Hvala predsedavajući. Ja imam pitanje za Ministarstvo za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, odnosno gospodina Vulina. Ovih dana bi trebala država na dostojan način da obeleži i proslavi Stogodišnjicu od povlačenja srpske vojske, Vlade, kralja i stanovništva preko Crne Gore i Albanije. Međutim, nažalost, ova tema koja bi trebala da bude, i jeste upisana zlatnim slovima u srpsku istoriju, nije na taj način doživljena od ministarstva i ministra Vulina na čijem je on čelu, pa ministru Vulinu postavljam sledeća pitanja - zašto ministarstvo ne planira da obeleži Stogodišnjicu od povlačenja srpske vojske, Vlade, kralja i stanovništava preko Crne Gore i Albanije? Da li je ministar Vulin svestan da u svetskoj istoriji ratovanja ne postoji primer tako uzvišene žrtve jednog naroda koji je na kraju rata sa saveznicima srušio tri carstva, Nemačko, Austrougarsko i Otomansko? Zašto ministar Vulin umesto obeležavanja ovako značajne Stogodišnjice, značajnog datuma za našu istoriju koji treba da nam bude na pijedestalu svih istorijskih sećanja, svako ime, svaki grob treba da sija kao sunce, jer je Srbija u borbi za slobodu žrtvovala sve najvrednije i najdragocenije što je tada imala, uključujući i srpsku mladost, stanovništvo i buduću srpsku elitu? Umesto toga, ministar Vulin svoju energiju i vreme troši na spornu istorijsku ličnost Dragutina Dimitrijevića, Apisa i želi da ova godina bude u znaku prenosa kostiju Dragutina Dimitrijevića, Apisa, u Aleju zaslužnih velikana, uz ličnu argumentaciju ministra Vulina, da je Apis, zamislite, junak i jedna od svetlih tajni koje su 100 godina bile zaboravljene i potisnute, te da ima osećaj da će nas Apis malo više ujediniti. Apis sigurno ima mesto u srpskoj istoriji, ali nikako ne može biti proglašen za heroja koji treba da bude uzor mladim generacijama, jer je organizovao 1903. godine Majski prevrat, ubio kralja i kraljicu, pogazio oficirsku zakletvu, modernim rečnikom mnogi ga smatraju teroristom. Optužen je za pripremu atentata na regenta Aleksandra Prvog Karađorđevića. Da li je po mišljenju ministra Vulina naneta nepravda Apisu zato što je ubio samo jedan kraljevski par, a ne i drugi? Zašto ministar Vulin menja istorijske činjenice i tvrdi da organizacija „Crna ruka“, nije ni postojala, već samo organizacija „Ujedinjenje ili smrt“ i da je tu najveća žrtva faktički u Prvom svetskom ratu bio pukovnik Apis? Takođe, ministar Vulin smatra, patetično, da treba da se setimo polako i stidljivo na ramenima kakvih džinova zapravo sedimo, te da im nađemo parče srpske zemlje i parče srpskog neba. Mi nemamo ništa protiv toga da se kosti Dragutina Dimitrijevića Apisa prenesu u Srbiju, ali to je po mišljenju istoričara veoma sporna istorijska ličnost. I umesto da ove godine trošimo našu energiju na obležavanje ovako značajne Stogodišnjice, koja je zadivila ceo svet, svetsku istoriju, ministar Vulin, verovatno pod ideološkom matricom, u navodnoj želji da nas malo više ujedini, u stvari nas sve više deli. Da li je ministar Vulin svestan da su drugi narodi imali ovakvu istoriju i podvige, da bi cela godina bila u znaku te vrste obeležavanja? Ono što su zaista junaci koje svi treba da se sećamo, to je onih skoro 30% stanovništva, odnosno preko 1,2 miliona koje je Srbija izgubila u Prvom svetskom ratu. Od rana i epidemija je umrlo 402 hiljade. Prilikom prelaska preko Albanije poginulo ili ubijeno 77.455 vojnika, 200 hiljada stanovništva je prošlo, 140 hiljada je ostalo u planinama i bespućima Albanije, 1300 kaplara, golobradith, od njih je 2/3 izgubilo život u Prvom svetkom ratu. Tadašnji predsednik Narodne skupštine Andra Nikolić je rekao kada Srbija …
Vreme.
Evo, završavam. Naređuje naredba, i izgubio je oba sina. I, milion je svetlih primera, koje je nažalost ministar Vulin zaboravio.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite, gospodine Imamoviću.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Koleginice i kolege narodni poslanici, potvrđujući svoje antifašističko opredeljenje Bošnjaci i svi građani Sandžaka su 20. novembra 1943. godine osnovali Zemaljsko antifašističko vjeće narodnog oslobođenja Sandžaka ili ZAVNOS. Ponosni na svoju antifašističku borbu i u znak sećanja taj veliki dan danas obeležavamo kao dan Sandžaka. Zato koristim ovu priliku da građanima čestitam 20. novembra – dan Sandžaka. Sa druge strane, za ovu priliku ću takođe iskoristiti i da državi, odnosno državnom vrhu i institucijama kroz nekoliko pitanja skrenem pažnju na uslove u kojima se danas živi u Sandžaku. Bošnjaci čvrsto podržavaju i zalažu se za članstvo Srbije u EU, pa shodno tome, kao osnov za današnja pitanja, koristiti upravo poslednji izveštaj Evropske komisije o napretku Srbije ka EU. U delu izveštaja koji se tiče Sandžaka između ostalog stoji da je bošnjačka zajednica i dalje nedovoljno zastupljena u državnim institucijama i organima sa javnim ovlašćenjima, a u prvom redu, u sudstvu, tužilaštvu i policiji naročito. U izveštaju takođe stoji da je region Sandžak i dalje ostao jedan od najnerazvijenijih, sa visokom stopom nezaposlenosti, uz nedostatak adekvatne infrastrukture i investiranja u tom regionu. Ovo nije rekla opozicija. Ovo je rekla Evropska komisija, a mi godinama unazad upozoravamo da su upravo ovo prepreke na našem evropskom putu. S toga danas tražim od predsednika Vlade, Aleksandra Vučića da nam odgovori – koje će mere zapošljavanja preduzeti da se u sastavu policije, sudstva i tužilaštva zaposle Bošnjaci u onom procentu koji čine u gradovima u Sandžaku? Ovakvom porukom zapošljavanja država šalje Bošnjacima jasnu poruku da im ne veruje i da ne želi da im poveruje obavljanje odgovornih pozicija, odgovornih funkcija u zemlji, osim ako je neki pojedinac u direktnoj službi neke većinske stranke koja je na vlasti. Pitam – šta će uraditi po pitanju smanjenja nezaposlenosti u Sandžaku koje iznosi i preko 60%, što je tri puta više nego u ostatku Srbije? Kada će u Sandžak doći bilo kakva investicija, nebitno da li će biti domaća ili strana? Odgovorno tvrdim da su danas putevi u Sandžaku najgori koje ćete naći u zemlji i zato postavljam pitanje ministarki infrastrukture kada će građani u Sandžaku dobiti iste puteve kakve imaju građani i u ostatku zemlje? Pitam šta je sa Auto-putem kroz Sandžak i Železnicom do Novog Pazara? Pitam i ministarku državne uprave i lokalne samouprave šta će preduzeti po pitanju prezaduženosti grada Novog pazara, ko će preuzeti odgovornost za nezakonito usvojene budžete od 2009. godine, pa na ovamo i ko će preuzeti odgovornost za astronomski i nezakonit dug grada Novog Pazara koji će vaša koalicija ostaviti u centru Sandžaka? Šta će Vlada uraditi po pitanju korumpiranih partijskih inspektora koji reketiraju građane i privredu u Sandžaku i tako sprečavaju i najmanju nadu za razvoj privrede? Postavljam pitanje i kada će se nastaviti realizacija programa povratka i održivog opstanka prognanih Bošnjaka u Priboju, koji je ova Vlada zaustavila? Šta će ova Vlada preduzeti za rešavanje slučajeva otmice Bošnjaka u Štrpcima, Priboju i Sjeverinu i kada će žrtvama dodeliti status civilnih žrtava rata? Pitam ministra policije – kada će konačno rešiti svirepa ubistva u Novom Pazaru, koja godinama nisu rasvetljena, na šta smo već nekoliko puta upravo u ovoj Skupštini ukazivali? Pitam ministra prosvete – kada će Bošnjaci u školama u Priboju, Prijepolju i Novoj Varoši moći da pohađaju školu na maternjem bosanskom jeziku i kada će dobiti udžbenike, kao i sva druga deca? Ovo su samo neka od pitanja koja muče građane Sandžaka i koja kod njih pojačavaju osećaj dvostrukih standarda i da su građani drugog reda. Zato pozivam Vladu da hitnim merama u svim ovim oblastima promeni ovo stanje, kako bi naredne godine na dan Sandžaka, zajedno sa čestitkom… [[Isključen mikrofon.]]
Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite, gospođo Filipovski.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Grupa srpskih intelektualaca, predvođena akademikom Vasilijom Krestićem, pokrenula inicijativu za podizanje memorijalnog centra srpskim žrtvama 20. veka, kao što to imaju mnogi narodi u svetu, Jevreji u Jerusalimu, Jermeni u Jerevanu. Cilj ove inicijative je da se sakupi sav materijal o stradanju našeg naroda, od Balkanskih ratova do današnjih dana, da se popišu sve žrtve genocida, svi stradali u ratovima, u logorima i na kućnom pragu i da se na levoj obali Save podigne ovaj memorijal. Srpski memorijal bi trebalo da bude ona inicijativa koja će otrgnuti od zaborava istinu o jednom od najstradalnijih naroda u 20. veku. Prema informacijama koje ja do sada imam, Skupština Grada Beograda je odredila jednu lokaciju kod starog Sajmišta, ali memorijal treba da bude podignut za žrtve iz Drugog svetskog rata. Međutim, moje pitanje upućeno je Vladi Republike Srbije i premijeru Vučiću, da li su upoznati sa ovom inicijativom i ko je njihov stav o ovom pitanju? Takođe, prema mojim saznanjima do sada, podizanje ovog memorijala su podržali predsednik Republike Tomislav Nikolić i patrijarh Irinej.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala. Imao bih pitanje za predsednika Vlade. Ovih dana završena je jedna faza u prodaji „Telekoma“, faza kada su date ponude i jedna od ponuda, kako javnost mogla da sazna kroz medije, je ponuda Investicionog fonda „Apolo“ zajedno sa slovenačkim „Telekomom“. Ono što je moje pitanje za premijera -da li će ispitati eventualni sukob interesa i na koji način će reagovati, pošto je „Apolo“ strateški partner firme „Lazard“, od 2008. godine zajedno nastupaju u Evropi. U brojnim poslovima je „Lazard“ savetovao „Apolo“ prilikom njihovih akvizicija u Evropi, a „Lazard“ je, kao što znamo, određen od strane Vlade za savetnika pri prodaji „Telekoma“. Postavlja se pitanje – da li je firma „Lazard“ u sukobu interesa? Ona će sada obraditi ove ponude i dati predlog Vladi o tome koju ponudu eventualno da prihvati. U situaciji kada „Lazard“ radi procenu ponuda sa jedne strane, a sa druge strane savetuje jednog od kupca, sasvim logično je da se postavi pitanje sukoba interesa i da li će država Srbija u ovom poslu zbog ove situacije biti oštećena? Drugo pitanje je za ministra kulture. Letos kada je ovde obrazlagao izmene i dopune medijskih zakona, na pitanje o tome da li će u roku biti registar medija sastavljen, on je rekao – da, nemojte da brinete. Taj rok je isticao, odnosno sada je već istekao 14. avgusta ove godine, pre više od tri meseca. Do dana današnjeg registar medija javno, onako kako je zamišljeno zakonom, ne postoji. Ako odete na sajt Agencije za privredne registre i deo Registra za medija, videćete nepotpun Registar medija u kome nema svih podataka, nema uopšte podataka o vlasništvu medija, nema podataka o mnogim drugim stvarima, koje su po zakonu obavezne i koje su najkasnije od 14. avgusta ove godine morale da budu dostupne javnosti. Ministar i njegov državni sekretar su nas ovde ubeđivali da će to biti urađeno, kada su bili u julu mesecu u Skupštini. Do dana današnjeg to se nije desilo. Pitam ministra kada će to da se desi? Zahtevam da podnese ostavku zbog toga, jer taj njegov neuspešan, jedna od mnogih neuspešnih stvari koje je radio, uzrokovao je da od strane Evropske komisije u Izveštaju o napretku Srbije u delu za medije jasno stoji da nikakvog napretka nema, da se usvojeni zakoni ne primenjuju. Ovo je najbolji primer kako se usvojeni zakoni i ono što je ovde proklamovano kao politika Vlade, u ovom konkretnom slučaju politika ministra za kulturu i informisanje, ne sprovodi. Ne mogu da razumem koji je problem da posle više od godinu dana i tri meseca, znači 15 meseci kako je usvojen Zakon o medijima, ne može da se napravi registar sa svim onim stvarima koji zakon reguliše. Taj rok je bio više od godinu dana od dana usvajanja zakona, tri meseca je prošlo od tog roka, tog registra nema. Tražim od ministra odgovor kada će to uraditi? Zajedno sa tim odgovorom očekujem i njegovu ostavku. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Stošić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, imam poslaničko pitanje za ministra zdravlja, gospodina dr Zlatibora Lončara, a tiče se Zavoda za gerontologiju i palijativno zbrinjavanje u Nišu. Pre obrazloženja ovog pitanja, istakao bih jedan veoma pozitivan primer kako se inicijative i predlozi koji se upućuju preko poslaničkih kancelarija u praksi realizuju. Naime, pre izvesnog vremena sam postavio poslaničko pitanje u vezi polaganja stručnih ispita za licenciranje nastavnika koji treba da se realizuju u Nišu. Dana 17.11.2015. godine u Nišu, u organizaciji Regionalnog centra za obrazovanje i direktorke Centra Danijele Marković, održan je sastanak na kome je prisustvovao ministar prosvete, gradonačelnik Grada Ništa, rektor Niškog univerziteta, prorektori, dekani niških fakulteta, direktori niških škola, osnovnih i srednjih, i druge zvanice i jednoglasno je podržana inicijativa da se licenciranje nastavnika obavlja u Nišu. Ministar se složio sa inicijativom i verovatno će od 2016. godine biti omogućeno da nastavnici sa jugoistoka i iz Centralne Srbije imaju mogućnost da ovaj ispit polažu u Nišu. Voleo bih da i drugi ministri čuju glas lokalnih samouprava, pa ću u tom duhu postaviti poslaničko pitanje. Na osnovu člana 46. i člana 48. Zakona o zdravstvenoj zaštiti, kao i člana 14. Uredbe o planu mreža zdravstvenih ustanova, člana 4. Zakona o javnim službama i člana 37. Statuta Grada Niša, Gradsko veće Grada Niša donelo je Predlog odluke, a Skupština Grada Niša je usvojila Odluku o osnivanju Zavoda za gerontologiju i palijativno zbrinjavanje u Nišu. Od aprila 2012. godine, kada je Gradsko veće dalo predlog, a Skupština Grada Niša donela Odluku o osnivanju zavoda za gerontologiju, do danas nije ništa urađeno za obavljanje zdravstvene zaštite starih lica iz oblasti opšte medicine, rehabilitacije, palijativnog zbrinjavanja i nege u kućnim uslovima. Nakon svih rešenja i odluke Skupštine grada, Ministarstvu je još početkom 2012. godine podnet zahtev za donošenje kadrovskog plana, na osnovu kojeg bi zaposlili u instituciji mogli da budu priznati, odnosno ugovoreni od strane ministarstva. Poenta osnivanja zavoda je, pored zbrinjavanja starih i bolesnih, i rasterećenje doma zdravlja, tj. preuzimanje neugovorenih radnika koji su tekovina prethodnih direktora. Na osnovu Uredbe o planu mreža zdravstvene ustanove, u Nišu su osnovani Zavod za zdravstvenu zaštitu studenata, Zavod za zdravstvenu zaštitu radnika, Zavod za hitnu medicinsku pomoć, Zavod za stomatologiju, Zavod za plućne bolesti, tuberkulozu, Zavod za kožne i venerične bolesti. Jedino nije osnovan zavod za gerontologiju i palijativno zbrinjavanje. Da se još jednom podsetimo, zavod za gerontologiju obavlja zdravstvenu zaštitu starih lica iz oblasti opšte medicine, rehabilitacije, palijativnog zbrinjavanja i nege u kućnim uslovima. Zavod za gerontologiju može obavljati specijalističko-konsultativnu delatnost iz oblasti medicine i psihijatrije. Pitanje za ministra zdravlja, gospodina Zdravka Lončara - da li se uopšte nešto radi na donošenju kadrovskog plana po zahtevu Skupštine Grada Niša? Da li će stari Grada Niša, koji čine skoro jednu trećinu stanovništva u Nišu, biti u prilici da svoje zdravstvene potrebe rešavaju u zavodu za gerontologiju, jer u ovim uslovima postojanja zdravstvene mreže u Gradu Nišu oni predstavljaju građane drugog reda? Šta je potrebno da Grad Niš uradi kako bi se zavod za gerontologiju i palijativno zbrinjavanje stavio u funkciju? Osnivanjem zavoda realizovao bi se samo jedan deo Nacionalne strategije o starenju, koju je donela Vlada Republike Srbije. Da podsetimo da je Srbija jedna od pet zemalja, posle Italije, Nemačke, Bugarske i Švedske, najstarijih nacija u Evropi. Prema tome, mi kao odgovorni ljudi moramo razmišljati i u tom segmentu i da konačno dozvolimo osnivanje zavoda za gerontologiju u Nišu i na taj način omogućimo starijim jednu primerenu zdravstvenu zaštitu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, upućujem pitanje iz prostog razloga što smo 16. novembra 2015. godine postavili pitanje ministarstvu gospođe Zorane Mihajloviću, Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture – da li je pomenuto ministarstvo kao drugostepeni organ uknjižilo u vlasništvo poljoprivredne korporacije Beograd a.d, poljoprivredno zemljište koje je u državnoj svojini, odnosno vlasništvu, na kojem je poljoprivredna korporacija Beograd, tačnije PKB imala pravo korišćenja do sada? Ono što nas veoma zanima, jeste kolika je površina tog zemljišta. Imamo informacije da se radi o 19.000 hektara koje se brzopleto upisuju u vlasništvo PKB, koji ide u narednih nekoliko nedelja na pogubnu privatizaciju. U kojim vremenskim intervalima je izvršen upis tog zemljišta? Na osnovu čijeg zahteva je takođe upisano 19.000 hektara u vlasništvo PKB? Zašto se mi ne slažemo sa ovim? Zato što mislimo da je, po Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, nemoguće otuđiti poljoprivredno zemljište. Na ovaj način se zakon zaobilazi i onaj koji sutra bude kupio PKB postaće automatski vlasnik poljoprivrednog zemljišta. Mislimo da je to veoma opasno, iz prostog razloga što PKB danas na tržištu Srbije, BiH, Makedonije i Crne Gore učestvuje u 50% proizvodnje mleka. Državni PKB treba da bude instrument državne poljoprivredne politike, a ne da se prodaje budzašto. Kažemo budzašto zato što smo dobili odluku po kojoj se PKB prodaje, a početna cena je 51 procenat od utvrđene tržišne cene. Nikada nam niko nije odgovorio zbog čega je to tako. Ukoliko u prvom krugu ne uspe privatizacija, u drugom krugu se još više snižava cena, na 30% od utvrđene tržišne cene. Postavljamo pitanje – zbog čega je nekome u interesu da PKB budzašto bude prodat, kada se radi o najvećem proizvođaču hrane, zdrave i jeftine hrane u Srbiji? Šta će se dogoditi sutra kada privatnik koji bude kupio PKB obustavi samo jednu od grana proizvodnje? Šta bi se dogodilo npr. 1999. godine, za vreme bombardovanja, da je PKB bio u privatnim rukama? Zamislite samo situaciju da privatni vlasnik u tom momentu isključi kompletnu proizvodnju i premesti je u neku drugu zemlju. Srbija ne bi imala jeftinu i zdravu hranu. Da li će PKB da doživi sudbinu PIK Bečeja iz 2007. godine? To je takođe pitanje za gospođu Zoranu Mihajlović, s obzirom da je u toj Vladi bila jedna od onih koji su zagovarali ovakav način prodaje. Svi znamo kako se PIK Bečej završio i svi znamo koliko je loša privatizacija uticala na to da radnici ostanu bez posla, a da taj deo Srbije ostane bez proizvodnje hrane. Pokušaj privatizacije PKB je u stvari pokušaj otuđenja državnog zemljište za jedan veoma mali novac. Ne prodaje se brend, što je takođe isto veoma čudno. Prodaje se samo imovina. Deo državnog zemljišta, koji sada ministarstvo gospođe Zorane Mihajlović kao drugostepeni organ nalaže katastru da uknjiži na PKB, sutra će postati vlasništvo neke privatne firme. Ono što nije uspelo da se uradi na Zlatiboru i ono što je katastar odbio u Beogradu, ono što je katastar odbio na Zlatiboru, opet se dešava da drugostepeni organ nalaže katastru da upiše u svojinu zemljište koje pripada Republici Srbiji, u ovom slučaju Gradu Beogradu. Država ne može da obaveže privatnog vlasnika sutradan da proizvodi određene količine hrane ili određene količine mleka i mi iz tog razloga smatramo da je ovo takođe jedan mutan posao i jedna loša privatizacija, koju gradonačelnik Beograda Siniša Mali gleda i ništa ne pokušava da uradi, a Zorana Mihajlović po drugi put … [[Isključen mikrofon]]
Zahvaljujem se, gospodine Božoviću. (Balša Božović, s mesta: Samo da završim rečenicu.) Isteklo je vreme. Morate da pratite vreme i da se prilagodite vašem vremenu. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik dr Slobodan Gvozdenović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, uvažena ministarko, moja današnja pitanja su upućena ministru pravde, gospodinu Selakoviću. Moje prvo pitanje glasi ovako – pošto je dana 7. 04. 2015. godine službenici Policijske uprave Valjevo dostavili su Javnom višem tužilaštvu u Beogradu krivičnu prijavu protiv direktora preduzeća „Ingrap Omni“ Teodosija Krstić protiv Zorana Jakovljevića i još pet lica za teška krivična dela zloupotrebe položaja i dela falsifikovanja službene isprave i još pet lica čija imena neću ovde navoditi. Interesuje me da mi ministar pravde odgovori šta se dešava sa tom krivičnom prijavom, da li se po njoj postupa i u kojoj fazi je postupanje odnosno, dokle su stigle predistražne radnje? Preduzeće „Ingrap Omni“ već 10 godina u Valjevu, za vreme vlasti Demokratske stranke, a pogađate da je ovaj drugookrivljeni bivši gradonačelnik Valjeva, inače tada član Demokratske stranke, za 10 godina rada sa valjevskom direkcijom, sa Valjevom, preduzeće „Ingrap Omni“ je radilo preko 90% posla. Suma koja se navodi u ovoj krivičnoj prijavi, za koju su oštetili budžet grada Valjeva i budžet Republike Srbije jeste negde oko 50 miliona. Voleo bih da mi ministar pravde odgovori na moje pitanje – u kojoj fazi se nalazi ovaj postupak, da li je krivična prijava odbačena ili su predistražne i istražne radnje od strane Višeg javnog tužilaštva izvršene? Neću ovde sada govoriti zbog čega je izuzeto Više javno tužilaštvo u Valjevu. Uostalom, ministar to može lako da proveri. Ali, voleo bih da taj odgovor na moje pitanje stigne što pre. Moje drugo pitanje takođe je upućeno ministru pravde, a odnosi se na to kako je Nenad Marinković odlukom Državnog veća tužioca iz 2014. godine, suprotno Zakonu o javnom tužilaštvu, odnosno bez javnog konkursa, postavljen na funkciju zamenika višeg javnog tužioca u Valjevu i dokle će to nezakonito postavljenje da traje, obzirom da su dobro upućeni pravnici u valjevskom okrugu znali da je isti postavljen 2009. godine u Valjevu na mesto osnovnog javnog tužioca, iako nije imao pune tri godine radnog iskustva u pravosuđu odnosno u javnom tužilaštvu? U vezi sa ovim, nameće se jedan zaključak – da nadležni organi u Ministarstvu pravde, prilikom izbora i postavljanja tog čoveka na pomenute funkcije, nisu imali u vidu zahtevnost odnosno stručnost, iskustvo i dostojanstvo, koja je u praksi nažalost i potvrđena, ako se setite samo onog grubog silovanja na Ubu, jula ili avgusta meseca, maloletnice, gde je isti imao propuste u radu i postupanju ne odredivši pritvor počiniocima. Hvala vam i očekujem odgovore od ministra pravde.
Zahvaljujem se. Pošto se više niko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Nastavljamo sa radom i prelazimo na pretres u pojedinostima o prvoj tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O OZAKONjENjU OBJEKATA. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici prisustvuju prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, zajedno sa svojim saradnicima. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Predloga zakona amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov i zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Mi smo podneli ovaj amandman zato što smatramo da bi drugačiji naziv ovog zakona bolje oslikavao zapravo problem koji se rešava i cilj koji se želi postići. Naš je predlog da ne bude ni legalizacija ni ozakonjenje, nego da bude – Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama. Na taj način se zapravo oduzimataj jedan epitet – ozakonjenje, odnosno legalizacija nečega što je bespravno. Slažemo se u tome da je ovo problem koji moramo da rešimo i da je za Srbiju rešavanje ovog problema izuzetno važno.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, poštovani kolege poslanici, poštovana ministarko sa saradnicima, mislim da je jako važno na početku otvoriti ovu temu zbog čega i na kakav način ste došli do zaključaka da je ovo termin koji se koristi u naslovu ovog zakona – o ozakonjenju objekata, zaista ispravan? Naš predlog koji smo ovde izneli podrazumeva da se u narednom periodu, kroz niz postupaka koji bi se ovde primenili, u stvari otvori tema i pitanje da li je ovaj Predlog zakona koji ste ovde dali zaista primenjiv, da li je bolji možda termin – zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim objektima? Mi smo ovde dali i primer zgradama, zbog toga što smo u nizu članova, a posebno u članu 1. i članu 3, videli jednu vrstu tumaranja i nedoslednosti, čas pominjete zgrade, čas pominjete objekte. U primeni zakona, imajući u vidu da veoma mali broj građevinskih inspektora treba da postupa po ovom zakonu zbog svih nedorečenosti i nejasnoća, smatramo da će doći i do pogrešnih tumačenja, do loših odluka na terenu i da će građani biti zbog toga oštećeni. Vi ste u startu ovde naveli da je ovo posao koji će biti završen za godinu dana. Naša terminologija i predlog na neki način otvara mogućnost da se amandmani koje smo predložili, a koji se tiču postupanja građevinske inspekcije i nadležnih organa, u primeni ovog zakona u sledeće dve godine ostavi kao mogući prostor. Duboko verujemo da ovaj zakon neće biti sproveden i primenjen u sledećih godinu dana i duboko verujemo da je ova formulacija koju smo ponudili bolja. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Pozivam da se amandman ne prihvati. Konkretno i isključivo po pitanju samog predloga, pitanje neke nedoslednosti apsolutno nije na dnevnom redu i takvom pitanju ovde prostora nema. Nema nikakve nedoslednosti u pogledu upotrebe termina, govorimo o terminu – ozakonjenje. Ova reč se koristi u kompletnom Predlogu zakona u obliku u kom je stigao u Narodnu skupštinu. Upućujem predlagača da primeti da i sam u svojim obrazloženjima, u svojim amandmanima dva, osam, deset itd, koristi upravo ovaj termin. Hvala lepo.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo, upravo ovo što je prethodni govornik rekao nije istina. U obrazloženju – amandman se ne prihvata iz razloga što je zakon sa identičnim nazivom donet i primenjuje se u Republici Hrvatskoj. Neko je pogrešio, gospodine Bečiću, pri sastavljanju ovih obrazloženja. Mi tvrdimo da je vaš Predlog zakona prepisan iz hrvatskog zakonodavstva. Jer, šta znači ozakonjenje, ako može ministarka da mi objasni? Šta to znači na našem jeziku? Mi smo ponudili zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama. Tačka, to je u duhu srpskog jezika, a vi ste nam u obrazloženju stavili, da to nije dobro zato što takav zakon postoji u Hrvatskoj, kakav smo mi predložili. Ne, niste u pravu, kakav ste vi predložili postoji u Hrvatskoj i vaš predlog, pardon, naziva zakona je u duhu Hrvatskog, a ne u duhu srpskog jezika. I, iz tog razloga smo predložili ovu izmenu i došlo je do zabune, očigledno nekog ko je pisao ovo obrazloženje samo zato da se ne prihvati amandman poslanika DS. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Uvek se iznenadim kada čujem, sada posle toliko godina DS koja nam priča o tome kako treba da se izvrši proces ozakonjenja, a deset godina je dozvoljavala da se izgradi, praktično, gotovo milion i po nelegalno izgrađenih objekata. To je za mene veliko iznenađenje. Naravno, vrlo sam zadovoljna ukoliko ste konačno počeli da razmišljate kako ovaj problem da se reši. Za vašu informaciju ova Vlada će taj problem rešiti, problem koji ste vi napravili, problem onih koji su se praktično bogatili na tome što su građevinske dozvole davali za pet, sedam i deset godina ili što ih nisu davali uopšte i problem koji ste vi proizveli, a to je da mi danas u ovoj Skupštini raspravljamo o milion i po nelegalno izgrađenih objekata umesto da radimo neke druge stvari, neke druge zakone mi rešavamo brljotine prethodnih godina vaše vlasti. Ovaj zakon je pravljen pre svega za obične građane. Ovaj zakon će pomoći svakom običnom građaninu koji se trudio i pokušavao da gradi i radi na legalan način, a to nije mogao da uradi upravo zbog svega onoga što ste vi u prethodnom periodu radili. Pomoći će, dakle, Vlastimiru da legalizuje kuću u Kaluđerici, Nadi da legalizuje, odnosno da ozakoni svoju kuću u nekom drugom gradu. Pomoći će zaista običnim građanima Srbije. Na kraju, možda ovo sve i nije loše kako se vi iz DS ponašate, jer je to znak koliko brinete ili ne brinete o običnim građanima. Mislim da ste vi to pokazali upravo i sa ovim što sada govorite, a naročito sa onim što ste radili prethodnih deset godina.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Nataša Vučković.
Replika. Gospodine predsedavajući, gospođa ministar, već drugi put pominje ovde da je problem bespravne gradnje nastao u vreme poslednjih deset godina što je u potpunoj suprotnosti sa tekstom obrazloženja koje su sami dali uz ovaj zakon. Ja ću da ga pročitam. Kaže – problem bespravne gradnje postoji unazad nekoliko decenija ali je naročito eskalirao devedesetih godina prošlog veka kada se beleži masovna bespravna gradnja itd. Druga stvar, ono što sam istakla i u načelnoj raspravi, SNS je na vlasti već četiri godine. Četiri godine ste imali vremena da počnete da rešavate ovaj problem, 2013. godine ste doneli takođe jedan zakon koji se ticao legalizacije, nije napravljen nikakav pomak. Zašto da vam verujemo da će to sada biti slučaj?
Zahvaljujem. Reč ima magistar Jovan Marković. Izvolite.
Poštovana ministarko, sama činjenica da je na ovaj predlog zakona koji ima manje od 50 članova uloženo skoro sto amandmana, govori o tome da su poslanici vrlo ozbiljno pristupili ovom predlogu, a DS je dala preko 30 amandmana na ovaj predlog i mislim da je nedopustivo da na takav način komentarišete o našem radu i o našem pristupu u predlaganju ovog zakona, odnosno amandmana. Znači, od prvog trenutka smo želeli da vam kažemo da je naš doprinos upravo u tome da vam pomognemo da se ovaj loš predlog zakona na neki način popravi kroz amandmane. Terminologija koju smo predložili jeste u duhu srpskog jezika i nije samo vezan taj predlog za terminologiju nego za suštinu koja se kasnije odnosi na primenu zakona. Znači, vaš zakon koji ste predložili je u suprotnosti sa praksom, sa realnim životom. Članovi 1. i 3. su u potpunoj suprotnosti, a da ne pominjem koliko članova kasnije u zakonu imaju potpunu suprotnost jedan u odnosu na drugi. Mi smo vam ranije predlagali da se usvoji set zakona i o legalizaciji, i o javnoj svojini, o državnom premeru i katastru, da se usvoje zakoni i o konverziji itd, kao jedan set zakona koji će pomoći da se rešavaju problemi u ovoj oblasti. Ako uđemo dublje u suštinu zakona koje ste donosili u prethodnom periodu, pa oni su tek u suprotnosti jedan sa drugim i videćete u praksi da ovo što ste vi danas predložili neće moći da bude primenjeno u praksi. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Prvo, nije tačno da smo četiri godine na vlasti, ali hajde da vidimo koliko ste vi godina bili na vlasti. Dakle, Pajtić je na vlasti 16 godina, DS, znači zajedno sa Beogradom, 20 godina. Sve što ste uradili, uradili ste pogrešno. Ostavili ste zemlju u bankrotu. Da ste mogli ovo da rešite što danas, o čemu danas razgovaramo, ne bismo pričali o tome. Milion i po nelegalno izgrađenih objekata, 800 hiljada je nastalo 2000. godine od kada je DS došla na vlast sa jasnom namerom i niste mi odgovorili, prošli put sam vas pitala kada smo razgovarali u načelu o ovom zakonu. Izvinite, ko je uzeo novac za to što niste davali građevinske dozvole ili što su mnogi čekali građevinske dozvole po pet, šest i sedam godine? Zašto niste hapsili one koji su gradili nelegalno? I danas nam objašnjavate da ovaj zakon nije dobar. Ne morate vi iz DS da nam verujete, veruju nam građani Srbije, veruju građani Srbije svi oni obični ljudi koji imaju stanove i kuće da ćemo ovaj problem da rešimo kao što smo rešavali kao što rešavamo druge probleme. Ali, vi najmanje imate pravo da pričate o tome ko je koliko na vlasti. Mi probleme rešavamo, vi ste ih stvorili. Mnogo bi bolje bilo da radimo druge stvari, a ne da rešavamo brljotine, strašne koje smo ostavili iza sebe, pogotovo kada govorimo o građevinskoj mafiji. Pitate – odakle građevinska mafija? Pa, pitajte kolege iz vaše poslaničkog kluba. Pa, pitajte vaše poslanike koji su pašnjake prvog reda prebacivali u građevinsko zemljište i gradili zgrade, te ljude pitajte odakle građevinska mafija, jer ta građevinska mafija nije nastala iz SNS nego je nastala DS.
Zahvaljujem. Reč ima Nataša Vučković. Izvolite.
Ponovo se vraćam na obrazloženje zakona koji ste sami podneli uz ovaj zakon. Dakle, problem bespravne izgradnje nastao je, naročito eskalirao 90-ih godina prošlog veka kada se beleži masovna bespravna gradnja koja je uzrokovana velikim prilivom stanovništva sa ratom zahvaćenih područja. Nedostatkom svake vrste kontrole nad bespravnom gradnjom kao i nepostojanjem planske dokumentacije koja bi omogućila legalnu gradnju. Da li je ovo obrazloženje koje ste podneli uz taj zakon. Prema tome, nemojte govoriti o tome da je najveći deo i problem bespravne gradnje nastao u vreme vlada u kojima je dominantnost stranaka bila DS. Vi jeste četiri godine na vlasti, odnosno u martu mesecu 2016. godine će biti četiri godine na vlasti, a to što niste imali premijera tokom prve dve godine ne znači da niste imali dominantnu ulogu i da niste uticali dominantno na rad ove vlade. Dakle, četiri godine ili tri i po tačnije, trebalo vam je da počnete da rešavate po vašem mišljenju ozbiljno ovaj problem. Drugo, što se tiče ovog zakona. Mi smo rekli jasno i u ovoj raspravi, mi jesmo za legalizaciju onih objekata, za ozakonjenje onih stanova i kuća koje služe za stanovanje ljudi koji nemaju drugu nekretninu za stan, podobno za stanovanje i za njih smatramo da je opravdano što imaju najpovoljnije uslove, ali kada smo mi rešavali pitanje legalizacije bespravne gradnje, nismo predviđali nejednak, nejednaka pravila za investitore. Ovo je diskriminatorski zakon prema svim onim investitorima koji su radili u skladu sa zakonom u proteklim pet, deset ili 20 godina.
Zahvaljuje. Reč ima magistar Jovan Marković.
Poštovana ministarko, očekivao sam da će današnja rasprava u stvari na ovaj način i otvorena i da će to tako i trajati. Znači, mi pričamo o amandmanu o konkretnom predlogu koji smo dali u želji da se popravi loš zakon, a vi sve vreme pričate o prošlosti. Mi pokušavamo da kažemo nešto što je konkretno vezano za svaki amandman, a vi se vraćate na prošlost. Ako to što vi govorite malo bolje analiziramo onda moramo da se vratimo, recimo na vašu izjavu od pre nekoliko meseci kada se ovde usvajao Zakon o prostornom planiranju i kada ste rekli da je 2009. i 2010. godine u Srbiji prodato 19 hiljada stanova i nekretnina, a da je posle vaše velike promene i velike vlasti, odnosno u toku vaše velike vlasti 2013. godine 672 stana i objekata prodato u toku te godine na teritoriji Srbije. Odakle onda to da ste vi posle 2012. godineotvorili mogućnosti i perspektive, izdavali dozvole, a pre toga to nije postojalo. Odakle to da ste vi pomogli građevinsku industriju, a pre toga to niko ništa nije uradio i zbog čega sve vreme i u javnosti i ovde u Skupštini zamenjujete teze i manipulišete informacijama. Nije tačno da je problem nastao u prethodnih, ne znam, deset godina. Problem nelegalne gradnje je najviše nastao u toku devedesetih godina, kada su ljudi videli da moraju sami da se snalaze i kada su pravili objekte za svoje stanovanje koje nisu završili ni do dana današnjeg. Ovde hoćemo kroz mnogo amandmana da ukažemo da i pored toga što ste možda mislili o tim ljudima niste dobro predvideli procedure kako će ti ljudi koji žive i dan danas u nezavršenim kućama u 50, 60 ili 100 kvadrata dalje da legalizuju svoje objekte. Niste odgovorili na suštinsko pitanje - da li je ovaj zakon koji predlažete o ozakonjenju u isto vreme i prihvatanje i potvrda da ljudi koji dobiju papire i rešenje o ozakonjenju, u stvari dobijaju i upotrebnu dozvolu za svoje objekte i u niz članova zakona niste predvideli procedure kako se ti problemi rešavaju? O tome treba da pričamo. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Replika, potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović.
Prvo poslaniče da vas informišem zakon koji je ovaj parlament usvojio, protiv koga ste vi takođe bili, a o to je zakon koji se zove Zakon o planiranju i izgradnji, a ne kako ste ga vi nazvali Zakon o prostornom planiranju. Naravno, vi ste bili protiv tog zakona. Taj zakon je rešio problem izdavanja građevinskih dozvola. Taj zakon je bio baza i osnova da danas pričamo o ovom problemu i rešavamo ovaj problem. Taj zakon je rešio pitanje da se građevinske dozvole dobijaju za manje od mesec dana. Moramo da se vratimo u prošlost zbog toga što u prošlosti su se građevinske dozvole prosečno davale za 250 dana. To nije opet napravila Vlada Srpske napredne stranke, nego vlada Demokratske stranke i po tim svim prethodnim zakonima ljudi su čekali po sedam godina da bi došli do građevinske dozvole i zato su vrlo često gradili nelegalno. Dakle, moramo da se vratimo u prošlost, zato što tu prošlost koju ste nam vi ostavili, taj ogroman broj nelegalno izgrađenih objekata, a naravno na neki način nazovite legalno izgrađenih objekata vaših partijskih prijatelja, mi sada rešavamo kroz Zakon o ozakonjenju. Zakonom o ozakonjenju obični ljudi, građani Srbije, koji su bili prinuđeni da idu od šaltera do šaltera i da čekaju građevinske dozvole i sve svoje uslove i nisu mogli da dobiju dozvole, oni će ovim zakonom moći da se ozakone i to je najvažnije. Kada pogledate prošlost, moramo da je pogledamo da bismo sada rešavali u sadašnjosti.
Zahvaljujem se. Mr Jovan Marković, po amandmanu.
Mislim da treba da završimo sa ovim amandmanom, ali … [[Isključen mikrofon]]
Morate se ponovo prijaviti. Izvolite, prijavite se.
Znači, mislim da sve vreme i u ovom parlamentu i u javnosti uopšte stvarate jednu pogrešnu predstavu i jednu pogrešnu sliku o vašim aktivnostima, o vašim uspesima. Ovo što vi pričate sve više liči na onaj film „Podzemlje“, koji smo imali prilike da gledamo pre 10, 12 godina i da se čudimo kako je to moguće. Znači, vi dobro znate da je procedura koju ste predložili u Zakonu o planiranju i izgradnji ubrzana samo tri dana u odnosu na ono što je bio predlog zakona koji ste menjali. O tome smo pričali, o ovom zakonu danas ćemo danas još pričati pošto nemamo dovoljno vremena, da se zaustavim na ovome. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Replika, potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović.
Moramo da govorimo o uspesima, jer ova Vlada ima uspehe. Samo da vas podsetim, da, jeste, građevinsku dozvolu ste izdavali za 300 dana u proseku. To kaže Svetska banka, Međunarodna finansijska organizacija na duing biznis listi, svetskoj duing biznis listi zbog vašeg nerada i zbog vaše korupcije smo mi bili pri dnu liste. Da, mi smo za godinu dana uspeli da donesemo zakon, da implemetiramo zakon i da građevinske industrija poveća društveni bruto proizvod Srbije. Da, to su uspesi ove Vlade i mi time treba da se hvalimo zato što je to istina, a ne zato što to samo kaže ova Vlada, nego zato što to kažu međunarodne finansijske institucije takođe. Vama bi trebalo da bude drago, zato što ste vi isto tako građani i građanke ove države. Treba da vam bude milo i drago kada društveni proizvod raste i kada se popravljaju stvari, na žalost, zbog svega onoga što ste vi radili. Zakon o ozakonjenju je brljotina vaših prethodnih vlada i to ozbiljan, na koji je neko, znači, prethodni zakoni, na kojima je neko ozbiljno zarađivao, na kojima je neko ozbiljne kriminalne radnje sprovodio, u kojima se zaista samo isključivo radilo u korist političara iz vaše stranke. To je istina. Imate poslanika koji vam je primer za to, a možemo da pričamo i o nekim drugim.
Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Javljam se za reč.) Nemate vreme. (Jovan Marković, s mesta: Imam vremena.) Na naziv Predloga zakona amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Nemate pravo. Izvolite, gospodine Veselinoviću, prijavite se.
Hvala vam. Poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice Vlade, Pokret za PREOKRET je podneo šest amandmana na Predlog zakona o ozakonjenju objekata kako bi popravio veoma loš zakon. Stav Pokreta za PREOKRET jeste da je potrebno završiti postupak legalizacije onih objekata koji služe za stanovanje i koji su jedini objekat za stanovanje tim porodicama. Taj postupak je ova Vlada trebala da završi u prethodne četiri godine. Diskutovao sam kada ste donosili prethodne izmene i dopune zakona, rekao sam da nećete realizovati legalizaciju, bio sam u pravu. Potpisujem svaku reč koju sam tada rekao. Dakle, za četiri godine niste uspeli da sprovedete postupak legalizacije. Pokret za PREOKRET je ukazao kroz svoje amandmane na propuste, ozbiljne propuste u ovom Zakonu o legalizaciji, pa i na sam naziv zakona. Rekao bih da sam ovim amandmanom jurio lisicu, istina opasnu lisicu, a isterao vuka, veoma opasnog vuka. Dakle, ovim amandmanom predložio sam da se naziv zakona menja i da umesto „Zakon o ozakonjenju objekata“ naziv ovog zakona bude „Zakon o legalizaciji objekata“. Jureći opasnu lisicu, koristiću svojih pet minuta, vodio sam računa o tome da je zakon u kontinentalnom pravu u koji spada i naša zemlja osnovni izvor prava. Kada se kaže osnovni izvor prava, znači, da svi pravni akti izviru iz zakona. Ovim zakonom muti se taj izvor prava rečju da se nešto ozakonjuje, znači da je uvek moguće koristeći analogiju, nešto što je nezakonito pretvoriti u zakonito. Napraviću paralelu sa Anglosaksonskim pravom. Zamislite nekoga ko bi u Velikoj Britaniji doneo odluku da jedan precedent iz pre 70 godina ospori na način da kaže da taj precedent više nije precedent, već se primenjuje nešto novo. Tog dana bi pao ceo pravni sistem u celom Anglosaksonskom svetu. Vi na ovaj način rušite naš pravni sistem. Ali, ne samo to, rekao sam da sam isterao vuka. Vi sa ovim zakonom gospodo iz Vlade, gospodo iz Srpske napredne stranke ne legalizuje objekte. Ovo je velika prevara. Jasno se to vidi iz vašeg obrazloženja u kome se kaže, citiram – Amandman se ne prihvata iz razloga što se termin „legalizacija“ koristi u svim dosadašnjim zakonima i znači naknadno izdavanje građevinske i upotrebne dozvole, dok se „ozakonjenje“ po svojoj sadržini značajno razlikuje od legalizacije, jer se u postupku naknadno ne izdaju citiram još jednom – građevinska i upotrebna dozvola, već se donosi rešenje koje sadrži minimalne tehničke, geodetske i kaže – i svojinske elemente za upis prava svojine. Pa ovo je onaj Veljin zakon, gde upisujete objekte da bi naplaćivali porez. Vi ovaj zakon donosite da bi upisali svojinu. Dakle, objekat posle donošenja ovog zakona i dalje ostaje nelegalan. Nema upotrebne dozvole, nema građevinske dozvole, vi upisujete samo pravo svojine. To jasno ovde kažete. Bilo je veoma sporno kada smo videli promenu naziva zakona, ali je sada sasvim jasno da vi u stvari želite sa jedne strane da upišete objekte, da upišete pravo svojine na tim objektima kako bi naplaćivali porez, a sa druge strane, nameravali ste da ozakonite, kako vi to kažete, objekte vaših stranačkih prijatelja, predsednika Republike, njegovih sinova, raznih funkcionera SNS itd. Tih primera ima koliko hoćete
Gospodine Veselinoviću, ja vas molim da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine.
Apsolutno.
Govorite o amandmanu koji ste podneli.
Imajući u vidu činjenicu da vi svaku reč moju kažem protiv Vlade i kada kažem istinu na neki način rešavate tako što mi isključite mikrofon. Dakle, apsolutno se držim zakona.
Ako ne govorite o vašem amandmanu, moraću to da radim.
Dakle, Pokret za preokret smatra da ovaj zakon hitno treba da ovog trenutka povučete iz procedure. On je duboko protivu Ustava, protivu pravnog poretka, protivu jednakosti građana, protivu pravnog sistema koji se zasniva na zakonima, jer ponavljam, kod nas je zakon osnovni izvor prava. Napravili ste nekoliko grešaka. Moje kolege su ukazale malopre na neke stvari koje nisu nebitne. Međutim, ovde se radi o činjenici da ovi objekti neće biti legalni donošenjem ovog zakona. Oni će biti samo upisani sa pravom svojine. Oni neće imati upotrebnu ni građevinsku dozvolu. Pitam vas da li će imati upotrebnu i građevinsku dozvolu? Samo taj odgovor mi dajte. Neće, ovde jasno piše u obrazloženju.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, po amandmanu.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvažena gospođo ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ja cenim pravničko znanje, odnosno poznavanje pravne nauke predlagača ovog amandmana, ali prosto, ono što smo malopre čuli jednostavno ne odgovara istini i uopšte nije tako. Predložio bih da ne prihvatimo ovaj amandman. Dakle, ponoviću amandman na naziv Predloga zakona, bez obzira na to šta je predlagač ovog amandmana pričao o samom zakonu i čitav niz nekih neistina ili poluistina. Ono što mi je problematično ili siptomatično, to je obrazloženje koje nam je dostavio prilikom predlaganja ovog amandmana, gde kaže da termin ozakonjenje unosi pravne nedoumice i stvara mogućnost za zloupotrebu itd, itd. Dakle, ne znam kakvu nedoumicu stvara ovakav naslov, Predlog zakona o ozakonjenju objekata, pogotovu ako uzmemo u razmatranje mišljenje Vlade koje smo dobili, gde se kaže, gde je jasno sve objašnjeno da između pojma legalizacija i ozakonjenje postoji i suštinska razlika po sadržini akta koji se donosi, ali i po načinu vođenja postupka koji prethodi donošenju rešenja. Dakle, ja ne sumnjam da je predlagač ovog amandmana pročitao obrazloženje, ali i dalje insistira na tim nedoumicama. Dakle, ovde je stvar potpuno jasna i ovde je sve vrlo razumljivo. Mada, ja verujem da predlagač ovog amandmana često dolazi u nedoumice, da se često nalazi u nedoumicama ili u dilemama. Rezultat tih njegovih dilema i nedoumica je da često menja mišljenje, da često menja stranke. Prvo se našao u jednoj nedoumici kada je shvatio da je godinama bio u pogrešnoj stranici, pa je onda promenio tu stranku, pa se učlanio u jednu drugu stranku, pa se vrlo brzo potom našao u novoj nedoumici, pa je onda izašao iz te stranke, pa je osnovao jedan pokret i doveo sve nas ovde u nedoumicu da li je u pitanju pokret ili grupa građana ili udruženje građana ili politička partija. Dakle, iz tih njegovih nedoumica trpimo posledice svi mi. Vratio bih se samo na naziv Predloga zakona. Još jednom rečenicom ću naglasiti da smo do sada imali nekoliko puta, ja mislim pet puta, i to u vreme kada su vlast vršile njegove stranke, sve u kojima je bio, naziv – legalizacija objekata, Zakon o legalizaciji. Nismo se proslavili sa takvim nazivom zakona. Odgovornost za to je, naravno, na njima. Evo, ovog puta imamo naslov koji kaže – Zakon o ozakonjenju objekata, pa pretpostavljam da ćemo ovog puta imati više sreće i završiti sve ono što vi niste završili. Predlažem da odbijemo ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam iznenađen diskusijom ovog preokrenutog što se švercuje, vođe udruge. Izgleda smo svi mi u grešci kada smo registrovali političke partije što nismo registrovali udruženje građana, pa sa tri lica koja su neophodna za registraciju udruženja glumili ovde političke partije i na takav način izbegavali Agenciju za borbu protiv korupcije i razne vrste kontrole, pod čijim nadzorom su političke partije. Neko ko juri opasnu lisicu, njega obavezno treba testirati na besnilo. Lisica i besnilo, to je veoma blizu.
Morate se vratiti na amandman.
Nisam ja govorio da jurim lisicu, izvinjavam se. U obrazloženju amandmana, predlagač amandmana je rekao doslovce da je jurio lisicu, a izjurio je vuka. Svako ko juri lisicu, rizikuje da dobije besnilo. To je opštenarodni izraz. Ali, što se zakona tiče, kada pripadnici stranke bivšeg režima u svom obrazloženju pričaju o ozakonjenju, o zakonima, to je naprosto dirljivo. U njihovo vreme zakone su uglavnom naručivali razni špekulanti, varalice itd, pisali zakone i amandmane i kada oni pričaju o zakonu i kada oni pričaju o ozakonjenju objekata i legalizaciji, meni dođe da plačem, a evo i zašto. Najverovatnije kada je jurio lisicu, a izjurio vuka, ovaj preokrenuti, da je mislio na ovaj poslovno-stambeni objekat u Inđiji, koji je pravljen 2007. godine. (Narodni poslanik Marijan Rističević pokazuje fotografije.) Ali, on je onda bio mali, nije bio punoletan. Mislim, ta stranka bivšeg režima nije bila punoletna ili on nije bio punoletan, pa je zaboravio ovaj slučaj. Trideset do četrdeset hiljada metara kvadratnih, iza ovoga je stajao potpredsednik stranke bivšeg režima, Goran Ješić. Čak ovde na poslednjem spratu, on ima penthaus od 250 m2. Em je objekat nelegalan, em su komšiju zatrpali jer nije bilo dovoljno placa, pa su pripojili njegov plac. Komšiju sam nekako spasio, njegov plac nisam. Oni su ovaj objekat izgradili nelegalno, a cenu sam platio ja. Posle sam podneo krivičnu prijavu. Oni su me kroz par meseci smenili u zgradi Uprave vodovoda bez ikakvog kvoruma.
Morate se vratiti na amandman.
Onaj koji je jurio lisicu, najverovatnije da je mislio i na ove objekte da je izjurio, nelegalni objekat u Inđiji od 30 do 40 hiljada kvadrata u centru grada, bez reakcije tužilaštva, bez reakcije republičkih organa, ali bože moj. Potpredsednik stranke bivšeg režima može sve. Ali, gde je tu bio predsednik? Objekat broj dva. Fabrika za reciklažu olovnih akumulatora, 2007. godine, objekat je građen nezakonito. Neko je jurio lisicu, neko je jurio vuka, a neko je pravio objekte na vodozahvatu za reciklažu olova. Da bi dobili ekološku saglasnost ili kako se to zove, uticaj na životnu sredinu itd, oni su namerno u zahtevu promašili broj parcela, pa su kasnije tehničkom ispravkom pokušali na način da dobiju građevinsku dozvolu za ovo, pošto nisu, oni su ga izgradili bez građevinske dozvole, na vodozahvatu, i to regionalnom, čije granice su izbrisali da bi mogli uopšte kasnije da legalizuju ovaj objekat. Znate li koje otvarao taj objekat? Sadašnji predsednik, tada ne znam šta je bio u stranci bivšeg režima, možda je i ovaj bio maloletan tada, ali mi liči na sadašnjeg predsednika stranke bivšeg režima, a tu je i potpredsednik i veoma su veseli dok nezakonito otvaraju nezakonito izgrađen objekat na vodozahvatu. (Narodni poslanik Marijan Rističević pokazuje fotografiju.) Tako da Inđiji, zbog ovoga, vremenom, pošto otpadne vode idu u upojni kanal, iznad vodozahvata, iznad bunara, preti pravi genocid. Dakle, ukoliko se desi neka havarija, mi ćemo biti u grdnom problemu. Kada neko juri lisicu, taj obavezno izjuri vuka. Kako je moj prethodni govornih rekao, ja mislim da zakon treba da se menja, kao što se menjaju razni zakoni o legalizaciji, da bi bili dobri za sve ljude, a ne samo za pojedine, kako je bilo u vreme njihove vladavine. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković, po Poslovniku. (Nataša Vučković, s mesta: Po Poslovniku.) Gospođo Vučković, javio se pre vas.
Poštovani predsedavajući, ukazujem na povredu člana 107. u stavu 2. koji govori o nedopustivom korišćenju uvredljivih izraza i kako, gospodine predsedavajući,… (Zoran Babić, s mesta: Penthaus.) Molim? (Zoran Babić, s mesta: Penthaus.)
Molim vas gospodine Markoviću, nastavite. Molim vas dozvolite da gospodin Marković završi izlaganje. (Aleksandar Martinović, s mesta: Ne smeju da upotrebljavaju izraze Ješić, Pajtić, penthaus.) Nastavite, gospodine Markoviću.
Kako da nastavim kada mi dobacuju? (Narodni poslanik Balša Božović dobacuje s mesta.)
Gospodine Božoviću, nemojte da dobacujete. Molim vas, narodni poslanici, nemojte da dobacujete, dozvolite da gospodin Marković nastavi.
Gospodine predsedavajući, imam utisak da, kako vreme prolazi i kako duže sedite na tom mestu predsedavajućeg, je sve teže vama obrazložiti argumente i stavove koje imamo po raznim pitanjima. Znači, vi, dok prethodni govornik vrlo uvredljivo govori o poslaniku koji sedi ovde i naziva ga švercerom, umesto da reagujete, vi se onako vrlo umilno smejete i odobravate to što on govori. Sada sa čuđenjem gledate u mene, o čemu ja zapravo pričam i da li ste razumeli o čemu je on pričao ili je toliko vama prijatno dok on govori na takav način, ja ne mogu baš da zaključim. Umesto da ga opomenete, vi mu dajete, kroz tu vrstu smeha, podršku da on nastavi na ovakav način. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospodine Markoviću. Pošto malo pažljivije pročitate amandman, ovaj amandman je na naziv zakona – Predlog zakona o legalizaciji. Žao mi je što po ovom amandmanu može široko da se priča o svim lošim stvarima nelegalne gradnje. Kada je gospodin Rističević koristio neke reči, ja sam ga opominjao, a vama sada oduzimam dva minuta, jer ste zloupotrebili povredu Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Nataša Vučković, povreda Poslovnika. (Jovan Marković, s mesta: Ja sam rekao…) Vi ste zloupotrebili Poslovnik, koristili ste ga za repliku i oduzeo sam vam dva minuta. (Balša Božović, s mesta: Nije tačno.) Gospodine Božoviću, nemojte da dobacujete, opomenuću vas. (Jovan Marković, s mesta: On je pominjao švercere.) Ja sam ga opomenuo u tom trenutku. Izvolite, gospođo Vučković, povreda Poslovnika. (Jovan Marković, s mesta: Rekao je da je švercer.) Gospodine Markoviću, moraću da vas opomenem ako ne dozvolite da se nastavi rad sednice. Gospodine Markoviću, izričem vam opomenu. (Jovan Marković, s mesta: Zbog čega?) Zato što ne dozvoljavate da gospođa Vučković govori. (Jovan Marković, s mesta: Rekao sam…) Gospodine Markoviću, oduzimam vam ponovo dva minuta. Bolje da to kažem, nego da dam još jednu opomenu, onda bih morao da ga isključim sa sednice. Gospodine Markoviću, da li ćete sesti da gospođa Vučković može da obrazloži povredu Poslovnika? Izvolite, gospođo Vučković.
Čl. 108. i 109. Poslovnika. Pre svega, niste opomenuli prethodnog govornika kada se uvredljivo izražavao i o poslanicima i time je ugrozio dostojanstvo parlamenta. Znači, vi se starate o redu na sednici. Sa druge strane, član 109. ste povredili time što ste potpuno neosnovano dali opomenu poslaniku Markoviću, jer je on u skladu sa Poslovnikom reagovao na povredu Poslovnika i na urušavanje dostojanstva i ugleda parlamenta. Zaista nema nikakvog razloga da na ovaj način vodite sednicu. Mi razgovaramo o amandmanima i trudimo se da uvažavamo argumente, da iznosimo svoje argumente i da ovu raspravu i da ovaj parlament uljudno predstavimo građanima Srbije. Zaista nema nikakvog razloga da na ovaj način kršite poslovničke odredbe.
To je član 103, a ne član 109. Gospođo Vučković, ja nisam gospodinu Markoviću dao opomenu zato što je zloupotrebljavao Poslovnik, već sam mu zbog toga oduzeo dva minuta. Ja sam mu dao opomenu iz razloga zbog čega nije dozvolio da vi govorite kada sam vam dao reč i dalje je govorio sa mesta, nije dozvoljavao da se sednica nastava, vama nije dozvoljavao da obrazložite povredu Poslovnika i iz tog razloga je dobio opomenu. Zahvaljujem se. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu… (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Ja više ne mogu da kažem poštovani predsedavajući, jer ovo što ste vi u prethodnih nekoliko minuta uradili je nečuveno i mislim da ne priliči ni ovom parlamentu ni vama…
Gospodine Markoviću, da li želite da obrazložite, dobili ste reč po amandmanu koji ste podneli. Ne priliči ni vama da ne dozvolite vašoj koleginici Nataši Vučković da govori, tako da ako govorite o nedoličnom ponašanju u Velikoj sali Narodne skupštine, prvo dajte kritiku sebi, pa možete ostalima.
Ako mi uzimate reč, moram na takav način da kažem. Verujte da moram tako.
Izvolite.
Znači, što se tiče člana 1. ovog zakona mislim da je napravljen previd, poštovana ministarko, i da niste na adekvatan način shvatili našu poruku koja je ovde upućena kroz ovaj amandman. Želeli smo da ovaj član na neki način uskladite sa članom 3. Znači, u prvom stavu člana 1. kaže se da se ovim zakonom uređuju uslovi i postupak, itd, itd. za ozakonjenje delova objekata. Pošto u članu 3. na sličan način opisujete i ozakonjenje zgrada, smatrali smo da je dobro da postoji i jedna i druga terminologija u ovim članovima kako ne bismo kasnije došli u primeni ovog zakona do problema. Naime, u članu 1. stav 2. precizira se postupak kako će pomoćni objekti biti ozakonjeni, a u članu 3. se u 2. i 3. stavu detaljnije opisuju delovi zgrada koji će biti ozakonjeni na neki način i u nekom postupku i proceduri, kako već vi to predlažete. Znači, ako ne biste prihvatili ovaj, a niste prihvatili ovaj naš amandman, onda dolazimo u problem da svi ovi ljudi, koji imaju nezavršene objekte uključujući i zgrade i pomoćne objekte, u ovoj proceduri neće moći da primene ove članove o kojima vi ovde pričate.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, po amandmanu. Da li ćete koristi pet minuta ili samo dva minuta? Samo dva minuta. Izvolite.
Sa istim argumentima, kao što je kolega Marković rekao, mislim da odbijanje ovog amandmana ne vodi ka poboljšanju zakona. U načelnoj raspravi sam govorio da zakon ide u dobrom smeru, da je to veliki problem koji treba rešiti, da je to problem čije će rešenje biti na korist velikog broja građana Srbije, možemo da kažemo rešenje za celo društvo, ali odnos prema amandmanima koji su dati i prema amandmanu na ovaj član, jasno govori da to nije bila namera, nego da je ovo još jedna predizborna priča. Meni je žao što je to tako. Bilo bi mnogo bolje da je moj prvi utisak bio tačan. Arogancija u argumentaciji koja je ovde prisutna, pa i ovde u raspravi, o tome da se licitira kada je, koliko nelegalnih objekata sadržano, potpuno pogrešna argumentacija da je u poslednjih 10 godina sazidano milion i po nelegalnih objekata. Da je to tako, onda bi to bio najuspešniji deo istorije Srbije, da se za 10 godina izgradi milion i po bilo kakvih objekata. To naravno nije tačno. Prema tome, nelegalna gradnja je odavno prisutna, decenijama, rekao sam, posle onog Zakona o intabulaciji. Mnoge vlasti su uzele svoj deo odgovornosti u celom tom procesu. Ovo je bila prilika da se stavi tačka na taj proces, ali ovakvim odnosom to neće biti urađeno i moram da povučem svoj stav da ćemo podržati ovaj zakon, jer očigledno da ovde nisu dobre namere u pitanju.
Zahvaljujem se. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Nekoliko informacija. Nelegalna gradnja jeste započeta 90-tih, ali je bum krenuo upravo od 2000. godine pa na ovamo, dakle preko 800.000 nelegalnih izgrađenih objekata u Srbiji je bilo nakon 2000. godine. Da se podsetimo pre svega, na vlasti je bila DS i svi oni koji su danas veoma protiv ovog zakona. Jedan od poslanika DS sada kaže – niste hteli da nas saslušate i da vidite naše poruke. Ne, ja sam vrlo dobro shvatila porukuDS, DS da je želela da reši svoj problem, odnosno problem nelegalne gradnje ona bi to uradila u prethodnih deset godina. Naprotiv DS je želela i ostavila da se gradi nelegalno, a kada se gradi nelegalno onda nema ni taksi, ni doprinosa, ničega u budžetu države, ali zato ima verovatno mnogo taksi i doprinosa u nekim drugim budžetima, privatnim džepovima itd. To je ono što se dešavalo prethodnih gotovo 15 godina, odnosno manje 13. Da ponovim, 800.000 objekata je izgrađeno od 2000. godine pa na ovamo, nelegalno izgrađenih objekata. Prema tome, oni koji žele da podrže ovaj zakon, ponavljam ovaj zakon treba da omogući građanima da konačno reše svoj problem, da im omogući da dobiju pravo nad svojim objektima, da im omogući da te svoje objekte, zgrade, stanove ostave svojoj deci, da im omogući jedan normalan i uređen život. To je ono što radi ovaj zakon.
Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković, replika.
Zaista ne mogu da razumem kada potpredsednica Vlade i ministar govori o tome kada je nastao problem bespravne gradnje i onda pitam da li je ovo obrazloženje koje su oni dali uz ovaj zakon tačno ili nije? U obrazloženju koje ste nam poslali kaže se – problem je nastao 90-tih godina. Ko je tada bio na vlasti u Srbiji? Zašto je nastavo problem bespravne gradnje? Nije baš nastao 90-tih, velika naselja su izgrađena 70-tih godina u okolini Beograda itd. Zašto je nastao najveći problem 90-tih godina, zbog čije politike, ko je vodio politiku koja je unesrećila tolike ljude i tolike izbeglice u Srbiju 90-tih godina i početkom 2000. godine? To je glavno pitanje, nemojte o tome da li je DS mogla da reši. Naravno da nije mogla da reši pitanje tako što će svakom investitoru dati tako reći besplatno ozakonjenje i legalizaciju, ono što vi ovim predlažete. Ovim zakonom će se stvoriti nova klasa bogataša, jer će svi oni investitori koji su bespravno gradili objekte za tržište, koji nisu mogli po prethodnim zakonima besplatno, kako sada predviđate da dobiju legalizaciju. Sada će oni steći ogromno bogatstvo, legalizovaće svoje bespravno podignute objekte za tržište, za prodaju i to je ono protiv čega ustajemo kada govorimo protiv ovog zakona, a ne ustajemo protiv zakona zbog toga što će ljudi koji su imali potrebu da reše svoje stambeno pitanje, izgradili neke kuće od 50, 60 ili 100 kvadrata u kojima žive i kojima je to jedina nekretnina koju poseduju. To je ključno pitanje ovde.
Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Samo da pojasnim, da, u obrazloženju piše da je nastalo 90-tih godina, a da pojasnim da je bum nastao od 2000. godine i da ponovim još jednom, od kada je DS na vlasti. Pitanje bogaćenja i siromašenja je pitanje za vas. Po meni, vi prvi treba da razmislite o tome i da ustanete protiv onih koje ste vi napravili bogatim unutar vaših redova. Pitanje bogaćenja i siromašenja ne rešava Zakon o ozakonjenju. To rešavaju poreski zakoni, neki drugi zakoni. Rešićemo i to, očekujem od vas da glasate recimo za Zakon o poreklu imovine, koji će se sigurno naći ovde u parlamentu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče, gospođo ministarko, poštovani narodni poslanici, vratićemo se na amandmane, mislim da nema nikakve potrebe da vodimo ovakvu žustru raspravu. Moram da kažem da sam pomalo šokiran predlogom ovog amandmana, kao i prethodnih, s tim više što mislim da je on nesvrsishodan, nepotreban, neadekvatan i nesmislen. Obrazložiću to u nekoliko rečenica. Mislim da oni koji su predlagali amandman da su ga predložili iz tri moguća razloga, prvo iz zabave, drugo iz neznanja i trće iz nepoznavanja suštine biti. Mislim da je ovo radi zabave, jer među njima ima vrsnih po meni pravnika i ne mogu da shvatim, a vidite ovaj amandman koji glasi – ozakonjenje objekata i zgrada. Moja malenkost će malo ići u struku gospodo pravnici, pa ćemo i buduće amandmane brzo rešiti. Reč zgrada već je obuhvaćena pojmom objekat. Gramatički gledano, vi, profesori srpskog jezika ako je objekat glagolski dodatak koji označava na kome se ili na čemu se vrši radnja, onda u gramatičkom smislu potpuno odgovara zakonsko rešenje gospođo ministarko. Potpuno ste u pravu i što se tiče objekata, ali i ozakonjenja. Ozakonjenje je srpska reč, znači zakonsko priznavanje i usklađivanje, rečnik srpskog jezika broj četiri, strana 81, knjiga četiri, „Matica srpska“ 71. Legalizacija je latinska reč, da sada ne idemo u detalje. Prema tome, gospodo profesori prava na univerzitetu, ipak nas studenti gledaju bar za ovakve stvari. Drugo, kada sam rekao oko zgrade, šta latinski znači objekat sam rekao, a pravnički gospodo narodni poslanici, objekat je predmet na koji se odnose obaveze subjekta u pravnim odnosima. Valjda nećete to negirati. Rešili smo problem. Zgrada u građevinskom smislu, sada idemo u građevinarstvo, gospodo inženjeri građevinarstva je građevina koja se sastoji od vanjskih zidova i krovne konstrukcije i jedne ili više zatvorenih prostorija. Hoćete citat iz rečnika građevinarstva? To govori da je Predlog zakona gospođo ministarko izuzetan i ovo što se tiče zgrada i ozakonjenja. Dakle, predlažem da se amandman odbije i ne samo on, ovi prethodni, nego i ovi koji će doći vezano oko naziva zakona, jer to je ispod nivoa naših studenata na pravnom fakultetu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Pokret za PREOKRET je podneo još jedan amandman suštinske prirode. Prvo da se zahvalim svima onima koji brinu i vode računa o Pokretu za PREOKRET, a večeras je konstitutivna sednica Gradskog odbora Beograda, kruna našeg rada u Beogradu. Inače pokret se kaže na mađarskom mozgolom, ja ću svaki put da edukujem pripradnike nacionalnih manjina kako se Pokret za PREOKRET kaže. Ovaj zakon ima jednu svoju ozbiljnu manu. On ozakonjuje pod navodnicima, što kažu mladi, ozakonjuje i objekte koji su sagrađeni ili je njihova gradnja počela nakon donošenja poslednjeg Zakona o legalizaciji. Baš ono na šta sam ukazivao poslednji put kada ste ovde bili gospođo ministarko, članico Vlade najneefikasnije na svetu. Tada sam rekao jasno – sada kada donesete ovaj zakon pale se mešalice, građevinske mašine i kreće gradnja nelegalnih objekata, koje ćete vi opet jednog dana legalizovati. I evo ga, sagrađeni su recimo teniski tereni na mestu škole, srednje škole i vi ćete sada legalizovati te objekte. To je uradio vaš stranački kolega. Legalizovaćete i druge objekte za koje kažete da vidite iz avionskog snimka, odnosno iz vazduhoplova. To gospodo nije vladavina prava. Dakle, vi ćete opet one koji danas upale mešalicu i ostalo ozakoniti kroz neko vreme.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvažena gospođo ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se naravno odbije i ovaj amandman. Podržavam sve one razloge koje je iVlada navela u svom mišljenju koje nam je dostavila. Prvo, opet je nejasno ko je predlagač ovog amandmana. Opet nam je stigao predlog amandmana koji je potpisan sa prof. dr, da ne čitam ime i prezime, pa povlaka Pokret za PREOKRET. Pošto pažljivo čitam amandmane, kao i obrazloženje amandmana, moram da primetim da i neki drugi samostalni poslanici kada predlažu amandmane se potpišu imenom i prezimenom, a ovde imamo ime, prezime, povlaka Pokret za PREOKRET. Ne znam da li je čovek u međuvremenu promenio svoje ime i prezime, treba da vidite u ličnoj karti. Možda je registrovao u svom imenu podatak ili šta je već u pitanju videćemo. Adekvatnije bi bilo da piše - poslanik u dilemi, odnosno u nedoumici. Dakle, kada je reč o amandmanu potpuno je nepotreban amandman. Dakle, nepotreban i neprihvatljiv i ja ne mogu da se ne osvrnem na da to obrazloženje predlagača amandmana obesmišljuje celu intenciju koju je želeo amandmanom upravo da potencira. U obrazloženju kaže smatram da predmet ozakonjenja ne mogu biti objekti čija je izgradnja započeta ili su izgrađeni nakon donošenja poslednjih izmena Zakona o legalizaciji, pazite – objketata, ne znam šta znači – objektata, tu nije u pitanju jedna greška, dakle, usamljen slučaj, ima niz nekih grešaka, ali ne želimo sada da sitničarimo, iz razloga što se drugi građani dovode u neravnopravan položaj. Evo hipotetički da prihvatimo ovaj amandman. Dakle, da se izuzmu svi ti objekti, pa jel to onda neće biti neravnopravnost? Šta onda sa tim licima? Šta onda sa tim objektima, šta sa tim građanima? Dakle, apsolutno besmisleno i mislim da smo isuviše vremena potrošili. Dakle, i ja sam oduzeo više vremena. Predlažem iz svih ovih razloga, dakle da odbijemo ovaj amandman i nadam se da ćemo odbiti.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) (Balša Božović, s mesta: Pomenut je Pokret za preokret.) Gospodine Božoviću, da li se vi šalite? Zato što je pomenut Pokret za preokret, šta to znači za Narodnu skupštinu? (Balša Božović, s mesta: Postoji.) Da li postoji u Narodnoj skupštini poslanička grupa Pokret za preokret? (Balša Božović, s mesta: Postoji.) Vidim da ste vickasti danas, gospodine Božoviću. Izvolite, gospodine Marinkoviću, izvolite. Nastavite.
Ja sam želeo po prethodnom amandmanu, ali nešto jedinica nije bila u redu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nekako čini mi se da smo sa suviše emocija krenuli u razmatranje ovog zakona po amandmanima i da jedan od ciljeva ove rasprave treba da bude i da naši građani shvate koje su im mogućnosti, koje mogućnosti otvara ovaj zakon. Znači, činjenica je da više od deset godina nismo uspeli da rešimo ovaj problem i da nam je neophodno da novo zakonsko rešenje i da je krajnje vreme da se podvuče crta i da sve ono što možemo da uradimo uradimo i da se ubuduće ovakvi problemi ne pojavljuju, ponovo. Znači, ima ovde dosta rešenja koje Vlada doživljava kao stvar javnih interesa, javnog interesa da se, dakle, ova oblast reši, jer rešenja koja su poprilično uplašena u odnosu na rešenja koja smo imali do sada i baš zbog toga mogu da kažem da je ovaj zakon u mnogome olakšava legalizaciju običnim građanima. Da prebaci odgovornost svega na državne organe. To je sasvim jedan drugačiji koncept u odnosu na ono što smo imali i u odnosu na hrvatsko zakonodavstvo koje je ovde često pominjano, gde sami građani podnose zahteve. Vi znači sada ne podnosite zahteve. Država i građevinska inspekcija rade svoj posao. Vama su potrebna samo dva dokumenta da biste završili, legalizovali svoj objekat, naravno ukoliko za to postoje uslovi, a uslovi su postavljeni poprilično široko uz minimalne finansijske troškove i nema razloga za ovim amandmanom koji nas vraća u 2014. godinu, sagledajmo realno stanje u zemlji. Pitanje je da li je država u stanju da ruši hiljade građevinskih objekata širom Srbije? Mi sa 2015. godinom podvlačimo crtu i ja sam siguran da će ova Vlada imati, dakle, snagu u 20125. godini, posle donošenja ovog zakona, krene u rušenje onih objekata koji se grade nakon tog roka, jer nema opravdanja za građane ako po ovako jednostavnoj proceduri, ovako minimalne troškove ne budu legalizovali svoje objekte, onda stvarno mislim da Vlada nema zašto da oseća niti kakvu grižu savest i kada bude krenula u proces rušenja tih objekata. Prema tome, dajte da malo pomognemo građanima da shvate koliko je ovaj zakon u suštini prost, koliko im omogućava da ozakone, legalizuju, ako hoćete, dosadašnje objekte i da ubuduće rasprave malo više vodi računa o građanima i damo im što više informacija tako da mogu da ovaj posao završe na zadovoljavajući način u odnosu na same građane i u odnosu na celokupni režim. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Antiću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavnom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Gordana Čomić, zajedno Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, zajedno Jovan Marković, Dragan Šutanovac i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima mr Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem gospodine potpredsedniče. Koleginice i kolege narodni poslanici, mi smo u raspravi u načelu rekli da ovaj zakon predstavlja šamar svim onim građanima i investitorima koji su pošteno i u skladu sa zakonom gradili objekte, da li za stanovanje, da li za tržišnu namenu i gospođa ministarka, mada ovde nevešto pokušava da nas ubedi u to da je nekako DS kriva za nelegalnu gradnju zbog toga što je bilo nemoguće dobiti dozvole ili su se one dosta dugo čekale, taj argument bi imao smisla kada bi svi gradili, u slučaju da su svi gradili nelegalno. Međutim, činjenica je da nisu svi gradili nelegalno, da je bilo i građana i investitora koji su sve radili u skladu sa zakonom, koji su skupo plaćali sve što je trebalo platiti i bilo je građana i investitora koji takve stvari nisu činili i vi ovim zakonom zapravo opraštate svim investitorima koji su gradili nelegalno i možda je manji problem moralni, što im opraštate, a veći je problem to što vi njima direktno stavljate pare u džep. Ovi članom koji mi predlažemo da se briše imate dovoljno obraza da to proglasite za javni interes. To je, mislim, vrhunac cinizma, gde vi recimo imate dva investitora, jedno koji je za zgradu koju je izgradio platio nekakve naknade u visini od 100 hiljada evra i imate investitora koji će u skladu sa ovim novim zakonom za zgradu koju je izgradio na istom mestu možda platiti pet hiljada evra i vi jednom investitoru poklanjate 95 hiljada evra. Stavljate mu direktno te pare u džep i to proglašavate javnim interesom. Vi, dakle, gospođo Mihajlović, privatni interes ovim Predlogomzakona nazivate javnim interesom sve ubeđujući nas u to kako je to mnogo bolje od onoga što se radilo ranije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Dame i gospodo, kada kažete – šamar, onda je ovo šamar u stvari celoj Srbiji. Milion i po nelegalnih objekata puta četiri člana porodice, tri člana porodice, to je pet miliona građana Srbije. Ovde je suštinsko jedno nepoznavanje – kada se kaže – vi uzimate novac od nekoga. Mislim da je ovaj zakon javni interes za državu Srbiju zato što svi ti koji su uplatili i svi oni koji nisu uplatili mogu da postave jedno ključno pitanje – a šta smo mi dobili za taj novac koji smo uplatili? Štaćemo da radimo ako svi koji su uplatili, a mali ih je deo, zato što imate ogroman broj društvenih objekata, pitaju državu i pokrenu sudski spor, šta je država trebala da uradi za njih po osnovu te naknade. Znate, kada ste plaćali naknadu – uređenje građevinskog zemljišta, vi ste morali da imate nešto, je li tako? Napravili ste neki ugovor. Šta ćemo da radimo sa onima koji su uplatili a nemaju to? Koga će oni da tuže? Od koga će oni da naplate štetu za zadnjih 20 godina ako su platili naknadu, a nemaju ili su platili priključak za vodu, priključak za struju, putnu infrastrukturu? Da li je to javni interes da imamo sudske postupke i to je meni potpuno razumljivo kada imate jednu zakonodavnu vlast koja je doživljavana i koja je doživljavana do pre dve godine kao božija i koja nije poštovala ni sopstvene zakone, mogla da ih krši, onda je sasvim teško da shvatite da država nije iznad svega i da imate zakon i principe ugovorne obaveze i da te norme morate da poštujete. Nije nikakav problem da se ne razumemo i nije nikakav problem da javni interes ne mogu svi da vide u Skupštini RS. Šta je tu sporno? Neko smatra da nije. Ne postoji nijedan zakon u RS koji je donet zadnjih 40 godina a da nije imao javni interes. Da li je tako? Jeste. Da li su zakoni o privatizaciji iz 2000. godine javni interes? Da li su sve odluke koje su donošene imale i u praksi pokazano javni interes?
Gospodine Kovačeviću, vratite se na amandman.
Amandman, javni interes. Znači, SNS smatra da ovaj zakon ima javni interes zato što se tiče najmanje nekoliko miliona građana Srbije. U izboru između politike i javnog interesa i građana Srbije SNS nema šta da bira, to su građani Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac. Izvolite, gospođo Rakonjac.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, uvažene kolege, ovo je samo još jedan primer kako SNS želi da brine o svojim građanima. Mnogo manji broj je investitora i zašto se vezujemo samo za velike objekte? Sa druge strane, uglavnom te velike objekte u to vreme, 2000. do 2012. godine, gradili su vaši prijatelji, pa možda ako su vas napustili, sada vam je krivo i žao što će eventualno da se okoriste. Mi brinemo o građanima Srbije i želimo da po najnižim mogućim cenama ozakone svoje objekte za stanovanje. Naravno, i rečeno je kada smo obrazlagali ovaj zakon u načelu, da jednostavno jeste nepravda prema onima koji su poštovali zakone, ali, uglavnom, to je veoma mali broj ljudi. Ako nisu to uradili u vreme vaše vladavine, bili su proganjani, izopšteni. To su morali da urade. Samo vaši prijatelji i u vreme dvehiljaditih godina su zidali na pašnjacima, preimenovali objekte, nestalo je 800 vojnih stanova, jer su preimenovani, pa sada imao vojna lica koji su beskućnici. Razmislite o tome i počnite da mislite o običnim građanima Srbije koji žele da legalizuju svoje stambene objekte i koji su uglavnom manji od 100 kvadrata. Prestanite da budite megalomani i da se samo odnosite prema onima koji su gradili hiljade i hiljade kvadrata i to nelegalno, a potiču iz vaših stranačkih redova. Što se tiče onih teniskih terena, kamo lepe sreće da smo imali što više teniskih terena, a ne da imamo objekat za nezbrinutu decu koji je ruiniran, a milion evra, ako se dobro sećam, je nestao, nestao na račun dece sa invaliditetom. Razmislite o tome, pa se onda javite za reč.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik mr. Jovan Marković, po amandmanu.
Poštovani građani Srbije, kako naš uvaženi kolega, gospodin Babić pre nekoliko dana reče - sto puta ponovljena laž, postaje istina, tako već danima i mesecima slušamo razne laži ovde koje se tiču DS. One se ponavljaju i time se prikriva veoma loš Predlog zakona koji se danas ovde pred nama nalazi u proceduri. Znači, poštovane kolege poslanici, ono što je suština u ovom našem amandmanu. Ovoje takođe u redu, da li je tako gospodine predsedavajući?
Gospodine Markoviću, da li neko od narodnih poslanika nešto za svojim mestom pokazuje, a time ne govori ništa i ne uznemirava vaše izlaganje, ja tu ne mogu da reagujem kao predsedavajući.
Ja moram da sednem, ali to je u redu što on radi?
Kako mislite?
Malopre ste mi rekli da sednem, a sada kolega može da radi ono što on hoće i to je u redu?
Hoćete da kažete da zabranim narodnim poslanicima da ustanu?
Meni ste zabranili malopre.
Zabranio sam vam da ne uznemiravate, da ne dobacujete i da ne dozvoljavate poslanici, vašoj koleginici, Nataši Vučković da govori, a gospodin Rističević drži neke papire bez ijedne reči, to zato što je RTS u njega uperio kamere, tu ne mogu ništa. To je sloboda medija. Koristite vaše vreme, ne razumem zašto to radite.
Da li možete da mi vratite vreme?
Kako da vam vratim vreme? Vreme je prošlo, dva minuta. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, opet ćemo, mislim, vrlo brzo rešiti ovaj amandman i sve amandmane na ovaj član zakona, samo da pokušamo objasniti šta je to javni interes, pošto negiraju da je ovaj Predlog zakona javni interes, gospoda iz opozicionih klupa pogotovo. Nije to šokantno ako to rade profesori pravne grupe predmeta na fakultetu. Dozvolite, jednu rečenicu ću citirati: „ Javni interes je interes je cele društvene zajednice ili pojedinih njenih delova o kome pravo uopšte mora da vodi računa“, Pravni leksikon 64/333. Međutim, poštovane dame i gospodo, da se razumemo oko pravnog interesa, to ne znači da pravo ne treba da štiti i privatni interes, ali kada? Kao opšti interes. Imamo dva primera za to – privatni interes se štiti samo izrično određeno pravom, dok javni interes se štiti stalno. Dakle, on je u kontinuitetu, stalno se štiti itd, a privatni je određen pravom. Privati interesi se štite samo ako su u skladu sa javnim interesom. Međutim, ovo je važno, zadnju rečenicu koju ću reći. Vrlo je teško u pravnoj nauci reći šta je to javni, šta je to privatni interes, ali, podvlačim ovo ali, obično se ostavlja nadležnom organu državnom da ceni u svakoj konkretnoj situaciji šta je to javni interes i Vlada Republike Srbije predlogom ovog zakona u članu 2. izuzetno je to fino rekla. Gospodo pravnici, ima vas mnogo ovde, mislim da oko ovoga je zaista suvišno voditi raspravu. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem, gospodine Atlagiću. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Uz uvažavanje svih nadri pravnih saveta koje dobijamo, mislim da amandman ima smisla, jer ovo je jedan od retkih zakona u kome se donošenje zakona i ova oblast definiše kao javni interes. Naravno, da je svaki zakon koji mi donosimo ovde u javnom interesu. Da li smo doneli bilo koji zakon, da li je u prethodnom sazivu, da li je od 1804. godine, koja se meri kao početak moderne srpske istorije, neki državni organ, a pre svega Skupština, u raznim oblicima donela zakon koji se bavi privatnim interesom? Bilo bi jako tužno da se tako nešto desilo, a ako se tako nešto desilo tako što u tim zakonima nije pisalo eksplicitno kao ovde u članu 2. da je to javni interes, onda smo mi u velikom problemu. To znači da je cela moderna srpska istorija kroz parlament donosila zakone, u Srbiji su donošeni zakoni koji su protivni javnom interesu. Naravno da to nije tako, naravno da je bilo puno propusta, ali većina zakona donetih u parlamentu Srbije u bilo koje doba u poslednjih 100 i nešto godina su bili zakoni koji su doneti u javnom interesu, neki uspešni, neki manje uspešni. Prema tome, upravo je ovde problem to insistiranje na toj teatralnosti, na estradizaciji zakona. Ako vi kažete da je ovo zakon, to je kao da kažete da je ovaj zakon po zakonu i da ovaj zakon treba da ozakoni neku oblast. Pa, naravno da je u javnom interesu i naravno da je zakonit. Prema tome, to je bila svrha ovog amandmana.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Reč ima narodni poslanik prof. dr Ljubiša Stojmirović.
Već sam se uplašio da mi predsedavajući neće dati reč. Vezano za ovaj predlog koleginice Jerkov, mislim da je dosta interesantan. Zašto? Sinoć sam bio u jednom društvu i čuveni beogradski neimar gospodin Ćirić, zvani Ćira, koji je po ženinoj liniji Crnotravac, pa je valjda iz te ljubavi i proisteklo da se bavi tim poslom, je jedno slično pitanje meni uputio. Rekao je – celog svog radnog veka radio sam čestito i pošteno, sve dozvole sam uredno plaćao, sve papire sam redovno imao i sve što sam radio, radio sam u duhu i po slovu zakona. Da li je pošteno da sada neko ko je radio suprotno, ko nije imao dozvole, ko nije to uradio u skladu sa zakonom,sa nekih pet hiljada dinara ili evra, plati nešto što sam ja plaćao 100 hiljada evra? Bilo mi je teško da mu odgovorim na to pitanje, ali sam ga pitao, pošto je sada u penziji, koliko dugo ne radi. Već pet godina ne radi, to je znači sve bilo u onom periodu do 2010. godine. Ko je tada bio zadužen da izdaje te dozvole, da daje papire investitorima, ko je u beogradskim opštinama uglavnom na vlasti, ko je u Vojvodini na vlasti, ko je doveo do tog zamešateljstva? Slažem se da je problem nelegalne gradnje nastao unazad nekoliko decenija. Jeste bilo problema i pre 90-ih, i posle 90-ih, ali ono što je nastalo od 2000. godine do današnjeg dana recimo, to je zaista prevršilo svaku meru. Mislim da kolege iz Demokratske stranke treba da budu zahvalne ovoj Vladi koja pokušava da ispravi njihove brljotine, da popravi ono što su oni uništili, ono što su uradili za Srbiju, odnosno protiv građana Srbije. I, ako se već desi negde, a mora da se desi da nastane neki propust, pokušajte na jedan kolegijalni način da zajedno sa nama ispravite to. Da li je moguće rešiti ove probleme tako da svi budu zadovoljni? Pa nije i nikada neće moći da bude. Najverovatnije će se i kroz ovaj zakon napraviti neke greške i napraviće se neki propusti za koje će uvek neko reći da nisu u redu. Onako kako je meni gospodin Ćirić juče postavio pitanje, mnogi će postavljati pitanja, ali jedanput za sva vremena ovo mora da se reši. Nadam se da ćemo svi zajedno uspeti da ovaj predlog Vlade uobličimo onako kako je najbolje za građane Srbije. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić, replika, pominje DS. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pa onako kako niste znali da date odgovor gospodinu Ćiriću, zvanom Ćiri, tako ni nama u parlamentu ne znate da date odgovor na pitanja koja sve vreme postavljamo. Pozivate se na prethodna vremena i prethodne zakone i pominjete u tom kontekstu i neku veliku korupciju. Pa, ministar iz ove Vlade je doneo prethodni zakon. On sedi danas u Vladi, u Nemanjinoj 11. Pola Vlade je glasalo za zakon pre tog zakona koji danas sedi u Nemanjinoj 11. Ko je izdavao dozvole? Pa, počnite od Josipa Broza, Kaluđerica je nastala tada, pa preko Slobodana Miloševića, Tomislava Nikolića i sve ostale do 2015. godine. To su ljudi čije su vlade izdavale dozvole. Tačno je da je bum nastao posle 2000. godine. Tačno je. Veliki broj izbeglica je došlo tada. Ako uđemo u genezu ko je vodio te ratove i ko je izgubio te ratove, videćete sav besmisao vaših izjava i konstatacija danas u parlamentu.
Zahvaljujem se. Reč po Poslovniku ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Povreda Poslovnika, gospodine predsedavajući, član 107. U nemanju jasne argumentacije, nemanju hrabrosti da se pogleda u ogledalo i da prizna svoje greške i da te svoje greške nekako lepo definiše u ti „ostalim“ koji su vodili, ali nikako pominjući imenom i prezimenom one ljude koji su na krajnje pogrešan način vodili ovu državu 12 godina, nažalost, Vojvodinu vode i duže, vode je nažalost i sada, uvredio je drugog narodnog poslanika, profesora doktora Ljubišu Stojmirovića. Čoveka koji ne samo da ume da daje odgovore, već i ceni i ocenjuje odgovore drugih, baveći se profesorskim poslom više godina nego što gospodin Nikolić ima godina života. Onda kada ne postoji jasna argumentacija, gospodin Nikolić je takvog čoveka, koji, ponavljam, ima više godina iskustva u prosveti i iskustva sa studentima nego što gospodin Nikolić ima godina života, ocenio kao nekog ko ne zna da da odgovor. Uzgred, sebe i one ljude koji na pogrešan način vode Vojvodinu, koji su vodili našu državu 12 godina, svrstao je u „ostalo“, samo da ne snosi nikakvu odgovornost i nikakvu krivicu za ovo stanje u kojem se naša država takvom pogubnom politikom našla.
Zahvaljujem. (Ljubiša Stojmirović, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku, gospodine Stojmiroviću. Ja sam i pustio gospodina Babića da bi čuo da li ste pomenuti, ali niste pomenuti u izlaganju gospodina Nikolića. Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Jovan Markovići i Dragan Šutanovac i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, poštovana ministarko, u članu 3. prvi stav kaže da se predmet ozakonjenja u smislu ovog zakona odnosi na objekte koji su završeni u građevinskom smislu. Sve ove kolege, kao i kolega Atlagić i svi ovi ostali koji su govorili trebali su dobro da paze šta sam pričao za član 1. i da obrate pažnju koliko je on suštinski vezan za ovaj član 3. i koliko se ovde tumara u ovim predlozima i koliko će ovi predlozi biti teško primenjivi u praksi. U drugom stavu ovog člana se kaže da izuzetno od odredbi stava 1. ovog člana, kada je predmet ozakonjenja zgrada, predmet ozakonjenja može biti i zgrada na kojoj su izvedeni samo konstruktivni građevinski radovi. Znači, gospodo poslanici, ovde se priča o tome da se pominju zgrade koje nisu završene. Pošto niste uvažili naš amandman za član 1, onda se sada nameće pitanje da li će u ovom članu i po ovim procedurama ljudi koji nisu završili svoje objekte, kuće koje su 100 kvadrata, ali, recimo, samo su pod pločom, da li će oni u narednom periodu moći da ozakone svoje objekte? S obzirom da niste odgovorili na pitanje da li je ozakonjenje objekata u isto vreme i dobijanje upotrebne dozvole, onda se postavlja pitanje da li po ovom članu 3. možete da postupate za sve objekte ili samo za stambene zgrade, na koje ste verovatno u ovom slučaju mislili? Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. (Marko Atlagić, s mesta: Replika.) Kako vi možete, gospodine Atlagiću, repliku? (Marko Atlagić, s mesta: Pomenuo me je imenom i prezimenom.) Izvinjavam se, imate reč. Izvinjavam se, gospodine Živkoviću, reč ima dr Marko Atlagić, pominjanje prezimena. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, nemam nameru ponovo odgovarati, ni citirati leksikone, ni udžbenike studenata, ali dozvolite mi ipak da kažem, pošto me je u negativnom kontekstu kolega spomenuo, čak i oko naziva ovoga zakona. Mislim da niste u pravu svi koji tvrdite suprotno od onog što je Vlada predložila, jer ja sam i rekao šta znači jedna reč, a šta znači drugo. Čak ste toliko išli ne poznavajući značenje reči, ne poznavajući srpski jezik i rekli da smo posudili od Hrvata. Znate, ja sam vam citirao da je to srpska reč ovde, s tim više što se kaže da su Hrvati posudili od nas tu reč ozakonjenje. Pogledajte, molim vas, srpski jezik. Evo ga ovde, čitaću vam ako hoćete, pa da vidite da u pravnom, gramatičkom i svakom drugom i građanskom smislu to zaista znači. Znači, to nije korektno. Ovde je stvar da se mi nadgornjavamo oko činjenica, oko boljih rešenja, a ovo što je prethodni govornik govorio, piše mu u zakonu tačan odgovor. Čini mi se da ne čitamo svi zakone i svi amandmane. Potpuno vam piše odgovor na pitanje koje ste pitali sada i nema razloga da niko od poslanika, ni gospođa ministarka da odgovara. Hvala lepo i izvinite na intervenciji.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, povreda Poslovnika. Izvolite.
Ukazujem na povredu člana 106, koji u prvom stavu kaže da govornik može da govorim samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Pretpostavljam da je kolega zatrpan sa ovim enciklopedijama i sa ovim knjigama i da ste vi možda i umorni danas, predsedavajući, ali kažite gospodinu, kolegi poslaniku da se ovde razmatra član 3. zakona koji danas razmatramo, a ne član 2. i nisam nikada rekao da se posuđuje… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Markoviću, ja sam vas već nekoliko puta zamolio da u slobodno vreme pročitate Poslovnik. Gospodin Atlagić je dobio repliku na vaše izlaganje i na pominjanje njegovog imena i prezimena. U replici ne mora da se drži dnevnog reda i sada vam ja oduzimam dva minuta zato što ste zloupotrebili prijavu po Poslovniku. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Nesumnjivo je da je argumentacija koju je kolega Marković dao sasvim dovoljna da se shvati da je rešenje koje je dato u amandmanu na član 3. stav 2, od strane gospodina Šutanovca, Markovića, Pavićevića i u moje ime, bolje rešenje i preciznije definiše ovu materiju. Tom preciznijom definicijom se smanjuju mogućnosti zloupotrebe ovog zakona koji, bez obzira što to ne treba staviti u član 2, jeste od javnog interesa. Očigledno je da se pri izradi ovog zakona koji je imao neophodnost da se donese, nema sumnje da je neophodno doneti zakon koji treba da reši te stotine hiljada i miliona bespravnih objekata, podizanih decenijama, a ne u poslednjih 10 godina, da ipak pri donošenju tog zakona, onaj ko ga je pisao, a ja neću da ulazim u istragu ko je to jer se zna ko snosi odgovornost za Predlog zakona, da se išlo sa tim da se donese jedno novo zakonsko rešenje koje će biti bolje nego što su bila prethodna, ali ipak sa adekvatnim brojem rupa koje će biti dobro mesto da se posadi, razvija korupcija i da se beru rezultati te korupcije. Mogu da sumnjam da je to ideja predsednika Vlade, ministarke ili ljudi koji su u ministarstvu, ali generalno to nije dobro rešenje. Nije mi prijatno, čak i kad jedna loša Vlada propusti šansu da uradi nešto dobro. Zato su i podneti amandmani koji očigledno imaju za cilj da poprave zakon, a predlagač, odnosno Vlada, ne želi da zakon bude dobar.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se, naravno, ne prihvati ovaj amandman, iz više razloga. Navešću neke koji su značajniji. Nisam baš siguran ni da će svi predlagači amandmana, a posebno prethodni govornik, glasati za svoj amandman. Više smo mi prihvatili njihovih amandmana, više smo mi glasali za njihove amandmane nego oni sami. Da budem iskren, čak bih se dvoumio ako oni dođu za neke njihove amandmane i da glasamo, ali ne verujem da će nas oni svojim prisustvom uopšte udostojiti na glasanju, da budu prisutni prilikom glasanja za svoje amandmane. Ono što je upečatljivo za mene je da oni stalno govore o nekom javnom interesu. Za vreme vladavine stranki bivšeg režima, svi javni poslovi koje su oni vodili su bili prihvaćeni, bili su pretvoreni u privatne biznise i danas kada oni govore o javnim poslovima, za mene je to naprosto dirljivo jer oni za vreme svoje vladavine nisu rešavali egzistenciju građana, već svoju. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. U tehničkom smislu između reči „zgrada“ i reči „građevinski objekat“ ili „objekat“ ne može da se stavi znak jednakosti. Taj znak jednakosti ne postoji. Zbog toga bih pozvao predlagače amandmana da pogledaju klasifikaciju vrsta građevinskih objekata koji je izdao Zavod za statistiku, pa će pogledati da su pod klase objekata, pa pod broj jedan zgrade, pa one mogu biti stambene zgrade, nestambene zgrade, pa pod dva ostale građevine, saobraćajna infrastruktura, cevovodi, složene industrijske građevine itd. Zbog toga, između reči „objekat“, „građevinski objekat“ i reči „zgrada“ ne može da se stavi znak jednakosti. Pod broj dva, ono zbog čega ne treba prihvatiti ovaj amandman je i obrazloženje koje je došlo i u kojem su rekli da je ovaj zakon mogućnost za korupciju, odnosno da se ozakone plodovi korupcije. Ne znam da li je to neka svojevrsna autoprojekcija predlagača amandmana pa je ozakonjeno nešto što se desilo na Fruškoj gori, na padinama Fruške gore, pa je na volšeban način vinograd postao stan na Vračaru ili više stanova na Vračaru. Da li je mislio na tu vrstu ozakonjenja plodova korupcije? Pod tri, jedan od predlagača amandmana je mogao i da kao predlog amandmana bude umesto „objekata“ da se kaže „zgrada“, ali ne samo zgrada, već zgrada na Vračaru. Ne mora da brine, ne mora da brine o svojoj zgradi na Vračaru izgrađenoj na pašnjaku druge, treće, klase, ne znam koje, zaista, ovaj zakon se odnosi na sve građevinske objekte, ovaj zakon se odnosi na sve građane Republike Srbije, tako da ne mora amandmanom baš da crta svoju zgradu na Vračaru na pašnjaku druge ili treće klase.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite. Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade sa svojim timom, dame i gospodo narodni poslanici, još jednom ste pokazali da je vaša orijentisanost ka privredi, ka biznisu i ka razvoju opšteg interesa u Republici Srbiji, naravno, kroz razvoj proizvodnih pogona i ekonomskog ambijenta koji će dovesti do toga da privučemo što više stranih i domaćih investicija, dakle, to je potpuno nesporno. Zahvaljujem na prihvatanju ovog amandmana koji usaglašava ovo zakonsko rešenje sa Zakonom o planiranju i izgradnji, iz čistog razloga što ima puno onih objekata koji ne moraju da podrazumevaju klasične zidove. U skladu sa novim tehnologijama, postoje montažni i panel zidovi koji se ugrađuju u objekat i naravno da, sledeći taj princip, smatrali smo da ove zgrade, posebno proizvodne hale, napominjem, koje još uvek nemaju zidove, mogu biti predmet ozakonjenja, ukoliko, naravno, ispunjavaju sve ostale uslove. Ovo će biti još jedan prilog, još jedan doprinos da ovaj zakon može da se implementira u punom kapacitetu, u interesu je privrede. Vi ste malopre lepo konstatovali da sada vi kao ministar i da Vlada Republike Srbije koristi šansu koju ima sa pozicije koja je bila, ja mislim, kada su u pitanju građevinske dozvole, samo iza Srbije su u jednom trenutku bile Sirija i Somalija, a svi u ovoj sali a i šire znamo u kakvom se stanju te dve države nalaze. Izgleda da ne pomaže ni napredak na Duing biznis listi Svetske banke od 39 mesta, da se u istoj ovoj sali, u cenjenom Domu Narodne skupštine Republike Srbije promoviše kvazilevičarska demagogija o tome kako se kroz ovo zakonsko rešenje brine o interesima privrednika koji nisu u skladu sa zakonom gradili ove objekte. U redu je i ta primedba. Ali, nisam čuo nijedan konkretan predlog šta da se uradi sa tim privrednicima u zemlji gde je strateški cilj interes da razvijamo zaposlenost, da otvaramo nova radna mesta, da promovišemo jednu sasvim novu politiku ekonomije. Zasigurno nije cilj da srušimo hale i da srušimo pogotovo proizvodne objekte. Zato vam hvala na prihvatanju ovog amandmana. Smatram da će jako doprineti tome da ti objekti ubuduće mogu da budu i kolateral, kada je u pitanju sticanje mogućnosti za nova kreditna sredstva, za razvoj, za proširenu reprodukciju tih biznisa i u svakom slučaju će to biti jedna lepa vest koja će doprineti privrednom rastu naše zemlje. Hvala još jednom.
Hvala. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Izvolite, narodni poslanik Suzana Spasojević ima reč.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko, saradnici, koleginice i kolege narodni poslanici. Predsedavajući, samo da napomenem da koristim vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Mislim da se kod ovog amandmana možda nismo najbolje razumeli jer ste mi u obrazloženju za odbijanje amandmana naveli da se amandman ne prihvata s obzirom da u daljem tekstu Predloga zakona postoje precizno propisane situacije u kojima se takav objekat može završiti u građevinskom i građevinsko-zanatskom smislu. Mi smo predlogom ovog amandmana u stari želeli da stvorimo uslove da se što više objekata, da li suzapočeti ili završeni, završe, odnosno upišu na osnovu izdate građevinske i upotrebne dozvole, znači, u jednoj redovnoj proceduri i upravo uvođenjem ovakve kategorije objekata i uslova koji se zovu „uklapanje“, izbegla bi se svaka dalja legalizacija u budućnosti. Jer, procedura bi izgledala tako da nakon što investitor podnese zahtev za uklapanje objekta iz bilo kog razloga, stručna služba urbanizma koja je nadležna za ozakonjenje objekata izdaje informaciju o uklapanju objekata na lokaciji koja sadrži sve uslove i sva ograničenja iz standardne informacije o lokaciji, kao i mere za uklapanje započetog ili završenog objekta. Nakon toga se pristupa izradi projekta, odnosno idejnog rešenja u jednoj od predviđenih varijanti, a takvih varijanti ima dve. Jedna varijanta je da se uklapa objekat takav kakav jeste, a u drugoj varijanti se možda traži da se neki deo objekta ukloni i nakon toga se podnosi zahtev za lokacijske uslove. Lokacijski uslovi se izdaju u jednoj redovnoj proceduri, na čemu svi mi insistiramo i težimo i uklapanje se radi u skladu sa predviđenim urbanističkim okvirima, bez ikakvog urbanističkog i bilo kakvog drugog popusta. Ponavljam, ovo je samo u cilju da bi što više objekata ušlo u redovnu proceduru. Mislim da je zaista najmanje bitno u toku čije vlade je više izgrađeno bespravnih objekata. Ako krenemo da analiziramo u toku čije vlade je više izgrađeno i koji su razlozi za to bili, mislim da se neće dobro osećati oni koji upravo na tome insistiraju. Najbitnije je za nas, kao poslanike, koji smo odgovorni prema narodu, najbitnije je za Vladu koja je odgovorna prema narodu, da nađe najbolje moguće zakonsko rešenje da se bespravna gradnja, koje zaista mnogo ima u Srbiji, reši na onakav način koji je najpovoljniji za građane Srbije. Imamo zaista mnogo zakona, mnogo izmena i dopuna zakona, koji nisu dali efekte i građani nisu mogli da ispune one uslove koje su zakoni propisivali. Ako nam jeste cilj da pomognemo građanima, naročito onima koji su na taj način rešavali svoje stambeno pitanje, onda zaista mislim da je ovo zakon upravo taj koji pruža takvu šansu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvažena ministarko, poštovane kolege narodni poslanici, naravno da bi trebalo sagledati suštinu amandmana koleginice Suzane Spasojević i u tom pravcu ja dajem podršku ovom amandmanu, jer smo u načelnoj raspravi imali određenu, ne polemiku, ne dijalog, već možda više skepsu prema nekom predlogu koji je tada postojao kao nešto što verovatno za vas kao predlagača nije potpuno prihvatljivo, jer smo tada rekli da ne treba pojmovno određivati ozakonjenje zgrade, već pojmovno treba terminološki ili pojmovno treba odrediti da se ozakonjuju radovi, i to izvedeni radovi na zgradi, jer je zgrada kao građevinski objekat finalno završeni objekat, ukoliko se ne radi o eventualno zgradi u izgradnji. Ono što je predložila koleginica Suzana Spasojević je pre svega u cilju preveniranja nečega što u budućnosti može da se desi, a istovremeno i nešto što omogućava zaista onako kako je i obrazloženo, da se na najefikasniji način, u najpraktičnijem smislu, pod ozakonjenje podvedu svi objekti koji zaista imaju taj aspekt uklapanja prema informaciji o lokaciji koja mora da sadrži, jer informacija o lokaciji po odredbama Zakona o planiranju mora da sadrži i ove parametre koji se odnose na uklapanje zgrade, objekta ili radova koji su izvedeni na objektu. To uklapanje u stvari podrazumeva onaj finalni aspekt, odnosno cilj koji se ovim zakonom želi postići. Zbog toga je ovaj amandman isključivo usmeren na podizanje kvaliteta zakona i mislim da bi trebali da razmislite o prihvatanju ovog amandmana, jer zaista nosi u sebi određenu težinu koja podrazumeva efikasnost ovog zakona i u budućem periodu u praktičnoj primeni. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo da pojasnimo, da ne ostane nerazjašnjeno. U vašem predlogu amandmana ste napisali, između ostalog – bilo koja faza izgradnje. Bilo koja faza izgradnje može da bude i temelj. Vlada je vrlo jasno propisala funkcionalno i građevinski minimalne uslove koji moraju da postoje da bismo mogli da krenemo u proces ozakonjenja. Ako vi mislite da mi danas treba da ozakonimo i temelje, mi se s tim ne slažemo. Znači, to jednostavno ne može da bude predmet ovog zakona. Mi hoćemo da rešimo problem, mi hoćemo da rešimo već izgrađene, odnosno stavljene pod krov ili već kako smo tačno definisali u zakonu objekte, ali, kada govorimo o prevenciji, između ostalog, to ste i vi pomenuli, ovaj zakon ne treba da nam daje nikakvu prevenciju. Ovaj zakon rešava trenutno već izgrađene objekte, a već smo doneli zakon koji onemogućava i ne daje mogućnost da više gradite bez dozvole. Ovaj zakon nije vezan za to. Zakon o planiranju i izgradnji i dobijanje građevinske dozvole je zakon koji ne daje više mogućnost da vi gradite bez građevinske dozvole. Nismo mogli da se složimo sa formulacijom – bilo koja faza izgradnje, jer to prosto nije dopustivo. Trebaju nam minimalni i funkcionalni građevinski uslovi da bismo objekat legalizovali.
Na član 4. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Naravno, poštovane kolege, da su građani Srbije potpuno svesni da je i u prethodnih pet pokušaja primene zakona koji su postojali postojala dobra namera, ali i da je ovo veoma veliki problem i da mora postojati sistemsko rešenje za rešavanje ovakvog problema i mi sve vreme i u načelnoj raspravi, i danas kroz amandmansku raspravu, pokušavamo da ukažemo na to da je ovaj zakon duboko nepravedan, da ima mnogo propusta, da će biti teško primenjiv. Jedan od članova koji se odnosi na taj naš pokušaj da popravimo ovaj zakon kroz amandmane jeste upravo vezan za ovu terminologiju, gde smo u stavu 2. ovog člana rekli da umesto termina – u smislu zakona, koristite termin – u skladu sa zakonima, a u ovom slučaju je to – kojim se utvrđuje izgradnja objekata. U stavu 3, takođe je ista formulacija. Umesto reči – u smislu zakona, da se koriste termini – u skladu sa zakonom, u ovom slučaju – kojim se uređuju državni premer i katastar. Ovde je možda ključna naša namera da se u stavu 6. ovoga člana pomogne ljudima, građanima Srbije koji imaju sledeće probleme, a vezani su za ovu proceduru – ako su u postupku legalizacije odnosa prema lokalnim upravama regulisali sve potrebne papire, dokumentaciju i te odnose, da su došli u situaciju da nije izdata građevinska dozvola, da nije izdata upotrebna dozvola, kako da im se u narednom periodu izvrši povraćaj novca, ali ne samo to nego i da im se ozakoni objekat. Zbog toga smo rekli da se na kraju tog stava kaže – ali, nadležni organ nije izvršio naknadu za građevinsku dozvolu, itd. do dana stupanja na snagu ovog zakona, jedinica lokalne samouprave je dužna da tom licu izvrši povraćaj uplaćenih sredstava i ozakoni objekat. U slučaju da ovaj amandman nije prihvaćen, a nije, onda će ljudi na terenu imati veliki problem. Nije samo cilj ovde da se povrati taj novac, nego da se utvrdi odgovornost zbog čega nije izdata dozvola, odnosno da mu se objekat ozakoni u redovnoj proceduri. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
U ovom amandmanu, u obrazloženju se opravdano, predlagač kaže da je brisanje stava 1, da ne bi bilo dobro rešenje i ja tu našu grešku prihvatam. Ali, mislim da u ostalom delu, to su ove ispravke u stavu 2 koji postaje stav 1, gde se menjaju reči i u stavu 5, ovo što je rekao gospodin Marković malo pre, mislim da su to bolja rešenja od onih koja su data u tekstu Predloga. Te naše intervencije su za cilj imale upravo to da se pojasni, pojednostavi i poboljša zakon, da bi njegova primena bila lakša, adekvatnija i nedvosmislena. Ako daje bilo kakvu mogućnost da se tumači na dva ili više načina, onda je, kao što znamo, to plodno tlo za korupciju. Pošto svi kažemo u ovom parlamentu da nemamo želju da to radimo, naprotiv, svi glasno govorimo da je to naš najveći problem i da smo svi spremni da se protiv toga borimo, onda početak te borbe treba da bude upravo u zakonima koje donosimo, da se pri donošenju zakona ne stvaraju sistemske greške u tim zakonima koje su pravo mesto za razvoj korupcije o kojoj sam već puno govorio. Prema tome, ja očekujem da kao što sam ja priznao da je ovaj stav 1. neophodan i da treba da ostane i da smo pogrešili kada smo tražili njegovo brisanje, da predlagač uvaži naše argumente za ostatak ovog amandmana. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, ja sam se javio zbog dela amandmana koji se odnosi na stav 1. U stavu 1. imate obavezu da su oni objekti koji su izgrađeni, ja mislim pre 1972. godine, za njih nije ni bila potrebna građevinska dozvola. I predlagač ovog zakona je želeo da jednostavno proceduru uprosti, jer u dosadašnjem zakonu o planiranju i izgradnji imate mogućnost da te objekte legalizujete, ucrtate, dobijete električnu instalaciju, vodovodnu instalaciju bez ikakvih problema. Samo trebate da pratite proceduru koja već postoji i da jednostavno ne bi opterećivali ovaj zakon i sav ovaj veliki posao koji je pred nama kada je u pitanju evidentiranje svih tih objekata koji su nelegalno izgrađeni, nije potrebno da se jednostavno i ovim bavimo. Znači, cilj je efikasnost, brzina i da se ovaj rok od godinu dana ispoštuje. Prema tome, nema razloga da se ovaj stav briše. On te ljude ne isključuje i oni već mogu da legalizuju i uvedu svoje objekte i po dosadašnjem zakonu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite.
Zadovoljstvo je svakako kada se manje više svi slažemo oko ovog amandmana i konstatujemo da on ima ozbiljan problem, pre svega što se tiče stava 1. člana 4. Svi objekti koji su građeni na seoskom području pre 1968. godine nisu imali obavezu da imaju građevinsku dozvolu. To znači da nismo imali ni detaljne urbanističke planove za jedan veliki deo teritorije Republike Srbije, jer su brojna prigradska naselja u stvari napravljena na seoskom području. Tako da je prihvatanje ovog amandmana u stvari u suprotnosti sa onim što je država propisala već. Ona nije 1968. godine tražila nikakvu građevinsku dozvolu, samim tim ne može da bude ni naplaćena naknada za uređenje građevinskog zemljišta u nekom procesu legalizacije kao što je ovaj. Besmisleno je tražiti od poljoprivrednih proizvođača u Šumadiji da objekte koji su napravljeni 1902, 1905. godine ozakone i da mi na taj način, ova Skupština, praktično retroaktivno im uvodimo neka pravila koja su besmislena. Takođe, treba reći da ovaj Zakon o ozakonjenju nije jedinstven, da manje više ovakve zakone o ozakonjenju imaju sve zemlje, pogotovo one zemlje koje su krenule u priključenje EU. Pre sedam, osam godina ovakav zakon je donet u Bugarskoj, praktično identičan. Moramo da shvatimo da ovakavzakon suštinski proističe iz potrebe jednog društvenog uređenja koje je postojalo u jednom delu Evrope. Samim tim, ovaj amandman za SNS nije prihvatljiv.
Hvala. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i magistar Dejana Radenković. Reč ima narodni poslanik Suzana Spasojević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, opet vreme ovlašćenog predstavnika i za dalje da znate. Ministarko, ovde se ovaj član, šta smo mi u stvari hteli? Da se Zakon o ozakonjenju odnosi i na objekte koji imaju privremenu dozvolu. Zašto? Pa, šta je privremena dozvola? Šta imaju objekti koji imaju privremenu dozvolu? Prvo, znamo kada je ta dozvola uvedena još osamdesetih godina. Znamo da je odluka o privremenoj dozvoli ukinuta 2003. godine. Znamo šta se sve zidalo na osnovu privremene dozvole i kako se privremena dozvola upotrebljavala, a znamo razloge zbog kojih je osamdesetih godina i uvedena. Rokovi na koje je ta privremena dozvola izdavana su uglavnom istekli, tako da zaista ne vidim ni jedan razlog zašto objekti sa privremenom dozvolom ne bi bili obuhvaćeni ovim zakonom, jer je to faktički kao da nemaju nikakvu dozvolu. Znamo, Zakon o planiranju i izgradnji, koji je sada na snazi, privremena građevinska dozvola se izdaje za izgradnju asfaltne baze, agregata, fabrike betona, itd. Ako na objekte koji imaju privremenu dozvolu, mislim na stambene i poslovne objekte, ne primenimo ovaj Zakon o ozakonjenju, već idemo nekom redovnom procedurom pa izdajemo upotrebnu dozvolu, a znamo kakvi su uslovi za dobijanje upotrebne dozvole, znači tehnički pregled koji mora da se sprovede, pa koji obuhvata i kontrolu usklađenosti izvedenih radova sa građevinskom dozvolom, sa tehničkom dokumentacijom itd. Ovi objekti uglavnom nemaju tehničku dokumentaciju, a projekte na osnovu kojih je izdavana privremena dozvola, znate i sami da uglavnom nisu ispoštovani uslovi iz tih projekata, tako da zaista ne znam na osnovu čega će moći da se izvrši tehnički prijem i dobije upotrebna dozvola kada su ovi objekti u pitanju? Hvala.
Hvala. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović i magistar Aleksandra Jerkov. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman smo podneli iz prostog razloga što postoje mnoge kolizije u ovom predlogu zakona, član, sa mnogim članovima i to je uticalo na našu odluku da ispravimo koliko je moguće sve one greške koje postoje i koje su napravljene i na koje zapravo niko na kraju nije ni obraćao pažnju. Stotine hiljada objekata zbog ovakvih kolizija neće moći da se legalizuje. Neće moći da legalizuju upravo oni građani zbog kojih se navodno ovaj zakon i donosi. Stotine hiljada objekata koje čine krov nad glavom, pre svega građana Srbije, neće moći ali oni zato veliki komercijalni objekti, poslovnih prostora od desetine i desetine hiljada kvadrata će naravno moći da se legalizuju. Šta se dešava, to je naše pitanje ministarki Zorani Mihajlović, u situaciji kada svi oni koji su po zakonu gradili budu Evropskom sudu tužili Srbiju da im se vrati novac koji su dali za naknadu za uređenje gradskog građevinskog zemljišta? Kako je moguće da neko na Zlatiboru 10 hiljada kvadrata dobiće popust 50 miliona dinara, a kako je onda ili zašto ne bi dobio na nekom evropskom sudu onaj koji bude u centralnoj beogradskoj opštini tužio Srbiju zato što je platio uredno sve takse koje je morao da plati po zakonu. Zato mislimo da je ovaj zakon ne ravnopravan, posebno prema onima koji su na Savskom Vencu, Vračaru, Starom Gradu, Paliluli, Zvezdari, Voždovcu, plaćali uredno svih ovih godina uređenje gradskog građevinskog zemljišta. Onda neki evropski sud kaže – U redu, ili ćete vratiti svima ili ćete morati da naplatite i ovim vašim partnerima za koje tvrdimo da stoje iza ovog predloga zakona, a govorimo i jedino govori DS da je u pitanju građevinska mafija. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Ivana Stojiljković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Malo pre smo slušali jednu načelnu raspravu u ovom zakonu, a predlagač nije se osvrnuo na ono što je i predloženo ovim amandmanom i zašto se on ne može prihvatiti. Ovim amandmanom je predloženo da se briše u članu 4. stav 3. koji govori na šta se ovaj zakon ne odnosi. Ovaj zakon se upravo ne odnosi na objekte koji su već dobili građevinske dozvole i to je upravo ono što objašnjava ovaj član, dakle sve ono što je već ušlo u proces legalizacije, prosto će se na nekom mestu zaustaviti i ići će pod ovim novim zakonom, znači na ozakonjenje. Ono što je jako bitno reći, jeste da nije tačna informacija da ovaj zakon će doneti loše za one koji imaju pojedinačne stambene zgrade, već upravo obrnuto, za sve one koji su gradili do 100-200 kvadrata, ovaj zakon će zaista doneti dobro i to su upravo oni ljudi koji nisu mogli da dođu do građevinskih dozvola ili zbog nepostojanja planske dokumentacije i nisu mogli da uđu u proces legalizacije zato što nisu imali dovoljno novca da to sprovedu prema prethodnim zakonima. Ono što bih ja rekla, jeste da još jednom napomenemo da je u pitanju porodično stanovanje u 85% slučajeva kod nezakonito izgrađenih objekata. Znači ostatak su zgrade. Ono što bih ja još napomenula da kada smo se osvrtali na to od kada je krenula nelegalna gradnja, upravo ti pojedinačni stambeni objekti su građeni u vreme devedesetih kada je bio priliv izbeglih lica, ali od 2000. godine su se naglo počele graditi ove zgrade, upravo ovih procenata o kojima pričamo, počinje da se gradi. Zašto mi trpimo nemogućnost da se sprovede legalizacija? Upravo zbog ovih zgrada koje nisu poštovale, jer i investitori tada su imali veze sa lokalnim projektantima i ljudima koji su odlučivali oko toga. Nisu se poštovale građevinske linije, nisu se zgrade odvajale adekvatno i oni, sve i da su hteli da legalizuju, na kraju nisu mogli da legalizuju te objekte. Zbog svega ovoga, potrebno je podvući crtu, naravno da će delimično biti sprovedena pravda, da će neko profitirati, i to verovatno legalizovaće se objekti građeni od 2000. godine, koji prosto negde na ulicama stoje, nema više ni trotoara, ne mogu ni da se zaobiđu, ne mogu ni vatrogasna kola da ih obiđu, ali mora da se podvuče crta. Ono što je cilj i ove Vlade i Srpske napredne stranke, to je da sve ono što će se ubuduće graditi bude po pravilima i po zakonima i to je ono što je cilj, a ne obrnuto. Dolazi vreme kada će se mnogo više graditi. Znači, naš cilj je da se ubuduće gradi prema zakonu i po građevinskim dozvolama. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvažena ministarko, mislim da ono što smo u načelnoj raspravi rekli, što se tiče ovog stava 3, on je u pravno-tehničkom smislu reči prihvatljiv, jedino što smo mi u načelnoj raspravi smatrali da bi možda moglo da se dopuni da se povodom zahteva mora istaći da je potrebno ispunjenje zakonom predviđenih uslova. Međutim, imajući u vidu da se ovaj stav na neki način nadovezuje na prethodni stav 2. o kome je govorila uvažena koleginica Suzana Spasojević, ja ću vas, uvažena ministarko, zamoliti da bi izbegli neke dileme, samo jedno pojašnjenje. Šta će se desiti u slučaju isteka privremene građevinske dozvole, jer ona se izdaje na određeno vreme, ona je oročena, kada to vreme istekne, a apsolutno je objekat za koji važi privremena građevinska dozvola nelegalan objekat, jer više te privremene građevinske dozvole nema? S druge strane, i odluka po kojoj je doneta ta privremena građevinske dozvola prestaje da važi. Dakle, nemamo ni materijalno-pravno utemeljenje za privremenu građevinsku dozvolu, a istekom roka privremene građevinske dozvole nemamo više ni privremenu građevinsku dozvolu. Zbog čega onda taj objekat, s obzirom da nema pokriće u dozvoli, ne smatramo nelegalnim objektom i podvedemo pod ozakonjenje, shodno odredbama predloženog zakona za koji smatramo da je dobar? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ukoliko je predlagač amandmana u obrazloženju, kada je govorio o građevinskoj mafiji i postojanju nelegalnih stvari prilikom rada i inspekcijskih organa, ali i organa jedinica lokalne samouprave, mislio na gradsku opštinu Palilula, o čemu u jednim uglednim dnevnim novinama čitamo već danima, i kako se u sprezi između lokalnih funkcionera, a podsetiću vas da Palilulu vodi kadar DS i u prošlim i u ovom sazivu, i kako se u sprezi sa inspekcijskim organima opštine Palilula, kako se sa predsednikom i bivšim i sadašnjim predsednikom opštine Palilula, inače visokim funkcionerima DS, dozvoljava sve. Iznos, kako navodi jedan ugledan dnevni list, iznos od pet do sto hiljada evra, najčešće kuriri, vozači funkcionera opštine Palilula, i tada je sve moguće i sve može, i dozvoljeno je dizati po nekoliko spratova više i nikada inspekcija nije izlazila, niti radila svoj posao. Ukoliko je predlagač amandmana mislio na kadrove DS u okviru te građevinske mafije na opštini Palilula, onda u redu, možemo da razgovaramo o tome, jer su to zaista anomalije koje su u interesu i građana opštine Palilula i građana Beograda, ali i građana Srbije, zaista treba hirurškim putem odseći i zabraniti.
Reč ima narodni poslanik Nataša Vučković, replika.
Juče je tačno pomenut taj slučaj. Međutim, mi smo juče dali odgovor koji mislim da niste uzeli u obzir, a to je sledeće. To što spominjete na Paliluli, reč je o objektu koji ima 8.000 kvadrata. Zna se da su za objekte do 800 kvadrata zadužene opštine, a preko 800 kvadrata dozvolu izdaje Grad Beograd i nadležne građevinske inspekcije Grada Beograda. Prema tome, nemojte nama pripisivati stvari koje apsolutno ne stoje. To činite stalno i mislite da ako sto puta kažete neku neistinu, da će narod pomisliti da je to istina. To nije dobar metod i, na kraju krajeva, obiće vam se o glavu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak, po amandmanu.
Hvala. Uvažena ministarko i saradnici, poštovane kolege, kada govorimo o spisku objekata koji bi trebalo da budu predmet legalizacije, vezano za ovaj amandman, želim da kažem da ukoliko bi se prihvatio, mi bismo praktično jedan veliki broj objekata koji bi trebalo da budu ozakonjeni ovim zakonom izgubili sa spiska, obzirom da je veliki broj objekata dobio građevinsku dozvolu i u fazi gradnje je došlo do bilo izmena, bilo probijanja urbanističkih parametara, te smatram da treba da ostane sve u skladu sa predloženim članom. Pridružila bih se pitanju svojih kolega Suzane Spasojević i Neđe Jovanovića. Čini mi se da i objekti sa privremenom dozvolom u svemu odgovaraju situaciji u kojoj se trenutno oni nalaze. Čak mislim da za veliki broj objekata sa privremenom dozvolom imamo situaciju da su u fazi dobijanja te dozvole oni poštovali odgovarajuće uslove, jer su po određenim zadatim parametrima i dobijali te dozvole. Mislim da bi možda dobro bilo da se i oni nađu na spisku tih objekata. Hvala.
Reč ima gospođa ministar.
U pravu ste da su poštovali, baš zato što imaju privremenu građevinsku dozvolu i poštovali su sve propise. Potpuno je prirodno i dali smo to u zakonu vrlo jasno i da mogu da odmah da krenu u traženje svoje upotrebne dozvole. Da ponovim još jednom, ovaj zakon rešava pitanje onih koji nemaju građevinsku dozvolu. Privremena građevinska dozvola jeste već jedna vrsta građevinske dozvole i to je bio razlog zašto nismo uvažili određene amandmane na ovu temu.
Hvala. Gospođo Branka, nemate pravo na repliku, jedino po amandmanu. (Branka Bošnjak, s mesta: Po amandmanu.) Izvolite.
Samo bih htela da kažem, mislim da kada sam predložila da se možda uvaže objekti sa privremenom dozvolom, mislila sam da bi dobro bilo da oni po istoj proceduri obave postupak ozakonjenja. Mislim da oni ne bi trebalo da budu sankcionisani, naprotiv. Samo toliko. Hvala.
Hvala. Na član 4. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala. Član 4. definiše objekte na koje se ovaj zakon ne primenjuje. Mi smo u stavu 6. istog člana predvideli, on inače glasi ovako – ovaj zakon se ne primenjuje na objekte koji se u smislu ovog zakona, kojim se uređuje odbrana, smatraju vojnim objektima, odnosno na objekte koji se u smislu zakona kojim se uređuje rudarstvo smatraju rudarskim objektima, postrojenjima i uređenjima. Mi smo predvideli da se posle reči: „vojnim objektima“ dodaju reči: „kao i na objekte koji se u smislu drugih propisa smatraju objektima od strateškog značaja za bezbednost Republike Srbije“. U obrazloženju koje smo dobili kaže se da je u članu 1. Zakona o planiranju i izgradnji u stavu 2. precizirano da se odredbe tog zakona ne odnose na vojne i rudarske objekte, s obzirom na to da je u cilju uspostavljanja analogije sa materijalnim propisima propisano da predmet ozakonjenja ne mogu biti vojni i rudarski objekti. Mi se potpuno slažemo sa tim. Međutim, vi dalje kažete, takođe, pojam objekata od strateškog značaja za bezbednost Republike Srbije nije definisana ni jednim posebnim zakonom, te bi njegovim unošenjem u Predlog zakona moglo doći do različitog tumačenja u primeni. Mi ni ne tvrdimo da postoji poseban zakon koji definiše, odnosno određuje objekte od posebnog strateškog značaja za Republiku Srbiju, ali pretpostavljam da će među ovim objektima se naći objekti koji se definišu u, recimo, sferi energetike, saobraćaja, eventualno MUP-a. Mislili smo na te objekte, te vas još jednom molim da razmislite i usvojite ovaj naš amandman. Hvala.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Ovo je jedan od dva nama najvažnija amandmana, a to je na član 5. i onaj koji definiše novi član 46. U ovom članu se jasno definiše koji objekti ne mogu biti ozakonjeni u 1. stavu, ali već u 2. i u 3. stavu se relativizuje ta cela rešenost, tako da se navodi da ne mogu da budu ozakonjeni objekti koji su građeni na zemljištu koje je nepovoljno za gradnju ili oni koji su građeni u zaštićenim zonama. Tu su i čuvene vikendice. U 2. stavu kaže – da izuzetno od odredbe 1. stava tačka 1) može da se ipak to legalizuje, ako se donesu neki dokazi da to što je građeno na klizištu je stabilno, pa se navodi koji su sve to dokazi, između ostalog i „drugih dokaza“. To „drugih dokaza“ verovatno sa dva svedoka ili, ne znam, sa predsednikom mesnog odbora neke stranke da on za to garantuje, a u 3. stavu se relativizuje zabrana da se legalizuje ono što je u nacionalnim dobrima, nego se kaže – ako upravljač tog javnog dobra dozvoli, može. To je korupcija par ekselans. U obrazloženju zašto se odbija ovaj deo, koji se tiče klizišta, predlagač nije hteo uopšte da uzme u obzir taj naš argument, nego se bavi samo time da upravljač javnog dobra u postupku na zahtev itd, donosi svoju odluku, odnosno daje i odbija davanje saglasnosti na ozakonjenje, čime se izbegava arbitrarnost. Upravo to što ste naveli je dokaz arbitrarnosti. Prema tome, uvažite ove amandmane, spasite vrednost ovog zakona. Ako se brišu ova dva stava, ovaj zakon ima smisla, bez toga nema smisla.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 5. koji reguliše koji objekti ne mogu biti predmet ozakonjenja. Kao prvo, predložili smo da se u stavu 1. člana 5. tačka 1) posle reči „močvarno tlo“ stavi zapeta i dodaju reči: „peskovito tlo“, jer smatramo da u enumeraciji nepodobnog zemljišta treba navesti i peskovito tlo. Možda se meni ovo čini značajnim i bliskim zato što dolazim iz Vojvodine, iz Vršca, blizu nam je Deliblatska peščara i malo sam upoznata sa problemima koji mogu da nastanu na tom tlu i mi smo smatrali da treba navesti i peskovito tlo. Dalje u tački 2) posle reči „trajnost“ stavlja se zapeta i dodaju reči „osim ako je objekat izgrađen od prirodnih materijala i namenjen turizmu i kulturi, etno kuće i slično“. Intervenciju na ovu tačku 2) smo stavili sa ciljem da omogućimo ozakonjenje onih objekata koji su izgrađeni od materijala koji ne obezbeđuju trajnost, ali je svrha tih objekata u funkciji turizma, primera radi etno kuće, ili imaju kulturni značaj, kao što su replike objekata iz istorijske prošlosti koji obogaćuju turističku ponudu naše zemlje i kulturno istorijske sadržaje. Dalje, smo predložili u stavu 2. posle reči „inženjersko-ideoloških izveštaja“ da se stavi tačka i ostatak rečenice da se briše. Stavom 2. propisano je da izuzetno od odredbe stava 1. tačka 1) novog člana nadležni organ može izdati rešenje o ozakonjenju, ako u postupku bude pribavljen odgovarajući dokaz da je taj objekat stabilan, da ne ugrožava stabilnost terena i susedne objekte, te da se stabilnost objekta i ugrožavanje stabilnosti terena i susednih objekata utvrđuju na osnovu izveštaja, grafičkih priloga planskog dokumenta sa označenim površinama tla koje je nepovoljno za građenje i inženjersko-ideoloških izveštaja i drugih dokaza na osnovu kojih se može utvrditi ova činjenica. Formulacija „odgovarajući dokaz i drugi dokazi na osnovu kojih se može utvrditi ova činjenica“ je vrlo uopštena. Ona otvara mogućnosti za različita tumačenja i stvara rizik za pojavu korupcije, te iz tog razloga predlažemo da se te reči brišu. Takođe, predlažemo brisanje stava 3. koji propisuje da, izuzetno od odredbe stava 1. tačke 3) i 4) ovog člana, nadležni organ može izdati rešenje o ozakonjenju ako u postupku bude pribavljena saglasnost upravljača javnog dobra, odnosno saglasnost organizacije nadležne za zaštitu prirodnih, odnosno kulturnih dobara. Ova odredba je po našem mišljenju vrlo neprecizna, s obzirom da ne predviđa kriterijume za postupanje upravljača javnog dobra, odnosno organizacije nadležne za zaštitu prirodnih, odnosno kulturnih dobara, čime se ovim organima javne vlasti daju široka diskreciona ovlašćenja i zbog te nepreciznosti, takođe, može doći do različitih tumačenja i do otvaranja rizika od korupcije. Stavom 5. člana 5. Predloga zakona propisano je da izuzetno od odredbe iz stava 1. ovog člana, ako po pravnosnažnosti rešenja kojim se odbija zahtev za legalizaciju, promenjen planski dokument ili je zahtev odbijen iz razloga koji su ovim zakonom drugačije propisani, a povoljniji su za vlasnika nezakonito izgrađenog objekta, nadležni organ konstatuje ovu činjenicu i nastavlja postupak ozakonjenja. Ovaj izuzetak je tako formulisan, prema našem mišljenju, da otvara prostor za različito tumačenje i interpretacije, što bi stvorilo ogromne probleme prilikom primene zakona, pa smo zato predložili brisanje. Još jednom apelujem da razmotrite ovaj naš amandman. On jeste odbijen. Razlozi su uglavnom, osim za stav 1, kao i za prethodni amandman koji je obrazlagao kolega Živković, ali obzirom da ste u predizbornoj kampanji i sad tokom ovog perioda, kada vršite vlast, stalno apelovali na borbu protiv korupcije, mi predlažemo da ovim amandmanom smanjite mogućnost koruptivnog ponašanja.
Na član 5. amandman, sa ispravkom, je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstva smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman, sa ispravkom, je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
U medijima je nedavno izašao tekst o rušenju, upravo, vikendica u zoni zaštite. Zašto se to baš radi u ovom trenutku sada i nekoliko dana nakon što će se omogućiti legalizacija vikendica u određenim zonama zaštite? Da li to znači da će se srušiti i vikendice građanima, a nakon usvajanja ovog Predloga zakona, odnosno baš ovog člana 5. stava 1. tačka 4) koji će omogućiti da nekim ljudima koji su bili u vlasti, odnosno bili nekada ili nekima koji su sada u vlasti, odnosno onima koji su imali prednost da grade na ovim atraktivnim i zabranjenim lokacijama, bez straha od posledica? Takođe, smatramo da je ovaj član u suprotnosti sa članom 35. Zakona o zaštiti prirode. Iz tih razloga smo baš predložili da se u članu 5. stavu 1. tačka 4) u zagradi gde stoji - osim vikendice i drugih objekata za odmor, stavi - uključujući i vikendice i druge objekte za odmor. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mg Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5.amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, ovaj član 5. je ovih dana bio predmet analiza u javnosti i o njemu smo dosta pričali i u načelnoj raspravi i spravom se postavlja pitanje - zbog čega je u nacrtu, odnosno javnoj raspravi, svesno izbegnut ovaj termin i ova opcija da se u članu 5. u stavu 4. ne pominju vikendice i drugi porodični objekti, a da se onda naprasno, kada dobijemo zakon na razmatranje ubace ovi termini, da se otvori vrlo ozbiljna i velika javna rasprava, koja podrazumeva da se postavljaju pitanja - da li to znači da će određeni objekti u slivu reka, na akumulacijama itd. biti rušeni ili neće, ili je ovo samo uvod da određeni moćni ljudi u državi Srbiji budu zaštićeni i da se njihovi objekti koji su urađeni i izgrađeni na nezakonit način legalizuju? Očigledno je da je i gospodin Babić i gospođa ministarka i svi ostali, kolege ovde prisutni u skupštini da su izabrali opciju da o ovome ne pričaju, da se ne vodi debata, da se ne otvara problem kako bi što manje bilo komentara na ovu temu. Ali, ja moram da kažem, poštovana ministarko, da je javnost sa pravom otvorila ovu temu, pogotovo što ste vi u stavu 6, jel tako, ovog člana, vrlo nemušto objasnili i obrazložili proceduru koja je vezana za izdavanje saglasnosti upravitelja, u ovim slučajevima javna preduzeća, ustanove, udruženja građana itd. znači, ne postoji jasna procedura kako će se izdavati saglasnosti od tih institucija prema fizičkim licima, ali ste u svakom slučaju otvorili ovu mogućnost da se vrlo ne transparentno, odnosno na mala vrata, uvodeći korupciju u ove postupke, dobijaju papiri, dobijaju ozakonjenja objekata koji su zaista nedopustivo, nezakonito izgrađeni. Ovde se, u nastavku ovog stava 4. takođe, posle vaših izjava koji ste imali ovih dana u javnosti i rekli ste - to će biti samo dozvoljeno u drugoj zoni, pa onda mi smo predvideli da će samo biti zabrana vezana za izvorišta, za vodosnabdevanje itd. Znači, mi smo u vašem obrazloženju ove tačke 4) takođe, dobili vrlo nemušte odgovore i ostala su pitanja - koji su to slučajevi kada će te vikendice i kuće biti ozakonjeni? Slušao sam dobro vaše izjave u medijima ovih dana i pravo da vam kažem, nisam dobio adekvatne odgovore na ova pitanja. Iz najbolje namere, vi znate koliko smo i vi i ja bili u duelima i vezani za ovu problematiku oko akumulacije Vrutci, kada je Grad Užice ostao bez vode za piće, zbog pojave algi, pre dve i po godine i dobro znate kakve probleme oko svega toga imaju građani Užica i kakve ste izjave vi davali vezano za taj problem. Ja moram da vas podsetim da je upravo vaša Vlada, odnosno prethodna Vlada, iz 2012. godine, u području akumulacije jezera Vrutci, odakle se Grad Užice snabdeva vodom, odnosno snabdevalo se vodom, da je vaša Vlada 2012. godine izdavala rešenja o legalizaciji bespravno podignutih objekata u prvoj zoni sanitarne zaštite, iako je to i u tom trenutku bilo protiv zakona. Kako sada da mi vama poverujemo da ćete vi sa usvajanjem ovog zakona, na ovakav način, ovako bahato voditi računa o interesima građana koji se recimo, snabdevaju sa akumulacija vodozahvata itd u nekim gradovima u Srbiji? Kako ćete vi, iako ste imali praksu, da se na ovakav način legalizuju objekti rešenjima ministra, protivno zakonu, protivno mišljenjima gradskih uprava, protivno mišljenjima javnih preduzeća i time direktno ugrožavali ne samo zakon nego u ovom slučaju i građane Užica, kako će te sada u narednom periodu kada otvarate na mala vrata mogućnost da se ozakone ovakvi objekti, vi voditi računa o zdravlju i bezbednosti građana Srbije? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem predsedavajući. Prosto negde ne bih mogla da ostavim ovako nedorečeno, pošto je bilo neistina izrečenih. Vlada kao sa stožerom SNS u Užicu nikada nije davala dozvole za izgradnju u prvoj zoni zaštite jezera Vrutci. Ono što jeste ova vlast učinila to je uklanjanje objekata koji su bili postavljeni, da li privremenih ili bilo kakvih, a nisu smeli da budu postavljeni blizu akumulacije i to u vremenu dok je na vlasti bila DS. Ono što je tada isto zloupotrebljeno jeste i ta mogućnost da se grade mali privremeni objekti za ribočuvare, koji su kasnije postajali mnogo veći, čak su se u nekom trenutku i prodavali kao vikendice. U svakom slučaju, naravno da je to problem i ono čime će se baviti, postoje i zakoni koji će jasno definisati šta sme u kojoj zoni zaštite da se gradi, postoji i sada je u nacrtu i zakon o zaštiti prirode i zakon o zaštiti životne sredine, koji će tačno i precizno navesti šta je u prvoj, drugoj i trećoj zoni zaštite. Mi smo nedavno usvojili Zakon o nacionalnim parkovima, gde se jasno stavlja do znanja da prva zona zaštite ne može, nije nikada moglo i neće moći da se daju dozvole za gradnju. Takođe postoje i određene zaštite i u drugoj zoni, treća je uglavnom za gradnju. Ono što je činjenica jeste da ova vlast nikako neće dozvoliti da to se na bilo koji način poremeti, zakoni će naravno biti na strani prirode i očuvanja prirode. To je ono u čemu ćemo se uvek slagati. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima magistar Jovan Marković, po amandmanu [[Jovan Marković, s mesta: Javljam se za repliku.]] Nemate pravo na repliku, niste pomenuti. (Jovan Marković, s mesta: Replika na moje izlaganje.) Gospodine Markoviću, molim vas, bilo koji narodni poslanik sada može da se javi i kaže pomenuto je moje izlaganje. Znači morate biti pomenuti u negativnom kontekstu, pomenuto vaše ime i prezime. (Nataša Vučković, s mesta: Replika, pomenuta je stranka.) Molim vas, samo sa gospodinom Markovićem da raščistim. Mora da bude pomenuto ime i prezime onog momenta, ja čak ne kažem da mora biti u negativom kontekstu, ali čim je pomenuto daću vam pravo na repliku. Bez toga nemate pravo. Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković, o amandmanu. (Nataša Vučković, s mesta: Replika.) Zašto? Pomenuta je DS? Gospođo Stojiljković, da li ste pomenuli DS? Izvolite. Izvinjavam se, možda nisam čuo. Ako tvrdite, verujem vam da je pomenuta DS. Izvolite.
Mislim da koleginica nije upoznata sa rešenjima ministra Velimira Ilića od 6. novembra 2012. godine kojima su poništena rešenja o rušenju objekata koja je izdala lokalna vlast u vreme kada je gradonačelnik bio Jovan Marković. U vreme dok je Jovan Marković bio gradonačelnik pokrenuta je procedura za rušenje i uklanjanje desetine objekata. Svake godine je akcija za čišćenje jezera u okviru akcije „Očistimo Srbiju“ i utrošeno je više stotina hiljada dinara itd. Prema tome, govorite nešto što je proizvoljno i što ne odgovara stvarnom stanju stvari. Hvala.
Moram da pitam gospođu Vučković, zato što ste i danas u nekom izlaganju, takođe u replici rekli da je u negativom kontekstu narodni poslanik Marijan Rističević vređao narodnog poslanika. Ja sam uzeo steno beleške i nigde nisam našao tu rečenicu koju ste vi pomenuli. Samo da se zna zbog javnosti. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Samo jedna mala digresija, gospodine predsedavajući, na prethodna izlaganja. Ne sumnjam da je jedan gradonačelnik, a sada narodni poslanik pokrenuo inicijativu za rušenje i da su izdata rešenja. Ali, odreagovao bih na opasku koleginice, uvažene koleginice Vučković da, eto, on je sjajno i dobro radio svoj posao zato što je celih 10 rešenja takvih dobio. Pa mi smo pre nekoliko dana ovde čuli od gospodina Markovića da u gradu Užicu ima deset hiljada nelegalnih objekata i vi kažete da je dobro kada na deset nelegalnih objekata se donese deset rešenja godišnje za uklanjanje i rušenje. Gospođo Vučković, to je jedan promil gde ja mogu istom tom matematikom kojom ste pokazali da neko dobro radi svoj posao, mogao da kažem da je on samo jedan promil bio dobar gradonačelnik Užica. Uostalom, ne moram ja o tome da govorim. O tome mnogo bolje govore građani Užica koji su svoje mišljenje i pokazali i rekli na izborima 2012. godine.
Zahvaljujem se. (Jovan Marković i Nataša Vučković, s mesta: Replika.) Molim vas samo da sačekate da dobijete reč. Pre toga reč ima, replika na vaše izlaganje, gospođica Stoiljković, gospođo Vučković jer je pomenuta imenom i prezimenom, pa tek onda vi na izlaganje gospodina Babića. (Jovan Marković, s mesta: Nije pomenuta.) Ako vi kažete da nije, komentarisala je njeno izlaganje i pomenula je gospođicu Stoiljković. (Jovan Marković, s mesta: Uopšte nije pomenuta. Vi meni po istom osnovu niste dali reč.) Pomenula je gospođicu Stoiljković. (Jovan Marković, s mesta: Neverovatno je to što radite.) Neverovatno je to što vi radite gospodine Markoviću. Stvarno je neverovatno to što radite vi. Non stop ustajete, non stop dobacujete. Mogu da prihvatim da nekada nisam u pravu i nekada nisam nešto dobro čuo i to uvek proverim u steno beleškama, kao što je gospođa Vučković rekla da na izlaganje gospodina Veselinovića kada je govorio gospodin Rističević da je vređao narodnog poslanika, a ja ovde ne mogu da nađem ni jednu reč koja je izgovorena u tom pravcu i ono što je rekla gospođa Vučković. Znači, ja moram to da proverim. U ovom slučaju imala je gospođica pravo na repliku. Ako vi kažete da nije, takođe ću to da proverim. Ako nije pomenuto njeno ime i prezime, ja ću se vama izvinuti. Imate reč. Dobili ste reč. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Samo bih želela da se osvrnem na konstataciju da ja ne znam šta se dešava u Užicu. Ja bih samo pomenula da ja dolazim iz Užica i vrlo dobro znam šta se dešava u trenutku kada se dešavala čitava havarija i akcident sa našim jezerom. Bila sam direktno uključena i za rešavanje problema i dan danas sam ostala. Ono što mi je žao jeste što se mi i dalje bavimo našim Vrutcima. O tome ko je kriv verovatno će nadležne službe i doneti odluku oko toga. Sada je vreme da se bavimo kako da rešimo naš problem. Ono što je činjenica jeste da nije prosto izneto kada su građeni ti objekti za koja su doneta rešenja. To je ono što nas zanima, u kom periodu su građeni. Da li je to bilo za vreme vlasti SNS, što ne verujem jer mi smo posle toga došli na vlast u Užicu. Tako da u svakom slučaju mi nemamo tu vrstu odgovornosti i imamo prava da pogledamo u oči i da kažemo da je neko kriv za to. U svakom slučaju, želim da kažem da je i ove milione koje je koleginica pomenula, 65 miliona dinara je u pitanju, 30 miliona je, istina, otišlo u rekonstrukciju brane koja je tada bila napukla i to je rešeno, a za 35 miliona smo se mesecima i godinama pitali gde su otišli, jer sigurno sam da u tom trenutku da je taj novac uložen pravilno zaista u čišćenje akumulacije Vrutci da do ovog problema sada mi ne bismo došli, jer višestruko manje para je ova Vlada izdvojila da se napravi alternativni vodovod od Sušičkih vrela do Užica. Tako da prosto molim da se skoncentrišemo na rešavanje problema. Naravno da ova Vlada ne sme i neće i čvrsto bih volela da nam to svi obećaju da neće dozvoliti da se grade objekti i da će se poštovati taj zakon u zonama zaštite. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospođo Stoiljković. Ako utvrdim u beleškama da nije pomenuto ime i prezime gospođe Stoiljković, biće oduzeto vreme od poslaničke grupe, ta dva minuta. Izvolite, narodni poslanik Jovan Marković na izlaganje gospodina Babića. Replika dva minuta.
Poštovani gospodine predsedavajući, ja vas najljubaznije molim da gospodinu Babiću već jednom objasnite ili da ga uputite da se informiše da sam ja zajedno sa mojim saradnicima i DS na izborima pre tri godine dobio preko 30% podrške ljudi u Užicu. Posle svega što smo uradili u te četiri godine građani su rekli svoju reč i mi smo te izbore dobili, ali onda su oni šibicarenjem, komponovanjem itd. došli do zaključaka da treba da postave jednog gradonačelnika, pa da onda iz druge stranke prevedu drugog čoveka pa da ga postave za gradonačelnika, pa smenjuju te ljude i ljudi se smeju u Užicu šta više radite sa vlašću u Užicu. Vi ovde kada, gospodine Babiću, vrlo nemušto zamenjujete teze i problem oko 10.000 podnetih zahteva za legalizaciju svodite na deset rešenja o rušenju na akumulaciji jezera Vrutci, vi govorite upravo o tome koliko ste se loše pripremili za ovu raspravu i koliko u stvari ne vladate informacijama koje su vezane za ovo vrlo važno pitanje. Znači, umesto da kažete zbog čega ste stavili u članu 4. tačka 5. rešenja da se vikendice i kuće navodno za odmor grade u zonama izvorišta, u zonama akumulacija, u prirodno zaštićenim zonama i time legalizujete nešto što nikada nije bilo u ovoj državi legalizovano, vi počinjete da pričate o nečemu što vrlo malo poznajete. Znače, moje nastojanje je da upravo kroz rešenja o rušenju uredimo tu akumulaciju, je bila uvod da sprečimo veliku katastrofu, a vi ste, odnosno ova Vladapre tri godine rešenjima ministra direktno poništavali rešenja gradonačelnika i rešenja lokalne uprave i time dovodili u pitanje bezbednost i zdravlje ljudi, a onda se ministarka uključuje i mene optužuje …
Vreme.
… da sam ja krao … na jezeru Vrutci … [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem gospodine Markoviću. (Jovan Marković, s mesta: I naravno to je bio razlog … To je zamena teza.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Replika na izlaganje gospodina Markovića. Pomenut je imenom i prezimenom. Izvolite.
Kad god neko nema dovoljno dobru i snažnu argumentaciju krene da ustaje i maše rukama ovde, Poslovnikom, ne znam čime već, da govori van tačke dnevnog reda, da govori o onome što ga čovek pita i ne pita i to je legitimno pravo svakog narodnog poslanika. Ne vidim razloga za toliku nervozu. Videli smo kako je moja uvažena koleginica Ivana Stoiljković iz Užica vrlo argumentovano, tiho, pristojno, onda kada je dobila reč govorila i o onim problemima, ali i o rešenjima za grad Užice. Ono što je mnogo veći problem je kada neko ko nema argumentaciju, pa još uz to nema ni podršku građana Užica, onda kreće sa tim uvredama – nemušto objašnjenje, niste se pripremili, šibicari, ovakvi, onakvi. Dajte molim vas, gospodine Bečiću, ako neko hoće da unese ovde duh primitivizma to je njegovo pravo. O tome građani Srbije najbolje procenjuju, ali vi ste u obavezi da taj duh primitivizma, da za taj duh primitivizma ipak zaključate vrata Narodne skupštine i kompletno našeg društva. Neko ko se nije dobro pripremio za ovu sednicu jasno nije mogao da vidi ni moj amandman na isti ovaj član i na bolje pojašnjenje šta sme, šta ne sme i koji objekti i naravno nema gradnje objekata u Prvoj zoni zaštite, ali neko ko nije čitao ili ko nije želeo da pročita ili ko ono što je pročitao ne želi da interpretira, onda ćemo dobiti ovakvu raspravu koju mislim da Narodna skupština ne zaslužuje takvu raspravu, a građani Srbije ne zaslužuju takve predstavnike.
Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Zašto mislite? Niste pomenuti uopšte. (Jovan Marković, s mesta: Čovek je pričao o mom izlaganju.) Nije vaše ime i prezime pomenuto gospodine. (Jovan Marković, dobacuje s mesta.) Dobila je na osnovu pominjanja njenog imena i prezimena, kao što ste vi dobili prethodno kada ste pomenuti, kao što je sada dobio gospodin Babić pošto je pomenut. Na osnovu toga da ja tumačim da li neko u svom izlaganju je mislio o nečijem izlaganju i da li to izlaganje pominje ili ne, to ne mogu da radim. Pogotovo ako to nije u negativnom kontekstu. Zahvaljujem. Prelazimo na sledeći amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Slobodan Homen. (Jovan Marković, s mesta: Da li mogu po amandmanu?) Sad smo već prešli na sledeći amandman. Reč ima narodni poslanik Slobodan Homen. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući. Gospođa ministarka, dame i gospodo iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, već sam o ovom problemu govorio u uvodnom izlaganju i, da budem iskren, s jedne strane mogu da pozdravim koji je najavila ministarka, koji je podneo gospodin Babić, koji je malopre pričao, kojim jeste pojašnjeno, odnosno smanjena je mogućnost izuzetaka, odnosno legalizacije ili ozakonjenja objekata u delovima naše zemlje koje su pod posebnom zaštitom. Ono što je moje pitanje, zašto sam se javio za reč, je upravo to zašto od jednog zakona za koji možemo da zaista ima dobro rešenje, uz određene izuzetke, kao što je ovaj ovde, zaista pravite zakon koji neće doneti ništa dobro. Moj amandman koji sam podneo glasi da jednostavno ono što ste napisali, gospođo ministarka, da ne može da se gradi, da ne može da se ozakoni objekat, tako i ostane. Jednostavno, da sve izuzetke izbrišemo iz zakona. Tačno je da je amandmanom ublažen odnos, uz manju mogućnost izuzetaka, ali zaista ne vidim potrebu zbog čega vi, kada ste legalizovali ili ozakonili objekte koji se nalaze i u drugom stepenu zaštite prirodnih dobara ili kulturnih dobara. Posebno želim da napomenem da smatram da ovo pravi i nepravnopravnost građana Srbije. Oni koji imaju objekat, oni će ga legalizovati, imaće vikendicu ili porodičnu kuću na takvom mestu, a neko ko bude podneo zahtev, neće moći da dobije redovnu dozvolu, jer tu nije predviđeno za gradnju u redovnoj proceduri. Mislim da će ovaj član ovako kakav je napisan sa ovakvim izuzetkom sigurno biti i predmet rasprave pred Ustavnim sudom, jer vi ne možete da pravite neravnopravnost među građanima. Ko je divlje zidao, taj može da ima vikendicu, ako to nije radio, ne može nikada ni da dobije dozvolu. Ponavljam još jednom, ja vas molim da zaista uzmete u obzir da usvojite amandman i da ovaj zakon kako ste napisali bude savršeno jasan, bez ijednog izuzetka, jer mislim da je pošteniji i pravedniji i prema onima koji su zidali i onima kojima planiraju da zidaju i na legalan i na nelegalan način. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Radojević.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, koleginice i kolege, jako je zanimljivo slušati raspravu u kojoj prethodni režimi, prethodna vlast sede i gledaju kako se u zaštićenim područjima nešto dešava, niču objekti, grade se, a sada bi trebalo neko posle njih da dođe i ono što je rađeno na očigled svih poruši. Ima tu nekih objekata u raznim zonama zaštite koji su stariji od samih zona zaštite. Primera radi, imam ovde jedan mejl koji je danas stigao od jednog Udruženja građana „Zapadna Morava“, koji su na jezeru Ovčar banja u Međuvršju napravili neke vikend kuće i kuće za stanovanje, a koje su starije, neke od njih, 480 ih ima ukupno, jedan veliki deo je objekata koji su izgrađeni pre proglašenja klisure za predeo izuzetnih odlika. Takvih mesta ima puno, zaista se ne može sada krenuti u frontalno rušenje svih njih. Da li su oni koji održavaju te svoje kuće na obali jezera veći zagađivači od grada Užica, kažem Užice zato što je uzvodno u vodotoku, ili Ivanjice ili Požege ili svih onih gradova iz kojih kanalizacija kompletnih gradova ide u istu tu reku, Zapadnu Moravu, bez ikakvog prečišćavanja? Da li su veći zagađivači ljudi u Đerdapskoj klisuri od samog grada Beograda koji ima 2,5 miliona stanovnika? Da samo operu ruke svi Beograđani tokom jednog dana biće veći zagađivači od svih tih kuća, vikend kuća koje su nizvodno na Dunavu. Dakle, zaista je najlakše reći nekom ko je sada, u liku ove Vlade, spreman da pokuša da reši problem koji je nasledio iz prošlosti, da treba nešto da uradi po onome što oni nisu uradili prethodno. Hvala.
Zahvaljujem. Gospođo ministarka, da li želite reč? Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo da dodam uvaženom poslaniku Homenu. Ako bismo tako uradili, kao što vi sada kažete, i sklonili baš sve izuzetke, onda znate šta? Onda možemo i da uopšte nemamo Zakon o ozakonjenju, da se vratimo na postojeći i da, ono što sam rekla na početku, posmatramo sve nezakonito izgrađene objekte, odnosno one koji su to radili da imaju krivične prijave i da ih stavimo u zatvor. Moramo da imamo određene stvari gde moramo da napravimo određenu vrstu otklona i određene izuzetke i to je svima jasno. Primer upravo, to je primer koji sam htela da kažem, ali primer koji ste sada čuli je jedan od razloga zašto recimo u drugom stepenu zaštite smo ostavili. Terminologija zakona, još jednom da ponovim, je terminologija iz Zakona o zaštiti prirode. Tako da, mislim da je ovaj zakon, kao što sam rekla, delimično pravedan i pokušava da reši problem onih drugih 1,5 milion ljudi koji su gradili i iz objektivnih, ali i iz drugih razloga nas doveli u situaciju da imamo toliki broj nelegalno izgrađenih objekata i moramo to da rešimo, nema trećeg rešenja, čini mi se da nema.
Zahvaljujem gospođo ministarka. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković.
Gospodine predsedavajući, koristim vreme ovlašćenog predstavnika. Koleginica Gordana Čomić podnela je sledeći amandman na član 5, kojim predviđa da se ne dozvoli ozakonjenje i u sledećim slučajevima – kada je objekat izgrađen, odnosno rekonstruisan u pogledu namene i spratnosti objekta, kao i udaljenja od susednih objekata protivno uslovima propisanim planskim dokumentom ili odredbama Pravilnika o opštim pravilima za parcelaciju, regulaciju i izgradnju, i ako izgrađen, odnosno rekonstruisan je tako da je visina objekta veća od visine propisane odredbama Pravilnika o opštim uslovima o parcelaciji itd. Mislimo da je od velike važnosti ovaj amandman i da treba sprečiti, onemogućiti ozakonjenje objekata koji su bespravno zidani na ovaj način, zato što se tu, pre svega, radi, gotovo po pravilu, o visokim objektima, višim objektima. Dakle, to nisu kuće za stanovanje koje je izgradio jedan građanin za sebe, nego su to obično zgrade veće spratnosti, namenjene tržištu. Tu se radi o investitorima, o raznim poslovnim ljudima koji su računali na to da će, ukoliko budu gradili mimo pravila, mimo zakona objekte veće spratnosti, jednog dana dobiti ozakonjenje. Ukoliko ne budemo usvojili ovaj amandman, zapravo ćemo dati zeleno svetlo da se slična praksa nastavi i ubuduće. Ponavljam, DS se zalaže za to da se ozakoni bespravna gradnja svima onima čije je stanovanje rešeno izgradnjom kuća od 60 do 100 kvadrata, ali ne prihvatiti ovaj amandman znači podstaći istu praksu i u budućnosti. Veoma veliki broj građana, pre svega u velikim gradovima, koji su gradili u skladu sa zakonom, koji su dobili dozvole, koji su poštovali pravila, urbanističke uslove, itd, ugroženi su i vrednost njihove imovine je ugrožena vrlo često bespravnom gradnjom u njihovoj neposrednoj okolini. Dakle, oni su postupali u skladu sa zakonom, gradili su u skladu sa pravilima, a oni koji nisu sada će dobiti ozakonjenje objekata visoke, velike spratnosti i time zapravo omogućiti da imovina onih koji su gradili u skladu sa zakonom izgubi na vrednosti. Veoma veliki broj građana je povređen tom praksom i njihovi interesi su povređeni i mislimo da, ukoliko bismo usvojili ovaj amandman koleginice Čomić, time bismo zaštitili jednaka prava građana. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Imajući u vidu pristup ovom članu 5. Predloga zakona, čuli smo više analitičnih teza i sve su usmerene na to da se spreči povreda zabrane diskriminacije, da se faktički jedni ne stavljaju u preterano privilegovan položaj, a drugi diskriminišu. Između onoga što je predloženo da se svi izuzeci eliminišu i da se prihvati ovakav predlog, mi smo u načelnoj raspravi podržali vas, jer zaista, ako bi se svi izuzeci eliminisali onda bi se obesmislila suština ovog zakona. Međutim, moram da postavim jedno pitanje, jer će, bojim se, u praksi doći do ozbiljnih problema ako bi se ovakav stav, poslednji stav člana 5. zadržala. O čemu se radi? Radi se o tome da ovde imamo pravnosnažno rešenje kojim se odbija zahtev za legalizaciju. Pravosnažno znači da je odbijen zahtev u prvom stepenu, žalio se Neđo Jovnaović drugostepenom organu, Neđova žalba odbijena. Neđo je pokrenuo upravni spor upravnom tužbom. Upravni sud je rekao – tvoja tužba nije osnovana i potvrdio oba, prvostepeno i drugostepeno rešenje. Ovde sada imamo situaciju da se kaže - i pored toga što sam ja pravosnažno odbijen, što je moj postupak pravosnažno okončan, da u slučaju ako se promeni planski dokument, što nije sporno, ili ako je zahtev odbijen iz razloga koji su ovim zakonom drugačije propisani, a povoljniji su za Neđa Jovanovića, da će tada nadležni organ samo konstatovati ovu činjenicu i nastaviti postupak po odredbama ovog zakona. Uvažena ministarko, uvažena državna sekretarko, mi imao na desetine, na stotine hiljada, rekli ste milion i 500, ali pitanje je koliko je ovakvih situacija. Kako će bez zahteva Neđa Jovanivića neko da konstatuje ovu situaciju? Kako će bez mog obraćanja nadležnom organu da neko konstatuje da postoje povoljniji uslovi za mene nego što su bili u tada važećem zakonu? To bez mog obraćanja nije moguće, zbog toga što će nadležni organ u ogromnoj masi ovakvih situacija jednostavno da previdi Neđa Jovanovića, a mi znamo da se ceo ovaj zakon bazira na postupanju eksoficio, odnosno po službenoj dužnosti. U jednom od stavova ovog zakona nedvosmisleno jasno stoji - kada građevinski inspektor donese rešenje o rušenju i dostavi ga, tada počinje postupak ozakonjenja. Gde sam tu ja kao stranka? Kako će organ prepoznati da su povoljniji uslovi iz zakona za mene sada nego što su bili pre pet godina? Ja vas molim da u praksi imate u vidu da će to da izazove probleme, i to ne male probleme. Mislim da bi tu trebalo, ako nikako drugačije, da resorni odbor reaguje amandmanom kako bi se barem ovaj stav člana 5. korigovao i u praksi ostvario puni efekat. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo da ne bude zabune. Znači, takav objekat će građevinska inspekcija popisati sasvim sigurno i nakon toga uzeti izjave po pravu službene dužnosti i raditi dalje. Znači, nije nemoguće ovo što vi sada govorite, ali mora biti popisan sigurno, što je već prvi korak ka svemu drugom. Organ vodi postupak nakon toga, to je normalno.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je član zakona o kojem vladajuća većina izbegava da debatuje, s obzirom da je ovo predlog od strane Vlade Republike Srbije koji u neravnopravan položaj stavlja sve građane koji neće moći da legalizuju svoje objekte, a na stotine hiljada ih je takvih. S druge strane, sinovi predsednika Republike će moći sebi da legalizuju vikendice koje su navodno u nekoj zaštićenoj zoni. Samo će oni moći to da urade, a svi drugi neće moći to da urade. Samo će moći „Savanova“ da se legalizuje kod Savskog amfiteatra, čuvena kafana, a trebalo je tu navodno da bude neki štand za promociju, ali ostali građani neće moći da dobiju legalizaciju na tom području. Štaviše, srušene su im tamo kuće u kojima su živeli desetinama i desetinama godina. Imali smo prilike sada da čujemo od gospođe Mihajlović da je ovo delimično pravedno rešenje. Ja pitam kakva je to delimična pravda? Ili je pravedno ili je nepravedno. Zbog vaše delimične pravde stotine hiljada ljudi će ostati uskraćeno. A tajkuni na Zlatiboru, šta ćemo sa njima? Šta ćemo sa „Kraljevim konacima“, gospođo Mihajlović? Šta ćemo sa PK „Zlatiborom“, gospođo Mihajlović? Da li je to ta delimična pravda, da tajkuni mogu sve, a građani Srbije ne mogu ništa? Zbog te vaše delimične pravde smo i podneli ovaj amandman, jer delimična pravda ne postoji. U toj vašoj delimičnoj pravdi nekome štedite milione i milione evra i neko je debeo novac za ovaj predlog zakona. Razmislite malo o tome.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Pažljivo sam slušao sve ovo. Ne znam da li ste vi šta razumeli. S jedne strane se pominju tajkuni, a s druge strane sto hiljada građana. Kaže - srušene su im kuće. Ništa ovde nismo mogli da povežemo. Ovde se radi o ozakonjenju, da se ljudima omogući da legalizuju svoje objekte. To ljudi čekaju već 20-30 godina. Ja se sećam, pošto dolazim sa opštine Palilula, bilo je sijaset tribina od iste stranke, gde su pred svake izbore nudili rešenje za legalizaciju, kako bi dobili izbore i, naravno, posle izbora nikada više se tom temom nisu ni bavili. Bavili su se nekim drugim temema i stvarima, a to možemo, evo, da čitamo i ovih dana u medijima npr. kako to izgleda. Kad kažete – srušene su im kuće tamo, gde je to tamo, izvinite molim vas? Savski amfiteatar i onaj dole potez koji je očišćen posle 70 godina, gde nijedan kamen niko nije pomerio, gde smo imali 50 olupina starih brodova, nehumane uslove za život, stecište narkomanije ljudi koji su se tu zavlačili po onim olupinama i šupama, kućama, ne znamo kako to da nazovemo, a danas ti ljudi imaju elementarne uslove za život, koje im je obezbedila država. Vi se njima niste bavili, niti vas je to uopšte interesovalo. Pričate o tajkunima. Pa, ja bih podsetio građane Republike Srbije, građane Grada Beograda, jedne velike afere u vreme Demokratske stranke, a to jeste afera, kako smo je mi tada zvali, K1-K2, a to je Slavija, gde ste iz ekstra zone lokaciju prebacili u drugu zonu, gde je država izgubila na desetine miliona evra da biste mogli da omogućite baš tim tajkunima o kojima vi pričate da grade i da zidaju i da u centru Beograda podižu svoje građevine, kao da to rade u Sremčici ili ne znam ti ni ja u kojem prigradskom mestu. Kako vas nije sramota? Vi uvek želite autoproekcijom da postignete neke stvari i to ste uradili i u postavljanju poslaničkog pitanja danas, a usko je vezano za ovo, gospodine predsedavajući. Vi kažete da neko u PKB-u želi neku zemlju da otuđi ili, šta ste već rekli, da odnese ne znam ti ni ja kud, a ja ću vas podsetiti da je Vlada Republike Srbije 2011. godine, predsednik iste je bio Mirko Cvetković, omogućila i dala saglasnost na predlog jednog čoveka. Ja ne znam da li vi imate njegov broj, možete da ga pozovete da ga pitate jer ste blisko sarađivali, a to je Dragan Đilas. Na njegov predlog Vlada je omogućila da se zemljište uknjiži na PKB. Dakle, to je urađeno za vreme Demokratske stranke i to ljudi moraju da znaju, uvaženi predsedavajući. Danas su to veliki borci i bore se protiv onoga što su oni usvojili. Zamislite kakva kontradiktornost, da kada ste na vlasti stavite čarapu, a kada odete u opoziciju onda se obučete u belo i nudite blagostanje, poštenje i ne znam ti ni ja šta, što totalno nekako i ne priliči i nije prirodno kada izlaze iz vaših usta takve reči. Ja želim da naglasim da ste vi na svaki mogući način omogućili da se u Beogradu i u čitavoj Srbiji gradi nelegalno. I opet ponavljam, i to sam rekao kada smo raspravljali u načelu, nije baš šta ste sve obećavali, dosta tu ima ljudi koji su skupljali blok po blok da naprave sebi krov nad glavom, jer su došli sa prostora bivše Jugoslavije, pobegli od rata. Ali, ima i onih koji se danas bogate na osnovu vaših lokalnih funkcionera koji im omogućuju i imaju zaštitu pojedinih lokalnih tajkuna, a saznaćemo uskoro ko su i oni, da kada se stavi crvena traka vi možete da gradite i pod crvenom trakom, pod žutom trakom, pod obe boje, i pod žutom i crvenom, na primer na Paliluli. Pretpostavljam da je to primer koji se može uvideti i na drugim opštinama. Nemojte, molim vas, vi pričati o bilo kakvoj legalizaciji i ozakonjenju. Pa vi ste sagradili most na Adi koji nema ni jedan jedini papir, a imali ste svu vlast u ovoj zemlji. Petsto miliona evra ste potrošili, most se zove „tri u jedan“. Nemamo mi ništa protiv izgradnje mostova. Nama treba desetine mostova, tunela, ali nemojte pljačkati i nemojte sada govoriti da to niste činili, kada svi znamo da jeste. Most koji ste preplatili tri puta je skuplji od procenjene cene, nema nijedan jedini papir. Tako ste se vi ponašali u ovoj zemlji. Tako se vi ponašate i u opštinama gde imate vlast i tu pozivam sve državne organe da reaguju. Zašto? Pa, zar su toliko jaki da mogu da rade šta god hoće i da im ne može niko ništa? E, pa moći će im, e, pa moći će im. Mogu da se pozivaju na koga god žele, ali doći će vreme kada će ljudi znati šta im se radi ispred njihovih vrata. Vi ste im to omogućili, a sada propagirate neko poštenje, propagirate poštenje, a sve što ste dotakli u ovoj zemlji uspešno ste uništili, mi to pokušavamo da podignemo. Predsednik Vlade Aleksandar Vučić pokušava ono što ste 15 godina rušili da polako diže i podiže, da imamo jaku ekonomski razvijenu zemlju i mi ćemo mu u tome pomoći. Ali, nažalost, izuzetno je teško slušati od vas da vi govorite o borbi protiv korupcije jer vi ste je u ovoj zemlji započeli, stvorili, a po nekim opštinama je i danas-dane održavate. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Jovičiću. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Gospodine Božoviću, repliku može samo da dobije gospođa Vučković jer je pomenuta DS. (Balša Božović, s mesta: Pomenuo je moje ime.) Nijednog trenutka, pažljivo sam slušao, baš zato što gospodin Jovičić… Gospodine Božoviću, nemojte molim vas. Ja znam da ima pravilo gospodin Jovičić da vas pomene, zato sam pažljivo slušao, pomenuo je DS, čak čitavo vreme izlaganja je pričao gospodinu predsedavajućem, da sam se i ja uplašio od toliko stvari koje su… (Balša Božović, s mesta: Ovo što je govorio, pomenuo me je.) Gospodine Božoviću, nijednom nije pomenuo vaše ime i prezime. (Balša Božović, s mesta: Jeste.) Ja razumem da ste vi navikli da on stalno spominje, pa da i u ovom slučaju ste mislili da vas je pomenuo, ali nažalost, nije. Ja bih vam vrlo dao da je pomenuo vaše ime i prezime. Ako gospođa Vučković o pominjanju DS želi, ja ću dati repliku.Vidite i sami da mi je svejedno da li dao reč vama ili gospođi Vučković, ali moram da poštujem Poslovnik. Pomenuta je DS i gospođa Vučković ima pravo, vi nemate, nažalost. Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? Predlagač nije prisutan. Gospodine Rističeviću, vi želite po ovom amandmanu. Izvolite.
Naravno, gospodine predsedavajući. Ovo govori dovoljno o kvalitetu amandmana. Ono na šta želim da vam skrenem pažnju, to je da ubuduće kada se ovi amandmani predlažu da se svi neuredni amandmani odbijaju i da to preporučite nadležnim odborima, s obzirom da smatram da je ovaj amandman ne samo neozbiljan, nego nije uredan. Amandmane mogu da predlažu narodni poslanici, kao i zakone, Vlada, nadležni odbori, nikakva udruženja građana, bez obzira koliko su preokrenuta, ne mogu da budu predlagači amandmana, a ovaj amandman i u svom naslovu i u potpisu je potpisan sa jednim udruženjem građana. Njegovo je pravo, ukoliko želi, da se potpiše kao „žena u crnom“, ali mi takav amandman treba da odbijemo. Dakle, treba poštovati i Poslovnik, treba poštovati i Ustav i kada je u pitanju jedan profesor prava, tim pre njegova obaveza je veća da predaje uredne amandmane, ne samo da ih predaje već da bude i prisutan kada oni treba da se brane, a ne da trči s vremena na vreme u salu. Evo, mislim da sam mu sada omogućio da dođe da odbrani svoj amandman, s obzirom da u trenutku kada je trebalo da brani amandman uopšte nije bio prisutan. Molim vas da ubuduće skrenete pažnju nadležnim odborima da sve neuredne amandmane, bez obzira da li su ih pisali doktori prava ili zemljoradnici kao ja, budu odbijeni. S tim u vezi, zabrinut sam za znanje studenata kojima on predaje pravo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predlagač amandmana dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala vam što brinete za zdravlje i moje i Pokreta za preokret. Večeras formiramo gradski odbor Pokreta za preokret u Beogradu. Ovaj amandman se odnosi na član 5. i u članu 5. predložio sam da se stavovi 2. i 3. brišu, a da članovi 4. i 5. postaju članovi 2. i 3. Ovo je u suštini osnovni nedostatak ovog zakona, pored činjenice da je on u samoj suštini prevara jer ne znači legalizaciju, već upis nepokretnosti radi plaćanja poreza, ovaj zakon omogućava legalizaciju objekata koji su izgrađeni, odnosno rekonstruisani na zemljištu nepovoljnom za građenje, recimo, na klizištu. Kaže – ukoliko se utvrdi da je taj objekat stabilan, pa onda treba doneti odluku da to klizište više nije klizište. Ako na zemljištu koje je klizište može da se sagradi stabilan objekat, onda to nije klizište. S druge strane, ovim zakonom omogućava se da se legalizuje objekat na područjima javne namene, za objekte za javne potrebe i ovim članom se omogućava legalizacija objekata koji su sagrađeni, porodičnih kuća i vikendica na područjima pod posebnim stepenom zaštite, prvom i drugom stepenu zaštite. Dakle, tu su, naravno, i kuće porodice Nikolić i svih onih drugih funkcionera SNS.
Vreme. Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. (Janko Veselinović, s mesta: Uredno sam se javio.) Ja ne mogu čekati, gospodine Veselinoviću, da se vi udostojite da se javite. Izvolite, dr Janko Veselinović.
Nemojte, predsedavajući, nigde da žurite. Svaki čas primene ovog zakona znači štetu za građane Srbije, odnosno korist za one koji su iz nelegalnih sredstava gradili objekte na mestima gde je to zabranjeno, a vi ovim zakonom omogućavate da se ti objekti legalizuju. U članu 6. stav 4, za koji sam predložio da se briše, opet ista stvar – ozakonjuju se objekti za koje nije podnet zahtev za legalizaciju, prema prethodnom Zakonu o legalizaciji. Pokret za preokret se oštro protivi tome da budu legalizovani objekti koji su sagrađeni ili čija je gradnja počela nakon usvajanja poslednjeg Zakona o legalizaciji. Zašto? Zato što ste baš vi, gospodo, gospođa Mihajlović, omogućili da se u međuvremenu, nakon donošenja tog zakona, grade nelegalni objekti. Vi kažete sada – legalizovaćete sve one objekte koji su iz vazduhoplova snimljeni da postoje na zemlji. Pa, vi unosite pravnu nesigurnost, unosite pravnu nesigurnost. Svako onaj, dakle, kome padne na pamet da pravi ponovo nelegalne objekte u dogovoru sa nekim iz vlasti, da će biti donet opet ovakav štetan zakon, taj objekat će biti legalizovan. Time se stvara pravna nesigurnost, time se stvara nejednakost između građana Srbije, čemu ova Vlada posebno pogoduje.
Vreme. Reč ima ministar potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Potpuno sam iznenađena vašom neverovatnom borbom da se pomogne građanima Srbije. Milion i po nelegalno izgrađenih objekata je nastalo, opet da podsetim, za vreme vaše vlasti. Doduše, više ne znam koje stranke su sve, iz jedne stranke u drugu stranku, u treću, kako ste se već delili, ali kako god, u to vreme kada su ti objekti nastajali vi ste bili na vlasti i ta srčanost da ne pomognemo građanima Srbije, a njih ima milion i po koji su bili iz često i najčešće objektivnih razloga onemogućeni da dobiju svoje građevinske dozvole jer za vreme vaše vlasti to beše 300 dana u proseku i više. Dakle, ovaj zakon pomaže građanima Srbije da ozakone svoje objekte, da imaju svoj vlasnički papir, da su upisani u katastar, da mogu to da prenesu na svoju decu, da mogu normalno da žive i da bude sve uređeno. To omogućava ovaj zakon. To za šta se vi zalažete, nažalost, zalažete se za sve ono što je postojalo u prethodnom periodu, a to je da se nastavi da se gradi nelegalno. Ova Vlada to neće. Ova Vlada uspostavlja red. Doneli smo Zakon o planiranju, donosimo ovaj zakon, doneli smo Zakon o konverziji i uređujemo građevinarstvo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Pozivam, dame i gospodo, da se svakako ovaj amandman ne podrži i izražavam svojevrsno čuđenje da ni toliko energije ne utroši onaj koji određene stvari predlaže, da bar pogleda jedan kratak i vrlo koncizan odgovor koji dobije od strane predlagača. Da je to učinio, ja sam uveren, mnogo šta bi ovde bilo jasnije, a pre svega ono što smo čuli malopre tokom usmenog obrazloženja amandmana, a nažalost je samo još jedan detalj u prilog generalnoj oceni sa koliko se neozbiljnosti i koliko površnosti neki ovde bave ovom raspravom, bave sopstvenim predlozima, a posebno onim porukama koje žele da pošalju. Nažalost, to nije prvi put i nažalost nije prvi put danas. U principu, ono što je dolazilo iz tog pravca sale, danas je bukvalno bilo utopljeno u taj duh neozbiljnosti i površnosti. Svakako ću se truditi da imam ekonomičan odnos prema vremena, gledam da dam jednu zajedničku ocenu, na primer sada, za sve ono što smo imali prilike do sada da čujemo, a dolazilo je iz tih redova tamo. Da je pogledao sadržaj ovog člana sam predlagač, pa i ako je to propustio, da je pogledamo sadržaj obrazloženja sam predlagač, primetio bi da ovako nešto apsolutno ne može da se usvoji. Ovaj stav ako bi se obrisao izgubio bi se osnov za adresiranje tog stava u jednom i drugom stavu koji se u izbornom tekstu nalaze nakon njega. Ovo se, dame i gospodo, apsolutno ovako ne radi i odatle moja ocena onom neozbiljnom i površnom odnosu, a na nju bih dodao još jednu, na hronični nedostatak osećaja, potrebe da se poštuje istina prilikom obraćanja u Narodnoj skupštini Republike Srbije, to je možda za najveću zabrinutost danas. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Novaković.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, predlažem svakako da se ovaj amandman odbije. Zarad istine, hteo bih samo da građane podsetim na jednu istinu u Novom Sadu, gde gradska vlast od 2008. do 2012. godine ona nije vodila računa o legalnosti i o sledu papira, uopšte neophodnih za izgradnji infrastrukturnih projekata. Mnogo projekata ovde bih mogao da navedem u Gradu Novom Sadu, za koje apsolutno gradska vlast nije imala potrebnu dokumentaciju, ali je bilo važno da se unapred prebace avansi, raznim „borovicama“, „neborovicama“, što ministarka jako dobro zna kakvi probleme smo imali kada smo došli na vlast u Novom Sadu 2012. godine i dan danas trpimo te posledice. Stoga, hoću da kažem da ukoliko vlast u Novom Sadu, tada pokazivala građanima, da može bez papira da se gradi, da se radi, a pogotovu što je bitno suštinski infrastrukturni projekti za koje je potrebno, mislim, pre svega, planska dokumentacija da bi se znalo šta se radi, koliko košta na osnovu projekata, pa tek onda da se po fazama plaća, važno je bilo da se prebacuju avansno novci „borovici“ 400 i nešto miliona i da ne nabrajam itd. U svakom slučaju, ovaj zakon je dobar i on želi našim građanima, kojivećina je stvarala krov nad glavom, decenijama i ova vlast je prepoznala da želi da reši životne probleme mnogih građana. Jednom se moralo preseći i upravo hrabrost pokazuje ova vlada da takve životne stvari reši i da konačno ljudi i narod koji je svoj krov nad glavom sticao mukom, dolazeći i iz krajeva zahvaćenim ratom i sve ono što se dešavalo na prostorima bivše Jugoslavije, našli utočite u našoj Srbiji i zbilja jednom za sva vremena da rešimo ovaj problem. S druge strane, legalizacijom objekata konačno ćemo i prihod u budžet moći i te kako da uvećamo, ne legalizacijom, ali svakako uplatom poreza, jel svi čestiti građani Srbije znaju da treba da plaćaju i plaćaju poreze, što se pokazuje iz prethodnog perioda, u zadnje tri godine, da je i te kako povećan broj uplata poreza, akciza itd. što se govori o jednom odnosu prema državi i o jednom odnosu vlasti prema državi. Svi mi, ukoliko ne budemo čuvali našu državu, i upravo ovaj zakon je taj koji pokazuje, sa jedne strane interes prema građanima, a sa druge strane interes prema državi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, jednostavno ovaj amandman stavlja nege oko 700, 800 hiljada ljudi koji do sada nisu podneli zahtev za legalizaciju u situaciju da ne mogu da pristupe legalizaciji. Iskreno ne znam kad je zadnji put napravljen satelitski snimak na osnovu koga bi eventualno možda neko od njih i mogao da pristupi procesu legalizacije, ali verovatno za veliki broj njih bilo bi onemogućeno uopšte da se proces legalizacije izvrši, jer osnov i uslov za to je, kao što rekoh, satelitski snimak, jer oni nisu podneli dosad zahteva za legalizaciju, po starim zakonima. Vlada je u obrazloženju zakona dala podatak da dosad ima negde oko 770.000 ljudi koji su podneli zahtev a da oko milion i po ima nelegalnih objekata. Prosta računica. Tako da vraćanje unazad na neki način obesmišljava ovaj zakon, i kao što rekoh, zakon se donosi u ovom trenutku da bi se svi problemi koje smo dosad imali stavili, završili, odnosno legalizovali svi objekti. Prema tome, nema nikakvog razloga da se vraćamo u 2014, 2013. ili bilo koju godinu, a da se ono što je u međuvremenu urađeno stavljamo pod tepih ili ostavljamo nekim budućim vladama ili nekim budućim generacijama da te probleme rešavaju. Cilj je da se sve ono što imamo do ovog trenutka reši, da nakon toga krenemo sa ozbiljnom primenom Zakona o planiranju i izgradnji i da ovakvih problema što je moguće manje, teško je reći da ih nećemo imati, jer na žalost nekako se kod nas taj odnos prema državi nije naročito jak. Kada treba nešto da očekujemo od države svi smo jaki, svi znamo koja su nam prava, ali obaveze često umemo da zanemarimo što nije slučaj samo u ovoj oblasti, to je možda deo našeg i mentaliteta. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Sonja Vlahović. Odustali ste? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira što sam dirnut naporom da se od kapi vode napravi jezero, da se od jedne travke napravi plast sena i da se od tri građevine napravi politički pokret ili stranka, ja sam i dalje pri tvrdnji da se ovakvi amandmani na ovakav način potpisan, proglase neurednim i odbiju. S toga, predlažem poslanicima da ih ne usvoje jer bi došli u situaciju da neuredne amandmane, neuredno podnete prihvatamo. Dirnut sam takođe njegovom diskusijom i borbom za siromašne, s obzirom da se po meni radi o tom naglom zaokretu jer je čovek za dve, tri godine promenio tri političke stranke i dva udruženja. Bez obzira na toliko preokretanje dirnut sam ovom njegovom borbom za siromašne s obzirom da za vreme stranke bivšeg režima kada je on bio pripadnik kao mali, nije bio još preokrenut da se nije borilo protiv siromaštva već su se borili protiv siromašnih. Takođe sam siguran da su oni sa narodom delili dobro i zlo tako što su sebi uzimali dobro, a narodu delili zlo. Iskoristiću priliku da ponovim pitanje gospođi ministarki po pitanju bunara, legalizacije bunara, jer nama na selu u poljoprivredi taj objekat puno znači, jer EPS neće da nam priključi električnu energiju ukoliko taj objekat nije legalan i to je veliki problem na selu, pa bih molio u nekom budućem odgovoru da čisto zbog ljudi koji žive na selu znamo i da li će su u sklopu nekog objekta smatrati da je na poljoprivrednom gazdinstvu legalizovan bunar ili će on biti kao poseban objekat posebno legalizovan. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Milan Petrić.
Zahvaljujem. U članu 6. u stavu 4. mišljenja smo da treba precizirati datum satelitskog snimka u 2015. godini. Mi smo tu stavili datum baš poslednji dan u 2015. godini, 31.12.2015. godine. Mislimo da to ima dvostruko dejstvo, jer naime, na tom snimku se može videti da li je bilo i dogradnje određenih objekata za koje je podnet zahtev za legalizaciju, naravno, nakon podnošenja zahteva. Tako da, što kasniji snimak, ipak smatramo da ide u prilog boljoj primeni ovog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Petriću. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite gospodine Markoviću.
Poštovani građani Srbije, poštovana ministarko, poštovane kolege poslanici, mi smo u ovom članu 6. stav 4. prepoznali vašu nameru da u narednom periodu što aktivnije uđete u ove poslove oko popisa nepokretnosti i ozakonjenja, ali takođe smatramo da je ovaj pristup koji ste ovde ponudili nerealan i da neće biti moguće da se sprovede u praksi zbog niza problema. Mislim da oni koji su vam predlagali ovo, nisu uzeli u obzir sve probleme koji se ovde javljaju oko geodetske uprave i oko ljudi koji rade na tim poslovima. Naš predlog je bio da se u stavu 4. gde se kaže da se predmet ozakonjenja, objekat za koji nije podnet zahtev za legalizaciju, u skladu sa ranije važećim zakonom kojim je bila uređena legalizacija objekata, znači da se izbriše ovaj deo koji je vidljiv na satelitskom snimku teritorije Republike Srbije iz 2015. godine, pod uslovima propisanim ovim zakonom. Da se umesto te formulacije stavi formulacija - a za koji će zahtev o ozakonjenju objekta biti podnet do 31.12.2015. godine. Mnogo je poslanika danas govorilo o svim problemima koji se u ovim procedurama ovde javljaju, ali je ono što je možda najvažnije, upravo ta dobrovoljnost o kojoj vi ovih dana govorite. Mi smatramo da građani moraju da budu upoznati sa svim aktivnostima države koji se tiču njihovih objekata. Smatramo da je uz adekvatno obrazloženje i uz dobru medijsku kampanju dovoljno da se građani još jednom uključe u ove procedure, u ove procese, i da je dovoljno da se do 31.12. ove godine, ostavi rok da oni još jednom podnesu svoje zahteve. Da se kombinuje ta vaša namera za sve one objekte koji imaju uslove i koji su snimljeni i postoje u ortofoto snimcima geodetskih uprava da se mogu ozakoniti, ali oni građani koji žele da podnesu svoje prijave da budu u prioritetu. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Marković. Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade i saradnici, pa mislim da prihvatanjem ovog amandmana zapravo bi se možda došlo u suprotnost sa nekim od zahteva koji smo danas čuli, a to je da ova legalizacija i razgovor o ovoj legalizaciji koji traje već par meseci, da se time omogućava nesolidnim a da na brzinu u zadnjem momentu grade, te smatram da bi ova formulacija trebala da ostane ovakva kakva je u zakonu, obzirom da bismo time što eventualno predvidimo rok 31. decembar, zapravo bili u suprotnosti sa članovima zakona a to je da danom stupanja na snagu ovog zakona, svaki naknadno izgrađeni objekatne može biti ozakonjen. Stvorili bismo jedan prostor od mesec dana kada bi stvarno svako pohitao da nešto izgradi i da nekim satelitskim snimkom sa kraja godine dobijemo neku ne odgovarajuću sliku u odnosu na članove zakona koji su propisani. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković.
Ja bih da podržim moju koleginicu Branku Bošnjak i prosto mi nije jasno da prethodni govornik, kolega iz DS za kog smatram da je veoma racionalan i veoma stručan, u jednom segmentu rasprave govori o bojazni da se, o implementaciji samog zakona, sada se kroz predlog ovog amandmana traži nešto što će produžiti, da ovaj zakon ne zaživi dan posle njegovog usvajanja. Tako da meni apsolutno nije jasno šta opozicija u ovom domenu želi. Ako hoćemo ozbiljno da se bavimo politikom i ozbiljno da razmatramo ovaj zakon, moramo biti koncizni i znati šta želimo. Zakonodavac i mi ovde u parlamentu i vi koji ste predložili zakon, tačno kroz Predlog zakona govorimo o tome šta želimo i na kakav način nešto želimo da rešimo, a ovde se radi o raspravama koje imaju u sebi mnogo kontradiktornosti, tako da apsolutno mogu da kažem da ne razumem šta je suština i poenta same kritike ovog zakona, kada je jedan deo opozicije u pitanju. Naravno, smatram da ovaj amandman treba odbiti. Hvala.
Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Da li je pomenuto vaše ime i prezime, gospodine Markoviću? (Jovan Marković, s mesta: Moje izlaganje jeste.) Nije dovoljno samo vaše izlaganje. Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić.
Hvala. Podnošenjem jednog ovakvog amandmana, narodni poslanici koji su ga podneli prosto su dokazali da su oni u stvari ti koji žele da nastave praksu kakva je u Srbiji bila do sada u odnosu na objekte koji su nelegalizovani. Kao što sam to rekla u načelnoj raspravi, ovo je jedan potpuno novi zakon, potpuno novi pristup, potpuno novi način za rešavanje stvari. Znači, nema novih zahteva za legalizaciju. Ovaj zakon građanima ne daje dobrovoljnost da biraju hoće li ili neće legalizovati objekte. Građani će morati da legalizuju objekte i ovaj zakon im tako nešto i omogućava. Ono što ste vi predložili jeste ponovno podnošenje zahteva, ponovno pomeranje rokova. Nema više toga i iz tog razloga smatram da je jedan ovakav amandman potpuno ne prihvatljiv.
Zahvaljujem se. Gospodine Markoviću, morate da razumete da podnosilac amandmana obrazlaže zbog čega smatra da amandman treba biti prihvaćen, a neko ko je protiv prihvatanja tog amandmana on obrazlaže zbog čega misli da taj amandman ne treba biti prihvaćen. Svako ima pravo da onda tumači nečije izlaganje i kada bi svi onda imali pravo na repliku, mi nikada ne bi završili jedan amandman, to morate da razumete. Znači, morate biti pomenuti u negativnom kontekstu imenom i prezimenom da bi ste imali pravo na repliku. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić. Izvolite.
Dame i gospodo, nema sumnje da i gospodin Marković u principu ima dobre namere da se rokovi skrate i cilj svih poslanika je da se što pre završi ovaj posao i s te strane sve je to u redu, puno pohvala. Ali, predviđa se jedna stvar da stupanjem na snagu ovog zakona prestaje da važi dosadašnji zakon i ovo što je moja koleginica rekla, nema više zahteva, sada po sili prilike građevinska inspekcija izlazi, određuje reon. U tom reonu snima objekte, podnosi zahteve za rušenje, odnosno nalog za rušenje. Eventualno formiraju se komisije kojim će raditi taj posao jer je posao jako zahtevan, morate da priznate. Očekivati, mi bi faktički, ovaj posao bi morali da odrade građevinski inspektori ili te komisije, a ne građani pojedinačno. U ovom trenutku mislim da je to nemoguće. Čak i tehnički tek nakon usvajanja ovog zakona moraće da se donesu verovatno izvesni formulari u koje će sve to morati da se upiše. Danas je već 18, 19. novembar, za mesec, mesec i po dana očekivati da će građevinske inspekcije to da završe, jako teško ide. Ja sam došao do nekog podataka od pre godinu dana da je bilo samo nekih desetak građevinskih inspektora, recimo na nivou Republike. Očigledno je da mi konstantno imamo problem sa inspekcijskim službama i jako često se govori o tome da nemamo dovoljan broj inspektora u mnogim oblastima, pa i u ovoj oblasti. To je bio jedan od razloga zašto do sada ovaj proces nije išao brže i verovatno zašto imamo i ovoliki broj nelegalnih objekata. S tim u vezi, sigurno i pred ovu Vladu predstoji i jedna ozbiljnija analiza u svim oblastima možemo li te inspekcijske službe da ojačamo da bi smo mogli i zakone da sprovedemo, bez obzira na ovaj Zakon o zabrani zapošljavanja, jer je očigledno da je to neki viši interes. Kada sve to saberete, namera da se što pre završi ovaj posao je namera i Vlade. Sasvim sigurno, s obzirom i na kaznene odredbe koje dotiču i građevinske inspektore, mislim da ćemo imati jako brzo završenje ovih poslova i da ćemo u narednom periodu stanje, kada su u pitanju, legalno izgrađeni objekti, biti znatno bolje nego što je do sad, odnosno biće jako malo ovih nelegalnih.
Zahvaljujem se. Da li želite, gospodine Markoviću, po amandmanu? Reč ima magistar Jovan Marković, po amandmanu.
Poštovane kolege poslanici, ja sam očekivao od vas da se vi takođe uključite bar toliko da pročitate i ove predloge koje smo dali i sam amandman. Ja ne znam da li je ideja gospođi ministarki došla na pamet kada je obilazila autoputeve, radove na autoputevima i obilazila radove iz helikoptera, nadgledala te radove, da se ovako nešto primeni ili je to bilo na osnovu saveta ljudi koji su se i danas ovde uključivali u raspravu, ali ja sam hteo da kažem da je ovo u praksi neprimenjivo, da ste trebali prvo da konsultujete ljude na terenu, uključujući i građevinske inspektora, da uključite u debate i sve one ljude koji će ovo kasnije primenjivati, da vam kažu da ovo nije primenjivo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dakle, u najkraćem, izgleda da se ovde nismo dobro razumeli. Suština naših zamerki, zamerki kojima se ja pridružujem sa svoje strane, je da se ovakvim predlogom potpuno promašuje jedna od osnovnih namera ovog zakona, potpuno promašuje. I ono što bi trebalo da bude jedan od najznačajnih rezultata ovog predloga, njegove primene u praksi već koliko sutra, na ovaj način se potpuno anulira. Rekao bih da je reč o elementarnom nerazumevanju. Inače, što se tiče mogućnosti da se zakoni utemelje na dobrim preporukama realnosti i struke, vratio bih nas sve samo na trenutak na dan rasprave u načelu. Struka je konsultovana, njena mišljenja su uvažena. Struka ovo predloženo podržava. Kada pričamo o realnosti, ko ako ne predlagač ovog zakonskog rešenja uvažava realnost na najbolji mogući način? Ako ne želimo da rešimo problem koji je realno prisutan, onda možemo da se bavimo nekim generalnim pričama bez ikakve suštine, poente i poruke, kao što neki danas uporno pokušavaju ceo dan. Šta je rezultat, pitam vas? Šta je rezultat? Da ostanemo u problemu koji pokušavamo da rešimo ili da ga rešimo jednom kako treba i konačno. Milion i 500 hiljada objekata, samo razmišljate o redu veličine onoga o čemu pričamo danas i biće više nego jasno da li treba da se ovim bavimo ozbiljno ili onako kako neki uporno rade. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Slobodan Homen. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Slobodan Homen.
Koristim vreme ovlašćenog predstavnika. Gospođo ministarka, dolazimo do, ja mislim, suštinske tačke ovog zakona, a verujem da svi želimo da ovaj zakon uspe, bez obzira na današnje i lutanje o temi, na razne političke kvalifikacije kojima zaista mislim da nije bilo mesto, ali da ne bih ja to isto radio, da se vratim na sam tekst zakona. Sami ste rekli, gospođo ministarka, da je ovo peti ili šesti zakon, već sam ja i zaboravio, i da nijedan nije bio uspešan, i to ne samo da nije bio uspešan, nego je činjenica da je bio sve veći i veći broj divlje i nelegalne gradnje. Zaključili smo svi zajedno da je to nevezano od toga koje bio na vlasti i da je za ovaj zakon suštinski izazov da li će uspeti to da spreči. Ono kako ja vidim, a mislim, složićete se samnom, da je suštinski problem što su građani do sada uvek očekivali, a pokazalo se da je tačno, pričam o onim građanima koji žele da zidaju mimo zakona, uvek kažu – nema problema, sad ću ja lepo da zidam, a sigurno će ova ili neka nova vlada doneti novi zakon. To tako traje 30 godina i građanima smo, tom delu građana koji tako razmišljaju, dali za pravo. Evo, donosimo još jedan zakon, a rezultata nema nigde, odnosno broj nelegalnih objekata raste li raste i sad je negde na milion i po. Upravo zbog toga sam podneo amandman od koga, verujem, zavisi uspešna primena ovog zakona. Nemojte da dozvolimo da ljudima koji slušaju raspravu danas i danas divlje zidaju i viču – požurite, usvojiće zakon za koji dan, legalizujte svoje objekte, jer oni koriste dobru volju Vlade, kompromise koje je ministarka predložila, dobru volju svih nas. Kažem, hajde da se jednom, i neka napravi nepravda, ali da im se pruži prilika da legalizuju objekat, pa po nižim cenama, bez obzira što zakon nisu poštovali. Gospođa ministarka je najavljivala ovaj zakon zadnjih šest, sedam, osam meseci. Isto je tako neko sedeo i slušao najave kroz novine i rekao – odlično, ide novi zakon, hajde da zidamo. Suština mog amandmana je samo da ne dozvolimo legalizaciju posle januara 2014. godine, ne da ne mogu da se podnesu zahtevi ko nije podneo, neka podnese zahtev, nikakvih problema nema ko je zidao ranije, ali objekti koji su započeti posle 29. januara 2014. godine, nemojte da im damo da se legalizuju. Mislim da bi to bilo fer i pošteno, jer pričamo o ljudima koji u velikoj većini zloupotrebljavaju najave donošenja novog zakona. To ne mora biti 29. januar. Ja sam neodređeno dao predlog kroz amandman, u 2014. godini, jer siguran sam da postoji satelitski snimak, a to je bio u prvom nacrtu zakona, a ministarstvo je predložilo nekog datuma 2014. godine. Ako bi se tako sada postupilo prilikom ovog zakona, onima koji žele nelegalno da grade bilo bi jasno da ako se bude donosio sledeći zakon, može se ticati procedura, olakšavanja, iznosa novca, o čemu pričamo, što je sada povoljnije, ali neće se dati novi rok za legalizaciju. Ako svakim zakonom damo novi rok za legalizaciju, a sada po ovom zakonu za ozakonjenje, ja mislim da je ovo borba u kojoj ne ova Vlada, nego nijedna vlada nikada neće uspeti da pobedi. Molim vas da dobro razmilite. Ne mislim da je to veliki broj objekata, a mislim da je poruka suština i da ako to primenite i usvojite ovaj amandman, zaista, možete ostati upamćeni kao ministar koji je nešto ozbiljnije uradio na ovom polju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Ovo jeste zakon o ozakonjenju i Zakon o legalizaciji. On se svakako tiče oko milion i po bespravno podignutih objekata. Ali, istovremeno, iako se to ne vidi nigde u zakonu, ovo je i abolicija državne administracije, odnosno onog njenog dela koji nije vodio računa o izgradnji u prethodnih 30, 20, 50, 80 godina. Mi pored objekata koje pokušavamo da uvedemo u zakonsku normu, istovremeno vršimo aboliciju institucija koje su bile direktno i čiji smo mi nadređeni. Ovo je praktično dvosmeran zakon, iako ne govorimo ni danas, ni u načelu i tom problemu. Definitivno je jasno da mora da se prestane sa ovakvim vidom ponašanja o izgradnji objekata u Republici Srbiji. Da li je taj datum 29. januar 2014. godine ili je to datum stupanja na snagu ovog zakona, svakako, to su periferne stvari. Poruka koju mi kao Skupština treba da pošaljemo je da je ovo kraj jednog načina funkcionisanja, pri čemu menjamo način izdavanja građevinske dozvole i sve što je u skladu sa izmenama ovog zakona, gde je samo ovaj zakon jedini i jedinstven i da o njemu raspravljamo, on ne bi imao nikakvog efekta. Prosto, mi ćemo u paketu različitih zakona koji će olakšati izgradnju omogućiti svima da do građevinske dozvole dolaze, uopšte da mogu da dođu, da dolaze brže, a samim tim se nadamo da neće više biti potrebe za bespravnim oblikom gradnje u bilo kom obliku.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem. Mi smo na ovaj član na stav 5. uložili amandman. Stav 5. kaže da satelitski snimak iz stava 4. ovog člana mora biti dostupan na uvid građanima u elektronskom obliku na internet stranici ministarstva nadležnost za poslove građevinarstva. Mi smo dodali posle reči: „građevinarstva“ rok: „najkasnije do 31. decembra 2015. godine“. U obrazloženju odbijanja amandmana kaže se – amandman se ne prihvata obzirom da ne može da se garantuje da će do 31. decembra 2015. godine biti omogućen uvid u elektronskom obliku na internet stranici Ministarstva građevinarstva itd, a isti će biti dostupan čim se za to steknu tehnički uslovi. Ovih dana sam pratila medije i videla sam izjavu nekog iz ministarstva, gde se između ostalog kaže da svaki pokušaj nelegalne gradnje posle usvajanja ovog zakona biće sprečen izradom satelitskih snimaka, koji će biti napravljeni na dan stupanja na snagu zakona. Ako znamo da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, neka to bude, recimo, ponedeljak, to je 23. novembar, mene interesuje zar ministarstvo ne može da do kraja godine, recimo, od 23. do 31. januara postavi to na svoj sajt? Mislim da je to izuzetno važno. Tu bi se pokazala i ozbiljnost Ministarstva, a i svih nas da građanima pružimo informaciju, odnosno da im damo na uvid sve ono što uspeli da tim snimkom vidimo. Drugi deo našeg amandmana se odnosi na stav 6a, koji smo mislili da dodamo posle stava 6, i on glasi: „Sadržaj evidencije, kao i postupak popisa objekata iz stav 6. ovog člana, propisuje ministar nadležan za poslove građevinarstva“. Vi kažete da je ta tema obrađena u članu 46. koji je u vezi sa članom 7. Međutim, nekako nam se čini logičnim da posle stava 6. koji kaže: „Popis i evidenciju nezakonito izgrađenih objekata iz stava 4. ovog člana sprovodi jedinica lokalne samouprave“ ide stav koji kaže: „Sadržaj i evidencije, kao i postupak popisa objekata iz stava 6. ovog člana, propisuje ministar nadležan za poslove građevinarstva“. Znači, želela bih od vas, gospođo ministarka, da saznam šta znači to kad se steknu tehnički uslovi? Da li je rok od recimo 40 dana do kraja ove godine dovoljan da se steknu tehnički uslovi, da se satelitski snimci nađu na internet stranici Ministarstva? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite, gospođo Mihajlović.
Možda nije na pravi način rečeno, kada je rečena reč „tehnički uslovi“. Odnosi se, pre svega, na kraj budžetske godine, na sprovođenje javnih nabavki, dakle na način nabavke samih satelitskih snimaka. Zbog toga stoji ovakvo obrazloženje. Znači, svakako kada satelitski snimak bude u potpunosti plaćen, stavićemo mi to svakako na sajt Ministarstva, bez brige, ali, reč „tehnički“ nije u redu u obrazloženju. Odnosi se zaista na proces, sam postupak sprovođenja nabavke satelitskog snimka.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Želela bih samo da znam da li je izjava nekog iz Ministarstva u kojem se kaže da će satelitski snimak biti napravljen na dan stupanja na snagu zakona i objavljen odmah istinit ili ne? Znači, da li je ta izjava nekog iz Ministarstva verodostojna ili ne? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Da ne bi bilo zabune, pre svega, zbog građana Srbije, ja sam videla isto to, pogrešno interpretirana izjava. Nije ta izjava. Postoje već urađeni satelitski snimci, a mi ćemo sada da vidimo kada je to najbolje da ih nabavimo. Dakle, izjava koju ste sad pročitali nije tako ni rečena.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Suzana Spasojević, podnela je amandman kojim se predlaže da se posle člana 6. doda novi član 6a. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, što se tiče člana 7. on otvara ovu temu i pitanje oko popisa nezakonito izgrađenih objekata i u 2. stavu kaže se da popis sadrži zone i dinamiku vršenja popisa po zonama. Mi smo smatrali da je mesto i vreme da ovde iza ove formulacije predložimo da krajnji rok za završetak popisa bude, umesto kasnije predlaganih 12 meseci, 24 meseca. Imajući u vidu kapacitete sa kojima raspolažu lokalne uprave, odnosno imajući u vidu probleme sa brojem, pre svega, građevinskih inspektora, o tome smo govorili u načelnoj raspravi, imajući u vidu da oko 300 građevinskih inspektora u Srbiji ne može za 12 meseci popisati sve objekte i one koji su podneli zahteve i oni koji nisu podneli zahteve, predlažemo da ovaj rok bude u ovom članu definisan i da on podrazumeva aktivnosti oko popisa u trajanju od 24 meseca. Ministarka Mihajlović je ovih dana nekoliko puta izjavljivala kako će u stvari lokalne samouprave moći da formiraju i posebne komisije i posebne timove koje će činiti stručni ljudi iz javnih preduzeća, iz javnih uprava, iz javnih ustanova, itd. Međutim, mi smatramo da je to nedovoljno. Smatramo da je ova politika Vlade koja je išla u pravcu da se smanjuju plate zaposlenima u javnom sektoru dovela do toga da postoji neinteresovanje, da postoji nezainteresovanost, da je teško angažovati te ljude da budu odgovorni na svojim poslovima i da i u ovoj varijanti prevazili mogućnosti lokalnih uprava. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić.
Poštovani predsedavajući, samo dve rečenice želim, da ne bi zabune bilo. Predlažem da se amandman odbije, jer smatram da je rok potpuno dovoljan za okončanje ovoga važnog posla, osim ako jedan od predlagača amandmana nije imao na umu svoj veliki pašnjak na Vračaru kod Hrama Svetog Save. Ono što je najvažnije, Vlada želi da uvede red u građevinarstvo i stavi tačku na nelegalno izgrađene objekte koji će biti legalizovani, ne kao što prethodnik reče da neće moći građani, po najnižim cenama u istoriji države Srbije, čak jeftiniji, nego prethodni zakon, 287 puta. Izračunao sam, tačno će biti jeftiniji. Prema tome, oni su tako reći, hajde da kažem po rečniku naših građana, džabe. Hvala lepo. Predlažem da se amandman odbije.
Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Zašto, gospodine Markoviću? Vi ste iz Užica. Ne mogu nikako da vas uklopim sa pašnjakom na Vračaru. (Jovan Marković, s mesta: Rekao je da imam pašnjak na Vračaru.) Gospodine Markoviću, da bi vam bilo jasno, na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Morate razumeti da je prethodni govornik mogao da govori o jednom ili drugom predlagaču amandmana i ne možete automatski da tumačite da je tako nešto rečeno vama. (Jovan Marković, s mesta: Poslovnik.) Pogotovo ako niste iz Beograda, ako nemate nikakve veze sa Vračarom, ne razumem kako onda želite da ja vas povežem sa Vračarom. (Jovan Marković, s mesta: Poslovnik.) Ne možete, gospodine Markoviću, moraću opet da vam oduzmem dva minuta, tako da više nećete imati vreme poslaničke grupe, ako pokušate da zloupotrebite Poslovnik. Potpuno je jasno da se ovo nije odnosilo na vas i ja ne mogu na bilo koji način da vam dam repliku na osnovu toga. Da li i dalje insistirate? Izvolite.
Poštovani predsedavajući, pozivam se na član 107. Poslovnika Narodne skupštine, stav 2. koji govori o korišćenju uvredljivih izraza u raspravi. Pokušaću i pored svih rizika i nečuvenog pristupa koji ste danas imali prema meni u ovoj diskusiji da vam obrazložim da možda niste čuli da je kolega upravo rekao da prethodni govornik ima pašnjake na Vračaru. Ja sam govorio o amandmanu, a on je rekao kako se ja vodim kao vlasnik nekih pašnjaka na Vračaru. Kolega Rističević do njega sve vreme pokazuje, verovatno, zgradu Narodne biblioteke na Vračaru, te je … [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Markoviću, ja verujem da vi namerno ne govorite neistinu. Ja verujem da niste pažljivo slušali. Znači, prethodni govornik ni u jednom trenutku nije pomenuo da prethodni govornik, nego jedan od podnosilaca amandmana, a vi niste jedini. Ja sam vam već rekao da vi niste jedini podnosilac amandmana, nego ste podneli amandman zajedno sa narodnim poslanikom Draganom Šutanovcem. (Jovan Marković, s mesta: Ako je tako...) Ja sada moram da vam uzmem dva minuta, jer ste zloupotrebili Poslovnik, pokušavate na neki način da zloupotrebite javljanje po Poslovniku. Ja to sada neću učiniti, jer su vam ostala samo dva minuta, ali vas molim da pažljivo slušate ono što govore, u ovom slučaju što je govorio narodni poslanik Marko Atlagić i ako hoćete da ubedite bilo koga u ovoj sali, kada je pomenut pašnjak na Vračaru, da se to odnosilo na vas, mislim da niko od narodnih poslanika neće u tom poverovati. (Jovan Marković, s mesta: Da li mogu da kažem?) Ne, ne možete. Da li imate vi gospodine Markoviću pašnjak na Vračaru? (Jovan Marković, s mesta: Jel mogu samo da kažem?) Vi ste već rekli da nemate i onda vas molim nemojte da se pronalazite u diskusiji gospodina Atlagića. (Jovan Marković, s mesta: Jel mogu da priđem da vam kažem?) Izvolite. Reč ima narodi poslanik, izvinjavam se pre toga prednost ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite, gospođo Mihajlović.
Hvala vam. Pošto svo vreme govorimo o tome da li lokalne samouprave mogu ili ne mogu da ozakone, odnosno da li mogu da sprovedu ovaj zakon i upravo pomenuti poslanik je ovde pokazivao neko rešenje Ministarstva građevinarstva iz 2012. godine i to rešenje kojim navodno Ministarstvo zaustavlja rušenje kod jezera Vrutci, naselje Banja, da ne bude zabune zbog građana Srbije. Prvo lokalna samouprava pod vođstvom tadašnjeg, a danas poslanika gospodina Markovića je dala prvostepeno rešenje za kamp prikolice koje uopšte nisu predmet građevinske inspekcije za početak i to je bio razlog zašto je Ministarstvo poništilo rešenje, jer je njihov građevinski inspektor radio nešto iz resora komunalnog inspektora. Da li je to bilo više sa namerom ili sa neznanjem – ne znam, mislim da ima i jednog drugog. Iz tog razloga je naravno Ministarstvo u skladu sa zakonom kako je i radi, poništilo rešenje. Dakle, kamp prikolice nisu u nadležnosti građevinske inspekcije, to sam sigurna da se zna. Prema tome, Ministarstvo nije zaustavilo rušenje, jer je to morao da uradi pre svega komunalni inspektor. Dakle, samo zbog toga da ne obmanjujete javnost, Ministarstvo je uradilo u skladu sa zakonom, a grad koji ste vi vodili danas ima preko 10.000 nelegalno izgrađenih objekata i vaše inspekcije koje su bile u vašoj nadležnosti nisu znale praktično svoj posao, a možda je to bila i namera da tako nešto pošaljete u prvom stepenu na drugi stepen, da znate sigurno da će Ministarstvo uraditi u skladu sa zakonom pošto vi niste i da će to vratiti, da će neki možda vaši prijatelji ostati tamo u tim svojim kamp prikolicama. Samo toliko.
Reč ima narodni poslanik Katarina Rakić. Izvolite. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Replika, na osnovu čega kolega? (Balša Božović, s mesta: Rekla je – gospodina Markovića.) Pravo na repliku magistar Jovan Marković. Izvolite.
Poštovana gospođo Mihajlović, vidim da vrlo brzo vaše službe rade, da imate vrlo veliki broj saradnika bilo bi dobro kada bi se i oni uključili da u narednom periodu rešavaju probleme ljudi, a ne da na ovakav način svi zajedno zamajavate građane. Ja odgovorno tvrdim da naša rešenja iz 2011. godine, 2010. godine koja smo kao Gradska uprava donosili da su bila po zakonu i nikada nisam imao nameru da se mešam u rad institucija, pogotovu ne da vršim pritisak na građevinsku inspekciju ili na bilo koju drugu inspekciju. Verujem da su ti ljudi radili posao po nalogu Gradske uprave i Veća gradskog kako treba i potpuno je neprihvatljivo da na ovakav način abolirate ili branite odluke Vlade i ministra koji je bez rešenja Gradske uprave, bez saglasnosti u Užicu davao rešenja o legalizaciji objekta koji se nalazio u prvoj zoni sanitarne zaštite akumulacije Vrutci, i to se dešava upravo nekoliko meseci pre velikog zagađenja. Kako je on to radio u to vreme neodgovorno, tako ste vi kasnije izjavljivali da sam ja taj koji je krao ribu iz jezera Vrutci i to je uslovilo pojavu algi u neko doba. Ta vaša izjava je toliko neodgovorna da to proizvodi ogromne štete i posledice ne samo za problem koji se rešava u Užicu, nego za rad institucija. Ona u svakom slučaju nema nameru da reši problem nego da sakrije neodgovornost svih onih ljudi koji su došli posle 2012. godine na vlast u Užice i koji ne znaju niti da rade te poslove, ni šta im je uloga, ni šta je ingerencija, a kamoli kako će da reše problem zagađenja vode u jezeru Vrutci. Vi ste njih sakrili, kao što danas krijete i to što su radili vaši prethodnici u tom periodu. Hvala.
Pravo na repliku, ministar dr Zorana Mihajlović, izvolite.
Samo da ne bude zabune još jedanput. Možda je stvarno neznanje kod vas, to mogu da razumem. Kamp prikolica nije u nadležnosti građevinske inspekcije, nije smela ni biti u vaše vreme. Ali, u vaše vreme kod vas jeste pa je zato rešenje poništeno iz dva razloga. Jedan je formalne prirode zato što ste po zakonu bili dužni da saslušate stranku, a drugi je zbog toga što lepo, i to vam čak i u obrazloženju piše, pa, pošto ste to pokazivali evo i ja pokazujem i mogu svi da pogledaju piše lepo, između ostalog- ako se objekat gradi ili je njegovo građenje završeno bez građevinske dozvole članom 2. stav 1. Zakona je propisano da je objekat, molim vas poslušajte ovo - građevina spojena sa tlom. Znate, kamp prikolica nije građevina spojena sa tlom. Pa, u tom smislu nije u nadležnosti građevinske inspekcije, neko komunalne. Znači, pretpostavljam da je neznanje. Ne bi nikako bilo dobro da je bila namera pa je iz tog razloga i Ministarstvo poništilo rešenje prvog stepena i to stoji ovde i možemo ga pokazati svima i stavićemo ga sad i na sajt da se to vidi. Hvala.
Kolega Markoviću, nemate sada pravo na repliku. Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić.
Hvala. Ja bih da se vratim na amandman i to na jedan jako loš amandman, kojim su predlagači samo nastavili praksu onu koju su do sada radili, praksu traženja od građana da podnose nove zahteve. Evo, ovim predlogom jednog ovakvog amandmana oni žele da povećaju rok sa 12 na 24 meseca. Prvim predlogom zakona rok je bio šest meseci da inspekcije naprave popis nelegalno izgrađenih objekata, za šta smatram da je bilo sasvim dovoljno. Opozicija nije verovala ni da će se u Srbiji građevinske dozvole donositi za 28 dana, pa je u Srbiji tako nešto danas moguće. Za 28 dana se dobijaju građevinske dozvole. Tako, da hajde da pustimo da praksa pokaže kako će se ovo pokazati na terenu. to kako su oni radili sude milion i po nelegalnih objekata, tako da smatram da o jednom ovakvom amandmanu ne trebamo ni diskutovati. Hvala.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skaldu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Član 7. govori o popisu nezakonito izgrađenih objekata i mi smo uložili amandman na stav 2. tako da se on menja i glasi – program propisa sadrži zone i dinamiku vršenja popisa po zonama. Naime, stavom 2. iz Predloga zakona predviđeno je da popis sadrži zone i dinamiku vršenja popisa po zonama. Imajući u vidu da je stavom 1. člana 7. propisano da se popis nezakonito izgrađenih objekata iz člana 6. stav 4. ovog zakona vrši prema programu propisa po zonama, odnosno celinama koji na predlog Građevinske inspekcije donosi načelnik opštinske odnosno građevinske uprave. To smo i amandmanom predložili da se precizira da je neophodno da program propisa, a ne popis sadrži podatke o zonama i dinamici vršenja popisa. Mislim da ovim amandmanom koji smo podneli kolege iz poslaničke grupe BORIS TADIĆ – SDS, ZZS, ZS i koji ste prihvatili na naše zadovoljstvo, smo pokazali da zaista imamo želju da se poboljša tekst zakona, da se preciziraju neke odredbe, da se otklone suprotnosti ako postoje između stavova i različitih članova, jer nam je bitno, ne toliko da pomognemo Ministarstvu u izradi zakona, nego nam je bitno da zakon bude dobar, jer će se primenjivati na veliki broj građana. Zato je neophodno da bude precizan, dorečen, jasan, bez mogućnosti različitih tumačenja.
Vreme.
I zato još jednom apelujem da razmislite i o ostalim našim amandmanima.
Zahvaljujem. Samo da obavestim narodne poslanike, da saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Skupština danas raditi i posle 18 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović i mg Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik, prvi se javio kolega Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, dame i gospodo uvaženi građani, član 7. je sporan, prevashodno iz razloga koji smo navodili na samom početku ove diskusije. Ovo jeste delimično pravilno rešenje i mi smo iz tog razloga omogućili da inspektor dobije mogućnost da izvrši popis svakog bespravnog objekta za svoju zonu kako bi mogao pravednije da donese rešenje o rušenju za sve objekte ako oni ne mogu biti predmet, kako vi kažete, ozakonjenja. Iz tog razloga smatramo da je ovo rešenje pravedno. Vidim da je velika nervoza i kod ministarke Zorane Mihajlović kada god se spomene građevinska mafija. Mislim da nema razloga za tim. Kod delimično pravednih rešenja gde samo mafijaši i tajkuni mogu sebi da legalizuju, uz jako sitan novac, ono što su protiv zakona gradili na desetine hiljada kvadrata. Ja sam vam rekao i tačno o kojim objektima se radi na Zlatiboru, a mogu da pričam i o Beogradu i Novom Sadu i ostalim gradovima i opštinama. To je zapravo razlog donošenja ovoga zakona. Omogućili ste građevinskoj mafiji da legalizuje ono što se nikada nije moglo legalizovati. Čestitam vam na tome. Ovo je vaš četvrti koruptivni zakon. Mislim da će te, odnosno da nećete imati tu mogućnost nakon sledećih parlamentarnih izbora, jer ono što ste vi omogućili tajkunima i ono što ste vi omogućili onima koji su nelegalno gradili svih ovih godina, to nikada ni u jednoj zemlji nije bila praksa i ovo je prvi put. Da se razumemo to nisu radili ni ministri pre vas, pa ni Velimir Ilić. Vi ste prva ministarka koja je to dozvolila. Zahvaljujem.
Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Sve dok ne odgovorite na pitanje, zašto niste sprovodili zakon deset godina, zašto niste uhapsili sve one i podigli krivične prijave koji su gradili nelegalno, zašto ste selektivno primenjivali zakone koje donosi sadašnji vaš ministar u senci - prosto nema svrhe razgovarati. Još jedna stvar, zanimljivo je, rekli su mi da ste završili pravni fakultet, to što vi govorite, zaista ima malo veze sa onim što se nalazi u zakonu i još zanimljivije - iznenađena sam koliko ne umete čak ni da pročitate zakon, a kamoli da ga tumačite. (Balša Božović, s mesta: Replika.)
Po kom osnovu kolega Božoviću? Replika? (Balša Božović, s mesta: Postavila je pitanje.) Postavljala je pitanja? Pa, nije vama tražila, nije postavljala pitanje poslanicima, nego ministru koji sedi u hladu. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedavajući. Ja bih voleo da čujem ta imena po Novom Sadu, Beogradu itd. od uvaženog kolege sa druge strane s obzirom da mi kada iznosimo argumente postoje imena i prezimena, postoje imena firmi i tačno se može utvrditi ko je u ovoj zemlji bahato gradio, a da im je to omogućilo baš vaše nezakonje jer ste vi imali četiri ili pet vaših zakona, a mislim da ih je bilo četiri, koje ste usvajali svojevremeno dok ste imali svu vlast u ovoj zemlji, pa nikada nisu primenjivani i baš u to vreme je carstvo nelegalne gradnje podignuto npr. na opštini Palilula, najvećoj teritorijalnoj beogradskoj opštini koja ima skoro 180 hiljada stanovnika. Ljudi svakoga dana, uvažena ministarsko, uvaženi predsedavajući, se isčuđavaju ko su ti tajkuni koji tako grade brzo i užurbano. Ako vidite da imate 25 hiljada kvadrata za gotovo četiri do šest meseci na levoj obali Dunava, kada govorim o Krnjači, Kotežu i Borči, ko su ti tajkuni? Da li oni koji idu i ispijaju kafe u opštini Palilula u Takovskoj gde imate koaliciju, a između ostalog imate predsednika iz DS od 2000. godine već? Šta radite i kako zastrašujete ljude i vi ste poslednji čovek koji može o tome da priča. Da sam na vašem mestu, a nikada neću biti na vašem mestu, jer nikada ne bih mogao da podržavam politiku koju je vaša stranka sprovodila, a očigledno nastavlja i danas da je sprovodi na lokalu i u pokrajinskoj vladi, gde još imate vlast, ne bih se ni pojavio danas u ovoj Skupštini i na ovoj sednici, jer činite više štete za ono malo ljudi tamo što želite da zaštite, a zaštiti ih nećete jer u Srbiji će se poštovati zakoni, znaće se ko je šta radio i kako radi i dan danas i mislim da je to naše pravo. Videli ste ove slike, ne znam koji je novinski list, nije ni važno, nećemo ni da pokazujemo, objavio šta se dešava na opštini sa koje ja dolazim kao narodni poslanik, opština Palilula. Iskoristiću vreme, mogao bih reći i vezano je za ovu temu, jer će biti još gradnje na toj opštini naravno u budućnosti, ali potpuno pošteno, odgovorno, legalizovano, uređeno, kao što Palilula, kao što Beograd treba i da bude. I mi se za to zalažemo i borimo. Dok se sa jedne strane, pošto ste malopre rekli da postoje tajkuni, ja ne mislim da milion i po hiljada ljudi koji nisu legalizovali objekte da su to tajkuni. To je naš narod kome mi moramo da omogućimo cenu koju oni mogu da plate i da uđemo u proces ozakonjenja, da država od toga ima korist a da ljudi konačno dobiju svojinu i kažu da je to nešto njihovo što su napravili. Ja se sećam i 2006. 2007. 2008. godine koliko su ljudi bili u strahu koliko ćete da podignete legalizaciju i koliko će to da košta. Danas je to primereno primanjima. Izvinjavam se, ako može malo pažnje. Šta hoću da kažem, od Palilule koja je zaista jedna potencijalna opština u Beogradu pošto ste se te teme dotakli, gde niste za 15 godina uveli jednu liniju na levoj obali kanalizacije, gde niste rešili infrastrukturu, gde niste omogućili ljudima da šest kilometara vazdušnom linijom od ove Skupštine imaju elementarne uslove u 21 veku, vi nešto pričate i vi nekoga optužujete. Da ste po jedan centimetar dnevno uvodili kanalizaciju i menjali azbesne cevi u Krnjači do sada biste završili. Jedan centimetar, a ne da imate neke ozbiljnije radove. Niste se time bavili. Najlakše vam je bilo da reketirate ljude. Najlakše vam je bilo da onu sirotinju što podigne jednu ploču jedva uzmete 200, 300 ili 500 evra da mu to ne srušite. Kako vas nije sramota? Ne pričamo mi o ozakonjenju, niti optužujemo ljude koji nisu platili, nisu ni mogli zato što im niste ni omogućili, a kada pričamo o ovom zakonu nigde nisam, a pošto se za razliku od vas krećem među građanima, čuo primedbu da je to skupo, da je to papreno ili da je to skidanje kože sa leđa. Niko nije rekao, ali to je ova Vlada omogućila i ovaj zakon će se poštovati i primenjivati, ali ćemo se obračunati sa onima koji su imali sve moguće privilegije da rade i da grade ko kako hoće i zaista mi je čudno zašto vaš ministar u senci,čini mi se MUP, je li tako, pošto je bio izvanredan dok je vodio realno Ministarstvo odbrane, zašto ne učestvuje u ovoj raspravi? Čega se taj čovek plaši i od čega on beži ili je očigledno zauzet, možda imate sednicu? Ne znam, nisam u toku. Još jednom želim da kažem svima da niko ne naseda na provokaciju ili na zamenu teza od strane bivšeg režima i onih koji danas neodgovorno vode pokrajinsku vladu, jer ja sam bio svedok velike pljačke i velike korupcije, kada govorimo o građevinskom zemljištu, što je oštetilo nas za osam miliona evra samo u gradu Beogradu, kada ste omogućili da se na Slaviji, na najatraktivnijoj i najskupljoj lokaciji u Beogradu, nešto iz ekstra zone prevede u drugu ili u treću zonu, kao da je u pitanju Ovča ili Padinska Skela, da se izbegne ono što državi sledi i ovom narodu, da biste omogućili baš tima, a taj termin često koristite, tajkuni, da rade šta god hoće u Beogradu i u ovoj zemlji. Ta praksa je završena i ovim želim da završim. Znam da vama kao predstavnicima bivšeg režima, gde je anarhija postojala i to je svakodnevno činjenično stanje koje smo mogli da vidimo s jedne strane, s druge strane, da omogućite mnogima da se obogate preko noći, teško da prihvatite činjenicu da mi želimo da napravimo sistem, da uvedemo da se poštuju zakoni u ovoj zemlji, kao što to radimo i kada govorimo o zaposlenima, da oni koji su godinama za vreme vaše vlasti bili u sivoj ili crnoj zoni, da danas budu prijavljeni, da imaju staž, da imaju socijalnu zaštitu i sve ono što im pripada, isto tako želimo i kada govorimo o građevini, odnosno o građevinarstvu u našoj zemlji da se poštuju zakoni i da naša zemlja, odnosno naš budžet od toga ima koristi. Hvala.
Pravo na repliku na izlaganje prethodnog poslanika, narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, jednom je imala priliku danas šefica poslaničkog kluba DS da objasni mladom kolegi šta su zapravo propisi – do 800 kvadrata je opštinska nadležnost u Beogradu, preko 800 kvadrata, na žalost ili na vašu sreću, gospođe Zorane Mihajlović i gospodina Siniše Malog. To je adresa na koju treba da se javite iz prostog razloga što hiljade i hiljade kvadrata nisu u opštinskoj ingerenciji. Nadam se da ćete to naučiti ukoliko želite da se kandidujete za funkciju predsednika opštine Palilula. Ono što je važno da se zna jeste da su i mostovi koje ste pominjali jedini mostovi koje ćete videti tokom vaše Vlade, i most preko Ade i Zemun-Borča i između Surčina i Obrenovca su mostovi koji dovoljno govore o vladavini DS. To su mostovi pravljeni ne za DS, nego za građane, a ono što vi ovde pravite jeste desetine hiljada kvadrata na Zlatiboru, Kopaoniku, Novom Sadu i Beogradu svojim članovima srpske devičanske stranke. Znam da je po malo zamagljen vidik iz DIPOS vila na celokupan problem lošeg života u Srbiji, ali, na žalost, građani se sa tim suočavaju i zato ćete izgubiti naredne izbore. Zahvaljujem se.
Pravo na repliku, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo mala ispravka poslaniče DS. Za prethodnih godinu i po dana u Srbiji je izgrađeno 250 mostova. (Balša Božović, s mesta: Koliko je, 250?) Da, da, neki su manji, neki su veći, ali su izgrađeni. Deluje nemoguće, verovatno. Takođe, svi su izgrađeni, jedna vrlo zanimljiva stvar za vas, da znate, uz građevinsku dozvolu. Sve što ste radili u prethodnom periodu radili ste bez građevinske dozvole. Sve što radi danas Vlada Srbije, svaki objekat koji počinje da radi, radi isključivo i samo sa građevinskom dozvolom i to je razlika između SNS, odnosno naše Vlade i Vlade vaše, ali ostavljam i dalje pitanje – izvinite, zašto niste uhapsili milion i po ljudi, zašto ste zakon primenjivali selektivno, ko je uzeo novac, poslaniče DS, u prethodnih deset godina kada ste selektivno primenjivali zakone, koje je naravno donosio vaš ministar, trenutno u senci? Neko jeste uzimao novac da neko dobije građevinsku dozvolu, a da neko ne dobije građevinsku dozvolu i neko jeste činio da obični ljudi u ovoj zemlji ne mogu da grade, a da neki drugi ljudi iz vaše stranke grade vile, zgrade i to na neverovatnim mestima. Dakle, to su pitanja na koja prvo morate da date odgovor građanima Srbije. To da li vi verujete da li ćemo mi ovaj zakon da sprovedemo ili ne, mogu reći da je gotovo manje važno. Nama veruju građani Srbije, mi ćemo ovaj zakon sprovesti i oni će postati vlasnici svojih stanova i svojih kuća.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedavajući. Znate kako, čovek se uči dok je živ i treba da usvaja ako mu neko savetuje u nekoj oblasti, ali to stvarno ne mogu da usvojim od onih koji su na svaki mogući način upropastili sve čega su se dotakli. Kada kažete da opština daje dozvolu do 800 kvadrata, prvo da se razumemo, kada gradite objekat ne možete da krenete da ga gradite od 801 kvadrata, pa na gore, pa da svalite onda na nekog drugog, nego morate da napravite nešto do 800 kvadrata, neko mora da reaguje ako nije dobio ni lokacijsku, građevinsku ili bilo kakvu dozvolu. Kada govorimo o opštini Palilula i levoj obali Dunava, većina zgrada je u takvom statusu i niko nije reagovao. (Balša Božović, s mesta: Što niste?) Pa, grad je sada reagovao. Ako nastavite, možemo da obelodanimo, a to će se i znati, po kom principu se tačno pravila zaštita i ko je taj ko je mnogo moćan ili ti koji su mnogo moćni, koji su jači od čitave opštine i ako oni kažu da inspekcija ne sme da vas dira, onda niko ne sme da vas dira. Zato ćemo danas već jednom da raščistimo da li će tako da ostane i u budućnosti ili će nešto da se menja. Zalažem se da se nešto menja zato što 15 godina ste po tom principu funkcionisali. Opštinska inspekcija je slala ljude koji su krenuli da grade kod nekih lica sa kojima treba da popiju kafu, pretpostavljam. E, pa ne može više i neće moći. Zato pozivam sve nadležne organe da to ispitaju, da ne bismo imali ovde velika objašnjenja kako je grad kriv, a grad je zajedno sa Ministarstvom građevine doneo odluku da se objekti ruše zato što su sagrađeni nelegalno, ni od koga nisu dobili, završavam, ni jednu jedinu dozvolu, nego grade dokle god mogu, dok neko ne kaže – pa dokle više?
Zahvaljujem gospodine Jovičiću. (Balša Božović, s mesta: Replika, da odgovorim gospođi ministarki.) Upravo o tome govorim, zašto skačete, nema potrebe. Jedini razlog kojim biste imali eventualno da ostvarite pravo na repliku jeste da odgovorite na pitanje gospođi ministar, a to je da kažete ovde svima ko je iz DS, koja je vršila vlast do pre neku godinu, primao novac i od koga. (Balša Božović, s mesta: Mogu da odgovorim.) Ako ćete to da odgovorite, ako ne, prekinućemo izlaganje. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Bilo je nekoliko pitanja. Prvo pitanje je bilo oko 250 mostova u Srbiji koje je izgradila Vlada.
Tumačim Poslovnik da jedino pravo da ostvarite pravo na repliku jeste da odgovorite na pitanje ko je iz DS dok je vršila vlast uzimao novac i od koga. (Balša Božović, s mesta: Da li mogu da kažem?) Tražite reč, a o mostovima, o tom po tom.
Da li su postojali pojedinci koji su uzimali novac u ime DS? Odgovorno kažem da jesu, ali su oni danas članovi SNS.
Molim imena?
Nisam ja ni tužilaštvo, ni policija, ni sud, gospodine predsedavajući. Svi do jednog su danas članovi SNS i slobodno ih privedite pravdi i aplaudiraću vam na tome. Nekoliko puta sam čak pozvao i ministra unutrašnjih poslova da to uradi. Ako bih mogao oko 250 mostova, bio bih vam zahvalan?
Ne možete. Dobićete spisak mostova, nema problema. Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvažena potpredsednice Vlade, poštovane kolege, u duhu zahteva amandmana da se redefinišu rokovi za evidenciju, želela bih vrlo principijelno da iznesem svoj stav, da mislim da je ovo zakon koji apsolutno nema stranačka obeležja, on nema stranačke boje. Ovde se ozakonjuju objekti koji pretpostavljam da su gradili bilo građani koji nisu članovi nijedne stranke, bilo građani koji su članovi različitih stranaka. Sasvim je izvesno da će ovo što danas ozakonjujemo, ili što ćemo recimo sutra izglasavanjem zakona ozakoniti, biti pogodnost državi Srbiji da prestane sa nezakonitom gradnjom. Ovde smo čuli različitu argumentaciju. Sa obe strane je iznošena neprincipijelnost i selektivan pristup zakonu. U duhu toga, želela bih da napomenem još jedan vid, da tako kažem, selektivnosti. Trenutno je na snazi u različitim beogradskim opštinama akcija ekspresnog donošenja rešenja o rušenju objekata za koje je podnet zahtev za legalizaciju. Naravno, nema potrebe da sada iščitavam ono što mi građani kažu, ali je vrlo bitno da ako smo krenuli u postupak ozakonjenja objekata, da onda ne zloupotrebljavamo situaciju od narednih par dana, kada je moguće doneti takva rešenja. Utoliko zaista molim kolege koji su predlagali promene rokova iz opozicionih stranaka, da se pozabave i situacijama koje imamo trenutno u opštinama, gde se zaista selektivno pristupa ovoj mogućnosti da se po starom zakonu donose brzopotezna rešenja. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Vučković. Izvolite.
Koristim vreme ovlašćenog. Gospođa Čomić podnela je amandman na član 7. stav 7, za koji predlaže da se menja i da glasi tako što će se reći da oni objekti koji su izgrađeni posle 1. novembra 2013. godine nisu predmet ozakonjenja. To je suština ovog amandmana. Po našem mišljenju, ovo je izuzetno dobar amandman zbog toga što je neprihvatljivo da se ozakonjuju oni objekti koji su građeni posle donošenja Zakona o legalizaciji. To bi značilo da su zapravo oni koji su bespravno gradili tada, posle 2013. godine, znali da taj zakon neće biti primenjen. E, sad je moje pitanje, pošto ovde neko optužuje DS da nije primenila zakone koje je donosila, ja pitam – a šta je smetalo SNS da primeni Zakon o legalizaciji koji je donet 2013. godine? Koliko im je trebalo vremena da budu na vlasti, da počnu da rešavaju problem bespravne radnje? Do sada smo izbrojali tri i po godine. Znači, naš je stav da oni objekti koji su izgrađeni posle 1. novembra 2013. godine, kada je donet Zakon o legalizaciji, ne treba da budu ozakonjeni, da budu predmet ovog postupka.
Reč ima narodni poslanik Nevenka Milošević. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, apsolutno smatram da ovaj amandman na član 7. treba odbiti i podržala bih obrazloženje ministarstva koje je dato, da se Predlog zakona odnosi na sve nelegalno izgrađene, nezakonito izgrađene objekte. Znači, ne može se izuzeti niko i to važi i za one koji nisu podneli zahtev za legalizaciju, a sve to na osnovu satelitskog snimka iz 2015. godine. Ja ovde moram da se zapitam, ja lično, a verujem i građani Republike Srbije ceo dan, ko to nama danas priča više o tajkunima i malverzacijama? Ovaj zakon je upravo rađen u prilog građanima Republike Srbije, gde će oni na jedan brz, jeftin način i sa veoma malo procedura moći da ozakone svoje objekte. To smo čuli i to je poenta ovog zakona. Dakle, apsolutno je zakon građen u najboljem interesu građana Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov i zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, član 8. u svom trećem stavu govori o tome da predmet ozakonjenja može biti i objekat koji ima spratnost propisanu važećim planskim dokumentom, a izuzetno i objekat koji ima najviše dve etaže o dozvoljenoj spratnosti za tu urbanističku zonu. Dosta je bilo polemike o ovom predlogu i na odboru i čini mi se u javnosti u prethodnom periodu. Naš amandman se odnosi na to da se ipak obrati pažnja i slažemo se sa tim pristupom da možda lokalne uprave treba da imaju ključnu i presudnu reč u donošenju ovakvih odluka i ozakonjenju ovakvih objekata. S druge strane smo i skeptični da li to može da prouzrokuje određene nepravilnosti i zloupotrebe i korupciju i da to bude razlog da se ugrožavaju životi i bezbednost ljudi. Zbog toga smo predložili da predmet ozakonjenja može biti i objekat koji ima spratnost propisanu važećim planskim dokumentom. Iako ne postoje druge procedure, iako ne postoji namera predlagača da se u narednom periodu urade podzakonska akta, mislim da je ovo smislen predlog, pre svega zbog bezbednosti ljudi. Imajući u vidu koliko je objekata, odnosno koliko je zgrada poslednjih godinama, u poslednjih 20-30 godina, doživelo tu tzv. nadgradnju i koliko je od tih objekata upravo rizičnog kvaliteta, da tako kažem, sa lošim stabilnim osloncima, sa lošim materijalima od kojih su građeni itd, smatram da je nedopustivo da se ugrožava zdravlje i bezbednost ljudi tako što će se sada dozvoliti određena spratnost koja će kasnije ugroziti funkcionisanje građana, odnosno bezbednost objekata. U slučaju da se postupi po ovom našem predlogu bilo bi nužno i neophodno da oni objekti koji imaju stabilnost, imaju nosivost, koji su izgrađeni od čvrstih materijala, na neki način budu precizirani i da se opet da mogućnost da se na lokalnom nivou donose odluke koji su ti objekti koji će biti ozakonjeni. Hvala.
Zahvaljujem. Samo da proverim. Znači, prijavljeni su i Nataša Vučković i narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Vreme predstavnika. Dakle, obrazloženje kojim je odbijen ovaj naš amandman na član 8. ne želim da komentarišem. Mi smo tražili ovim amandmanom da predmet ozakonjenja može biti objekat koji ima spratnost propisanu važećim planskim dokumentom. U odgovoru kojim je odbijen ovaj amandman rečeno je da će biti prihvaćen amandman jednog narodnog poslanika, kojim je jedinici lokalne samouprave dato ovlašćenje da odredi maksimalnu spratnost objekta u određenoj celini, zoni itd. Vidite, mi ne mislimo da je ovo dobro rešenje. Mi jesmo za decentralizaciju, jesmo za to da lokalne samouprave imaju ključne uloge u regulisanju života i rada, privređivanja u lokalnim zajednicama, ali mislimo da u ovakvoj oblasti kao što je legalizacija, ozakonjenje, ovo nije dobro rešenje. Ovakav amandman, koji ste vi spremni da usvojite, zapravo će stvoriti novi prostor za korupciju iz sledećeg razloga. Po našem mišljenju, lokalne samouprave će imati mnogo manje kapaciteta da se odupru pritiscima investitora koji su zidali objekte veće spratnosti bespravno, nego što bi to bio slučaj da je zakonom predviđena maksimalna spratnost jednog objekta koji može biti ozakonjen kao bespravan. Dakle, biće transparentnost manja, nećemo znati šta se gde dešava i kako se odvijaju postupci. Mislim da će biti, ono što sam govorila i u načelnoj raspravi, ovim dodatno povećan prostor za diskreciono odlučivanje u ovim postupcima, u određivanju pravila, na kraju krajeva, i da ćemo time imati jednu neujednačenu praksu i jako mnogo novih privilegija, a da će cela stvar biti u priličnoj meri sakrivena od javnosti jer će tako decentralizovani kapaciteti lokalnih samouprava zapravo stvoriti jednu nedovoljno osvetljenu, da će ceo postupak ozakonjenja na taj način biti nedovoljno osvetljen. Time se potvrđuje ono što smo govorili, da je ovaj zakon i nepravičan, daljudi neće imati jednake mogućnosti ozakonjenja, da se ovim zapravo diskriminišu oni koji su bespravno gradili i da se otvara novi prostor za korupciju. To je naše duboko ubeđenje. To što vi pričate o korupciji u DS, to stvarno je već, kako da vam kažem, postalo negde i anahrono, zato što ste vi na vlasti već tri i po godine.
Po amandmanu, molim vas.
Ja razumem da ste vi dobili izbore 2012. godine, neću da pričam o borbi protiv korupcije, ali to danas više kod građana Srbije unazad tri i po godine…
Niste pričali po amandmanu. Morate po amandmanu da pričate. (Nataša Vučković, s mesta: Po amandmanu govorim. Da je bilo prostora za korupciju. To je argumentacija.) Izvolite, nastavite.
Dakle, zaključiću samo jednom rečenicom. Da ta priča o korupciji i DS kod građana više ne prolazi, s obzirom da je prošlo tri i po godine od trenutka kada ste vi na vlasti i više vam niko ne veruje u borbu protiv korupcije.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Samo, ovo vreme vam se odbija od vremena šefa poslaničke grupe, a narodni poslanik Balša Božović kao podnosilac amandmana. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, nadovezaću se samo na gospođu Natašu Vučković, iz prostog razloga što je ovo amandman koji je suštinski važan, da ne bi dolazilo i ubuduće do divlje gradnje. Dakle, predmet ozakonjenja može biti objekat koji ima spratnost propisanu važećim planskim dokumentom. To je naš predlog. Sve mimo toga što piše u vašem predlogu zakona ostavlja mogućnost za netransparentnost, gde će se opet neki privilegovati i neki će moći bespravno da grade i neki će moći da uđu u ono što nije propisano planskim dokumentima, a naravno građani Srbije neće imati pravo na to. Ono što nam smeta jeste upravo ta delimična pravda, kako je i ministarka imala nekoliko puta danas to da kaže, delimična pravda je dovela do toga da su građani Srbije svi na jednoj strani, a s druge strane imamo vrh vlasti koji uživa privilegije koje omogućava ova Vlada Republike Srbije. Mislim da to nije dobro rešenje. Mislim da je to nešto što građani Srbije vide svakog dana na ulici, svakoga dana u opštinama, svakoga dana u gradovima, svakoga dana kada se okrenu vide da samo vrh SNS živi dobro, da svi ostali žive mnogo lošije. Iz tog razloga smo predložili ovaj amandman, da se makar u ovom slučaju to ne bi dešavalo u budućnosti. Smatramo da je ovo jedino pravedno rešenje, a da delimične pravde u Srbiji, nažalost, nema, ima nepravde za građane, a pravda je samo za one koji su na vlasti. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, po amandmanu. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Znate, ovaj amandman naravno da ne možemo prihvatiti, jer nismo shvatili suštinu šta uopšte ovim amandmanom želi da se postigne. Ali, zamolio bih to i da vide poslanici, treba da znaju, iz svih stranaka, naravno, šta znači nelegalan objekat bez bilo kakve dozvole i to u čije vreme. Znate, za vreme Dragana Đilasa imali smo, kažu, 200 mostova, za vreme bivšeg režima. Evo, ja ću pokazati jedan most, čisto da građani vide, koji ste ostavili našim građanima, našem narodu u Barajevu. Pogledajte kakva velesila od mosta. Ako pogledate, pošto nemamo mesta da sve to uklopimo, sa leve strane treba da se radi eksproprijacija, a tu vam je Srpska pravoslavna crkva, njihovo dvorište i ulaz u crkvu. Ne možete, naravno, da radite eksproprijaciju ili bilo šta da rušite, a ovamo ulazite u privatan posed kod komšije, jednog čoveka. Dvanaest miliona i 600, bez dozvole. Dozvola je za ovo parče, to je veoma važno, predsedavajući, dozvola je za ovo parče dobijena takođe u vremenu aktuelnog režima, u to vreme Dragana Đilasa. Ali, šta je važno, predsedavajući, i složićete se sa tim? Kažu – ne možete više pričati o korupciji, vi ste na vlasti tri godine. Jeste, gospodo, ali ste vi 15 godina na vlasti, isto. U Pokrajinskoj vladi imate premijera. Mi smo tri, a vi ste 15. I još uvek ste na vlasti, u većini beogradskih opština ste na vlasti.I dalje nastavljate da se ponašate onako kako ste se ponašali i za vreme Đilasa i mnogih pre njega.
Kolega Jovičiću, molim vas, po amandmanu.
Naravno, po amandmanu, pa sve je vezano za amandman. Ja vam pokazujem, ljudi moraju da znaju kako su se ostavljali, predsedavajući, mostovi. Zašto to kažem? Zato što mi jesmo na vlasti tri godine, ali još jednom ponavljam da ima elemenata korupcije i dalje jer imamo pokrajinskog premijera koji je na vlasti 15 godina. Tako da, nemojte se građanima Srbije predstavljati kao opozicija jer vi to niste, možete da budete - ako okrenete leđa Bojanu Pajtiću. Možda ste to uradili pa ste vi sad ovde opozicioni poslanici i ne priznajete vašeg predsednika stranke gospodina Bojana Pajtića, završavam, a to nije ni nemoguće, s obzirom da menjate šefove poslaničkih grupa veoma često, tako da vidimo ko će biti sledeći.
Jeste li želeli po amandmanu ili replika? (Nataša Vučković,s mesta: Replika.) Pravo na repliku, izvolite.
Samo da zamolim kolege iz SNS da se ne bave oni DS-om. Imamo mi svog predsednika i znamo šta radimo. Što se tiče borbe protiv korupcije, DS ne beži ni na koji način od onoga što je utvrđivanje odgovornosti svakog pojedinca, bilo da je pripadao DS-u ili bilo kojoj drugoj političkoj organizaciji ili učestvovao u vlasti, ali to stvarno jeste pitanje za sud i za nadležne pravosudne organe. Dakle, licitiranje ovde o ovim ili onim zaista nije mesto ni u ovom parlamentu, ne doprinosi našoj raspravi i ne doprinosi, na kraju krajeva, dostojanstvu parlamenta da se na taj način jedni drugima obraćamo. Prema tome, volela bih da se zaista argumentima suprotstavljamo jedni drugima, ja sam vrlo sklona uvek da prihvatim argumente svojih sagovornika i verujem da ste vi to isto. Prema tome, ono što smo mi tvrdili samo, to je da ovo rešenje kada ne prihvatite naš amandman, a prihvatite amandman da će lokalne samouprave utvrđivati spratnost objekata, da će to povećati korupciju. To će se pokazati tačnim u praksi. Vi možete to da negirate sada, ali praksa će to pokazati. Nama je žao zbog toga. Mi bismo voleli, ja bih lično volela i moje kolege, da takvih praksi više ne bude i da nemamo korupciju u Srbiji. Dakle, mi se za to zaista zalažemo, iskreno. Verujem da nam je to svima zajednički interes i da je to onaj javni interes o kojem govorite u članu 3, kada kažete – javni interes je ozakonjenje bespravno podignutih objekata. Hvala.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Moraću da opovrgnem reči uvažene koleginice i moraću da vam kažem – o, da, bežali ste od borbe protiv korupcije. Evo ga jedan mali razlog i jedna mala činjenica. Od 2010. do 2013. godine, iako ste imali komotnu većinu u Narodnoj skupštini Republike Srbije, niste usvojili ni strategiju, jedan dokument koji donosi i usvaja Narodna skupština, niste usvojili strategiju o borbi protiv korupcije. Na koju borbu protiv korupcije se pozivate, ako kažete, ako je činjenica da nismo kao država, kao društvo imali usvojenu ni strategiju o borbi protiv korupcije? Tri godine, od 2010. do 2013. godine. Naravno da je Vlada Aleksandra Vučića i SNS i skupštinska većina 2013. godine tu strategiju usvojila na pet godina, a na taj period se i usvaja. Tako da, što se tiče borbe protiv korupcije, jasno ste se opredelili baš time što niste usvojili ni strategiju o borbi protiv korupcije. Sa jednom stvari ću se složiti, SNS se ne bavi i nema potrebe da se bavi DS-om, delanjem pojedinaca iz DS-a uveliko se bave pravosudni organi Republike Srbije.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Nataša Vučković. Izvolite.
Borba protiv korupcije ima mnogo faza. Prva faza je da donesete zakon. Druga faza je da osnujete i obezbedite uslove za rad Agenciji za borbu protiv korupcije. Sve je to uradila Demokratska stranka. Naravno, bilo je potrebno doneti strategiju, itd. Ali, ne možete sve doneti u jednom mandatu. Možda je bilo nešto sporosti, možda je ta sporost bila delimično i zbog toga što smo imali jednu opoziciju koja je bila takva da se vrlo teško kretalo napred u nekim evropskim reformama, možda smo kasnili zbog toga što su neke stranke koje su prethodno bile mnogo brojnije u ovom parlamentu tokom prve dekade 21. veka zapravo onemogućavale vrlo veliku želju za ubrzavanjem tih procesa, sve to stoji. Ali, ono što je sada pitanje, to je – kakve mi sada zakone donosimo i kakva rešenja sada predviđamo, jer ćemo te zakone primenjivati i u lokalnoj samoupravi i u centralnim republičkim organima i to je sada bitno pitanje. A o prošlosti su građani dali svoj sud, 2012. i 2014. godine. Ali, daće i vama ponovo na izborima. Znači, ovaj zakon će biti izvor nove korupcije. To je ono što mi tvrdimo i to će građani videti. A onda ćemo izvući ko je šta u ovoj raspravi govorio.
Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Ja mislim da je ovo prethodno izlaganje za jednu skupštinsku antologiju - da neki zakoni i strategije u borbi protiv korupcije nisu doneti zbog poslaničkih grupa koje su tada bile u opoziciji. Postojala je komotna skupštinska većina, postojao je Poslovnik koji ste napravili kakav ste želeli i kakav ste hteli, a sada je kriva tadašnja opozicija zašto strategija o borbi protiv korupcije nije usvojena. Molim vas! Ja tu zaista ne vidim nikakvih dodirnih tačaka sa logikom. To bi bilo kao kada bi mi gledali ovih milion i 500 hiljada objekata koji su nelegalno izgrađeni i rekli – znate, neka tamo poslanička grupa će postavljati i davati neke amandmane i sada će oni biti krivi zbog čega se nećemo tom temom ni baviti, niti takav zakon donositi. To nema nikakve veze sa logikom, uz svo uvažavanje. Zaista je neophodno da se svako pogleda u ogledalo, a mislim kada su izlaganja pojedinih narodnih poslanika u pitanju, bar malo pre kada se pričalo o nekoj nelegalnoj gradnji i nekim stvarima kako žive i kako su živeli ranije, verujem da je to govorio stajući ispred ogledala i gledajući svoj odraz u tom ogledalu.
Zahvaljujem. Koleginice Vučković, molim vas, po kom osnovu? Replika? Izvolite.
Oko kašnjenja i bilo čega, ja sam samo rekla da smo mi doneli zakon, da smo stvorili uslove za borbu protiv korupcije. Stvorili smo Agenciju za borbu protiv korupcije. Doneli smo Zakon o sprečavanju sukoba interesa, itd. Zašto danas piše progres u Izveštaju o napretku Evropske komisije da Vlada Srbije kasni sa donošenjem preciznijeg zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije? Prema tome, i vi imate neka kašnjenja iz nekih razloga koje verovatno smatrate opravdanim. Ja vam samo kažem da se to može desiti. Ali, ono što je pitanje danas jeste da li ćemo imati više korupcije sa ovim zakonom o ozakonjenju? Mi tvrdimo da ćemo imati.
Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Babić. Ovim završavamo krug replika.
Ja ću još jednu rečenicu. Ovo je još jedno izlaganje koje možda nije za onu skupštinsku antologiju, ali, jeste svojevrsno priznanje. Kada s jedne strane kažete – evo, mi smo doneli Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, nismo doneli strategiju, nije nam potrebna strategija, znate, ipak, u strategiji postoje i koraci koji moraju da se ispune i rezultati koji moraju da se pokažu, a sada je i Evropska komisija, i drago mi je što se koleginica pozvala na Izveštaj Evropske komisije, rekla i pokazala i dokazala da je taj zakon manjkav. Znači, vi se pozivate na zakon koji ste usvojili i odmah pokazujete da je on manjkav. Ovo mi liči kao kada je gospodin Bojan Pajtić kritikovao Zakon o radu. A onda nije shvatio da je kritikovao Zakon o radu kojeg je formirala i napravila i usvojila Demokratska stranka, pa je to onda brže-bolje skinuto sa sajta Demokratske stranke, jer je video da je kritikovao samog sebe. Ja ovo shvatam kao kritiku onoga što ste radili i to nije loše, to je dobar početak – priznavanje krivice, priznavanje i prihvatanje odgovornosti za sve ono loše što ste radili. Uostalom, Vlada Republike Srbije vodi jednu jasnu politiku borbe protiv korupcije. I u borbi protiv korupcije nema zaštićenih. To smo mnogo puta do sada u ove tri godine pokazali. U ovoj skupštinskoj sali, u jednoj teškoj sednici je skidan imunitet narodnom poslaniku Srpske napredne stranke zato što je postojala sumnja pravosudnih organa da se ogrešio o zakon. I nama nije bio problem da u jeku predizborne kampanje ukinemo imunitet. Zašto? Zato što nijedna knjižica, nijedno poznanstvo, članska knjižica, ničiji broj telefona nikoga neće zaštititi. Mi praktično pokazujemo te stvari. U jednom danu su privedeni ljudi koji su visoki funkcioneri i Demokratske stranke i našeg koalicionog partnera, ali i naši visoki funkcioneri. Zato što ne postoje ljudi koji su funkcioneri i to što su funkcioneri ili članovi neke stranke ih neće abolirati od krivice ako su uradili neko krivično delo. Da li je takvih stvari i takvih prilika bilo u prošlosti? Ne, nije. Dovoljno je bilo poznavati nekoga. Dovoljno je imati člansku kartu Demokratske stranke. Dovoljno je poslati onaj čuveni dopis iz Vlasotinaca… [[Isključen mikrofon]] koji je rekao – taj čovek mora da napreduje u pravosudnim organima zato što je odbacivao sve optužbe protiv Demokratske stranke. E, to je borba protiv korupcije na vaš način.
Koleginice Vučković, po kom sada osnovu? Replika.
Ko malo bolje poznaje proces evropskih integracija i proces pristupanja zna da se reforme odvijaju fazno i da se tokom pristupanja, prvo pridruživanja a onda pristupanja Evropskoj uniji, neki zakoni, naravno, unapređuju, zbog toga što ne možete odmah doneti zakon koji će biti na nivou onoga što je u EU potpuni standard, nego se ti standardi uvode postepeno. Prva stvar je da formirate institucije, da im obezbedite da rade, itd. To smo mi uradili i to ja naglašavam kad govorim o Agenciji za borbu protiv korupcije i za prve zakone koje smo u tom segmentu doneli. Čvrsto stojim pri tome da je Demokratska stranka imala ozbiljnu nameru i ozbiljnu reformu u tom segmentu. Ono što je važno, to je da znamo da i vi morate unaprediti taj zakon, kao što ga je Hrvatska unapređivala. Ja mislim da je strategiju pet ili šest puta menjala i dorađivala, kao i akcione planove. To je prosto normalno u procesu pristupanja i to je nešto što verujem da će kolege iz SNS prihvatiti vremenom.
Kolega Živković, povreda Poslovnika.
Povređen je član 255, koji kaže da su sednice Skupštine i njenih radnih tela javne. Trenutno nema prenosa naše sednice i ja bih mogao da razumem da se dešava nešto važno, od javnog interesa, kao što piše u članu 2. ovog zakona. Međutim, prenosa sednice nema zato što ide prenos teniskog meča Federer i neki Japanac. Ja ne znam ko je od njih dvojice, da li je član Vlade, da li se učlanio u neku vladajuću stranku, ili ima neki drugi vitalni interes po Srbiju, srpski narod i njene građane, ili je to opstrukcija od strane Javnog servisa, uz dozvolu rukovodstva Skupštine, da građani Srbije ne mogu da budu direktno upoznati sa donošenjem zakona za koji smo se svi dogovorili i složili da je od najvišeg nacionalnog interesa? Prema tome, ja vas molim ili da omogućite da se uključi prenos ponovo i da se nastavi upoznavanje srpske javnosti sa onim što se dešava ovde, oko jednog važnog zakona, ili da se napravi pauza dok se ne izigraju tenisa taj Švajcarac i Kinez, ili Japanac, pa da onda mi nastavimo kasnije. Siguran sam da će predlagači amandmana ostati ovde i posle pauze, da brane svoje navode i da dokazuju da smo u pravu sa onim što predlažemo kroz amandmane. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Živkoviću. Mi od emitera RTS nismo dobili obaveštenje da nije prenos u toku. (Zoran Živković, s mesta: Proverite.) (Balša Božović, s mesta: Pauza.) Molim vas nemojte da mi dobacujete. Tražićemo da se izjasne po ovom pitanju i za onaj deo sednice koji nije emitovan u direktnom prenosu, biće izvršeno reemitovanje. Meni je jako drago da ste politički napredovali, pošto dok ste vi bili premijer, ja kao narodni poslanik, nisam imao pravo na sednice koje prenosi državni informativni servis. Obavestićemo vas čim budemo dobili informaciju iz RTS. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, pravo na repliku.
Slažem se, gospodine Arsiću sa vašom argumentacijom i dodao bih kao građanin ove države i voleo bih da su i gospodin Nišikori i Federer građani Srbije i da budu članovi stranke i kad bi takvi asovi i takvi pobednici, i da je sreće da ih je više u Srbiji, ne bih na tako posprdan način se odnosio prema ljudima iz jednog, svetskim velikanima iz sveta tenisa. Sa druge strane, žao mi je što gospođa Vučković, nije trenutno tu. Verujem da će čuti. Mislim da borba protiv korupcije nije zgrada Agencije za borbu protiv korupcije. Borba protiv korupcije nisu ni ljudi koji rade u Agenciji za korupciju. To je forma. Suština se nalazi u sinergiji celokupnog društva, u sinergiji svakog pojedinca da je onda kada ukaže na korupciju da je zaštićen od države, a ova skupštinska većina je usvojila Zakon o zaštiti uzbunjivača. Borba protiv korupcije se nalazi i u pravosudnim organima, da sudije sude po zakonu i Ustavu, a ne kao što smo 2012. godine u Specijalnom sudu za organizovani kriminal zatekli pod debelim slojem prašine neka tri predmeta. Ništa više, a onda je za godinu dana 138 optužnica podignuto i 138 optužnica i potvrđeno. Sve je to suštinska borba protiv korupcije. Pozivati se na borbu protiv korupcije, reći da je rezultat to što je obezbeđena zgrada za Agenciju protiv korupcije, zato što su neki ljudi našli zaposlenje u okviru Agencije je mislim omalovažavanje našeg društva i svih građana.
Zahvaljujem, kolega Babiću. Dobili smo obaveštenje od RTS da danas, u četvrtak 19. novembra neće biti u mogućnosti da od 15.00 časova prate zasedanje Skupštine Srbije u direktnom prenosu na Drugom programu RTS, zbog ranije ugovorene obaveze prenosa teniskog meča Federer – Niškori, sa Masters turnira u Londonu. Snimak dela sednice koji nije bio emitovan u direktnom prenosu emitovaće u nastavku programa. (Zoran Živković, s mesta: Javljam se za reč.) Gospodine Živkoviću, po kom osnovu sada? [[Zoran Živković, s mesta: Prvo, replika vama.]] Ja sam vas, gospodine Živkoviću, pohvalio. (Zoran Živković, s mesta: Ne, ne, niste me pohvalili.) Pa pohvalio sam vas. (Zoran Živković, s mesta: Ne, to ja ocenjujem pošto ste vi meni replicirali…) To vi ocenjujete. (Zoran Živković, s mesta: Naravno.) Ne znam po kom osnovu, ali daću vam pravo na repliku.
Prvo, moj politički napredak ili nazadovanje se ocenjuje na izborima, naravno i to ni ja niti vaš niti moj, ne može, napredak da se meri time što ćemo jedan drugome da dajemo komplimente ili uvrede. Pod jedan. Pod dva, u to vreme, ako ste mislili na vreme kada sam ja bio premijer Skupštine, sednice su prenošene, osim u delu te godine kada je bilo vanredno stanje, to je bilo 40 dana, bilo je dosta sednica, ali nakon toga su sednice prenošene. Ne sećam se da je tada SNS bila u parlamentu, tako da se ne sećam ni vas. Nakon toga, nakon mog reklamiranja povrede Poslovnika, dali ste sledećem kolegi pravo da replicira meni, što je naravno nemoguće, kada je u pitanju povreda Poslovnika. Prema tome, da se ne vraćamo u istoriju, jer ćemo tu naći puno interesantnih događaja, koji neće biti dobri za jednog, drugog, trećeg ili petog kolegu, nego vi omogućite da mi imamo direktan prenos ove važne sednice za koju smo se svi dogovorili i predlagač zakona i predlagači amandmana i sve kolege, da je od vitalne važnosti za oblast koja se definiše ovim zakonom.
Kolega Živkoviću, moraću da vam odgovorim iako nije bila povreda Poslovnika. Kolega Babić je dobio pravo na repliku na osnovu izlaganja koleginice Vučković, a ne na osnovu vašeg izlaganja. (Zoran Živković, s mesta: Ne, nije.) Replicirao je apsolutno koleginici koja je govorila o Agenciji za borbu protiv korupcije, a on je pričao o radu Agencije za borbu protiv korupcije. Za razliku od vremena kada ste vi bili premijer, ova Skupština i ova Vlada ne mogu da utiču na program javnog servisa RTS i takođe tražićemo iz Arhive RTS da nam pokažu snimke direktnog prenosa od završetka „Sablje“ do početka rasprave izglasavanja nepoverenja vašoj Vladi. (Zoran Živković, s mesta: Nije bilo nepoverenje ovoj Vladi, nego sam ja tražio da…) To je bilo posle. Sada po Ustavu ne možete više da raspuštate Skupštinu. (Zoran Živković, s mesta: To je iz radikalskih vremena, ja to razumem.) Iz demokratskih vremena? (Zoran Živković, s mesta: Iz radikalskih.) A iz radikalskih. Dobro. Po amandmanu narodni poslanik dr Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre, poštovane kolege, ja se samo pitam, evo posle dužeg vremena vraćamo se na predloženi amandman. Mislim da je apsolutno neprihvatljiv i pitam se otkuda sada tolika briga za bezbednost građana, gde su bile vaše građevinske inspekcije u to vreme da reaguju kada su se ti objekti zidali? nate, ništa preko noći ne može da se pozida jedan ili dva sprata. Znači, potrebno je neko vreme. To je jedna stvar. Druga stvar, imali smo lekciju iz promocije autoprojekcije i da će lokalne samouprave raditi onako kako ne treba i da će trpeti pritiske i biti podložne da podlegnu tim pritiscima. To nije slučaj sa onim sredinama gde je SNS na vlasti. Brinete očigledno brigu za one opštine koje su i dalje pod vašom ingerencijom, ali mislim da to neće još dugo da traje, tako za ovih pet-šest meseci do lokalnih izbora, mislim da neće napraviti toliko veliku štetu. Što se tiče zakona koji su usvajani u vaše vreme bili su zakoni za privatni interes pa sada mi moramo to da ispravljamo i zato vam smeta zato što mi usvajamo zakone za javni interes, znači za naše građane. Još samo da dodam u vezi Agencije za borbu protiv korupcije, ne sumnjam da ste imali dobru nameru, ali kaže se „Put u pakao je popločan dobrim namerama“. U taj pakao ste nas vi doveli, tako da sada moramo, nažalost, da se čupamo kako znamo i umemo. Hvala.
Hvala. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Marijana Maraš. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, profesor dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, profesor dr Vladimir Marinković, profesor dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena potpredsednice Vlade i saradnici, poštovane kolege, vezano za član 8. želela bi samo da istaknem zadovoljstvo za redefiniciju onog dela člana koji se odnosi na osnov za legalizaciju objekata koji su drugačije spratnosti u odnosu na odgovarajući planski dokument. Takođe bi želela da pohvalim saradnju sa kolegom Babićem i spremnost Vlade da prihvati ovaj amandman. On je zapravo u duhu onog što smo i mi želeli svojim amandmanima. Samo bi htela, vezano za ovaj naš član, da istaknem, taj amandman nije prihvaćen i on se odnosi na deo člana 8. u kome smo želeli da u popis situacija objekata koji će biti ozakonjeni uvrstimo i objekte koji se nalaze u zoni za koju ne postoji odgovarajuća planska dokumentacija. Svi stavovi člana 8. referišu se na situacije kada je planski dokument definisao mogućnosti ozakonjenja. Jedino nije naveden slučaj da je podnet zahtev za ozakonjenje objekata u zoni za koju ne postoji planska dokumentacija. U tom smislu je bio naš član, pa sam želela da obrazložim šta je bila ideja kolega poslanika i mene. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Podneli smo amandman na član 9. kojim smo predložili da se on menja tako da glasi – po pribavljanju relevantnih dokaza i dokumentacije, te razmatranje izveštaja o zatečenom stanju u skladu sa ovim zakonom, utvrđuje se ispunjenost uslova propisanih u članu 3, 5, 6. i 8. ovog zakona, što predstavlja uslov za nastavak postupka ozakonjenja. Članom 9. Predloga zakona koji nam je dostavljen propisano je da ispunjenje uslova propisanih u članovima 3, 5, 6. i 8. ovog zakona predstavlja uslov za nastavak postupka ozakonjenja. Članovima 3. i 5. Predloga zakona propisani su značajni izuzeci u pogledu uslova za ozakonjenje nezakonito izgrađenih objekata, dok je članovima 25, 26, 28. i 30. predviđeno postupanje nadležnog organa kako bi utvrdio da li se radi o tim izuzecima. Mi amandmanom intervenišemo kako bi ovu odredbu izmenili i logički propisali da se nakon pribavljenih relevantnih dokaza i dokumentacije, kao i razmatranja izveštaja o zatečenom stanju, a ne pre toga, utvrđuje ispunjenost uslova propisanih u članovima 3, 5, 6. i 8. Predloga zakona. Amandman je odbijen sa obrazloženjem da je formulacija predložena u Predlogu zakona preciznija. Mislim da je ovo paušalno dato obrazloženje, jer nikako ne može da bude preciznije, i ne radi se o preciznosti, nego o utvrđivanju redosleda koraka za utvrđivanje uslova propisanih članovima za sprovođenje daljeg postupka ozakonjenja. Mi smatramo da je redosled koraka koje smo mi predložili logičniji, ispravniji i da ostavlja veću pravnu sigurnost građanima koji uđu u ovaj postupak.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Milena Bićanin. Da li neko želi reč? Vi ste želeli po ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak. Izvolite.
Da, kao ovlašćeni predstavnik SDPS. Želela bi da prosto objasnim šta je bila ideja ovog amandmana. Amandman zapravo menja samo jednu svezu u iskazu, u stavu, u kome piše – predmet ozakonjenja može biti objekat za koji vlasnik dostavi dokaz o odgovarajućem pravu na građevinskom zemljištu ili objektu. Koleginicin, zapravo naš amandman je bio da se sveza „ili“ menja svezom “i“. Iskoristiću priliku da obrazložim i svoj amandman na isti član 10, te se neću javljati kasnije. Zajednička ideja je bila da se dokaz o odgovarajućem pravu na građevinskom zemljištu uključi u obaveznu dokumentaciju, a zapravo ideja je bila da se to prevashodno odnosi na podnošenje prijava o ozakonjenju, na Zakon o posebnim pravima. Kako je amandman na član 10. u delu koji definiše baš ovu oblast prihvaćen, mi onda smatramo da je zapravo ono što smo mi kao podnosioci amandmana želeli da postignemo zapravo i postignuto. Utoliko se zahvaljujemo što je prihvaćen jedan deo ovog člana, te se ja, kada bude došao na red moj amandman, neću javljati za reč. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Kolege narodni poslanici, uvažena ministarko sa saradnicima, imajući u vidu da su svi naši amandmani, uz podršku zakona, išli u pravcu poboljšanja kvaliteta zakona, u odnosu na član 10. bih samo skrenuo pažnju na odgovarajuće pravo koje ste definisali kao uslov za ozakonjenje objekta, naravno, ukoliko vlasnik dostavi dokaz u odgovarajućem pravu. U stavu 2. člana 10, uvažena ministarko, kao odgovarajuće pravo, definisali ste pravo svojine. Moram da podsetim da po odredbama Zakona o osnovama svojinsko-pravnih odnosa, način sticanja svojine je zakon, nasleđivanje ili pravni posao, odnosno ugovor. A kako se svojina definitivno stiče? Upisom u službu za katastar nepokretnosti. Znači, osnov sticanja smo definisali. Postoje tri osnova: zakon, pravni posao, nasleđivanje. Kad se stiče? Stiče se na originalan način, a to je upisom u katastar. Ako je to tako, zbog čega bi uopšte takav objekat podlegao ozakonjenju? On, kako ste ga definisali, ima pravo svojine. Ako ima pravo svojine, onda je ta svojina definisana upisom u katastar nepokretnosti. Postavlja se pitanje – da li takav objekat može da bude predmet ozakonjenja? Da li treba preformulisati ovakav stav? Nije sporno da pravo korišćenja, pravo zakupa na građevinskom zemljištu, i druga prava, budu odgovarajuća prava na osnovu kojih vlasnik objekta, koji je predmet ozakonjenja, podnosi dokaz o tome. Ali, ako govorimo o svojini i primenjujemo odredbe Zakona o osnovama svojinsko-pravnih odnosa, onda je ovde nužna intervencija u smislu preformulacije ovakve odredbe zbog toga što se pravo svojine stiče upisom u evidenciju katastra nepokretnosti za odgovarajuću opštinu na kojoj se taj katastar nalazi, odnosno nadležan. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 10. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovane kolege poslanici, poštovana ministarko, ja vas najljubaznije molim da obratite pažnju na našu argumentaciju koja se tiče obrazlaganja ovog drugo stava člana 10. Pored ovoga što je kolega Jovanović naveo, a sa čim se potpuno slažem, ja želim da otvorim i ovu drugu temu, koja se tiče zakupa na građevinskom zemljištu koje je u javnoj svojini. Smatrali smo da treba brisati ovaj predlog koji ste u stavu 2. predložili, gde se kaže da se kao odgovarajuće pravo smatra pravo svojine na objektu, odnosno pravo svojine, pravo korišćenja ili pravo zakupa na građevinskom zemljištu u javnoj svojini, kao i druga prava propisana Zakonom o planiranju i izgradnji kao odgovarajuća prava na građevinskom zemljištu. Gospodo poslanici, ako pričamo o korupciji, ako pričamo o štetnim posledicama i efektima ovih predloga, molim vas, uzmite u obzir ove argumente o kojima govorim. Imajući u vidu Zakon u konverziji, koji daje mogućnost da se pod vrlo povoljnim uslovima i okolnostima, iako ste u zakupu na 99 godina, na građevinskom zemljištu, prodaje, gradi, trguje, da se stavite u funkciju vlasnika da nekom nepokretnošću itd, dolazimo do toga da će primenom ovog člana zakona zakup na zemljištu koje je u javnoj svojini biti vrlo brzo predmet kriminala, korupcije. Nije dobro da dajemo mogućnost da se bez jasnih kriterijuma, u smislu ako je neko u zakupu na javnoj svojini, recimo, na pet godina, iskoristi i Zakon o konverziji i ovaj zakon i da se po tom osnovu ubrzano gradi i prodaje, trguje, itd. Znači, ako niste definisali jasne kriterijume i principe kako će se izvršiti ozakonjenje na javnoj površini, ako je u smislu ovog člana u pitanju zakup, onda je dobro da se to uradi, odnosno da se povuče ovaj predlog i da se na neki drugi način precizira. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika član 107. Pošto ni vi, a očito gospodin Marković to ne želi da vidi, jedna trećina parlamenta, a verujem da će u godinama pred nama više od jedne trećine parlamenta činiti žene, nekulturno je u najmanju ruku, ali kršenje Poslovnika, obratiti se sa „gospodo poslanici“, pa i u ovoj sali sada su mnogo strpljivije i marljivije i svojim prisustvom to pokazuju baš žene, narodne poslanice. Molim vas, gospodine predsedavajući, da ubuduće ne dozvolite takvo ponižavanje koleginica, ali i svih žena koje se bave politikom, ali i svih žena u Srbiji koje motivišemo da se bave politikom, koje u ovaj parlament nisu samo unele šarm i lepotu, već su unele mnogo mudrosti, da ubuduće takvih stvari ne bude. Ja ću u ime gospodina Markovića, jer ne verujem da će on imati snage da to sam uradi, uputiti izvinjenje svim narodnim poslanicama koje on nije želeo da vidi u ovoj sali, baš takvim obraćanjem, samo gospodi narodnim poslanicima.
Kolega Babiću, ja ipak ne mogu da utičem na poslanike kako će da započnu svoje izlaganje, mogu samo da apelujem da vode računa o tome. Kolega Marković, po kom osnovu sada vi? (Jovan Marković, s mesta: Mogu li samo jednu rečenicu, pošto sam prozvan.) Prozvani ste bili iz dela koji se odnosi na povredu Poslovnika, odnosno ukazana je meni na moj rad. Izvolite.
Mislim da je u redu da se po prvi put sa kolegom Babićem složim. Ja se zaista izvinjavam svim koleginicama koje su bile ovde prisutne, a koje nisam pomenuo. Činilo mi se da je značaj ove teme o kojoj sam govorio tako veliki i važan da sam možda u nekom trenutku i prevideo to što sam izgovorio, tako da je kolega Babić u ovom slučaju u pravu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Opet ću po amandmanu, imajući u vidu da smo zauzeli određene stavove koji se odnose na isti član. Kolega Marković je pomenuo konverziju. Da, konverzijom se rešavaju određena pitanja. Imajući u vidu da ćemo ovde imati situacije u kojima se ispod objekta nalazi zemljište za redovnu upotrebu objekta, imamo zemljište koje je inače definisano članom 70. Zakona o planiranju i izgradnji, kao zemljište za redovnu upotrebu objekta, gde je tačno precizirano koja to površina odgovara površini jedne građevinske parcele na teritoriji jedinica lokalne samouprave, tako da u tom pravcu ne možemo primedbodovati zakonu na taj način, ali u svakom slučaju prihvatam nešto drugo što bi moglo opet da se veže za ono što sam malopre rekao, uvažena ministarko. Daleko od toga da mi u poslaničkoj grupi SPS tražimo da se nešto briše, taman posla. Da bi se brisalo, to znači automatski da bi se nešto obesmislilo. Ne mislimo na taj način. Mislimo da bi trebalo imati u vidu činjenicu, ono što sam malopre rekao moram da pojasnim i da ponovim, kako bi izbegli u praksi određene probleme. Ako sam vlasnik objekta, moje pravo vlasništva se upisuje u list nepokretnosti. U listu nepokretnosti pravo svojine na objektu može da bude istovremeno i pravo svojine sa pravom korišćenja katastarske parcele na kojoj je objekat izgrađen. U toj situaciji imamo definisana dva prava. Pravo svojine u korist vlasnika objekta. To je Neđo Jovanović. Pravo korišćenja na katastarskoj parceli na kojoj je Neđo Jovanović izgradio objekat. Ja sam samo postavio pitanje. Ako ja već imam upisano pravo svojine u katastru, imam uknjiženo pravo na katastarskoj parceli na kojoj je moja kuća izgrađena, da li moja kuća podleže odredbama Zakona o ozakonjenju? Prema članu 10. stav 2. podleže i mislim da je to apsolutno suvišno zbog toga što je moj pravni interes, materijalni i svaki drugi interes, za ozakonjenjem iscrpljen zato što sam ja svoje pravo svojine upisao u katastar. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Sonja Vlahović.
Hvala, poštovani predsedavajući. Ja bih samo iskoristili pravo na repliku, a ne po amandmanu, i samo bih dodala na izlaganje kolege Babića, koji se javio po Poslovniku, da je danas svetski dan muškaraca. Ja u ime mojih koleginica i u moje ime čestitam svim kolegama dan, a i svim građanima naše Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Vlahović. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 10. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Branka Bošnjak. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Branko Đurović. Da li neko želi reč? Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, poštovane koleginice i kolege, član 13. nalazi se u delu koji obrađuje način i postupak ozakonjenja i on kaže u svom stavu 1. – nadležni organ po utvrđivanju ispunjenosti prethodnih uslova, a oni su sadržani u članu 10, i postojanja odgovarajućih prava iz člana 10. ovog zakona, nastavlja postupak ozakonjenja pribavljanjem dokumentacije iz člana 11. ovog zakona. Mi smo predložili da se ovaj stav 1. menja i glasi – nadležni organ nakon pribavljanja izveštaja o zatečenom stanju i ostale relevantne dokumentacije iz člana 11. ovog zakona utvrđuje ispunjenost uslova za ozakonjenje i postojanje odgovarajućih prava iz člana 10. ovog zakona. Zašto smo to rekli, uvažena ministarko? Član 13. Predloga zakona predviđa da nadležni organ u utvrđivanju ispunjenosti prethodnih uslova i postojanju odgovarajućih prava nastavlja postupak ozakonjenja pribavljanjem izveštaja o zatečenom stanju, čiji je sastavni deo elaborat geodetskih radova za nezakonito izgrađeni objekat. Sa druge strane, prema članu 11. stav 1. – izveštaj o zatečenom stanju pribavlja se u cilju utvrđivanja mogućnosti ozakonjenja, dok je članom 19. stav 8. propisano da ako stanje konstrukcije, odnosno kvalitet izvršenih radova u pogledu stabilnosti, odnosno sigurnosti nije zadovoljavajući ili su u međuvremenu izmenjeni tehnički propisi za tu vrstu objekta, izveštaj sadrži i predlog mera, odnosno popis radova koji se preduzimaju pre izdavanja rešenja o ozakonjenju. Uzimajući u obzir da citirane odredbe Predloga zakona nisu u potpunosti usaglašene, mi smo predložili ovu izmenu, te mislim da je smisleno da prihvatite naš amandman, jer je konkretniji i bolje sročen, nego što je u Predlogu zakona.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Đorđe Čabarkapa. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko, dakle, predložili smo u članu 25. izmenu stava 5. koji kaže u izvornom obliku – po pravosnažno okončanom postupku, rešenje iz stava 2. ovog člana, nadležni organ bez odlaganja dostavlja građevinskoj inspekciji. Mi smo predložili da se to izmeni i da glasi: „Po pravosnažno okončanom postupku, rešenje iz stava 2. ovog člana, nadležni organ dostavlja građevinskoj inspekciji u roku od tri dana, od dana donošenja rešenja“, jer smatramo da nezakonito izgrađeni objekat nije u stepenu izgrađenosti propisanim ovim zakonom nadležni organ, te neosporno je da pravni standard bez odlaganja egzistira i u našem pravnom poretku. Mišljenja smo, a to ste vi prihvatili, da u cilju efikasnije primene zakona, rok treba odrediti na taj način koji smo predložili da je tri dana, te vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu. (Ne.) Na član 25. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov i zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, dame i gospodo, poštovani građani, ovo je član za koji smo mi predložili da se obriše iz prostog razloga što je on u koliziji sa članom 25. stav 6. i član 18. Dakle, u članu 18. ono što je predviđeno ovim zakonom na neki način je u suprotnosti sa onim što se predviđa članom 25. i smatramo da svaki zakon koji u sebi sadrži nesuglasice u svojim članovima i svaki zakon koji pokušava na nekoliko različitih načina jednu te istu stvar da uredi, nije dobar zakon. Iz tog razloga će mnogi ostati uskraćeni kada je u pitanju legalizacija, a da se to ne bi dogodilo, ovaj član 25. stav 6. mora da se obriše, iz prostog razloga što nije u skladu sa članom 18. ovog zakona. Da se ne bi dogodilo da sutra neko može sebi, kako se ovde navode određeni zanatski objekti, po čemu se uvode svi komercijalni objekti na tržištu, da se legalizuju, a s druge strane neko ne može svoj krov nad glavom, samo zato što je u pitanju objekat na nekoj parceli koja ima više vlasnika, smatramo da je veoma važno ispraviti one falinke koje su od strane poslanika Demokratske stranke, a i mnogih drugih opozicionih stranaka, malopre smo i gospodina Bradića čuli, uočene i smatramo da je veoma važno da tekst zakona prečistimo vrlo dobro. Neko je rekao da su naši amandmani, zapravo da nemaju nikakvu svrhu i da nemaju nikakav smisao. Mislim da je veoma važno da smisao i svrha svake skupštinske rasprave bude dobar zakon, a ne to što će neko da dođe i progura nešto da bi neko ranije otišao u svoj kraj ili u svoju kuću. Mislim da je veoma važno da dobro prekontrolišemo svaki predlog zakona i ovi amandmani upravo služe za taj posao. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić. Izvolite.
Mislim da se ovde radi dame i gospodo o nesporazumu. Očigledno je da se radi o okončanju postupka ozakonjenja, s jedne strane, znači, objekte koji nisu završeni, koji su već izdefinisani, upisani su u pravo svojine kod tih objekata i sasvim je normalno da neko ko je završio te pravne pretpostavke, može da nastavi dogradnju tih objekata i završava. Tako da ne postoji nijedan razlog da se tim ljudima ne omogući da, naravno, poštujući Zakon o planiranju i izgradnji koji to definiše, taj postupak nastave, bez obzira na trenutno stanje objekta. Prema tome, čini mi se da ovde nema kolizije sa članom 18. i da se nismo dobro razumeli, ili da ovaj stav jednostavno nije dobro protumačen od kolega. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, poštovane koleginice i kolege, dakle, mi smo intervenisali u članu 26. u stavu 2. i stavu 7. i nisu gramatičke i interpunkcijske ispravke, nego smo, verovatno je to zakonodavac greškom propustio, dodali i dopunili stav 2. jer on kaže – kada nadležni organ utvrdi da je nezakonito izgrađeni objekat, izgrađen na terenu nepovoljnom za građenje, obavestiće vlasnika objekta o toj činjenici, naložiti da u roku od 30 dana izvrši dostavljanje dokaza, a mi smo dodali – geoloških, geodetskih, arhitektonskih i drugih relevantnih dokaza, na osnovu koga se može utvrditi da je taj objekat stabilan, da ne ugrožava stabilnost terena i susednih objekata i u stavu 7. smo dodali, on izvorno glasi – po pravosnažno okončanom postupku rešenje iz stava 4. ovog člana, nadležni organ bez odlaganja dostavlja građevinskoj inspekciji i mi smo dodali onaj rok od tri dana, što mislimo da je smisleno i da je dobro da stoji u zakonu. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 26. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Jovan Marković, Dragan Šutanovac i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, poštovane koleginice i kolege poslanici, uvažena ministarko, znači, član 26. smatrali smo da iza stava 7. treba dodati stav 8. koji kaže da po pravosnažno okončanom postupku nadležni organ sprovodi postupak rušenja objekta u roku od 30 dana. Imajući u vidu da se ovde na nekoliko mesta u ovom Predlogu zakona vrlo proizvoljno i pogrešno čini mi se definiše ta obaveza šta se dešava sa nekim predmetima i slučajevima, kada se završi postupak utvrđivanja vlasništva ili kada se završi pravosnažan prethodni postupak pravosnažni, dolazimo do toga da se ne određuje dalja uloga građevinske inspekcije. I pored toga što smo više puta ukazivali u prethodnih nekoliko sati da je jako loše da se sa ovako malim brojem građevinskih inspektora kreće u ovako ozbiljne poslove i u ovako ozbiljne procedure, smatrali smo da je taj nedostatak koji se ovde iskazuje posle prvog rešenja o rušenju, posle upravnog postupka koji se sprovodi i posle završenog upravnog postupka ostao da visi u ovom Predlogu zakona i da se kasnije kroz vrlo nejasne procedure daje na neki način obaveza građevinskoj inspekciji da taj postupak reši, ali mi smo smatrali da sa ovim amandmanom tu proceduru poboljšavamo, odnosno da je preciziramo. Zbog toga smo predložili, da opet kažem, svesni svih otežavajućih okolnosti u kojima će građevinska inspekcija raditi da upravo zbog dvostrukog tumačenja njihove uloge i zbog toga što su jako velike kazne predviđene za te ljude, koji opet kažem, sigurno neće moći da završe te poslove u periodu od 12 meseci koji su im planirani i nametnuti da se ipak kroz preciziranje ovog amandmana na neki način ukaže na one njihove poslove koji su važni. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Jovan Marković, Dragan Šutanovac i zajedno Marko Đurišić i Slobodan Homen. Da li neko želi reč? Da, reč ima magistar Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, član 28. se odnosi na opet procedure koje su više puta pomenute i u načelnoj raspravi i danas u amandmanskoj raspravi, a procedura se tiče člana 5. stava 1. tačka 3) i tačka 4) koje predviđaju da se saglasnosti za izgradnju vikendica i za izgradnju kuća u Prvoj ili Drugoj zoni zaštite, prirodne zaštite, kulturne zaštite, itd, radi na način da se javna preduzeća i javne ustanove, upravljači tih prostora itd, izjasne i daju saglasnost na ono što se ovde u zakonu predviđa, a to je da se kuće navodne za odmor i vikendice mogu ozakoniti u pojasevima gde to do sada nikada nije bilo. Smatrali smo da čitav ovaj član 28. treba brisati. Zašto? Ako nikada do sada nije postojala praksa u Srbiji da se na ovakav način ozakoni nelegalna gradnja na područjima i u mestima koje direktno mogu da ugroze zdravlje i bezbednost ljudi koji nam rešavaju prirodna dobra, koja krše zakone i u nacionalnim parkovima itd. Smatrali smo da ovaj član treba izbrisati i jasno pokazati i poslati poruku da oni ljudi koji su gradili u ovakvim prostorima u područjima posebne namene, posebne zaštite, to nisu trebali da rade. Ovde se nameće pitanje – da li ćemo dozvoliti da se zbog nekoliko pojedinaca koji su ojačali, da li je to kroz učešće u vlasti, da li su ojačali sa svojim nekim finansijskim mogućnostima imaju uticaj na strukture ove države, o čemu je govorio i gospodin Balša Božović nekoliko puta danas u raspravi, da li ćemo dozvoliti da oni budu jači i od države i od struke, da dozvolimo da se na ovakav način na mala vrata uvodi princip koji će urušiti ovaj sistem i građani su svesni da ste vi kroz priču o socijalnoj pravdi za 60% ili 80% ljudi koji imaju kuće do 100 kvadrata u stvari uveli princip koji nikada do sada nije bio primenjen i koji će urušiti ovaj zakon naravno i osnovne principe koje ste imali na umu kada ste pravili zakon. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, poštovane koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, dakle, vrlo bitan amandman i vrlo bitna i karakteristično odbijanje skupštinske većine i Vlade Republike Srbije. Da bi me dobro razumeli i da bi shvatili o čemu je pričao moj uvaženi kolega i o čemu je i kolega Balša Božović u više navrata pričao, govori se da ovim članom zakona se omogućava legalizacija objekata u Prvoj i Drugoj zoni zaštite. Prevedeno na naš jezik da se svi razumemo to je tamo gde niko od nas nije mogao da zida. Tamo gde su mogli da zidaju samo privilegovani kroz decenije u nazad. Niko, niko, baš niko od običnih građana ne može da sebi da pravo i hrabrost, da skupi hrabrost da zida u zoni Prve zaštite. To niko ne može. Ovim što se usvajao zakon, tj. ovaj član zakona se omogućava da to bude legalno. Nema običnih građana u prvoj zoni zaštite. Ne postoje. Samo krupni politički igrači sadašnji, bivši, i bivši, i bivši, bivši, bivši su mogli da zidaju u tim zonama. Niko nije mogao da zida pored jezera ako nije imao dobru političku zaleđinu. E, ovim članom zakona se to ozakonjava. Ovim članom zakona to postaje legalno i to postaje pravo. Ne poštuje se ono da mora da bude osam ili 16 metara udaljen od obale ako dođe poplava pa da mogu da uđu građevinske mašine, to se ne poštuje. Ne poštuje se zona nacionalnog parka i tamo gde nikad nije mogla da bude vikendica, pa kad prođete vidite i kažete ko li je ovde napravi. Običan građanin nije. E, ovim članom zakon se to uvodi u legalne tokove i to postaje legitiman objekat. Zbog toga smo mi podržali ovakav amandman i podržavamo ovakav amandman, jer hoćemo, kažemo da pravimo državu da je pravo iznad pojedinca, a ovim članom zakona postaje pojedinac iznad prava. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite, gospođo Mihajlović.
Samo da pojasnim još jednom ono što zaista piše u zakonu, a to je da nema niti gradnje, niti ozakonjenja u zaštitnom pojasu bilo kog javnog dobra. To znači pored puteva, autoputeva, železničke pruge, vodotokova, poletno-sletne piste itd. To što piše da treba da dobije mišljenje upravljača puta i prirode je zato što postoje zakoni koji takođe regulišu i ovo sve što sam ja rekla sada stoji u ti tim drugim zakonima, o vodama, zaštite prirode itd. Znači, nema gradnje i nema ozakonjenja u zaštitnom pojasu bilo kog javnog dobra.
Na član 28… (Blagoje Bradić, s mesta: Po amandmanu.) Želite ponovo po ovom amandmanu? Izvolite dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem. Gospođo ministarka, ako sam ja vas dobro razumeo da svi oni koji su gradili na površinama javne namene i koji imaju divlji objekat na javnoj nameni, svi oni koji imaju u zoni nacionalnog parka, svi oni koji imaju u zonama koje su pored reke, jezera, akumulacionih jezera, u zaštićenim zonama, znači da ne postoji način ni uz čiju saglasnost da ta vikendica ili kuća za odmor ostane cela da će biti srušena. Jel to ste rekli? Ako ste to rekli, onda se ja vama izvinjavam, samo ne bih voleo da budem svedok u narednom periodu da te vikendice dobiju građevinsku dozvolu i da dobiju upotrebnu dozvolu i da budu, kako vi kažete, u zakonu ozakonjen. Ne može neko da ide protiv zakona i da da neka, ne znam, „Vodoprivreda“, Nacionalni park „Kopaonik“ da da saglasnost nekome da ima u Prvoj zoni zaštite. Čemu služe onda ovi zakoni? Kakvi onda crni zakoni? Šta mi donosimo ovde? Mislim kolege da vi razmislite lepo i da bi se vi od ovoga obezbedili, da mi lepo usvojimo ovaj amandman i onda ćemo biti potpuno sigurni da tako nešto ne može da se desi u zemlji Srbiji.
Reč po amandmanu ima narodni poslanik Balša Božović.
Kao što su dobro primetili gospoda Bradić i Marković, da li ovo znači prosto i jednostavno, da više ne ulazimo u svaki zarez ili svaku tačku, da li ćete vi srušiti vikendice sinova predsednika Republike Srbije ili ne? To nas zanima gospođo Mihajlović.
Reč ima potpredsednik Vlade, replika, dr Zorana Mihajlović.
Ajmo opet. Probajte gospodine Balša da čitate zakon. U zakonu vrlo jasno piše – niko ne može da bude ozakonjen ukoliko se nalazi u zaštitnom pojasu javnog dobra, podrazumeva se i vodotokova. Ako ne znate šta to znači, pitajte nekoga da vam protumači. Vrlo sam jasna bila. Znate, ne samo po imenu i prezimenu, kako vi govorite, svi oni koji su gradili u zaštitnom pojasu puteva, železnice, vodotokova, poletno-sletne piste ne mogu da budu ozakonjeni i ni sada gospodine Bradiću, sada i vama da kažem, nemaju nikakva odobrenja niti od „Srbijavoda“, niti od „Srbijašuma“ za izgradnju, ni sada, jer ni po sadašnjem zakonu, ni po prošlim zakonima, ni po ovom zakonu ne mogu da budu ozakonjeni. Ponovo se vraćam, samo treba pročitati zakon. Znam da je mnogo lepše pričati samo o tome i praviti predstavu od toga da li će vikendice ovoga ili onoga, po imenu i prezimenu biti srušene, ali zakon je vrlo jasan u tome, nego pričati o tome da je zakon dobar i da zakon konačno rešava problem, rešava problem milion i po ljudi. U redu je, mi smo u parlamentu i sve je dozvoljeno, ali samo da se još jednom objasnimo, čitajte zakon, a ja sam pojasnila, nikome ne može biti ozakonjeno ukoliko se nalazi u zaštitnom pojasu prirodnog dobra. Nikome. (Balša Božović, s mesta: Replika.)
Kakva replika, gospodine Božoviću? (Balša Božović, s mesta: Rekla je – gospodin Balša.) Gospodin Balša? Vi ste ovde mene kritikovali kada sam tako nešto izgovorio, tako da ne mogu to da razumem kao osnov za vašu repliku. (Balša Božović, s mesta: Kako ne razumete?) Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić, po amandmanu.
Zahvaljujem. Dakle, da budem dovoljno jasan. Trudim se da u ovom parlamentu ne stičem svoju popularnost, niti ne znam zbog čega pričam. Lepo sam vam rekao, kada sam prvi put govorio po ovom amandmanu, da ako ja grešim, a voleo bih da grešim, reći ću vam – bravo ministarka. Ali, ne bih voleo da ove reči budu samo maska za nešto što neće da se desi. Imam pravo da iskažem svoju bojazan. Daj Bože da grešim i da vi lepo uterate sve u zakonske okvire i da mi budemo pravna država, da se u njoj gradi samo uz građevinsku dozvolu, to bih voleo. Pričaćemo i za šest meseci i za godinu dana, pa ćemo videti da li su sve te bespravne vikendice, a hvala Bogu, svi znamo, u svakom mestu ima toga, nema samo u Beogradu, nema samo pored Save i Dunava. Ima i pored Nišave, ima i na Tari, ima i na Kopaoniku, ima i na Zlatiboru, pa ćemo proći, pročešljati spisak i videti da li je bio Blaško u pravu ili je ministarka Zorana bila u pravu. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima dr Zorana Mihajlović.
Nema imena i prezimena nijedan zakon, nema Zakon o ozakonjenju ime i prezime. Mi smo tu da zakon poštujemo, da čak i ne pričam o tome zašto nije poštovan u prethodnom periodu. Zakon mora da se poštuje, u zakonu vrlo jasno piše, ovaj zakon nema podzakonska akta, primenjivaće se od svog prvog do poslednjeg člana.
Zahvaljujem. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, ovde smo reagovali na stav 8, koji kaže: „Po pravosnažno okončanom postupku, rešenje iz stava 5. ovog člana nadležni organ, bez odlaganja, dostavlja građevinskoj inspekciji.“ Pošto to može da se tumači i usko i široko, mi smo dali rok od tri dana, koji ste vi prihvatili i mislim da je to sasvim u redu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak.
Zahvaljujem se. Uvaženi predsedavajući, uvažena potpredsednice Vlade, poštovane koleginice i kolege, zapravo ovaj amandman je u stvari konsekventna izmena člana 29, a na osnovu izmenjenog člana 8. Ovaj amandman nama nije prihvaćen, ali mislim da je ono što smo želeli da postignemo zapravo ispunjeno kroz prihvatanje amandmana kolege Babića. Samo ukratko da kažem da se radi o proceduri za objekte za koje ne postoje urbanistički uslovi i mislim da je izmena člana 8. u stvari definisala odstupanja od važeće planske dokumentacije. Naravno, to je trebalo primeniti i u članu 29, gde je konsekventno primenjen predlog izmene kolege Babića. Mislim da je ono što smo mi predložili zapravo isto što je i kolega Babić želeo da postigne. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 29. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, u članu 29. u stavu 2. kaže se da se u slučaju da nadležni organ utvrdi da namena nezakonito izgrađenog objekta nije u skladu sa namenom koja je utvrđena važećim planskim dokumentom itd, pa se onda u završnom delu tog stava kaže – ili je spratnost viša od četiri sprata ili tri sprata i potkrovlje, ako važećim planskim dokumentom nije određena maksimalna spratnost u toj urbanističkoj zoni, nadležni organ će rešenjem odbiti zahtev. Onda se tu pominje još nekoliko stavova. Mi smo predložili da se u novom stavu 6. doda rečenica koja kaže – po pravosnažno okončanom postupku nadležni organ sprovodi postupak rušenja objekta u roku od 30 dana. Imajući u vidu da je poslednji stav ovog člana definisan i kaže ovako – po pravosnažno okončanom postupku, rešenje iz stava 2. ovog člana, nadležni organ u roku od tri dana dostavlja građevinskoj inspekciji. Opet hoću da podvučem da smo sve vreme, i u načelnoj raspravi i u amandmanskoj raspravi, ukazivali na to da je primena ovog zakona gotovo nemoguća, između ostalog, i zbog toga što postoji samo 300 građevinskih inspektora u Srbiji koji neće moći da reše milion i po predmeta za godinu dana. Tražili smo da se produži ovaj rok na 24 meseca njihovog popisa i postupanja. Ono što se kroz ovaj član posebno definiše je šta se dešava kada praktično drugi put organi uprave utvrde da je objekat nezakonito sagrađen, da li je to zbog toga što je od lošeg materijala, da nema stabilnost, da je tlo loše itd., da li se tu onda postupak obustavlja i ništa se ne radi ili se daje inspekciji nalog da se taj objekat ruši? Po ovom predlogu kako ste vi uradili ponovo se dolazi u situaciju da se građevinski inspektor obaveštava, ali se ne nalaže njegovo postupanje i zbog toga je preciziranje ovog stava vrlo važno. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 30. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Slična je situacija i sa članom 30. Predložili smo da se iza 5. stava, koji kaže da po pravosnažno okončanom postupku, rešenje iz stava 2. ovog člana, nadležni organ u roku od tri dana dostavlja građevinskoj inspekciji. Mislimo da to nije dovoljno, mislimo da će upravo zbog toga što recimo u Užicu imate dva građevinska inspektora, a 10.000 zahteva za legalizaciju u ovom trenutku i negde oko 8.000 zahteva koji nisu podneti za objekte koji nisu evidentirani, ovaj posao biti nemoguće uraditi. Ako bismo na ovaj način definisali ulogu građevinskog inspektora i ako bismo na ovaj način, sa predlogom koji smo dali u amandmanu, obavezali i njih i gradsku upravu, pa i sve ostale organe da se u ovom predmetu postupa po nekom hitnom postupku i da se ruši, onda bi to bila ozbiljnost. Vi ste sa ovim pristupom, kako ste već utvrdili u ovom zakonu, napravili takvo rešenje da praktično neće biti nikakvih rušenja, vi ste kroz ovaj zakon na mala vrata uveli mogućnost da svi oni ljudi koji su gradili veoma velike, ogromne objekte, a o tome se govori i u ovom članu ovde, će praktično i dalje moći to isto da rade. Oni će, kako je gospodin Balša Božović danas govorio i nekoliko puta smo ukazali, i gospođa Vučković, i o svemu tome smo pričali, ukazali smo na to i da je najveći problem ovog zakona i primene ovog zakona upravo u tome što ste ljudima koji su napravili stotine i hiljade kvadrata na veoma atraktivnim lokacijama na Zlatiboru, u Beogradu, na planinama, na jezerima itd, dali mogućnost da kroz ovaj zakon izvrše ozakonjenje, ali tu nije kraj. Po ovome kako vi predlažete, oni će i u narednom periodu, posle vaših obilazaka, posle rešenja građevinske inspekcije, čak i rešenja o rušenju, oni će moći da nastave taj posao, oni će moći i dalje da grade, oni će imati neki izveštaj koji ste ovde tražili od odgovornog projektanta ili izvođača radova i to će biti sve. Moći će da dalje zidaju, moći će da podižu spratove, vi tu nećete imati odgovor, rešenje na njihove radove. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, poštovane koleginice i kolege, ja znam da Demokratska stranka samo urušava i da je rušenje nešto što jedino znaju da rade. Tako su rušili ceo sistem i celu državu, pa bi sad da to rade gde god stignu i gde god mogu. Ako pogledamo pažljivo stav 3. člana 30, on kaže da postoji rok žalbe od 15 dana. Zašto bismo nešto po hitnom postupku radili i rušili? Dajmo pravo svima i na pravo žalbe. Prvo to. Drugo, nisu svi sporni predmet. Znači, tih 18.000, koliko ste naveli za Užice, nisu svi baš sporni iz ove kategorije, pa da građevinski inspektori neće moći da odrade svoj deo posla koji se odnosi na specifikacije iz čl. 29. i 30. Drugo, ti svi objekti su zidani u vreme vaše vladavine i vaše vlasti. (Narodni poslanik Jovan Marković dobacuje s mesta.) Pa, nisu nikli kao pečurke posle kiše. Molim vas, nemojte da nam držite ovde predavanja da su ti objekti nikli preko noći. Pa, gde su bili ti vaši građevinski inspektori da reaguju kada je prvi ašov uboden u zemlju i kada je izlivena prva ploča? Molim vas, uozbiljite se i nemojte da obmanjujete javnost. Hvala.
Zahvaljujem [[Jovan Marković, s mesta: Imam pravo na repliku.]] Ja sam mislio da ste ustali sada da se izvinite zbog dobacivanja [[Jovan Marković, s mesta: Imam pravo na repliku.]] Kako imate pravo? Niste pomenuti, gospodine Markoviću. Opet kažem, ja sam mislio da ste ustali sada da se izvinite zato što ste dobacivali za vreme izlaganja gospođe Rakonjac. (Jovan Marković, s mesta: Tražim po istom osnovu pravo na repliku po kome ste dali poslanicima SNS.) Nije tačno, gospodine Markoviću. Vrlo dobro znate moje pravilo, samo u slučaju da je neko pomenut imenom i prezimenom. (Jovan Marković, s mesta: Malopre ste dali.) Nije tačno. Samo u jednom slučaju, koji se trenutno i proverava, čekam da dobijem steno-beleške, pa da o tome razgovaramo. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući. Uvažena ministarka sa saradnicima, kolege narodni poslanici, ovde imamo situaciju koja je u poslednjem stavu člana 30. potpuno identična sa članom 5. stav 6. Dakle, potpuno identičan tekst. Zaista, potpuno identičan. Ja zaista sa uvažavanjem mogu da prihvatim odgovor koji ste dali kada sam postavio to pitanje na član 5. stav 6, kada ste rekli - ti objekti će biti popisani. Mislio sam na ove objekte gde su vlasnici podneli zahtev, odbijen zahtev, podneli žalbu, odbijena žalba, vodili upravni spor, završen. Ja bih vas ovde samo zamolio za jednu zaista, pre svega sa naše strane dobronamerna sugestija, ali jednu, da tako kažem, uslugu lokalnim samoupravama, kada dođu lokalne samouprave u ovakvu situaciju, s obzirom da je recimo Užice, koje je pomenuo kolega Jovan Marković, grad iz koga i ja dolazim, u situaciji da ima ogroman broj vlasnika objekata koji su upravo u ovakvom statusu, zaista u ovakvom statusu. Konkretno, kod mene u mom naselju, koje je prigradsko naselje, ima mnogo vlasnika objekata koji imaju ovakv status, da su podnosili zahtev, da su odbijeni, da su imali određene manjkavosti, da su čak činili i zloupotrebe, da su vodili upravne sporove, osnovano odbijeni njihovi tužbeni zahtevi po upravnim tužbama i sada oni dolaze u ovu situaciju kakvu dolaze. Njih je zaista mnogo u evidenciji i ukoliko se samo njihovi objekti popišu, a da ne dođu u situaciju da sami odreaguju pred nadležnim organom uprave, biće problem zbog toga što će se doći u situaciju da ih nigde nema. Zbog toga bih ja zamolio da postoji jedno instruktivno mišljenje ministarstva ka lokalnim samoupravama, u smislu uputstva o radu ili uputstva o primeni zakona, kako god da se zove, kako raditi u ovakvim situacijama. U ovakvim situacijama se mora poštovati pravo stranke da se obrati nadležnom organu, ukoliko nije nadležni organ stranku prepoznao kao onog ko je zainteresovan da se njegov objekat ozakoni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima mr Jovan Marković, po amandmanu. Izvolite.
Replika, nije amandman.
Kako, gospodine Markoviću, replika? Gde vas je gospodin Jovanović pomenuo na bilo koji način?
Jeste li vi prisutni ovde? Zaista, da li ste prisutni u sali?
Jeste li pomenuli ime gospodina Markovića i prezime? (Neđo Jovanović, s mesta: Užice, rekao sam – kao što je rekao gospodin Marković, u pozitivnom smislu.) Onda u redu, to nisam čuo. Bilo je pozitivno, pa nisam registrovao. Imate onda reč, gospodine Markoviću. Izvolite.
Vratite mi vreme, ako možete.
Morate se ponovo prijaviti. Ja se izvinjavam što nisam čuo što vas je neko pohvalio, ali ipak to je osnov za repliku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ovde se ne radi samo o tome da li me je kolega pomenuo. Opet ne slušate. Vama se obraćam, a vi me ne slušate. Znači, ne radi se o tome da li me je pohvalio. Kolega Jovanović je otvorio vrlo važnu temu. Ono o čemu je on govorio je suštinski važno, ne samo za ovaj član, nego i za primenu ovog zakona i ono što je naše iskustvo…
Gospodine Markoviću…
Nemojte me prekidati.
Pa moram da vas prekinem, zato što i dalje ne razumete šta znači replika i osnov za dobijanje replike.
Ne radi se o tome da me je pohvalio…
Ako ste dobili repliku, vas je na neki način uvredio gospodin Jovanović i vi morate njemu da replicirate. Vi ne pričate o dnevnom redu, nego morate da replicirate gospodinu Jovanoviću, zato što smatrate da vas je on svojim izlaganjem uvredio. To je osnov za repliku. Ako vi drugačije mislite da Poslovnik propisuje, to je vaš problem, a ne naš.
Znači, morate da razumete. Vratite mi vreme. Ponovo mi uzimate vreme…
Ne mogu da razumem ono što vi jedino u ovoj sali razumete. Znači, ja razumem ono što razumeju i ostali narodni poslanici, ono što propisuje Poslovnik, a jedini vi u ovoj sali razumete nešto drugo.
Ali, predsedavajući, vi ne slušate ono što čovek govori. Ja hoću da se ovde upravo fokusiram na to što je tema.
Gospodine Markoviću, da li je vas gospodin Jovanović svojim izlaganjem uvredio i pogrešno protumačio vaše izlaganje?
Pa, ne radi se samo o tome da li me je pogrešno protumačio… [[Isključen mikrofon.]]
Izvinjavam se, vama ne vredi na bilo koji način… (Jovan Marković, s mesta: Vratite mi vreme.) Ne mogu da vam vratim, gospodine Markoviću. Vi ste dobili repliku da replicirate gospodinu Jovanoviću zato što smatrate da vas je vašim izlaganjem i pominjanjem vašeg imena i prezimena uvredio, ali vi u izlaganju sada kažete da to nije tako, nego kažete da je on otvorio važnu temu usled koje bi vi želeli sada da diskutujete sa ministarkom. To, gospodine Markoviću, ne može. Po Poslovniku Narodne skupštine to ne može i to znaju svi narodni poslanici. Jedino vi tražite ovde neka posebna pravila čitavo vreme. U svakoj raspravi u kojoj vi mislite da trebate da diskutujete, vi tražite neka posebna pravila. To kada budete većina ovde, kada propišete i izmenite Poslovnik, i ta vaša pravila i to vaše shvatanje Poslovnika i parlamentarizma kada ugradite u taj Poslovnik, onda ćete moći na takav način da diskutujete. Zahvaljujem se. Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, poštovane koleginice i kolege, podneli smo amandman na stav 1. i stav 5. člana 32. Stav 1. izvodno glasi: „Kad nadležni organ utvrdi ispunjenost prethodnih uslova za ozakonjenje i postojanje odgovarajućeg prava u smislu ovog zakona, nastavlja postupak ozakonjenja u smislu člana 11. stav 1. ovog zakona i obaveštava vlasnika nezakonito izrađenog objekta da u roku od 30 dana od dana dostavljanja obaveštenja dostavi izveštaj sa elaboratom geodetskih radova, odnosno proverava da li su navedeni dokazi dostavljeni u postupku legalizacije bespravno izgrađenih objekata.“ Mi predlažemo da taj stav glasi: „Nadležni organ, nakon što pribavi izveštaj o zatečenom stanju, od vlasnika nezakonito izgrađenog objekta zatražiće izveštaj sa elaboratom geodetskih radova, te, nakon što ispita da li su dokazi iz člana 11. ovog zakona dostavljeni, utvrđuje ispunjenost uslova za ozakonjenje u skladu sa ovim zakonom“. I stav 5. koji kaže: „Po pravosnažno okončanom postupku, zaključak iz stava 2. ovog člana nadležni organ bez odlaganja dostavlja građevinskoj inspekciji.“ Mi smo predložili da to glasi: „Po pravosnažno okončanom postupku, zaključak iz stava 2. ovog člana nadležni organ dostavlja građevinskoj inspekciji u roku od tri dana od dana donošenja zaključka.“ Vi ste naš amandman odbili sa obrazloženjem da se ne prihvata jer je neprecizan. Ne razumem zašto neprecizan kad smo u stavu 5. baš precizni. A kako se amandman ne može delimično prihvatiti, nije prihvaćen i predlog za izmenu stava 5. ovog člana koji precizira rok. Molim vas da još jedared razmislite i prihvatite ceo amandman. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Bradiću. Gospodine Markoviću, molim vas za trenutak vaše pažnje. Pošto smo imali ovde jedno nerazumevanje vi ste nas i ostale narodne poslanike ubeđivali u nešto što nije tačno, imam i jedan i drugi steno-beleške, znači gde gospođa Ivana Stojiljković u svom izlaganju nijednog trenutka nije pomenula gospodina Markovića i Jovana Markovića. Evo to ću vam uručiti možete da pogledate. Drugo, imamo takođe steno-beleške gde se kaže – osim ako jedan od predlagača amandmana nije imalo na umu svoj veliki pašnjak na Vračaru kod hrama Svetog Save. Takođe se ovde ne govori o Jovanu Markoviću, nego jednom od predlagača. Vi ste tvrdili da je gospodin Atlagić govorio o vama. Znači, i u jednom i drugom slučaju gde ste tvrdili da ja kao predsedavajući nisam pažljivo slušao, gde je rečeno nešto drugo, ja imam dokaz u steno-beleškama da vi niste govorili istinu. Izvolite, možete da pogledate, ja bih vas zamolio sledeći put da pažljivo slušate i da ne mislite stalno da neko nešto ima protiv vas, samo u pokušaju da poštuje Poslovnik Narodne skupštine. (Jovan Marković, s mesta: Da li mogu da kažem?) Ne možete da kažete – jer ja imam dokaz da vi ne govorite istinu gospodine Markoviću. (Jovan Marković, s mesta: Potpuno je druga priča.) Pa, dobro vi ste, potpuno drugu priču, vi ste rekli da se govorilo o vama, ovde imam dokaz da se reklo - ako jedan od predlagača. Takođe ste rekli da se govorilo da je gospođa Stojiljković pominjala vas, takođe imam u njenom izlaganju da ni u jednom trenutku nije pomenula gospodina Jovana Markovića. (Jovan Marković, s mesta: Nije tačno.) Pa, jeste rekli, sada kažete da niste rekli. Pa, zašto ste onda tražili osnovu za repliku ako niste rekli, gospodine Markoviću? (Jovan Marković, s mesta: Da li mogu da kažem?) Ne možete. Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Uopšte nije tačno. Da li mogu da kažem?) Pa, da li vi želite ako ubeđujete mene da nije tačno, zašto ne ubedite sve ostale poslanike koji su slušali čitavo vreme gde ste vi tražili osnov za repliku jer ste pomenuti u izlaganju gospođice Stojiljković i gde ste takođe pokušavali nekoliko puta da dokažete da je gospodin Atlagić rekao to vama za taj pašnjak na Vračaru? Ovde je lepo rečeno ono što sam ja tvrdio i što je tvrdio gospodin Atlagić. (Jovan Marković, s mesta: Da li mogu da kažem?) Možete, ali kada dam reč sledećem govorniku. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Da lineko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima mr Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, u članu 33. stav 2. precizira se dve takse koje se uplaćuju u Republički lokalni budžet idu i u kojoj razmeri. Mi smo smatrali s obzirom da je taksa od pet hiljada dinara nedovoljna da treba tu taksu usmeriti potpuno u iznosu od 100% prema lokalnoj upravi i da se taj novac usmerava kasnije na infrastrukturu. Ovde smo čuli i ministarku koja je rekla da će veći deo 60% ili 70% od ovog novca biti usmeravan lokalnoj upravi, ali prvo mora da se uplati u Republički budžet, a onda posle toga će se navodno vratiti u lokalni budžet. Imajući u vidu, iskustvo u ovih tri ili četiri godine rada ove Vlade, kada su lokalnim upravama sve vreme nametnuta neka nova ovlašćenja, nove nadležnosti i smanjivani prihodi, smanjivani transferi, mi prosto ne možemo da poverujemo u to da će taj novac biti, novac prihoda koji će biti dodatni novac u odnosu na ovo što sada postoji, u smislu naplate poreza, transfera koji dolaze od lokalne uprave, praćenje projekta koji su važni za razvoj lokalnih uprava i smatramo da u stopostotnom iznosu ovaj novac treba da bude usmeren u lokalnom budžetu. Zatim, stav 3. posle reči „100 metara kvadratnih“ predlažemo da stoji zapeta, da se zameni zapeta tačkom, a preostali deo teksta da se briše. I, što se tiče stava 3. da se posle njega doda stav 4. koji glasi – za pomoćne i ekonomske objekte taksa iz stava 1. ovog člana plaća se u iznosu od dve hiljade dinara, a za objekte do 50 metara kvadratnih i tri hiljade dinara, odnosno za preko 50 metara kvadratnih tri hiljade dinara. Imajući u vidu da su pomoćni objekti kao što su garaže, ostave itd, takođe planirani za legalizaciju po članu 3. i članu 1. ovog zakona, smatramo da je dobro da se ove takse smanje za pre svega seoska stanovništva i da sve one objekte koji mogu po ovom osnovu da budu sa umanjenim taksama, tako da predloženi iznos dve odnosno tri hiljade dinara. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Sonja Vlahović. Izvolite, gospođo Vlahović.
Hvala poštovani predsedavajući, javljam se po amandmanu. Kolega koji je pričao pre mene je upravo podneo i amandman na član 2. gde se prosto sukob njegovog mišljenja ličnog, gde kaže da je oslovljavanje u smislu da se briše član 2, zato prihodi ne predstavljaju javni interes za Republiku Srbiju, a sada prosto, kroz neka pitanja daću mu odgovor. Kaže – danom ozakonjavanja hiljadu i po, pardon milion i 500 hiljada nelegalizovanih objekata javni interes za Republiku Srbiju? Da. Da li je naplata takse za ozakonjavanje i naplata poreza na imovinu i samo povećanje javnih prihoda jedinica lokalnih samouprava na teritoriju Republike Srbije javni interes za Repliku Srbiju? Da. Da li je stvaranje uslova za prostorno planiranje i racionalno korišćenje građevinskog zemljišta javni interes za Republiku Srbiju? Da. Da li je omogućavanje vlasnicima nezakonito izgrađenih objekata da imaju legalizovane objekte koji su upisani u javnu knjigu veće tržišne vrednosti? Da. Da li je uređenje tržišta nekretnine javni interes za Republiku Srbiju? Da. Da li je ozakonjavanje objekata koje rešava veliki problem koji ima širi ekonomski uticaj na društveno-nacionalnu ekonomiju i državni budžet ima javni interes za Republiku Srbiju? Da. Prosto, u danu za glasanje neću prihvatiti ovakav amandman jer podneti po članu 2. da se briše član 2. zato što nije u javnom interesu Republike Srbije, a sada promenom člana gde se prosto kolega buni zato što lokalna samouprava ne dobija. Pa, to je sve u interesu i Republike Srbije i lokalnih samouprava. Znači, da li treba prihvatiti ovakav amandman? Ne.
Zahvaljujem. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Jovana Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović i magistar Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, taksa iz stava prvog ovog člana – uplaćuje se u korist jedinice lokalne samouprave i to je ono što je predmet našeg amandmana. U obrazloženju smo jasno stavili do znanja da se ovim amandmanom usaglašavaju odredbe ovog zakona sa Zakonom o lokalnim samoupravi. Kao što je gospodin Jovan Marković rekao, lokalne samouprave su često dobijale nove terete u smislu novih ovlašćenja bez novih sredstava. Na ovaj način se ne bi oštetile lokalne samouprave već bi lokalne samouprave u svojim budžetima imale nešto više sredstava tako da sve one obaveze koje ste prenosili na njih da bi svoju odgovornost prebacili na neke predsednike opština i gradonačelnike, sada će možda imati priliku da se iz ovoga izvuku. Deset hiljada kvadratnih metara na primer na Zlatiboru, pedeset miliona dinara je ušteda. Za deset hiljada kvadrata pedeset miliona dinara je oštećen lokalni budžet po ovom zakonu. Kada uzmemo samo na primeru jedne lokalne samouprave u Srbiji, evo na primer u Paraćinu. Predsednik opštine Saša Paunović fenomenalno je otvoreno pismo napisao ministarstvu i Vladi, u prvoj zoni za hiljadu kvadratnih metara poslovnog prostora štedi se 4,3 miliona dinara. U prvoj zoni za hiljadu kvadrata stambenog prostora štedi se tri miliona dinara. Bogatima štedite, a sirotinji naplaćujete i to je ono protiv čega se bori DS. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Čabarkapa. Da li ste odustali gospodine Čabarkapa? (Da) Onda reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Ja ću, s obzirom da smo čuli obrazloženje kako smo čuli, odnosno ni minimum minimuma interesovanja predlagača za ono što se tiče samog amandmana, onda prosto da kažem da ne mogu da prihvatim amandman, odnosno da podržavam obrazloženje koje smo dobili od Vlade, bez ikakvog daljeg bavljenja temom koliko interesovanja pokaže ko amandman predlaže, mislim da je dovoljno da ga dobije u istojmeri i sa druge strane. Ali, još dve dodatne napomene, ova velika zabrinutost za budžet lokalnih samouprava i za njihovu ulogu u čitavom procesu. Prvo, ovo prvo, govorimo svakako o onoj kategoriji objekata od kojih te lokalne samouprave do sada nikakvu korist nisu imale. Šta je suština? Da primenimo rešenje koje predviđa ovaj zakon, pa da se nekakva korist vidi, ili da se vratimo u ono divno stanje gde je ta korist bila okruglo nula. Ko ovde za šta brine i da li razume šta priča, verovatno je pravo pitanje? Druga stvar, što se tiče pitanja lokalnih samouprava, da li one trebaju da budu nešto vanredno opterećene, da li je, pričali smo o tome i u načelu, sada je ovde reč o nekakvoj tobož prebačenoj odgovornosti i krivici, mislim da ukazuje na samo jednu jedinu stvar. Razumevanje materije i poznavanje onog zakona koji se bavio ovom problematikom do sada, biće da je podjednako visoko, odnosno ravno onoj istoj nuli. Ovde očigledno onaj ko sebi daje za pravo da koristi krupne reči i uporno pokušava estradizaciju nema preciznu predstavu o ulozi lokalnih samouprava u ovom procesu do sada. Ako bude još napomena, biće i odgovora sa moje strane. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Pošto je gospodin Čabarkapa odustao, vi imate reč, gospodine Jovanoviću. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Ja bih se nadovezao na diskusiju uvaženog kolege Orlića, istovremeno ispravio uvaženog kolegu Božovića, imajući u vidu da je došlo do nekog nenamernog lapsusa, nije govorio Jovan Marković o teretu budžeta jedinica lokalnih samouprava, govorio sam ja o tome. Moram samo da podržim da je rešenje koje je predviđeno u članu 33. korektno rešenje, imajući u vidu da jedinice lokalnih samouprava na ovaj način prihoduju odgovarajuća novčana sredstva i na taj način popunjavaju budžete, što je u svakom slučaju u prevashodnom interesu jedinica lokalnih samouprava. Polazim od Užica koje je ionako i onako, što se tiče budžeta, upotrebiću jedan pežorativan termin „prenapregnut“, bukvalno tako, a mislim da vi to i te kako dobro znate. Ono što sam hteo radi ispravke, da konstatujem, čini mi se samo da nakon stupanja na snagu ovog zakona dolazimo u situaciju da će jedinice lokalnih samouprava na teret svojih budžeta isplaćivati odgovarajuće troškove i onima koji, nažalost, ovaj put ću reći nažalost, to ne zaslužuju. Oni protiv kojih je čak vođen i krivični postupak za krivično delo nedozvoljene gradnje, pa je obustavljen, a rekao sam, da ne ponavljam sto puta jednu te istu tezu, i oni koji su prolazili i upravne postupke i upravne sporove, i negativno se završavalo sve ono po njih što se vezivalo za te postupke, oni će doći u situaciju da se na teret budžeta jedinica lokalnih samouprava isplaćuju odgovarajući troškovi koje su oni snosili. Da li bi u tom pravcu mogao da se uradi bilo kakav podzakonski akt kojim bi se definisalo nešto što neće obesmisliti suštinu ovog zakona kada je u pitanju ozakonjenje, jer nam je svima neophodno potrebno, a i savršeno jasno da je ovakav postupak ozakonjenja neminovnost, ali se postavlja pitanje – da li oni koji su nesumnjivo protivpravno delovali, govorim isključivo sada o protivpravnosti, da li oni treba da budu ti kojima će biti nešto vraćeno? U krivičnom zakonodavstvu postoji jedan institut koji zaista ukazuje na to da ako je zakon povoljniji za okrivljenog od dva materijalno-pravna propisa, od krivično-pravnih propisa, zaista se primenjuje onaj povoljniji za okrivljenog, ali ovde nije takva situacija. Ovde je situacija gde okrivljeni, pežorativno rečeno, ili prenosno rečeno je učinio što je učinio, protivpravno delovao, a mi ga nagrađujemo na taj način što ćemo da mu priznamo troškove iako je on za te iste troškove pravnosnažno odbijen u svom zahtevu, što znači da je troškove snosio na svoj teret, što je potpuno opravdano, odnosno osnovano. Zamolio bih vas samo da se razmisli u tom pravcu jer zaista ni Beograd, ni Kragujevac, ni Niš, ni Novi Sad, ni Užice, ni bilo koji grad nemaju ni jedan jedini opravdani razlog da takvima iz budžeta vraćaju nešto što su sami skrivili. Jedino gde je tamo krivica nadležnog organa, jedinice lokalne samouprave, gde je dolazilo do ćutanja administracije, gde se nadležni organi nisu ponašali u skladu sa zakonom, pa su zbog toga trpeli vlasnici objekata koji su sada predmeti ozakonjenja, e u toj situaciji zaista treba da se isplate troškovi koji su oni snosili. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Gospodine Božoviću, pravo na repliku ima gospodin Marković zato što je pomenut. Pomenuo je gospodina Markovića. (Balša Božović, s mesta: Božović je rekao.) I vas je pomenuo? Dobro. Prvo ima prednost gospodin Marković, pa vi. Reč ima mr Jovan Marković.
Gospodine Jovanoviću, ja kada sam pričao o raspodeli ovih sredstava, o taksi prema lokalnim upravama, na neki način pričao sam o drugim lokalnim upravama ali sam možda ponajviše mislio upravo o budžetu Užica i činjenici da u poslednje tri godine taj budžet je svake godine sve manji i manji, da nema nikakve podrške Vlade Republike Srbije za mnoge projekte koji su potrebni da se tamo završavaju, da nema ni jednog novog posla, nikakve nove ideje koja se tu otvara kako bi se neki infrastrukturni poslovi završili, između ostalog što nedostaje novca. Znači, kada analizirate kakvo je stanje budžeta lokalnih uprava u poslednjih tri ili četiri godine, videćete da su lokalne uprave dobile nove namete, da su dobile nove nadležnosti, a da je pri tome izostala svaka vrsta podrške za rešavanje infrastrukturnih problema, pitanja za razvoj, itd, o tome se i ne govori. Ako bi smo došli u situaciju da sada okrenemo stvari i da bar ovaj novac koji građani ulažu u ozakonjenje ostavimo lokalnim upravama, ja misli da bi lokalne uprave u tom smislu išle dalje u razvoj i ulagale taj novac u određene projekte koji su važni. Ako država već u ove četiri godine ništa nije izdvajala za lokalne uprave, onda je red i da bar ovo što se naplaćuje kao taksa na lokalnom nivou jer se tu i dešava aktivnost lokalnih uprava, građevinske inspekcije, Uprave za urbanizam, itd. da bi se ovaj zakon primenio, onda je potpuno normalno i logično da taj novac ostane tu. Znači, posebno je važno naglasiti da ovo iskustvo koje smo imali, a grad Užice je tu možda najočitiji primer, upravo ukazuje na to da nije bilo podrške Vlade, da su svi razvojni projekti u prethodnom periodu zaustavljeni, da nema ni stručne ni materijalne pomoći kako bi se neki poslovi završili i zbog toga sam pričao o tom problemu na ovakav način. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospodin Neđo Jovanović je očigledno pogrešno razumeo moju interpretaciju toga, odnosno amandmana koji smo podneli kao poslanici DS. Prvo smo rekli da se taksa uplaćuje u korist jedinica lokalne samouprave. Vi ste rekli – ne; i u samom Predlogu zakona stoji u članu 33. stav 2. da se određena sredstva, odnosno da se uplaćuje taksa na račun budžeta lokalnih samouprava. Da, ali u 70%. Trideset procenata ide na Republiku. Kako je moguće da Republika prebaci na lokalnu samoupravu ovlašćenja a ne prebaci sredstva. Nekim lokalnim samoupravama ni jedan jedini dinar nije uplaćen od strane baš te republike koja duguje i AP Vojvodini, a ne samo lokalnim samoupravama i često Gradu Beogradu. Šta se dešava? Dešava se to da oni prebace ovlašćenja, ne prebace sredstva i onda ih puste da se tako koprcaju u svojoj nesposobnosti, posebno neki novi koji su postavljeni u poslednje vreme, a ovde se taksa uplaćuje svega u 70% lokalnoj samoupravi, a naš amandman je bio, čisto da nema zabune, ja znam da ste imali najbolju nameru, da se ova taksa u 100% uplaćuje lokalnom budžetu, jer smatramo da je lokalni budžet taj koji je oštećen, posebno u ovim vremenima krize kada Vlada Republike Srbije svoju nesposobnost rešava tako što njima uzima sva moguća sredstva, a ostavlja im teret na leđima. Onda su oni ti koji dalje troše novac građana Republike Srbije, naravno, onako kako oni misle da treba. Videli smo kako to izgleda u poslednje četiri godine. Ali, i u tom slučaju, hajde jednom da principijelno zaštitimo te ljude na lokalu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, replika.
Zahvaljujem se predsedavajući. Bio sam vrlo jasan i precizan, tako da apsolutno ne vidim potrebu za drugačijom interpretacijom onoga što sam rekao, osim onako kako sam rekao, a to je – zaštita budžeta jedinica lokalne samouprave. Poslanička grupa SPS, a i ja lično, mislimo da je to ovim članom obezbeđeno. Zbog čega bi 100% priliva sredstava išlo na budžet jedinica lokalnih samouprava, kada imamo u vidu jednu notornu činjenicu, da iza ovog zakona stoji predlagač u ime Vlade, a to je resorno ministarstvo, koje će sprovoditi određenu vrstu nadzora nad ovim zakonom i koje će pratiti sprovođenje svih mehanizama koji se odnose na ozakonjenje objekata. Nije malo 70% priliva u budžet jedinica lokalnih samouprava, imajući u vidu o kakvim se objektima radi i imajući u vidu gradaciju novčanih iznosa koji se uplaćuju na ime takse. To nije ni u kom slučaju bio motiv zbog čega sam se ja javio i sada radi preciznosti upravo ovo i ističem. Motiv zbog čega sam se ja javio jeste bio upravo onaj motiv koji je i uvažena ministarka prepoznala – imamo među aboliranim vlasnicima objekata i one koji faktičko protivpravnim delovanjem obezbeđuju sebi određenu korist. To je bio moj motiv, a ne ni u kom slučaju da se konfrontiramo oko jedne stvari koja je savršeno jasna, a to je zaštita budžeta jedinica lokalnih samouprava. Što se samog Užica tiče, i na meni i na gospodinu Markoviću i na uvaženoj koleginici Ivani Stojiljković jeste da se borimo za grad, a ne da vodimo polemike u ovom parlamentu, jer nam je zadatak… [[Isključen mikrofon.]]
Vreme. (Neđo Jovanović, s mesta: …da vodimo isključivo onu priču koja ima i političku dimenziju kako bi grad Užice zavredeo pažnju i Vlade Republike Srbije i svih institucija…) Da, imate pravo na repliku, gospodine Markoviću, jer gospodin Jovanović ne zna drugačije da replicira a da ne pomene vaše ime i prezime. Izvolite. (Zoran Babić, s mesta: Šta je ovo? Imate skupštinu Užica?)
Ne znam zašto ovako burna reakcija kolege Babića i ostalih na ovo pominjanje Užica…
Zato što Užice nije tema dnevnog reda. Vi i gospodin Jovanović namerno pominjete jedan drugog, da bi vodili raspravu o Užicu a ne o dnevnom redu. Ali, izvolite, formalno imate pravo.
Da li mogu ponovo da dobijem vreme?
Ne. Izvolite.
Ali, zašto me prekidate svaki put?
Moram da vam odgovorim na pitanje koje mi postavite.
Znači, ne znam zbog čega su tako burne reakcije sa druge strane od kolege Babića i ostalih poslanika, ako sam ovde, na neki način, prozvan da se ne bavim političkim temama i da neki drugi to rade na neki bolji način, onda prosto moram da odgovorim. Znači, sve vreme zastupam interese ne samo građana Užica, nego i svih drugih građana Srbije, a u ovom slučaju radi se i o lokalnim upravama, koje su za poslednje tri godine doživele da se upravo zbog bahatosti i jednog lošeg odnosa Vlade Republike Srbije prema njima nagomilavaju dugovi javnih preduzeća, ustanova, ne ispunjavaju se obaveze, gomilaju se obaveze koje postoje u lokalnim budžetima, lokalne uprave se zadužuju za elementarno funkcionisanje. I ne samo da nema razvoja, i ne samo da nema razvojnih projekata u bilo kojoj lokalnoj upravi, nego se dešava opšta stagnacija i nazadovanje. I za sve to vreme, Vlada Republike Srbije kao svoj put delovanja prema lokalnim samoupravama ima nove namete, nove dažbine, nove nadležnosti i ukida prihode.
Gospodine Markoviću, vi niste dobili repliku Vladi Republike Srbije nego gospodinu Jovanoviću i molim vas obratite se njemu i objasnite zbog čega smatrate da vas je uvredio, zbog čega ste dobili osnov za repliku.
Gospodine predsedavajući, vaš pokušaj da svaki put na moje izlaganje napravite par puta prekide je zaista nedopustiv…
Samo da bih vas vratio na temu.
To je zaista nedopustivo i mislim da posle ovoga što vi danas radite, treba vi da pročitate stenograme i da na sledećoj sednici kažete da to nije bilo u redu.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Svaki put sam vam pročitao stenograme i utvrdio da vi ne govorite istinu. Ništa drugo ne mogu da uradim, osim toga što sam uradio. Ako hoćete da kažete da ja pišem stenobeleške a ne ove devojke koje sede ovde, to isto prihvatam i nije problem. Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, reklamiram član 103. i član 106. Poslovnika o radu – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Uz dužno poštovanje, prethodni govornik je govorio tako da mi to liči na priče babe Đurovice. Hvala.
Gospodine Rističeviću, i vi niste pažljivo slušali. Govornik je dobio pravo na repliku. U pravu na repliku može da govori van dnevnog reda, ali je ipak trebalo da govori o raspravi koja je bila između njega i gospodina Jovanovića, a ne, kao što ste primetili, o nečem sasvim drugom. Zahvaljujem se. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Pošto se stalno govori kako su stali razvojni projekti, kako se ništa ne radi, podatak Republičkog zavoda za statistiku za građane Srbije, a ne za predstavnike DS, pošto oni očito ne veruju zvaničnim podacima, kaže ovako – indeks predviđene vrednosti radova u septembru 2015. godine veći je za 238% u odnosu na septembar 2014. godine, dakle, indeks predviđene vrednosti radova. Onda dalje – izdate građevinske dozvole u septembru mesecu, ovo je najbolji treći kvartal u poslednjih osam godina od kada se izdaju građevinske dozvole i to je rezultat zakona koje je ovaj parlament usvojio, između ostalog i Zakona o planiranju i izgradnji. Znači, ništa ne stoji, samo se uvode red i pravila koja nisu postojala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Katarina Rakić.
Hvala. Drago mi je da smo prekinuli ovaj krug replika i da smo se vratili na još jedan amandman i slobodno mogu da kažem, još jedan loš amandman, ali ne po samom tekstu koji stoji u amandmanu, nego u nameri da se obmanu građani Srbije, jer da je bivša vlast želela da uradi dobro građanima Srbije, ne bi bilo milion i po nelegalnih objekata, ne bi bilo grada u Srbiji u kome nije podneto zahteva za legalizaciju. Zašto, gospodo, niste doveli posao do kraja? Imali ste pet zakona o legalizaciji, kada ste mogli da naplatite i taksu za gradsko građevinsko zemljište i administrativnu taksu i taksu za uknjižbu objekta u katastar. Mogli ste mnogo da prihodujete lokalnim samoupravama. Zašto sada želite, kada prvi put želimo da podvučemo crtu i da popišemo koji su to objekti koji ne plaćaju ni porez na imovinu, nikakvu taksu u Republici Srbiji, zašto ovoga puta želite na ovakav način građanima da bacite pesak u oči? Da ste hteli da završite posao do kraja, završili biste to odavno i lokalne samouprave bi imale mnogo veći prihod nego što će sada imati i da im se 100% od prihoda od ozakonjenja uplati u budžet. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nataša Vučković, po amandmanu.
Hvala. Oko bacanja peska u oči, molila bih samo da neko odgovori – zbog čega od 2013. godine nije bilo napretka u primeni Zakona o legalizaciji? Zašto vam je trebalo toliko vremena da počnete taj posao? Što niste primenjivali Zakon od 2013. godine, odnosno od 2012. godine, od kad ste na vlasti? To je glavno pitanje u ovom trenutku. Ne morate više ići pet, šest, 15 godina unazad. Znači, za vas je pitanje – zašto ga niste primenjivali? To je vrlo važno i ključno pitanje. Zbog toga ne znamo da li možemo da vam verujemo i da li građani Srbije mogu da vam veruju da ćete i ovaj zakon primenjivati. To je za nas ključno pitanje.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić, po amandmanu.
Ja bih više volela da odgovorim na ovo pitanje, pošto je zakon iz 2013. godine bio posledica, jer je Ustavni sud oborio jedan neustavan zakon, zakon iz 2003. do 2009. godine, i to je bio zakon koji se u sebi svađao. Imali smo jedan zakon kojim ste istovremeno imali odredbu da je nelegalna gradnja krivično delo i da sve one koji zidaju nelegalno u Srbiji trebate uhapsiti po istom zakonu. Takođe, po tom zakonu da možete da zidate, odnosno da možete da legalizujete objekte. Naravno, da je odredbe tog zakona, meni je žao da se toga ne sećate ili imate delimično pamćenje, ili opet želite da bacite pesak građanima Srbije u oči, Ustavni sud oborio i da je postojao vakum u vremenu i da je zakon koji je donet 2013. godine posledica toga što je Ustavni sud oborio jedan, u nizu loših zakone koji ste vi doneli. Meni je žao da se vi posle dve godine toga ne sećate, eto da vas podsetim na to. Ono što takođe mogu da vam kažem jeste da je po tom zakonu, iako su građani mogli da prijave svoje objekte do kraja februara 2014. godine, legalizovano 1.850 objekata. Ja imam precizan broj objekata koji su legalizovani po tom zakonu i od tada. Da li vi možete da mi kažete koliko je objekata legalizovano od 2003. do 2009. godine kada ste imali zakon? Koliko je objekata legalizovano? Koliko ste uhapsili onih koji su zidali na divlje? Koliko ste uhapsili onih koji su izdavali građevinske dozvole? Koliko ste uhapsili onih koji su radili na šalterima ili govorili ljudima da ne legalizuju svoje objekte, nego da čekaju sledeći i sledeći zakon? Odgovorite vi meni na to.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković, po amandmanu. Izvolite.
Dve godine se nije maklo dalje u primeni tog zakona iz 2013. godine. To je suštinska stvar. Druga stvar, ono što mi tvrdimo jeste da će ovaj zakon proizvesti takvu diskriminaciju i takvo nejednako postupanja i dovesti građane, investitore u toliko nejednak položaj da će, bojim se, Ustavni sud teško moći da se odupre jednoj pravničkoj logici da na isti način oceni i ovaj zakon. Ja imam sledeće pitanje – šta ćete raditi kad vam se obrati investitor koji je npr. tokom prošlog meseca platio naknadu za uređenje građevinskog zemljišta u skladu sa propisima koji se plaćaju? Hajde da uzmemo neku od beogradskih centralnih opština ili centar Novog Sada ili centar Niša, nije bitno, koji je platio ono što se plaća kad želi neko da gradi u skladu sa zakonom i kad za istu tu kvadraturu, recimo od 1000 do 1500 kvadrata, ako neko gradi objekat za tržište, sada za bespravno podignuti objekat investitor ima da plati taksu do četiri i po, odnosno 10.000 evra u ovom trenutku, po predlogu vašeg zakona. Šta ćete raditi kada vam se taj investitor koji je u skladu sa zakonom gradio i dobio dozvolu obrati za povraćaj sredstava, odnosno šta ćete raditi kada Evropski sud za ljudska prava utvrdi da građani nisu u jednakom položaju u Republici Srbiji? Da li ćete morati ta sredstva da vratite?
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac. Izvolite, gospođo Rakonjac.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, samo želim da napomenem kakva je briga o građanima bila 2010. godine za vreme Dulićevog zakona i jednostavno koliko je koštala legalizacija u prvoj zoni u Novom Sadu. Četrnaest hiljada i 500 dinara po kvadratu, U Beogradu 11.434 dinara i u čuvenom Paraćinu 3.500 dinara. Prema tome, želim da se vratim na amandman, jer ovo do sada nije bilo po amandmanu, pa me interesuje koliko je u to vreme inkasirano u jedinice lokalne samouprave i kako je to očišćena Srbija od para koje su dobile lokalne samouprave, legalizovanjem objekata? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, ja nisam primetio da su juče predstavnici „Leonija“, koji su otvorili pogon i mogućnost za zapošljavanje 1500 ljudi, imali nešto protiv ovog predloga zakona, da je bilo ko od velikih investitora izrazio bilo kakav problem ili bilo kakvu kritiku, kada je u pitanju ovaj zakon. Tako da nemojte da slušamo ovde veliku brigu o investitorima, kada ćemo ove godine imati preko milijardu i 200 miliona stranih investicija. Koleginica Rakić vam je bukvalno nacrtala i empirijski dala, podatke vam je predstavila šta je to što će se dobiti implementacijom ovog zakona, šta je bilo 2013. godine do danas, a Boga mi, dobrano i šta je bilo od 2000. do 2012. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 33. amandman je podneo Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Molim gospođu ministar da se izjasni o ovom amandmanu.
Hvala vam lepo. Prihvatamo ovaj amandman.
Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio amandman na član 33. koji je podne Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Slobodan Homen. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite, gospodine Đurišiću.
Hvala, predsedavajući. Molim vas da ovo vreme preko dva minuta uračunate u vreme predsednika poslaničke grupe. Znači, suština našeg amandmana na član 33. je upravo da reši jednu nepravdu koju ovaj zakon nosi i uopšte se ne tiče ove priče o milion i po nelegalno sagrađenih objekata, porodičnih kuća, bunara i sličnih stvari. Nema tu pomoći običnim građanima. U članu 33. od stava 7. do kraja propisuje se taksa za ozakonjenje stambenih i stambeno-poslovnih objekata namenjenih tržištu. Znači, namenjenih tržištu, negde gde će neko da pravi profit. Znači, ne da je neko rešavao pitanje krova nad glavom, pa nije mogao da legalizuje zato što nije bilo urbanističkih planova ili nije valjala administracija ili nisu valjali ovi što su vladali zemljom do 2012. i sve drugo, nego oni koji su gradili za tržište. Ti koji su gradili za tržište će sada, umesto takse, naknade za uređenje građevinskog zemljišta, plaćati taksu za ozakonjenje od 500.000 do 3.000.000 dinara. To je 10, 20, 30 puta manje od onoga što su morali da plate po sada važećim zakonima, umesto da su legalno gradili. Ovde se radi o pravljenju ekstra profita onima koji su pravili zgrade namenjene tržištu. (Vesna Rakonjac, s mesta: U vaše vreme.) U naše vreme, kako dobacuje neko iz sale, a predsedavajući ne reaguje, ali i u današnje vreme. Sada da odem po Beogradu, dva kilometra odavde, videćemo šta se radi, gde se gradi nelegalno, videćete da su svi investitori, znajući šta piše u ovom zakonu, koji imaju dozvole, znajući da mogu dva sprata da odstupe od plana, zidali dva sprata više. Rade noću ljudi. Ja ih razumem, pogotovo te koji su dobili dozvolu i platili sve naknade, a onda videli ovaj zakon, pa kažu – čekajte, što ja da ispadnem glup, ja ću sada da dozidam još dva sprata, po ovom zakonu ću moći da ozakonim stanove i napraviću profit za sebe, a neko nema urbanističke uslove, ne ispunjava… Prave se zgrade bez garaže trenutno. Garaže se pretvaraju u stanove da bi moglo to da ode na tržište. Znači, sada je El Dorado u Beogradu i u drugim gradovima. Ono što je suština našeg amandmana je, ne ove takse, nego ajde da kažemo pola od onoga što su trebali da plate. Pola. Mada ne razumem ni zašto pola, pravo da vam kažem, zašto bi imali i toliko razumevanja za one koji grade stambeno poslovne objekte namenjene tržištu? Ne rešavaju svoj problem, nego prave ekstra profit danas i praviće ga, ne znam, do kraja godine, kako kaže ovaj zakon. Priča se 29. decembar, tada će da se vrši slikanje. Oni sve znaju ljudi. Do 29. decembra grade, grade, grade, sad im ide vreme na ruku. Zakon je ostavio, kaže – do kraja godine. Ne znam ministarka, da li možete da nam kažete ovde, kog dana će biti to? To je naš problem sa ovim zakonom. Ne da rešimo probleme građana koji su zidali prethodnih 10, 15, pet godina, nego oni koji zidaju sada, koji su zidali u poslednje dve godine, znajući da će im se na kraju to isplatiti. Govorilo se ovde o tome kako su se sprovodili prethodni zakoni. Pa koliko je to bilo uspešno ili neuspešno. Ali, ministarka je ovde, kada je došla, pre dva dana, izgovorila po meni jednu neverovatnu rečenicu. Ministarka je rekla – u odlučivanju da li ćemo da krenemo na jedan rez koji se zove podizanje krivičnih prijava ili da nađemo način kako da rešimo ovo pitanje, mi smo se upravo opredelili za ovaj zakon. Znači, vi ste rekli da vi niste hteli da sprovodite zakon, da krivično se kažnjavaju oni koji divlje grade. Ne onaj ko je sagradio kuću pre 20, 15 godina, nego oni koji sada grade divlje, koji će zaraditi ogroman novac od toga što će umesto naknade za izgradnju, platiti ovu taksu manju 20, 30 puta, oštetiti budžet, pre svega lokalnih samouprava. Ja verujem u desetostruko višem iznosu nego sve ovo što mislimo da ćemo ovim zakonom naplatiti. Od tih para lokalne samouprave treba da izgrade infrastrukturu u tim mestima, put, školu, vodovod, kanalizaciju. Odakle će se sada to graditi? Mi ovde pravimo ljudima ekstra profit. Mi smatramo da to nije suština ovog zakona. Prihvatamo da ostane ovo na početku, ovih prvih sedam članova koji govore koje su takse za stambene kuće, za ljude koji rešavaju problem svoje egzistencije, ali ovaj deo je potpuno neprihvatljiv. Ponavljam, ovaj deo koji tražimo da se briše, to je podela stambenih zgrada namenjenih tržištu od 500 pa do 1.000 pa od 1.500, pa preko 1.500, samo tri, kažem, samo tri miliona preko 1.500 kvadrata može da bude i 5.000 kvadrata, može da bude 15.000 kvadrata. I sad ćete vi nekome umesto ne znam ni ja koliko desetina miliona koliko je trebalo da plati, propisali ste taksu od tri miliona dinara. Smatramo da je to duboko nepravedno i to je jedan od ključnih razloga zašto mi ovaj zakon ne možemo da prihvatimo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo da pojasnim. Apsolutno ne mogu da se složim sa konstatacijom da Ministarstvo nije sprovodilo i ne realizuje zakon. Mi smo jedino ministarstvo koje je krenulo u proces rušenja prethodnih godinu dana i to jedino ministarstvo u prethodnih 10 godina koje je to zaista i radilo, po nacionalnim parkovima, dakle, sve ono što je nadležnost Ministarstva. Sve ono što je nadležnost bila lokalnih inspekcija ili gradskih inspekcija, u koliko nije bilo moguće, ili u koliko lokalne inspekcije nisu radile svoj posao, onda je nastupala sa nadzorom i Republička građevinska inspekcija. Na kraju krajeva, pominjali smo ceo dan danas nekoliko primera, gde je i Republička građevinska inspekcija se ponašala i postupala po zakonu i davala rešenja o rušenju. Znači, i te kako smo sprovodili zakon, ali imajući u vidu ozbiljno veliki problem, opredelili smo se za ovaj zakon. Dakle, da pojasnim malo rečenicu koju ste izjavili.
Zahvaljujem. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i mr Dejan Radenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanik Dejan Nikolić je podneo amandman kojim se predlaže da se posle člana 33. doda novi član 33a. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Govorim o 33a. iz prostog razloga što je zaključkom Ustavnog suda potpuno jasno rečeno da se ne mogu diskriminisati legalni graditelji u odnosu na bespravne, opraštanjem plaćanja takse za ozakonjenje. To je ovo o čemu je maločas govorio i gospodin Marko Đurišić, i to je ono što celoga dana pominjemo kao opozicioni poslanici, zbog čega se nekome oprašta, ne pola i ne 10 ili 20 puta manje, nego oni koji nisu poštovali zakon i bespravno su gradili, samo na jednom primeru, na Zlatiboru, štede milion evra. E to je ona korupcija o kojoj smo pričali. Samo na jednom primeru mi imamo imena „Kraljevi konaci“, imamo PK Zlatibor, u samom centru imamo… [[Isključen mikrofon]]
Isteklo je vreme gospodine Božoviću, vaša poslanička grupa više nema vremena. Zahvaljujem se. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Ninoslav Marinković, dr Blagoje Brdić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li želite reč? Branka Karavidić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Ovim članom se uređuje procedura kada nadležni organ utvrdi da postoji mogućnost ozakonjenja nezakonito izgrađenih objekata. Između ostalog stavom 5. predviđeno je da se po pravosnažno okončanom postupku zaključak u odbacivanju zahteva ukoliko vlasnik nezakonito izgrađenog objekta u propisanom roku ne dostavi dokaz o plaćenoj taksi, dostavlja nadležnoj građevinskoj inspekciji. Ovde je po našem mišljenju propušten rok, te smo mi u datom stavu ovog člana dali predlog Vladi da taj rok bude rok od tri dana od dana donošenja zaključka. Mislim da je dobro što je Vlada imala sluha za prihvatanje ovog amandmana, jer će ovaj zakon samim tim biti precizniji i sprovodljiviji. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Karavidić. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, u članu 34. u prvom stavu kaže – kada nadležni organ utvrdi da postoji mogućnost ozakonjenja da se u roku od 15 dana dostavi obaveštenje da se plati taksa za ozakonjenje propisana ovim zakonom. Ima dosta odredbi ovog člana koji se kasnije preciziraju. Mi smo smatrali da je potrebno da se stav 7. tačka 4. briše i da se stav 9. briše u ovom članu. Osnovni razlozi su bili to što predloženim amandmanom sprečavamo legalizaciju nelegalno izgrađenih stambeno poslovnih zgrada, gde bi legalizacijom samo jednog fizičkog dela bilo obustavljeno rušenje i obesmislila bi se primena ovog zakona, kao i Zakona o planiranju i izgradnji. Moje kolege su upravo govorile o tome koliko je ovaj zakon selektivan i koliko su štetne posledice ovog zakona, kada imate velike investicije gde su ljudi u prethodnih nekoliko godina vrlo svesno gradili objekte tamo gde su imali podršku lokalne vlasti, pre svega. Sada dolazimo u situaciju da recimo, premijer kaže pre nekoliko dana kako će taksa za primenu ovog zakona biti 5.000 dinara, građani Srbije se odmah upućuju na tu činjenicu i kaže se – ništa drugo neće trebati. Kasnije imamo procedure, između ostalog i ovu izjavu koja se ovde traži, izjavu projektanta, geodetske planove, odgovorne izvođače radova, niko ne govori kolko to košta. Da li će zbog toga što je neko promenio uslove gradnje, proširio svoju gradnju, sada taj deo objekta biti srušen ili će biti ozakonjen? Znači, kroz ovaj amandman koji nudimo mi dajemo rešenje i kako da se problem reši i kakao da se objekat po tom osnovu ruši.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, ozakonjenje milion i 500 hiljada objekata je zaista jedan krupan, veliki i ozbiljan posao, posao od nacionalnog značaja, ne samo zbog toga što će građani Republike Srbije, njih milion i 500 hiljada porodica dobiti objekte veće vrednosti, ne samo što će se oživeti trgovina nekretnina, ne zato što će moći da tim nekretninama i raspolažu, već i zbog toga što ćemo postati uređenija država. Država koja će mnogo lakše planirati i izgradnju infrastrukturnih objekata, jer ovako, bez ozakonjenih objekata, bez ucrtanih objekata, na koji način bilo koji infrastrukturni objekat možete da planirate? Nikako. Ne znate da li će na toj trasi koju ste isplanirali, da li ćete naići na neki od milion i 500 nelegalnih objekata, odnosno objekata bez građevinske dozvole. Ono što ovim amandmanom traži podnosilac amandmana je da se prijava za ozakonjenje, da se to zatečeno stanje utvrđuje na način što će neko uzeti običan beli papir A4 formata, baš ovakav jedan, možda i drugu stranu da bi uštedeo, pa ne mora da, može druga starana da bude iskorišćena i možda u olovci bez ikakvog, bez lenjira, da samo nacrta skicu, otprilike, kao kada se deca igraju. Zar mislite da jedan građevinski objekat, ma koje površine bio, do 100 ili preko 100, jedna kuća može da se nacrta, da može da se prijavi za ozakonjenje bez ovoga što je predlagač amandmana predvideo, a to je ime, prezime, jer mislim da je neophodno da postoji trag i ko je to radi, broj licence preduzetnika ili naziv privrednog društva, odnosno drugog pravnog lica koje je izradilo izveštaj o zatečenom stanju objekta? Po ovome kako je predložio predlagač amandmana zatečeno stanje će moći da uradi dete na belom A4 formatu, bez potpisa, bez ičega, nacrtaće neki objekat i reći će – evo, na to mi liči kuća, ima prozore, ima vrata, ima krov i to je dovoljno, za predlagača amandmana to je dovoljno. Predlagač amandmana na ovaj način je uputio šamar stručnoj javnosti, Inženjerskoj komori Srbije, svim onim ljudima koji su vredno i odgovorno radili da bi stekli diplomu diplomiranog inženjera građevine recimo, pa su morali da ulažu u svoju struku da bi dobili licencu, pa da bi tu licencu zadržali. Sada za predlagača amandmana to ništa nije potrebno. Za predlagača amandmana ovo je toliko neozbiljan proces da je potrebno samo na jednom A4 formatu, belom A4 papiru da neko onako naslika ili nacrta na šta mu liči taj objekat ili ta kuća ili ta zgrada ili bilo koji objekat koji je predmet legalizacije. Smatram da je ovo zaista veoma neozbiljno predloženo i neophodno je da u zakonu, da u Predlogu zakona ostane neophodnost ime, prezime, navođenje, neophodnost navođenja imena, prezimena i broja licence preduzetnika ili naziva privrednog društva, odnosno drugog pravnog lica koje je izradilo izveštaj o zatečenom stanju objekta i ime, prezime i broj licence odgovornog projektanta, odnosno odgovornog izvođača radova. Neophodno je zbog struke, neophodno je zbog ozbiljnosti, neophodno je zbog posla koji nas u narednih godinu dana očekuje u ozakonjenju nelegalnih objekata.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Zašto mislite, gospodine Markoviću, da imate? (Jovan Marković, s mesta: Zato što je rekao – predlagač amandmana.) O predlagaču amandmana, ali još jednom vam pominjem, kao što sam u prethodnoj raspravi rekao, da niste jedini predlagač amandmana. Tu je gospodin Šutanovac. Ne mogu da budem sudija da li je gospodin Babić mislio na vas ili na gospodina Šutanovca. Tako da niste pomenuti imenom i prezimenom što bi bilo vaš osnov za repliku. Zahvaljujem se. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović i magistar Aleksandra Jerkov. (Balša Božović, s mesta: Član 34.) Izvinjavam se, član 34. Izvinjavam se još jednom. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović i magistar Aleksandra Jerkov. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Član 34. stav 9. se briše iz prostog razloga što je po zakonu ostavljena jedna veoma čudna mogućnost kada već govorimo o mogućnosti korupcije. Dakle, samo jedan fizički deo od 10 hiljada nelegalnih kvadrata ukoliko se ozakoni, kako vi kažete, biće sprečeno rušenje svih 10 hiljada kvadrata. Dakle, ako budemo jedno garažno mesto legalizovali u zgradi koja ima 10 hiljada kvadrata na Kopaoniku biće sprečeno i nemoguće postupati po bilo kom drugom zakonu koji reguliše ovu oblast, pa čak planiranje i izgradnju i onda ćemo obesmisliti nekoliko zakona zbog ovog člana. Da li je moguće da neki pomoćni objekat, neka šupa koja je negde preuređena u neki stambeni prostor neće moći da bude legalizovana iz prostog razloga što je na parceli gde ima više vlasnika, a ovde će biti moguće da se legalizuje samo zbog jednog garažnog mesta 10 hiljada kvadratnih metara. To je nešto što predstavlja apsurd. Ukoliko se ne usvoji ovaj amandman mislim da će potpuno da se obesmisli sve ovo o čemu ste vi pričali danas i ovo jeste naravno delimično pravedno, pre svega je pravedno za onog ko je vlasnik 10 hiljada kvadrata, a nepravedno je za sve ostale koji neće to moći da urade po istom ovom našem zakonu. Mislimo da je ovo velika sramota što na ovaj način zaobilazite i Ustavni sud, a šta je Ustavni sud za vas, gospodo, mali Ustavni sud naspram vaših velikih finansijskih interesa? Zahvaljujem gospodine Bečiću.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Reč ima Zoran Babić.
Ovo je još jedan atak na državu iz čiste političke mržnje, ne znam kako to da nazovem, da upotrebim adekvatan izraz. Pravosudni organi su jedna od stubova svakog društva, pa i našeg društva. Ovakvo omalovažavanje Ustavnog suda Srbije je zaista neprihvatljivo da se takvi tonovi i takve reči čuju iz Narodne skupštine RS. I onda kada nam se te presude intimno i lično nisu dopadale ili su nam se dopadale nikada niko od funkcionera i članova SNS nije prokomentarisao nijednu odluku ni Ustavnog suda, ali ni bilo kojeg drugog suda. Oni koji na ovaj način omalovažavaju sud, omalovažavaju državu, omalovažavaju sve naše građane. Govoreći o zgradama od 10 hiljada kvadrata koje su nelegalno izgrađene, pa znate ja sam te zgrade video danas, video sam ih danas na dve fotografije. Jedna fotografija je sa opštine Palilula i tih 10 hiljada kvadrata je urađeno i napravljeno pod onako dobrim pokroviteljstvom i u dobrom dilu sa rukovodstvom opštine iz redova DS i drugu fotografiju, i tu sam fotografiju video u jednim dnevnim novinama, mi je pokazao uvaženi gospodin Rističević i odnosi se na zgradu u Inđiji, u kojoj, gle slučajno, stan ima potpredsednik DS i to mali, jedan stan otprilike kao jedno fudbalsko igralište. Šta ćemo sa tim? Naslušao sam se ovde svakakvih stvari, zbog jednog garažnog mesta, a ta garažna mesta se ne pominju u stavu 9. člana 34. Naslušali smo se ovde i tvrdnji da će se od podzemnih garaža sada napraviti stanovi. Stanovi na potkrovlju i tavanu, viđao sam, ali u podzemnim garažama, podzemne stanove, to zaista nigde nisam video. Ta vrsta andergraunda mislim da postoji samo u glavama nekih narodnih poslanika ovde u sali. Bez obzira na količinu kritika, zbog snage, opredeljenosti i volje i znanja, na kraju krajeva, koju pokazuje ova Vlada Republike Srbije ulazeći u koštac sa nelegalnom gradnjom, sa tim da želimo da stavimo tačku na višedecenijsku praksu u Srbiji i da kažemo - dosta je, od sada pa nadalje ne može više tako, uzimajući za ozbiljno činjenicu da ljudi u Srbiji teško žive i da ne može kroz ljude u Srbiji da se gleda kako će se popuniti budžet, bez obzira da li 70, 170 ili ne znam koliko procenata, naravno ne može 170% od svega toga, da li 70%, 80% ili svih 100% ide u lokalnu samoupravu ili bilo koju drugu. Zbog čega dosadašnji pokušaji legalizacije nisu uspeli? Nisu uspeli zato što ste gledali na legalizaciju kao na plen, kao na način da se pokrpe sve one rupe u budžetu koje ste imali. Neko danas ovde reče - Vlada Republike Srbije ne vodi računa o javnom preduzeću u Užicu. Poštujem, imam mnogo prijatelja u Užicu. Divan kraj, mesto koje me podseća i na moju Vrnjačku Banju. Nije ispod Goča, ali je ispod Zlatibora, još možda veće i lepše planine. Ali, kakve veze ima javno preduzeće, opštinsko, gradsko sa Vladom Republike Srbije? Sa druge strane, mi moramo da promenimo način razmišljanja. Javna preduzeća nisu oformljena ni u Užicu, ni u Vrnjačkoj Banji, ni u bilo kojem drugom mestu u Srbiji da bi se zapošljavali stranački kadrovi ili da bi neko bio direktor, a da mu Republika i Vlada Republike Srbije nadomešta dugove. Javna preduzeća, i taj „Srbijagas“ u ovom trenutku ima potpuno izmirene obaveze prema ruskom dobavljaču gasa, za razliku od onog vremena kada ste vi vodili Srbiju i vi vodili Vladu Republike Srbije, a ja bio narodni poslanik i kada smo samo mogli samo na svaka dva, tri meseca da vidimo nova zaduženja koja su se merila u stotinama miliona evra, bar za taj isti „Srbijagas“. I bolje vam je da vi ne pominjete „Srbijagas“ i bolje vam je da vi ne pominjete javna preduzeća i bolje vam je da vi ne pominjete i ER Srbiju i da ne pominjete Aerodrom „Nikola Tesla“ i da ne pominjete druga javna preduzeća, koja su vam tada služila samo da podmirite stranačke aktiviste, a sada služe i da rade u interesu građana Republike Srbije, da prave profit i da taj profit vrate onome ko ih je osnovao.
Morate se vratiti na amandman, gospodine Babiću.
Mislim, gospodine predsedavajući, da je obrazloženje samog amandmana promašeno i zbog toga Srpska napredna stranka neće glasati o ovom amandmanu.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. U skladu sa članom 103. – poslanik je dužan da navede koji je član Poslovnika povređen i za to ima dva minuta da obrazloži…
Do dva minuta gospodine Božoviću, lepo pročitajte, do dva minuta, a ne dva minuta.
Član 106, 107. i 108. – o redu na sednici, o dostojanstvu, o tački dnevnog reda, gospodin Zoran Babić je govorio o svemu, samo ne o tome. U jednom momentu je rekao, na šta ga vi niste opomenuli, da je atak na državu moje izlaganje, gde sam rekao da je građevinska mafija jača od Ustavnog suda u Srbiji, građevinska mafija koja je predložila neustavan zakon.
Ne mogu dozvoliti da vi koristite javljanje po Poslovniku za repliku i da citirate šta je sve rekao gospodin Babić. Objašnjavajte onda onako kako je bilo. (Balša Božović, s mesta: Pa, objašnjavam.) Gospodin Babić je pominjao pominjanje Ustavnog suda na po njemu način koji ne priliči toj visokoj ustanovi. Zahvaljujem se i smatram da nisam prekršio Poslovnik. (Balša Božović, s mesta: Tražim da se glasa o povredi Poslovnika.) Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Meni ne smeta kada moj prethodni kolega pominje, kada su mu puna usta građevinske mafije, jer pretpostavljam da on mora da pozdravi svoje kolege i prijatelje, ali ono što mi jako smeta jeste to što ponovo, još jednom baca pesak građanima Srbije u oči. (Balša Božović, s mesta: Ovo je u skladu sa Poslovnikom i o amandmanu?)
Gospodine Božoviću, nije u skladu sa Poslovnikom što vi dobacujete.
Da, u skladu je sa amandmanom, a sada ću obrazložiti i zbog čega.
Molim vas, gospođo Rakić. Gospodine Božoviću, nije u skladu sa Poslovnikom to što dobacujete. (Balša Božović, s mesta: Ali jeste to što govori da smo kriminalci?) Gospodine Božoviću, da li vi vičete u Velikoj sali Narodne skupštine? Da li želite da vam dam treću opomenu? (Balša Božović, s mesta: Koju treću, kada sam dobio dve?) Prvu, drugu, pa treću, ako tako budete nastavili da se ponašate. Kažem vam da ću morati, jer ste počeli da vičete ovde na nas. Mogu dozvoliti da vičete na mene, izaći ćemo ispred sale, koliko god želite možete da vičete, ali ne možete u Velikoj sali Narodne skupštine. Vas ako vređa nešto iz govora gospođe Rakić, to morate u skladu sa Poslovnikom da uradite, a ne da vičete ovde na poslanike ovde u Velikoj sali. Ne mogu da procenim da li neko govori nešto po Poslovniku ili u skladu sa raspravom ili o temi u prvoj reči. (Balša Božović, s mesta: Osim kada sam ja u pitanju.) Moram dopustiti bar da kaže nekoliko rečenica, da bi to mogao da proceni. (Jovan Marković dobacuje s mesta.) Nemojte da dobacuje gospodine Markoviću. Izvolite gospođo Rakić.
Da li mogu da zamolim samo da mi vratite vreme?
Vratiću vam vreme, izvolite, prijavite se.
Žao mi je što je nekim sinonim za nelegalnu gradnju, odnosno za legalizaciju u Srbiji građevinska mafija, korupcija, jako mi je žao što se takve stvari sve vreme ponavljaju ovde u sali. Ono povodom čega sam se javila je upravo amandman, odnosno stav 9. člana 34. Ono što ste vi obrazložili, zaista mi je žao ako ste stvarno na takav način razumeli ovo što piše u stavu 9, ali to onda govori zašto se stvari nisu pomerale, zašto niste toliko godina unazad ni rešavali probleme nelegalne gradnje. Što se tiče samog stava 9. člana 34, sada ću ga pročitati zarad građana: „Kada je predmet ozakonjenja stambena ili stambeno-poslovna zgrada, koja se sastoji od više posebnih fizičkih delova za koju se ne može utvrditi investitor, ali postoje podneti zahtevi za ozakonjenje posebnih delova u skladu sa ovim zakonom, nadležni organ donosi rešenje o ozakonjenju stambene zgrade koja obavezno sadrži specifikaciju svih posebnih delova zgrade“. Šta ovo znači? Znači da oni građani koji su kupili stanove od investitora, kako ste ih vi nazvali, građevinska mafija, a ja sam ih nazvala vašim prijateljima, pošto je to neki period… (Jovan Marković, s mesta: Ona to opet?) Da, opet radim i stojim iza toga.
Gospodine Markoviću, ne mogu da opomenem nekoga zato što zove neke ljude prijateljima nekoga. Da li vi stvarno mislite da je to dovoljno za opominjanje? Ja ne mislim, zato što bih onda opominjao vas svaka dva minuta. Zahvaljujem.
Ovde ne vidim u kom delu su građani oštećeni, jer upravo ovaj stav, stav 9. omogućava tim građanima koji su već jednom bili prevareni i kupili nelegalan stan, ne zato što su to hteli ih hira, nego što je to tada možda bilo jeftino, zato što nisu imali novca za drugo, i sada vi brisanjem ovog stava želite da tim građanima ne dozvolite da tako teško kupljen stan legalizuju. Oni neće legalizovati zgradu, to kaže stav 11, ali ne bih sada čitala ceo zakon, ne bih građanima bacala pesak u oči. Ponavljam, ne smetaju meni vaši sinonimi za nelegalnu gradnju, meni smeta samo zamena teze i nemojte više bacati pesak u oči građanima Srbije.
Zahvaljujem gospođo Rakić. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Članom 35. Predloga zakona propisano je da nadležni organ vodi službenu evidenciju o izdatim rešenjima o ozakonjenju, a spisak izdatih rešenja objavljuje se i u elektronskom obliku i dostupan je za javnost i putem interneta. Mi smo zaključili da je ovaj član nepotpun, da bi bio vrlo težak za primenu ili bi se nejednako primenjivao, pa smo predložili da se dopuni ovaj član stavovima 2. i 3. Na taj način amandmanom otklanjamo nedostatak u ovoj normi, tako što se predlaže da sadržaj evidencije propisuje ministar, kako bi se obezbedila unificirana evidencija. Takođe, predlažemo amandmanom da se propiše i rok u kojem je nadležni organ dužan da obezbedi javnost spiska izdatih rešenja putem interneta. Pošto je na naše zadovoljstvo ovaj amandman prihvaćen, a ovo je jedan od sedam amandmana koliko nam je ukupno prihvaćeno, još jednom želim da ukažem da smo se trudili da zaista podnesemo konstruktivne amandmane i da apelujem da još jednom pogledate i ostale, jer mislimo da tu ima još mesta i još amandmana koji bi mogli da poprave tekst Predloga zakona.
Zahvaljujem, gospođo Hasanović Korać. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Nataša Vučković, Goran Ćirić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov i zajedno Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković. Izvolite.
Meni je žao, ovo je poslednji od naših amandman, ali ni on nije prihvaćen. Želela bih da kažem samo da je neprihvatanjem ovih naših amandmana propuštena prilika da se dobar deo ovog zakona poboljša, unapredi i da se spreče nastupanja onih negativnih posledica koje mi predviđamo u ovom zakonu. Ja ću ih samo još ukratko ponoviti treći put. To su: ovaj zakon dovodi u neravnopravan položaj građane Srbije i ovaj zakon neće biti lako primenjiv, s obzirom na velike obaveze koje daje lokalnim samoupravama, a da ne povećava ni sredstva u kontekstu zabrane zapošljavanja u javnom sektoru. Ne verujemo da će biti moguće da se u ovako kratkom vremenu ovaj posao završi. I, ono što je najvažnije, ovaj zakon sadrži opasne koruptivne elemente i mislimo da ima prostor za novu korupciju. Ovaj zakon stvara novu klasu bogataša i to će biti vidljivo u periodu koji dolazi.
Zahvaljujem, gospođo Vučković. Samo ako mi dopustite jedno izvinjenje prema vama, jer uvidom u steno-beleške sam upravo pročitao da ono što sam ja protumačio kao pominjanje gospođe Stojiljković, jeste je na neki način pomenuli, ali kao koleginica i propušteno je to što sam ja mislio da ste u nastavku rekli - koleginica Stojiljković. Tako da, kao što sam rekao, oduzimam dva minuta poslaničkoj grupi SNS. Zahvaljujem. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. (Jovan Marković, s mesta: Šta je sa mnom? Mene ste preskočili.) Izvolite, gospodine Markoviću. (Jovan Marković, s mesta: Mene ste preskočili.) Nisam vas preskočio, niste se javili. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena ministarko, koleginice i kolege, amandmanom smo delovali na stav 3. koji govori da pravosnažni akt iz stava 2. ovog člana nadležni organ bez odlaganja dostavlja građevinskoj inspekciji. Mi smo to precizirali da taj rok bude tri dana i ministarstvo je to prihvatilo. Mislim da je dobro što ste prihvatili ovaj naš amandman, jer time se jasno ograničava akt i vreme za koje on može da se donese. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i mr Dejan Radenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko, samo da kažem da smatram da je možda potrebno u ovom članu koji predviđa da je moguće priključiti na infrastrukturu objekat koji je u procesu ozakonjenja, možda je potrebno tražiti i potvrdu nadležnog organa koji vodi postupak ozakonjenja da je moguće ozakoniti predmetni objekat, da ne bi u praksi dolazilo do zloupotreba, pa da na infrastrukturu bude priključen objekat koji je u nekom pojasu zaštite ili objekat koji je na klizištu, koji je u praksi nemoguće ozakoniti. Onda, znate kakve su već kontrole, takve objekte u dužem vremenskom periodu ne možete isključiti sa tih infrastrukturnih mreža. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, član 46. nalazi se u prelaznim i završnim odredbama. Amandmanom smo delovali na stav 3. koji kaže: „Rok za sačinjavanje popisa iz člana 6. ovog zakona nezakonito izgrađenih objekata je 12 meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona“. Mi smo predložili da se reči: „12 meseci“ zamenjuju rečima „šest meseci“ i dali smo obrazloženje da je rok od šest meseci koji je predložen amandmanom potreban i dovoljan rok kojim će se sačiniti predmetni popis. Mislimo da je dosta dugo godinu dana za sve ono što je već u većini slučajeva i evidentirano i postoji kao potpisana materija.
Zahvaljujem. Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac. Reč ima mr Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, u ovom članu zakona u stavu 3. kaže se da je rok za sačinjavanje popisa iz člana 6. ovog zakona nezakonito izgrađenih objekata itd. 12 meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona. Mi smo pokušali, poštovane kolege, da i u načelnoj raspravi i danas u ovoj raspravi po amandmanima ukažemo na to koliko je u raznim slučajevima nemoguće primeniti ovaj zakon. Posebno smo ukazali na to da su kapaciteti što se tiče broja ljudi u građevinskoj inspekciji nedovoljni i da će biti nemoguće za godinu dana od strane 300 ljudi zaposlenih u inspekcijama rešiti milion i po predmeta, a videćete i u ovom članu koji ima osam ili devet stavova, svaki put se kaže – građevinski inspektor, pa građevinski inspektor, pa građevinski inspektor. Nije mi jasno zbog čega, ima nas nekoliko ovde poslanika opozicije, vi nećete i predsedavajući sve vreme osporavate naše pravo da kažemo naše argumente. Već nekoliko puta vi upravo tu debatu koja treba da utiče na poboljšanje ovog zakona kočite i ne dajete nam reč da kažemo ono što je potpuno opravdano za ovu raspravu i malopre i ne znam koliko puta sa prekidanjem naših izlaganja to činite, neopravdano. Znači, u ovom slučaju još jednom hoću da podvučem. Nije moguće očekivati da će u lokalnim upravama… [[Isključen mikrofon.]]
Vreme. Zahvaljujem vam. Gospodine Markoviću, vi sami sa sobom potrošite vreme i onda kada prođe dva minuta čudite se što nemate više vremena. Evo, niko vas nije prekinuo, vi ste sami govorili i kad je prošlo dva minuta, vi sad kažete – što je isključen mikrofon. (Jovan Marković, sa mesta: Mogu li da završim?) Kako mogu da mu dopustim rečenicu kad se on minut sam sa sobom svađa, niko ga ne opominje i na kraju čudi se što mu je vreme isteklo. (Balša Božović, sa mesta: Red bi bio da mu dopustite da završi rečenicu.) Molim vas, gospodine Božoviću, nemojte da dobacujete. (Balša Božović, sa mesta: Po Poslovniku.) Gospodine Božoviću, prvi se po Poslovniku javio gospodin Marković. Izvolite gospodine Markoviću.
Ja mislim gospodine predsedavajući da je meni jako teška uloga zapala, građani Srbije sigurno će razumeti ovo što pričam, ali jako je teško da vi razumete ono što ću da kažem.
Ne mogu da razumem jer ne znam koji je član u pitanju.
Član 107. koji ste upravo povredili i hoću da napravim uvod jer mi je jako teško da vama objasnim zbog čega ste vi uvredili moje dostojanstvo kada ste rekli da ja sam sa sobom pričam minut o ovoj temi. Kako vas nije sramota da tako nešto posle ovoliko sati mog učešća u raspravi kažete da ja sam sa sobom raspravljam o ovoj temi ovde u prethodnih minut, na šta to liči.
Gospodine Markoviću ja nisam rekao da se vi raspravljate sami sa sobom o ovoj temi, vi ste preko minut vremena govorili da vas neko prekida, govorili ste van dnevnog reda, niste govorili o temi i ja vas nisam prekinuo i kada je isteklo vreme, posle dva minuta, vi se čudite zato što nemate više vremena kada ste potrošili čitav minut govoreći o nečemu što nema veze sa temom. (Jovan Marković, sa mesta: Hoćete da kažete da sam ja sam sa sobom pričao?) To je razlog na osnovu toga što mi je gospodin Božović dobacivao i ja nisam mogao na drugi način da mu objasnim samu činjenicu da je vama isteklo vreme, jer ste vi vodili monolog sami sa sobom. Eto, izvinjavam se ako sam rekao – svađali se, vi ste sami sa sobom, a niko vas nije prekidao. Imali ste svo vreme koje vama pripada. Vi ste u jednom trenutku otišli od teme i pričali o tome kako vas neko prekida, kako vam ne da da govorite, kako vas onemogućavamo da govorite o temi, da li je tako bilo gospodine Markoviću? (Jovan Marković, sa mesta: Molim vas, da li je to razlog da kažete da sam sam sa sobom razgovarao posle svih opomena koje sam dobio?) Ne znam šta da vam kažem, ne vredi. Ja prihvatam da odustajem, zamoliću nekog od profesora da pokuša da vam objasni na koji način da poštujete Poslovnik, ja stvarno više nemam mogućnost, jer sve što sam pokušao danas da vas uputim na poštovanje Poslovnika, vi jednostavno to ne razumete. (Jovan Marković, sa mesta: Sad ne razumem?) Ne razumete na način koji ja pokušavam da vam objasnim. Znači, ili pogrešno objašnjavam ili jednostavno vi ne možete da razumete kako i na koji način funkcioniše Poslovnik u Narodnoj skupštini. (Jovan Marković, sa mesta: Ja ne mogu da razumem?) Očigledno je tako. Zahvaljujem se, ali ne vredi, gospodine Markoviću, evo pola dana držimo narodne poslanike kao taoce koji slušaju kako ja vas pokušavam da edukujem na koji način da poštujete Poslovnik. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Povređen je član 108. iz prostog razloga što nekorektno vodite sednice, a o samom redu na sednici morate da se starate vi, niko drugi. Ne možete da vređate poslanike, a da očekujete da će na sednici da bude reda. Red ne može da bude u trenutku kada vi govorite za nekog da je pričao sam sa sobom pred punom salom i pred građanima koji gledaju direktan prenos. Dakle, molim vas da vodite računa o svom ponašanju, jer tokom celog dana ne može da se uspostavi red na sednici iz prostog razloga što vi jednima dozvoljavate sve, a nama koji nešto kritikujemo ne dozvoljavate ništa. Zahvaljujem.
Gospodine Božoviću, kada već govorite, ja bih voleo da govorite do kraja istinu. U trenutku kada ste vi dobacivali…
Ja nisam dobacivao.
Vi ste dobacivali.
Nisam dobacivao.
To ćemo lako da dokažemo, kao i u prethodnim slučajevima, dobićete beleške i videćete…
Govorite neistinu čitav dan.
Evo, i sada dobacujete, gospodine Božoviću. Znači, ja ću vam dokazati uvidom u beleške da ste dobacivali i ja sam na osnovu toga na vaše dobacivanje zašto nisam dozvolio gospodinu Markoviću da završi rečenicu rekao da je on preko minut govorio o tome kako ga neko prekida, kako ne može da govori…
Pa, ne dozvoljavate poslanicima da govore, o tome se radi.
O tome sam govorio. Da li ga je neko u tom trenutku prekidao, gospodine Božoviću? Da li ga je neko u tom trenutku prekidao? Nije, preko minut je govorio o tome, niko ga nije prekidao, na kraju kada je potrošio vreme, problem je što je potrošio vreme i što ne može da govori o onome što je želeo da govori. Ne vredi, gospodine Božoviću, vaš pokušaj da na ovakav način opstruišete sednicu Skupštine i temu, mislim da ja kao predsedavajući moram da se trudim da poštujete Poslovnik. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Katarina Rakić.
Poštovani predsedavajući, zaista se divim vašoj upornosti da poslanicima dokažete da su uzaludno trošili svoje vreme, ali građanima Srbije njihovo vreme nije toliko bitno koliko im je bitno onih 15 godina koje su potrošili uzaludno pokušavajući da legalizuju svoje objekte. Vratiću se na još jedan lošamandman koji su podnele moje kolege narodni poslanici Jovan Marković i Dragan Šutanovac, u kome se traži da se rok od 12 meseci promeni rokom od 24 meseca. Ovo je jako sličan amandman onom prethodnom u kome su takođe tražili odlaganje i produžavanje rokova, a ono što ovaj zakon, što ovaj predlog zakona hoće, jeste da podvuče crtu i da nema novih rokova, da nema novih podnošenja zakona, da završimo posao jednom za svagda, do kraja. U Predlogu zakona koji je prvenstveno bio na javnoj raspravi, rok je bio šest meseci. To da li vi verujete da će posao biti urađen i za 12 meseci građanima nije toliko bitno koliko im je bitno da se sami u to uvere, a uverili su se više puta kako ova Vlada na čelu sa SNS radi to, posebno kada su bili u prilici da se uvere da građevinske dozvole dobijaju u roku od 28 dana. Tako da smatram da ni ovaj rok koji je 12 meseci, za mene lično možda i predug, smatram da je sasvim nepotrebno da se proširi na duplo, tako da smatram da je ovaj amandman samo još jedan u nizu, ali hvala Bogu i poslednji u nizu loših amandmana. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanik Srđan Dragojević podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 46. doda novi član 46a. Reč ima narodni poslanik Srđan Dragojević.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministarka, koristim vreme poslaničke grupe zato što smatram da je ovaj moj predlog vrlo značajan i voleo bih da vam kažem koju reč više o njemu. Naravno, biću kratak pošto smo već dugo u ovoj raspravi. Naime, prvo ću reći da ovaj zakon smatram zaista dobrim, zaista revolucionarnim. Svi poslanici su obraćali pažnju na pravne, ekonomske aspekte ovog zakona, a ja ću da skrenem pažnju na jedan ne manje važan aspekat, a to je psihološki aspekt ovog zakona. Mi smo suočeni tokom niza godina da građani Srbije, dobar deo građana Srbije, možda i polovina živi u nelegalnim objektima. I to je jedna situacija koja stvara kod građana strepnju. Strepnju da ne znaju da li će moći svojim potomcima, svojoj deci da ostave te objekte. Ovaj Zakon ljude lišava strepnje i mislim da je zaista u tom smislu blagotvoran. Naslanjajući se na taj aspekt, psihološki aspekt, moj predlog, koji sam izneo, takođe smatram veoma važan. U brojnim istraživanjima, koje su izvršene u oblasti psihologije urbanizma, mnoga su svedočanstva, egzaktna svedočanstva da su ljudi koji žive u uređenim sredinama, manje skloni agresiji, manje skloni nasilju u porodici, manje skloni alkoholizmu. Moj predlog, da vas podsetim, ide u smeru da ljudi koji legalizuju svoje objekte imaju obavezu da u roku od tri godine, srede spoljašnje fasade svojih kuća, svojih objekata, da omalterišu i da okreče svoje fasade. Takođe, postoji tu jedan vrlo važan i estetski element, koji ne smemo da zaboravimo, svaki putnik koji sa zapada prolazi kroz Srbiju ima utisak neodoljiv da je ušao na Orijent, a mi idemo u Evropu. Svaki putnik ne može da ne primeti stotine hiljada ne omalterisanih kuća, ne okrečenih fasada. Mi imamo jako lepu zemlju, ali smo je pretvorili, nažalost, u zadnjih 25 godina u ruglo. Naša naseljena mesta su ruglo. Ovaj zakon pruža fantastičnu mogućnost da ljudi, kada već imaju po jako povoljnim uslovima mogućnost da reše svoja životna pitanja, da legalizuju svoje kuće, da im se da i obaveza da svoje kuće, svoje fasade omalterišu i da okreče. Vi ste gospođo ministarka napisali da se amandman odbija zato što je neprecizan, jer ne nameće kaznene odredbe. Ja namerno nisam hteo da istaknem kaznene odredbe predlažući da te odredbe ne budu sankcije, da ne budu kaznene, nego da, pre svega, one se odnose na određene poreske olakšice, da se te odredbe kroz pozitivnu poresku politiku motivišu ljude da svoje kuće urede. Tako da, ja vas još jednom molim da razmotrite ovaj moj predlog. Mislim da je ovo poslednji trenutak da preko milion ne okrečenih kuća i fasada u Srbiji sredimo. Jednom rečju, da uljudimo ovu našu zemlju koja je lepa i treba da bude još lepša. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović.
Poštovani poslaniče, veoma mi je drago što kažete da je ovo zakon, kako ste rekli, dobar i revolucionar zakon. Reći ću vam da novim zakonom o stanovanju, biće tačno određena obaveza održavanja zgrade, samim tim i fasada zgrade, dakle obaveza. I kažem još jednom, drago mi je da ćete glasati za ovaj zakon, pretpostavljam čim kažete da je dobar i revolucionaran i ako sam imala prilike pre dva dana na tviteru da pročitam vaše mišljenje o zakonu, koji je malo u koliziji sa ovim danas, ali mi je drago da danas mislite ovako. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević zajedno su podneli amandman sa ispravkom, kojim predlažu da se posle člana 46. doda novi član 46a. Izvolite gospodine Živkoviću, imate reč.
Koristim sedam minuta, pet plus dva. U načelnoj raspravi, ponoviću još jednom, rekao sam da je vrlo važno doneti ovaj zakon, da je problem veliki, da se meri milionima, milion i po kvadrata nelegalnih u Srbiji, da je krajnje vreme da se donese zakon koji će da kroz jedan vid intabulacija reši ovaj problem, da takvo rešenje nikako ne može da bude pravedno prema svima, to je jasno. Svaki leks specijalis, ovo je jedna vrsta leks specijalisa je takva da ima i korisnike i gubitnike, ali da je procena da ako ovaj zakon bude popravljen amandmanima koje sam podneo ja i moje kolege iz opozicije, da on može da bude dobra osnova za jedno trajno rešavanje ovog problema. Puno je bilo rasprave oko toga ko je kriv, kada je počela nelegalna gradnja, juče, prekjuče, nakjuče, za vreme ove vlasti, prethodne vlasti, one vlasti pre toga. Mislim da je počela jako davno i to sam već rekao, šezdesetih godina, i starije kolege će se sećati da su i oni morali po nekim ranijim vremenima da legalizuju objekte koje su nasledili, dobili ili tako nešto. Jedino što je sigurno, a ovo pola u šali, a većinom u zbilji ću da kažem, svi nelegalni objekti su bili izgrađeni u vreme vladavine SPS ili stranke koja je bila prethodnica SPS, znači Saveza komunista. To je, nije prebacivanje, to je otprilike jedan tačan zaključak. Svi koji su danas u ovom parlamentu, bili su nekada na vlasti i svi su imali svoj deo krivice za ono što se dešavalo i tu nema nikakve sumnje. Ko je mogao više, ko je mogao manje, može da se ide od situacije do situacije i to može da se utvrdi evidentno za svaku godinu. Bilo je prebacivanja da je donet zakon 2003. godine koji je bespravnu gradnju definisao kao krivično delo i bilo je prebacivanje zašto to nije sprovođeno. Evo, ako me sluša ministarka, taj zakon je donet 2003. godine. Njegova primena je počela 2004. godine kada je ministar za infrastrukturu koji je trebalo da sprovodi taj zakon, čovek koji je i danas ministar u aktuelnoj Vladi, a sadašnja potpredsednica Vlade i ministarka je bila tada savetnica u toj Vladi. Prema tome, to treba videti zašto taj zakon nije sprovođen od 2004. godine na ovamo pod raznim Vladama. Naravno da mislim da bi njegovo sprovođenje dalo bolje rezultate. Naravno da i u devedesetim godinama je bilo svega i svačega, da ne pričamo i o Dedinju, ali i o Zemunu i o tim delovima tako koji su tad bili pod vlašću partije kojoj su tad pripadali najveći broj poslanika koji danas sede u ovom parlamentu. No, generalno, da li treba? Treba rešiti. Ono što su glavni pokušaji kolege Pavićevića i moji bili da pomognemo u definisanju jednog dobrog zakona, to je bila intervencija na član 5. one čuvene vikendice, ona čuvena arbitrarnost koja je tu utemeljena. Nismo uspeli i to je odbijeno i time je ovaj zakon izgubio šansu da dobije naše glasove kada bude glasanje za njega. Drugi važan član od ovih 12. amandmana je amandman o kome se sada govori, a to je novi član 46a koji glasi da vlasnici objekata koji su građeni u skladu sa građevinskom dozvolom izdatom od nadležnog organa i koji su za te objekte dobili upotrebnu dozvolu, bićeoslobođeni plaćanja 50% poreza na imovinu u narednih 15 godina od dana stupanja na snagu ovog zakona. Šta je cilj? Cilj je da ljudi koji su vlasnici, neki su bili i investitori, neki su i gradili te stanove koji su izgrađeni legalno, dobiju satisfakciju za to što su i u tim teškim vremenima kada je bilo teško dobiti građevinsku dozvolu, kada smo bili 185 na svetskoj listi po dužini čekanja na građevinsku dozvolu, sada je stanje mnogo bolje, sada smo 139. To je stvarno mnogo bolje stanje, ali koji su i u tim teškim vremenima uspeli da prođu sve te zamke i te lavirinte i da dođu do građevinske dozvole i nakon izgradnje upotrebne dozvole i bilo bi fer da oni dobiju neku satisfakciju zbog toga što su poštovali zakon. Da podsetim, ako kažemo da jedna trećina objekata u Srbiji je nelegalna, to isto znači da su dve trećine legalne i bilo bi loše da dve trećine građana Srbije budu gubitnici ovog zakona koji je mogao da bude dobar da je bio popravljen sa amandmanima o kojima govorim. To se nije desilo. U obrazloženju kaže se da se amandman za odbijanje ne prihvata s obzirom da ne postoji ekonomska analiza efekata koja bi nastala prihvatanjem ovog amandmana, a podnosioci amandmana nisu dostavili ekonomsku analizu o uticaju na lokalni i republički budžet ako bi bila primenjena predložena mera. Ovo je prvi put, verovatno u istoriji, da se od poslanika opozicije traži elaborat kojim treba da dokažu opravdanost svog amandmana. Finansijski efekti su vrlo jednostavni, 50% se smanjuje porez na imovinu ljudima koji su vlasnici, koji su možda i gradili objekte koji su legani. Šta se dešava dalje? Piše, kaže - uticaj na lokalni i republički budžet. Ovaj koji je pisao nema pojma. Porez na imovinu nema nikakve veze sa republičkim budžetom, to je 100% prihod lokalnih samouprava. Prema tome, odgovor na amandman je pisao neko ko nema veze sa materijom. Ko je to bio, ne znam, to će ostati verovatno tajna. Tako da je ovo jedan neozbiljan odnos prema ljudima koji su približno poštovali zakone i dali svoj doprinos vladavini prava u ovoj državi. Žao mi je što se odbija samo zato što je predlog opozicije i žao mi je što se nije iskoristila šansa da se učini nešto što bi utemeljilo vladavinu prava. Možda ja grešim, možda će ministarka sada da prihvati amandman, ali pošto kaže – ne, onda mi je žao što je propustila tu šansu i u danu ili noći za glasanje, kad god to bude, mi nećemo glasati za ovaj zakon.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Nenad Čanak. Vlada i Odbor za prostorno planiranje i saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković. Izvolite.
Dakle, šteta što Vlada nije prihvatila ovaj amandman poslanika Veselinovića. Mi ćemo glasati za njega zato što on predlaže da Narodna skupština preko nadležnog odbora razmatra godišnji izveštaj o efektima primene ovog zakona. S obzirom da smo rekli, vi ste predložili da ovaj zakon ima značaj javnog interesa za Srbiju, bilo bi sasvim normalno da ste prihvatili ovaj amandman i da Skupština zaista na poseban način prati efekte primene ovog zakona. Mi ćemo, naravno, pratiti primenu ovog zakona, jer očekujemo da će primena ovog zakona imati vrlo loše posledice u praksi. I ono što smo već istakli tokom načelne rasprave, što smo istakli povodom svih amandmana o kojima smo danas govorili, od kojih nijedan niste prihvatili, mi smo u najboljoj nameri te amandmane podneli, s obzirom da smo želeli da doprinesemo poboljšanju ovog zakona i želeli smo da doprinesemo upravo umanjenju onih negativnih efekata ovog zakona koji su da je ovaj zakon nepravičan, da dovodi u neravnopravan položaj građane Srbije, da stvara novu klasu bogataša i ekstra-profitera kojima ćete ogromnu količinu novca ostaviti u džepu umesto da bude u državnoj kasi, čime ćete onemogućiti zapravo izgradnju infrastrukture i kapaciteta infrasturkturnih u našim gradovima i opštinama, jer će jako veliki broj sredstava biti van državnog, odnosno lokalnog budžeta. Smatramo da ovaj zakon nije primenjiv i da će se to pokazati u praksi. Zato nam je žao što neće biti poseban postupak za kontrolu primene ovog zakona. Lokalna samouprava nema kapacitet da primeni ovaj zakon. Mali je broj građevinskih inspektora. Ovim zakonom ste utvrdili da nisu potrebna dodatna sredstva za primenu ovog zakona, što nije tačno. Pokazaće da su potrebna dodatna sredstva. Ministarka Udovički je pre neki dan rekla da se smanjuju izdvajanja za lokalnu samoupravu. Postoji zabrana zapošljavanja u javnom sektoru. Broj građevinskih inspektora koji sada postoje u našim gradovima i opštinama nije u stanju da ovaj posao izvede do kraja. Ponavljam, ima oko 40 opština i gradova u Srbiji koji nemaju građevinskog inspektora. Nije jasno ko će ovaj posao uraditi. S obzirom na nepravičnost i na to da ovaj zakon dovodi u neravnopravnost veliki broj građana Srbije, mi se slažemo da 80% bespravno podignutih objekata su oni koji su građani zidali za svoje stanovanje i to su uglavnom i siromašniji građani i njima je potrebno izaći u susret. Oni su i do sada imali prilično povoljne uslove za legalizaciju. Njih je oko 80% ili, da kažem, oko milion i 200 hiljada. Za nas je problem šta je sa onih 20%? Onih 300 hiljada bespravno podignutih objekata za nas su problem u ovom zakonu, jer su to ljudi, uglavnom, većinom koji su zidali bespravno objekte za tržište, koji su, znači, hteli da time naprave profit. Danas smo govorili o tome koliki će broj zgrada koji su premašili spratnost, predviđenu planskim…
Vreme.
… dobiti ozakonjenje. Na ovaj način uvodi se jedan novi prostor za korupciju i u fazi primene ovog zakona imaćemo priliku to da pratimo i u Skupštini i u lokalnim samoupravama. Demokratska stranka će tome pokloniti veliku pažnju.
Zahvaljujem se, gospođo Vučković. Vi ste imali tri minuta, tako da nemate više vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Kontrola primene ovog zakona i izveštaj koji radi Ministarstvo saobraćaja, građevinarstva i infrastrukture vrlo redovno dostavlja odboru parlamenta, upravo zbog toga što mi želimo da pokažemo sve što smo uradili i što radimo. Vrlo mi je drago što će DS da obrati pažnju kako se implementira zakon o ozakonjenju, zato što će on sigurno biti realizovan, zato što ćemo time pokazati ono što prethodne vlasti nisu uspele, uvešćemo red, kao što smo uveli Zakon o planiranju i izgradnji. Ovaj zakon zaista jeste pravljen za građane Srbije, za obične ljude koji su imali prethodnih 15 godina i više problem, pre svega, sa državom i sa jednim nekorektnim odnosom prema samim građanima. Ovaj zakon je pravljen za sve ljude koji jednostavno danas imaju nezakonito izgrađene objekte, a treba da steknu svojinu nad njima, treba da budu upisani u katastar i treba da mi kao država takođe uvedemo red u sektor građevinarstva. U naredna tri meseca ministarstvo će dostaviti izveštaj odboru parlamenta. Uvek smo tu da podnesemo izveštaj samom parlamentu i poslanicima ukoliko takvu odluku odbor bude doneo i sigurna sam da će u tom smislu i stranke opozicije videti kako mogu stvari da se realizuju u Srbiji. Ako smo danas uspeli već da za samo nekoliko meseci povećamo društveni bruto proizvod najviše zbog rasta građevinske industrije i sada već građevinarstvo ima udeo u BDP 4,5%, a bilo je ispod 4% kad je ova Vlada napravljena, sigurna sam da ćemo sada dalje da se razvijamo sa ovakvim zakonima. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Pre nego što pređemo na drugu tačku dnevnog reda, dajem pauzu od pet minuta. [[Posle pauze]] Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Prelazimo na tačku 2. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DRŽAVNOM PREMERU I KATASTRU. Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Mi smo podneli amandman na ovaj predlog zakona koji na jedan bolji način uređuje ovu oblast. Neophodno je da adekvatnije uredimo zvanja državnih službenika zaposlenih u Republičkom geodetskom zavodu. To, s jedne strane, će ovom zakonskom rešenju doprineti da bi se ostvarili bolji uslovi za rad, naravno i veća motivacija zaposlenih za rad. Ono što smo predložili jeste klasifikacija ko je sa srednjom, ko je sa akademskim studijama, 180 ESPB bodova, sa 240 ESPB bodova, sve u svrhu toga da ove službe rade mnogo bolje nego što su radile do sada. Ruku na srce i sada su radile na način koji je propisivao taj zakon. Možemo biti potpuno zadovoljni u nekoliko slučajeva kada je katastar odbio da protivzakonito uknjiži zemlju, kako na Zlatiboru, tako i u Beogradu, kao prvostepeni organ, kada je u pitanju zemljište PKB. Međutim, drugostepeni organ je u oba slučaja dao direktivu Katastru da ipak mimo Zakona o državnom poljoprivrednom uknjiži zemlju na privatno preduzeće na Zlatiboru i na PKB, kada je u pitanju grad Beograd, čime se desetine hiljada hektara poklanja nekim privatnim licima, što je naravno mimo interesa građana Srbije, mimo javnog interesa, mimo interesa Republike Srbije. Na taj način smo zadovoljni kako je katastar odreagovao i u prvom i u drugom slučaju. Nismo zadovoljni što pored oblasti koju uređujemo, a tiče se Katastra, nemamo uređen sistem i nemamo ministarstvo koje poštuje, u ovom slučaju, zakon. To je naravno, ministarstvo koje predvodi Zorana Mihajlović i nije radilo po zakonu, barem ne do sada. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se, gospodine Božoviću. Gospodine Markoviću, iako sam rekao da neću ili ću pokušati da vam ne dam objašnjenje, moram u ovom slučaju pošto ste zajedno podnosioci amandmana. Samo jedan član poslaničke grupe ima pravo da obrazloži amandman. Pošto nemate više vremena poslaničke grupe, pošto je to iskoristio gospodin Božović, vi onda nemate vremena, tako da morate se dogovoriti sa vašim kolegama ko će se javljati po kom amandmanu. Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Molim ministra da se izjasni o ovom amandmanu. Izvolite, potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Izjašnjavam se da prihvatamo amandman. Hvala.
Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio amandman i da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Ovo je jedna stvar koja je nelogična u samom zakonu, a mi pokušavamo da je nekako uredimo ovim amandmanom. Pre svega, u članu 3, u izmenjenom članu 11. stav 3, reč „zavod“ zamenjuje se rečju „ministarstvo“. Nije dobro da isti organ i donosi rešenja i na ta rešenja odlučuje po žalbi. Mislimo da ministarstvo treba da odlučuje po žalbi, kao drugostepeni organ, a ne jedan organ da bude i u prvom i u drugom stepenu taj koji će davati rešenja, pa se onda žaliti istom tom organu koji vam je već dao rešenje. Mislimo da to nije pravedno. To je možda delimično pravedno, kao što kaže ministar Zorana Mihajlović, ali u ovom slučaju smatramo da je pravednije da postoji drugostepeni organ, a da to bude ministarstvo, bez obzira što ga vodi u ovom slučaju Zorana Mihajlović. U nekoj narednoj Vladi će to ministarstvo biti pravedno, pa će onda rešavati po žalbi u ovim i sličnim situacijama. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Božoviću. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovane koleginice i kolege poslanici, poštovani građani Srbije, poštovana ministarko, DS je dala puno amandmana što se tiče Zakona o katastru i državnom premeru. Pokušali smo opet da ukažemo na neke nelogičnosti, iako je ovo daleko bolji zakon, nego što je bio Predlog zakona o ozakonjenju, o kome smo toliko pričali. Mislim da je jako važno da ovih nekoliko amandmana koje smo podneli razmotrite na pravi način, a jedan od najvažnijih razloga zbog čega smo ovaj amandman doneli jeste upravo činjenica da je kratko vreme da se stranka u postupku, u ovom slučaju građanin, najčešće organizuje i da dostavi dokumentaciju, kao što ste vi predložili u vašem predlogu, u roku od osam dana. Imajući u vidu da je i po Zakonu o upravnom postupku i po drugim zakonima, pa i u Zakonu o planiranju i izgradnji rok za žalbe i podnošenje dokumentacije 15 dana, smatrali smo da je to razumno vreme. U slučaju sporova između građana i republičkih institucija, između građana i uprave, itd, uvek dolazi do problema oko dokazivanja nečega. Da biste nešto dokazali morate imati i dokumentaciju. Da biste imali dokumentaciju, morate se obratiti nadležnim institucijama i službama i mislim da građani u ovom slučaju sigurno neće moći da za ovakvo kratko vreme prikupe dokumentaciju koja bi im bila važna u sporovima o kojima se radi. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 25. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Matić. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Đorđe Milićević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milisav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Stefana Miladinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko, koleginice i kolege narodni poslanici, radi se o amandmanu gde smo predložili da se, ukoliko se površina navedena u ugovoru o kupoprodaji stana koji je kupljen od investitora koji je u međuvremenu prestao da postoji, tako da je nemoguće raditi aneks ugovora, razlikuje od površine koja je navedena u naknadno izdatoj građevinskoj i upotrebnoj dozvoli dobijenoj u procesu legalizacije, kao prihvatljiva za upis u katastru uzme površina iz naknadne građevinske i upotrebne dozvole, samo u pitanju kada su predmeti odnosno naknadne upotrebne i građevinske dozvole dobijene u postupku legalizacije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Poštovana poslanice, hvala vam na komentaru, prihvatam amandman.
Zahvaljujem se predstavniku Vlade na prihvatanju ovog amandmana. Narodni poslanici će se u Danu za glasanje izjasniti o ovom amandmanu i, pretpostavljam, prihvatiti, pošto ga je prihvatio i predsednik Vlade. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Smatramo da je ovo, poštovana gospodo, jedan amandman koji bi trebalo da bude usvojen. Mi smo ovde predvideli mogućnost da se obaveštenja šalju i pisanim putem, što nije bilo moguće po vašem predlogu zakona. Obrazloženje jeste da ne tako mali broj građana nije u mogućnosti da preko internet portala prikuplja informacije i to jeste i predstavljalo osnovnu potrebu za ovim amandmanom. Mislimo da je veoma važno, posebno u nekim delovima Srbije gde je kompjuterska, kolokvijalno rečeno, pismenost na veoma niskom nivou, da se na ovaj način ipak malo da i transparentnosti. Neki ljudi bi mogli da se protive ovakvim rešenjima, neki građani posebno. Smatramo da postoje i mnogi naši stariji sugrađani koji ne rukuju baš najbolje internet portalima i smatramo da je iz tog razloga veoma važno da se uvede i ovaj način obaveštavanja i pisanim putem. To je jedan tehnički amandman, ali mislimo da na jedan pravi način daje sliku o zakonu koji je i rekao gospodin Marković, koji je bolji od onog stanja koje smo imali do sada. Dakle, ne vidim razlog zbog kojeg se ne bi usvojio jedan ovakav amandman. Mislim da je veoma važno da sve grupe u društvu koje koriste razne vidove obaveštenja budu zadovoljne. Evo, ovo je jedan od njih, da građani imaju mogućnost i pismenim putem da se obaveste, a ne samo preko interneta ili internet portala. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se gospodine Božoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam čak bio voljan da prihvatimo ovaj amandman. Evo, i saslušao sam ga. Ali, onda sam se zamislio. Kad neće njihovi poslanici da saslušaju ovakav amandman, to znači da taj amandman nije dovoljno kvalitetan. Mi slušamo šta on govori, međutim, njihovi poslanici nisu prisutni ovde, a često ni na glasanju, ne dođu da glasaju za sopstvene amandmane. Prema tome, mislim da je uzaludno i da slušamo ubuduće ovakve amandmane. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo da ne bude zabune – do sada nije bilo nikakvog obaveštavanja, a od sada je to stavljeno na internet stranu. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Mihajlović. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, u članu 42, u izmenjenom članu 116. stav 3. predlažemo da se posle reči: „službenoj dužnosti“ dodaju reči: „u roku od 12 meseci“. Znači, da se odrede rokovi. Poštovana ministarko, ovde se radi o tome da se u ovom stavu 3. kaže: „Ako je granica između dve katastarske opštine utvrđena sredinom zajedničke parcele, put, reka ili slično, vrši se po službenoj dužnosti deoba tih parcela na dve parcele po dužini i po principu jednakosti površina.“ Imajući u vidu da vrlo često u katastru ljudi koji su zauzeti velikim i važnim poslovima odlažu to upisivanje tih površina i razdvajanje po katastrima, onda se u neko doba dešava da imate probleme kada se daju neki podaci vezano za opštine, mesne zajednice, za te granične parcele i smatrali smo da u ovom slučaju treba dati tu zakonsku obavezu da katastar po službenoj dužnosti to rešenje i te procedure završava u roku od 12 meseci. S druge strane, imajući u vidu da niste u ovom članu 2. ispoštovali dogovor sa sindikatom i da ljudi koji su zaposleni u katastru imaju zaista velike probleme što se tiče svojih primanja, onda se postavlja i pitanje motivacije. Ako znamo da srednja stručna sprema u geodetskim upravama ima negde platu oko 26,5 hiljada dinara, ako viša stručna sprema ima platu oko 32,5 hiljade dinara, ako visoka stručna sprema ima platu oko 54 hiljade, a ljudi rade tako odgovorne poslove, onda se postavlja pitanje njihove motivacije da u nekom trenutku bez ovog naloga i davanja rokova rade taj posao kvalitetno i kako treba. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Vidim da se prethodni govornik dobro informisao o delu zarada u Republičkom geodetskom zavodu kod dela zaposlenih i pominje nedostatak dogovora sa sindikatom, što mislim da apsolutno nije tačno. Da li se zapitao i da li zna kolike zarade imaju zaposleni u Narodnoj skupštini Republike Srbije, sa srednjom, višom, visokom spremom, ili u Vladi Republike Srbije? Ovo je pokazatelj da zarad sitnih političkih poena određeni ljudi u ovoj Narodnoj skupštini isključivo diskutuju o tome, o posledicama. Mogu se ljudi motivisati na neki drugi način. Mi smo sada u procesu fiskalne konsolidacije, mera štednje, kako bi uspostavili temelje za privredni rast i tome i služi kako ovaj zakon o kojem smo prethodno razgovarali, tako i ovaj zakon o kojem danas diskutujemo. Želeo bih da vratimo raspravu na jedan veoma ozbiljan nivo i da ne raspravljamo samo u okviru zarađivanja sitnih političkih poena, jer mi želimo, kao parlament i kao Vlada Republike Srbije, nadam se, čiji je potpredsednica Vlade predstavnik ovde, da svim građanima bude bolje, da svima u državnoj upravi bude bolje, ali preduslov za to je razvoj privatnog sektora, preduslov za to je ispunjenje svih aspekata onoga što definiše fiskalna konsolidacija i teške reforme koje je Vlada započela u aprilu prošle godine. Hvala.
Zahvaljujem. (Aleksandar Marković, s mesta: Replika, iako nisam pomenut.) Izvolite, gospodine Markoviću.
Hvala vam, gospodine predsedavajući, ali morao sam da odgovorim gospodinu Marinkoviću, jer mislim da je potpuno pogrešno tumačio koncept o kome sam ja govorio. Njegov nastup koji je vezan za priču oko neke opšte situacije u državi, gde je on svestan svih problema, malih plata i zarada itd. je njegova stvar. O tome bi on trebao prvi da govori, kao čovek koji je predstavnik vladajuće koalicije, i da otvoreno o tome svi razgovaramo i da tražimo načine kako da se ta plata poveća. Gospodine Marinkoviću, upravo sam hteo da ukažem na to da, ako danas službenici u katastru primaju platu između 25 i 30.000 dinara, postavlja se pitanje njihove motivacije, a ako vi zanemarujete njihovu odgovornost i ulogu i njihov uticaj na razvoj društva na takav nači sa nipodaštavanjem govoreći kako oni nisu važni u procesu reformi itd. i neka i oni ostanu na malim platama, to je vaš stav, koji je potpuno pogrešan i koji je potpuno loš. Mislim da su ti ljudi veoma važni, njihovi poslovi jesu veoma važni i dobra osnova njihovih poslova mora da bude i dalje uticanje na reforme, na razvoj društva itd. Hvala.
Gospodine Markoviću, ceneći tu činjenicu da smo se konačno razumeli i u ovom slučaju dobili ste repliku, iako ste sami konstatovali da niste pomenuti, povlačim opomenu koju sam vam dao u prethodnom delu rasprave. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Marinković.
Ovo je, naravno, jedan, slobodno mogu da kažem, nevešt pokušaj spina da sam ja bilo kojom svojom rečju nagovestio i omalovažio radnike Republičkog geodetskog zavoda. Nasuprot tome, govorio sam i govorim i sada da je Republički geodetski zavod od strateškog nacionalnog interesa za Republiku Srbiju, kao i za svaku ozbiljnu državu, ali govorim o tome da, kada je u pitanju povećanje zarada, kada je u pitanju motivacija u kojoj je prethodni govornik pominjao, moraju se stvoriti realni uslovi. Ne živimo više u vremenu kada možemo linearno da povećamo penzije za 10% i da nas to košta za tri, četiri godine preko milijardu i po evra ili da dođemo u situaciju da ne možemo da isplatimo plate rudarima u Resavici, kao što je to bilo krajem 2012. godine, ili da ispunimo svoje obaveze koje smo preuzeli prema stranim investitorima, kao što je to bio slučaj kod fabrike automobila u Kragujevcu. Mi smo ozbiljna država, ozbiljan parlament. Naravno, strateški cilj nam je da ojačamo javni sektor i ojačaćemo ga i pokušaćemo u narednim mesecima na druge načine da motivišemo, kako zaposlene u Republičkom geodetskom zavodu, tako zaposlene u državnim agencijama, u ministarstvima u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ali kroz jačanje privatnog sektora,a ne kroz prosipanje jeftine demagogije da je sve moguće, samo je pitanje sa čijim parama i nezarađenim parama. Lako je, možemo i mi da krenemo da se zadužujemo, naravno, nikad se nećemo zaduživati sa sedam i po ili osam i po posto na međunarodnom tržištu, možemo da se zadužujemo, na sreću, i to moram da pohvalim, sa 2%, sa 3%. Uradićemo i rol over, dakle refinansiraćemo dugove i brinućemo se o zaposlenima u javnoj i državnoj upravi, ali na jedan pravi način, kroz reformu te državne uprave, kroz definisanje jasnih parametara i principa za njihov efikasan i efektivan rad. Naravno vodićemo računa da iz realnih izvora sutra povećavamo njihove zarade i povećamo kvalitet njihovog života, što je i strateški cilj Vlade Republike Srbije, ali i nas u većini ovde u parlamentu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Matić, po amandmanu. Izvolite, gospodine Matić.
Zahvaljujem. Prokomentarisaću ovaj član 42. ili 116. osnovnog zakona. Jednostavno, to je ustaljeni posao koji službe za katastar nepokretnosti to rade bez nekih teškoća, tako da ne vidim tu neki ozbiljan problem. Ono što želim da kažem to su radnici, ljudi koji završavaju posao u Republičkom geodetskom zavodu preko službi za katastar nepokretnosti, po opštinama i gradovima. Mislim da je učinjen prvi korak, prema određenom nivou i priznanju rada u Republičkom geodetskom zavodu, odnosno prema složenosti posla, težini, potrebnim znanjima, veštinama, stručnosti i sve ono što prati jednu vrstu takvog posla, tako da do sada radnici u Republičkom geodetskom zavodu nisu imali posebnu identifikaciju. Sada su, ovim amandmanom na član 2, praktično prihvaćeni katastarski službenici, gde ima deset raspona, u odnosu na obrazovanje, tako da je to jedan prvi iskorak, iskorak ka jednom dobrom rešenju, pa i nagrađivanju u Republičkom geodetskom zavodu. Ono što je Republički geodetski zavod, mora se uzeti ona osnova i zakonska osnova koja rešava i koja govori šta je katastar nepokretnosti. To je osnovni i javni registar o nepokretnostima i stvarnim pravima na njima. On je od opšteg interesa za Republiku Srbiju. Mislim da se to shvata i u sadašnjoj Vladi i svim onim koji nose Republički geodetski zavod u smislu posla, tako da očekujem, prvenstveno od radnika, odnosno katastarskih službenika, da odgovorno i kvalitetno rade svoj posao, a da će i sadašnja ministarka, nadam se, ukoliko Republički geodetski zavod bude izvršavao kvalitetno posao, s obzirom na obim, skraćene rokove, ako pokažu svoj kvalitet i ono što treba da urade, da će u budućem Zakonu o platama sigurno podržati radnike Republičkog geodetskog zavoda, koji to treba da zasluže. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Matiću. Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Matić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona Da li neko želi reč? (Ne) Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Matić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Vanja Vukić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Matić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani, imao sam pre nekoliko dana jednu priliku da mi je jedan građanin poslao jedno obaveštenje i da me je na neki način informisao i skrenuo mi pažnju na jednu nelogičnost u ovom predlogu zakona. Zove se Janko Radaković i pismenim putem mi je dostavio objašnjenje. Dakle, ovde seradi o tome da su činovnici, kojima su inače smanjene plate u javnom sektoru, sad zamislite koliko malu motivaciju tek sada imaju, ovde sada dužni da upisuju godinu, mesec, dan, čas, minut i sekundu prijema zahteva. Da li postoji veća besmislica nego neko da zapisuje koliko sekundi je prošlo u trenutku kada mu je neko stavio u ruku neki papir? Mislim da je iz ugla činovnika ovo samo još jedno omalovažavanje njihove uloge, njihove funkcije i njihovog na kraju posla. To su ljudi koji nemaju motivaciju usled smanjenja plata u javnom sektoru, a jako je važno da svoj posao odrađuju kvalitetno. Dakle, to je nešto za šta ja mislim da smo svi mi ovde zainteresovani, da ne bude to brzo i da ne meri on sekunde kad je šta primio, već da zaista pokušamo da tim ljudima malo olakšamo njihov posao i da negde oni nađu neku svoju motivaciju. Broj sekundi mislim da je potpuno apsurdno uvoditi ovim predlogom zakona, te mislim da ovaj deo treba da se obriše. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite, gospođo Mihajlović.
Gospodine poslaniče, to se radi i dan danas i po trenutno važećem zakonu. Dakle, automatski čim se upiše imamo i dan i sekund i čas. To je jedno. Što se tiče motivacije, zaposleni u Republičkom geodetskom zavodu se trude i maksimalno stručno obavljaju svoj posao. Zato se država takođe potrudila da obezbedi i garantuje vrlo važan kredit od 44 miliona dolara, koji će trajati pet godina, za nekoliko vrlo važnih komponenti neophodnih Republičkom geodetskom zavodu. Dakle, četiri komponente. Projekat počinje već oktobra meseca, odnosno počeo je oktobra meseca ove godine. Baš zbog toga što smo vrlo svesni da građevinarstvo i red ne mogu da se uspostave ukoliko ne postoji reformisan, uređen i dobro opremljen Republički geodetski zavod. Tako da, verujem da će on samo da bude bolji i da ćemo imati elektronsku građevinsku dozvolu od 1. januara naredne godine. Ponavljam, za vašu informaciju, ovo što ste stavili kroz amandman već se radi, već postoji.
Zahvaljujem, gospođo Mihajlović. Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Matić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Matić. Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Matić. Na član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Reč ima mr Jovan Marković. Izvolite, gospodine Marković.
Poštovani građani Srbije, u ovom članu 53. u izmenjenom članu 129. u prvom stavu se kaže da protiv rešenja, odnosno zaključka donetog u prvom stepenu može se izjaviti žalba Zavodu u roku od osam dana od dana dostavljanja rešenja, odnosno zaključka, preko nadležne službe. Ja sam u prethodnom obraćanju pokušao da objasnim zbog čega je važno da se i u ovom slučaju ispoštuju neki drugi rokovi, odnosno da se predloži rok od 15 dana i da se građanima i licima koja su u postupku omogući da prikupe dokumentaciju i da ta dokumentacija bude validna. Imajući u vidu stepen ažurnosti današnjih institucija i birokratije, da ljudi zaista nisu motivisani zbog toga što imaju ovako niske plate i zbog toga što realno jako lošije žive u odnosu prethodni period, onda moramo imati u vidu da i čekanje na ovu dokumentaciju mora biti duže. Što se tiče trećeg stava, kaže se: „Ako služba nađe da je žalba osnovana, dužna je da usvoji žalbu i zameni odluku u roku od sedam radnih dana.“ Naš predlog je da se to radi po ubrzanom postupku. Ako je žalba opravdana, to znači da su građani u pravu i onda je prosto obaveza da državni činovnik i državna institucija postupa hitno i da taj građanin dobije uslugu što pre. U ovom slučaju nema potrebe da se čeka sedam dana, nego je predlog da to bude tri dana. Kaže - u protivnom žalbu sa spisima predmeta dostaviti Zavodu u istom roku. Mi smo u ovom slučaju predvideli da žalbu građanin i zainteresovana strana dostavi Ministarstvu, iz razloga što smo u nekoliko navrata predložili da se ne ponavlja ta praksa koja je i ranije bila loša, da se u istom stepenu vrši i žalba i donošenje rešenja i druga žalba. Znači, drugi stepen da bude na istom nivou. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, uvažena ministarko, koleginice i kolege, uložili smo žalbu na član 53. koji se odnosi na član 129, a on kaže: „Protiv rešenja, odnosno zaključka donetog u prvom stepenu može se izjaviti žalba Zavodu, u roku od osam dana od dana dostavljanja rešenja, odnosno zaključka, preko nadležne službe.“ Mi smo predložili da se doda novi stav iza ovog prvog stava, koji kaže: „Zavod je dužan da u roku od 30 dana od dana prijema žalbe sa spisima predmeta donese i službi dostavi konačnu odluku po žalbi.“ Dobili smo odgovor da nam se amandman ne prihvata iz razloga što u sadašnjem trenutku predloženi rok za rešavanje u drugostepenom postupku nije realan, pre svega zbog velikog broja nerešenih predmeta koje će Republički geodetski zavod preuzeti od Ministarstva. Mislim da bi ipak trebali da prihvatite naš predlog amandmana i da vremenski ograničimo ovaj postupak.
Zahvaljujem se, gospodine Bradiću. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Gran Ćirić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima mr Jovan Marković. Izvolite.
Sličan je predlog kao i za ostale predloge. Znači, u zadnjem stavu u 5. tački ovog člana se kaže da protiv rešenja kojim se dozvoljava ili odbija upis može se izjaviti žalba u roku od osam dana od dana dostavljanja rešenja. S obzirom da je i ministarka sve vreme prećutala odgovore na ova naša pitanja i da su njeni saradnici takođe ostali bez odgovora, a mislim da jeste važno pitanje, da nam se kaže, ako je ranija praksa bila loša, odnosno ako je ovaj rok od 15 dana bio dug, onda bi bilo u redu da nam kažete, pošto imamo još nekoliko amandmana koje smo u ovom smislu predložili, da li je to obrazloženje vezano verovatno za neko vaše iskustvo, dobru procenu ili praksu? Da nam to kažete, kako ne bismo trošili vreme i vas i građana na obrazlaganje ovog amandmana. Znači, naša ideja je bila da se ipak upravo zbog građana i zbog toga što se u raznim slučajevima dešava da ljudi ne mogu da prikupe dokumentaciju, pogotovo to su ljudi koji žive možda u selima, koji žive u nekim opštinama koje dolaze, recimo, u neke centre regiona ili u neke gradove gde postoji geodetska uprava koja izdaje neka rešenja ili neke druge institucije koje im daju neke informacije, saglasnosti, dozvole, potvrde itd, onda je potpuno za očekivati da ljudi ne mogu da u tom roku, i to gospodin Rističević jako dobro zna, da ispoštuju ove zahteve i ne bi bilo dobro da zbog kratkih rokokova koji se ovde nameću, ljudi iako su u pravu za neke stvari, izgube svoje predmete ili svoja neka prava. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Antić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58. amandman je podneo narodni poslanik dr Aleksandra Tomić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima magistar Jovan Marković. Izvolite.
S obzirom, da nismo dobili odgovor u prethodnih nekoliko amandmana i s obzirom da se radi o istom predlogu, ja zaista tražim bar da se na neki način odgovori građanima i svim ostalim poslanicima na šta se mislilo kada se ovi rokovu skraćuju. Hoću da vam opet ukažem na tu činjenicu da zaposleni i u Republičkom geodetskom zavodu i u drugim institucijama na lokalnom nivou, na republičkom nivou imaju zaista veliki otpor i nemaju motivaciju za rad posle svih ovih loših efekata koji su imali posle smanjivanja plata i zarada, i posle toga što su praktično u poslednjih tri ili četiri godine došli u situaciju da jako teško žive, odnosno daleko lošije žive nego što je to bilo ranije. Mogu iz iskustva ili informacije koje imam iz Užica i drugih mesta u razgovoru sa građanima da vam kažem da su ljudi prosto na neki način u tihom bojkotu prema primeni ovih zakona. To se onda odražava na interes građana, to što oni treba ili moraju da dostave neku dokumentaciju koju u ovom slučaju iz raznih razloga ne mogu da dostave u roku od osam dana. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Na član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, magistar Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, magistar Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Veroljub Matić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 70. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Amandman smo podneli na član 70. kojim se menja važeći član 175. i koji određuje koja su lica obveznici plaćanja takse, odnosno koja su lica oslobođenja od plaćanja takse. S obzirom da živimo u vremenu u kojem socijalne potrebe građana nisu u nekom proporcionalnom odnosu sa mogućnostima države i da zakoni i propisi moraju da prate život, mi smo predložili da lica koja su na evidenciji za zapošljavanje, samohrani roditelji ili lica u režimu socijalne zaštite budu oslobođena plaćanja takse za upis, odnosno da mogu da ostvare i svoja prava i obaveze prilikom upisa prava na nepokretnostima jer je to njihovo osnovno pravo koje nekada zbog materijalnih nemogućnosti ne mogu da ispune. S obzirom da je ovo poslednji amandman SPS na Predlog zakona o državnom premeru i katastru, iskoristiću priliku da iznesem zapažanje naše poslaničke grupe da je stanje u katastru poslednjih par meseci zaista krenulo na bolje i da se nadamo da će usvajanjem ovog predloga zakona koji se odnosi na skraćenje rokova, što je građanima i najbitnije i koje će uticati na smanjenje gužvi u katastru, sigurno katastar dostići jedan evropski standard. Takođe, zahvaljujem se i gospođi ministarki Mihajlović i direktoru katastra i saradnicima što su prepoznali da su naši amandmani podneti isključivo u jednoj dobroj nameri da utiču samo na poboljšanje teksta zakona. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se. Na član 77. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, magistar Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, magistar Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da je uz ono što nas očekuje od 1. januara 2016. godine odnosi se na stvarno revolucionarnu stvar kod nas, a to je izdavanje elektronskih građevinskih dozvola. Institucije koje će se usko baviti ovim poslovima kao što je naravno RGZ i katastar, da oni prate ove promene koje će se desiti od 1. januara 2016. godine i da se ispuni jedan od 20 prioriteta koji su definisani u Akcionom planu za sprovođenje Agende za razvoj informacionog društva. Nadamo se da će to u katastru i proraditi, profunkcionisati od 1. marta. Smatramo da kao što i samo ministarstvo i cela Vlada, kao što su se i te kako izborili da od 1. januara krene obuka ljudi i tehnička podrška koja će definisati mogućnost da se na jedan kvalitetan i efikasan način izdaju elektronske građevinske dozvole, da će se do takvog jednog primera doći i u samom RGZ. Ovo je usklađivanje i sa onim što je propisano u Zakonu o planiranju i izgradnji, tako i za ostale poslove zavoda kojim je ovim zakonom već predviđena mogućnost da budu u formi elektronskog dokumenta i nadam se da će u narednom periodu biti ispunjeni svi od ovih 20 prioriteta koji definišu elektronsku državu, dakle, sve aspekte rada javne uprave koji će biti elektronski. Za to se snažno zalažemo i i te kako podržavamo kao Ekonomski kokus, kao ljudi koji zajedno sa predstavnicima Vlade i ministarstva rade na tome da dinamično ubrzaju razvoj dobrog poslovnog ambijenta u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, koliko imamo još vremena?
Vrlo malo, gospodine Rističeviću.
Samo želim da zahvalim na zakonu i nadam se da će ovo funkcionisati malo bolje barem za nas seljake sa katastrom nego što je do sada funkcionisalo. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Na član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Zoltan Pek, Vojislav Vujić, Milisav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres o amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PRIJAVLjIVANjU I EVIDENTIRANjU ZAKUPACA NA NEODREĐENO VREME U STANOVIMA U SVOJINI GRAĐANA, ZADUŽBINA I FONDACIJA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelan pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Predloga zakona amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem gospodine Rističeviću, da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li želite reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Naravno. S obzirom da sam podneo ukupno na ova dva sledeća zakona 15 amandmana, s obzirom da mi je vreme koje je preostalo kao poslaničkoj grupi veoma kratko, ja ću se truditi gospodine Bečiću da iskoristim to svo vreme, nadajući se da će poslanici opozicije u punom broju da nas prate, ali ću vam reći da uštedim i njima i nama vreme, neću se javljati više ni po amandmanima koji su mi prihvaćeni, ni po onima koji su odbijeni. Zahvaljujem na odbijenim amandmanima, a još više zahvaljujem na onim koji su prihvaćeni, posebno onaj koji se odnosi na 11 članova.
Meni je posebno zadovoljstvo gospodine Rističeviću. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Jovan Marković, Dragan Šutanovac, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Balša Božović, prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović, Aida Ćorović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Dame i gospodo, poštovani građani, dakle Predlog zakona o prijavljivanju i evidentiranju zakupaca na neodređeno vreme u stanovima u svojini građana, zadužbina i fondacija, jeste jedan od zakona koji prethodi, pretpostavljamo, makar Zakon o stanovanju koji će se naći u nekoj proceduri, u nekom narednom periodu, trebalo je 2012. godine da dođe na dnevni red, međutim formirana je druga većina i evo već četvrtu godinu tog zakona u Skupštini nema. Ono što je suština ovde jeste da smatramo da postoji veliki broj lica koje zbog starosti, odsutnosti ili iz nekih drugih opravdanih razloga neće biti u stanju da blagovremeno podnesu prijave i da je zbog toga potrebno omogućiti njihovim udruženjima da učine to umesto njih. Samo na Starom gradu u 298 slučajeva gradskoj beogradskoj opštini Stari Grad imamo takvu situaciju da su tamo prevashodno građani koji ovaj problem imaju stara lica. Mnogi jesu odsutni, mnogi i ne žive na tim opštinama i u tom slučaju mislimo da je naš amandman veoma važan da bude, ako ništa drugo, onda makar razmotren, da udruženja takođe budu ta koja će imati ovlašćenje da svoje članove prijave umesto njih samih. Kao što znate, problem je nastao onog trenutka kada je devedesetih godina omogućeno svim ili većini građana Srbije da vrše otkup stanova u državnom ili društvenom vlasništvu. Međutim, postojala je jedna manja grupa ljudi koja to nije mogla da uradi iz kasnijih zakona koji su im to onemogućavali. U ovom slučaju, država Srbija pokušava godinama da reši ovaj problem i smatramo da će on biti rešen i da je ovo prvi način koji se tiče evidentiranja, a da onda prelazimo na Zakon o stanovanju koji će pravedno rešiti sve probleme sa kojima su suočeni ovi građani. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Na član 4. amandman su zajedno podneli 12 poslanika DS. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Kada je u pitanju član 4. samo bih se nadovezao. Dakle, traži se da nosioci stanarskog prava, zakupac takođe na neodređeno vreme dostavi uverenje Uprave javnih prihoda jedinice lokalne samouprave da se lica iz člana 2. ovog zakona i članovi njegovog porodičnog domaćinstva ne vode u službenoj evidenciji kao vlasnici nepokretnosti po osnovu lokalnih javnih prihoda. Da li gubi pravo onaj ko ima, na primer, voćnjak u Čortanovcima, koji ima na primer neku njivu u Bujanovcu? Da li gubi pravo neko ko, pazite ovaj slučaj ima stan a neko drugi živi u tom stanu, neko je drugi nosilac stanarskog prava u njegovom stanu. Da li on u smislu ovog zakona gubi onda prava koja mu dozvoljavaju po ovom zakonu? Da, to nije dobro i jasno definisano. Dakle, mislimo da je veoma važno da se prebace na jedinice lokalne samouprave i da one budu te koje će izdavati uverenja i ta uverenja upravo trebaju da obezbede jedinice lokalne samouprave, koje već vode ovu vrstu evidencije. Imaćemo veoma mnogo slučajeva da oni koji su doživeli jednu vrstu nepravde devedesetih godina i koji nisu bili u stanju, na primer u zadužbinama da otkupe stanove, stavljeni su u podređeni položaj za razliku od većine, sada opet budu u problemu da dokazuju državi kako i na koji način imaju, da li imaju neke prihode od svojine, da li imaju svojinu na nekim njivama, voćnjacima ili stanovima gde već postoji stanarsko pravo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaib Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zlata Đerić, narodni poslanik dr Aleksandar Radojević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaib Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaib Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaib Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Risričević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić, dr Blagoje Bradić i Miroslav Marinković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dakle, podneli smo amandman na član 8. koji izvorno glasi – jedinice lokalne samouprave su dužne da u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona putem sredstava javnog informisanja pozovu zakupce na neodređeno vreme i vlasnike stanova na kojima je zasnovano pravo zakupa na neodređeno vreme, da podnesu prijavu za evidentiranje iz člana 3. ovog zakona. Mi smo dodali - „radi boljeg informisanja“, i ovaj stav sada glasi: „Jedinice lokalne samouprave su dužne da u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona putem sredstava javnog informisanja, kao i putem svoje zvanične internet stranice, pozovu zakupce na neodređeno vreme i vlasnike stanova na kojima je zasnovano pravo na zakup na neodređeno vreme da podnesu prijavu za evidentiranje iz člana 3. ovog zakona“, tako da je ovaj član sada kompletniji. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Bradiću. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodne poslanice Suzana Spasojević i Ivana Dinić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je zajedno podnela grupa od 12 poslanika Demokratske stranke. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, ono što jeste važno je da, kao što sam maločas rekao, mnogo slučajeva je u mnogim gradovima, najviše u Beogradu, u beogradskoj opštini Stari grad ima preko 290 ovakvih slučajeva. Prevashodno se radi o starim licima ili o licima koja ne žive na svojim adresama. Rok je u pitanju za prijavu koji je 30 dana, kako ste vi predložili, pošto se radi o ogromnom broju dokumenata, smatramo da je u redu da se dozvoli rok od 60 dana i to su različita dokumenta, često ih je teško izvaditi. Mislim da je na ovaj način olakšano građanima da imaju jedan period kada vrlo mogu da obezbede neko slobodno vreme kada će ta dokumenta i tražiti, s obzirom da znate da posebno u radnom vremenu mnogi i nisu u stanju da to dobave. Ono što je važno jeste da je ovo i poslednji amandman poslaničkog kluba Demokratske stranke. Dobra je danas bila rasprava i zahvaljujem se svima na amandmanima i na diskusijama koje smo imali. Ono što ostaje za ubuduće jeste da ćemo sasvim sigurno i ubuduće govoriti u ime građana, jer smatramo da su ovi amandmani produkt problema sa kojima se ljudi u Srbiji svakodnevno suočavaju. Nastavićemo da branimo i da zastupamo njihove interese i smatramo da bi bilo zaista pošteno makar nekada da imamo ovde podršku od vladajuće većine, ne zbog Demokratske stranke, više zbog građana Republike Srbije. Na svaki mogući način Demokratska stranka je danas ispoštovala ovu fer debatu, iako je bilo tri poslanika. Niste se baš nosili sa nama trojicom, a zamislite da nas je više, kako bi vam tek onda bilo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se, gospodine Božoviću. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Za vašu informaciju, ako ne znate, svi zakoni koje mi predlažemo idu u javnu raspravu. U toj javnoj raspravi mi razgovaramo i sa udruženjima. Udruženja zakupaca, i sa njima smo se dogovorili da taj rok bude od 30 dana. Zato kao takav stoji u zakonu.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Marijan Rističević podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 8. doda novi član 9. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O TRGOVAČKOM BRODARSTVU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na naslov iznad člana 3. i član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 106. amandman je podneo Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Molim da se ministar izjasni o podnetom amandmanu.
Izjašnjavam se da prihvatamo amandman.
Zahvaljujem. Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio amandman i da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 182. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 196. amandman je podneo Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Molim da se ministar izjasni o podnetom amandmanu.
Izjašnjavam se da prihvatamo amandman.
Zahvaljujem. Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio amandman i da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 241. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 252. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 265. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 267. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 276. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 416. amandman je podneo Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Molim da se ministar izjasni o podnetom amandmanu.
Izjašnjavam se da prihvatamo amandman.
Zahvaljujem. Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio amandman i da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na članove 477, 478, 480. do 493. i 500. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 479. i član 479. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 480. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na članove 494, 496. do 499, 501, 502. i 505. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 780. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 793. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 795. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O RADNOM VREMENU POSADE VOZILA U DRUMSKOM PREVOZU I TAHOGRAFIMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Šaip Kamberi i Stefana Miladinović. Prili ste izveštaje Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 69. amandman je podnela narodni poslanik Stefana Miladinović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Stefana Miladinović.
Hvala, gospodine Bečiću. Poštovana ministarko, SPS kada je u pitanju ovaj paket zakona koji pokriva oblast saobraćaja je podnela samo jedan amandman. Ovaj amandman se ticao u jednom delu, praktično je bila tehnička ispravka, dok smo u drugom delu smatrali da produženje roka koje je predviđeno za tahografe, kada su u pitanju stari modeli digitalnih tahografa, sasvim dovoljno dve godine, imajući u vidu da je Ministarstvo odredilo godinu dana kao rok za izmenu mehaničkih tahografa. Iskoristila bih ovu priliku da Ministarstvu i vama čestitam na dva izuzetno kvalitetna zakona o kojima smo imali priliku da raspravljamo. Hvala.
Zahvaljujem se. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem se svim narodnim poslanicima, posebno poslanicima Markoviću, Božoviću i Bradiću koji su ostali do kraja, jedini od opozicije. Zahvaljujem se gospođi potpredsedniku Vlade i njenim saradnicima na konkstruktivnom učešću na sednici, tako da je nastavak sutra u 10.00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 87 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutno 94 narodna poslanika, odnosno da su prisutno najmanje 84 narodna poslanika i postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o Osmoj tački dnevnog reda - PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZDRAVSTVENOJ ZAŠTITI Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici prisustvuju dr Zlatibor Lončar, ministar zdravlja, prof. dr Berislav Vekić, državni sekretar u Ministarstvu zdravlja, i dr Nebojša Jokić i Svetlana Zeković, viši savetnici u Ministarstvu zdravlja. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Mladen Grujić, dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Šaip Kamberi, Zoran Živković, Vladimir Pavićević, dr Radoslav Jović, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić, mr Dejan Čapo, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Jovana Jovanović i Gordana Čomić. Pisanim putem amandmane su povukli narodni poslanici dr Radoslav Jović na članove 5, 6. i 7. i Mladen Grujić na član 1. Predloga zakona. Primili ste izveštaj Odbora za zdravlje i porodicu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Jovana Jovanović i Gordana Čomić. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim poslanike SPS, počeli smo sednicu. Znam, oduševljenje zbog pojave gospodina Tončeva, ali morate da poštujete tok sednice. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Olena Papuga. Izvolite.