 agencija, i nikome ne pada na pamet, niti u svetu niti građanima tih država, da takvu državnu upravu, da takvu vladu, proglase neodgovornom vladom. Naravno, te mnogobrojne agencije koje postoje imaju i mogućnost kontrole. Njihov rad je dostupan javnosti. Kako ćete to vi, dame i gospodo narodni poslanici, znati da iskoristite, to će od večeras biti vaša briga. Vlada Srbije, predlažući ovakav zakon, gaseći agencije koje su protivustavno i tajno obrazovane, uredbama prethodne vlade, daće vam priliku da kontrolišete kako te agencije i koliko dobro rade, na koji način troše naša budžetska sredstva. Ustavni osnov za obrazovanje ovih agencija kao posebnih organizacija se nalazi u članu 94. Ustava. Po tom članu Ustava, dame i gospodo, vi ste u funkciji posebnih organizacija, sedeći po raznoraznim vladama obrazovali neke oblike posebnih organizacija, za koje tada, sedeći u udobnoj fotelji stručne javnosti, nisam mogao da nađem nikakvog ozbiljnog utemeljenja. Spomenimo, recimo, komitete kao kolegijalne organe, a znamo da su odavno svi organi državne uprave, pa i posebne organizacije isključivo zbog efikasnosti njihovog rada obrazovane u inokosnom principu. Setimo se tela, kao senzacionalnog organizacionog oblika organa uprave i posebnih organizacija. Bilo je to tada, da vas podsetim, ne tako ni davno, doduše ne na republičkom već na saveznom nivou. Ali, mnogi od vas su baš sedeli tada, doduše ne u ovim poslaničkim klupama kao večeras, a sećam se jako dobro - u Saveznoj vladi, koja je tada usvojila Uredbu o obrazovanju saveznih ministarstava i drugih saveznih organa i organizacija. Dame i gospodo, podsetimo se gde ste svojevremeno, sedeći u ovim poslaničkim klupama, kao predstavnici Vlade, predlagali upravne organizacije u formi muzeja, u formi trezora, a sve su to organizacioni oblici upravnih organizacija kao što su i agencije, dame i gospodo narodni poslanici. E, na takve organizacione oblike, kada ste bili u prilici da vi vršite vlast, pa da se najbolje organizujete, kako znate, vi ste odlučili da trošite novac. Predlažući večeras da se posebne organizacije, i to samo tri, obrazuju u formi agencije, mi smo rešili da vam damo priliku da kontrolišete kako ove agencije, koje obrazuje Vlada, troše novac. Prethodne agencije su bile obrazovane, kao što sam već rekao - na protivustavan način, uredbom Vlade. Bilo je ukupno 13 takvih agencija. Kao što smo ovde obećali u ekspozeu, to smo i učinili, pogasili smo sve one agencije izmenama te uredbe, za čije postojanje nismo našli opravdanu potrebu da postoje. Samo tri od tih 13, koje su postojale na Ustavom predviđen način, a to je upravo ovim zakonom večeras urađeno, a koji vam ovde predstavljam,odnosno obrazujemo ih onako kako Ustav nalaže, u formi posebnih organizacija. Pored ovih 13 agencija, postojao je protivustavno obrazovan kao služba Vlade jedan biro, Biro za komunikacije, i prvi akt ove vlade je bio da se tim aktom taj biro ukine. Postojao je i jedan centar za uklanjanje mina, a takođe se danas predlaže da se obrazuje u formi posebne organizacije i da se zove centar za razminiranje, a njegova osnovna aktivnost će biti - stručni poslovi u vezi humanitarnog razminiranja, odnosno postoji potreba za obavljanjem tih poslova i u našoj zemlji. Predlaže se konkretno od ovih 13 agencija, koje su postojale na protivustavan način tj. koje su obrazovane kao službe Vlade, da se samo tri obrazuju ovim zakonom, dakle na Ustavom predviđen način. I to, agencija za razvoj infrastrukture lokalne samouprave, kao posebna, samostalna organizacija. Ona bi trebalo da stvori uslove za obezbeđenje posebnih finansijskih sredstava za razvoj infrastrukture lokalne samouprave. Nećete valjda u predvečerje lokalnih izbora, kada građanima treba da damo priliku konačno da odluče ko će biti njihovi pravi predstavnici na lokalnom nivou,da neobrazovanjem ove agencije buduće rukovodstvo lokalnih samouprava uskratimo za mnogobrojna donatorska sredstva, koja treba da pomognu razvoj infrastrukture lokalne samouprave, a o čijem načinu korišćenja će novo rukovodstvo od septembra meseca na nivou lokalnih samouprava odlučivati. Predlažemo da se kao druga agencija obrazuje agencija za strana ulaganja i promociju izvoza. Predlažemo da i ona ima samostalni status, da bude samostalno pravno lice u formi upravne odnosno posebne organizacije. Da li je potrebno u ime Vlade Republike Srbije, koja je jedna reformska, proevropska vlada, da vam opravdavam potrebu stranih ulaganja i promociju izvoza naših proizvoda u inostranstvo, na jedan ovakav način, preko posebnog organa obrazovanog zakonom. Na kraju, treća agencija koja se predlaže, to je agencija za zaštitu životne sredine, za razliku od ove dve, ona će takođe biti posebna organizacija, ali u sastavu Ministarstva nauke i zaštite životne sredine. Ta agencija bi trebalo da prikuplja podatke o zaštiti životne sredine, a ono što je osnovno - da sarađuje sa međunarodnim organizacijama u oblasti zaštite životne sredine. Ako niste znali, u ovoj oblasti je to evropska agencija za zaštitu životne sredine i evropska mreža za informacije i posmatranje. Na kraju i nešto što predstavlja samo tehničku stvar, a to je sitna promena delokruga dva ministarstva. Naime, predlaže se da se deo delokruga, tačnije poslovi koji se odnose na kontrolu kvaliteta određenih proizvoda iz Ministarstva trgovine, turizma i usluga prenesu na Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Da zaključim - konačni cilj ovakvog predloga zakona je da se jednom na jasan, Ustavom predviđen način, zakonom izvrši precizno razgraničenje između državne uprave, upravnih organizacija, sa jedne strane, i službi Vlade, sa druge strane. S obzirom na činjenicu da na ovaj zakon niste uložili ni jedan amandman pretpostavljam da niste mogli da pronađete nikakvu ozbiljnu zamerku koja bi bila vredna vaše pažnje, pa da predložite bilo kakvu promenu u članovima ovog predloga o izmenama i dopunama Zakona. Zahvaljujem na strpljenju što ste me saslušali u ove večernje sate i očekujem vašu brzu podršku za ovakav zakon.
Zahvaljujem se ministru Lončaru. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Predsednik Odbora za pravosuđe i predsednik Zakonodavnog odbora? (Ne.) Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam ko ili šta je najedilo ministra, ali neprimereno je, gospodine ministre, od vas to zaista nisam očekivao, pamtim vas kada ste obrazlagali neke zakone ovde, imao sam dobro mišljenje o vama, video da cenite poslanike, neprimereno da nas unapred optužite i napadnete što smo mi protiv nekih agencija. Uopšte ne znate kakvi će naši stavovi biti, prejudicirate ih, a i ako su negativni prema vašem predlogu zakona, otkud kod vas toliko naboja da nas napadate u ovako kasno doba dana. Zaista je dobro ako ste u pravu. Ne znam da li ste u pravu, jer napadi koje sam čuo večeras su upereni protiv Vlade DS-a, koja je uredbama osnovala tri, mislim pet agencija, o kojima se večeras radi, a to je jedna reformska Vlada, opštepriznata u Srbiji, napredna i vodi nas u Evropu. Ponavljam, dobro je ako ste u pravu što zakonom regulišemo osnivanje agencija. Ne znam da li je neko osporio ustavnost uredbe Vlade o osnivanju agencija. Ako postoji stav Ustavnog suda, onda vam dajem za pravo da ovoliko napadate taj način osnivanja agencija, a ako se niste obratili Ustavnom sudu i ako nemate stav Ustavnog suda, onda vaše mišljenje iz fotelje stručne, pravničke javnosti, zanima me kao mišljenjejednog pravnika, ali ne utiče na moje stavove večeras. Ovaj zakon je, kažete, na osnovu ustavnog osnova iz dva člana Ustava. Jedan je da Republika Srbija uređuje i obezbeđuje i organizaciju, nadležnost i rad republičkih organa. To je član 72. stav 1. tačka 11, i zanimljiviji, član 94. stav 5. Ustava Srbije, na koji se pozivate, i kažete - ministarstva i posebne organizacije jesu republički organi, podvlačim republički organi, čija se organizacija i nadležnost uređuju zakonom. Ovim zakonom vi nama zaista uređujete nadležnost ovih agencija, ali nema organizacije, gospodine ministre. Da bi jedan agencija bila kontrolisana od strane Narodne skupštine, kako vi kažete da će sada prvi put biti, posebno kod ovih agencija koje prestaju da rade, za strana ulaganja i promociju izvoza, za zaštitu životne sredine i centar za uklanjanje mina, mora Narodna skupština da uredi njihovu organizaciju, barem kao što radimo kod svih drugih agencija; da utvrdimo organe agencije, način njihovog izbora, broj, način donošenja statuta. Vi ovde kažete - ovo nisu republički organi. Kako mogu da nazovem republičkim organom firmu za koju kažete da ima svojstvo pravnog lica? Da li je to vladina ili nevladina organizacija, ko će da bira organe, ko će da usvoji statut, koja sredstva za poverene poslove? Ima li poverenih poslova u tim agencijama ili su joj sve povereni poslovi. Kažete - ako ne bude usvojen zakon. Šta, živeli smo i do sada bez ovog zakona, sa agencijama koje su osnovane uredbom. Nisam ja kriv što ova Vlada četiri meseca nije te agencije ukidala zakonom. Da ne ukinete noćas, ukinućete neku drugu noć. Postoje i rade te agencije. Da li će neko da ih osporava pred Ustavnim sudom? Ne znam. Da li će biti ništav njihov rad, njihove odluke, bogami u to nisam baš siguran. I sami kažete da nam je potrebna agencija koja će da promoviše naš izvoz. Ako je ta agencija i do sada promovisala izvoz, na sreću joj, kako je osnovana, na vama je bilo da utvrdite, a ne nama. Jer u mišljenje ministra ili bilo koga iz pravničke javnosti ne verujem dok ne čujem stav Ustavnog suda Republike Srbije. On jedini procenjuje da li je nešto urađeno u skladu sa Ustavom ili nije. Šta je kod ovih kozmetičkih izmena u dva ministarstva? Bojim se toga što Ministarstvo za poljoprivredu preuzima posebno tu kontrolu, zato što nemam poverenja u ministra i to vam otvoreno kažem. Ali, šta je sa zaposlenima? Da li će svi ti inspektori automatski preći da rade u ministarstvo u kome do sada nisu radili ili neće? Vidim da je postojala dobra namera, ili je to malo bila i želja, da se pomalo osvetnički nastupi prema prethodnoj Vladi, koja je zaista grubo, divlje osnivala ove agencije. Tu dobru volju treba sprovesti do kraja. Agencija ovako osnovana za mene nije potpuno završena. Onda kao da je uredbom osnovana, jer kao narodni poslanik neću da učestvujem u izradi zakona koji će posle toga da dopunjuje Vlada uredbama. Hoću da sve bude jasno u zakonu, hoću da sagledam celu agenciju, kao što je i ova protiv koje sam bio za energetiku, ali sam je potpuno sagledao u zakonu. Bio sam protiv nje, ali ona ima sve od dana za glasanje kada bude objavljena u "Službenom glasniku", ona ima sve organe. Može da bira, zna se ko predlaže, zna se koliko ima članova. Zna se kvalifikacija ljudi koji tamo moraju da rade da bi vodili tu agenciju. Za ove tri agencije, za ove nove agencije koje ste svrstali uz zavode, i uz direkcije, i uz Sekretarijat za zakonodavstvo, ne vidim način da to budu pravna lica pod kontrolom Narodne skupštine, a ona nije uticala na njihovo osnivanje, izuzev što je samo omogućila zakonom da budu osnovane i propisala im nadležnosti. Morate da priznate da pravo na osnivanje agencije i nadležnosti agencije nisu kompletna odluka koju mora da donese Narodna skupština. S te strane, ponavljam, ovo nije dovoljno dobro urađeno, ovo nije kompletno urađeno, ovo nije spremno za odlučivanje. Dobra volja ne može da opravda sve. Vremena je bilo. Mislim da smo miovaj zakon u maju dobili, bilo je vremena da se ovo sve uradi kako treba. Možda je neko zaboravio da postoje ovi predlozi zakona, ko se danas ili ovih dana setio da ih uvrsti u vanredno zasedanje. Ponavljam, nemojte biti u dilemi da pomislite da sam možda bio za rešenje koje je uradila prethodna Vlada. Nisam bio za to da se uredbom osnivaju agencije. Protiv toga sam da se i zakonom osnivaju agencije, ali ako ih već osnivate, zato sam da ih osnivate zakonom. Postoji neki privid kontrole agencija od strane Narodne skupštine, ali ovo mora da bude kompletno urađeno da bi moglo da bude podržano od strane narodnih poslanika SRS.
Da li se još neko javlja za reč od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa? (Ne.) Obaveštavam vas da je, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijavu za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnela poslanička grupa Srpske radikalne stranke. Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, a posle nje narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, od maja meseca imamo ovaj predlog zakona o ministarstvima. Očigledno je bilo da vam se u tom momentu žurilo jer ste tražili hitan postupak i da zakon stupi na snagu odmah narednog dana od dana njegovog donošenja, ali evo već skoro dva meseca mi to nismo imali na dnevnom redu i ono što je za mene, pre svega, sporno u ovom predlogu. A podsećam vas da poslanici SRS uglavnom nisu uzimali značajnije učešće u raspravi povodom predloga onog vašeg zakona o ministarstvima, koji je početkom godine donet, jer smo smatrali da je pravo Vlade da se ona organizuje onako kako ona smatra da je to potrebno. Čitajući obrazloženje za ovaj zakon došla sam do zaključka da se neki pojmovi mešaju, odnosno vaše obrazloženje koje bi trebalo da ide u prilog ovom zakonu jeste da ministarstvu pre svega pripadaju tzv. autoritarna ovlašćenja, a da posebne organizacije, među kojima su i agencije, načelno nemaju ta ovlašćenja i delatnost im je pretežno analitična i predlagačka. Da to nije istina, to ću vam obrazložiti na primeru koji smo upravo imali danas u raspravi o Predlogu zakona o energetici, kada smo posebnim zakonom, što je u skladu sa Ustavom, osnovali agenciju koja obavlja upravo te autoritarne poslove, jer izdaje licence, odlučuje po žalbi, donosi tarifne sisteme, utvrđuje metodologiju za određivanje tarifnih elemenata. Dakle, to nisu stručni poslovi nego, po mom dubokom uverenju, upravo ti naredbodavni, autoritarni, odnosno veoma široka ovlašćenja u koja niko ne može da im se meša. Vi ste odlučili da neke agencije, za koje kažete da su neustavne, po mom mišljenju jesu, ali o tome svoj sud treba da da Ustavni sud, ukinete, jer smatrate da su vam suvišne, a opredelili ste se za to da zadržite tri agencije i da jednu agenciju formirate u okviru Ministarstva za zaštitu životne sredine. Ono što ne znam to je šta je vaš motiv da ove tri agencije sa svojstvom pravnog lica funkcionišu upravo tako, a da ova agencija za zaštitu životne sredine funkcioniše u okviru uprave za zaštitu životne sredine, dakle da ima drugačiji status od ove tri. Dakle, šta je ono opredeljujuće za vas kada se odlučite da jednoj organizaciji, u ovom slučaju agenciji, date svojstvo pravnog lica, a nekoj drugoj ne? Da li je motiv za to možda način finansiranja tih organizacija, jer mi iz ovog zakona ne vidimo kako će se one finansirati ako su posebna pravna lica, da li su na budžetu, iz donacija ili iz nekih trećih sredstava. Mi to zaista ne znamo. Za ovu agenciju za zaštitu životne sredine mi znamo da se finansira iz budžeta, a za ove tri, agencija za razvoj infrastrukture lokalne samouprave, za strana ulaganja i promociju izvoza i ovaj centar za razminiranje, kako ste to rekli, ili za uništavanje mina, mi ne znamo kako će se finansirati, niti to postoji u obrazloženju, sem što se kaže u jednom delu da za sprovođenje ovog zakona nisu potrebna dodatna sredstva. Verovatno i zbog toga što su te agencije i do sada postojale, pa su bile u planu za budžet za ovu godinu. Dakle, to je jedno objašnjenje koje je nama poslanicima potrebno. Što se tiče agencije za razvoj infrastrukture lokalne samouprave, moje duboko uverenje jeste da je ova agencija samo transmisija i veza između donatora i lokalnih samouprava, pa postavljam pitanje zašto je našoj lokalnoj samoupravi uopšte potreban posrednik ako supitanju donacije i drugo, mislim da ne treba ovako važan zakon o ministarstvima da upodobljujemo nekim našim očekivanjima da ćemo dobiti neke značajnije donacije vezane za infrastrukturu, a koje bi se direktno davale lokalnoj samoupravi. Uopšte, moja očekivanja, i moje poslaničke grupe SRS u nekoj bližoj budućnosti, a nadam se i daljoj, nisu takva da treba da neke svoje planove baziramo na očekivanjima da ćemo od nekog dobiti pare. Bolje bi bilo da se kao Vlada i možda predsednik Vlade kao autoritet pozabave onim što radi aktuelni ministar inostranih poslova, koji umesto da traži ono što našoj državi pripada od zemalja agresora, na sva usta priča da će se povući tužba protiv zemalja NATO-a, koje su nam nanele onoliku materijalnu i nematerijalnu štetu, i naplata te ratne odštete nama predstavlja najveću nadu da ćemo se izvući iz ove ekonomske krize i iz ove bede u kojoj se trenutno nalazimo. Dakle, to je što se tiče agencije za razvoj infrastrukture lokalne samouprave. Što se tiče agencije za strana ulaganja i promociju izvoza, koja bi trebalo da obavlja stručne poslove koji se odnose na promociju direktnih stranih ulaganja u Republiku Srbiju i koji obuhvataju pripremu, razvoj i predstavljanje informacija o različitim poslovnim mogućnostima i prednostima ulaganja u privredu Republike Srbije, mislim da ste tu preuzeli posao aktuelnog predsednika Republike, Borisa Tadića, koji je inače u svojoj predizbornoj kampanji obećao da će se on time baviti i pokazao nam je da se vrlo uspešno time bavi, jer je u državi Ilinois već dogovorio neke poslovne kontakte i omogućio verovatno nekim našim proizvođačima, ne znamo kojima, da izvezu našu robu. Dakle, neka čovek radi to kada je pokazao da je sposoban, ne treba nama ovde na republičkom nivou, u Vladi, da trošimo iz budžeta dodatno, ili bi možda po vašoj zamisli ova agencija trebalo da bude na raspolaganju Borisu Tadiću, da mu obavlja te stručne poslove, a on samo da putuje po svetu i da dogovara izvoz naših brendova, samo što ne znamo kojih brendova, jer se još nismo izborili za to da imamo neke značajnije brendove. Centar za razminiranje, pravo da vam kažem, najveće je iznenađenje za moju poslaničku grupu, jer nismo znali da to uopšte postoji, a mislim da je u obrazloženju trebalo reći nešto više o tome kakva je potreba za postojanjem ovog centra, odnosno koliko je to mina koje postoje, a koje naši stručnjaci balističari nisu do sada uklonili. Možda postoji neki stručniji izraz, zaista ne znam i da li je potrebno osnivati jednu ovakvu organizaciju, koja ipak košta i dugoročno treba nešto da radi, da odobrava planove izvođenja radova, da daje neke licence, da vrši kontrolu kvaliteta, da prati primenu međunarodnih ugovora i standarda u oblasti razminiranja, ostvarivanje međunarodne saradnje, kao i druge poslove određene zakonom. Malo me, pravo da vam kažem, zabrinulo to da naša država ima potrebu za osnivanjem ovakve organizacije. To znači da ima veoma veliki broj neuklonjenih mina, a obzirom da se planira i saradnja, međunarodna saradnja, moguće je da će neki naši stručnjaci, ili će se raditi na tome da se osposobe u većem broju naši stručnjaci, da dobiju neke sertifikate, i da te mine uklanjaju tamo gde mi ne bismo želeli da budemo angažovani. U svakom slučaju, obrazloženje nije zadovoljavajuće. Naravno, poslanička većina će odlučiti o tome da će ovakva organizacija ministarstva ubuduće funkcionisati i to još jedno vaše pravo, u skladu sa Ustavom, ali ostala su neka pitanja, ostali smo bez odgovora na neka pitanja, gledajući obrazloženje i stalno se nameće jedno krucijalno pitanje: ko vas to tera da osnivate tolike agencije, zašto ste ovo nazvali baš agencijom. Ako ste ove tri posebne organizacije imali potrebu da nazovete agencijom, a ne da bude zavod ili sekretarijat, direkcija, sve tri su mogle da budu direkcije, zašto ste ovu agenciju za zaštitu životne sredine, koja funkcioniše u okviru uprave za zaštitu životne sredine, ovako nazvali. Stalno se nameće uverenje da vas neko na to tera, neko ko odlučuje o tome kakvu ćemo mi državnu organizaciju imati, neko kome su ti pojmovi odomaćeni, normalni, a nama baš i nisu, tako da nisam ubeđena da čak i vi, mislim na Vladu, naravno, sumnjate da su vam sve ove organizacije, koje ovako besomučno osnivamo bilo ovim zakonom o ministarstvima, bilo posebnim zakonom, jer to svakodnevno radimo, i juče smo ovim zakonom o lekovima, a danas zakonom o energetici, treba li nam takvo umnožavanje administracije i da li mi zaista imamo potrebu da se na ovaj način ovi poslovi obavljaju, obzirom da sam ubeđena da već postoje stručne organizacije čije usluge mogu da se koriste u ove svrhe. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Gordani Pop-Lazić. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, a za reč da se pripremi narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, nije me iznenadio ovakav vaš ironičan stav i vaše hipotetičko razmišljanje o tome kakav ćemo stav da zauzmemo o Predlogu ovog zakona i šta ćemo da kažemo, zbog toga što sam pre nekoliko dana, a gledajući, odnosno sama reagujući na ono kako ste izlagali i kakvu ste ocenu dali o predstojećim lokalnim izborima u Srbiji, gostujući u centralnoj emisiji državne televizije, zaključila da je bahatost postao vaš manir. Na isti način ste odgovarali novinaru, voditelju te emisije, odnosno u dnevniku, a u jednom trenutku, pošto smo se nasmejali na to vaše cinično izlaganje, pomislila sam da vi imate utisak da ste u osamdeset i nekoj godini i da se obraćate delegatima iz raznih gradova i okruga, koji su neki komunistički kadrovi došli iz svojih sredina, a ne poslanicima demokratskim izabranim. I pre svega ste se obraćali poslanicima SRS, znajući da ćemo mi da budemo protiv ovakvog rešenja, a nemate u vidu i ne želite da imate u vidu da je nama sve vreme našeg političkog delovanja zapravo bio cilj, i to smo pokazivali stalno sa ove govornice, i dok smo, pomenuli ste taj period, učestvovali u Vladi, da unapređujemo državnu upravu. Eto šta ste vi rekli: ovo će večeras, usvajanjem, promovisanjem ovog zakona, biti nastavak reformskog kursa u toj oblasti, a nama ne znači ništa, zbog toga što se iza tih reformi krije jedno zakonsko rešenje koje za nas nije prihvatljivo, iako ste se pozivali na Ustav, i dobro je da nešto stavljate u ustavne okvire. Iz ovog samog obrazloženja naša preporuka je, pa i moja večeras, da učinite drugačije, odnosno da ukinete ove agencije koje hoćete da stavite u okvir zakona i da one egzistiraju. Vi ste rekli u obrazloženju, gospodine ministre, da prilikom rešavanja statusa agencije za strana ulaganja, promociju izvoza, agencije za zaštitu životne sredine i centra za uklanjanje mina, bila su moguća dva rešenja, i vi kažete, prvo, da se posle usvajanja ovog zakona novim izmenama urede i propiše da oni prestaju da rade, što je naša najtoplija preporuka. Drugo, da se njihov prestanak rada odmah uredi ovim zakonom. Iz do sada iznetih izlaganja, i šefa naše poslaničke grupe i gospođe Pop-Lazić, a to ću vam potkrepiti kada je u pitanju agencija za promociju izvoza i za strana ulaganja, mogli ste da vidite da mi imamo osnova za takvu tvrdnju i da je nepotrebno da to stoji. Pre svega, kada je bilo ovde reči o usvajanju budžeta za ovu godinu i neverovatnog deficita od 45 milijardi dinara, i kada smo oštro kritikovali tako skrojen budžet od strane Dinkića za ovu godinu, mi smo upravo ukazali na to, stavku po stavku, od ministarstva do ministarstva, na potpuno bespotrebno postojanje agencije u bilo kom obliku. Njihovo ukidanje je takođe veoma važna ušteda u okviru celokupne javne i budžetske potrošnje. Drugo, vi ne možete uopšte da nas ubedite da će nastavak rada agencije za strana ulaganja i promociju izvoza nešto da promeni u ovoj sumornoj svakodnevici koju imamo i takvog kursa ekonomskog koji vi nastavljate od prethodne DOS-ovske vlade. Jer ako ta agencija, koja je postojala pod uredbom Vlade Republike Srbije, i vi sada želite da nastavi svoje delovanje usvajanjem ovog zakona, objasnite nam onda, ministre Lončar, šta je ta agencija postigla i kako je to pomogla, kroz ministarstva i uz ministarstva čiji je to delokrug rada, od kada je ova vlada od marta meseca Vojislava Koštunice. Recite mi, koja smo to direktna strana ulaganja imali, kakvu smo promociju izvoza naših proizvoda imali, kada se statistika vrlo precizno bavi time šta se dešava sa našim dramatičnim i spoljnotrgovinskim deficitom i kada je on sve veći i veći, i kada je u pitanju kontrola proizvoda, a to nisu sada samo poljoprivredni proizvodi, nego se taksativno nabraja, recimo, kontrola mineralne vode, objasnite da li je normalno da vi i budžetski i kao ministar opravdavate postojanje ove agencije, a sa druge strane znate da ona, kao i celokupna vlada i nadležno ministarstvo, nisu ništa uradili da se situacija poboljša. Ako je preko 10 miliona litara mineralne vode uvezeno u zemlju, ako propadaju poljoprivredni proizvodi, ako je blokada puta i večeras od strane radnika iz Bora na deonici od Batočine do Pojata, ako kreće talas štrajkova nezadovoljnih, ako se teško puni budžet, ako su niske zarade, ako nema proizvodnje, novih investicija, pospešivanja i otvaranja novih preduzeća, objasnite onda, a ne samo to da stavite na papir, kako će ova agencija da pomogne da se tako nešto desi. Dakle, ona je preživela u kontekstu pravljenja i stvaranja tih agencija. Vi onda u obrazloženju kažete da su neke koje su formirane, a čiji rad nije počeo, prestale da rade. Naša preporuka je i da ove ukinete i da one prestanu da rade. Kažete, agencija za unapređenje menadžmenta, za socijalnu brigu, za unapređenje zdravstva, za unapređenje rečnog saobraćaja i tako dalje, kao i agencija za zaštitu životne sredine.Moram da vas podsetim na činjenicu da u pojedinim momentima kada prethodna dosovska vlast, valjda treba da se učite na tuđim greškama, nije više imala argumenata za katastrofalno lošu politiku u svim oblastima našeg društva, posezala je za radom ove ili one agencije koje će da pomognu da se situacija poboljša. Kada je u pitanju zaštita životne sredine, imali su jednog kadrovika iz redova DS, koji je organizovao neke akcije kada je u pitanju takođe dolazak stranih investitora. Morate onda da nam objasnite da li će ova agencija da ima sukob sa aktuelnim predsednikom Republike, Borisom Tadićem, jer se očigledno prepliću nadležnosti koje su date agenciji i Tadiću, koje on po slovu Ustava nema. Ako je on mogao svih ovih dana da putuje po Americi, da obećava kako će ovde doći strani investitori, da bez saglasnosti bilo koga u Srbiji daje podršku jednom od predsedničkih kandidata, u ovom slučaju kandidata demokratu u Americi, Keriju, ako je mogao da organizuje razne susrete sa privrednicima i da dalje dajemo lažnu nadu bez konkretnih primera svima onima koji očekuju posao, objasnite opravdanost postojanja ove agencije, bez obzira na to što to želite da stavite u zakonske okvire i što se pozivate na Ustav, i to je jedino pozitivno. Nemamo uopšte razloga da gajimo optimizam kada je u pitanju vaše ministarstvo i celokupna vlada. Fokusirala sam se na ovu jednu agenciju, za unapređenje lokalne samouprave, šta to znači - nove donacije, novi krediti. U Kragujevcu, u Beogradu, u svim drugim gradovima u Srbiji, pitanje kako su završile sve te donacije, a konkretne koristi od toga nije imalo 99% građana na teritoriji te lokalne samouprave. Preporučujemo vam, i to je naš stav, da je postojanje agencije nepotrebno, da je to novo budžetsko trošenje sredstava, da one same po sebi, bez konkretnih poteza određenih ministarstava i vlade, a mi smatramo da ova aktuelna za to nije sposobna, neće unaprediti ništa u ovim pobrojanim oblastima, i zbog toga ćemo biti protiv ovog predloga zakona. Ne iz, kako ste vi to hteli da prikažete, nekih demagoških razloga, sve sa razlogom i pre svega zbog činjenice da ste sami shvatili i uvideli da je postojanje nekih nepotrebno i gasite ih. Delokrug posla svako ministarstvo ima, spojili ste Velimiru Iliću nekoliko ministarstava, neka se on bavi time, kapitalnim investicijama, dolaskom investitora. Nije on za to očigledno nije sposoban. Možda ćete tražiti Karićevu pomoć. I on obmanjuje građane Srbije kako je sposoban da nešto uradi, jer on sam u Srbiji nikad ništa nije proizvodio. Prema tome, bolje bi vam bilo da kroz neke konkretne poteze i otvaranje novih fabrika i pokretanje proizvodnje pokažete da želite da unapredite ekonomski položaj u našoj zemlji, a da vaši predstavnici, za koje se nadam da neće u mnogim opštinama i gradovima od septembra više biti na vlasti, jer su pokazali da nisu radili za dobrobit građana, ne koriste više i ne zloupotrebljavaju svoj položaj tamo gde su na vlasti, u opštini ili gradu kroz donacije i kroz kredite, a ne čineći ništa da se afirmiše lokalna samouprava i da se pomogne građanima da on u pravnom smislu reči bude servis građana. Zbog svih tih nabrojanih razloga, mi ćemo glasati protiv ovog predloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Nataši Jovanović. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović. Izvinjavam se za malopređašnju permutaciju veteranu Narodne skupštine.
Dame i gospodo narodni poslanici, u većini tačaka dnevnog reda ove sednice vanrednog zasedanja predviđa se formiranje neke agencije, kao otuđenog centra moći, sa različitim i prevelikim ovlašćenjima, paralelnim delovima, skoro sa istim značajem, kao nadležno ministarstvo. Desilo se po 10. tački dnevnog reda, kao i po 11. tački dnevnog reda, da se predlozima zakona predviđa formiranje određenih agencija. Po prethodnoj tački formiranje dve agencije, po ovoj tački dnevnog reda formiranje tri agencije i jednog centra. Mi u SRS smo, zbog suštine formiranja agencija, zbog gomilanja administrativnih radnika, uvećanja troškova, kako materijalnih, tako i za plate radnicima, protiv formiranja ovih agencija, i zbog toga ne prihvatamo i ne razumemo govor, odnosno stav gospodina ministra, da se ovde radi od strane poslanika SRS, kada kritikujemo formiranje agencija, da se radi o demagogiji. Čak i da je demagogija u pitanju, ona od strane opozicije, kada je dobro obrazložena, prihvatljiva je, a pogotovo što se ne radi o demagogiji kada su upitanju agencije, a i po prethodnom Predlogu zakona, jer upravo ta agencija za energetiku pri sprovođenju zakona o energetici svojim delovanjem dovešće do toga da se naš elektroenergetski sistem potpuno uruši, da kolaps zahvati naš sistem po pitanju razbijanja jedinstvenog preduzećaza energetiku i stvaranje nekih uslova da druge ino-kompanije dođu do našeg prirodnog bogatstva. Imao sam utisak da mi u SRS, posebno prema vama,gospodine ministre, imamo određene simpatije zbog načina vašeg nastupa za ovom govornicom u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ali posle vaših kritika, što smatramo nepotrebnim, ne kažemo da se to drastično promenilo, ali se u znatnoj meri smanjilo. U ovom predlogu zakona, sa jedne strane, i ako bismo prihvatili opravdanost formiranja agencije za zaštitu životne sredine, ona ostaje organ u sastavu Ministarstva nauke i životne sredine, što je u redu. Sa druge strane, agencija dobija svojstvo pravnog lica, za šta mi u SRS smatramo da nije u redu. Nije dobro da u okviru jednog organa državne uprave postoji državni organ, odnosno posebna organizacija sa svojstvom pravnog lica, pored autoritativnih ovlašćenja koje ima nadležno ministarstvo, i da u okviru Ministarstva postoji drugo pravno lice, u najmanju ruku je neobično. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima vršite pretvaranje agencije za strana ulaganja i promociju izvoza u posebnu organizaciju. Preobražavate centar za uklanjanje mina iz statusa službe Vlade Srbije u državni organ, posebnu organizaciju, i vršite osnivanje agencije za razvoj infrastrukture, lokalne samouprave, takođe sa statusom posebne organizacije koje moraju da se formiraju zakonom, a sve one sa statusom pravnog lica, što značida samostalno nastupaju u pravnom prometu u okviru svojih poslova i ovlašćenja. Sve ove posebne organizacije, tri agencije i jedan centar, Predlogom zakona uzdižu se na viši nivo njihovih ovlašćenja i samostalnosti, što povlači za sobom angažovanje većeg broja administrativnih radnika, više opreme, materijalnih troškova i sredstava za plate zaposlenih, što ćedodatno opteretiti budžet Republike Srbije, koji se ionakopuni teškom mukom. To shvatamo mi u opoziciji, a pogotovo vi u Vladi Srbije znate, obzirom da nam je privreda totalno u kolapsu, da su rasprodata profitabilna dobrostojeća preduzeća poput cementara, šećerana, duvanske industrije, neke za po tri evra od strane DOS-a u svim varijantama, i sve ove agencije dodatno opterećuje naše poreske obveznike. S obzirom da postoji ogroman kriminal, finansijsko-telekomunikacioni i energetski lobi, opstaju samo ljudi koji su u bliskoj kumovskoj i političkoj vezi sa navedenim lobistima. Ovim vodite brigu, po nama u SRS, o agencijama i ljudima u njima koji su vama politički bliski i članovi su vaših političkih stranaka, a sve to na teret javnih rashoda. Na drugoj strani ostaju ljudi bez posla, otpušteni, u radnom odnosu bez primanja zarada i plata ili sa minimalnom i nedovoljnom za život platom ili zaradom, sa zakasnelom isplatom penzija, pogotovo poljoprivrednih, mladih bez perspektive ili, jednom rečju, mnogo bede, siromaštva i očaja. Gospodine ministre, manje je važno, sa suštinskog aspekta i značaja, da li su agencije formirane u skladu sa uredbom o generalnom sekretarijatu i službama Vlade Republike Srbije, odnosno suprotno našem pravnom poretku i Ustavu, pogotovu, kao službe Vlade Srbije, ili su formirane kao agencije u skladu sa Ustavom i zakonom, kao posebne organizacije sa statusom pravnog lica, kao što je predviđeno ovim zakonom. Po nama u SRS nije dobro sa suštinskog aspekta ni jedno ni drugo, a iz razloga koje sam već naveo: gomilanje velikog broja administrativnih radnika, odvajanja novca za dodatnu opremu, materijalne troškove, plate tog uvećanog broja administrativnih radnika, i uvećanje činovnika i birokratije, što ide prirodno i normalno sa tim. Umesto toga, trebalo bi da obezbedite, vi kao režim, kao vlast, kao Vlada Republike Srbije, građanima da normalno žive. To se od svake vlade s pravom očekuje. U višestranačkom, čini mi se da mogu reći, i u demokratskom društvu, osnovni posao nas u opoziciji, sada još malo nas u SRS, jeste da kritikujemo Vladu i da vam tražimo slabe tačke u vršenju vlasti, pa i u osnivanju agencija, po ovom predlogu zakona, za šta mi poslanici u SRS smatramo da je osnivanje agencija, bez obzira da li u skladu sa ranijom uredbom Vlade ili u skladu sa ovim predlogom zakona, jeste suvišno, nepotrebno, neracionalno i skupo. Umesto što brinete o uvećanju administracije i o statusu agencija u ovim prilikama, osvrnite se malo oko sebe i videćete gladne i beznadežne ljude, videćete ljude koji su sada, verujem da ste i vi gospodine ministre čuli, blokirali autoput na delu od Jagodine do Pojata, nezadovoljni svojim životnim standardom, nezadovoljni platama, nezadovoljni time što se najavljuje zatvaranje rudnika uglja. To je, po nekima, ne po svima iz Vlade Republike Srbije, put u Evropu. To je sa vama put bez nade i perspektive za veliki broj građana. Ovako nećemo daleko stići, verujte vi koji ste u vlasti.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, a neka se pripremi narodni poslanik Branislav Rankić.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram priznati da sam u najmanju ruku bio iznenađen obrazloženjem koje je ministar Zoran Lončar dao prilikom podnošenja ovog zakona, jer reći da je ovo nastavak programskih obećanja Vlade koju smo izabrali u ovom parlamentu pre nekoliko meseci, i da će ubuduće postojati javnost rada kakva do sada nije postojala, po meni nije dovoljna. Mi smo takva obećanja već dobili jedanput. Već su se ovde neki busali u prsa kada je prvi Zakon o ministarstvima donošen. Rečeno je da će dosta toga biti promenjeno, da će od sada Vlada i ministri poštovati parlament, da će to činiti onako kako to nisu činili neki prethodni. Međutim, već nakon nekoliko meseci rada, mi smo bili u prilici, nažalost, ponavljam, da vidimo da od tih obećanja nema ništa. Odakle pravo ministru da poslanike u ovom domu unapred naziva demagozima, da unapred kaže da je sve ono što ćemo mi pričati o osnivanju agencija demagogija? Odakle pravo ministru da kritikuje narodne poslanike, čak i pre nego što je jedan od njih izašao da kaže jednu reč o zakonu koji je danas na dnevnom redu? Vaše je bilo, gospodine ministre, da izađete ovde i da nam obrazložite predložena rešenja u zakonu, da pokušate da obezbedite podršku svih poslanika u ovom parlamentu. Ne trebate vi da brinete jedino o podršci onih koji podržavaju Vladu. Idealno bi bilo kada biste uspeli sve poslanike iz svih poslaničkih grupa da ubedite da je ovaj zakon dobar, da će ovaj zakon doneti dobro građanima i da svi poslanici glasaju za ovaj zakon. Takođe, pričao je ministar i o letnjoj pauzi, koju ćemo mi valjda imati. Jednostavno, zapitao sam se da li je to gospodin Lončar, kao ministar koji obrazlaže poslednji zakon koji je na dnevnom redu ovog vanrednog zasedanja, odlučio da ovom parlamentu da pauzu. Pauzu, svakako, parlamentu ne bi trebalo da daje ministar, iako se može reći da je to sada slučaj. Ovaj parlament, to je najveći problem parlamenta, do sada je radio samo po nalozima Vlade, Vlada je kontrolisala parlament, umesto da parlament kontroliše Vladu. Svi zakoni koje smo imali išli su po hitnom postupku, iako razlozi hitnosti za mnoge od njih nisu postojali i išli su isključivo na dnevni red oni zakoni koje je predložila Vlada. Zakoni koje su predložile parlamentarne stranke, odnosno pojedini poslanici, suprotno Poslovniku o radu Narodne skupštine, čame po fiokama. To je pravo ogledalo ove vlasti i ove vlade. Vi ste obećali, kada ste dolazili na ove pozicije, da ćete promeniti svoj odnos prema parlamentu, da ćete dolaziti i obrazlagati svoje zakone, ali da će se na dnevnom redu parlamenta naći i zakoni koje budu podnosile opozicione stranke [[Dobacivanje iz sale: Nemaš ti pojma.]] Ako vi mislite da vi imate pojma, vi izađite za ovu govornicu i recite to što mislite. Govorim ono što mislim. Dalje, što se tiče navoda ministra da je Vlada i Ministarstvo na čijem je on čelu, odnosno Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu, odlučilo da parlamentu da priliku da kontroliše rad ovih agencija, sa tim ne mogu da se složim. Ono što je suština parlamentarizma, upravo je potpuno suprotno. Mi smo, kao narodni poslanici i kao parlament, nažalost, dali vama mogućnost da osnivate ove agencije, a kontrolu, kako nad vama tako i nad ovim agencijama, mora vršiti upravo parlament. Parlament je stariji od svake vlade. Siguran sam da ćemo vam to i u narednom periodu dokazati. Što se tiče samih agencija čije se formiranje predlaže, ima dosta toga što nije regulisano. Nije regulisan broj agencija, nije regulisano ko će upravljati ovim agencijama, kako će one funkcionalno-sistemski izgledati. Nije određeno koji će biti organi ovih agencija. Da li će se to naknadno uređivati uredbama Vlade. Ko će donositi statute ovih agencija. Da li će postojati obaveza Vlade da eventualno na njih da saglasnost. Ono što je veoma važno - koji će biti poslovi. Ko će obezbediti sredstva za rad ovih agencija. Da li ćemo i dalje za rad agencija očekivati sredstva iz inostranstva, jer je izgleda jedino za šta mi u poslednje vreme iz inostranstva možemo da dobijemo – novac za osnivanje agencija. Jeste, za potrošnju. Da li ćemo ikada dobiti nešto za proizvodnju. Postavlja se pitanje - šta će biti sa zaposlenima iz ovih agencija? Da li će oni preći u novoformirane agencije ili neće? Da li će se na ovaj način samo sprovoditi obračun sa ljudima koji su dovedeni u agenciju od prethodne Vlade? Dosta je kritika bilo na rad agencija, na formiranje agencija. Sada vi kažete da su to praktično samo formalne kritike, da ste se slagali i sa radom agencija i sa formiranjem, ali da se jedino u stvari niste slagali sa tim što su agencije formirane uredbama. Da li je to što su agencije, poput one - Vladinog biroa za informisanje, koja je formirana Uredbom, da li je jedino što je tu bilo loše to što je ta agencija formirana na osnovu uredbe. Da li je ta agencija radila dobro? Da li je to ono što vi želite? Pre svega, pre samo nekoliko meseci, vi ste sa dosta gorčine govorili o agencijama. Mislili smo da posle toga nećemo imati prilike, bar za neki vremenski period, da se susrećemo sa agencijama. Umesto toga, došlo je do prave hiperprodukcije agencija. Agencije su počele da niču kao pečurke posle kiše, a ovim prethodnim zakonom o energetici čak su dve agencije osnovane, pa se jednostavno pitamo - gde je tu kraj. Jedino još ministarstva nisu dobila agenciju o ministarstvima. Postavlja se pitanje - ako je to tako dobar organizacioni oblik, ako će tolika dobra doneti u svim oblastima društvenog života, zašto onda niste zadržali pravo da osnujete i neku agenciju koja bi se bavila ministarstvima, i na taj način pomogli i sebi i građanima ove države. Ono što, hvala bogu, nismo čuli prilikom obrazloženja ovog zakona je to da je donošenje ovog zakona uslov za ulazak u Evropu. Da li je ili nije - ne znam. Možda smo ovim prethodnim zakonom ispunili sve uslove. Rekli ste nam i tada da sada sigurno ulazimo u Evropu, jedino nikako da nam kažete kada ćemo tačno ući. Nova Vlada ukinula je uredbom agencije koje nisu počele rad, kao što je agencija za unapređenje menadžmenta, agencija za socijalnu brigu, za unapređenje zdravstva, za unapređenje rečnog saobraćaja, agencija za ruralni razvoj, kao i jedan broj agencija koje su počele da rade, ali čiji su poslovi, uredbom propisani delimično ili u celini, već bili sadržani u delokrugu nekih ministarstava. To je agencija za razvoj infrastrukture lokalne samouprave, agencija za unapređenje državne uprave, razvoj kulture itd. Sama agencija za razvoj infrastrukture lokalne samouprave osniva se kao posebna organizacija sa statusom pravnog lica. Delokrug agencije za razvoj proširen je u odnosu na delokrug istoimene agencije, koja je bila osnovana uredbom kao služba Vlade, i ono što ova agencija treba da obezbedi to su uslovi za pronalaženje finansijskih sredstava opštinama, gradovima i gradu Beogradu radi ravnomernog podsticaja razvoja i poboljšanja njihove infrastrukture. Ova sredstva za razvoj lokalne infrastrukture trebalo bi da dođu od međunarodnih organizacija,od donacija i kredita. Kada se radi o donacijama i kreditima, postavlja se pitanje zašto je i ovde između tih stranih donatorskih firmi i krajnjih korisnika, koje treba da budu jedinice lokalne samouprave, potreban posrednik. Mi znamo kako se ti poslovi obično završavaju. Znamo daotprilike trećina svih donacija ide na razne konsalting usluge, raznim firmama, i ako sada trećina tih sredstava ode na konsalting, ako jedan deo ode na razne provizije, šta će uopšte ostati tim lokalnim samoupravama. A, lokalne samouprave, za koji mesec ili godinu, počeće da otplaćuju te kredite. Proizvodnje i dalje nema. Da li će i na koji način one to uopšte moći da otplaćuju. Veoma je bitno pitanje da li će donacije uopšte doći. Mi smo svedoci da u zadnjem periodu donacije sve slabije i slabije stižu, iznosi su sve manji. Prošao je medeni mesec. Prošao je davno period kada je ova zemlja bila u nekom zanosu, kada smo bili miljenici Evrope, kada su nam deljeni krediti, obećavano je doduše nekih 6,5 milijardi, mnogo više nego što je ikada stiglo, ali čak i to što je stiglo nije na odgovarajući način upotrebljeno, jer se efekti nikako ne vide. Članom 15. predviđeno je da se iz delokruga ministarstva prosvete i sporta izuzme donošenje osnova programa i rada za predškolsko vaspitanje i obrazovanje, kao i donošenje nastavnih planova i programa za osnovno i srednje obrazovanje. Stav Srpske radikalne stranke... (Glas - taj zakon je prošao.) Da, znam da je prošao, ali stavSRS i tada je bio da ovo treba ostaviti u delokrugu Ministarstva za prosvetu i sport. Nažalost, sada se i definitivno realizuje ono što je već zakonom o obrazovanju povereno nekim agencijama u njihovom delokrugu i pitanje je dokle će sve ovo ići. Kada već govorimo o kontroli Vlade, podsetiću gospodina Lončara i na činjenicu da sam, u skladu sa članom 193. Poslovnika o radu Narodne skupštine, ministru Lončaru još 18. maja postavio tri poslanička pitanja, a zatim 19. maja još tri. Odgovor nisam dobio, i pored sve priče o transparentnosti Vlade, mada Vlada jeste zaista providna za sve veći broj građana, iz dana u dan. Član 195. Poslovnika kaže da, izuzetno, i to samo ukoliko je potrebno utvrditi određene činjenice, za čije utvrđivanje je potrebno duže vreme ili složenija analiza, rok za davanje odgovora na poslaničko pitanje može se produžiti, ali ne više od 30 dana.Međutim, trudio sam se da pitanja gospodinu lončaru formulišem jasno i precizno, da mu zaista ne bude problem da na njih odgovori. Pročitaću vam samo jedno - da li je posebna evidencija birača u inostranstvu formirana u skladu sa Zakonom o izboru narodnih poslanika, "Službeni glasnik", br. 35/2000 i 18/2004, i Uputstvom o načinu ažuriranja biračkih spiskova. Da li ima jednostavnijeg pitanja za ministra, nego da ga pitate - gospodine ministre, da li ste poštovali zakon, i da li ste poštovali Uputstvo o ažuriranju biračkih spiskova. Posebno imajući u vidu to da je gospodin Lončar član RIK-a, i sva njegova zalaganja u prethodnom periodu, dok nije bio ministar, dok nije bio na vlasti, za ažuriranje biračkih spiskova i uopšte za sređivanje ove problematike izbora. Zašto ministar nije odgovorio, pretpostavljam da je odgovor jasan, zato što zakon nije poštovan ili zato što Uputstvo o načinu ažuriranja biračkih spiskova nije poštovano. Molim vas, gospodine ministre, kad već niste odgovorili u skladu sa Poslovnikom, rok je bio 30 dana, ali to što do sada niste vas ne oslobađa obaveze da odgovorite. Zato odgovorite bolje sad, bolje sa zakašnjenjem, nego da ne odgovorite uopšte.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Nemanji Šaroviću. Ima reč ministar Lončar.
Dame i gospodo, uz izvinjenje što ću vam reći o stvari koja nije predmet današnjeg dnevnog reda, ali dužnost mog principijelnog odnosa prema narodnim poslanicima mi nalaže da vam posle ovog izlaganja vezano za poslaničko pitanje kažem da sam do sada, od strane svih narodnih poslanika u Skupštini Srbije, dobio samo 19. maja od narodnog poslanika, gospodina Nemanje Šarovića, jedno jedino poslaničko pitanje. Ne tvrdim da narodni spomenuti poslanik nije možda postavio više pitanja. Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu je prispelo, overeno pečatom, svega jedno pismo, i ne samo u skladu sa rokom od 30 dana koji je određen spomenutim članom Poslovnika Skupštine Srbije, već pre toga, u roku od sedam dana, gospodin Nemanja Šarović ne samo da je dobio odgovor na svoje pitanje, zašto nije uspostavljena posebna evidencija birača za glasanje u inostranstvu, pismenim putem. S obzirom da smo narodni poslanik Nemanja Šarović i ja, kao što ste imali prilike da čujete, bili članovi RIK-a, ja stalni, a on prošireni, ispred jednog od bivših predsedničkih kandidata, imao je više puta priliku na sednicama RIK-a o tom pitanju, u svojstvu člana RIK-a, da mu dam nekoliko odgovora. Ovog puta koristim priliku da vas obavestim da je posebna evidencija birača za glasanje u inostranstvu uspostavljena od strane mog ministarstva u potpunosti, na zakonom predviđen način i u roku. Međutim, da je zakon u momentu podnošenja poslaničkog pitanja narodnom poslaniku Nemanji Šaroviću bio poznat, kao i da su mu bila poznata rešenja iz uputstva za sprovođenje zakona koje je doneo RIK jednoglasno, dakle, i glasovima predstavnika stranke odakle potiče spomenuti narodni poslanik, onda bi mu bilo jasno da na ovim izborima posebna evidencija birača u inostranstvu, koju vodi ovo ministarstvo, kako to predviđa član 16. izmena i dopuna Zakona o narodnim poslanicima, kao što to uostalom predviđa posle toga i uputstvo za sprovođenje tog zakona, koje je doneo RIK jednoglasno za ove prethodne predsedničke izbore, primenjivaće se za glasanje birača u inostranstvu drugi put. Glasaće na osnovu posebne evidencije koja je, kažem još jednom, na vreme uspostavljena i nalazi se u ministarstvu. Predstavnici misije OEBS-a, na osnovu mnogobrojnih prigovora narodnog poslanika Šarovića iznetih na sednicama RIK-a, došli su, imali su prilike da se uvere u njeno postojanje. Nije glasano, već je glasano na osnovu biračkih spiskova, koje su zajedno sastavili Ministarstvo inostranih poslova i RIK. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se ministru Zoran Lončaru na objašnjenju, iako je i pitanje i odgovor van teme dnevnog reda, ali naravno Skupština ponekad služi i da se neka druga pitanja razjasne. Po Poslovniku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Povređen je član 193, koji kaže da narodni poslanik ima pravo da postavlja poslaničko pitanje pojedinom ministru ili Vladi iz njihove nadležnosti. Istine radi, moram da kažem da jesu...
Da razjasnimo, već kada hoćemo da govorimo precizno o Poslovniku. Ja sam vam omogućio da budemo korektni, da pitanje razjasnimo, ali ako već hoćete tako, molim pročitajte onda do kraja taj član, kada ima pravo da se postavi pitanje, na kom zasedanju. Član 164: "Za vreme vanrednog zasedanja, na sednici Narodne skupštine mogu se postavljati poslanička pitanja, samo ako je predlagač vanrednog zasedanja to predvideo u svom zahtevu." Prema tome, naravno da je u vašoj diskusiji postavljeno pitanje, ministar je odgovorio, a ako imate neku drugu povredu Poslovnika, izvolite. Ovo nije povreda Poslovnika.
Zamolio bih vas, gospodine Anđelkoviću, da prvo ponovo resetujete vreme, jer je za vreme vašeg izlaganja već prošao minut. Kao drugo, niste me pažljivo slušali.
Gospodine Šaroviću, samo da razjasnimo. Molim narodnog poslanika Šarovića, vreme vam neće biti zakinuto, vi ste ovde vreme uvek koristili više, i to nije sporno. Samo da razjasnimo, po kom članu Poslovnika tražite povredu Poslovnika. Molim vas, to recite.
Zaista ne znam, gospodine Anđelkoviću, zašto nemate strpljenja. Već sam rekao da reklamiram povredu člana 193. Znači, znam kada imam pravo da postavljam poslaničko pitanje, ali vi morate da shvatite da poslaničko pitanje ne postavljam ovom prilikom. Ja sam poslanička pitanja postavio u maju mesecu. Od toga je prošlo više od dva meseca. Sada tvrdim da je moje pravo povređeno na taj način što nisam dobio odgovor u roku od 30 dana, kako je trebalo da dobijem u skladu sa odredbama Poslovnika. Ne postavljam sada poslaničko pitanje.
Šta je povreda Poslovnika?
To što nisam dobio odgovor.
Gospodine Šaroviću, da razjasnimo. Vi ste tražili povredu Poslovnika, da je ministar Zoran Lončar povredio Poslovnik.
Ne.
Šta hoćete da kažete? Da je Skupština povredila Poslovnik što vi niste dobili odgovor za 30 dana? Molim vas, razjasnite šta hoćete. U članu 193. tretira se kada imate pravo da podnesete poslaničko pitanje i kada treba da dobijete odgovor. To nije sporno. Samo da budemo precizni i da poštujemo Poslovnik.
Saslušajte me, gospodine Anđelkoviću. Član 96. Poslovnika o radu Narodne skupštine, stav 3, kaže da je poslanik dužan da navede koja je odredba Poslovnika po njegovom mišljenju povređena, da je citira i obrazloži u čemu se sastoji povreda. S tim što može govoriti najduže tri minuta, pri čemu se ne računa vreme potrebno za citat. Vi meni ne dozvoljavate da obrazložim kako je po mom mišljenju povređen Poslovnik, već želite unapred da kažete da li povreda postoji ili ne postoji. Dozvoljavam i to da ste vi možda bolji pravnik od mene, pa da mislim da postoji povreda, dok povreda u stvari ne postoji. Dozvolite mi da u skladu sa pravima koja imam po Poslovniku obrazložim kako mislim da je povređen Poslovnik, a nakon toga vi ćete imati mogućnost da date objašnjenje.
Vi govorite već četiri minuta. Vidite koliko sam tolerantan, ali nikako da objasnite šta hoćete. To je problem, gospodine Šaroviću, konačno objasnite šta ste hteli da kažete.
Došli smo do suštine. Na osnovu člana 193. Poslovnika Narodne skupštine uputio sam gospodinu Zoranu Lončaru tri poslanička pitanja 19. maja i o tome postoji jasan dokaz. Ovo su skupštinski pečati. Tvrdnja da je postavljeno samo jedno pitanje nije tačna. Dalje, što se tiče posebne evidencije birača u inostranstvu, Zakon o izboru narodnih poslanika propisuje obavezu ministarstva.
Gospodine Šaroviću, molim vas ...
Završavam jednom rečenicom. Meni je ovakav odnos skupštinske većine, na čelu sa ministrom Lončarom, dovoljan odgovor.
Gospodine Šaroviću, u članu 193. stav 6. piše vrlo precizno – predsednik Narodne skupštine upozoriće narodnog poslanika koji postavlja poslaničko pitanje, ako pitanje nije postavljeno u skladu sa odredbama ovog poslovnika, odnosno ako nije upućeno nadležnom organu. Vi ste uputili nadležnom organu, i to nema veze sa današnjim zasedanjem Skupštine, to nije na dnevnom redu, niti je temu poslaničkih pitanja bilo moguće ovde otvarati. Vi ste ih kroz diskusiju postavili, ministar je odgovorio i mislim da je na tome trebalo da bude završeno. Mislim da su Skupština i javnost svesni da ste pokušali da iskoristite ovo vreme mimo Poslovnika, ali to je već vaša stvar. Reč ima narodni poslanik Vladan Vučićević. Recite samo po kom osnovu?
Po Poslovniku, član 99. Taj član glasi: "Govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu". Naravno, želim nešto drugo reći. Šta je, Tomo, smešno? Ja sam ti smešan? Ti si, Tomo, smešan celoj Skupštini, pa se niko ovde ne obazire na to.
Molim vas da se obraćamo jedni drugima na dostojanstven način.
Samo repliciram. Dame i gospodo narodni poslanici, celo poslepodne gospodin Šarović maltretira Skupštinu i građane Srbije. Naravno, u toku popodneva svi su se sekirali zašto se produžava rad. Rad se produžava upravo zbog vas i vašeg ponašanja u ovoj skupštini. Pričali ste ovde sve vreme o sirotinji, o građanima Srbije koji su ugroženi i pitali ste se zašto produžavamo rad. Zato što vi želite vašim opstrukcijama na Skupštini da produžite još 10, 15 dana, a vi znate koliko košta jedno skupštinsko zasedanje. Ne odričete se ni od jedne dnevnice, niti ste izostali, prvi ste na onoj blagajni gore. Želim da kažem da je gospodin Šarović mlad dečko i sigurno, pošto mu predsednik sedi ovde, treba da se dokaže. To razumem, ali ne razumem da maltretirate narodne poslanike, a i građane Srbije u 23,30 časova. Vređali ste Vladu, vređate i poslanike, ali moram vam reći za ovu vladu. Ova vlada je upravo danas postigla sporazum sa italijanskim "Fijatom" i otpisala 72% duga, koji je napravljen za vreme vaše vladavine. Pošto se gospodin Nikolić slatko smeje, a ne znam zašto, ništa ružno nisam rekao, samo hoću da kažem još jednu stvar. Za vreme agresije SRS je bila na visokim funkcijama. Imala je dosta ministarskih mesta. Vi ste na jedan vrlo nediplomatski način govorili o Evropi, o diplomatama, o predstavnicima evropskih zemalja. To nas je koštalo naknadnog bombardovanja. Sada ste isto večeras pričali i vređali Evropu...
Gospodine Vučićeviću, molim vas da pošto zamerate drugom da odugovlači diskusiju, da i vi poštujete Poslovnik.
To im zameram, a pravo da vam kažem zameram i vama ...
Gospodine Vučićeviću, imate pravo da zamerate kome god hoćete, samo molim vas da poštujete Poslovnik i da govorite tri minuta po Poslovniku.
Samo da zamolim predsednika Skupštine da drugi put ne dozvoli gospodinu Šaroviću da izlazi pet puta ovde i da maltretira Narodnu skupštinu i narodne poslanike.
Molim sve da imamo razumevanja i da stvarno poštujemo Poslovnik, a koliko možemo da budemo tolerantni u tome mislim da ćemo svi doprineti. Reč ima narodni poslanik Branislav Rankić, a za diskusiju da se pripremi narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedini ministar koji je u sadašnjem sastavu Vlade Republike Srbije priznao ovde, obrazlažući ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, da će agencije trošiti novac građana. Svi ministri koji su do sada branili osnivanje pojedinih agencija govorili su da će to biti iz donacija, da će se na taj način osnivati, da će se donacijama pokrivati njihov rad, govorili su da će se iz svojih prihoda finansirati, međutim, vi ste iskreni i kažete ono što se odnosi na sve agencije. Građani će svojim novcem finansirati ove agencije koje sada dobijaju zakonsku formu, a bile su osnovane nekim uredbama, odnosno protivzakonito. Takođe ste rekli da ćemo sada mi poslanici moći da kontrolišemo rad agencija, što je dobro, ali obzirom na njihov broj sumnjam da bi jedan narodni poslanik, koji bi želeo da kontroliše rad agencija, imao dovoljno vremena. Ukoliko bi to radio, odlazio, čekao osam dana na prijem, ništa drugo ne bi stigao u životu da radi, da bi dobio podatke o funkcionisanju i radu nekih agencija. Međutim, kada se govori o zakonskom okviru za ove agencije koje ostaju, a koje su bile osnovane raznim uredbama, postavlja se pitanje zašto je uopšte došlo do toga da se one zakonski uokvire, zašto nisu ukinute ako je postojala mogućnost, a jeste, i u prilog tome idu rezultati koje su te agencije za vreme svog postojanja, makar to bilo na nezakonit način i protivustavno, postigle. Da ne obrazlažem posebno i pojedinačno pojedine agencije. Jedina agencija koja je imala nekog rezultata bila je agencija za razvoj infrastrukture lokalne samouprave, koja je imala određene donacije iz inostranstva, pre svega nekih nevladinih organizacija. Uspela je u velikom broju opština u Srbiji uglavnom da renovira osnovne ili srednje škole, i eventualno da uradi nešto putne infrastrukture, vodovoda, kanalizacije itd. Pošto nemam nameru dugo da pričam, reći ću vam samo kao neko ko je po obrazovanju iz srednje škole tehničar balističar, da je promena naziva centra koji je bio centar za uklanjanje mina, a sada je centar za razminiranje, da su i jedan i drugi sa stručnog aspekta potpuno neispravni. Ne znam ko vam je to predložio. Trebalo je da se konsultujete sa nekim. Naime, centar je osnovan pre svega da bi se izvršilo uklanjanje eksplozivnih i drugih ubojnih sredstava koja su ostala ili zaostala na teritoriji Republike Srbije posle zlikovačkog NATO bombardovanja ove zemlje, i pošto su mine samo jedan oblik ubojnih sredstava, takođe su ubojna sredstva i kasetne bombe koje nisu mine, razne granate koje nisu mine, avio-bombe koje nisu mine. A razminiranje je termin koji se odnosi uglavnom na vojne vežbe i podrazumeva razminiranje terena za koji već postoji šema na koji način je miniran i ide se na uklanjanje tih mina, tako da bi, ako ste već menjali naziv, po mom mišljenju najispravniji naziv za ovaj centar trebalo da bude centar za otkrivanje i uklanjanje, pošto ne znamo gde se nalaze, to prethodno treba da otkrijemo, znači, centar za otkrivanje i uklanjanje eksplozivnih i drugih ubojnih sredstava, čime bi bile obuhvaćene mine i sva druga ubojna sredstva koja su ostala. Hteo bih ovom prilikom da skrenem pažnju narodnim poslanicima. Mislim da je vrlo malo, kod onih koji su pričali o tome, pažnju izazvao član 2. i 3, a odnosi se na član 7. i član 11. postojećeg Zakona o ministarstvima. Naime, jedan deo nadležnosti iz Ministarstva za trgovinu, turizam i usluge prebacuje se na Ministarstvo poljoprivrede, šumarstvo i vodoprivrede, i to je onaj deo koji se odnosi na kontrolu kvaliteta industrijsko-prehrambenih proizvoda, kvaliteta prehrambenih proizvoda, alkoholnih i bezalkoholnih pića, mineralnih voda, etanola, duvana i proizvoda od duvana. S tim što je sada, kada je prebačeno u Ministarstvo za poljoprivredu, prošireno i za uvoz voćnih sokova, voćnih nektara, voćnih sokova u prahu i tako dalje. Moje mišljenje je, a u to sam siguran, da jeste relevantno, da je ovo urađeno samo zbog toga što je ministar za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu iz G17 plus i što je kontrola ovih proizvoda pripadala do sada Ministarstvu trgovine, turizma i usluga. A znamo ranije, kada smo usvajali neke zakone, a odnosili su se na poreze i akcize, i gde je stajao Mlađan Dinkić, da je baš bilo definisano da se uvedu porezi na voćne sokove, nektare, koncentrate, sokove i tako dalje. Vi iz SPO i NS možete kritikovati SRS, ali bi bilo bolje da vodite računa o tome kako pojedine nadležnosti vašeg ministra Bojana Dimitrijevića polako prebacuju ministarstvima na čijem čelu se nalaze ministri iz G17 plus. To je ono što sam primetio, jer ni jednog drugog razloga nema, da se neke nadležnosti iz jednog ministarstva prebacuju u drugo, ukoliko već Ministarstvo trgovine ima pripremljene instrumente i sve ostalo što mu je potrebno za kontrolu kvaliteta, osim ovoga.
Reč ima narodni poslanik Sreto Perić, a za diskusiju da se pripremi narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, poslanici poslaničke grupe SRS su duboko razočarani vašim neprimerenim ponašanjem. Poslanici SRS su imali prilike da vas vide i na prethodnim sednicama ove skupštine, i mislim da ste bili vrlo korektni, i da ste zakonske predloge koje je trebalo obrazlagali na kvalitetan način i niste vređali poslanike nijedne poslaničke stranke. Što reče gospodin, narodni poslanik, Nemanja Šarović, vi bi trebalo da se potrudite, ako je to moguće, da što veći broj poslaničkih grupa, pa među njima i poslanička grupa SRS, da podršku vašem zakonu, ali vi ste se u startu opredelili da napadnete poslaničku grupu SRS, iako nijednog valjanog razloga niste imali. Mogu da vas shvatim ako ste vi pre početka ove sednice ili pre vašeg dolaska bili u nekom prijatnom ambijentu, šta ćete, živa duša, potpuno razumem, jedino na taj način to možemo da oprostimo, a sve drugo je neprimereno. Mogu slobodno da kažem građanima Srbije, odnosno da upoznam našu javnost da je večeras dan "d". Zbog čega, a to je rekao ministar Lončar, jer ćemo od sutra početi da živimo mnogo bolje, tako ste vi rekli, osnovaće se neke agencije koje mi do sada nismo imali, moći ćemo da ih kontrolišemo. Ali, nije to baš tako u praksi, kao narodni poslanik sam imao potrebu da se obratim određenim ministarstvima i, verujte, da nisam mogao tako lako da dođem, nisam imao nameru da kontrolišem, nego kao poslanik neko poslaničko pravo i iskoristim. U jednom momentu ste rekli, obrazlažući, da tri agencije nisu mnogo, a možda i nisu. Rekli ste da u određenim zemljama ima po 300 agencija, i to je možda dobro, i one možda funkcionišu, možda građani tih zemalja imaju velike koristi od agencija. Mi smo imali agenciju za privatizaciju, a ne verujem da smo imali neku veliku korist. Ne tvrdim da pojedini građani Srbije ili pojedini ljudi iz biznisa nisu imali koristi od te agencije, ali Srbija i velika većina građana Srbije sigurno nije imala korist od takve agencije. Nadalje, iz ovog zakona se ne vidi potpuno jasno koji će organi biti u tim agencijama, odnosno koji će organi rukovoditi i način kako će se finansirati te agencije, ali ste bili iskreni i priznali ste da će se to finansirati, naravno, iz sredstava koja će odvajati građani Srbije, a to je sasvim logično, pod uslovom da te agencije obavljaju neke poslove od koristi građana. Moram da kažem da možda Nemanja Šarović ima potrebu da se dokaže pred zamenikom predsednika SRS, ali imam osećaj da jedan poslanik ima nameru da se dokaže pred svojim predsednikom stranke, koji je ministar tri ili četiri ministarstava, pa ne bi li mu ovaj otcepio jedan delić tog ministarstva, kako bi on mogao da postane ministar. Pokazalo se da taj narodni poslanik, valjda zato što poslanička grupa ne dozvoljava da diskutuje o nekim predlozima zakona, koristi priliku da govori po replikama, i onda iznese i što jeste i što nije, jer on se tobož zalaže da ova skupština radi što efikasnije, a znaju građani Srbije da se rad Narodne skupštine produži zbog toga što retko kada počinjemo na vreme sa radom. Ako je Skupština zakazana za 10 časova, mi počinjemo u 12,00 časova. Mislim da je to jedan od razloga zbog čega se ostaje ovako dugo u noć. Ovaj put poslanici koji su izglasali da se glasa produženo, dobro je, ima 85 od 126 poslanika, koliko je bilo, i to je dobar napredak. Što se tiče samih agencija koje su predložene u ovom zakonu, agencija za razvoj infrastrukture i lokalne samouprave, mišljenja sam da eventualno predviđena i sredstava za donaciju mogu direktno da se upute lokalnim samoupravama, na koje bi se ta sredstva mogla odnositi, odnosno primeniti. Ne znam da li gospodin ministar nije pomislio da treba neko telo koje će infiltrirati i možda da šalje samo u one lokalne samouprave koje na septembarskim izborima bude uzela njegova stranka.Agencija za strana ulaganja i promociju izvoza. Plašim se da ta agencija ne bude imala zadatak da izdaje neke izvozne dozvole, što bi posebno opteretilo naše privredne subjekte koji se posebno pripremaju za uvoz ili izvoz tehnologije, mašina i opreme. Kada ste rekli, ministre, da treba da se obezbede sredstva za naše izvoznike, ne znam samo da li ste bili na skupu, odnosno da li ste učestvovali u radu i primili predstavnike proizvođača malina, koji su pre par dana bili ispred Vlade, da vi na taj način pomognete, s obzirom da je ovo agencija tu negde pored vašeg ministarstva. Toliko, vezano za te agencije.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Replika, Vladan Vučićević.
Gospodo narodni poslanici, član sam Nove Srbije, a Nova Srbija je demokratska partija i nemam potrebe da se dokazujem Velimiru Iliću, niti imam namere da budem u Ministarstvu za kapitalne investicije. Ako neko treba da se dokaže, treba u životu, a mislim da sam se dokazao u životu. Prema tome, ovo zbog čega sam malopre izašao, smatrao sam da stvarno nema razloga da nas jedan dečko maltretira celo poslepodne, svi mi ovde imamo neke obaveze, mi jesmo poslanici i dužni smo da budemo u ovoj skupštini, da radimo u interesu građana, ali u interesu građana mi moramo da budemo operativni i da ne dozvolimo da nas jedan mlad dečko maltretira celo poslepodne, dokazujući nešto što se jednostavno ne može dokazati. Želim još jednom da kažem da mi ovde radimo u interesu građana Srbije, i tačno je da je naš interes ovde sa ove govornice, i da mi krojimo sudbinu građana Srbije, i opredeljujemo budućnost Srbije sa ove govornice, ali to ne znači da treba da maltretiramo sve poslanike i građane Srbije koji ovo posmatraju. Verujem da je gospodin Šarović mlad dečko i da voli da se smeje, ali taj osmeh sa ove govornice je dosta ciničan, i tako izgleda. Hvala.
Stvarno iskreno molim da oni koji misle da pomažu Skupštini, da joj ne odmažu. Prvo, nedopustivo je da se narodni poslanici tretiraju kao dečkići. Ovde nije niko kao dečko, nego kao narodni poslanik. Molim vas, mlad čovek, bez obzira iz koje je političke partije, kada je ovde poslanik, on je narodni poslanik i molim da se na taj način svi odnosimo prema narodnom poslaniku. Šta biznačilo da neko po polu deli poslanike? To ne dolazi u obzir. Zato vas molim da se sa uvažavanjem odnosimo prema narodnim poslanicima. Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, obzirom da posle mene nema više prijavljenih za diskusiju, naravno, završnu reč će dati šef naše poslaničke grupe, zamenik predsednika SRS, gospodin Tomislav Nikolić, ali vam obećavam, neću iskoristiti svih 43 minuta, koliko nam je ostalo. Pokušaću da budem vrlo kratak. Dame i gospodo narodni poslanici, nekoliko dana, dan za danom, usvajamo zakone i jedna od glavnih primedbi SRS je bilo formiranje agencija na osnovu tih zakona. Imali smo zakone koje je predlagao ministar Dinkić - formira se agencija, imali smo zakone pre toga - formira se agencija. Danas smo imali priliku da se formiraju dve agencije, i taman smo mislili nema više, završi DSS potrebe, dođe zakon o izmenamai dopunama Zakona o ministarstvima, i ovde se predlažu dve agencije i jedan centar za razminiranje. Suština je ista. Birokratija se u ovoj državi, a i uopšte, tako razmnožava, kada dovedete jednog birokratu, on odmah napravi mesto za još jednog, onda njih dvojica prave mesto za novu dvojicu itd. Uvek je birokratija bila rak-rana svake institucije i države u celini.Moram da kažem da je ova vlada rekla da će raskrstiti sa agencijama, mislim da su devet agencija odmah ukinuli, a sad smo formirali tri puta po devet. Od ministra za lokalnu samoupravu sam očekivao da će prvi zadatak koji će završiti biti da donese jedinstveni birački spisak, da omogući građanima Srbije da glasaju i ne budu pokradeni. Očekivao sam da će onemogućiti da se jedan birač upisuje u 16 opština, a i to se radi, i da konačno Srbija dobije jedinstven birački spisak. Očekivao sam da će ministar za lokalnu samoupravu malo više pažnje posvetiti razvoju lokalne samouprave, ali ne kroz agenciju koja će razvijati infrastrukturu lokalne samouprave i obavljati stručne poslove koji se odnose na podsticanje razvoja i unapređenje infrastrukture jedinica lokalne samouprave (opština, gradova, i grada Beograda) neposrednim povezivanjem banaka, finansijskih organizacija, predstavnika nadležnih organa drugih država,gradova itd. I kaže - domaćih banaka. Kojih domaćih banaka kada je ministar Dinkić, čim se dokopao mogućnosti, pogušio sve domaće banke? Doduše, u početku je ulazio sa čarapom i kalašnjikovima, a posle je ulazio sa zakonom u te banke; uglavnom, domaćih banaka više nema. Gospodineministre, organi lokalne samouprave su sasvim sposobni, ili ako nisu sposobni, onda da podnesu ostavku, izađe narod pa bira nove organe lokalne samouprave, pa ti drugi budu sposobni. Sve ovo što agencija treba da im uradi, da urade same. Bolje bi bilo da kao ministar, i vaše ministarstvo, pripomognete u ovome, a ne da formirate agenciju koja će usput imati svojstvo pravnog lica i žiro račun, i biti mnogo veće opterećenje građanima Srbije. O ovoj agenciji za strana ulaganja, za promociju izvoza itd, ne bih da govorim, ali centar za razminiranje ... Dame i gospodo narodni poslanici, poslednji put kada su avio-bombe uklonjene iz kineske ambasade, objaviše sredstva javnog informisanja ili dezinformisanja, da ima samo još u Batajnici na jednoj lokaciji avio-bomba, da mina više nema, i da građani Srbije mogu komotno i slobodno da žive. Pri tom, to su obavili stručnjaci vojnog instituta. Pitam se - šta će centar za razminiranje da radi u Srbiji, osim ukoliko ne mislite da započnete neki novi rat u kome će biti miniranja, ili mislite da taj centar za razminiranje pošaljete u Irak ili Avganistan, pa da tamo razminiravate. Vlada nas obavesti preko sredstava informisanja da mina više nema. Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je krajnje vreme da prestanete građane Srbije i nas narodne poslanike da opterećujete ovakvim predlozima zakona. Ne znam šta će posle ovog zakona o izmeni i dopuni Zakona o ministarstvima Srbija dobiti. Znam šta će dobiti mnogi od vas i znam šta će dobiti mnogi od članova vaše stranke koji se nalaze na terenu.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Momiru Markoviću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio pravo iz člana 89. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodneskupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, pitam da li predstavnik predlagača, ministar dr Zoran Lončar, želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažavajući činjenicu da je pet minuta pre ponoći, dozvolite mi samo nekoliko reči. Pre svega, da iskoristim priliku da se zahvalim svim narodnim poslanicima na veoma korisnim sugestijama o tome kako treba Vlada da organizuje način vršenja sopstvene vlasti za vreme svog mandata. Imali smo prilike da čujemo stavove narodnih poslanika, predstavnika nekih bivših vlada koje su imale iskustvo u tome, i svakako da su njihovi stavovi jako dragoceni. Naravno, autonomno je pravo svake vlade, kao što smo već imali prilike sa ove govornice večeras da čujemo, da samostalno odluči kako će se to organizovati. Mnogobrojni predlozi i sugestije bićeprilike da se upotrebe onog puta kada mnogobrojni govornici koji su večeras izlazili budu u prilici da organizuju sopstvenu vladu. Ova vlada smatra da je najbolji, najracionalniji, najefikasniji način sopstvenog organizovanja, ovako kako sam večeras ovde predstavio, braneći ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Pored ove zahvalnosti, moram da iskoristim priliku da se izvinim nekim narodnim poslanicima koji me nisu dobro shvatili u mojoj uvodnoj reči. Ovde sam, ne znajući ko će posle mene govoriti u skupštinskoj raspravi, hipotetički samo rekao, a izgleda da sam bio u pravu, da će najveći predmet osporavanja biti agencije, i pozvao sam da se to ne radi iz demagoških i jeftinih politikantskih, već stručnih razloga. Da li je to nekoga uvredilo ili ne, da li se on prepoznao u tome, meni je zaista žao. Da li je večerašnja rasprava o Predlogu ovog zakona bila stručna ili demagoška, neću da sudim o tome. Najbolji sud, svakako, daće građani koji nas u ove kasne sate večeras posmatraju. Da odgovorim samo na dva-tri kratka pitanja. Rečeno je da jedan zakon nije protivustavan sve dok Ustavni sud ne donese odluku o tome. Zaista, to je logičan stav. Ali, nekome ko pripada struci, nekome ko se bavi opozicionom politikom, mislim da pripada pravo da kaže da je jedan akt izvršne vlasti, kao što je bila uredba prethodne vlade, protivustavan, zato što Ustav kaže da se ministarstva i posebne organizacije obrazuju ne podzakonskim aktom, već zakonom. Tada sam to izgovorio, i to sa svim kapacitetom svoje struke i političkog autoriteta i dan-danas tvrdim. Isto tako, da li onda stoji prigovor koji je mogao da se čuje večeras sa ove govornice, da je činjenica da ovaj zakon ne reguliše unutrašnju organizaciju, da je logički protivustavan, kada je govornik rekao da je protivustavan samo onaj čiju je ustavnost, odnosno neustavnost potvrdio svojom odlukom Ustavni sud. Izneto je i pitanje ovde da li postoje sredstva za finansiranje agencija kao posebnih organizacija. Naravno da postoje. Odgovor je postavljač pitanja već dao, na osnovu činjenice da u obrazloženju zakona piše da za funkcionisanje primene ovog zakona nisu potrebna dodatna budžetska sredstva, ali zato što su te agencije postojale i ranije, pa samim tim su u važećem Zakonu o budžetu i predviđena budžetska sredstva. Treba reći da je to tačno, ali i da je činjenica da je ova vlada, usvajanjem ovog zakona, van snage stavila, od 13 agencija manje tri, to je 10 agencija i jedan biro za komunikacije. Za njih su takođe bila predviđena neka budžetska sredstva koja su odvajali građani. Ovaj zakon, iz tog razloga, dovodi do racionalnije, ekonomičnije uprave. Dakle, ovim zakonom se smanjuju budžetska sredstva za finansiranje agencija. Zašto agencija, a zašto ne agencija? Da li bi problem bio rešen da je ova vlada, umesto termina "agencije" upotrebila izraz, kao što su nekada činili, što ne čini ni jedna zemlja kod svojih upravnih organizacija, telo, komitet, arhiv, muzej, trezor. Za mene nije bitan naziv, za mene je bitan pravni položaj, da li je on Ustavom propisan na valjan način i da li postoji mogućnost kontrole. U slučaju ovih agencija, postoje. Time što će se vrat nazvati šijom ništa se ne menja, a to spada u domen onog termina zbog kojeg su se neki narodni poslanici večeras uvredili. Još jednom, zahvaljujem se i nadam se da ćete u danu za glasanje podržati ovakav predlog Vlade.
Zahvaljujem se predlagaču, dr Zoranu Lončaru, ministru za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučiti o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština obavila raspravu o svim tačkama dnevnog reda , saglasno članu 81. stav 3. Poslovnika, određujem 23. jul 2004. godine u 10,00 časova kao dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda sednice Šestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije. Zahvaljujem se svim poslanicima na doprinosu pri okončanju rasprave o svim tačkama dnevnog reda.