Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 63 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 70 narodnih poslanika i da nemamo uslove za početak rada. Određujem pauzu od 15 minuta. U 10.00 časova nastavljamo. Inače, da vam kažem, po Poslovniku obavezni su svi koji su u sali da se identifikuju. Pročitajte Poslovnik od prvog do poslednjeg člana, a ne samo ono što vam se dopada, Pavićeviću.
Poštovani narodni poslanici, radi utvrđivanja kvoruma, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predstavnika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Čotrić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodne poslanice i narodni poslanici, moje pitanje upućeno je Ministarstvu za poljoprivredu i zaštitu životne sredine, a tiče se zagađenja vazduha. Naime, u ovim danima kada su nepovoljne meteorološke prilike i kada je povećana emisija štetnih ispuštanja u vazduh, dolazi do situacije da su u pojedinim naseljenim mestima premašene dozvoljene koncentracije zagađenosti vazduha i prema nekim istraživanja emisije ugljendioksida u našoj zemlji su i dva puta veće nego u nekim sličnim ekonomijama, naime, u zemljama u kojima je kao i u Srbiji na tom nivou društveni proizvod. Procenjuje se da je šteta zbog povećanih koncentracija štetnih materija u vazduhu na godišnjem nivou u našoj zemlji oko milijardu i po evra i da jedna četvrtina stanovništva Srbije udiše zagađeni vazduh. Takođe, procene govore da skoro 27% od svih oboljenja jeste uzrokovano nekim spoljnim faktorima i da je zagađenje vazduha razlog za povećan broj obolelih od kardiovaskularnih i bolesti respiratornih organa. Moje pitanje je upućeno Ministarstvu za poljoprivredu i zaštitu životne sredine i glasi – da li je u pojedinim naseljenim mestima u našoj zemlji zabeleženo povećano zagađenje vazduha? Pre svega, to se odnosi na Bor, Užice, Smederevo, Kostolac, Lazarevac, Obrenovac, Pančevo, pojedine delove Beograda. Naime, imali smo podatke Gradskog zavoda za zaštitu zdravlja u našem glavnom gradu da je u pojedinim delovima Beograda povećano aero-zagađenje zbog izlučevina uglavnom čađi i prašine, ali ima i drugih štetnih sastojaka u našem vazduhu, kao što su hemikalije ili biološki agensi. U nekim gradovima u Srbiji koji se nalaze u kotlinama naročito je teška situacija sada kada se stvara i magla, kada su niže temperature, kada je povećana potrošnja fosilnih goriva. Moje pitanje – šta se čini da se smanji štetna emisija ovih gasova, da se isključuju iz saobraćaja automobili koji ne ispunjavaju standarde, bar Evro-3, da se smanji potrošnja fosilnih goriva, odnosno da se smanji zagrevanje na ugalj, drvo i naftu? Naime, naročito u nekim gradovima u regionu je teška situacija. Pomenuću Skoplje i Sarajevo. U Sarajevu je čak 10 puta veće zagađenje nego što je dozvoljeno, 25 mikrograma po metru kubnom čestica je samo dozvoljeno, a recimo, ovih dana u Sarajevu se beleži 300 mikrograma po jednom kubnom metru vazduha. Pretpostavlja se da je slična situacija u nekim našim gradovima, ali mi za sada ne dobijamo te podatke. Ja apelujem da se redovno, dakle, uz saopštavanje podataka o temperaturi vazduha, o pritisku, o vlažnosti, saopštavaju i podaci o zagađenosti vazduha. Mi znamo da su zbog ekonomskih prilika mnogi građani prinuđeni da otkazuju centralno grejanje ili grejanje na struju, da se sve više korist drva i ugalj. Znamo slučajeve da u nekim gradovima u južnoj i istočnoj Srbiji, u soliterima, u stambenim zgradama gde i ne postoje uslovi za grejanje na drvo, ljudi se upravo na taj način greju. To izaziva i neke druge probleme, opasnosti od izbijanja požara, a posebno se vazduh na taj način dodatno zagađuje. Sve to dovodi do toga da u našem vazduhu ima mnogo više ugljenmonoksida i supmordioksida, oksida azota i drugih štetnih materija.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Na prvom mestu želim da pitam predsednika Vlade, Aleksandra Vučića, da li postoji granica u ponižavanju novinara od strane Vlade Republike Srbije i premijera Vlade? Juče smo putem medija saznali od premijera da je Bratislav Gašić smenjen sa funkcije ministra odbrane. Kako je to moguće, kada Narodna skupština o tome nije glasala? To je samo još jedan primer kako Aleksandar Vučić ne poštuje državne institucije i ustavni poredak ove zemlje. Dakle, moje pitanje upućeno premijeru glasi – kada će Bratislav Gašić zaista biti smenjen sa funkcije ministra odbrane? Ovo pitanje postavljam uz podsećanje da je Aleksandru Vučiću trebalo šest nedelja od parlamentarnih izbora da sastavi Vladu od 18 ministara, a sada ne može da pronađe samo jednog ministra za tri nedelje. Nama je odavno jasno da Srpska napredna stranka apsolutno nema kadrove da bi uspešno upravljala ovom zemljom, ali verovatno da postoji neka ne stranačka ličnost koja bi prihvatila taj odgovoran posao. Podsećam i da je premijer, Aleksandar Vučić, posle izjave Bratislava Gašića da voli novinarke koje lako kleknu, rekao da moramo da zaštitimo sve žene u Srbiji i da će Srbija biti moderna, pristojna i normalna zemlja. Moje pitanje Aleksandru Vučiću je – zašto ne štiti sve žene u Srbiji i da li je odustao od toga da Srbija bude moderna, pristojna i normalna zemlja? Podsećam i na to da je Socijaldemokratska stranka iznela svoj stav da Bratislavu Gašiću ne sme da bude ostavljeno vreme da podnese ostavku, već da mora biti razrešen, ili smenjen ovde u Skupštini. Upravo se dešava suprotno od toga i sasvim jasno je da se ide na to da Bratislav Gašić eventualno podnese ostavku na kraju redovnog zasedanja i da onda ostane da vrši svoju ministarsku funkciju do vanrednih parlamentarnih izbora. Zbog toga, još jednom pitam, podsećajući i na odgovornost Bratislava Gašića za pad helikoptera, podsećajući na njegov neprimereni sukob sa Zaštitnikom građana, kada je odbijao da dostavi informaciju o incidentu u kome su učestvovali Vojna policija i Andrej Vučić, podsećajući i na to da je protiv njega podneta krivična prijava zbog diskriminacije u Vojsci Srbije, kao i na to da je svom sinu i supruzi dodeljivao novac iz budžeta Grada Kruševca za njihovu televiziju, kada će Bratislav Gašić biti smenjen sa mesta ministra odbrane? Takođe, da li su, naprednim srpskim rečnikom rečeno, „kombinacije“ koje Bratislav Gašić završava za Aleksandra Vučića prioritet u odnosu na poštovanje ljudskih prava u ovoj zemlji? Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Moje pitanje se tiče Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine. Naime, evidentno je da su proteklih dana, evidentan je pokušaj manipulacije i zloupotrebe poljoprivrednika u političke svrhe i to sa jednim jasnim ciljem; da bi se prikrio jedan nerad pokrajinske vlade i da bi sve ono loše što ima danas u Vojvodini, postoji u Vojvodini, kada govorimo o radu pokrajinske vlade, a toga je mnogo, sva ona odgovornost da se pripiše Vladi Republike Srbije, kako bi se, dakle, samo sa jednim jasnim ciljem, a to je da se sačuvaju fotelje, što će biti veoma teško, nakon pokrajinskih izbora koji će biti održani početkom naredne godine. Dakle, mi smatramo da naši poljoprivrednici zaslužuju odgovore na neka prava i konkretna pitanja. Prvo pitanje. Pre početka privatizacije u Srbiji je uspešno radio 91 poljoprivredni kombinat i oko 108 poljoprivrednih dobara. Naše pitanje je vrlo konkretno, koliko poljoprivrednih dobara danas radi i funkcioniše u Srbiji? Da li je tačno da je 120.000 hektara zemlje završilo u nečijem vlasništvu, a da je država izgubila desetine miliona evra, poljoprivredi Srbije da je naneta ogromna šteta, da je ugašeno oko 500.000 radnih mesta, da je uništen stočni fond, da je ugašena kooperacija desetine hiljada stočara i da je prekinuta ključna karika u lancu poljoprivredne proizvodnje i razvoja srpske ekonomije? Tu je ključno pitanje, kada govorimo o poljoprivrednim kombinatima, da li su tada mali poljoprivredni proizvođači, koji su učestvovali u izgradnji ovih poljoprivrednih kombinata, mogli da učestvuju u privatizaciji kombinata koje su sami stvarali, koje su sami gradili? U periodu mandata čije Vlade je sprovedena katastrofalna privatizacija poljoprivrednih kombinata? Drugo pitanje, jasno je da Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu apsolutno zabranjuje prodaju zemlje stranim pravnim i fizičkim licima, da li su u prethodnim godinama strana lica, kroz privatizaciju naših preduzeća, mogla doći do najkvalitetnijih zemljišnih poseda? Sledeće pitanje, ovaj zakon će konačno uvesti red u zemljišnu politiku i očekujemo od Ministarstva poljoprivrede, nakon usvajanja i implementacije zakona, odgovor na pitanje ko uzurpira, a ko legalno koristi zemljište danas? Mislim da nakon toga možemo dobiti i konkretan odgovor na pitanje – kome i zašto smeta usvajanje predloženih izmena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu? Takođe, vratiću vas na 2011. godinu, setimo se zabrane izvoza šećerne repe iz 2011. godine, a zbog čega je Hrvatska tužila našu državu arbitraži u Beču i da će u slučaju gubitka spora Srbija morati da plati od osam do 10 miliona evra. Postavljamo pitanje – da li je to tačno? Kada smo već kod šećera, pitanje je – ko je bio na čelu Ministarstva poljoprivrede kada je napravljen problem sa prepakivanjem šećera, a zbog koga je Srbija imala ozbiljan problem oko izvoza šećera u EU? Ko je i zašto 2007. godine zabranio izvoz žitarica iz Srbije? Poslednje pitanje, takođe upućeno Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine, da li je tačno da je tokom 2014. i 2015. godine zaustavljeno katastrofalno opadanje stočnog fonda i da Srbija u poslednje dve godine beleži rast u povećanju baze stočarstva, a i beleži se i povećanje izvoza poljoprivrednih proizvoda? Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Pitanje za premijera, ministra finansija i ministarku lokalne samouprave. Dakle, da li smo svi mi ovde u sali, a naravno i premijer i pomenuti ministri, svesni značaja uključivanja lokalnih samouprava u proces pristupnih pregovora? Svi se ovde u sali zalažemo za što brže integracije Srbije u EU, ali pokazujemo da donosimo odluke i zakone koji iz dana u dan umanjuju kapacitete lokalnih samouprava. Usvojili smo zakone koji su doveli lokalne samouprave do ivice bankrotstva i to mnogi ovde u sali znaju. Navešću neke primere. Grad Niš i budžet Grada Niša se izvršava sa nekih 60% od planiranog nivoa. Da li mislite da misle da je moguće, pitanje je upućeno premijeru, ministru finansija, da sa 60% planiranih sredstava servisirati sve obaveze koje su ključne za građane Niša, a to nije samo pitanje Niša, već je pitanje i u ostalim gradovima: Kragujevcu, Užicu i mnogim drugim gradovima? Kakve su posledice po javne komunalne sisteme koji direktno servisiraju najvažnije potrebe građana koji žive u lokalnim samoupravama? Moj zahtev i moje pitanje za predsednika Vlade i ministra finansija je da li imamo konsolidovani izveštaj svih budžeta lokalnih samouprava, rezultate svih lokalnih javnih komunalnih sistema? Kada dobijemo te rezultate mislim da ćemo biti svesni da se sistematski radi prelivanje sredstava iz budžeta lokalnih samouprava prema centralnom budžetu. Na ovom zasedanju smo usvajali neke zakone koji tako nešto pokazuju i dokazuju, a imali smo i reakcije mnogih predsednika, aktuelnih predsednika i gradonačelnika u Srbiji, koji pripadaju ne opoziciji, nego vladajućoj koaliciji, koji su podigli glas protiv najave usvajanja novog zakona, a protiv koga je bila Stalna konferencija gradova i opština Srbije, a to je najava da će se smanjiti još dodatnih osam milijardi dinara transfera ka lokalnim samoupravama i time svakako oslabiti kapacitete važnih jedinica koje čine stabilnost ove zemlje. U najavi na ovom zasedanju imamo i usvajanje Zakona o privrednim komorama i to je još jedna potvrda toga da idemo čini se procesom, ubrzanim procesom centralizacije. U toj velikoj borbi posebno intenzivno od 2000. godine na ovamo u jačanju lokalnih samouprava, njihovih nadležnosti, njihovih prihoda, što je evidentno i moguće je potvrditi i kvantifikovati brojkama. Mi imamo proces u kome se one razvlašćuju, u kome se umanjuju nadležnosti i u kojima opada kvalitet tih usluga, da ne govorimo o stanju u toplanama i juče smo razgovarali o dugovanjima, nagomilanim dugovanjima prema „Srbijagasu“ i prema isporučnicima energenata. Govorimo o ugrožavanju najvitalnijih interesa građana. Primer Niša je da je plan budžeta za ovu godinu bio 12 milijardi, on se ispunjavao sa 6,5 milijardi. Da li mislite da je moguće funkcionisanje grada sa takvim nivoom punjenja budžeta? Sa odlukom koja nas očekuje odmah posle ovih poslaničkih pitanja i sa amandmanima koji nisu prihvaćeni u raspravi o zakonu o privrednim komorama pokazuje se i odnos prema nečemu što građani više od 100 godina, a to je Regionalna privredna komora u Nišu, poštovanje svih onih privrednika koji su gradili to više od jednog veka i oduzimanje pravnog subjektiviteta Regionalne privredne komore u Nišu. Ako znamo da lokalna samouprave, ne samo komunalne sisteme treba da vode, nego i upravljaju i lokalnim ekonomskim razvojem, mislim da na takav način dokazujemo da upravo ovaj proces ubrzane centralizacije u Srbiji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje upućeno je predsedniku Vlade AP Vojvodine gospodinu BojanuPajtiću, pre svega zato što prethodnih nedelja predsednik AP koristi i svoje radno vreme i svoja službena vozila u svrhu predstavljanja kao predstavnika predsednika DS i predstavljanja svoje predizborne kampanje. I u našem Gradu Užicu je skoro bila stranačka promocija predizbornog programa pod nazivom „Novi dnevni red za Srbiju“, ali na tom dnevnom redu na razočaranje pre svega njihovih simpatizera nije bilo gotovo ništa, sem pomalo već poznatih praznih obećanja uglavnom su se razradile tačke, ona tačka pod razno, koja je podrazumevala uvrede i brojne optužbe na račun Vlade, na račun premijera, ali i na račun kolega narodnih poslanika. Scenario je gotovo u svakom gradu bio sličan i zato pitam gospodina Pajtića, pre svega zbog građana Republike Srbije koje to zanima, da nam malo razradi ove tačke dnevnog reda i objasni kako bi pod uslovom da se nekada i ponovo nađu na vlasti, kako bi zaposlili sve one mlade ljude koji su završili fakultete i to u roku od samo šest meseci, kako su obećali ovim programom? Zanima nas da li su ta zapošljavanja planirana u sva ona preduzeća koja su za vreme dok su bili na vlasti katastrofalnim privatizacijama uništili i odveli u stečaj i da nam objasne zašto ovako jednostavan program nisu primenili kada su bili na vlasti, već su otpustili gotovo pola miliona građana Srbije i raskućili državnu imovinu? Takođe nisam sigurna ni da bi se srpsko selo usrećilo ovim programom ako imamo u vidu da brojna sela u Vojvodini se danas prodaju za nekih stotinak hiljada evra, koliko bi trebalo u Vojvodini da vredi jedno dobro seosko domaćinstvo. Svedoci smo da će već danas biti evidentna, za nekoliko sati, u 12.00 časova biti evidentna zloupotreba poljoprivrednika u političke svrhe, gospodina Bojana Pajtića. Takođe kada je u pitanju političko delovanje i saradnja političkih partija, funkcionera, zahvaljujući SNS i našim koalicionim partnerima uveli smo jedan demokratski princip da se poštuju načela istine, poštenja, saradnje i kolegijalnosti u opštem interesu naših sugrađana koji su nas birali na ova mesta. To pominjem zato što se stiče neki utisak da gde god i u kojoj god opštini i gradu se pojavi Bojan Pajtić, ta načela se više ne poštuju, pre svega od strane njegovih visokih funkcionera. Da bi svima bilo jasnije, ja ću navesti primer zašto ovo govorim, iako primer nije usamljen. Iako drugu godinu za redom nakon posete svog predsednika, poslanik DS iz Užica kreće odmah nakon posete sa brojnim optužbama i iznošenjem neistina kako nešto ne činimo ili činimo, ali pre svega akcenat je uvek na tome kako mi želimo da izglasamo veće transfere novca iz republičkog budžeta za Užice, a on je u javnosti tvrdio da ja to nisam uradila. Ono što mene jako brine jeste da mi sve vreme ćutke moramo da podnosimo do sada smo podnosili ćutke i to upravo od strane onih koji su za vreme svoje vlasti umanjili ove transfere za čak 100 miliona dinara. Zamislite za 100 miliona dinara je za vreme vlasti DS i gospodina koji sada optužuje sve nas za 100 miliona dinara je transfer umanjen prema gradu Užicu. Verovatno ove optužbe idu upravo zbog toga što postoji želja da se umiri sopstvena savest. Prosto, gospodine Pajtiću posle svega uporno tvrdite da nemate jednaka prava i da nemate uslove za poštenu izbornu kampanju i čak ste zbog toga razmišljali da bojkotujete izbore. Želim samo da pitam – nije valjda da ovako izgleda vaša poštena i fer izborna borba koju ste planirali za sad. Zašto iskreno ne kažete građanima da nemate problem sa predstavnicima i članovima SNS već imate problem sa vašim članovima koji se osipaju već imate problem sa salama koje su sve manje i praznije gde vas dočekuju po Srbiji? Zato budite iskreni jer građani Srbije su za ovo vreme naučili da poštuju iskrenost i da je razlikuju od neistine i moja želja bi bila da se istinski posvetite vašem biračkom telu i da se istinski posvetite ovim tačkama vašeg dnevnog reda jer se čini da ukoliko ovako nastavite neće postojati kvorum koji bi mogao da izglasa ove vaše tačke dnevnog reda, a rezultat bi se prosto negde ocrtao ispod cenzusa. Takođe bih iskoristila priliku da u ime poslaničke grupe SNS čestitam svima koji sutra slave Božić. Hvala.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom po dnevnom redu. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici Borislav Kovačević i Vladimir Marinković. Prelazimo na raspravu po amandmanima o Predlogu zakona o privrednim komorama. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da današnjoj sednici prisustvuju, u zavisnosti od tačaka dnevnog reda koje dospevaju za raspravu Željko Sertić ministar privrede, prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Aleksandar Antić ministar rudarstva i energetike, Ivan Tasovac ministar kulture i informisanja i dr Srđan Verbić ministar prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, a takođe i njihovi saradnici iz Ministarstva privrede, Ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture i Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici prof. dr Dušan Milisavljević, Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Ivana Dinić, akademik Ninoslav Stojadinović, mr dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Ivan Karić, Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek, Anamarija Viček, Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović, Jovan Marković, dr Aleksandra Tomić, Zoran Babić, Dalibor Radičević, Momir Stojanović, dr Ljubica Mrdaković Todorović, Zoran Jozić, Adrijana Anastasov, dr Darko Laketić, prim. dr Branimir Rančić, Radmilo Kostić, Ninoslav Girić, Ivan Jovanović i Suzana Spasojević. Narodni poslanici Dalibor Radičević, Momir Stojanović, Ljubica Mradaković Todorović, Zoran Jozić, Adrijana Anastasov, dr Darko Laketić, prim. dr. Darko Rančić, Radmilo Kostić i Ninoslav Girić, pisanim putem povukli su amandmane na član 3. i 5. Predloga zakona. Primili ste izveštaj Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam, energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Glave 1. Uvodne odredbe, naziv iznad člana 1. i član 1. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr. Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv Glave 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, mi smo se i u načelnoj raspravi, ja mislim, ministre Sertiću, dogovorili da ćemo danas, budući da smo nezadovoljni Predlogom zakona o privrednim komorama, temeljno da pretresemo ovaj Predlog zakona, da analiziramo, poštovana gospodo, član po član, amandman po amandman, pa da na kraju rasprave vidimo ko je tu grešio, a ko je bio u pravu. Mi predlažemo, ministre Sertiću da se briše član 1. ovog Predloga zakona koji sadrži uvodne odredbe o tome šta se ovim zakonom uređuje. Ja sam nameravao da danas, i pripremio sam se, postavljam pitanja ministru Sertiću koja se tiču veoma konkretno članova Predloga zakona. Ministre Sertiću, mi smo protiv predlagača ideje, a vas tretiramo kao predlagača ideje, da svi privredni subjekti u našoj Republici budu prisiljeni da se učlane u jednu, a mi onda zaključujemo, ministre Sertiću, privilegovanu komoru. Članstvo u komori, poštovana gospodo, da čuju i narodni poslanici, po našem sudu treba da bude rezultat procene i jednog subjekta, da ga nazovem subjekat M, da članstvo u komori može da doprinese nešto tom subjektu M ostvarenju njegovih ili njenih interesa, na primer. Drugim rečima, sam subjekt M je jedini koji može da proceni da li članstvo u komori može nešto da znači tom subjektu, pa na osnovu toga taj subjekt M, sam treba da proceni da li će da se učlani u Privrednu komoru, ili ne. Ministar kaže – mora da se bude član Privredne komore. Mene interesuje npr. šta gospodin Sertić kaže, koji je njegov protivargument ovom našem argumentu koji je dat u amandmanu na član? Hvala.
Reč ima ministar Sertić. Izvolite.
Poštovani poslanici, poštovani poslaničke koji ste predložili amandman na član 1, onako kako ja razumem vaš amandman na kome ste napisali - briše se na član 1, znači da praktično Privredna komora ne treba da postoji uopšte, jer ovde nigde ne piše ono o čemu ste vi malopre pričali. Ima članova koji se tiču i tog dela, ja se nadam kada dođemo do tog člana da ćemo imati argumentovani raspravu kako ste malopre sami spomenuli, ali nemojte to spominjati u članovima koji … Mogli smo da pričamo o tome u raspravi u načelu, da razgovaramo o svim opštim aktima, i biće prilike, kako sami kažete, danas da se dotaknemo svakog elementa ovog zakona. Samo ću vas podsetiti da izuzetno cenim i poštujem rad, ne samo Privredne komore Srbije, nego svih privrednih komora. Smatram da je od izuzetnog značaja za zdrav ekonomski život u Srbiji, i model koji smo predložili i ono što predlažemo je na bazi najvećih ekonomija u Evropi, upravo, Nemačke, Francuske, Austrije, Italije, itd, itd. Biće prilike da o svakom članu pričamo i verujem da ćete biti zadovoljni našim odgovorima.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala gospodine predsedavajući. Dame i gospodo, pozivam da se amandman ne prihvati. Čekao sam da čujem obrazloženje za ovakav predlog i kako sam razumeo autora amandmana – suština je u tome da su oni protiv predlagača ideje, kako smo upravo čuli, ne protiv predložene ideje. Sa takvim pristupom ne mogu da se složim i ako će to biti argument za sve ostale amandmane moraću da pozovem da postupimo isto. Hvala lepo.
Na član 2. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, ja sam zadovoljan što smo počeli jednu temeljnu raspravu na ovakav način o Predlogu zakona o privrednim komorama. Mi narodni poslanici NS podneli smo amandman i na član 2. Predloga zakona o privrednim komorama i ja ću sada da bismo se još konkretnije usmerili ka sadržini članova da pročitam šta piše u članu 2. U članu 2. piše – privredne komore su interesne, poslovno stručne i neprofitne organizacije privrednih subjekata koje povezuje i, sada je najvažnije mesto, poštovana gospodo, i gospodin Orlić da čuje, koja povezuje zajednički poslovni interes, u cilju usklađivanja i zastupanja interesa članova i podsticanja privrednih aktivnosti. Postavljam novo pitanje ministru Sertiću, ali evo vidim i da je gospodin Orlić pripremljen za rad, pa i gospodinu Orliću – ko, ministre Sertiću, najbolje može da odlučuje o svom interesu, jer u članu 2. piše – one su interesne organizacije koje povezuje zajednički poslovni interes? Koji to subjekat može umesto subjekta koji je zainteresovana npr. da bude član bolje od njega da zna šta je njegov interes. Nužno je, mislim, da proširim malo i do čl. 9, 10 i 11. jer se ovde već prejudicira da će ono što je moj zamišljeni interes da će o njemu najbolje da sudi neko drugi, neko ko je možda izvan domena mojih interesovanja i onda će taj drugi, npr. privredna komora ovako strukturisana meni da kaže – tvoj je interes da ostvarujem svoj interes ovde. Da li je to tržišna ekonomija, ministre Sertiću? Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Sertić.
Ja pretpostavljam da neki poslanici uopšte ne razumeju suštinu organizovanja poslovnog sistema i privrednih komora i da to nije prvi put da mi se bavimo ovde nerazumevanjem određenih članova zakona jer vi ste ponovo za član 2. predložili da se briše, niste predložili preformulaciju ili neku bolju ideju dali, nego tražite da obrišemo. To bi poštovani poslanici značilo ne da brišemo nacionalnu komoru, ne da obrišemo sve regionalne komore kojih danas imamo 16, dve pokrajinske, nego da obrišemo i strane komore koje postoje kod nas i američku privrednu komoru, i predstavništva britanske privredne komore i nemačku delegaciju predstavljenu kod nas u Beogradu i sve one koje su do sada aplicirale i traže upravo zbog poboljšanja privredne situacije u državi, zbog mnogo boljih uslova poslovanja i želja privrednih komora da dođu i da budu prisutne na tržištu Srbije kako bi činile dobro za svoje članice, vi poštovani gospodine Pavićeviću predlažete njihovo ukidanje. Mi se sa tim nikako ne možemo složiti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala gospodine predsedavajući. Ja, gospodo, ponovo pozivam da se amandman ne prihvati. Gospodine ministre, uz ovu ocenu o nivou razumevanja koji je uspostavljen poprilično ste u pravu. Član 2. se ne bavi pitanjem definisanja bilo kakvog interesa od strane komora. Pozvao bih na ozbiljnost u radu, do tada apsolutno ne možemo da prihvatimo ovakve stvari. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da se radi o dosta ozbiljnom zakonu. Malo smo neozbiljno krenuli u ovu raspravu. Ima ovde sigurno instituta koje možemo da kritikujemo, da očekujemo da se poboljšaju kroz amandmane. Imaće kolege iz opozicije da to učine. Ovo je jako bitan zakon, zakon koji sa nestrpljenjem očekuju svi privrednici, rekao bih, u Srbiji jer smo do sada imali zakon koji nije odgovarao tranzicioznim promenama koje su se u ovom društvu desile u ovim 10 do 15 godina, koji se oslanjao na neki sistem iz vremena socijalizma i koji jednostavno nije bio u interesu najveće većine preduzetnika. Preduzetnici očekuju baš ono što piše u ovom članu, a to je da imaju jednu interesnu organizaciju koja će da ih okupi, koja će i u stručnom i poslovnom smislu značiti mogućnost da izađu na strana tržišta. To je ujedno interes i države. Danas se država povlači sa tržišta, a privredna komora je ta koja treba taj prostor koji se ostavlja između države i privrednih subjekata da popuni. Prema tome, naravno da amandman nije prihvatljiv, ali dajte da malo konkretnije i dobronamernije razmotrimo sve ove predloge, sve ove institute koji su predloženi, jer stvarno mislim da su jako bitni za budućnost naše privrede. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, apsurdno je uopšte govoriti o privrednim subjektima koji ne žele da se udružuju. Prvo, osnovni princip funkcionisanja privrednog društva je da stvara profit, da bude ekonomski isplativo ono što neko radi. Vlasnik, grupa fizičkih lica ili pojedinac stvara privredni subjekt, tj. registruje ga da bi radio. Da bi radio i imao budućnost, udružuje se. To udruživanje je upravo zbog toga da bi mogao lakše da plasira svoje robe i usluge na tržištu. Da li je taj izvoz vezan za region ili za druge zemlje razvijenije nego što su u našem regionu, ali upravo daje mogućnost putem udruživanja. Prema tome, potpuno je nejasno zbog čega predlagač daje ovakav amandman i u obrazloženju kaže da će neko drugi zastupati interese određenog privrednog subjekta i da on može sam da funkcioniše na tržištu. To je jednostavno u potpunoj suprotnosti sa ekonomskom logikom. Prema tome, ovakvu vrstu amandmana ne treba prihvatiti i čak ne treba više ni obrazlagati, jer potpuno destruktivno deluju na one privrednike koji ovo slušaju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović.
Poštovane kolege, i ja bih se uključio u ovu diskusiju. Jeste malo problematično kada dobijemo amandman u kome se traži da se izbriše ono što se nalazi u navedenom članu. To zbilja dovodi do, iskreno rečeno, zabune, jer faktički ako nešto brišemo, to ne postoji. Iz diskusija koje su bile do sada ima nekoliko stvari sa kojima ne mogu da se složim. Jedna od tih stvari je da je profit osnovni, odnosno glavni cilj svakog društva. To ne može da bude, to ne važi ni za preduzeća, ni za pojedinca. Baš iz toga mislim da bi trebao da bude osnovni cilj svakog subjekta blagostanje svih njegovih članova, a kad prenesemo to na nivo zemlje, to znači blagostanje svih građana naših. To je ono gde dolazi kolega koji je predložio amandman u suprotnosti. On kaže da niko ne može bolje da sagleda njegov cilj, odnosno njegovu želju za udruživanjem, odnosno njegov interes od njega samog. To je ono što je veliki problem kod nas. Ne možemo da budemo sebični i da mislimo samo na svoje pojedinačne ciljeve. Ako bi tako radili, to ne bi bilo dobro, nego moramo malo šire da pogledamo. Postoje neki ciljevi koji su opšti, odnosno zajednički. I svaki privredni subjekt, svaki pojedinac bi trebao da vodi računa o njima, da ne bude samo njemu dobro, nego da to bude u interesu svih građana. Zato kažem, imajte na umu da bi svakome od nas trebao da bude osnovni cilj i u svakodnevnom životu, a i u tom poslovnom smislu, blagostanje svih građana. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče, generalne, ja predlažem da se amandman odbije iz tri razloga. Prvi razlog je što je besmislen. Drugi razlog je što je neozbiljan. Treći razlog što je negatorski. Ja sam očekivao od gospodina akademske čestitosti, pošto se radi o definiciji privredne komore, da će dati eventualnu izmenu pojma definicije, a ne - briše se. Mi pozivamo poslanike iz opozicionih klupa da se takmičimo i nadmećemo u konstruktivnoj delatnosti. Napominjem da je drugi član njegove stranke, jer ih ima samo dva člana, predložio da se briše „Željezara Smederevo“ i da se radnici pošalju kući. To je izgovorio na „N1 televiziji“ itd, a videli ste šta se desilo. Prema tome, pozivam kolegu, pošto se radi o akademskom građaninu, da mi ukrstimo, hajde da kažemo, predloge za poboljšanje ovog člana itd. Dakle, ovo sam izneo radi konstruktivne debate i, drugo, radi akademske čestitosti i građanske odgovornosti. Prema tome, predlažem da se amandman odbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milan Novaković.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, svakako mislim da ovaj amandman treba da se odbije. Apsolutno poštujem angažovanost i posvećenost poslu kolege narodnog poslanika koji je podneo ovaj amandman, ali ovo je abeceda neka kojom počinje bilo koji zakon i naslov je – Uvodne odredbe. U ovim uvodnim odredbama, u članu 2. mi nismo čuli ništa novo što bi moglo da popravi i eventualno suštinski da doprinese. Mi samo ovde imamo gumicu kao sredstvo za pisanje amandmana, a nemamo olovku i nemamo misao, promišljenost u ovom amandmanu „briše se“, da se ne vidi šta on sam po sebi u članu 2. zakona donosi. Pa, predlažem kolegi, s obzirom da, kažem opet, cenim njegov rad i načitanost takođe, da pogleda malo Zakon Austrijske privredne komore, po čijem ugledu je i ovaj zakon urađen. Predlažem još jednom da se ovaj amandman odbije.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlagač ovog amandmana je zaboravio da je Kardelj umro, da nema više OOUR-a koji samostalno rade na tržištu. Utrkivali se, utrkivali i napravili haos. Dakle, kada bi se ovaj amandman brisao, suština je u tom amandmanu, onda bi trebali kompletan ovaj Predlog zakona o privrednim komorama da ukinemo. To ne može da se desi. Dakle, ovaj amandman je suština ovog Predloga zakona o privrednim komora. Hvala.
Na naziv glave II i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, podneli smo amandman i na član 3. Predloga zakona o privrednim komora i ja hoću da saopštim i svoje zadovoljstvo što raspravljamo temeljno o svakom članu ovog Predloga zakona, i to rade čak i oni narodni poslanici koji amandmane nazivaju besmislicom. Naravno, nakon toga opovrgnu svoj stav učestvujući u raspravi. Evo, gospodine Setiću, konkretno pitanje i za svaki član sam spremio konkretna pitanja. Čitanjem sadržine člana 3. lako se otkrije, da kažem, jedna vrsta nepromišljenosti u delanju predlagača i odsustvo temeljne pripreme, ja mislim i rasprave. To je jedan od preduslova da imamo dobre predloge zakona. Evo, na primer, ja vas pitam, kako to da predlagač nije predvideo postojanje privrednih komora, statističkih regiona u Srbiji sa sedištima u centrima tih regiona, npr. u Beogradu, u Kragujevcu i Nišu? Ovo je amandman, poštovana gospodo, koji nisam osmislio ja sa svojim znanjem, umećem, imanjem informacija iz ove oblasti, nego je ovo amandman koji sam ja sastavio na osnovu intervencija nekih ljudi koji već deluju u nekim regionalnim privrednim komorama i koji su meni npr. javili da će u slučaju da vi sada ne ponudite dobar odgovor na ovo pitanje da se desi da ti ljudi, nakon stupanja na snagu ovog zakona, ostanu uskraćeni za neke fondove, npr. pretpristupne fondove EU, i da ćemo mi ovakvim delanjem uskratiti te ljude za mogućnost dobrog delanja i stvaranja dobrog poslovnog ambijenta. Ja mislim da je ovo veoma konkretno pitanje, poštovana gospodo, danas za našeg gosta, ministra Sertića. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Ja i dalje ne mogu da pronađem u ovom članu 3. o kome pričate, temu o kojoj govorite. I, opet ću da kažem da i ta tema o kojoj sad govorite je vezana sa nekim drugim članovima i ima smisla i pričaćemo i ja ću da je načnem sada, ovog momenta, ali svakakonije predmet ovog člana. A vaš amandman ponovo, poštovani poslanici glasi: „briše se“. Dakle, vi na ovaj način nama želite da kažete da u članu 3. u kome se kaže da u Republici Srbiji postoji Privredna komora Srbije, privredne komore autonomnih pokrajina, posebne organizacije jedinstvenog komorskog sistema u kome je napisano, u drugom stavu, da postoje i ugovorne privredne komore, vi kažete: „briše se“. Dakle, vaša suština vašeg amandmana je da privredne komore ne postoje u pravno ekonomskom sistemu Republike Srbije. Niti ja kao ministara, niti Vlada Republike Srbije, a verujem ni velika većina poslanika danas, koja će biti sve ovo vreme rasprave i u danu za glasanje, neće podržati vaš stav da se privredne komore brišu iz registra ekonomskih klasifikacija u Republici Srbiji.
Hvala. Na naziv iznad člana i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovan Jovanović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Amandman na član 3. koji glasi - ispod rubruma vrste privrednih komora -U Republici Srbiji postoje Privredna komora Srbije i privredne komore autonomnih pokrajina, kao posebne organizacije jedinstvenog komorskog sistema Republike Srbije, sa svojstvom pravnog lica. U Republici Srbiji mogu postojati i ugovorne privredne komore u skladu sa ovim zakonom. Kada je bio proces prethodnog zakona o privrednim komorama, on je bio kontroverzan iz dva razloga. Prvi razlog je bio obavezno ili neobavezno članstvo, drugi razlog je bio imovina privrednih komora koja se nalazi na, obično, dobrim lokacijama u gradovima i opštinama, i ni jedan od ta dva kontraverzna razloga za sukobe oko prethodnog zakona, u suštini, nije razrešen. Ono što sam imala kao zamerku tada, imam i sada. Duh ovog zakona, za razliku od zakona koji regulišu austrijsku, nemačku komoru, o amćam da ne govorimo, oslikava koliko mi malo imamo poverenja jedni u druge. A poverenje je osnovni lepak društva i ideja da premestimo nadležnosti nekakvog centralnog odlučivanja na Privrednu komoru Srbije, nije dobra. Ja znam da to u životu tako neće biti i da će najviše zavisiti od ljudi koji će raditi u tim privrednim komorama, kao što najviše od ljudi koji sada rade u Privrednoj komori Srbije, Marka Čadeža i od njegovog kolege u Privrednoj komori na Kosovu, je zavisilo da razumeju da ljudima i ovde i tamo treba nekakav proboj privredne saradnje, ali morali bi u saradnji sa Privrednom komorom Srbije da se pokaže da se ima poverenja u potpuno samostalan rad, regionalnih privrednih komora, gradskih ili pokrajinskih. Ovaj zakon to vrlo jasno, ne kažem da zabranjuje, ali propisuje da će sve morati da se desi uz pokroviteljstvo Privredne komore Srbije. Hvala vam.
Reč ima ministar Sertić.
Mislim da je ponovo potpuno nerazumevanje, upravo duha zakona. Razumem o čemu pričate i znam da ste učestvovali i prošli put u vrlo ozbiljnim primedbama na zakon koji je 2009. godine donet, i o tome ću nešto kasnije pričati, ali ovde nije suština da se nadležnosti prebacuju na Privrednu komoru Srbije, kao pravno lice koje danas postoji. Mi upravo suprotno radimo i to smo imali priču i na odboru i to smo imali priču i u javnosti. Danas postoji 16 regionalnih komora. Cilj ovog zakona je da uspostavi 29 komora, dakle, mi proširujemo uticaj i taj kapilarni glas prema privrednicima. Svaka komora u okviru upravnog okruga će imati svoj parlament privrednika u kome će svi privrednici imati pravo glasa. To je potpuna suprotnost svim tvrdnjama kako se to sada nešto centralizuje. U upravljačkim funkcijama će upravo po tom teritorijalnom principu biti zastupljeno jednako ljudi iz Vranja, iz Niša, iz Subotice, jednaka prava imati kao grad Beograd ili Komora grada Beograda. To jeste suština ovog zakona i ovog predloga. A nikako potpuno centralizacija i odlučivanje na jednom mestu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić. Izvolite.
Čuli smo ponovo obrazloženje gospodina ministra i tu se zaista ne slažemo duboko u ovom predlogu. Na stavu sam da je ovo zaista proces centralizacije i ne možemo da govorimo o procesu decentralizacije kada se gasi pravni subjektivitet regionalnih privrednih komora koje su do sada to imale, i ne samo do sada, nego u poslednjih 100 godina. I, Niš i Kragujevac imaju i neku imovinu, imaju tradiciju udruživanja privrednika iz tog kraja, štitećiinterese čitavog dela Srbije. Mislim, da je važno reći i to da ova organizacijai ovaj član pokazuju da se zadržava Privredna komora Srbije, da imamo privredne komore autonomnih pokrajina, ali ne govorimo o subjektivitetu, pravnom subjektivitetu privrednih komora, regionalnih, koje će zastupati interese velikog dela centralne Srbije. I, opet govorite o decentralizaciji tako što će se upravljati isključivo iz republičke privredne komore, time što ona može, pošto znam koji ste amandman usvojili u sledećoj tački, tački četiri, koja može da osniva regionalne privredne komore, ali naravno ne mora. E, sada mi govorimo o tome da je potrebno definisati regionalne privredne komore, sačuvati status i pravni subjektivitet i imovinu sticanu više od jednog veka upravo u ovoj tački tri.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, poštovane kolege poslanici, očito predlagač ima nameru da se zaštiti pravni subjektivitet određenih delova privrednih komora. Znači, važno je ko raspolaže param, a ne ko raspolaže i upravlja privrednim aktivnostima. Ako kažete da u novom predlogu neće biti 16 komora i dve autonomne nego 29, nego kažemo da može da bude i više, to znači da se obezbeđuje potpuna transparentnost i mogućnost udruživanja po svim nivoima. Daću vam primer, PKS je jedan sistem koji je funkcionisao po zakonu iz 1998. godine do sada do kada ne raspravljamo o novom, ali recimo određeni broj privrednika, nekih 120 preduzeća su želeli na osnovu svoje delatnosti koja je otprilike vezana za zaštitu životne sredine, da napravi jednu privrednu komoru Zeleni Srbije, ali ni to nije bilo dovoljno. Zašto? Zato što određena grupa privrednika, njih 11 koji su uložili preko 50 miliona evra kroz investicije u svoja preduzeća, nisu bili zadovoljnikako je ta komora zastupala njihove interese i čak su se izdvojili i odatle i napravili svoje udruženje. To je potpuno legitimno. Svako preduzeće odlučuje o svojoj sudbini i sa kim će se udruživati i sa kim će praviti posao i kako će izlaziti na tržište. Prema tome, ako ste vi rekli može da se registruje i regionalna privredna komora i čak okrug, i grad, i opština, to znači da ste potpuno otvara mogućnost da svi učestvuju u tome. Postoje dve mogućnosti kako se regulišu učešće u privrednim komorama. To su modeli i na zapadu i na istoku. Ili je dobrovoljno ili je zakonska obaveza. Znači, ako idemo na dobrovoljni sistem, upravo otvarate tržište i mogućnost kako će privredni subjekti da se udružuju. Kada se govori o decentralizaciji, o regionalizaciji, pa znate šta, decentralizacija, regionalizacija, ne podrazumve anarhizaciju. Znači, sada ćemo da radimo šta hoćemo,da raspolažemo parama kako hoćemo, bez kontrole privrednih subjekata koje mi zastupamo. Uvođenjem ovog parlamenta gde će svi privredni subjekti na jednoj opštini, jednom gradu imati pravo kroz određeni parlament da vide šta rade te privredne komore, upravo daje mogućnost da se potpuno promeni privredni ambijent i privredne aktivnosti na lokalu. Mislim da je ovo jedan od dobrih modela na koji način suštinski privredne komore treba da funkcionišu. Na kraju krajeva, nismo mi to izmislili, takvi modeli postoje u razvijenim državama i takvi modeli funkcionišu, daju velike rezultate. Model austrijske privredne komore upravo je jedan od modela koji je ovde zastupljen, a on je dao najbolje rezultate – povećao izvoz, povećao konkurentnost privrede i povećao priliv stranih direktnih investicija. Zbog toga ovakvi amandmani nisu prihvatljivi i zbog toga je amandman koji je sledeći, upravo odgovarajući način na koji mogu da funkcionišu sve privredne komore. Jer, ako pričamo o niškoj, onda će hteti i Novi Sad, onda će hteti i Kragujevac, onda će Beograd, Vranje, Leskovac, jednostavno isti ovaj tip regionalizacije, isto raspolaganje finansijskim sredstvima i niko se neće baviti ni imovinom, ni njihovim članovima, zbog kojih je, u stvari, Privredna komora osnovana. Hvala.
Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Dušan Milisavljević i narodni poslanik akademik Ninoslav Stojadinović i magistar dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, ovo je jedan u nizu predloga zakona koji oduzima ovlašćenja gradu Nišu, oduzima ovlašćenja Nišlijama. Pored ukidanja javnog servisa gradske televizije Niš, posle ukidanja sedišta „Jugoistoka“ distribucije Niš i prebacivanja u Beograd, evo, sada dolazi i ukidanje Privredne komore Niša. Ja sam vam kao narodni poslanik postavljao pitanje šta planira Vlada i vaše ministarstvo u vezi „Jugoistoka“ Srbije i želim da vas podsetim da Privredna komora Niša obuhvata Nišavski, Pirotski i Toplički okrug. To su okruzi koji su najsiromašniji okruzi, koji imaju veliki broj devastiranih opština i upravo je ovo jedan predlog koji je zabrinuo Nišlije. Želim da skrenem pažnju da je iz Privredne komore Niša rečeno da se oni plaše i smatraju da gubljenjem pravnog subjektiviteta njih će onemogućiti za učešće na međunarodnim tenderima u okviru EU i evropskih fondova, zbog saradnje sa regionalnim komorama u inostranstvu, kao i zbog raspolaganja imovinom koju su članice Privredne komore Niša sticale u periodu dužem od jednog veka. Ovo su stvari koje su zabrinule ljude u Privrednoj komori, ali ono što Nišlije vređa, to je da se sve ingerencije iz Niša, neke decentralizacije koje su postojale u godinama iza nas, sve se praktično prebacuje ka Beogradu i koliko god mi pričali o nekoj decentralizaciji, Srbija se jako brzo centralizuje i praktično su sve mogućnosti u Beogradu, a ne u Nišu, Kragujevcu, Novom Sadu i nekim ostalim većim centrima. Bez ravnomernog regionalnog razvoja mi nećemo imati jaku i razvijenu Srbiju. Jak Beograd nije razvijena Srbija. Jaki centri u Srbiji, jake oblasti, regioni u Srbiji – to je jaka Srbija. Hvala vam puno.
Reč ima ministar Željko Sertić.
Ponovo ponavljajući priču o centralizaciji, mislim da se politizira cela priča. Ja ću vam dati jedan vrlo jednostavan primer, za ovo kratko vreme u kome mogu da vam odgovorim. Danas privrednik iz Niša, za bilo koje javno ovlašćenje koje treba da dobije, jer Republička komora je od države, kao pravni entitet, dobila deo prava da realizuje određene poslovne aktivnosti, mora da dođe u Beograd, da donese dokumentaciju, da je preda u Beogradu, kada bude gotova i kada bude obavešten da je to završeno, on mora da dođe ponovo u centralu, ponovo na isto mesto, da uzme, da potpiše i da se vrati. Ovakvim rešenjima koje uvodimo, mi ćemo omogućiti da u svih 29 upravnih okruga, dakle, između ostaloga, i u Nišu, svaki privrednik iz Niša može da dođe u svoju kancelariju u Nišu, da preda dokumentaciju, da mu bude obrađena, na različitim nivoima unutar komorskog sistema, u zavisnosti o čemu se radi i koja vrsta dokumenta je potrebna i da tu bude predata. Zar to nije konkretan primer upravo decentralizacije sistema?
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, ja sam podneo amandman sličan amandmanu koji je podneo moj kolega i vi upravo pokušavate, pošto je isti tekst, ista je materija, suština amandmana je ista, da maksimalnu centralizaciju koju radite, a radite je tako što skidate ovlašćenja regionalnim privrednim komorama, gube ovlašćenja koja su imali. Dalje, uzimate im žiro račune, tako da će žiro-račun da bude centralizovan, biće na nivou Privredne komore Srbije i uvodite obaveznost članstva privrednih subjekata u Srbiji u Privrednoj komori Srbije. Ono što nije bilo do donošenja ovog zakona, ako se sećate, pre par meseci smo ovde izglasali da Privredna komora Srbije daje saglasnost na red vožnje prevoznika u Srbiji, iz prostog razloga da bi se ljudi učlanjivali u Privrednu komoru, kako bi se uplatila članarina. Hajde da pričamo da se razumemo. Vi sad centralizujete sredstva. Centralizujete odlučivanje i govorite da je to zato što će privrednik iz Niša lakše dobiti neki dokument koji se sada izdaje u Beogradu. Jel lakše da prenesete ovlašćenja regionalnim privrednim komorama? Zbog čega mora da bude centralizovano? Da prenesete imovinu svih regionalnih privrednih komora da bude vlasništvo Privredne komore Srbije? Pa, ta imovina je vlasništvo privrednika Nišavskog okruga. U članu 44. dajete mogućnost da regionalna privredna komora ne mora da priđe i da prihvati uslove koje propisuje ovaj zakon. Da, ali gubi ovlašćenja i gubi članarinu. Ne dajete alterantivu. Em dovodite u neravnopravan odnos komoru, ako ne bude u sistemu Privredne komore Srbije, ako bude ugovorna, a s druge strane, maksimalno centralizujete i verovatno će upravljački mehanizam biti postavljen ovde iz Beograda.
Reč ima ministar Sertić.
Oni koji dobro poznaju i oni sa kojima ste razgovarali trebali su do kraja da vam iskreno kažu kako stoje stvari u regionalnim privrednim komorama. Nijedna regionalna privredna komora nije imala nijedno državno ovlašćenje. To je po zakonu. A sada ću vam objasniti i zašto. Nemogućnost da javna ovlašćenja prenesete na druge subjekte definisana je odlukom Ustavnog suda broj 163/2011 od 23. februara 2012. godine. Dakle, to o čemu vi pričate je pravno nemoguće u ustavnom poretku Republike Srbije. A ta priča o gubljenju računa, o gubljenju imovine, o strogom Beogradu koji će ne znam šta da radi, jednostavno nije istina. Vi pričate o jednom delu forme, ja pričam o suštini. Šta privrednici trebaju da dobiju na lokalu, čemu treba da služi regionalna privredna komora, a ne da bude grupa tri, pet ili 10 interesnih ljudi okupljenih oko određene regionalne komore. Ja se lično zalažem za uvođenje zakona o lobiranju kod nas u državi, pa da imate agencije i ljude koji će zaista da budu pravi lobisti. To je posao za takve ljude. Komora je jedna potpuno druga forma organizovanja privrede. Nijednu reč, nijedan argument koji budete danas izneli, u cilju centralizacije sistema, verujte da ću uvek imati jedan ili pet argumenata kontra toga, jer ja pričam o suštini, a ne o formama kojih se vi držite.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
I mi želimo, gospodine ministre, da pričamo o suštini, a suština je sledeća. Pošto smo pominjali neke gradove, i nije ovo samo pitanje i interesa grada Niša ili regionalne privredne komore Niša, nego regionalne privredne komore Kragujevca i svih ostalih regionalnih privrednih komora i uopšte pristupa naše države i pogleda na to šta je centralizacija, šta je decentralizacija. Ako imamo situaciju da imamo Privrednu komoru Srbije u Beogradu, sedište u Nišu, ne znam gde ste planirali centar privredne komore u drugoj autonomnoj pokrajini, da li je to Priština ili Kosovska Mitrovica, to ne znam, ali mislim da je logično da u ovom našem predlogu amandmana pokrijemo i ostali deo centralne Srbije. Da li će sedište ili centar u preostala dva statistička regiona, jer tom logikom autonomnih pokrajina i grada Beograda po prirodi regiona, kao i svakog glavnog grada svih država u Evropi, potrebno je pokriti i ostali deo centralne Srbije i imati sedišta regionalnih privrednih komora i u Nišu i u Kragujevcu. Naravno, i u Leskovcu, po ovoj organizaciji koja se kasnije pominje u sledećem članu, u članu 4. Suština je da sačuvamo pravni subjektivitet i pokrijemo čitavu teritoriju Republike Srbije. Na ovaj način, ne pokazujemo tu želju i tu volju. Čuli smo za primere, taj primer gašenja, primer centralizacije, kroz korporativizaciju gašenja privrednog društva „Jugoistok“ EPS i velikog dela odliva para. Ja vam govorim sada o efektima, ne samo o psihološkom efektu i gašenju administrativnih kapaciteta u gradovima koji su važni za razvoj čitavog dela te teritorije. Govorim i o praktičnim stvarima, o umanjenju budžeta kroz odlivanje tih para i plaćanja na račune sa centrom u Beogradu, gde se odliva pa skoro negde oko pola milijarde dinara iz budžeta grada Niša, pripadajućeg sa time što se više plate ne isplaćuju U jugoistoku, u samom Nišu. To će se desiti i u Kraljevu, to će se desiti i u Kragujevcu i ostalom delu Srbije. Ono što se dešava, dešava se sa gašenjem i regionalnih servisa, medijskih servisa. Niste prihvatili te naše amandmane da sačuvamo regionalni servis i u Nišu i u Kragujevcu. To se dešava na mnogim mestima. Evo sada i sa regionalnom privrednom komorom. Pa znate, neki ljudi, privrednici su to gradili stotinama godina. Jedan vek to traje, mi sada izglasavamo nešto što gasi pravni subjektivitet ovih regionalnih privrednih komora. To jeste pitanje za sve nas poslanike, da li ćemo se suprotstaviti takvom procesu centralizacije i znam da su mnoge kolege iz Niša i Kragujevca podnosile amandmane, koji su u ovom smeru i potpisali te amandmane. Ja ih pozivam da i kažu svoj stav po toj temi. Hvala.
Hvala. Ministar Sertić.
Moram ponovo da ponovim i ponavljaću to danas, koliko god to puta bilo potrebno. Model koji vi predlažete je upravo centralizacija. Poštovani poslanici i poštovani građani koji to znaju, mi u Srbiji imamo pet statističkih regiona. Ovim modelom koji ste vi predložili bi značilo da u Srbiji imamo samo pet organizacionih jedinica, pet regionalnih komora, koje bi kontrolisale sistem. Mi potpuno suprotno od toga predlažemo 29 plus pokrajinske komore, plus zajednički komorski sistem. Kako to može da bude centralizacija? Ja to ne razumem. Hvala.
Hvala. Poštovani poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim praktikante GO Čukarica, koji trenutno prate današnji deo sednice sa galerije Velike sale. Molim da ih pozdravimo. Hvala. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ivana Dinić. Da li želite reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Suzana Spasojević. Da li želite reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima Vladimir Pavićević. (Goran Ćirić, s mesta: Ja sam se javio za reč još pre jedan minut.) Replike ne [[Goran Ćirić, s mesta: Ne za repliku, koristim vreme.]] Kako sad da ispravim grešku? Biću fleksibilna. Prvi sledeći amandman da kažete i ovo, evo dogovor da bude, molim vas,jer puno amandmana je prošlo.
Poštovane dame i gospodo, mi smo podneli amandman i na član 4. Predloga zakona o privrednim komorama i tu imam dva pitanja, odnosno dileme. Gospodin Sertić je nama odgovorio da u slučaju da se izbriše sadržina člana 4. Predloga zakona, da bi to značilo, poštovana gospodo, i bukvalno brisanje privrednih komora. Tako je rekao i ministar Sertić, a potvrdili neki narodni poslanici. A, ja onda pitam ministra Sertića – na osnovu kojih pravila sada funkcioniše Privredna komora Srbije i da li bismo da u slučaju da ne prihvatimo ovaj Predlog zakona danas, da li bismo onda mi zapravo glasali za to da ne važi ni jedno pravilo u funkcionisanju Privredne komore Srbije, koja danas postoji ministre Sertiću? Evo, ja vas pitam, na osnovu kojih pravila danas Privrednom komorom Srbije upravlja gospodin Čadež? Na osnovu kojih pravila ste vi, dok ste bili predsednik Privredne komore upravljali? Nismo mi poštovana gospodo na goloj ledini, da danas krećemo ni iz čega i da se danas prvi put definišu pravila o privrednim komorama. Valjda i sada postoje neka pravila koja bi nastavila da važe i koliko bi smo izbrisali ovaj, po našem sudu ministre Sertiću, loš predlog zakona. Plus, druga stvar, mi upravo sada povodom člana 4. govorim o vrstama privrednih komora i mi pitamo samo jednu vrlo preciznu stvar, zašto predlagač nije predvideo mogućnost da postoje privredne komore statističkih regiona. Vrlo je konkretno pitanje, znači zašto se nije predvidela ta mogućnost budući da nam mnogi ljudi javljaju da će u slučaju da nema ove mogućnosti, mnogi privredni subjekti ostati bez šanse da konkurišu za fondove, poštovana gospodo, za novac koji nam je na raspolaganju iz EU? Strašno me interesuju odgovori na ova pitanja.
Reč ima ministar.
Vi se stalno pozivate na to kako to privrednici ne žele, kako to postojeće komore ne žele, a ja ću vam dati konkretan podatak koji možete svakog momenta da proverite. Ni jedna regionalna privredna komora trenutno iz Pokrajine Vojvodine ne želi statističke regione kao model ponašanja, jer bi to značilo da i Subotica, i Sombor, i Kikinda i Sremska Mitrovica i Novi Sad izgube svoje nadležnosti i da se pređe na pokrajinsku komoru. Malo pre je neko spomenuo dole jug Srbije. Regionalna privredna komora iz Kragujevca je vrlo jasno dala i saopštenje da se protivi statističkom načinu realizacije i organizovanja privrednih komora. Dakle, zaista, ja ne mogu da shvatim odakle vama svi ti podaci, osim ako nisu pojedinačno zasnovani na ličnim interesima koji su bili u prekomernom broju realizovani u prethodnim godinama i zato su nam i pojedinačne komore i ceo komorski sistem se našli u potpunom haosu. Hvala.
Hvala. Reč ima Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, ekonomija nema granice i kada pričamo o centralizaciji, ovde u parlamentu naravno da ima veliki broj poslanika iz Niša i da ta tema oko regionalizacije je vrlo interesantna, ali ja ću vam reći da niška Privredna komora obuhvata i pirotski i toplički kraj. Ako pogledate statističke ekonomske rezultate za rast i razvoj, recimo, grada Vranja po broju radnih mesta, po tome koliki prihod daje, koliko uplaćuju u budžet, kada pogledate Leskovac, kada pogledate Pirot sa svojim preduzećima, onda ćete videti da su ti ekonomski rezultati mnogo veći i da je mnogo veći razlog da centri privrednih komora, recimo, budu u Vranju, u Leskovcu, u Pirotu, nego u Nišu. Prema tome, kada pričamo o centralizaciji, znate kako, uvek medalja ima dve strane. Nemojte se uvek zalagati za centralizaciju a priori i pričati da je to centralizacija u Beogradu, jer kada pogledate po tome kako se ponaša jug Srbije i kako ekonomija napreduje, potpuno je prihvatljivo da ima 29, mogućnost za 29 regionalnih privrednih komora ili okružnih, da ne bude pet, odnosno statističkih okruga. Hvala.
Hvala. Reč ima Goran Ćirić, imate 51 sekundu samo.
Evo, opet argumenti, nije ovo centralizacija nego je upravo decentralizacija i ako ja mogu da shvatim, teško mogu da prihvatim i gospodine ministre i vi ste rekli, pet regionalnih privrednih komora po statističkim regionima je put centralizacije, ali tri, samo tri su put ka decentralizaciji, a to ste upravo rekli. Zašto se opirete tome da pet komora, umesto tri, kako ste predložili, imaju pravni subjektivitet, ali to ne znači da ne treba da imaju i Vranje i Leskovac, jer pravite sukoba tamo gde ga nema. Naravno da i oni moraju da budu zastupljeni, imaće regionalne privredne komore, a to će ovaj član i definisati, jer znam koji je amandman usvojen i glasao sam za taj član. Mislim da je važno da ima prava na formiranje tih regionalnih privrednih komora.
Zahvaljujem. Potrošili ste vreme i ovlašćenog. Znači, vaša grupa može samo po amandmanima ako ste predlagači. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nema razloga za ovoliko priče. Meni se čini da je član 4. poprilično liberalan. Vi u članu 4. imate stav 5. koji kaže da regionalne privredne komore mogu biti obrazovane za područje jednog ili više upravnih okruga. Znači, niko ne sputava upravne okruge da se udružuju da faktički naprave i regionalnu privrednu komoru u okviru statističkog regiona. Ovde se daje mogućnost da imamo 29 regionalnih komora. Meni se čak i čini da je to i previše liberalno postavljena cela stvar. Koncept Privredne komore za koji se zalaže Vlada uglavnom se oslanja na iskustvo Nemačke i Austrije. Evo, jedan podatak iz Austrije. Austrija ima jednu Privrednu komoru i ima devet regionalnih komora, znači, samo devet regionalnih komora. Prema tome, nije potrebno ići u neki prevelik broj ovih regionalnih privrednih komora, koje u stvari samo razvodnjavaju celu priču. Ali, zato Austrija s druge strane ima preko 100 predstavništava u zemljama širom sveta, i sva ta predstavništva finansirana su sredstvima privrednih komora, a tamo gde ima manje od tri zaposlena, čak država dotira finansijska sredstva koja su potrebna za troškove za plate tih zaposlenih. Znači, austrijska privredna komora je okrenuta pre svega izvozu. I to treba da bude i cilj naše Privredne komore. Ja sam tako i shvatio ceo ovaj koncept, da povećamo izvoz, jer od izvoza, od toga hoćemo u nekom narednom periodu sa ovog našeg skučenog tržišta uspeti da iskoračimo na svetsko tržište, zavisiće i uspešnost i bolji finansijski rezultati i bolji socijalni položaj svakog od naših građana. Hvala.
Hvala. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela Suzana Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe SVM. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, mi smo podneli amandman i na član 5. ovog predloga zakona. Ministar Sertić nam je odgovorio, uz malu ljutnju, ako ja sada smem da primetim da se to ovde desilo, iako je najavio da će veoma rano učestvovati u raspravi, saopštio da su naši predlozi suprotni zdravoj ekonomskoj logici, a onda se i gospođa Tomić javila da podrži ovaj stav ministra Sertića. I ministar Sertić i gospođa Tomić su rekli – pa, naravno da u jednom dobrom privrednom okruženju treba da povezujemo privredne subjekte, da je interes privrednih subjekata da se povezuju. Ali, poštovana gospodo, pa naravno, da je to zdrava ekonomska logika, da se subjekti povezuju, da se nekada i pojedinci povezuju. Ali, to povezivanje, gospodine Sertiću, ne sme da bude nametnuto ako sledimo zdravu ekonomsku logiku. To povezivanje treba da nastane na osnovu slobodne procene kako jedan privredni subjekat može da ostvaruje svoje interese. Kada jedan privredni subjekat definiše da nekom vrstom povezivanja zaista može da ostvari interes, onda je u redu da se omogući tom subjektu da se povezuje, a ne da mu mi ovde naredimo da on mora da se poveže, a onda to da proglasimo zdravom ekonomskom logikom. Poštovana gospodo, mi ovde izgleda zaista imamo jednu dilemu – da li hoćemo da se usmerimo ka tržišnoj privredi, što gospodin Sertić uvek zagovara na rečima, ili hoćemo polako da se vraćamo komandnoj ekonomiji, što se, bogami, po nekim elementima dešava na delu? Poštovana gospodo, biramo između ekonomskog liberalizma i epatizma. Ja sam uvek u našim raspravama ovde, ministre Sertiću, veliki zagovornik ekonomskog liberalizma i protiv sam ovog predloga, jer nije u tom duhu pripremljen. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar, replika.
Vi meni sada želite da kažete da u Nemačkoj, Austriji, Luksemburgu, Holandiji, Španiji itd, ne postoji tržišna privreda. Ja kao ministar privrede smatrao sam da su to zemlje najrazvijenije u EU, da su motor razvoja EU, da građani u njihovim zemljama veoma dobro žive, a sada čujemo od kolege poslanika kako tamo ne postoji liberalni, odnosno tržišni koncept privrede. Ja to nisam čuo i ne znam, ali bi možda neka druga teorija mogla da potvrdi. Opet se vraćam na istu priču, član 5, ako ga obrišemo, pa sve ovo što pričamo o kompletnom udruživanju u Srbiji u komorski sistem postaje besmisleno jer nemamo više ni jednu komoru. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Ako privredne komore doživite kao deo tržišnog sistema, onda jeste u pravu, ali nema nikoga ovde danas koji ne misli da je slobodna liberalna ekonomija suština. Slobodna liberalna ekonomija je ono za šta se zalaže SNS, ali sistem organizovanja privrednih komora, ovakav kakav je zamišljen, nije u suprotnosti sa liberalnom ekonomijom. Privredna komora je samo oblik udruživanja i funkcionisanja. Ona direktno nema veze sa tržištem. U okviru iste privredne komore imate konkurentne grane, imate konkurenciju. Sve su to različiti poslovni interesi. Privredna komora jeste tu da sve to ujedini, iako će u okviru nje postojati različiti poslovni interesi subjekata koji postoje. Tako da, ovakav sistem organizovanja privrednih komora ne utiče na liberalno i slobodno tržište u Srbiji.
Na član 5. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe DS. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandmane u istovetnom tekstu podneli su poslanici Dušan Milisavljević i Ninoslav Stojadinović i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani ministre u pređašnjem obraćanju ste mi rekli da niste imali informaciju da se neko iz Privredne komore Niša pobunio protiv ovoga. Evo, ja vam pokazujem dokument gde predsednik Privredne komore Niša, gospodin Dragan Kostić piše, sve ovo što ja pričam, to je stav Privredne komore. Ovaj papir je poslat vama, poslat je predsedniku Privredne komore Srbije, gospodinu Čadežu. Znači, samo činjenica. Evo, taj papir stoji pred vama. Ako mi zamerate kao narodnom poslaniku iz Niša što se borim za moj Niš i za moje Nišlije, za siromašnu južnu Srbiju, za siromašnu jugoistočnu Srbiju, mislim da je moje pravo i uloga narodnog poslanika da pričam o problemima mog grada. U Skupštini Srbije uglavnom se pričaju interesi političkih stranaka. Ja želim da pričam o interesu mog grada i mojih građana, ispod Save i Dunava. Mnoge Vlade su zaboravile interese ljudi iz centralne, zapadne, jugoistočne Srbije. U Nišu imate 40.000 nezaposlenih ljudi. U Nišu imate problem siromaštva. U Nišu i jugoistočnoj Srbiji imate veliki problem. Zato mi apelujemo da nam ovlašćenja koja su godinama, neke mrvice, koje su stizale do Niša, kao što je taj neki javni servis u Nišu, kao što je ta Privredna komora Niša, kao što je jugoistok koji je bio. Sve je to sad izmešteno u Beograd. Pa, nećemo svi da živimo u Beogradu. Želimo da živimo u Nišu. Ja želim da živim u Nišu i dalje. Zato vas molim da prihvatite ovaj amandman i da ovlašćenja koja smo imali u Nišu zadržimo. Kada mi kažete da to nije baš tako kao što ja pričam, ja sam vam postavio poslaničko pitanje na koje ste mi odgovorili – ko je od privrednika Niša bio i privrednoj delegaciji u Rusiji? Kako to Privredna komora Srbije vodi računa o preduzećima iz Niša? Dobio sam odgovor da niko nije bio od privrednika Niša. Nemoguće da u Rusiju nije mogao da ide neko od privrednika Niša. Izvinite zbog malo emotivnog govora, ali me ljuti nebriga. Samo se gledaju Beograd i Vojvodina a šta je sa centralnom Srbijom? Niste vi prvi koji to tako možda radi. I pređašnji neki ministri su bili malo slepi…
Hvala. Gospodine ministre, samo sve podnosioce da čujemo, da možete objedinjeno. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, imamo dijametralno suprotne stavove o tome kako Srbija treba da izgleda. Ono što vi radite godinu i po dana, od kada sam ja poslanik, to je maksimalna centralizacija svega što je u Srbiji, apsolutno svega. Ovo je samo jedan od koraka ka totalnoj centralizaciji. To je vaše legitimno pravo. Vi imate 210 poslanika ili više ovde u ovoj sali i vi to možete da izglasate. To je vaša politika. Mi mislimo da to nije dobro. Mi mislimo da Srbija može da napreduje samo ako bude decentralizovana. Kao što reče moj kolega Milisavljević, nije Srbija Beograd. Jeste glavni grad, jeste da treba da ima poseban status, sve je to u redu, ali i ostatak Srbije mora da se razvije. Od kad vi vodite privredu, u gradu Nišu je 300 privrednih subjekata manje, 200 radnji zatvoreno, preko 2.200 radnih mesta manje. Razgovarali smo o „Vagonki“, razgovarali smo o „Elektronskoj industriji“. Nije bilo mogućnosti da se pomogne njima. Hajde, kažite, molim vas ja sam postavi, što kaže kolega Milisavljević, poslaničko pitanje šta je Vlada uradila. Vi ste rekli da je uloženo od 2011. godine, zapravo, ne od kad ste vi na vlasti, od 2002. godine, polovine 2012. godine, da je uloženo devet milijardi i da je preko 6.000 aktivnosti bilo na teritoriji grada Niša. Hajde, molim vas, kažite mi gde to ljudi rade u Nišu? Hajde, svako od nas ovde ko dolazi iz Niša neka navede pet imenom i prezimenom koji su se zaposlili u gradu Nišu da zna, ne zna. Ja sam rođeni Nišlija, ja to ne znam. Nema veze i da je iz Napredne stranke, ali je Nišlija koji radi. Ovim što radite, maksimalnom centralizacijom, vi kažete – biće više privrednika. Da, kad zakonom obavešteno svi moraju da budu članovi – biće ih.
Nemate vreme više. Reč ima ministar Željko Sertić, replika na izlaganje Dušana Milisavljevića. Izvolite.
Meni je veoma žao sada što je jedan deo poslanika ovde, čini mi se, moj utisak je takav, zloupotrebljen od jedne grupe ljudi iz Niša. Malo pre ste spomenuli - ko je iz Niša bio u Moskvi? Upravo taj koji je potpisao to pismo. Predsednik Regionalne privredne komore je otišao u Moskvu o trošku komore, a to što nije okupio privrednike, to što nije organizovao 10, 20 ili 50 privrednika da ide, to je njegov problem. Zbog toga hoćemo da menjamo suštinske stvari, a ne da nam ovde neko priča - vi nama pravite centralizaciju. Ne, gospodo draga, to što vi predlažete to je ono – držite lopova da bih ja mogao da uzmem. Vi tražite sada i kažete, vidite šta Beograd radi – centralizuje sve, a Niš upravo hoće lokalnu centralizaciju. O čemu pričate? Nijedna regionalna komora koja danas postoji, sve su se izjasnile protiv toga da im Niš bude centar. Imaćete svoj upravni okrug, imaćete svoj način organizovanja u Nišu, imaćete pravo da svakog privrednika uključite u to. Nemojte terati druge ljude da budu članovi vašeg dela, jer niste sposobni. Ova ekipa koja je danas tamo nije sposobna na pravi način da zastupa interese privrede. (Blagoje Bradić, s mesta: Replika.)
Nije se vama obraćao, nego samo Dušanu Milisavljeviću. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević, replika.
Poštovani ministre, mislim da nema razloga da sa puno emocija ovako neke stvari iznosimo. Podatak da je predsednik Privredne komore iz Niša bio u privrednoj delegaciji jeste tačan, ali hoću da vam kažem da niko od privrednika Niša nije bio. Gospodin Dragan Kostić nije Nišlija. Dragan Kostić je direktor Slobodne zone u Pirotu. Znači, ja vas samo pitam – da li je sramota da se kao narodni poslanik iz Niša borim za interese Niša i niških privrednika i Nišlija? Menije čast što u Skupštini se čuje glas Niša i nije me sramota. Nemojte, molim vas, da mi prigovarate što zastupam Niš i što se borim za interese Niša. Politika u Srbiji, 25 godina je centralizovana, gde se centrale stranaka opredeljuju o politici. Ja se borim za moj Niš i nemojte da mi uskratite to pravo. Hoću da se borim i hoću da Privredna komora bude u Nišu. Šta je tu loše? Da li je loše možda što ste rekli da su Nišlije nesposobne? Mislim da to nije lepo što ste rekli. Mislim da treba da se izvinite Nišlijama.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovana gospođo, predsednice parlamenta, mislim da ste povredili član 104. Ako se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno na političku stranku, čiji narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi, u ime poslaničke grupe pravo na repliku ili predsednik poslaničke grupe. Mislim da je bilo puno uvredljivih izraza, u odnosu na nas članove PG Demokratske stranke. Gospodin ministar je rekao da smo nesposobni, da smo manipulisani jednim od predsednika ili ovim predlogom, koji iznosimo ovde u ovom amandmanu. Želim da kažem da nismo mi ti koji su poslednje tri i po godine birali predsednike komora, nismo birali predsednike komora, niti smo mogli da utičemo na izbor …
Bez replike. Znači, povreda Poslovnika. I dalje nemojte da koristite repliku. U redu, samo nemojte koristiti repliku. Samo idemo strogo na to što ste izneli u Poslovniku. Želite da se glasa? (Da.) Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine, uvažene gošće i poštovani ministre Sertiću mi smo podneli amandman i na član 6. Predloga zakona o privrednim komorama. Tu imam dva pitanja za ministra Sertića. Molim ministra da odgovori, što je moguće preciznije, na ta dva pitanja. Evo kako glase ta dva pitanja. Ako je namera predlagača zakona, dakle Vlade Republike Srbije, u čije ime nastupa danas gospodin Sertić, bila da reorganizuje Privrednu komoru, onda je, po mom razumevanju, trebala da se reorganizuje upravljačka struktura komore, poslovi i teritorijalna raspoređenost komore, pa tako organizovanu komoru da prepustimo silama tržišta, poštovana gospodo, ako je gospodin Kovačević u pravu kada kaže da on nastupa u ime poslaničke grupe koja se zalaže za tržišnu privredu i ekonomski liberalizam. Ništa od toga, gospodine Kovačeviću, ne postoji. Nema reorganizacije upravljačke strukture komore, nema reorganizacije poslova i teritorijalne raspoređenosti na osnovu nekih kriterijuma koji bi ovde bili primereni, pa pitam ministra, a i gospodina Kovačevića i drugu gospodu narodne poslanike ovde, zašto svega toga nema, pa da onda govorimo o tržišnoj privredi, o nekim elementima jedne politike koja se tiče ekonomskog liberalizma? Ako svega toga nema, ministre Sertiću, onda imamo potvrdu da su dela naprednjačke Vlade u suprotnosti sa rečima naprednjačkih ministara i naprednjačkih poslanika, a to znači da ovde na delu imamo filozofiju - politika iznad ekonomije, umesto proklamovane filozofije – ekonomija ispred politike. Morao sam da reagujem ovolikim brojem amandmana na ovaj predlog zakona upravo zbog toga. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Mi se slažemo definitivno i veliko je zadovoljstvo kada možemo da podelimo isti sistem vrednosti u oblasti ekonomije. Svi narodni poslanici se možda, po prvi put u srpskoj istoriji, u ovom sazivu parlamenta, manje više zalažu za čisto liberalnu ekonomiju, ali privredne komore nisu deo tržišta i u tome je razlika. Vi imate tržišne mehanizme koji regulišu funkcionisanje tržišta i to treba da radi Skupština. Privredne komore su deo udruživanja i one ne predstavljaju tržište. Razlika je samo u koncepcijskom shvatanju razumevanja funkcionisanja privrednih komora. Kada bi postojalo tržište privrednih komora, onda bi postojalo ovo o čemu vi pričate, ali je to u ovom trenutku oblik udruživanja i izmešten je izvan sistema tržišta.
Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Demokratska stranka. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković.
Hvala, gospođo predsednice Skupštine. Ja bih upravo htela da se nadovežem, obrazlažući ovaj amandman, na prethodno izlaganje, jer je očigledno da obavezno članstvo u Privrednoj komori Srbije jeste jedna obaveza koju država nameće svih privrednim subjektima, i to je nešto gde ona narušava njihovu slobodu udruživanja. To je ne tržišni uticaj države na privredne subjekte. U tom smislu se pitamo – na koji način vi mislite da funkcioniše Privredna komora Srbije zajedno sa ugovornim privrednim komorama koje nameravate da osnivate po članu 6. Predloga zakona? Mi smatramo da će tu dolaziti do sukoba interesa i da ne postoji nikakav normalan način funkcionisanja Privredne komore Srbije. Sa jedne strane, obavezno članstvo, a sa druge strane, ugovorne privredne komore, gde predviđate 100 privrednih subjekata kao najmanji mogući broj. Zbog čega, na kraju krajeva, 100? Da li to znači da je, na primer, u nekoj manjoj sredini nemoguće, gde nema 100 subjekata, formirati udruženje? Zbog čega na taj način limitirate, dakle, udruživanje privrednika prema njihovoj slobodnoj volji da na svoj način, a u skladu sa svojim najboljim interesima, te interese štite?
Reč ima ministar Željko Sertić.
Oba prethodna poslanika, koja su komentarisala, predložila su za član 6, takođe, poštovani poslanici, ne izmenu ovog člana, nego definiciju amandmana – briše se. Ovaj amandman govori upravo o mogućnosti osnivanja ugovornih privrednih komora. Mi smo dali pravo da se 100 privrednika udruži ugovorom, da napravi svoju privrednu komoru i da postoji. Na taj način će biti sve ove postojeće komore, koje danas funkcionišu, od Komore malih, srednjih preduzeća, Zelene komore itd. Nikakve veze nema sa temom o kojoj vi pričate i koju pokušavate da nametnete. Na taj način će biti sve ove postojeće komore koje danas funkcionišu, od Komore malih i srednjih preduzeća, Zelene komore itd. i nikakve veze nema sa temom o kojoj vi pričate i koju pokušavate da nametnete. Sa druge strane, za nas je zadovoljstvo da možemo da napravimo određene pomake u tome da kompanijama koje žele da imaju svoje specifične interese unutar ekonomskog života Srbije da mogu da ih iskažu. Ali, Nacionalna privredna komora, komorski sistem je jedan poseban način organizovanja i posebnu težinu ima u celokupnom našem sistemu. Zbog toga je to nešto zbog čega smo i ovaj zakon napisali i nešto iza čega čvrsto stojimo da je ispravno i da će doneti ozbiljne rezultate. Nikome ne sporim i želim da odgovorim na malopre pitanje – nađite mi u transkriptu gde sam rekao da vi ne radite svoj posao dobro? I nemojte mi stavljati reči koje nisam rekao, bio sam veoma jasan i veoma precizan na koga sam mislio i za koga sam…
Ministre, nije bilo replika. Samo amandmani. Molim da se svi pridržavamo toga da bi jedan veliki posao ne završili, ali pravilno diskutovali.
Dakle, ono što je sigurno to je da ćemo naravno pogledati stenogram, ali ono što je važno ministre da imamo u vidu da kad kažete – obavezno članstvo u Privrednoj komori Srbije, vi namećete dažbine i … (Željko Sertić, s mesta: To ne piše u članu 6 . Što pričate o tome?)
Ministre, molim vas, kod nas nije običaj da vičemo i dobacujemo.
Znači, naš je problem u tome što ne vidimo zašto namećete obavezu privrednim subjektima da budu članovi Privredne komore Srbije i da imaju finansijske obaveze u odnosu na to. To nije u skladu sa tržišnom ekonomijom. To je suštinsko pitanje, a ugovorne privredne komore mi podržavamo. Drugo je pitanje što nam niste dali dovoljno vremena da na konstruktivan način o svim zakonima razgovaramo i što smo naravno imali jako malo vremena za amandmane, ali smo ih podneli smatrajući da nije dobar sistem predložen ovim predlogom zakona. Mislimo da će biti velikog sukoba interesa između Privredne komore Srbije, ugovornih privrednih komora i da to neće funkcionisati na dobar način.
Hvala.
Pa, imamo tu problem u razumevanju. Da li je u Austriji i Nemačkoj, zemljama na koje se Srbija tradicionalno oslanja u oblasti ekonomije u poslednjih desetak godina, još više će se oslanjati s obzirom na njihovo značenje koje imaju EU, ugrožena sloboda tržišta zato što postoji ovakav model organizovanja privrednih komore? Znači, to je ključno i krucijalno pitanje. U svetu postoje drugačiji i različiti modeli organizovanja privrednika, da li je to privredna komora ili udruženje, to je nesporno. Mi smo izabrali ovaj koji mislimo da je najbolji srpskoj, ekonomskoj budućnosti, možda ne stvarnosti, najviše odgovara dobra praksa koja je učinjena u Austriji i Nemačkoj. Dve krucijalne, jedna krucijalna ekonomija, jednako je takođe vrlo jaka. Šta ne odgovara u modelu organizovanja privrednih komora u Nemačkoj i Austriji? To mi hoćemo da preslikamo i da se nadamo da će srpska privreda u narednih pet, deset godina biti barem koliko austrijska, ako ne možemo da stignemo do Nemačke. Dakle, ako je Nemačkoj potpuno odgovarao ovakav model organizovanja preduzetnika i privrednih društava i ako oni nisu ugrozili slobodu i tržište principom, ako Ustavni sud Nemačke nije konstatovao da to ugrožava funkcionisanje prava i slobode, onda je normalno da se mi u Srbiji zalažemo za isti model organizovanja koji podrazumeva potpunu slobodu i liberalizam koji postoji kako u Nemačkoj, Austriji, tako i u Srbiji.
Na naziv glave III i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, podneli smo amandman i na član 7. Predloga zakona i ja ću sada da pročitam na primer stav 1. člana 7. da bih pokušao da usmerim raspravu ka što je moguće konkretnijim temama. U stavu 1. kaže – Privredne komore su upisuju u registar privrednih komora u skladu sa posebnim zakonom kojim se uređuje postupak registracije. Dva pitanja sada imam i za gospodina Sertića i za gospodina Kovačevića. Najpre, kada se tiče registra, nisam dobio odgovor na pitanje – zašto predlagač nije predvideo mogućnost naknade, ne da se kaže neka obaveza ili nešto drugo, nego mogućnost postojanja privrednih komora statističkih regiona. Očigledno je poštovana gospodo da mogu da se definišu neke koristi iz mogućnosti postojanja tih komora. Zašto nismo ostavili tu mogućnost u predlogu zakona poštovana gospodo? Drugo pitanje, suprotno obrazloženju predlagača i gospodina Kovačevića sada, predložena rešenja, dakle rešenja u ovom Predlogu zakona o privrednim komorama nemaju uporište u praksi država članice EU gospodine Kovačeviću. Kako nemaju? Nemaju budući da privredne komore tih država imaju nekada i viševekovnu tradiciju, ta tradicija podrazumeva da je ona odraz nedržavne regulacije, kao što mi sada ponovo hoćemo, nego realnih potreba privrednika, trgovaca u tim država u odgovarajućem istorijskom trenutku. Dakle, niste u pravu gospodine Kovačeviću kada se pozivate na uporednu praksu država članica EU, jer pozivanje na uporednu praksu podrazumeva definisanje pojedinih faza u razvoju komora. One imaju svoju tradiciju i nikada nisu odraz državnog intervencionizma i regulacije, a ovde imamo elemente upravo toga. Moramo da reagujemo gospođo Gojković. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Povređen je Poslovnik član 107. stav 2. – na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku. Znam da je gospodinu Pavićeviću stalo do dva minuta replike, do dva minuta slave na RTS i zbog toga proziva poslanike SNS i direktno im se obraća, što je kršenje Poslovnika zato što ga niste opomenuli na taj njegov manir. Sa druge strane, ne znam šta se desilo tokom noći, od 11 sinoć kada smo završili, pa do evo sada je 15 do 12, šta se desilo sa gospodinom Pavićevićem? Sada se zalaže za privredne komore statističkih regiona, a sinoć je bio protiv gasovoda kojim bi se doveo gas od privrednika …
Sada ste ušli u repliku, nemojte molim vas.
Evo završavam. Do privrednika u Tutinu, u Novom Pazaru, u Raškoj …
Zahvaljujem. (Zoran Babić, s mesta: I u tom delu Srbije. Sa čime će ti privrednici da rade? Ne znam šta se desilo sa gospodinom Pavićevićem.) Želim samo da se zaista pridržavamo danas Poslovnika i ne želim da neko koristi povredu Poslovnika. Ne mogu da pretpostavim šta će neko da kaže, pa odmah da reagujem, nisam mogla da reagujem, ali znate to godinu i po dana, poslanici se snalaze time što prozivaju druge imenom, pa neki put im uspe, neki put ne, šta da im radim. Na naziv iznad člana i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Demokratska stranka. Na predlog za dodavanje podnaslova i novog člana 7a amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Tomić i Zoran Tomić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima Aleksandra Tomić.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministri, kolege poslanici, pre svega da se zahvalimo što je ministar imao razumevanja za naš predlog i prihvatio. Ideja je bila da se strane privredne komore osnuju kao predstavništva privrednih komora, Privredne komore Republike Srbije, ali da ne budu zaseban privredni subjekt koje smo prilike imali do sada da vidimo sa regionalnim privrednim komorama i da taj registar predstavništva stranih privrednih komora se vodi u APR. Ono što je važno jeste da mi suštinski ovde dajemo potpuni doprinos to j ekonomskoj diplomatiji koje smo sve više svesni, jer u poslednjih tri godine imamo dosta rasprave na Odboru za privredu o tome kolika je funkcija u stvari bila ekonomskih savetnika u okviru naših ambasada. Pokazalo se da njihovi rezultati nisu bili na zavidnom nivou i uglavnom je to išlo u korist pojedinaca koji su tamo sedeli, a ne država. Suštinski, ovim želimo da i po modelu ostalih razvijenih država, komore imaju svoja predstavništva, da vodimo tu jednu aktivnu ekonomsku politiku, a pogotovo u državama za koje smatramo da imamo izvoznu orijentaciju i dobru saradnju u budućnosti. Hvala.
Na naziv glave IV i član 8. amandman su zajedno podneli Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, mi smo podneli amandman i na član 8. koji se tiče identiteta. Kada govorimo o identitetu, poštovana gospodo, ja smatram da je onda veoma važno da znamo kakav je stav privrednika koji treba da učestvuju, valjda, i u delanju te jedne privredne komore u ime svojih privrednih subjekata. A kakav je stav privrednika o privrednoj komori, ja mislim, najasnije je saopšten time što je nakon ukidanja obavezno članstva, gospodine Sertiću, većina članova, kako sam predlagač kaže, evo gospodin Babić da čuje, znači ne ja Vladimir Pavićević narodni poslanik opozicije, nego kako sam predlagač kaže, Vlada Republike Srbije, gospodin Sertić, gospodin Čadež, koji sada vodi Privrednu komoru, napustila privrednu komoru. Dakle, čim se stvorila mogućnost da ljudi nisu članovi oni su se iščlanili. To je neki stav privrednika o tome, ja mislim, kako treba da se uredi pitanja članstva u privrednoj komori i da li treba da se plaća obavezna članarina. Poštovana gospodo, to je pitanje identiteta. Ako imamo jasan stav privrednika kao deo naše prakse, poštovana gospodo, koju je evidentirala Vlada Republike Srbije, šta onda mi treba da radimo? Treba li da sledimo taj stav privrednika, ako zagovaramo tržišnu privredu, ekonomski liberalizam ili tim ljudima treba da namećemo neku obavezu, poštovana gospodo? Očigledna je kontradiktornost u delanju i u onom što su reči i rečenice. Mislim da treba da stvorimo uslove za jednu vrstu harmonije između saopštenog, poštovana gospodo i onoga što je delanje u politici i u političkom polju. Otud naši amandmani - briše se na sve članove. Hvala.
Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Ja bih želela da vas zamolim da iskoristite svoje pravo iz člana 101. stav 2. Narodne skupštine - predsednik Narodne skupštine može da odredi pauzu u radu sednice Narodne skupštine da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavila mišljenja. Mislim da svi narodni poslanici treba da obave konsultacije sa poljoprivrednicima koji se skupljaju ispred naše Skupštine i da bi im to bilo korisno pred raspravu koja nam predstoji.
Hvala. Nije to sada na dnevnom redu, kada bude bilo onda ćemo razmisliti o pauzi. Sada pričamo o privrednim komorama, a niko se povodom toga nije skupio ispred parlamenta, što ne sprečava poslanike da obavljaju konsultacije do te tačke. Na naziv iznad člana i član 8. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe DS. Na član 8. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić - SDS, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Na naziv glave V i član 9. su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, konačno dolazimo do onog člana Predloga zakona koji ministar Sertić čeka od samog početka rasprave, a to je sadržina člana 9. Predloga zakona na koji smo mi podneli amandman. Poštovana gospodo, predviđeno je da je članstvo u privrednoj komori obavezno. Obavezno članstvo prema Predlogu zakona podrazumeva i obaveznu članarinu. Ja sada pitam ministra Sertića ovde, a evo i pitam narodne poslanike koji su zainteresovani za ovu raspravu, da li ste ministre Sertiću saglasni samnom kada ja kažem da je obavezna članarina za obavezno članstvo u Privrednoj komori Srbije, još jedan oblik parafiskalnog nameta za privredne subjekte u Srbiji? Da li ste vi saglasni, ministre Sertiću samnom kada ja saopštavam ovo? Da li ste saglasni ministre Sertiću, ako je obavezna članarina za obavezno članstvo, još jedan oblik parafiskalnog nameta za privredne subjekte u Srbiji, da je to korak unazad, ministre Sertiću, u reformi poslovnog ambijetna? Mi smo ovde izloženi svakodnevnim najavama novih koraka ka reformama. Te reforme podrazumevaju oslanjanje na reforme poslovnog ambijenta, a onda se u Narodnoj skupštini, našoj najznačajnijoj političkoj instituciji u kojoj treba i da usvajamo zakone, dešava da dobijemo Predlog zakona koji je u suprotnosti sa onim što se proklamuje svakodnevno. Evo i juče, gospodine Sertiću, gospodin Vičić govori o ukidanju parafislanih nameta, toga će da bude sve manje, a obavezno članstvo i obavezna članarina za to članstvo, da li je jedna vrsta takvog parafiskalnog nameta i da li je to korak unazad u reformi poslovnog ambijenta? Ja mislim da jeste. Hvala.
Hvala. Na naziv iznad člana i član 9. amandman su zajedno podneli poslanici DS. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Uz već prethodnu napomenu da je i za Zakon o privrednim komorama iz 2009. i kasnije, izmene i dopune, samostalni članovi, ključna stvar je ostala obaveznost članstva uz raspolaganje imovinom, što zakoni o svojini, odnosno o javnoj svojini su u nekoliko rešili. Ovim članom 9. se jasno kaže da su članovi Privredne komore Srbije u skladu sa svim zakonom svi privredni subjekti koji obavljaju registrovanu poslovnu delatnost na teritoriji Republike Srbije. Dakle, svi, svako je drug član. Da li drug član plaća članarinu, to ovaj član u suštini ne reguliše, ali je očekivano, ako ste član da to podrazumeva nekakva prava i obaveze iz članstva. Ono što je zanimljivo u ovom članu da kažete da kolektivni članovi privredne komore mogu biti i ugovorne privredne komore. Ako su ugovornim privrednim komorama članovi privredni subjekti, onda vam ovaj stav ne može sa prvim stavom, ili su svi članovi, ili nisu svi članovi. Da li će se članovi koji su i u ugovornoj učlaniti i da je ugovorna član,to nije predmet ovog člana zakona. Zanimljiv je i stav 4, koji kažeda su zadruge kolektivni članovi Privredne komore Srbije preko zadružnih saveza, da to mogu biti udruženja, druge organizacije koje obavljaju delatnost, naravno po Zakonu o zadrugama, i da svi članovi Privredne komore Srbije imaju jednaka prava i obaveze. Ovo je duh zakona. Ja razumem dilemu i ne znam da kažem da li je dobro rešenje. Kada bih bila u vašim cipelama, ja bih tražila najviše dobro u tome da je članstvo u privrednim komorama dobrovoljno, jer je to reforma. To ćemo mi dočekati sa vama, ili sa nekim drugim ministrom, jer je to neminovan korak, pošto je to način na koji privredne komore treba da funcionišu. Sva rešenja koja se daju kao primeri i drugih društava nisu uporediva.
Hvala vama. Željko Sertić, izvolite.
Ja ću ponovo spomenuti da je obaveznost članstva u privrednoj komori nacionalnoj u svim najvećim ekonomijama EU, Savezna Republika Nemačka, Republika Austrija, Luksemburg, Španija itd. Ali ću vam sada pročitati samo jedan deo veoma važnog odgovora na pitanje – da li je ovo eventualno novi parafiskalni namet? Slušajte sada dobro. Parafiskalni nameti obuhvataju takse, namete, naplate, kompenzacije plaćanja i druge troškove koje javne institucije nameću privredi i time stvaraju neopravdano finansijsko i administrativno opterećenje privrede, a da privrednici zauzvrat ne dobijaju nikakva prava ili usluge od strane javnih institucija. Ovo je napisao u svojoj studiji JSD 2012. godine. Dakle, gospodo draga, poslanici, mi u Srbiji imamo razne parafiskalne namete. Imamo čak i namet taksu za zlatne ribice. Znači, vi imate u svom stanu zlatnu ribicu kao egzotičnu životinju, po zakonu ste obavezni da platite taksu. Da li možete tu taksu da uporedite sa članstvom u privrednoj komori i sa svim uslugama i pravima koje dobijate i koji proističu iz ovog zakona? Da ne nabrajam spisak od 400 i nešto taksi koje postoje u našoj državi. Mi pokušavamo jedno po jedno da skinemo. Juče je strategija za borbu protiv sive ekonomije promovisana na kome su učestvovale i državne i nevladine organizacije i na najozbiljniji mogući način kroz jasan akcioni plan sprovodimo smanjenje parafiskalnih nameta. Članstvo u Privrednoj komori Srbije nije parafiskalni namet ni kod nas ni bilo gde u svetu.
Vreme. Hvala. Na član 10. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, mi smo podneli amandman i na član 10. Predloga zakona o privrednim komorama i želim najpre ovde da saopštim zadovoljstvo što teče jedna dobra rasprava povodom svih članova ovog predloga zakona, a stigli smo do člana 10. Ministar Sertić je nama sada rekao da obavezna članarina za obavezno članstvo nije parafiskalni namet, a ja onda povodom našeg amandmana na član 10, koji se tiče upravo odeljka o članovima privrednih komora, pitam – a, gospodine Sertiću, kako vi onda obrazlažete ideju da članstvo u Privrednoj komori podrazumeva i plaćanje obavezne članarine? Ministre Sertiću, vi ste bili predsednik Privredne komore, a sada ste ministar privrede u našoj Vladi, kako vi argumentujte stav da privredni subjekti moraju da budu članovi Privredne komore? Ako vi kažete da to nije nikakav oblik parafiskalnog nameta, a ljudi koji nastupaju u ime privrednih subjekata moraju da plate članarinu, kako vi procenjujete kako je to opravdano, poštovana gospodo? Ko je procenio u Vladi Republike Srbije da je interes privrednih subjekata da budu članovi baš te privredne komore kada su, ministre Sertiću, prema vašoj analizi, prema informaciji koju ste vi potvrdili, kada je većina tih ljudi koji delaju i ime privrednih subjekata, čim su dobili šansu da ne plaćaju članarinu, da ne budu članovi, odlučili da ne budu članovi? Dakle, vaš predlog je u suprotnosti sa praksom. Nemam argumentaciju za ovu ideju i za ovaj stav, a ja mislim da je veoma važno da se čuje kakva vrsta opravdanja i ekonomske logike stoji iza ideje koja je utemeljena u ovom Predlogu zakona o privrednim komorama? Hvala.
Hvala. Na član 10. amandman su zajedno podneli poslanici Demokratske stranke. Na naziv iznad člana i član 11. amandman su zajedno podneli poslanici Demokratske stranke. Na član 11. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić-Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Na naziv glave VI, naziv odeljka 1, član 11. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, predlažemo svim narodnim poslanicima, evo, vidim sada da je gospodin Girić veoma zainteresovan za raspravu, verujem u stručnom jednom smislu, pa predlažem da gospodin Girić, gospođa Tomić i vi, gospodine Sertiću, danas na našoj amandmanskoj sednici prihvatite naš amandman na član 11. Predloga zakona, kojim se, poštovana gospodo, samo da vas podsetim o čemu mi raspravljamo i šta je naša tema, kojim se definišu osnovni poslovi Privredne komore Srbije, gospodine Giriću. Ja sada postavljam dva pitanja ministru Sertiću. Ministre Sertiću, pitanje broj jedan – da li ste saglasni, ministre Sertiću, da su pobrojane aktivnosti Privredne komore Srbije, da tako kažem, nasumično pobrojane, kako bi se nekako, kako-tako, opravdalo ovakvo utemeljenje Privredne komore Srbije? Ako vi smatrate da nisu, poštovani gospodine Sertiću, ja vas molim sada da mi obrazložite kako vi smatrate da nisu. Jer, ja sam čitajući i konsultujući se sa ljudima koji su u oblasti, poštovana gospodo, u našem Privrednom savetu, saznao, utvrdio da jesu. Drugo pitanje za gospodina Sertića, poštovana gospodo. Ministre Sertiću, da li ste saglasni da predložene aktivnosti koje su definisane članom 11. Predloga zakona o privrednim komorama, na koji smo mi podneli amandman, nemaju uporište u praksi država članica EU? Dakle, da nije tačno ono o čemu je govorio gospodin Kovačević, koji sada i ne učestvuje više u raspravi, što ja smatram potvrdom da nije bio u pravu, a da je naša analiza utemeljena i veoma precizna, poštovana gospodo. To su dva pitanja za ministra Sertića povodom ovog amandmana. Za svaki sam se član spremio, poštovana gospodo.
Zahvaljujem. Na član 12. amandman su zajedno podneli poslanici Demokratske stranke. Na član 12. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, ako mislite da ću ja da se umorim time što ću do 51. člana da argumentujem naše amandmane…
Sve je u redu, samo po amandmanu, molim vas.
Neću se umoriti, poštovana gospodo.
Ne morate vi da nam se ispovedate, samo nam recite nešto o amandmanu.
Ali, ja želim, gospođo Gojković, nekada da se ispovedimo ovde. Znam da ne moram, ali ovde sam u društvu kojih koleginica, kolega, kada raspravljamo o Predlogu zakona o privrednim komorama, pa red je i po neku ispovest da ispišem ovde, poštovana gospodo. Čudi me da ministar Sertić sada takođe ne učestvuje u raspravi, jer ne odgovara, gospođo Gojković, na pitanja narodnih poslanika opozicije. Pa, ja sam se danima spremao za ovu raspravu, pripremio 51 amandman, najavio to ministru Sertiću, ministar Sertić je nama u načelnoj raspravi rekao - jedva čekam da teče rasprava, a sada odustaje od rasprave ministar Sertić.
Hajdete o amandmanu, da ne oduzimam reč.
Evo jedno pitanje povodom našeg amandmana na član 12, a u članu 12, evo gospodin Girić da čuje koji dobacuje, u stavu 1. piše – Privredna komora Srbije može u skladu sa statutom osnivati svoja predstavništva u inostranstvu, ako je to u interesu njenih članova. Ja pitam ministra Sertića povodom i ovoga stava, ovog člana Predloga zakona - ministre Sertiću, da li će broj plaćanja poreza godišnje usvajanjem ovoga zakona da se poveća, ministre Sertiću? (Ninoslav Girić, s mesta: Nije ovo kviz.) Možete li da mi odgovorite na to pitanje, pa da čuju gospoda Girić, Arsić i ostala gospoda koja sada dobacuju, umesto da učestvuju u raspravi…
Ne smete to da radite, poslaniče.
Moram, pošto gospodin Girić dobacuje sve vreme.
Ne, ne, on razgovara sa kolegama oko sebe.
Pa, preglasno onda razgovara dok ja govorim. Dakle, gospodine Sertiću, da li će broj plaćanja poreza godišnje usvajanjem ovog zakona da se poveća? Hvala.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli poslanici Demokratske stranke. Na član 13. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić-Socijaldemokratska stranka. Na naziv odeljka II i član 13. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, hvala vam na ovoj prilici da obrazlažem svoje amandmane bez da ima intervencija formalnih od strane narodnih poslanika vladajuće koalicije. Mi smo podneli i amandman na član 13. ovog zakona, gospodine Sertiću, i ja ću da vam odgovorim na pitanje na koje vi niste odgovorili. Ministre Sertiću, broj plaćanja poreza godišnje usvajanjem ovog zakona biće povećan, ministre Sertiću. Ja imam ovde podatke, pripremio sam se za raspravu. A zašto je to važno, poštovana gospodo? Povećavanjem broja plaćanja poreza poskupljuje se poslovanje privrednih subjekata, jer svako dodatno plaćanje podrazumeva, ne samo onu obaveznu članarinu za koju nam je ministar Sertić rekao da ne predstavlja oblik parafiskalnog nameta, već dodatne troškove, ministre Sertiću, administracije, dodatne troškove vremena koje se posvećuje obradi dokumentacije. Evo, ministre Sertiću, da vam postavim pitanje. Ja sam odgovorio na pitanje - da li će se povećati broj plaćanja poreza godišnje? Odgovorio sam – hoće. Objasnio sam zašto to nije dobro ako, ministre Sertiću, uvažavamo elemente, kriterijume velike filozofije ekonomskog liberalizma. I, umesto da formalni zagovornici logike ekonomskog liberalizma, funkcionišuće tržišne privrede sada objasne ovde zašto su njihova dela u raskoraku sa njihovim rečima, ministar Sertić se u amandmanskoj raspravi, gospođo Gojković, brani ćutanjem u odnosu na naša pitanja i na naše amandmane, a sada, gospođo Gojković, veoma konkretno, kako vi zahtevate i insistirate, u odnosu na naš amandman na član 13. Predloga zakona o privrednim komorama, poštovana gospodo. Hvala.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli poslanici Demokratske stranke. Na naziv odeljka III i član 14. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, epizoda po epizoda, nastavljam sve do našeg amandmana na član 51. Predloga zakona o privrednim komorama, a sada veoma konkretno povodom amandmana na član 14. Predloga zakona o privrednim komorama. Gospodine Sertiću, prema ovom kriterijumu broja plaćanja poreza godišnje, a ja ovo vaše ćutanje tretiram kao odobravanje našeg stava, mi smo u debelom zaostatku za zemljama centralne Azije i Evrope, poštovana gospodo. Prosek plaćanja poreza godišnje u centralnoj Aziji, ministre Sertiću, je 19, u Evropi je 17, a kod nas u ovom momentu 42, poštovana gospodo. Dame i gospodo narodni poslanici, da se zamislimo malo oko ovih brojki. Ministre Sertiću, ukoliko se prihvati ovaj zakon, broj plaćanja godišnje poreza u Srbiji će biti 54, za 12 više nego što je sada, a za i do 40 više nego što je u centralnoj Aziji i Evropi. Uporedna praksa, država u regionu, poštovana gospodo, Ministre Sertiću, mi ćemo da plaćamo 54 puta, u Crnoj Gori 17 puta, u Hrvatskoj 19 puta, u Mađarskoj 11 puta, u Estoniji osam puta, u Poljskoj sedam puta. Pa, poštovana gospodo, hoćemo li mi u našoj instituciji zakonodavnoj, kontrolnoj i izbornoj, da se zamislimo malo oko zakonodavnih projekata koje nam predlaže Vlada ili ćemo samo da sledimo ono zvono i da tipkamo ono dugme za glasanje „za“ kada dođe prilika za to? Ja sam protiv takve prakse. Hvala.
Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Demokratske stranke. Na naziv odeljka 4. član 15. amandman su zajedno podneli Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, evo i potpredsednik Bečić je tu, javlja se i zamenik generalnog sekretara i gospodin Babić je došao, evo i gospodin Stojanović. (Predsednik, s mesta: Poslaniče, nemojte da oduzimam reč. Nemojte.) Pa, svi mi se javljaju gospođo Gojković, ovako mašu. Poštovani gospodine Sertiću i uvažene gošće i gosti iz Vlade Republike Srbije, strašno me interesuje da čujem odgovor ministra Sertića, na pitanje zašto Vlada koja je reč „reforme“ postavila kao ključnu reč u svom delanju, koja za reč „reforme“ vezuje i stvaranje uslova za poboljšanje ekonomskog i poslovnog i privrednog ambijenta u našoj državi, poštovana gospodo, zašto takva Vlada Republike Srbije u našu Narodnu skupštinu šalje zakonodavne projekte kojima se kvari poslovni ambijent. Poštovana gospodo, evo konkretni primer, prihvatanjem ovoga Predloga zakona šta će se desiti? Imaćemo kao posledicu, da će privredni subjekti da veći broj puta godišnje plaćaju porez. Danas je situacija takva da se ti porezi godišnje plaćaju 42 puta, ako prihvatimo ovaj predlog zakona, plaćaće 54 puta, poštovana gospodo. Evo, ja gospodina Babića pitam, ako gospodin Sertić neće da odgovori. Zašto je Vlada odustala od reformi? Da li se gospodin Vučić umorio od reformi, poštovana gospodo? Rečeno je u kampanji bilo – svom snagom u reforme, a sada na delu imamo odustajanje od reformi na konkretnom primeru jednog zakonodavnog projekta koji je u Skupštinu poslala Vlada kao predlagač, dame i gospodo narodni poslanici. Hvala.
Po amandmanu? (Zoran Babić, s mesta: Replika. Tri puta pomenuto.) Nije vas prozvao. Rekao je da ste ušli samo u salu, daću vam reč, ali samo je rekao da ste ušli u salu. Ako to uvedemo, u problemu smo.
Gospođo predsednice, pominjanje, manje više moje pominjanje, ali pominjanje predsednika Vlade i predsednika stranke kojoj sa ponosom pripadam mi daje pravo za repliku. Kao što Vlada Republike Srbije, kao što Vlada Aleksandra Vučića nije odustala od reformi i nije se u tome umorila, tako se i Vlada AP Vojvodine i Bojana Pajtića, nije umorila od ključne reči koja je opisuje. Nije se umorila od lopovluka, nije se umorila od kriminala, nije se umorila od nerada, nije se umorila od otimanja. Zbog toga i danas, dame i gospodo narodni poslanici, i danas Bojan Pajtić nije na svom radnom mestu. I, danas je Bojan Pajtić na ulicama Beograda. I, danas je Bojan Pajtić na trotoarima ispred Narodne skupštine, istina, ispred Kosovskog ulaza. A ko ga plaća? Građani Srbije koji žive u Vojvodini, jer ga plaćaju i za to ili ga plaćaju da radi svoj posao? Pa, čovek je, i ne zna gde mu je radno mesto, ali umesto što dolazi ispred Narodne skupštine u službenom automobilu AP Vojvodine, sa obezbeđenjem koje mu plaćaju građani Srbije koji žive u Vojvodini, sa svim benefitima koje koristi, bolje bi mu bilo da je otišao u Bečej. Pa, da je video dvorac „Heterlend“, pa da je došao među roditelje i među decu ometenu u razvoju, pa da mu kažu u lice koje su ključne reči vladavine DS i Bojana Pajtića - nerad, neodgovornost, kriminal, korupcija, lopovluk. E, od toga nije odustala DS sa kojom je prethodni govornik bio u koaliciji kojoj je pomogao da preživi i da dođe ponovo u ovaj parlament i da im se da mogućnost da ponovo rade ono što rade, čak i od dece ometene u razvoju.
Hvala. Bili ste u pravu, ja se izvinjavam, nisam taj deo čula. Na naziv iznad člana i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Demokratske stranke. Na naziv glave 7. i član 16. amandman su podneli Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministre Sertiću, uvažene gošće i gosti iz Ministarstva, podneli smo amandman i na član 16. Predloga zakona koji se tiče imovine. Ali, evo i da predstavnici ovih privrednih subjekata, a i građani, čuju šta piše npr. u članu 16. ovog Predloga zakona, pa ako mi ostane vremena da povodom ovog amandmana, još jedno pitanje postavim gospodinu Sertiću, a ako ne biće sledeći amandman. Privredne komore sa svojstvom pravnog lica imaju svoju imovinu. To je stav 1. Stav 2. – Imovinu privrednih komora čini pravo svojine na pokretnim i nepokretnim stvarima, udeli i akcije u privrednim društvima, pravo industrijske svojine, potraživanja i druga imovinska prava. I, stav 3. poštovana gospodo - Privredne komore slobodno upravljaju, koriste i raspolažu svojom imovinom, u skladu sa zakonom i osnivačkim aktom, odnosno statutom. Ovo je verovatno jedan od retkih članova ovog predloga zakona koji kada bi stajao i u nekom drugom tekstu ne bio povod za neku specijalnu intervenciju jednog narodnog poslanika, ali kada ga povežemo sa sadržinom drugih članova ovoga predloga zakona, poštovana gospodo. Ja pitam ministra Sertića, a evo i gospodina Babića, pošto vidim da je zainteresovan za raspravu,da li je gospodin Babić i da li je ministar Sertić saglasan kada ja kažem da je ovim predlogom zakona učinjena sledeća stvar, gospodine Arsiću, da je ova Vlada Republike Srbije, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, postavila politiku iznad ekonomije. Što znači odustajanje od ekonomskih reformi, odustajanje od vladavine prava i komandovanje, poštovana gospodi kao ključnu reč.
Hvala vam. Na naziv iznad člana i član 17. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe DS. Na naziv glave 8. i član 17. amandman su zajedno podneli Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvaženi ministre Sertiću, poštovane gošće i gosti iz ministarstva, vidim da sada postoji naročita pažnja narodnih poslanika pre svega SNS i oko amandmana koji smo narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli na član 17. Predloga zakona o privrednim komorama. Hteo bih da iskoristim sada jednu strašnu pažnju svih narodnih poslanika da izražajno, gospodine Sertiću pročitam sadržinu člana 17. ovoga predloga zakona. Najpre imamo odeljak osam koji nosi naziv – odgovornost za obaveze. A onda ide član 17. koji se sastoji iz dva stava. U stavu jedan piše – privredne komore sa svojstvom pravnog lica, za svoje obaveze odgovaraju celokupnom svojom imovinom, a u stavu 2. – privredne komore ne odgovaraju za obaveze svojih članova, a članovi privredne komore ne odgovaraju za njene obaveze. Koristim upravo sadržinu člana 17. ovoga predloga zakona da pitam ministra Sertića, ključno pitanje za danas, čime opravdava obavezu plaćanja članarine za članstvo u PKS kada su akteri koji su u momentu kada je omogućeno da se ne bude član privredne komore, da se ne plaća članarina u velikom broju odlučili da upravo to i urade, da odustanu od članstva i plaćanja članarine. Imamo jednu praksu koja sledi, vrlo jasno interes tih ljudi, subjekata u čije ime nastupaju, a sada mi hoćemo da ozakonimo nešto što je suprotno njihovim interesima, gospodine Sertiću. Hvala.
Reč ima Zoran Babić. Izvolite.
Replika naravno, na pominjanje SNS. Pa vidite, ovim amandmanom predlagač želi da izbriše stav koji glasi – privredne komore sa svojstvom pravnog lica za svoje obaveze odgovaraju celokupnom svojom imovinom. Mogu da razumem gospodine ministre predlagača amandmana, naročito ovog drugog koji danas nije tu. Zamislite da je postojao jedan ovakav član u zakonu u onom trenutku kada je on od države dobio nešto više od 500 hiljada evra podsticaja za podizanje vinograda i zamislite da je on tada morao da potpiše ugovor kojim je garantovao da će tih 500 hiljada evra zaista biti usmereno ka vinogradu, ka proizvodnji grožđa, vina da je garantovao svom svojom imovinom. To bi bilo sjajno, ne bi oštetio državu, ne bi oštetio budžet Republike Srbije za više od pola miliona evra, ali nažalost nije, pa sada želi za sve druge organe da se ovako nešto izbriše. Podržavam, i SNS podržava ovakav predlog zakona, podržava član 17, naročito u stavu 1. baš da se ne bi desile nikada više nepravilnosti, kao što smo ih imali, da je jedan bivši premijer, sadašnji narodni poslanik od države dobio 500 hiljada evra, nije garantovao ničim, nije uradio ništa, a onda je tih 500 hiljada evra potrošio i na neki volšeban način, nekim finansijskim slalomom, veleslalomom se to pretvorilo u stanove na Vračaru, u oldtajmere, u preskupe džipove, u ne znam ni ja šta, država oštećena, a taj pojedinac za 500 hiljada evra bogatiji. Ovaj član i ovaj stav tako nešto sprečavaju.
Hvala, vreme. Na naziv iznad člana i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić, SDS, ZZS i ZS. Na naziv glave IX i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, tako je, gospođa Gojković je ovo veoma precizno pročitala, koja ima sledeći naziv, ja pratim svako slovo, reč, rečenicu, poštovana gospodo, vidim da i gospodin Dragojević prati. Kaže – odnos Privredne komore Srbije sa drugim organima i organizacijama. Mi smo predložili da se brišu svi stavovi ovog člana 18. predloga zakona. Argument ministra Sertića i gospodina Babića za neprihvatanje našeg amandmana je sledeći, pa kaže – ukoliko bismo poslušali gospodina Pavićevića i gospodina Živkovića, drugim rečima prihvatili da se obriše sadržina člana 18. to bi za posledicu imalo brisanje privrednih komora. Evo sada je rekao gospodin Babić. Pa, ne bi, poštovana gospodo. Ja sam to već jutros rekao povodom našeg dijaloga i povodom drugog našeg amandmana, na jedan drugi član predloga zakona. Pitao sam ministra Sertića, ali mi ministar Sertić nije odgovorio. Ako bi prihvatanje brisanja značilo brisanje privrednih komora, a na osnovu čega funkcioniše sada Privredna komora Srbije? Evo, kada bi mi gospodin Babić to odgovorio, strašno bi me zanimalo. Evo, gospodine Babiću, na osnovu kojih pravila gospođo Gojković, funkcioniše sada Privredna komora Srbije? Na osnovu kojih pravila tom Privrednom komorom upravlja gospodin Marko Čadež, na osnovu kojih pravila je Privrednom komorom Srbije upravljao gospodin Željko Sertić, poštovana gospodo? To su sve retorska pitanja, koja otkrivaju da u slučaju brisanja ovog predloga zakona za koji mi procenjujemo da je loš i nudimo ovde argumentaciju za našu procenu i očekujemo kontra argumentaciju, pa ako nas ubedite da se predomislimo i da glasamo za dobar predlog zakona, dakle, iznad toga stoji jedna ideja da je loš predlog zakona, da brisanje ovih članova ne znači brisanje privrednih komora.
Hvala. Na naziv iznad člana 19. i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na naziv glave X i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, hteo bih sada posebno da se usmerimo ka sadržini člana 19. i glave X ovog predloga zakona, jer glava X nosi naziv – organi. Evo da pročitamo šta piše u članu 19. poštovana gospodo, jer nekada moramo da se usmerimo i ka monologu u našoj Narodnoj skupštini i to je obično posledica odsustva želje za dijalogom. Da vidimo šta piše u članu 19, pa kaže – Privrednom komorom Srbije i privrednim komorama autonomnih pokrajina upravljaju članovi preko svojih predstavnika u njihovim organima, koji se biraju na način utvrđen statutom, tako da se obezbedi ravnomerna zastupljenost interesa privrede. Kada ministar Sertić nama kaže da u slučaju kada bismo izbrisali ovo, da bismo izbrisali Privrednu komoru, onda ja pitam narodne poslanike, da li su oni informisani o tome da Privredna komora Srbije danas funkcioniše na osnovu nekih pravila i da li znaju da postoje neki organi Privredne komore Srbije, koji bi nastavili da funkcionišu, po postojećim pravilima, i ako ne bismo prihvatili ovu vrstu inovacija koju nam predlaže gospodin Sertić. Mi ne možemo da glasamo za ovu vrstu inovacija, zato što smo procenili da ova vrsta inovacija predstavlja poruku Vlade Republike Srbije, da reforme više nisu cilj. Ako reforme, poštovana gospodo, nisu cilj, to onda znači da nam ni vladavina prava kao neizostavni deo reforme nije cilj, a ako nam vladavina prava nije cilj, to onda znači da nismo zainteresovani, da dosledno poštujemo Ustav Republike Srbije, u čijem članu 3. piše da je naše osnovno načelo vladavina prava, a to onda znači, poštovana gospodo, temeljnu rekonstrukciju i rasprava o rekonstrukcijama u izvršnim organima naše vlasti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković.
Hvala predsednice. Da ne bih pričinjavao zadovoljstvo uvaženom kolegi Pavićeviću, pa da se javljam posle svakog njegovog besmislenog amandmana. Znači, građani Srbije, po stoti put ponavljam, ne znaju šta kolega Pavićević predlaže da se po pitanju svih zakona, inače on je multifunkcionalni poslanik i on se razume u sve. Znači, on se sada razume i u privredu, u privredne komore, u sve vrste zakona, a znate kako, svako njegovo izlaganje kreće – dame i gospodo, poštovani, i tu prođe neko vreme i onda na kraju krajeva ništa ne kaže. Onda se postavlja pitanje kako se to vi gospodine Pavićeviću borite za građane i šta vi želite sa svojim nastupom, izvinite što se obraćam direktno narodnom poslaniku, znači…
Meni tu dilemu iznesite.
Prvo, uvažena predsednice, vi malo, nisam hteo da koristim Poslovnik, pažljivo sam slušao kolegu, prethodnog govornika, meni se čini da on doživljava ovu Skupštinu kao neki rijaliti i onda nam ovde izvodi neku predstavu i zasmejava nas, proziva nas, ali ovo je ozbiljna rasprava. Mi danas raspravljamo o privrednim komorama. Raspravljamo o onome što je napravljena greška 2009. godine i danas to ispravljamo. Nama treba jaka privredna komora i mi znamo u kojoj situaciji se nalazi privreda Srbije. Mi nešto hoćemo da uradimo, hoćemo da ispravimo sve one greške iz prošlosti, hoćemo da ispravimo ono što je uvaženi predsednik stranke u kojoj je kolega Pavićević, uradio u proteklom periodu kada je bio premijer i kada se nešto pitao u ovoj državi. Znači, sinoć sam pričao o tome, mi imamo problem koji datira iz vremena posle 2000-te godine. Znači, ukidanjem službe društvenog knjigovodstva, nemamo kontrolu nad porezima koji treba da se uplaćuju državi, zato što je ukinut kontrolni mehanizam. Smišljeno su firme koje su mogle da ne plaćaju taj porez, nisu imale kontrolu, nisu plaćale energente, nisu plaćale ništa i onda se gomilao dug, a rešenje su našli tako što su te firme prebacili u restrukturiranje, mnoge firme od njih su u stečaju, gomilaju se tako dugovi i sada hajde i ovo da demontiramo. Hajdemo i dalje sve da obrišemo, da brišemo i brišemo i svaki put po dva minuta mi slušamo ovde neku besmislenu priču, a amandman glasi jasno i glasno – briše se. Naravno, ne osporavamo pravo narodnog poslanika da podnese amandman, ali ako je svaki amandman o svakom zakonu – briše se, pa ljudi, da li to ima ikakvog smisla, da li se posao narodnog poslanika zasniva i posao opozicije da samo nešto briše. Ja sam to jednom prilikom rekao, vaš kolega predsednik stranke, vaš kolega Zoran Živković je obrisao 500.000 radnika iz preduzeća. Petsto hiljada radnika danas je na ulici, bez posla. Urušena privreda, privatizovano samo ono što je valjalo. U tom periodu, konsultanti su najviše prihodovali, takvih konsultanata ima koliko hoćete, ono što valja prodamo, prodam kuću, trošim pare. Kad sam rasprodao sve, nemam pare. Znači, ljudi dajte da se malo uozbiljimo. Dajte konstruktivnu neku diskusiju, dajte da pričamo ozbiljno o privrednoj komori. Kakva nama privredna komora treba, da li nam treba uspešna komora, da li nam treba komora koja će da bude inicijator i predlagač zakona, da bude kritičar rada u ekonomskoj i socijalnoj politici, da bude servis privrede i poslodavaca, da jednostavno, shvatimo danas svi ovde koji sedimo da je 2009. godine napravljena greška na koju smo mi iz Socijalističke partije Srbije upozoravali i čak i pojedini iz Demokratske stranke, uvaženi prof. Mićunović je tada bio protiv, da se takav zakon izglasa, da se pređe na princip dobrovoljnog članstva i sve gde god smo prešli na princip dobrovoljnog članstva, tamo su privredne komore propale. Znači, jednostavno, danas moramo da uvedemo ono što je princip u okruženju u mnogim razvijenim zemljama u okruženju, koje su razvijene i gde je izraženiji princip obaveznog članstva. Mi očigledno, pošto i ja ću malo zloupotrebiti, koristim pravo ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe, pošto kad pričamo o amandmanima, dajte da pričamo konkretno o amandmanima, pa onda preskočimo, pričamo o zakonu. Znači, zakon kao što sam i rekao u svom izlaganju, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, kada smo raspravljali u načelu. Mi jednostavno moramo da ovaj zakon i meni je drago što je on u proceduri i što ćemo mi od Nove godine imati i napraviti komoru kakva je potrebna Srbiji. Znači, nemojte da ste protiv svega, nemojte da sve hoćete da obrišete, nije to dobro. Sinoć sam pojedinim kolegama rekao, nije vam dobar, to je dobronameran koncept. Građani to ne prepoznaju kao borbu za njihov bolji život. To je vaša lična promocija. Vi ovde izvodite performans. Izvodite kao da ste u pozorištu. To nije u redu, kolega Pavićeviću. Dajte neke konkretne predloge. Dajte da vidimo…
Molim vas, samo se obraćajte meni, znate da nije dozvoljeno Poslovnikom ovo što radite, molim vas.
Izvinjavam se predsednice. Znači, na kraju ću da završim. Još jednom ponavljam da je dobro što danas imamo većinu koja je odbacila loš koncept, koji smo 2009. godine uspostavili. Još jednom izražavam naš stav, da smo mi tada imali stav, da ne trebamo preći na princip dobrovoljnog članstva, kao Socijalistička partija Srbije i ostajemo pri tome i dan danas i podržavamo ovaj Predlog zakona. Hvala.
Hvala. Replika.
Poštovane dame i gospodo, malopre je narodni poslanik, gospodin Radenković, zamerio što mi narodni poslanici podnosimo amandmane, a posebno je zamerio zbog toga što on procenjuje da među podnetim amandmanima nema prilike da se bilo šta od toga prihvati, pa bih ja hteo da podsetim uvaženog kolegu, gospodina Radenkovića iz Socijalističke partije Srbije, da smo mi, da ga podsetim, a posredovanjem predsednice Narodne skupštine, da smo mi narodni poslanici Nove stranke u ovih godinu i osam meseci podneli, poštovana gospodo, 1.884 amandmana, a od tog broja, evo da čuju i naše gošće i gosti iz Vlade Republike Srbije, a i kolega Radenković, prihvaćena 162 amandmana, poštovana gospodo. Mi smo ovde dobili pohvalu stručnih saradnika gospodina Antića, koji je član Socijalističke partije Srbije, ministar u ovoj Vladi. Da smo podneli najkvalitetnije amandmane na Predlog zakona o rudarstvu, poštovana gospodo, da smo u smislu kvaliteta sadržaja tog zakona doprineli, da zakoni budu bolji. Gospodine Radenkoviću, slušate li vi kolege iz svoje političke stranke…
Poslaniče, sada sam ja Radenković.
Gospođo Gojković, da kažem još jedan dokaz ovo o čemu ja pričam. Danas ćemo svi da svedočimo i vi gospođo Gojković, Vlada je prihvatila i naš amandman kojim se uvodi akademska čestitost u zakon. Mi smo tu Sizifov posao radili. Petnaest meseci gurali kamen uz brdo i dogurali do vrha brda, poštovana gospodo, bez mogućnosti da se vraćamo unazad. Ovde su se smejali, dobacivali, a danas ćemo svi da glasamo za to. To je vredno pohvale, gospodine Radenkoviću, a ne primedbi. Hvala.
Hvala. Jedna intervencija, nećemo glasati, postao je sastavni deo Predloga zakona.
Vi sigurno najbolje poznajte proceduru.
Ja znam odlično proceduru. Molim sve da se vratimo na amandman. Reč ima Zoran Babić.
Ono što je neprihvatljivo za Srpsku naprednu stranku i što me zaista čudi od predlagača amandmana, kao jednog od aktivnijih narodnih poslanika, je da je on želeo da izbriše i član 19, ali stav 4. Voleo bih da me predlagač amandmana malo pažljivije sluša, jer da je pažljivije čitao šta znači ovaj član i ovaj stav, verujem da ovaj amandman ne bi predložio.Ja ću vam reći gospodo, koji niste čitali ovaj predlog zakona. Stav zakona koji predlagač želi da izbriše glasi – organi regionalnih privrednih komora, odnosno Privredne komore glavnog grada, su parlament privrednika. Pazite, kada predlagač amandmana u svakom obraćanju pokušava da štiti i da izdigne parlamentarizam, njemu ne odgovara parlament privrednika. Njemu ne odgovara da svi privrednici u regionu, da svi privrednici u glavnom gradu sednu u jednu ovakvu prostoriju, da predstavljaju parlament, da se dogovaraju i da odlučuju, da debatuju, da iznose stavove, teme, da suočavaju svoja razmišljanja, da dolaze do najboljih rešenja, da neguju dijalog oko privrednih tema, oko onoga što ih tišti i što žele da unaprede. E, to predlagač amandmana želi da izbriše – parlament privrednika. Pa šta je svetije od vladavine prava i prava privrednika da odlučuju u Skupštini privrednika, ali to predlagač amandmana želi da izbriše. Ja verujem da bolje umesto tog Sizifovog posla, koji ne bi mogao da obavi da nije parlamentarne većine Srpske napredne stranke, da nije Vlade Republike Srbije u kojoj je predsednik Vlade, koji je potpisao prihvatanje tog amandmana, gospodina Aleksandra Vučića. A, zašto? Zato što Srpska napredna stranka nema problem sa akademskom čestitošću, zato što Srpska stranka nema problem sa plagiranjem i sa plagijatima i zbog toga, zato što nemamo čega ni da se stidimo ni da se plašimo, smo prihvatili taj amandman.
Molim vas o komorama.
Ovo je pobeda i parlamentarizma, ali ovo je pobeda Srpske napredne stranke, bez koje taj posao ne bi mogli da obavite i evo vidim predlagač amandmana podiže ruke u znak predaje, verujem da se to odnosi i na sve buduće amandmane.
Molim da ne širimo temu, da pričamo o konkretnom zakonu. Sigurno ćemo doći kasnije i na ovu temu. (Zoran Babić, s mesta: To pitajte poslanika Pavićevića.) Više puta i prekidan je i oduzimana mu je reč, itd. Molim sve, da imamo svi iste kriterijume. Na član 20. amandman u istovetnom tekstu podneli su poslanička grupa Demokratske stranke i Vladimir Pavićević i Zoran Živković.
Poštovane dame i gospodo, gospođo predsednice, moram samo u jednoj rečenici jednu intervenciju da kažem, ja sam danas govorio isključivo po sadržini amandmana koje smo podneli na članove Predloga zakona i gospođo Gojković, nijednom nisam prekinut ja danas, zato što sam se držao dnevnog reda i govorio isključivo po amandmanima, tako da vas molim da ova jedna zamerka ne ide ka meni, nego možda ka nekim drugim narodnim poslanicima.
Ja ću vas prekinuti, ako nećete o amandmanu. Neka bude prvi put, prekidam vas.
Ne, ne, nastavljam po amandmanu. Podneli smo amandman na član 20, u kojem piše – izabrani predstavnici u organima Privredne komore Srbije mogu zasnovati radni odnos u Privrednoj komori Srbije na određeno vreme, za period traja funkcije koju obavljaju u skladu sa zakonom i statutom. Načelno govoreći, ne bismo imali protiv ovakvog rešenja u ovako zamišljenom izdvojenom članu Predloga zakona, ali imamo problem kada nam ministar Sertić ne odgovori na naše pitanje – koje je obrazloženje obaveznosti članarine za obavezno članstvo u Privrednoj komori? Evo, ja još jednom da kažem ovde, protiv smo predlagača ideje da svi privredni subjekti budu prisiljeni da se učlane u jednu, to za nas ministre Sertiću, gospodine Babiću, znači privilegovanu komoru. Članstvo u komori po našem sudu treba da bude rezultat procene nekog subjekta, bilo kog subjekta koji je angažovan u našoj državi da članstvo u komori može da doprinese ostvarenju interesa tog subjekta, na primer. Nisam čuo tokom rasprave niti od gospodina Sertića, niti od narodnih poslanika koji su učestvovali u raspravi kontraargument ovoj našoj argumentaciji. Dok ne čujem kontraargument, ja ne mogu da razmišljam o mogućnosti da glasam za ovaj predlog zakona, dame i gospodo narodni poslanici i poštovane gošće i gosti.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, član 106. stav 1. Da li ste vi slušali obrazlaganje amandmana? Verujem da jeste. Dugo ste poslanik, sa najdužim stažem ovde i sa najviše iskustva, ali član 20. na koji se odnosi amandman „briše se“glasi: „Izabrani predstavnici u organima Privredne komore Srbije mogu zasnovati radni odnos u Privrednoj komori Srbije na određeno vreme za period trajanje funkcije koju obavljaju u skladu sa zakonom i statutom“. Da li smo čuli jednu jedinu reč obrazloženja amandmana da se ovo briše? Ili, mi ovde imamo poslanike koji pričaju na slobodnu temu? Pričaju šta god žele i kako god žele. Kao kad odete, ono osnovna škola ili srednja škola, pa pismeni zadatak iz srpskog – slobodna tema, pa se onda raspričate o čemu god želite i kako god želite, od Kulina bana pa na ovamo. Molim vas, ovo je ozbiljna institucija, ovo je Narodna skupština Republike Srbije. To što neko nema ideje, to što neko nema razloga da kritikuje, a želi dva minuta slave na RTS-u, na Javnom servisu, ne daje mu za pravo da vas tera da kršite Poslovnik. Ja vas molim da intervenišete. Srpska napredna stranka je uvek za dijalog. Videli smo da je i gospodin Sertić raspoložen za dijalog i to argumentima i njegova argumentacija je dovela do toga da su se narodni poslanici razbežali. Sa kim da vodi dijalog? (Vladimir Pavićević, s mesta: Evo, sa mnom.) Pa, razbežali su se, pa ne može da se vodi dijalog na slobodnu temu. (Predsedavajući, s mesta: Gospodine Pavićeviću, molim vas…) Ne može da se vodi dijalog o onome što vam padne na pamet, da pričamo i o lepom vremenu napolju, da pričamo i o Bojanu Pajtiću, koji danas nije na radnom mestu. Pa, možemo onda da pričamo o tome. Možemo da pričamo o tome svakog dana, jer ni jednog dana nije na radnom mestu. I sada je ovde u ovoj zgradi, ali ga građani Vojvodine za tako nešto ne plaćaju, gospodine Bečiću.
Zahvaljujem. Uvažavam tu primedbu. Vrlo dobro znate, svi poslanici, koliko truda ulažemo kao predsedavajući da usmerimo gospodina Pavićevića na temu, ali ću se truditi da narednim amandmanima imam rezultat u tome. Reč ima ministar, replika.
Gospodine Babiću, ja sam zanemeo od šoka šta sam sve čuo u poslednjih 45 minuta. (Zoran Babić,s mesta: Verujem.) Dok sam mogao nešto argumentovano da kažem, dok smo pričali o bar nekim načelnim stvarima, a kamoli konkretnim, na početku, mogao sam i da se javim i da obrazložim neku stvar. Ali, kako da obrazložim nekome ko traži da se ukine sve što postoji danas, da se izbrišu i privredne komore i domaće i strane, da se imovina rasproda, da pare ne postoje više nigde, a ko zna gde bi završile na kraju na takav način, da nemaju privrednici više kome da se obrate, ko da zastupa njihove interese, od grada, od pokrajine, do Republike, od toga da ne mogu da učestvuju u izradi zakona koji su veoma važni upravo za privredni sistem, od toga da ne mogu da učestvuju u evropskim integracijama. Samo ću podsetiti da je pre četiri dana ovde u Beogradu gospodin Dejvid Mekalister, izvestilac EU za Srbiju, pohvalio ovaj Nacrt zakona, podržao reformu Privredne komore i rekao da je to jedini pravi put i važan stup ekonomskog razvoja u državi. Hvala.
Zahvaljujem. Na naziv odeljka 1, naziv pododeljka a) i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Bečiću, uvaženi ministre Sertiću, poštovane gošće i gosti iz Vlade Republike Srbije, ovaj član 21. jedan je od obimnijih članova u ovom Predlogu zakona o Privrednim komorama. Umesto, gospodine Sertiću, definisanja delanja statusa i nadležnosti Skupštine Privredne komore kao jednog organa, kako je definisano članom 21, umesto delanja članova upravnog odbora na način koji je takođe definisan ovim članom ovoga Predloga zakona, mi predlažemo, gospodine Sertiću, da se sadrži za sada ono stanje i ona pravila na osnovu kojih Privredna komora funkcioniše sada i da to stanje, gospodine Sertiću, traje sve dok se u našoj Narodnoj skupštini ne pojavi jedan bolji predlog zakona. Pitam ministra Sertića sada ovde, ako stižu te pohvale, zašto nije bilo reorganizacije upravljačke strukture Privredne komore Srbije? Da li je rekao nešto o tome gospodin Mekalister ili gospodin Han kada je dolazio ovde? Gospodine Sertiću, zašto nije bilo reorganizacije poslova i teritorijalne raspoređenosti Privredne komore Srbije, pa da onda možemo, poštovana gospodo narodni poslanici, da na osnovu tih rezultata sudimo o delanju Vlade i na osnovu principa etike odgovornosti, pa da u Skupštinu dođe predlog zakona koji je kvalitetniji, pa da onda možemo da diskutujemo o kvalitetnijim predlozima? Ovako, bolje je, gospodine Sertiću, da ostane kako jeste, nego da se menja na način na koji vi predlažete ovim Predlogom zakona o privrednim komorama, gospodine Sertiću i poštovana gospodo narodni poslanici. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu.
Evo, dolazimo do suštine, gospodine Bečiću, do suštine. Član 21, i to je predlagač amandmana onako vešto izbegao da kaže šta želi da ukine, predlagač amandman želi da ukine Skupštinu. To je naslov iznad člana 21. – organi Privredne komore, pod a) Skupština, želi da ukine da je Skupština najviši organ Privredne komore Srbije, želi da ukine mogućnost da se privrednici okupljaju u jednoj ovakvoj prostoriji, da debatuju, da razgovaraju i da se dogovaraju, da iznose rešenja. Skupštinu želi predlagač amandmana da ukine. U nekom trenutku, pre 15 godina, su jednu Skupštinu palili. Sada je evolucija, 15 godina, sada žele amandmanima da je ukinu. Molim vas, to je protiv vladavine prava, to je protiv Ustava Republike Srbije, to je protiv svih mogućih načela. Zbog toga što je za SNS i paljevina Skupštine, ali i ukidanje Skupštine neprihvatljvo, mi nećemo prihvatiti ovaj amandman.
Zahvaljujem. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
S punim razumevanjem da je ministar šokiran, ja sam neprijatno iznenađena što ministar tvrdi da usvajanjem amandmana da se briše, da ništa ne postoji. Zakon o privrednim komorama je na snazi. U poređenju sa duhom ovog zakona, sa svim manjkavostima koje ima, bolji je nego ovaj zakon. Nisam neprijatno iznenađena, pošto sam navikla da razni narodni poslanici govore o članovima zakona za koje se amandmanom predlaže da se briše i kažu – šta će onda da bude? Ono što je sada u zakonodavnom sistemu Republike Srbije, to je Zakon o privrednim komorama. Ovaj stav koji se tiče Skupštine ne postoji u članu 14. Zakona o privrednim komorama. Razlika je što predlogom zakona protiv kojeg smo se kaže da utvrđuje stavove u oblasti ekonomskog razvoja i privrednog sistema. Dakle, Skupština Privredne komore Srbije će utvrđivati stavove u oblasti ekonomskog razvoja i privrednog sistema. To je neminovna rečenica za duh zakona gde se propisuje obavezno članstvo, gde se organi Privredne komore Srbije centralizuju i to je legitimno. Nema snage u argumentu da tvrdite da druga ideja o načinu na koji se organizuju privredne komore nije legitimna, koliko god bili šokirani što takve druge ideje postoje. Ponavljam da sam neprijatno iznenađena tvrdnjom da ako se usvoje amandmani ili kolege Pavićevića ili moji da će onda sve biti ukinuto. Neće. Neće, biće na snazi Zakon o privrednim komorama zajedno sa samostalnim članovima i sa mogućim predlogom izmena i dopuna, već na vanrednom zasedanju, što je mnogo bolje nego na ovakav način usvajati zakon o privrednim komorama. Hvala.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Uz svo poštovanje, ali vi niste bili prisutni u sali, barem pola sata. Niste čuli svu argumentaciju koju je izneo vaš kolega, a ja sam vrlo jasno obrazložio u čemu se ona nalazi. Sa druge strane, vi niste predložili ukidanje kompletnog zakona. Vi ste predložili amandman na član, u ovom konkretnom slučaju, 21. Dakle, ne možemo da pričamo o ukidanju zakona, nego o članu 21. Zamislite kako bi to izgledalo da mi usvojimo ceo zakon bez člana 21. Dakle, upravo ono o čemu sam rekao. I malo pre su bili za svaki pojedinačni član na identičan način odgovori postavljeni i pitanja i traženje da se ukine jedan po jedan član, kako bi se ceo duh zakona obesmislio i kako bi se praktično samo dobio prostor da u dva minuta predloga se kaže nešto da bi se videlo na televiziji. Molim vas, ponovo, u ideji da dobijemo još bolji tekst, da ako smo negde nešto propustili ili ako nismo dovoljno dobro definisali, pomozite nam konkretnim predlozima da to ispravimo, a ne članovima „briše se“, jer time niko ništa ne dobija, a najmanje privrednici Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite, gospođo Čomić.
Ja nemam vremena poslaničke grupe, ako mi dajete minut samo da odgovorim ministru.
Izvolite.
Da je 1936. godine bilo poslanika u tadašnjoj Skupštini nacističke Nemačke koji bi predložio da se briše zakon, Nirnberški zakoni kojima se ukidaju građanska prava Jevreja, to bi bilo jedan od najsvetlijih trenutaka u Skupštini nacističke Nemačke. Dakle, to je primer zašto i kada… (Zoran Babić,s mesta: Aman!) Ako može bez dobacivanja. Krstiti se možete, naravno.
Molim vas.
Ako može bez dobacivanja, pošto ostaje potpuno nejasno zašto neko predlaže „briše se“. Zato što je to vrednosna stvar i bilo bi dobro da razumemo kako i kada su vrednosne stvari i stavovi važni. Ako je legitimno imati drugačiji vrednosni sistem, onda je jednako tako legitimno tražiti da se nečiji drugi ideološki vrednosni sistem u upravljanju komorskim sistemom briše. To je razlog zašto tražimo da se briše. (Zoran Babić, smesta: Izjednačavanje sa nacističkom Nemačkom. Ja stvarno ne znam šta više da uradim?!) Narodni poslanici dobacuju da ne znaju o čemu se radi, i to vam verujem, jer je to vrlo očito. (Zoran Babić, s mesta: Vrlo dobro znamo da upoređujete Srbiju sa nacističkom Nemačkom. Sram vas bilo! Reagovaću.) Narodni poslanik dobacuje da me sram bude i da upoređujem Srbiju. To je dokaz da se ne sluša. (Zoran Babić, s mesta: I opomenite me i odnesite me odavde, ali svoju zemlju neću ponižavati, kao što vi to radite.)
Molim vas, gospodine Babiću. (Zoran Babić,s mesta: Sram vas bilo!)
Ja vas molim da svoje emocionalne stavove zadržite za sebe.
Gospođo Čomić, molim vas, vi ste dobili pravo na repliku i ja ne mogu da vas sprečim da u replici izgovarate takve stvari, ali vas molim da vodite računa o ovom visokom Domu i da to ne radite. To je najmanje što očekujem od vas, gospođo Čomić.
Ja veoma vodim računa o visokom Domu.
Ne vodite računa, jer na ovakav način vređate.
Taman posla. Niko od vas nije predložio „briše se“ i niko od nas nije živeo u nacističkoj Nemačkoj i neće. Ja vam govorim o parlamentu u kome se predlaže brisanje odredbi nekog zakona. To nema veze sa sadašnjom Srbijom, to ima veze sa idejom… [[Isključen mikrofon.]] (Zoran Babić, s mesta: Sram vas bilo.) (Gordana Čomić, s mesta: Bez emotivnih izliva.)
Molim vas, gospođo Čomić, izazvali ste repliku, vređate. Vodite računa. Na naziv pododeljka b) i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovani potpredsedniče, gospodine Bečiću, uvaženi ministre Sertiću i poštovane gošće i gosti iz Ministarstva, podneli smo amandman i na član 22. Predloga zakona o privrednim komorama koji ima naziv – upravni odbor. Ja ću da pročitam šta tu piše i da pokušam da argumentujem zašto smatram da bi bilo dobro da ovaj amandman bude prihvaćen. U stavu 1. piše – upravni odbor je organ upravljanja Privrednom komorom Srbije, a u stavu 2. piše sledeće – upravni odbor: priprema predloge akata za Skupštinu, izvršava odluke i zaključke Skupštine, donosi opšta i druga akta utvrđena Statutom, donosi odluke o izboru direktora regionalnih privrednih komora, odnosno privredne komore glavnog grada, uz konsultaciju sa parlamentima privrednika regionalnih privrednih komora, odnosno privredne komore glavnog grada, obavlja i druge poslove u skladu sa ovim zakonom i Statutom. Mi smo smatrali da bi mnogo bolje bilo kada bi na snazi ostale odredbe postojećeg Zakona o privrednim komorama, čak i one koje se tiču organa Privredne komore Srbije. Tu imamo jedan osnovni argument koji proističe iz našeg stava da članstvo u Privrednoj komori Srbije ne treba da bude obavezno. Mi smo argumentovali ovde preko više argumenata i saopštili ministru Sertiću koji argumenti stoje u pozadini našeg stava i umesto da ministar Sertić kaže – prihvatam vašu argumentaciju ili ne prihvatam, pa argumentuje zašto je ne prihvata, ministar Sertić, ja tako tumačim, ćutanjem odobrava, ali ne prihvata i ponovo je u raskoraku, poštovana gospodo, u odnosu na ono što kaže kada govorimo o njegovim delima.
Zahvaljujem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Imam ja još vremena.) Nemojte, molim vas, gospodine Pavićeviću, stvarno je ružno to što radite. Na naziv iznad člana i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Demokratska stranka. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Predlog za brisanje člana 22. je sadržan u kraju drugog stava gde se kaže da upravni odbor priprema predloge akata za Skupštinu, izvršava odluke i zaključke Skupštine, donosi opšta i druga akta utvrđena statutom, donosi odluku o izboru direktora regionalnih privrednih komora, odnosno privredne komore glavnog grada, zarez i sada ide deo koji ovaj član čine neprimenjivim, uz konsultacije sa parlamentima privrednika regionalnih privrednih komora, odnosno privredne komore glavnog grada. Rešenje u postojećem zakonu, koje se odnosi na upravni odbor je mnogo bolje i da ako hoćete stvarno da učinite da vam ovaj zakon bude primenjiv, onda ćete sami izbrisati da se sve ove odluke donose uz konsultaciju, jer je to izvor, o tome sam pričala u obrazloženju svakog amandmana kojim tražim da se briše, ovo je izvor tumačenja, za koje odluke će regionalne kazati da su konsultovane, da nisu konsultovane, ili to uz jasno uputstvo i saradnju sa ministarstvom, da se dogovori sa Privrednom komorom Srbije, da ostane bez svake sumnje kako se to konsultuje sa parlamentima privrednika. Ovo nije zakon o medijaciji. Ovo bi morao biti jedan vrlo jasan zakon, gde reč konsultacija u delatnosti upravnog odbora apsolutno ne znači ništa ili znači prostor u kome može biti zloupotreba.
Zahvaljujem. Na naziv pododeljka b) i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, naš amandman i na član 23. Predloga zakona o privrednim komorama je, naravno, poziv na jedan dijalog o sadržini predloga zakona na raspravu u našoj Narodnoj skupštini. Član 23. tiče se nadzornog odbora i tu sada piše da nadzorni odbor vrši kontrolu zakonitosti rada Privredne komore Srbije, kontroliše sprovođenje statuta i opštih akata, kontroliše finansijsko i materijalno poslovanje i ostvaruje uvid u izvršavanje obaveza članova Privredne komore Srbije. Mi smo ministru Sertiću u obrazloženju za ovaj amandman saopštili sledeće. Evo, samo jednu rečenicu da izdvojim – ne postoji, ministre Sertiću, nijedan opravdani ekonomski razlog za primoravanje privrednih subjekata da budu članovi Privredne komore Srbije i da plaćaju članarinu. Ja sam sada zainteresovan da čujem argument za drugačiji stav jer je očigledno da gospodin Sertić smatra da postoje opravdani ekonomski razlozi za primoravanje privrednih subjekata da budu članovi PKS. Ono što bih voleo je samo da čujem koja argumentacija stoji iza ovog stava ministra Sertića. Kada bih čuo tu argumentaciju ja bih poštovana gospodo kao što je red, kao što bi bilo i primereno očekivanju jednog razumnog čoveka, razmislio suočio našu argumentaciju sa argumentacijom gospodina Sertića i ukoliko bi na osnovu razuma procenio da je ta argumentacija dobra, koju brani ministar Sertić, prihvatio bih tu argumentaciju poštovana gospodo. Ali i veliki je problem kada argumentacije nema, nego kada stoji ogoljeni stav bez ikakvih potpornih stubova poštovana gospodo. Ti potporni stubovi su važan deo rasprave u Narodnoj skupštini. Nema ih. Žao mi je. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Sertić.
Ponovo ću da se javim da ponovo pokušam da objasnim svima onima koji nisu dobro pročitali zakon, koji ne razumeju suštinu komorskog organizovanja, samo ću pročitati deo pisma koje je uputio predsednik Privredne komore Austrije, javno pismo koje je objavljeno. Između ostalog kaže – uveren sam da će nova organizaciona struktura PKS suštinski doprineti tome da srpska preduzeća dobiju snažnog efikasnog i solidarnog zastupnika njihovih interesa. Dozvolite mi da na osnovu iskustava koja smo imali u Austriji nešto bliže objasnim. Privredna komora Austrije kao zakonski zastupnik svih austrijskih preduzeća, od međunarodnih koncerna do preduzetnika može pred državom sa posebnom težinom da zastupa sveukupan interes privrede. Sveobuhvatno članstvo omogućava da se uvežu i usklade čak i protivrečni pojedinačni interesi. Jedino tako snažnoj komorskoj organizaciji država je mogla da ustupi predstavljanje austrijske privrede u inostranstvu i podršku izvoznoj privredni, a da to nije bilo na štetu preduzeća. Naš sistem promocije spoljne trgovine u 2015. godini je proglašen najboljim u svetu. Predsednik Privredne komore Austrije, koja ima desetostruko veći bruto nacionalni proizvod od Srbije, zemlja koja je veoma slična po broju stanovnika sa nama, ali neuporedivo ekonomski razvijenija. Hvala.
Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Neću se javljati po svakom od amandmana koji su posledični, samo da ne bude nikakve sumnje da postoje amandmani koji se javljaju kao posledični ako brišem neke stavove ili hoću da učinim zakon neprimenjivim. Ovo je jedan od takvih amandmana. Nema spor sa sadržinom amandmana ali je on posledični amandman na amandman 1.
Zahvaljujem. Na naziv pododeljka g) i člana 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, neophodno je gospodine Bečiću da obrazložim svaki amandman, pa i amandman na član 24. jer sam to obećao ministru Sertiću tokom naše načelne rasprave, a ja nisam čovek koji krši datu reč ili izneveri obećanja. Tako da idemo sve do člana 51. Predloga zakona o privrednim komorama. U članu 24. imamo nekoliko rečenica, odnosno stavova koji se tiču predsednika PKS. Sada je to npr. gospodin Marko Čadež, nekada je to bio gospodin Sertić i evo šta piše u članu 24. – Predsednik predstavlja i zastupa PKS, rukovodi i usklađuje rad i obavlja i druge poslove u skladu sa ovim zakonom i statutom. U stavu 2. piše – Predsednik je po funkciji predsednik upravnog odbora i predsednik za svoj rad odgovara Skupštini. Imam jedan argument koji smo i u obrazloženju ponudili ministru Sertiću zbog čega smatramo da i ovaj član 24. treba da se briše. Mi smo ovako poručili ministru Sertiću, ukoliko privredni subjekti nisu pristupili PK gospodine Sertiću u periodu kada je članstvo bilo dobrovoljno, to je jasan znak da oni nisu procenili da postoje koristi od članstva ili da nisu procenili da su koristi od članstva veće od troškova članstva. Mi samo insistiramo na tome da se ponude ekonomska obrazloženja ovakvog stava. Čitanje pisama ministre Sertiću, zapravo jeste oslanjanje na političku argumentaciju. Vi ponovo sada nudite političke argumente, a mi tražimo ekonomske razloge, jer ekonomski razlozi su jedini koji opravdavaju filozofiju i potvrđuju ekonomski liberalizam i funkcionišuće tržišne privrede. Politički to nisu ministre Sertiću, a vidim da i gospodin Kovačević je sada saglasan. Hvala.
Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Na naziv pododeljka d) i člana 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, kao i što smo se dogovorili, analiziramo član po član, amandman po amandman i gospodin Bečić je sada rekao da razgovaramo o našem amandmanu na član 25. ovog Predloga zakona koji se tiče potpredsednika. U članu 25. piše – PKS može imati jednog ili više potpredsednika koje na predlog predsednika bira Skupština. U stavu 2. – potpredsednik je po funkciji član upravnog odbora, isto to važi i za predsednika samo što je predsednik i predsednik upravnog odbora. U stavu 3. – potpredsednik za svoj rad odgovara Skupštini i predsedniku. Mi smo za ovaj član ponudili dodatni argument. Zašto ne treba da bude prihvaćen u našoj Narodnoj skupštini? Evo šta smo saopštili ministru Sertiću ali nismo dobili odgovor. Ministre Sertiću, mi smo rekli ovako – ukoliko predlagač zakona želi da primora privredne subjekte na članstvo u Privrednoj komori to znači da predlagač zakona nameće privrednim subjektima obaveze koje mogu biti protivne interesima privrednih subjekata. Opet dolazimo do iste dileme – da li jedan privredni subjekt treba sam da proceni šta je njegov interes ili je Privredna komora …
Gospodine Pavićeviću, samo mi objasnite kakve veze to što govorite ima veze sa članom.
Kako nema, mi smo i u obrazloženju …
Član kaže – PKS može imati jednog ili više potpredsednika koji na predlog predsednika bira Skupština. Potpredsednik je po funkciji član Upravnog odbora, potpredsednik za svoj rad odgovara Skupštini i predsedniku.
Jeste, tako je.
Kakve to ima veze sa rečima koje ste izgovorili?
Zato što taj potpredsednik ili više njih poštovani gospodine Bečiću će da budu potpredsednici PK za privredne subjekte po primoravanju …
Vreme. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Izvolite gospođo Čomić.
Ovakav član je neminovan kada se ima ideja da imamo PKS koja je hijerarhijski ustrojena sa onoliko slobode koliko će kontekst u Srbiji to dozvoliti i da onda je neophodno, u zakonu imate sasvim detaljno i broj potpredsednika, odnosno jedan ili više i da li će da bude po funkciji član upravnog odbora i sve ostalo. Dakle, da bude potpuno uređena strukturno kao da se ne radi o PKS, nego da govorimo ili o privrednim društvima ili institucijama javne vlasti ili nezavisnim i regulatornim telima. Dakle, to je duh, to je legitimno i razlika je između nas što mi to ne smatramo dobrim rešenjem po privredne komore. Te rešenje koje je u postojećem zakonu o tome šta radi predsednik, smatramo boljim. Mi nismo predlagali ove amandmane želeći neuspeh primene zakona, mi smo u obavezi kada obrazlažemo amandmane da kažemo kakva je naša procena da će ovi članovi za koje tražimo da se brišu proizvesti kao posledicu za privredni život u Srbiji. Ovakva ideja neće proizvesti dobre posledice i odatle je naša volja da tražimo da na snazi ostane postojeći zakon. Hvala.
Na naziv pododeljka đ) i člana 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, član 26. ovog Predloga zakona je zajedno sa drugim članovima primer postavljanja politike iznad ekonomije i evo da pročitam šta piše u članu 26, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Bečiću. Tu piše – Privredna komora Srbije ima generalnog sekretara koga na predlog predsednika imenuje upravni odbor. U stavu 2. koji je nešto obimniji piše – generalni sekretar zastupa Privrednu komoru Srbije, stara se o pripremama sednica, organa i tela Privredne komore Srbije i o izvršavanju odluka i drugih akata organa i tela, pomaže predsedniku u obavljanju njegovih poslova, obavlja druge poslove u skladu sa statutom. I konačno imamo treći stav gde piše – generalni sekretar za svoj rad odgovora upravnom odboru i predsedniku. Samo imam jedno pitanje za gospodina Sertića - zašto je politika postavljena iznad ekonomije kada govorimo o sadržini članova Predloga novog zakona o privrednim komorama, gospodine Sertiću? Ja se sećam, nemam sada ovde stenografske beleške, ali ja se sećam da ste prilikom svakog gostovanja u Narodnoj skupštini od momenta kada ste izabrani za ministra privrede uvek naglašavali ovu filozofiju – ekonomija ispred politike. (Zoran Babić,s mesta: Sada malo po amandmanu.) To je i amandman …a onda kad dođe …
Gospodine Pavićeviću, tekst predloga amandmana je - Privredna komora Srbije ima generalnog sekretara koji na predlog predsednika imenuje upravni odbor. Generalni sekretar zastupa Privrednu komoru Srbije, stara se o pripremama sednica, organa i tela Privredne komore Srbije o izvršenju odluka i drugih akata organa i tela. Pomaže predsedniku u obavljanju njegovih poslova, obavlja druge poslove, obavljanje druge poslove u skladu sa statutom. Generalni sekretar za svoj rad odgovara upravnom odboru i predsedniku.
Znači, politika iznad ekonomije.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Reč ima ministar Željko Sertić.
Dozvolite mi, poštovani poslanici, da upravo objasnim kako to branim i kroz ovaj zakon tezu da je ekonomija iznad politike. Ko je pažljivo imao priliku ili ko je želeo da pročita 51. član ovog zakona mogao je tačno i precizno da utvrdi da nakon ovog zakona, usvajanja u parlamentu nijednu odluku u ime privrede neće doneti ni država i parlament, niti Vlada Republike Srbije, niti bilo koji državni organ. Upravo ovim zakonom vraćamo nadležnosti svih odluka u skupštinu, upravne odbore, regionalne komore i u ona mesta gde se odlučuje u okviru parlamenata privrednika u svakom upravnom okrugu, pa čak kada se govori i o naplati članarine, kada se govori i o obavezama drugim koje će imati članovi međusobno udruženih unutar privredne komore to će raditi sami članovi. Dakle, Skupština Privredne komore Srbije, a imali smo prilike da u onom članu koji je definisan šta radi skupština i kako je osnovana, piše da je organizovana po teritorijalnom i granskom principu, dakle po oba modela će biti oredstavnici svih regiona u Srbiji predstavljeni u skupštini. Skupština donosi najvažnija akta na predlog radnih tela komisije, upravnog odbora, itd. Pa to je najbolji način, najbolji princip, koji branimo, ekonomija ispred politike. Hvala.
Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Član 26. je neminovan po duhu ovog zakona, pa je neminovno i da je tražim da ga nema zbog toga što ja ne smatram ovo dobrom procenom. Dakle, Privredna komora Srbije sada ima generalnog sekretara i taj generalni sekretar će biti predlog predsednika a imenovaće ga upravni odbor. To je dokaz da kada kažemo da je ceo duh novog zakona koji će biti usvojen sa nekim malim, nadam se bar, primedbama, izmenama da imate jednu potpuno centralizovanu strukturu koja će u kontekstu Srbije praviti više štete privrednoj okolini nego što će praviti koristi. I idu i nadležnosti generalnog sekretara koji je klasičan spisak nadležnosti za bilo kog generalnog sekretara uključujući i udruženja i institucije vlasti i razne druge organe i organizacije. Ono što bih ja volela Ono što bih ja volela da postavim kao retoričko pitanje, ne sumnjajući da ministar stvarno veruje da je sve ovo ekonomija iznad politike, dešavalo se to već sa raznim zakonima, u iskrenu dobru nameru apsolutno ne sumnjam i znam da ima ministar iskustva u privrednoj komori, da li bi u bilo kojoj fazi svog života u budućnosti prihvatio da bude ovako predložen generalni sekretar jer zna kako bi bilo ustrojeno? Bi, onda imam dokaz da ništa sem dobrih namera nema, a to nije dovoljno. Nikada etika dobrih namera nije dovoljna. Treba nam etike i odgovornosti u izmenama koje predlažemo za privredu Srbije.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Na naziv odeljka 2.i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite dr Vladimire Pavićeviću.
Poštovane dame i gospodo, poštovani potpredsedniče, gospodine Bečiću, uvaženi ministre Sertiću, poštovane gošće i gosti iz ministarstva, mi smo kao što smo i najavili sledeći princip etike odgovornosti koji je malopre pomenula gospođa Čomić, podneli amandman i na član 27. koji ima naziv – Organi regionalnih privrednih komora i privredne komore glavnog grada. U stavu 1. piše – organi regionalnih privrednih komora i privredne komore glavnog grada su parlament privrednika i direktora. Tu je naravno bilo neophodno da podsetim ministra Sertića na pitanje – a zašto taj argument da se ne obezbedi makar mogućnost i definisanja ovih tzv. privrednih komora statističkih regiona u Srbiji i neophodno je da podsetim na to, poštovana gospodo, zato što su ti ljudi nama javili sledeće – da oni imaju mogućnosti i samo na osnovu tog statusa da konkurišu za fondove predpristupne koje je pripremila EU da ukoliko nemamo tu mogućnost da se organizuju kao komore statističkih regiona da neće moći da konkurišu za fondove, i onda će posledica prihvatanja ovog Predloga zakona biti nemogućnosti nekim našim ljudima koji nastupaju u ime nekih privrednih subjekata da konkurišu za neke fondove. Ovde na drugoj strani svi stalno spominjemo – nedostajuće fondove, treba fondovi i ako mogu neke investicije, a kada imamo mogućnost da se malo bolje organizujemo da bismo konkurisali za fondove, onda, koliko sam ja razumeo, tu mogućnost ne koristimo. Evo čak ni zakonski nećemo to da obezbedimo i ja sam se samo pitao – zašto je to tako? Ako čujem dobar argument, ja ću da uvažim i to i da prihvatim tu argumentaciju poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Sertić. Izvolite gospodine Sertiću.
Biću veoma kratak. Poštovani poslanici, vi znate da ako želite da zastupate interese privrede i želite da prenesete svoja iskustva ka organima upravljanja, onda nikako, ni po teoriji ni po zakonu ne možete to da učinite u statističkim regionima jer bi to značilo da odete u Zavod za statistiku i da se žalite zašto je neki zakon loš i onda bi vam Zavod za statistiku rekao – gospodo draga, to nema veze sa nama, mi pratimo podatke a ne dajemo mišljenja na zakone, sa nama ne možete da učestvujete u izradi propisa, akata, ne možete da predlažete izmene zakona itd. Mi moramo da imamo organizovano predstavljanje privrede u odnosu na sistem kako je organizovana naša državna uprava, dakle, upravni okruzi, lokalna samouprava i pokrajine i to je upravo ono o čemu pričamo i ono što želimo. Da još jedanput napomenem, statističkih regiona u našoj Republici imamo samo pet a mi smo predložili 29 upravnih okruga i u 29 upravnih okruga da svaka ima svoju regionalnu komoru. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Na naziv člana i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Još jedan član koji je dokaz da različito vidimo kontekst u kome ovaj zakon treba biti primenjen. Radi se o organima regionalnih privrednih komora i Privredne komore glavnog grada. Kaže se da su organi regionalnih privrednih komora i Privredne komore glavnog grada: parlament privredniika i direktor, koji se biraju shodno i ovom zakonu i Statutom Privredne komore Srbije. Zašto kažem da je i ovde očita razlika? Zbog toga što mi tražimo da se ovakav član briše i zbog toga što je argumentacija da on ostane da će Privredna komora biti uređena kao što imamo teritorijalno uređenje države. Dakle, na okruge, na glavni grad i na u ovom slučaju jednu pokrajinu. I to je izmena u odnosu na postojeći zakon, ali to se podrazumeva. Mi u tome vidimo srastanje onog što su politički izabrane funkcije i privrednog ambijenta, a vi ne vidite. Ovo je trenutak kada bih ja volela da nisam u pravu. Jako bih volela da nisam u pravu kada krene organizovanje da na terenu nemate srastanje, urastanje, spajanje politike i ekonomije. Nažalost, mislim da ćemo ipak sa ovim argumentom biti u pravu.
Zahvaljujem. Na naziv odeljka III i člana 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr. Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, ja sada veoma cenim i učešće u raspravi gospodina Željka Sertića, budući da je u jednom periodu nastupila jedna vrsta dremeža, ali sada smo ponovo tu angažovani da odgovaramo na pitanja narodnih poslanika. Član 28. nosi naziv - Organi ugovornih privrednih komora, i tu piše sledeće: „Ugovorne privredne komore imaju organe utvrđene osnivačkim aktom, odnosno statutom.“ To je, ministre Sertiću, u redu, ali dva su pitanja ostala na koja nisam dobio odgovor. Ne samo ta dva, ali i ova dva. Prvo pitanje, evo, poštovana gospodo, možda čujemo danas odgovor na to pitanje – zašto nije bilo reorganizacije upravljačke strukture kada ovde u ovom članu govorimo o organima ugovornih privrednih komora? Ovo sam morao da dodam da bi gospodin Bečić bio uveren da govorim o amandmanu, pošto vidim da sa strašnom pažnjom prati kako bi odmah iskoristio jednu priliku da isključi mikrofon kada proceni da se malo otišlo u stranu. Drugo pitanje koje hoću da postavim gospodinu Sertiću, vrlo dobrim povodom, dakle amandmana na član 28. – šta je bilo sa idejom reorganizacije poslova i teritorijalne raspoređenosti? Ja sam smatrao da te dve stvari mogu da se obave i da posluže kao najava reformskog zahvata kroz sadržinu zakonodavnih projekata koji dolaze u Narodnu skupštinu. Ja onda, gospodine Bečiću, kada vidim da su ove prethodne stvari izostale, sumnjam posebno i u vrednost sadržine zakonodavnih projekata, a kada sam ih pročitao, i sadržinu člana 28, samo sam se uverio da je moja sumnja bila opravdana. Evo, sad čekam da gospodin Sertić odgovori na ova dva pitanja koja sam specijalno pripremio za amandman na član 28. Predloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Na naziv člana i član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na naziv glave XI, naziv odeljka 1. i član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr. Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, član 29. nosi naziv - Sud časti. Naravno, kada se pominje sud časti, moja prva asocijacija i danas jeste akademska čestitost. Čestitost je inače jedna vsta…
Vaše izlaganje ostavite za taj predlog zakona. Molim vas, imate vremena.
To je samo asocijacija, ali je dobro, ja mislim, da se podsetimo ovde šta piše o sudu časti. Evo da vidimo. Kaže – Pri Privrednoj komori Srbije i privrednim komorama autonomnih pokrajina obrazuje se sud časti. Odeljenja suda časti Privredne komore Srbije mogu se obrazovati pri regionalnim privrednim komorama, odnosno Privrednoj komori glavnog grada. Pazite dalje – Sud časti može se obrazovati pri ugovornim privrednim komorama. Sud časti odlučuje u slučajevima povrede dobrih poslovnih običaja i poslovnog morala. Tu mi je važna jedna napomena. Često ja čujem ovde i u diskusijama narodnih poslanika da se sudi na osnovu procene šta je namera nekog čoveka koji nastupa i u ime nekih subjekata. Veoma je važno, ja mislim, kada razgovaramo u jednoj političkoj instituciji da procenjujemo šta su posledice nekog delanja. Ne možemo mi, poštovana gospodo, da uđemo u glave ljudi, pa da znamo šta je tačna namera nekog čoveka, ali možemo da tumačimo i predviđamo posledice. Na primer, ovakva sadržina Predloga zakona o privrednim komora ima i političke posledice, a te političke posledice tiču se sada sadržine onog člana kojem se približavamo, gospodine Sertiću, a to je član 32. koji nas ponovo vraća na pitanje članarine preko pitanja finansiranja privredne komore. Jedva čekam sada ponovo do člana 32. Hvala.
Hvala. Na naziv iznad člana i član 29. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Demokratska stranka. Izvolite.
Zahvaljujem. Ovo je jedan od članova za koji mi mislimo da je bolje rešenje u postojećem zakonu, a koji pokazuje kakvo je jezik čudo. Dakle, sud časti, ključni stav je četvrti stav, odlučuje u slučajevima povrede dobrih poslovnih običaja i poslovnog morala. U postojećem zakonu taj stav glasi, odnosno u dva stava je, da sud časti odlučuje o povredama dobrih poslovnih običaja, narušavanju jedinstvenog tržišta i monopolističkim radnjama na tom tržištu. Sud časti odlučuje i o neizvršavanju obaveza članova odluke Komore. Ovo je mnogo bolje rešenje. Ovo je, kako da vam kažem, komorskije rešenje, nego ovo koje je navedeno. Ali, ono koje je navedeno u sudu časti, protiv kojeg sam ja, je neminovno ako vi, gledajući na postojeći zakon, sada umesto navođenja regionalnih komora, navođenja imena pokrajine, kažete – regionalno umesto organa koji su definisani postojeći ustrojavate tako da sraste sa sličnim organima u celoj državi. Onda je neminovno da vam se gube obrazloženja o narušavanju jedinstvenog tržišta i monoplotističkog ponašanja. Ja znam da argument može biti - neki drugi zakoni regulišu monopolističko ponašanje. To nikad nije dovoljno dobar argument, ali je na meni obaveza da vam objasnim zašto ja smatram da je postojeće rešenje bolje od ovog koje predlažete i u sudu časti. Prihvatila bih arbitražu umesto spoljno trgovinske arbitraže da je bolje napisano, to je sledeći član, ali smatram da amandmanom možete regulisati ili unutrašnjim propisima privredne komore proširiti šta je to o čemu odlučuje sud časti.
Hvala. Na naziv odeljka II i član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, podneli smo amandman i na član 30. Predloga zakona o privrednim komorama, koji se tiče arbitraže. Ovaj član sastoji se od pet stavova člana 30, gde piše – Pri Privrednoj komori Srbije obrazuje se arbitraža Privredne komore Srbije, a u stavu 2. – arbitraža Privredne komore Srbije odlučuje, miri i posreduje kada je njena nadležnost ugovorena u privrednim sporovima između domaćih i/ili stranih privrednih subjekata. Jedno pitanje tu imam za ministra Sertića, kao potpora našoj argumentaciji i za amandman na član 30. Predloga zakona. Da li je ministar saglasan sa našom procenom da će u slučaju prihvatanja i ovog člana i Predloga zakona u celosti broj plaćanja poreza godišnje biti povećan sa 42 na 54? I, strašno me interesuje mišljenje ministra Sertića da li će to povećanje broja plaćanja…
Poslaniče, o amandmanu.
O arbitraži.
Nema toga u amandmanu.
Evo, stav 3. – arbitraža Privredne komore Srbije je nezavisna i samostalna u svom radu, a nakon toga – odluka arbitraže Privredne komore Srbije je konačna i izvršna. Ima još jedna stav, da ne čitam.
Nemojte čitati, imam tekst.
To je u vezi sa privrednim i poslovnim ambijentom, sve što uređujemo ovim Predlogom zakona. Samo sam hteo da ministar možda pojasni da li je posledica ovoga člana ovog Predloga zakona povećanje broja plaćanja poreza godišnje i da li je to, gospođo Gojković, suprotno…
Ne mogu to da dozvolim, zato što se ne odnosi na amandman.
…proklamovanoj ideji da se poboljšaju uslovi poslovnog i privrednog ambijenta? Hvala.
Hvala vama. Na naziv iznad člana i član 30. amandman su zajedno podneli poslanici Demokratske stranke. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv glave XII i član 31. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, ovo je član koji prethodi jednom od najvažnijih članova i glava koje se tuču finansiranja. Ceo član 32. posvećene je finansiranju, a član 31. nosi naziv opšti akti i tu kaže sledeće – Privredna komora Srbije i privredne komore AP imaju statut, a regionalne privredne komore i privredna komora glavnog rada imaju odluku o obrazovanju. Imamo sada stav 2. člana 31. koji je nešto obimniji, nema mnogo tačaka veoma je i lako složena rečenica, pa ga neću sada čitati, pa ću preći na stav 3, 4. i 5. statut Privredne komore Srbije objavljuje se u „Službenom glasniku Republike Srbije“, kao i u glasilu ili na internet stranici Privredne komore Srbije, stav 5. statuti ugovornih privrednih komora objavljuju se u njihovom glasilu ili na internet stranici privredne komore i stav 5. opšti akti ugovornih privrednih komora moraju biti u skladu sa statutom. Tu mi je ponovo važno ono plaćanje godišnjeg poreza, zato što statistički posmatrano bićemo verovatno među najgorima u regionu, Evropi i svetu. Evo, u Crnoj Gori broj plaćanja poreza godišnje 17, Hrvatskoj 19, Mađarskoj 11, Estoniji 8, Poljskoj 7, kod nas sada 42, a kada promenimo predlogom zakona postojeća pravila biće ovo 54. Prosek u Centralnoj Aziji 19, sada prosek kod nas 42, a posle zakona 54. Brojke su u ekonomiji veoma važne, u politici ne moraju da budu najvažnija stvar, ali kada govorimo o ekonomskim kriterijumima onda je veoma važno da uvažavamo i brojke poštovana gospodo. Hvala.
Na naziv iznad člana i član 31. amandman je podnela poslanička grupa DS. Na naziv glave 13. i član 32. amandman su podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, vraćamo se sada gospođo Gojković, na centralno pitanje ovog Predloga zakona o privrednim komorama, a to centralno pitanje definisano je i nazivom glave, koje glasi – finansiranjem. Kaže - sredstva za rad Privredne komore Srbije obezbeđuju se od članarine, naknada za usluge iz drugih izvora u skladu sa zakonom. Više puta sam danas rekao, ali je nužno, ja mislim još jednom da saopštim, da smo mi podnosioci amandmana i na član 32. ovog predloga zakona protiv ideje da svi privredni subjekti budu prisiljeni da se učlane u jednu, za nas to znači privilegovanu komoru. Članstvo u komori po našem sudu treba da bude rezultat procene privrednog subjekta da članstvo u komori može da doprinese ostvarenju interesa tog subjekta, na primer ili rezultat njegove procene da koristi od članstva u privrednoj komori nadmašuju troškove učlanjenja u Privrednoj komori Srbije. Mi smatramo, da bi brisanje ovoga člana uz brisanje svih drugih članova vratilo predlagače, u ovom slučaju ministra Sertića i kompletnu Vladu Republike Srbije u ovom sastavu, na promišljanje o tome koju ekonomsku logiku žele da utemelje u politikama koje sprovode. Ekonomska logika koja je proklamovana glasi – ekonomija iznad politike. Na delu je logika politika iznad ekonomije i mi smatramo da taj raskorak ne može da obezbedi dobre posledice za građane naše Republike, pa makar izabrali onu drugu logiku, ali samo da nam je jasno o kojoj logici je poštovana gospodo reč. Hvala.
Hvala. Na naziv iznad člana i član 32. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe DS. Hvala. Na član 32. amandman je podneo poslanik Ivan Jovanović. Izvolite
Poštovani ministre, poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, pa podneo sam amandman na član 32. kojim se predviđa dobrovoljno članstvo u privrednoj komori. Ovo što danas, o čemu mi danas raspravljamo je upravo ova obavezna članarina gospodina ministra, ako možete, je novi parafiskalni namet. Oko toga su privrednici saglasni i juče je upravo gospodin Vučić, premijer Vlade Republike Srbije govorio o tome da Vlada će gledati u narednom periodu da ukine većinu parafiskalnih nameta, a mi danas imamo raspravu i imamo predlog zakona koji predviđa uvođenje novog prafiskalnog nameta. To je slično onome, kao što se govori o ukidanju agencija, a imamo uvođenje nove kancelarije u ovom setu u kome mi raspravljamo. Ono što je sigurno je da će se poslovanje privrednika u Srbiji obaveznim nametom i članarinom za Privrednu komoru pogoršati, a pogoršaće se i pozicija Srbije kada se radi o listama Svetske banke o uslovima poslovanja i to će se pogoršati uporedno ako se pogleda primer hrvatski za četiri mesta, dakle, pašćemo za četiri mesta, pašćemo za 15 mesta na listi koja govori o naplativosti poreza u našoj zemlji. Ono što naročito zabrinjava privrednike gospodine Sertiću je to da nije definisano zakonskim predlogom kolika će članarina biti nego će to Skupština naknadno utvrditi. Na osnovu čega? Na osnovu kojih kriterijuma? Zašto nešto nije uneto u zakonski predlog da bude barem malo predvidivosti za privrednike. Ovako oni su izloženi novim nametima bez ikakve potrebe. Znate, kažete reformisaće se, jeste ali danas privrednici te usluge o kojima privredna komora tek planira da govori, te usluge dobijaju od agencija profesionalnih i za to plaćaju ozbiljne sume novca. Mislim da bi privredna komora puno više dobila ako bi se sama modernizovala, sa dobrovoljnom članarinom. Mislim da bi te usluge i više plaćali privrednici ako bi bile kvalitetne. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar. Izvolite.
Žao mi je što neki poslanici komentrišu ponovo stvari koje sam još na početku rekao, ne samo u današnjoj raspravi o amandmanima, nego i u raspravi u načelu, ali ću ponoviti i pročitati još jedanput veoma važnu definiciju parafiskalnih nameta – Parfiskalni nameti obuhvataju takse, namete, naplate i tako dalje – i time stvaraju neopravdano finansijsko i administrativno preopterećenje privrede, a da privrednici za uzvrat ne dobijaju nikakva prava ili usluge od strane javnih institucija, iz studije USAID, 2012. godine. Dakle, članarina u privrednoj komori svakako ne može da bude niti bilo gde u svetu stvar nameta i nečega što bude u toj praksi. Drugi argument koji želim da vam kažem, rekli ste da ne postoji nijedan kriterijum na osnovu čega će se donositi, a pre toga, moram napomenuti u zakonu veoma jasno piše, da neće niti Vlada Republike Srbije niti republička Skupština niti bilo koji državni organ odlučivati o visini članarine nego upravo sami privrednici koji će biti pod teritorijalnom i granskom principu zastupljeni u Skupštini. U članu 32. lepo piše – Visinu jedinstvene članarine, osnovicu i stopu za obračun, pa ima par reč – utvrdiće Skupština vodeći računa o ekonomskoj snazi članova ravnomernom regionalnom razvoju uz primenu principa solidarnosti među članovima i poštovanje načela racionalnosti i ekonomičnosti u poslovanju PKS. To su generalni principi veoma važni na osnovu kojih kad stavite u zakon tačno moraju da se poštuju. Sa treće strane današnji sistem, vi danas ako imate kompaniju u Subotici, plaćati sto dinara na primer Subotičkoj komori, sto dinara pokrajinskoj komori i sto dinara republičkoj komori, to neće više biti tako, biće jedinstvena članarina.
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Kratko samo da razjasnim, gospodine ministre, predlog je da privredna komora postane funkcionalnija, da daje dobre usluge. Možete uslugu da naplatite privredniku i oni bi sami plaćali usluge, ako bi ona bila dovoljno kvalitetna. Oni sada plaćaju agencijama enormne sume zato što od njih dobijaju bonitete i zakone i dobijaju sve uredbe koje su im potrebne. Plaćaju agencijama to, zato što privredna komora ne daje tu usluga i tu podršku. Hajde da prvo promenu tu državnu stranu, državnu strukturu pa da onda vidimo šta može da se naplati. To je moj predlog. Hvala.
Poštovani poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. obaveštavam vas da će Skupština danas raditi i posle 18,00 časova. Na naziv glave XIV. i član 33. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, uvaženi ministre Sertiću, poštovane gošće i gosti iz ministarstva, mi smo podneli amandman i na član 33. ovog predloga zakona koji se tiče finansijskih izveštaja, poslovnih knjiga i revizije. U stavu 1. npr. piše – privredna komora vodi poslovne knjige, sačinjava finansijske izveštaje i podleže reviziji finansijskih izveštaja u skladu sa propisima o računovodstvu i reviziji. Načelno posmatrano, ne bih imao ništa protiv da sadržina ovakvog člana stoji u Zakonu o privrednim komorama, ali protiv sam nametanja obaveze privrednim subjektima, koja može biti protivna njihovim interesima. Dakle, kada razmišljamo o tome šta sve čini sadržinu ovog Predloga zakona, nema nikakve dileme da postoje neki članovi u kojima postoje formulisane rečenice koje su dobre, koje pokazuju neka dobra rešenja, ali nas i ti članovi vraćaju na one problematične tačke, zbog kojih smo smatrali da amandmanima kojima ćemo pokušati da menjamo sami tekst, ne možemo da popravimo ovakav Predlog zakona i budući da smo to zaključili, onda nam je strategija bila da pišemo amandmane briše se, jer smo ustanovili da ne postoji ideja da se izmeni ovaj stav koji se tiče nametanje obaveze privrednim subjektima koja može biti protivna njihovim interesima. Ja sam, naravno, malo izučavao i šire, evo i gospođa Gojković, da vidi ministar Sertić, čime ja sve raspolažem ovde, malo jednim istorijatom, pa ćemo se do kraja rasprave, pozabaviti malo istorijatom da vidimo kako je teklo osnivanje trgovačkih odbora, kako je tekao razvoj privredne komore pa da uporedimo da li je nekada bilo boljih rešenja.
Hvala. Na naziv iznad člana i član 33. amandman su zajedno podneli poslanici Demokratske stranke. Na član 33. amandman su zajedno podneli poslaničke grupe Boris Tadić, SDS. Na naziv glave XV. i član 34. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Obradujte me jednom.
Poštovane dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine, uvaženi ministre Sertiću, poštovane gošće i gosti iz Vlade Republike Srbije, danas je delanje predsednice Narodne skupštine u našoj Narodnoj skupštini, dokaz da razgovaramo o sadržini amandmana na predloge članove ovog zakona. Dokaz, to tvrdim zbog toga što, gospođa Gojković, ni jednom nije isključila mikrofon npr. meni, prekinula me u mojoj nameri da obrazložim jedan svoj amandman, a sada bi, povodom našeg amandmana na član 34. hteo malo da vratim ministra Sertića i u istoriju. Imam ovde, gospođo Gojković, to je čitanje literature na član 34. kaže – jedno od prvih ostvarenja iznetih predloga o kojima sada prethodno postoji ovde reč, bilo je osnivanje trgovačkog odbora u Beogradu. Nepunih godinu dana, nakon ovog dokumenta Knez Aleksandar Karađorđević, uz saglasnost Sovjeta, doneo je 28. februara 1857. godine ustroenije trgovačkog odbora u Beogradu. Mene sada strašno interesuje, poštovana gospodo, hvala, da li u Vladi Srbije, ne govorim sada konkretno ovom ministarstvu, postoji to jedno usmerenje da kada predlažemo zakonodavne projekte, da se malo bavimo istorijom, poštovana gospodo, da vidimo šta je naša tradicija, pa kada se pozivamo na uporednu praksu u Austriji, u Nemačkoj, u nekim drugim evropskim državama, da znamo da postoji nešto što je deo i naše tradicije, poštovana gospodo, i da deo te tradicije treba da iskoristimo kada pišemo zakonodavne projekte za našu Narodnu skupštinu, gospođo Milošević. Hvala.
Poslanik Babić
Član 106. stav 1. pre nego što kolega Pavićević, pređe na geografiju, pa na biologiju, ja bih vas zamolio da ipak ova dva minuta koristi za amandmane i za Zakon o privrednoj komori Srbije, a za ostale predmete, ipak neka ostavi za osnovno, srednje i visoko obrazovanje.
Na naziv iznad člana 34. i član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Demokratske stranke. Na naziv glave XVI. i član 35. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo red je da u Narodnoj skupštini koju mi tretiramo kao centralnu političku instituciju često kažemo – svetilište političkog života da se držimo date reči. To znači, poštovana gospodo, da ako smo rekli da ćemo o svakom amandmanu na svaki član da diskutujemo, da to treba onda i da uradimo i da pokažemo da se držimo date reči. Tako smo narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli amandman i na član, evo i gospodin Babić da čuje, 35 predloga zakona o privrednim komorama. U članu 35. budući da mi je sugerisano, da malo sada uputim narodne poslanike šta piše u članovima Predloga zakona, evo da ja onda pročitam šta piše. Kaže – u stavu 1. radi ostvarivanja i zaštite svojih interesa, i unapređenja ekonomskog položaja preduzetnika, kao i radi razmatranja i rešavanja pitanja od zajedničkog interesa, preduzetnici se organizuju u opšta udruženja preduzetnika. Ne bi tu nikakve dileme, poštovana gospodo, bilo, oko sadržine ovoga stava, samo da se nije desilo da se nameće obaveza privrednim subjektima koja može biti protivna njihovim interesima. Ja se onda vraćam na istu stvar, poštovana gospodo, na istu dilemu. Ako smo usmereni ka ekonomskom liberalizmu, ka stvaranju uslova za funkcionišuću tržišnu privredu, zašto zakonodavno unosimo elemente koji su suprotni takvom opredeljenju. To je onda upravo delanje suprotno principu etike odgovornosti. To je upravo delanje suprotno onome što je obećana, poštovana gospodo. A kada delujemo suprotno datim obećanjima, za očekivati je da se takvo delanje na izborima sankcioniše, i da oni koji se ne drže date reči budu konačno i smenjeni kada dođe red i za to. Hvala.
Na naziv iznad člana 35. i član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Demokratske stranke. Na član 36. amandmane u istovetnom tekstu podneli su poslanici poslaničke grupe Demokratska stranka i Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Meni je već data reč, da li da ja nastavim?
Ne, niste se prijavili, pa ću preći na sledeći. Na član 37. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno poslanici Demokratske stranke i Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković i uvaženi ministre Sertiću, poštovane gošće i gosti iz ministarstva, podneli smo amandman i na član 37. Predloga zakona o privrednim komorama. Taj amandman, poštovana gospodo, da se čuje još jednom glasi – briše se. Podneli smo 51 amandman koji glasi – briše se, zato što smo procenili da jedan zakonodavni projekat koji mi ocenjujemo lošim, nepopravljivim, ne možemo da menjamo drugim amandmanima osim amandmanima – briše se, kako bismo pokušali da anuliramo taj zakonodavni projekat. Danas, tokom rasprave, poštovana gospodo, ali možda se nešto izmeni povodom našeg amandmana na član 37. nisam čuo uverljivu argumentaciju kojom bi bila oborena argumentacija koju smo mi ponudili preko naših amandmana a protiv ovog zakonodavnog projekta. Gospodin Sertić je učestvovao u raspravi, ponudio je neke odgovore. Učestvovali su i narodni poslanici, pre svega SNS, i gospodin Babić i gospodin Kovačević, i gospodin Antić, ja sam pažljivo slušao, beležio, poštovana gospodo, sigurno je tu bilo i stručnih instrukcija, ali nisam dobio, za mene barem zadovoljavajuće odgovore na osnovu kojih bi mogao da promenim svoj stav i da kažem npr. narodnim poslanicima ovde ili našim gošćama i gostima iz Vlade, da je moguće da u danu za glasanje i glasamo za ovaj zakonodavni projekat. Ja se nadam da će do kraja rasprave, a to znači još 14 amandmana, možda narodni poslanici većine bolje iskoristiti ovo vreme kojim raspolažemo u okviru naše amandmanske rasprave danas. Hvala. (Zoran Babić, s mesta: Prekinite ga, i možemo li o makar jednom amandmanu da pričamo?Prekinite ovu tiradu.)
Ne mogu poslaniče da ga prekinem zato što ne znam šta bi neko pričao na – briše se. Eto. Ne mogu da ga prekinem. Na član 38. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Poslaničke grupe Demokratske stranke, Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine, uvaženi ministre Sertiću i poštovane gošće i gosti iz Ministarstva. Podneli smo amandman na član 38. i ministar Sertić, ja sam to čuo, sugerisao je da ne bi morao svaki amandman da se obrazlaže, a sada je to sugerisao i narodni poslanik gospodin Zoran Babić. Ukoliko gospodin Sertić ili gospodin Babić, ljubazno zamole da sada zaokružimo ovu amandmansku raspravu povodom naših amandmana, ja mogu naravno da razmislim o tome, čak i da prihvatim taj predlog, ali u suprotnom, poštovana gospodo, ja ne mogu da prekršim datu reč i da sada prekinem obrazlaganje svojih amandmana zbog toga što se nekome u ime Vlade ili naprednjačke većine, ne dopada da sluša… [[Isključen mikrofon]]
E sad moram da isključim. Prekinula sam vas. Na član 39. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Poslaničke grupe Demokratske stranke, Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine, uvaženi ministre Sertiću i naravno poštovane gošće i gosti iz Ministarstva, budući da nije bilo molbe za prekid ove rasprave, ja ću sada da obrazložim i naš amandman na član 39. Predloga zakona o privrednim komorama. Možda gospodin Martinović uputi tu molbu, videćemo. U članu 39. piše – radi usaglašavanja zajedničkih interesa i predlaganja mera za poboljšanje uslova poslovanjem i ekonomskog položaja preduzetnika, u Privrednoj komori Srbije, može se obrazovati parlament preduzetnika u skladu sa statutom. Ministre Sertriću, kada bismo izuzeli ovaj član iz onoga što je ključni problem u ovom Predlogu zakona koji ste vi poslali, možda ne bi bilo razloga za ovoliko udaljene stavove i verovatno postoji veliki broj rečenica koje bismo mogli u sadržinskom smislu da…
Znači, Skupština Privredne komore Srbije određuje broj i sastav, kao i način izbora članova parlamenta preduzetnika u skladu sa statutom.
To je sledeći stav.
Znači, tu nema zamerki.
To je sledeći stav. Kaže - Skupština Privredne komore, određuje broj i sastav, kao i način izbora članova parlamenta preduzetnika, u skladu sa statutom. A ja sam gospođo Gojković…
A što to da se briše?
Ja sam malo pre obrazlagao brisanje stava 1. i obrazložio ministru Sertiću zašto smatram da je ipak neophodno brisanje, mada, na primer, ovde imam očigledno pismene rečenice. Neko je sastavljao tekst i na odgovarajuće mesto stavljao i zapete i tačke i dobre reči ili rečenice, ali šire kada se pogleda, ne možemo da prihvatimo ni ovo budući da imamo primedbe na kičmu ovoga Predloga zakona.
Hvala. Na naziv Glave XVII i član 40. amandman su zajedno podneli Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Radi se o brisanju javnost rada.
Poštovane dame i gospodo, uvažena predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovani ministre Sertiću i uvažene gošće i gosti iz Ministarstva, član 40, naša predsednica Skupštine je u pravu, nosi naziv – javnost rada. Naravno da ja nisam protiv javnosti rada Privredne komore Srbije, naravno da nisam. Ali kada sadržinu člana 40. u čijem prvom stavu piše – rad Privredne komore Srbije, ja vam povežem sa nametanjem obaveze članstva i obaveze plaćanja članarine privrednim subjektima, e onda gospođo Gojković, ja hoću da ukažem gospodinu Sertiću da greši u osnovi, u pristupu, pripreme ovoga predloga zakona. Inače, kada bismo eliminisali onu početnu prepreku, ove ostale stvari u članu 40. bi bile u redu. Evo šta piše – javnost rada Privredne komore Srbije ostvaruje se u skladu sa ovim zakonom i statutom. Onda dodaje - javnost rada Privredne komore Srbije, obezbeđuje se na sledeći način i onda se ređa tačka 1, tačka 2, tačka 3, tačka 4, tačka 5, tačka 6, sve do nove glave XVIII nadzor nad sprovođenjem zakona i člana 41. Budući da sam obrazložio zašto nam je to neprihvatljivo, ja molim ministra Sertića da još jednom razmisli i ovom amandmanu i o svim podnetim amandmanima na 51 član ovoga predloga zakona, kako bi sprečio da nastanu štetne posledice zamenom jednog ne toliko dobrog, lošim odnosno gorim Predlogom zakona o privrednim komorama, poštovana gospodo. Hvala.
Na naziv iznad člana i član 40. amandman su podneli poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Niko se ne javlja za reč. Na član 40. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka. Na naziv glave XVIII i član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, predlažem ministru Sertiću da sadržinu člana 41. Predloga zakona o privrednim komorama, a sadržina člana 41. glasi ovako – nadzor nad primenom ovog zakona vrši ministarstvo nadležno za poslove privrede; briše, zbog argumenata koje smo ponudili u pisanoj formi obrazloženja, a i danas tokom rasprave o ovom predlogu zakona. Hvala.
Na naziv iznad člana i član 41. amandman su zajedno podneli Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Na naziv glave XIX i član 42. amandman su zajedno podneli Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, predlažem ministru Sertiću da na osnovu argumentacije koju smo saopštili u obrazloženju koje mu je dostavljeno u pisanoj verziji, a i danas tokom rasprave na našoj sednici Narodne skupštine, izbriše sadržinu člana 42. Predloga zakona o privrednim komorama i sve druge članove ovog zakonodavnog projekta. Hvala.
Na naziv iznad člana i član 42. amandman su zajedno podneli poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Niko se ne javlja za reč. Narodni poslanici Aleksandra Tomić i Zoran Babić, podneli su zajedno amandman kojim predlažu da se posle člana 42. doda novi član 42a. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 43. amandman u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Reč ima Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, budući da gospodin Babić insistira da sazna šta mi predlažemo da se briše članom 43. amandmanom na član 43. Predloga zakona o privrednim komorama, evo ja ću pročitati šta predlažemo da se briše. Predlažemo da se briše član 43. koji glasi ovako – Članovi Skupštine upravnog i nadzornog odbora; čini mi se da ove ipak imamo jedno slovno mesto viška – predsednici, potpredsednici i generalni sekretari Privredne komore Srbije i privrednih komora autonomnih pokrajina, ostaju članovi ovih organa, odnosno na funkcijama do izbora novih. Smatramo da je naša argumentacija koju smo uputili Vladi bila veoma precizna i jasna, da smo argumentovali veoma dobro, da smo toj argumentaciji dodali dodatne argumente tokom amandmanske rasprave danas i moje očekivanje je da će makar gospodin Babić glasati za ovaj naš amandman. Hvala.
Na član 44. amandmane u istovetnom tekstu podneli su poslanici Demokratske stranke, Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, podneli smo amandman i na član 44. Predloga zakona o privrednim komorama, koji je nešto obimniji član. Gospodin Sertić sigurno to zna, verovatno je celokupan predlog zakona u njegovoj glavi, od člana do člana, tako da nema potrebe njega da podsećam na ovo, ali ne bih mogao u dva minuta ni da stignem da pročitam da čuje na primer gospodin Babić ili gospodin Martinović šta mi predlažemo da se briše ili gospodin Jovičić, na primer, koji nas je ovde uključio u raspravu. Ja onda predlažem, ministre Sertiću, da na osnovu obrazloženja koje smo uputili Vladi Republike Srbije i na osnovu argumentacije koju smo danas ponudili tokom amandmanske sednice naše Narodne skupštine, prihvatite naš amandman na član 44. kao i sve preostale amandmane, a njih ukupno ima 51 amandman na Predlog zakona o privrednim komorama. Naravno, naš ključni argument tiče se člana 32, ministre Sertiću, kojim se predviđa da članstvo u Privrednoj komori bude obavezno, da se onda obavezno plaća i članarina, a da znamo da su privredni subjekti ili neki ljudi u njihova imena saopštili da to nije primereno, poštovana gospodo. I kada su imali priliku da slobodno odlučuju da li da budu članovi, ti ljudi su odlučili da ne budu članovi, gospodine Babiću, jer su procenili da troškovi članarine nadmašuju koristi koje mogu da imaju od članstva. Pa, to su rekli privrednici, pokazali svojim delanjem poštovana gospodo. Sada se mi sudaramo sa jasno definisanim interesom tih… (Aleksandar Martinović,s mesta: Koji privrednici?) Pa, gospodine Sertić je, gospodine Martinoviću, to zapisao u obrazloženju. To je deo njegovog obrazloženja.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ja sam, gospođo predsednice, marljivo radeći svoj posao, čitajući mnogo, došao i do amandmana koji su predložili kolege Živković i Pavićević. Pošto iz obrazloženja koje usmeno dobijamo ovde ne dobijamo ništa, malo istorije, malo geografije, malo mahanja rukom, jednom pa drugom, ali nikakvu argumentaciju, mislio sam da je mnogo bolja argumentacija u pisanoj formi, u obrazloženju za prihvatanje ovog amandmana. Sada ću vam pročitati, za one narodne poslanike, za javnost koja nije imala uvid u obrazloženje i amandmane koje su predložili kolege Živković i Pavićević. U obrazloženju za prihvatanje ovog amandmana piše – ovaj amandman podnet je radi usklađivanja sa prethodnim amandmanom. Ja onda dođem do prethodnog amandmana, pa onda u tom prethodnom amandmanu piše – ovaj amandman je podnet radi usklađivanja sa prethodnim amandmanom. Pa, se ja vratim još malo unapred, pa i za sledeći obrazloženje – ovaj amandman je podnet radi usklađivanja sa prethodnim amandmanom. Šta je ovo, Tvin Piks? Pa, na to liči obrazloženje ovih amandman - briše se, briše se, briše se. O čemu se radi ovde? A pogledajte, to su serije amandmana. To su serije amandmana u kojima se samo poziva na obrazloženje iz prethodnog, a obrazloženje iz prethodnog na obrazloženje iz prethodnog, i tako u krug. Ovo nema veze ni sa istorijom, ovo nema veze sa geografijom, ovo nema veze sa parlamentarizmom. Ovo jedino ima veze sa mentalnim maltretiranjem kojem smo izloženi i mi i oni ljudi koji gledaju prenose Narodne skupštine, a ponajviše pozivanje na privrednike, pozivanje na privrednike, a ako znamo da je gospodin Pavićević izašao iz Kokusa, neformalne poslaničke grupe narodnih poslanika iz svih političkih stranaka, koja se bavi baš dijalogom sa privrednicima, ja ne znam gde je on te privrednike sreo? Možda na nekim koktelima vinogradara, možda na nekim koktelima vinara? Ne znam gde, ali za ovakva obrazloženja, ovako temeljno urađena obrazloženja, temeljno urađene amandmane i još temeljnija obrazloženja, gde se poziva na obrazloženje iz prethodnog, koje je isto sa onim iz prethodnog i to je sve isto sa onim iz prethodnog, mislim da pokazuje jednu neozbiljnost i više brigu o skupštinskim statistikama, o tome koliko će ko zauzeti ovu govornicu, ali je to daleko od dobre namere i još dalje od bilo kakvog kvalitetnog predloga.
Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Gospodin Babić je upravo rekao da narodni poslanici koji podnose amandmane mentalno maltretiraju druge narodne poslanike. Mislim da mu i član 107. Poslovnika zabranjuje da na takav način govori o poslanicima koji podnose amandmane, a i ostali članovi Poslovnika koji regulišu pravo narodnih poslanika, u krajnjem i obavezu narodnih poslanika da podnose amandmane u situacijama kada smatraju da zakonski predlozi koji dolaze pred nas nisu dovoljno kvalitetni. Ja bih njegovu pažnju uputila na obrazloženja koja Vlada Republike Srbije daje u mišljenju koje nam dostavlja zašto se amandmani ne prihvataju…
Dobro, to je već stvar replike, a repliku niste tražili.
…slična onome što gospodin Babić…
Zahvaljujem. Nisam prekršila Poslovnik, zato što ste vi sada prepričali i promenili kontekst onoga što je izrekao poslanik Babić. Znači, niste citirali, nego ste prepričali. Nije tako rekao. Da li glasamo? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Da.) Da. Na član 45. amandmane u istovetnom tekstu podneli su poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i, evo, čitaću imena, iako to nije po Poslovniku, poslaniče Ćiriću, ali vi tražite da čitam imena, pa ćete mi se potruditi da nađete tačno član Poslovnika, radim samo po Poslovniku, pogotovo od juče, Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Nema vas nigde po ovom zakonu, tako da ne moram da čitam. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, predložili smo da se član 45, kao što je predsednica Narodne skupštine rekla, briše. Obrazložili smo, kako je to saopštio gospodin Babić, ovaj amandman podnet je radi usklađivanja sa prethodnim amandmanom, prethodni je podnet radi usklađivanja sa prethodnim i sve do člana 1. Predloga zakona o privrednim komorama, u kojem postoji temeljno obrazloženje, poštovana gospodo. Pa, pošto se nije čitalo, evo da pročitam. Neće ni stati u dva minuta, poštovana gospodo. Kaže se – usvajanjem predloženog zakona o privrednim komorama svi privredni subjekti bili bi prisiljeni da budu članovi jedne privilegovane Privredne komore Srbije, bez obzira na procenu u kojoj meri bi članstvo u Privrednoj komori doprinelo ostvarenju njihovih interesa. Onda obrazloženje teče dalje – Privredna komora Srbije bi na osnovu sadržine Predloga zakona o privrednim komorama bila zakonski uspostavljena kao centralan privilegovana privredna komora, što je predlog koji ne proističe, da se čuje, dame i gospodo narodni poslanici, ni iz tradicije, niti iz trenutnih potreba srpske privrede. Ovo je samo prvi pasus našeg obrazloženja. Sledi drugi pasus, pa treći pasus, pa imamo obrazloženje na član 3, pa na član 9, pa na mnoge članove, poštovana gospodo. A, kada se mi usmeravamo na tradiciju, onda sugerišem, gospođo Gojković, da čitamo što je moguće više u periodu priprema za zakone.
Član 45. – briše se.
Jeste, sad sam obrazložio.
Ništa niste obrazložili.
Jesam, gospođo Gojković, evo i narodni poslanici SNS potvrđuju da sam obrazložio.
Hvala. Znači, provokacije ne prolaze danas. Na član 46. amandmane u istovetnom tekstu podneli su Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zato što nisu članovi nijedne poslaničke grupe, i poslanici poslaničke grupe DS. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, poštovana predsednice, samo za vas sada obrazlažem amandman na član 46. Vama posvećujem ovaj amandman. Naše obrazloženje za član 46, koji glasi „briše se“, evo, gospođo Gojković – ovaj amandman podnet je radi usklađivanja sa prethodnim amandmanom. Amandman na prethodni član ima isto obrazloženje. Gospođo Gojković, po logici stvari, vraćamo se na obrazloženje na član 1. Predloga zakona.
Ne, ne, nikako.
To nam je obrazloženje.
„Službeni glasnik“ Republike Srbije broj 65/01, 36/09 i 99/1 – drugi zakon. To ni ne može da se izbriše.
Može.
Nije, to je status kvo.
Ako ministar odluči da izbriše sve prethodne članove…
Da izbriše i prethodna rešenja zakona?
Ne prethodna rešenja zakona. Mi imamo Zakon o privrednim komorama, koji bi bio na snazi i u slučaju da ministar Sertić prihvati sve naše amandmane „briše se“. Gospođo Gojković, evo jedan ključni argument.
Zašto član 46?
Gospođo Gojković, ministre Sertiću, nama su ovde već prihvatali amandmane „briše se“. Gospođa Jorgovanka Tabaković prihvatila je dva amandmana koja su glasila „briše se“, gospodine Sertiću. Vi ne biste tu bili pionir, ukoliko biste prihvatili jedan ili više naših amandmana „briše se“. Gospođa Tabaković je krajem decembra 2014. godine…
Poslaniče, izbrisao bi se pravni poredak Srbije, po ovom amandmanu.
Gospođo Gojković, vi sada hoćete da me usmerite da izađem iz tačke dnevnog reda. Ja kao narodni poslanik, koji se striktno drži Poslovnika, govorim o tački dnevnog reda do poslednjeg sekunda, gospođo Gojković. Hvala.
Na član 47. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici poslaničke grupe Demokratska Stranka i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, ovaj amandman na član 47. posvećujem svim narodnim poslanicima iz vladajuće koalicije, koji su zainteresovani da čuju šta mi predlažemo da se briše u ovom Predlogu zakona o privrednim komorama. Poštovana gospodo, kada je reč o članu 47, to je pet stavova, koje mi možda ne bismo brisali kada bi osnovna logika ovog Predloga zakona bila usklađena sa onim što je sistem ideja, verovanja, vrednosti i mišljenja koje formalno zagovara ova Vlada. Kada mi uočimo da je delanje jedne Vlade u suprotnosti sa onim što je formalno saopšteno, kao sistem ideja, verovanja, vrednosti mišljenja u politici, onda je neophodno, poštovana gospodo, da reagujemo na ovaj način. Nadam se da niko od gošći ili gostiju iz Vlade Republike Srbije, koji su danas tu, neće ni u jednom trenutku bilo koju našu kritiku, primedbu ili opasku da doživi lično. Ovo je politička institucija. Mi ovde razmenjujemo argumente koji proističu iz različitih sistema, ideja, verovanja, vrednosti i mišljenja. (Zoran Babić, s mesta: Amandman.) Dakle, svih pet stavova, evo gospodin Babić hoće to da čuje, člana 47, mi predlažemo da se briše. Obrazloženje za brisanje ponudili smo i u pisanoj formi, uputili u Vladu i saopštili da je amandman na član 47. podnet radi usklađivanja sa prethodnim amandmanom, prethodni sa prethodnim, onaj prethodni sa onim prethodnim i sve tako, poštovana gospodo, do člana 1, do amandmana na član 3. i do amandmana na član 9, koji sadrži temeljno obrazloženje naših amandmana „briše se“, poštovana gospodo. Hvala, gospodine Arsenoviću, vi se ovde jedini među predsedavajućima striktno pridržavate Poslovnika naše Narodne skupštine. Svaka čast.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovana Jovanović. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. S obzirom da ste vi sada nastavili da predsedavate ovom sednicom, želela bih da vam skrenem pažnju na ono na što smo pokušali da skrenemo pažnju predsednici Narodne skupštine Republike Srbije, Maji Gojković, a to je da skrenemo pažnju na apsurdnost onoga što je malopre izgovorila. Mi želimo da se svi potpisnici amandmana čitaju imenom i prezimenom, a apsurd je u tome što neki poslanici Demokratske stranke nisu potpisnici ovog amandmana, tako da ste nas vi sve prozvali i dali ste nam pravo da govorimo po ovom amandmanu, iako, opet govorim, mi nismo potpisani. Zamolila bih da kada nastavite predsedavanje i da nas čitate sa imenom i prezimenom. Hvala.
Na član 48. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, podneli smo amandman i na član 48, gospodine Sertiću, ovoga Predloga zakona. Ceo dan raspravljamo, ne izlazi se odavde, malo je stigao umor, ali ne odustajemo. Sizifovski posao se nastavlja u našoj Narodnoj skupštini. Evo dodatnog argumenta, poštovana gospodo, za amandman na član 48. Predloga zakona. Vidim da najpažljivije sluša gospodin Jovičić. Mi smatramo, gospodine Arsenoviću, da obrazloženje za usvajanje Predloga zakona po hitnom postupku ne sadrži ni jedno suštinsko objašnjenje o razlozima, već je samo preuzeta formulacija koja piše u Poslovniku i onda se smatra da je to bilo dovoljno da mi ovde prihvatimo takav tretman naše Narodne skupštine od strane predstavnika izvršne vlasti. Dodali smo, suprotno tome, iz sadržine obrazloženja proističe da je zakon svrha sam sebi. Budući da predlagač nije obrazložio zašto je neophodno usvajanje Predloga zakona po hitnom postupku, niti je jednom rečju argumentovao da postoji veza između ideje da se Predlog zakona usvoji po hitnom postupku i postojanja javnog interesa za takvo delanje, građani, poštovana gospodo, s pravom mogu da sumnjaju da se razlozi za predlaganje ovakvog zakonodavnog projekta tiču ostvarenja nekih ličnih ili partikularnih privatnih interesa. Meni se zaista sada građani javljaju. Zovu, gospodine Arsenoviću. Saradnica Ivana, koja je inače brižljivo radila na amandmanima, javlja da građani podržavaju ovu raspravu u Narodnoj skupštini, neki zbog toga što su uvereni da zakon nije dobar, a neki zato što misle, gospodine Arsenoviću, da je i ovo jedan od načina da saznaju šta piše u zakonodavnim projektima koje u Skupštinu šalje Vlada. Hvala.
Hvala. Na član 49. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, posebnu pažnju bih molio za amandman na član 49. Predloga zakona, jer se tiče Suda časti. Kada se pomene čast, naravno, slede asocijacije na čestitost, a naravno i na akademsku čestitost, čije unošenje u zakon, poštovana gospodo, ćemo svi zajedno danas da slavimo, jer će to da bude veliki pomak za našu zakonodavnu aktivnost. U stavu jedan, gospodine Arsenoviću, člana 49,koji mi predlažemo da se briše, piše sledeće – danom stupanja na snagu ovog zakona Sud časti Privredne komore Srbije, Privredne komore Beograda i sudovi časti regionalnih privrednih komora nastavljaju sa radom u skladu sa statutom komora i ovim zakonom, a sudovi časti regionalnih privrednih komora i Privredne komore Beograda, koje su u skladu sa ovim zakonom, pripojene Privrednoj komori Srbije, prestaju da postoje tim danom, uz ustupanje predmeta Sudu časti Privredne komore Srbije. Imam jedno dodatno zapažanje. Kada se predloži amandman – briše se, onda sami sebi uskratimo priliku da podnesemo, na primer, jedan od onih jezičkih amandmana, pa da malo doprinesemo tome da u jezičkom smislu zakon bude potpuno čist. Ovde, na primer, fali jedan slog u jednoj reči u stavu 1. To sam primetio sada. Nisam bio primetio ranije, ali će u pravno tehničkoj redakciji, ja sam ubeđen, to da se uredi i, ako se usvoji ovaj Predlog zakona, on će u jezičkom smislu… Molim vas da usmerite svoju pažnju ka tome. Čak i kada se usvoji jedan zakon koji je loš, neka makar u jezičkom smislu bude apsolutno precizan i ispravan. Ja se i za to borim. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović.
Ja ću biti veoma kratak. Predlažem da se ne prihvati ovaj amandman. Prihvatanje amandmana, bilo koje poslaničke grupe, zavisi od toga koliko je taj amandman kvalitetan i koliko doprinosi poboljšanju nekog zakonskog predloga. S obzirom kakvog su kvaliteta amandmani koje podnosi kolega, ja verujem da će oni doživeti sudbinu njegovih amandmana, svi će se brisati.
Hvala. Na član 50. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i grupa narodnih poslanika Demokratske stranke. Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem. Možete li mi reći da li sam ja u toj grupi narodnih poslanika Demokratske stranke, pošto niste pročitali imena, pa ne znam da li se nalazim u toj grupi?
Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, radi se o članu 50. kojim se govori o stupanju na snagu ovog zakona gde mi vidimo da pojedine odredbe ovog zakona stupaju na snagu tek 1. januara 2017. godine, što nas dovodi u malu, ne znam kako bih rekla, nedoumicu zbog čega ste vi predložili da se ovaj zakon usvoji po hitnom postupku. U obrazloženju kažete da je to u skladu sa članom 167. Poslovnika. Tu kaže - po hitnom postupku može da se donese zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide, a nedonošenje zakona po hitnom postupku moglo bi da prouzrokuje štetne posledice po život i zdravlje ljudi, bezbednost zemlje i rad organa i organizacija itd. Ja sad ne znam šta vi tačno niste mogli da predvidite, pa predlažete usvajanje zakona po hitnom postupku, a sami ste rekli da je prethodni zakon veoma star i na koji način, ako će nastati štetne posledice po život, bezbednost zemlje i zdravlja ljudi itd, zbog čega onda možemo da čekamo do 1. januara 2017. godine? Mi mislimo da ste vi ovaj zakon predložili po hitnom postupku samo da biste prikrili da smo na istoj ovoj sednici u javni dug građana Srbije pretvorili javni dug Javnog preduzeća „Srbijagas“, a to što predlažete ovim da se po hitnom postupku usvajaju zakoni čije će odredbe tek za godinu i po dana stupiti na snagu nas samo utvrđuje u tom razmišljanju. (Zoran Babić, s mesta: Kao i vi za 800 miliona.)
Nemojte, molim vas Babiću, nemojte dobacivati. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, amandman na član 50. je pretposlednji amandman koji smo na Predlog zakona o Privrednim komorama podneli narodni poslanik Zoran Živković i ja. U članu 50. piše – danom stupanja na snagu ovog zakona prestaje da važi Zakon o Privrednim komorama osim odredaba članova tih i tih koji važe do 1. januara 2017. godine. Naša namera je bila da tokom rasprave gospodine Arsenoviću, ukažemo predlagačima da je bolje da na snazi i ostane ovaj Zakon o Privrednim komorama kakav je sada, umesto da nekim idejama menjamo postojeću regulativu na gore. Ja sam smatrao da je uvek primereno da u Narodnoj skupštini reagujem kada procenim da neka zakonodavna promena nas sve, građane naše Republike usmerava ka gorim uslovima delanja i mislim da ima još vremena da se ministar Sertić predomisli. Hvala.
Na naziv glave XX. i član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, amandman na član 51. je poslednji amandman koji smo na Predlog zakona o privrednim komorama podneli mi narodni poslanici Nove stranke. U članu 51. što je i obaveza predlagača predviđeno je da ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“ i mi bismo bili saglasni da ovakva odredba poslednjeg člana jednog predloga zakona bude ne izmenjena kada bi sadržina prethodnih članova ovakvog predloga zakona bila drugačija. Ministre Sertiću, mi smo obećali još u načelnoj raspravi da smo se pripremili za Predlog zakona o privrednim komorama, da smo čitali temeljno dodatnu literaturu i onu literaturu koja se tiče razvoja Privredne komore, da sam ja evo, ovde pripremio jednu knjigu koja ima pregled razvoja i misli od 1857-2007. godine, pa smo upotpunili ovaj period od 2007-2015. godine i ne samo ovakvom vrstom dokumenta, nego i drugom literaturom, analizama stručnjaka, konsultovali se ministre Sertiću, sa članicama i članovima privrednog saveta koji deluje unutar Nove stranke i imali smo jednu saglasnost da je bilo neophodno da na ovaj način reagujemo na ovaj zakonodavni projekat. Moje su, da smo mi bili u ovoj raspravi ubedljiviji. Ja sam saslušao vašu argumentaciju, sučelio te vreste argumenata i nije mi se učinilo da na osnovu sučeljavanja tih argumenata mogu danas ovde da kažem da ovaj zakonodavni projekat i da predlagač ovog zakonodavnog projekta zaslužuje podršku za taj zakonodavni projekat. Zato do kraja ostajem protiv ovoga poštovana gospodo i gospodine Sertiću. Hvala.
Reč ima ministar Sertić.
Ja sam opet potpuno suprotno uveren poštovani poslanici. Da je poslanik pročitao ovu knjigu kojom maše, tako velikom, koja prativ istoriju PKS još od 1856. godine, potpuno sam uveren i siguran da ni jedan član danas ne bi bio amandman tipa „briše se“, nego bi se potrudio da možda u nekim delovima da neki svoj doprinos kako bi smo učinili naš komorski sistem još boljim, još kvalitetnijim. Ovako je svojim komentarima praktično unizio ne samo predlagača amandmana, nego sve privrednike koji žele da funkcionišu u okviru jedinstvenog sistema, kojima je komora potrebna. Primeri iz sveta koje imamo, pre svega u kontinentalnom delu Evrope nam pokazuju kakvi su potencijali, kakva je snaga i šta stoji sve unutar komorskog sistema svake od tih zemalja. Hvala.
Hvala. Na naziv iznad člana i član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovana Jovanović i Jovan Marković. Reč ima Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem gospodine potpredsedniče, Možda je gospodin Sertić primetio da mi ne želimo da ovaj zakon stupi na snagu. Zato predlažemo brisanje ove poslednje odredbe. Pozivamo narodne poslanike da podrže naše amandmane ili da prosto glasaju protiv zakona u danu za glasanje, zato što će efekat biti isti. Vi ste, kada smo počeli raspravu rekli da se mi, to što predlažemo da se brišu odredbe ovog zakona, predlažemo da se briše definicija PK itd. Međutim, nije tačno, mi već imamo zakon. Samo smatramo da je postojeći zakon bolji od ovoga što vi nudite i što je još mnogo važnije, mi imamo danas jednu političku poruku za Vladu Republike Srbije, da se na ovakav način ne mogu donositi predlozi ovako ozbiljnih zakona, koji oprostićete, treba da definišu jako važnu oblast. Gospodine Sertiću, ne može u nedelju ujutru da se zakaže sednica Skupštine za ponedeljak ujutru, što nije vaš problem. To je problem ove Skupštine. Ne možete poslati 72. zakonska predloga po hitnom postupku zato što je to zloupotreba hitnog postupka. Vi ste po hitnom postupku poslali zakone čije će odredbe stupiti na snagu u januaru 2017. godine, tvrdeći da će nastati štetne posledice po život i zdravlje ljudi, po bezbednost države itd. Tako da mi ne želimo da ovaj zakon stupi na snagu. Nije tačno da onda neće biti zakona koji će se na to odnositi, jer u ovoj oblasti postoji zakon i zato pozivamo narodne poslanike da ili usvoje naše amandmane ili glasaju protiv ovog zakona. Na taj način da Skupština koja je birala Vladu Republike Srbije pošalje Vladi Republike Srbije da na takav način sa predstavnicima građana ne može da se ponaša.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 66 tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O CENTRALNOJ EVIDENCIJI PRIVREMENIH OGRANIČENjA PRAVA LICA REGISTROVANIH U AGENCIJI ZA PRIVREDNE REGISTRE. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić, Ivan Karić,Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović, Jovan Marković, Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Primili ste izveštaje Odbora za privredu i regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na glavu I, naziv iznad člana i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, evo još jednog zakona po hitnom postupku koji stupa na snagu za sedam ili osam meseci. Ovo je recimo oblast u kojoj mi zaista vidimo potrebu da se nešto zakonski uredi. Ja verujem da je vama poznato, gospodine Sertiću, da smo mi imali razne čudnovate događaje kada je u pitanju Agencija za privredne registre…
Gospođice Jerkov, molim vas, ja se izvinjavam, ali vi niste podnosilac amandmana.
Pa, dobro, vidite zašto morate imena da čitate, nikada se ne zna ko je podnosilac.
Izvinjavam se, moja je greška što sam vam dao reč. Na naziv iznad člana i član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik mg Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović. Sad možete.
Ipak sam dobila reč. Dakle, imali smo vrlo čudnovate događaje u prethodnih godinu dana kada je u pitanju Agencija za privredne registre. Mi smo imali, recimo, zamislite sada jednog građanina, koji izjavi da će se zaposliti u firmi svog brata. Zatim, imamo situaciju da na zvaničnom sajtu, zvaničnim podacima Agencije za privredne registre vidimo da taj brat, zaista ima firmu, firma koja ima ogromna dugovanja, koja je u blokadi itd. da bi brat izjavio da nema firmu i ako je građanin svega nekoliko, izvesno vreme pre toga, izjavio da će se zaposliti u toj firmi, da bi se na kraju utvrdilo da ta firma godinama poslovala sa falsifikovanim podacima tog istog brata, kom je valjda godinama ranije ukradena lična karta, neko osnovao na njegovo ime firmu, uredno izmirivao obaveze, potpisivao naloge iz banke i ta firma je godinama poslovala sa falsifikovanim podacima građanina Republike Srbije, koji ni ne zna da ima firmu, zato što sasvim sigurno da zna da ima firmu netačno izjavljivao da takva firma ne postoji. Tako da, kao što vidite, mnoge malverzacije se dešavaju u toj Agenciji za privredne registre. Sasvim je nemoguće da su ti građani govorili neistinu i mi vidimo potrebu da se ovo pitanje uredi. Međutim, kao i u svim dosadašnjim slučajevima predlažemo brisanje i ovog člana i svakog drugog člana ovog zakona, zato što smatramo da je jedini razlog zašto ste ih po hitnom postupku stavili na sednicu Skupštine Srbije taj da se prikrije da će ova Skupština za dva ili tri dana dug javnog preduzeća „Srbijagas“ pretvoriti u dug svih građana Srbije.
Hvala. Moram priznati da nisam razumeo ništa. Reč ima Zoran Babić. Nisam vas razumeo Aleksandra i nisam mogao ni da reagujem onda. Izvolite gospodine Babić.
U istom toj, gospodine predsedavajući, gospodine ministre, u istoj toj Agenciji za privredne registre evidentirana je i firma „Gardi“. Ja pretpostavljam, gospodine predsedavajući, da ste vi čuli za kompaniju „Gardi“, to je jedna ugleda kompanija koja se nalazi u vlasništvu bliskih saradnika Bojana Pajtića, zato što svi građevinski radovi, sve moguće što treba da se uradi u AP Vojvodini, se radi preko kompanije „Gardi“. Međutim, preko te kompanije „Gardi“ radi se samo jednosmerno i ona je zvanično u Agenciji za privredne registre i kada kažem to jednosmerno znači da Bojan Pajtić upućuje novac i uplaćuje na račun kompanije „Gardi“ i to recimo za dvorac „Heterlend“ za decu ometenu u razvoju milion i 200 hiljada evra, ali ta renomirana kompanija „Gardi“ nema nikakve obaveze i ne mora da uradi ništa za račun dece omete u razvoju, osim da postavi jednu tablu - metalna tabla koja mislim da bi trebalo da uđu u Ginisovu knjigu rekorda, jer košta milion i 200 hiljada evra. Toliko košta metalna tabla u režiji Bojana Pajtića. Toliko se troši u AP Vojvodini za jednu metalnu tablu. Ali, znate gospodo, deci ometenoj u razvoju, njihovim porodicama ne treba tabla metalna. Treba dvorac, potreban je prostor, potrebno je sve ono što je trebala kompanija „Gardi“, koja je registrovana u Agenciji za privredne registre, koja je aktivna da dobija novac od Bojana Pajtića, da dobija novac svih građana RS koji žive u Vojvodini, ali da ne radi ništa. Onda taj novac u nekim vrlo maglovitim putevima nestaje i dolazi do džepova funkcionera DS i njima bliskih ljudi. Na taj način funkcioniše AP Vojvodina. Uzgred, za „Srbijagas“, da, imali smo raspravu, da glasaćemo, ali glasaćemo jednom za razliku, završavam, od predlagača amandmana koja nije glasala jednom za tako nešto, glasala je četiri puta je glasala za mnogo veće iznose, za desetostruko veće iznose i tada je bilo u redu zato što je podržavala u Vladu, zato što je bila deo vladajuće koalicije, zato što je glasala i za sadašnjeg direktora „Srbijagasa“ i to je bilo u redu. Mi ništa ne prikrivamo zato što smo došli jako transparentno i javno ovde u Narodnu skupštinu. Evo, tu je i gospodin Sertić, tu su narodni poslanici SNS. Niti se čega stidimo, niti šta prikrivamo. Ali se neko stidi zato što ni danas Bojan Pajtić nije na svom radnom mestu, ni danas gospodine predsedavajući i vi koji možete otac da mu budete vi ste redovno na radnom mestu, a Bojan Pajtić nije na radnom mestu, a ljudi iz Srbije ga plaćaju da sedi i da radi, a on šta radi? Upućuje „Gardiju_“ milion i 200 hiljada evra i šetka se tu po Beogradu. Mogu da razumem nervozu predlagača amandmana jer od tih najavljenih silnih skupova došlo je par članova porodica narodnih poslanika.
Moram da kažem da ni vas nisam razumeo, povezao sa amandmanom. Po Poslovniku gospođa Jerkov.
Objašnjenje tražim od vas – da li je ovo bila replika ili po amandmanu ili šta je ovo, šta bi nam ovo bilo što je gospodin Babić?
Bilo je po amandmanu kobajagi. Goran Ćirić, jeste li vi hteli nešto? Da li ste repliku hteli? Možete.
Vi ste sami iskomentarisali šta smo slušali tri i po minuta. Mislim da je gospođa Jerkov govorila o temi, o amandmanu, o Agenciji za privredne registre…
Nije ni ona. Ja sam rekao da ni nju nisam razumeo. Prema tome, nemojte je braniti. Vi imate pravo na repliku s obzirom na izlaganje Babiću.
Ovo je bio odgovor na njenog izlaganje i ja hoću da pojasnim upravo to koliko je ona bila u temi i govorila na temi svog amandmana, na temu Agencije za privredne registre i to da je firma o kojoj je govorila tri godine funkcionisala i da se sada postavlja pitanje falsifikovanje te dokumentacije. Govori se o potrebi za ispravljanje takvih nedostataka koji mogu da se desi u Agenciji za privredne registre. Nije bilo ni reči odgovora na tu temu, a uvek se, evo i u jučerašnjem danu i svih ovih godina u ovom sazivu, kada nema argumenata poziva na Pokrajinsku vladu, poziva na Bojana Pajtića, govori o potpuno drugim temama koje apsolutno nikakve veze nemaju sa ovim o čemu smo mi razgovarali i o čemu treba da govorimo danas. Ja vas pozivam da reagujete i vi i vašim komentarom ste potvrdili da prethodni govornik nije govorio ni sekundu o temu koja je tema dnevnog redadanašnje sednice.
Jesam potvrdio, ali sam za oboje potvrdio. Ministar ima reč, Željko Sertić. Izvolite.
Molim vas, Zakon glasi – Predlog zakona o centralnoj evidenciji privremenih ograničenja prava lica registrovanih u Agenciji za privredne registre. Član 1. definiše određene stvari koje su tema ovog zakona. Ovo nije Zakon o Agenciji za privredne registre, pa da na osnovu toga pričamo o Agenciji. Ali, da bih dao precizan i jasan odgovor na pitanje koje je postavljeno kroz amandman, dotična firma je osnivačke papire overila u sudu koji je u to vreme bio pod punom kontrolom svih članova koji su u to vreme bili na vlasti. Ako se negde može tražiti mesto prevare, to je onda kako su na osnovu lažne lične karte papiri u sudu overeni? To nikakve veze nema sa Agencijom za privredne registre. Ja vas molim da se vratimo na temu i da počnemo da pričamo o onome što je tema ovog zakona.
Hvala, ministre. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić, po amandmanu.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre i kolege poslanici, da bi završili uopšte ovu priču sa mistifikovanjem tipa nekih potpisa, da li je nešto plagijat ili ne, znači, to ne utvrđuje ni Agencija za privredne registre, nego policija i sud. Prema tome, do dana današnjeg mi nismo imali jedinstvenu bazu podataka svih državnih institucija iz koje vi možete da vidite prvo o kojim ljudima se radi, ko su vlasnici određenih privrednih subjekata i kakvo je njihovo poslovanje, kao i da li su na određeni način zaista registrovani u skladu sa zakonom. Ovaj zakon treba suštinski da nam da, da reši kompletnu informisanost ciljne grupe od pola miliona ljudi koji su vlasnici od 400.000 malih i srednjih preduzeća. U toj centralnoj bazi treba da postoji evidencija ljudi koji rade na određeni nezakonit način, za koje postoje određena dokumenta, prekršajni upravni postupci i krivični postupci, a da država to ne zna. To je oko 21% cele privrede. Za toliko privreda Srbije šteti i za toliko jednostavno unosi nered na tržište kapitala i osporava rad i zaustavlja rad onih drugih privrednih subjekata koji normalno rade. Zbog toga ovakav zakon treba prihvatiti i sve ove amandmane koji su u skladu sa tim „briše se“ i koji negoduju uopšte postojanje ovakvog zakona treba odbiti. Hvala.
Hvala. Na naziv iznad člana i član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, magistar dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, magistar dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana i član 5. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na Glavu II, naziv iznad člana i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana i član 6. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, magistar dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne)
Na naziv iznad člana i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na Glavu III, naziv iznad člana i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 12. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 14. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović, i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na glavu IV naziv iznad člana i član 21. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na glavu V naziv iznad člana i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 22. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, veliko mi je zadovoljstvo što je ministar Sertić ipak odlučio da na jedan predlog zakona koji brani danas u Narodnoj skupštini prihvati jedan amandman koji smo podneli mi narodni poslanici Nove stranke. Prihvatanjem ovog amandmana podrazumeva makar jednim delom usmerenje predlagača, predstavnika izvršne grane vlasti u našoj državi ka velikom načelu vladavini zakona, poštovana gospodo, zato što usklađivanje reči, rečenica, korišćenja znakova interpunkcija na odgovarajući način u skladu sa pravopisom i gramatikom srpskog jezika pre svega podrazumeva preciznost, a preciznost nam je neophodna kako bismo u državi imali vladavinu prava. Meni je samo žao što gospodin Sertić povodom većeg broja naših amandmana nije reagovao na isti način kao što je reagovao sada povodom prihvatanja ovog amandmana. Da je ministar Sertić u više navrata reagovao ovako, to bi za mene značilo i delanje u skladu sa vladavinom zakona. Ovako ostaje da debatujemo, da raspravljamo, da sučeljavamo stavove kada god je prilika, a sve u jednom cilju, da ovde stvorimo uslove, ja mislim poštovana gospodo, za jedno demokratsko, zrelo i pre svega važno mi je to da naglasim ovde, pre svega, savremeno društvo. Da se ne osvrćemo stalnu unazad, da se ne osećamo stalno da kaskamo i da kasnimo nego da smo u toku sa onim što se dešava oko nas u onom delu sveta koji je razvijen, napredan, pametan, inteligentan i da možemo da se takmičimo sa ljudima koji žive u tim delovima sveta. Hvala vam poštovana gospodo.
Zahvaljujem se gospodine Pavićeviću. Ja sam povređen što niste bar jednu reč iz amandmana izgovorili u ova dva minuta, samo jednu reč, samo recimo, potvrdu centralne evidencije, evo recimo to. Zahvaljujem se. Reč ima ministar Sertić.
Ja bih bio zadovoljan da sam imao priliku da čitam vaše amandmane pa makar i u ovom duhu gramatičkih ispravki, ali na žalost najveći broj 90-99% vaših amandmana je bilo – briše se, a tu nemam šta da čitam i nikakav doprinos niste doneli zakonima, ovde jeste i hvala vam na tome.
Zahvaljujem. Vidite, gospodine Pavićeviću, ako napišete dobar amandman on se prihvati. Bolje manje dobrih amandmana nego veliki broj onih koji glase – briše se. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na glavu VI naziv iznad člana i član 24. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na glavu VII naziv iznad člana i član 25. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 25. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 26. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović.. Zahvaljujem. Na glavu VIII naziv iznad člana i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, Zahvaljujem. Na član 27. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 28. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović.. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 29. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković, narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Balša Božović.. Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 67. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PRIVATIZACIJI Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Sada određujem pauzu od tri minuta. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Izvolite, gospodine Ćirić, imate reč.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, imali smo i u načelnoj raspravi razgovora o ovom zakonu. Mi smo dali svoj stav. Ovo što radimo danas i član 1. i član 2. treba da isprave ono što smo usvojili sa pompenznom najavom, dakle, prethodnog zakona ili aktuelnog zakona o privatizaciji kada ste pompenzno najavili da će to rešiti mnoge probleme u privatizaciji i konverziji društvenog kapitala. Mislim da je jasno svima nama da ništa od toga nije bilo i da su efekti tog zakona koji smo usvajali pre godinu dana minorni. Bilo bi dobro da čujemo šta su ključni efekti tog zakona. Onda kada smo razgovarali i nismo se složili nitioko prethodnih projekata zakona, da i u ovom zakonu ponovo idemo koracima ka nekoj vrsti centralizacije i slabljenje kapaciteta institucija i neprihvatanje da neke institucije ne rade uspešno svoj posao sa pristupom da treba popraviti te institucije, i da treba podizati njihove kapacitete, investirati u sve njih, a ne gasiti ih tako što će sve nadležnosti na kraju doći u Ministarstvo privrede. Mislim da to nije dobar put i da nećemo imati efikasan posao koji je pred sobom, pred sebe stavilo i samo ministarstvo i Vlada Republike Srbije. Dakle, ja bih voleo da obrazložite i kažite nam na početku kada raspravljamo o amandmanima, šta su u suštini bili efekti prethodno usvojenog zakona i zbog čega tako brzo ulazimo u izmene i dopune ovog zakona o privatizaciji.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, o kojim institucijama pričamo ako postupak privatizacije završavamo, čemu onda Agencije za privatizaciju? Prvo, obavezali smo se da ćemo kao država završiti ovaj postupak, potpisali određene dokumente što se tiče EU. U izveštaju o napretku Srbije, znači za ovu godinu imamo kroz izveštaj i sva poglavlja našu obavezu da završimo postupak privatizacije. I onda sada pričamo o izmenama i dopunama, znači koje se odnose na prestanak rada Agencije za privatizaciju sledeće godine i na te nadležnosti koje treba da završi i Ministarstvo privrede i onda sada govorimo o tome da neko gasi, odnosno uništava institucije. Ne, postupak privatizacije se završava. I to je kraj. Društvena imovina prestaje da postoji. Prema tome, ove izmene i dopune upravo govore o tome da svi poslovi koji se odnose na postupak privatizacije na tržište kapitala i na kontrolu izvršenja ugovorenih obaveza koje je agencija imala jednostavno mora Ministarstvo privrede da preuzme na sebe. I to je kraj postupka privatizacije koje traje poslednjih 20 i više godina. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Bečiću, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre. Ono što smo imali prilike da čujemo kada smo diskutovali na temu vašeg zakona o privatizaciji i kada ste nas uveravali da ćemo rešiti sve probleme u onim velikim sistemima, koji zapošljavaju 90, 100 hiljada radnika. Rekli ste da smo doneli zakon tako što ćemo u tom procesu privatizacije pre svega naći strateške partnere i naći one potencijalne partnere koji će preuzeti te firme, te fabrike kako bi sačuvali ogroman broj radnih mesta. Imamo danas situaciju sa PKB, on se privatizuje na najpogubniji mogući način, tako što se prodaje imovina. Onda imamo situaciju sa preduzećem „Dragan Marković“ u Obrenovcu, onda imamo situaciju sa industrijom motora „Rakovica“ gde je šest stotina radnika ostalo na ulici, da ste tu fabriku zatvorili a samo da vas podsetim da su njihovi proizvodi, traktori IMR bili nacionalni traktori u nekoliko afričkih zemalja, uključujući i Egipat. I danas su ti radnici bez bilo kakve mogućnosti da nađu novi posao, a to zemljište u Rakovici će biti pretvoreno u neki šoping mol. Iako smo malopre imali prilike da čujemo da ste vi završili postupak privatizacije, niste rekli do kraja kako? Završili ste postupak privatizacije neuspešno. Tako što ste samo zatvorili fabrike, tako što niste našli potencijalne i strateške partnere i samo tako što zemljište da su te fabrike postojale do juče, danas pretvarate u građevinsko zemljište da će se graditi šoping molovi u Beogradu. To je loša praksa.
Vreme. Zahvaljujem. Ministar Željko Sertić, izvolite.
Ovo da čujem iz usta nekog drugog poslanika ko nije bio u vlasti prethodnih 14 ili 15 godina, i neko ko je ostavio nama i privredu uređenu i sređenu i rešen proces privatizacije, i nezadužena preduzeća i radnike koji su srećni i zadovoljni i ja bih razumeo vašu primedbu i način obraćanja nama. Ostali biste nam potpuni haos, 556 preduzeća sam zatekao 3. septembra prošle godine, koja su samo prvih 50 od tih 556 preduzeća dugovale četiri milijarde evra. Devedeset i dve hiljade radnika kojima je godinama samo nada produžavana, znate dragi prijatelji, dragi radnici, jednog dana će doći neko sa čarobnim štapićem da mahne i vi ćete imati svi divne poslove i vaša preduzeća će sjajno raditi. A ovamo i u prethodnim zakonima, i svakog dana se priča o liberalnom konceptu o tržištu o funkcionisanju, a niko nije imao petlju političku, niti snagu da izađe i da kaže – ljudi, ovako više ne možemo da radimo jer uništavamo mala i srednja koja funkcionišu jer nemamo dovoljno investitora jer moramo da menjamo naše poslovno okruženje. Mi smo ti koji smo to uradili u ovoj godini. Mi smo ti koji smo ove godine 178 javnih poziva objavili za preduzeća od 2006. do 2014. godine, nijedno nije bila objavljeno. Trideset i prvog smo definisali da je kraj i završetak procesa prelaska društvenog kapitala, odnosno postojanje društvenog kapitala u ekonomskom životu Srbije. To će se i desiti sledeće nedelje. Agencija za privatizaciju u ovom obliku sa 300 zaposlenih, sa svim obavezama koje je imala u prethodnom periodu nema razloga više da postoji. To sam objašnjavao na početku i ponoviću sada, mi kao Ministarstvo preuzimamo jednu veliku obavezu na sebe da i u budućem periodu i kontrolišemo ono što je sve bilo u prethodnom periodu i da ove procese u budućem i narednom periodu završimo na najbolji mogući način.
Zahvaljujem. Na član 3. amandmane su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Član 3. upravo govori o tome da ministarstvo nadležno za poslove privrede sprovodi i kontroliše sve postupke privatizacije u Republici Srbiji i obavlja dužnost posredovanja u prodaji javnog i društvenog kapitala, imovine, u postupku privatizacije. Dakle, pomenuli smo društveni kapital i najavu da će do kraja godine, dakle za par dana, 31. decembra 2015. godine, biti završeno sve sa društvenim kapitalom, da se ovaj zakon, koliko ja razumem, primenjuje od 1. februara, bar je takav plan, a da u istom ovom članu stoji da će nadležnost ministarstva biti prodaja javnog i društvenog kapitala, što znači da društveni kapital i posle 1. februara postoji u Republici Srbiji. Mislim da je to jedno od pitanja o kojima smo razgovarali, ali da li ćemo to shvatiti kao suštinski odgovor ili kao deo izgovora, to će sigurno zavisiti i od ovog odgovora, pošto vidim da je ministar spreman da da taj odgovor svima nama. Mislim da je važno, gospodine ministre, kada ste govorili o tome, jasno je, nije bio idealno vođen taj proces svih proteklih godina od kako je pokrenut od 90-ih godina na ovamo, i nema tog čarobnog štapića, i ako su mnogi proteklih godina mahali čarobnim štapićem, pa i davali laka obećanja, i među vama su i neki od njih, ali, mislim da je važno reći ne koliko je bilo objavljenih poziva, nego koliko je bilo realizovanih poslova, i to je očekivanje, da čujemo šta su efekti. Jer, o bilo kom zakonu mi ovde razgovarali i dizali ruke, i pritiskali tastere, vrlo je važno da vidimo kakvi su efekti tih naših odluka i mislim da će se efekti aktuelnog Zakona o privatizaciji koji prestaje da važi 1. januara, sa usvajanjem ovog novog, kakve su efekte doneli u privredi Republike Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, gospodin Sertić. Izvolite, gospodine Sertiću.
O tome smo što pitate razgovarali i na Odboru i želim da vam ponovim i zbog vas i zbog drugih poslanika koji nisu to čuli, dakle, ostavljena je takva formulacija, samo za one kompanije koje su trenutno u sudskim procesima. Dakle, mi ne možemo da opredelimo niti da nateramo sud i sudove da završe proces do 31. decembra. Dakle, kada se procesi završe, zbog utvrđivanja različitih odnosa, najčešće između društvenog i državnog kapitala sud donese određenu odluku i u nekom preduzeću ćete imati različite procente. Jedan deo tih procenata vlasništva strukture će biti društveni kapital koji tog momenta mora da bude procesuiran. Dakle, samo zbog tog pravnog tumačenja, odnosno pravnog posla. Što se tiče same privatizacije, tako je objavljeno 178 javnih poziva za 100 preduzeća, i samo ću vam nabrojati glavna preduzeća bez medijskih kuća. Dakle, bez medijskih kuća, za 21, 3 miliona evra je prodato kompanija Bački Sivac, Agrobačka i Jadran, Nova Gajdobra i Mladi Borac, kompaniji Al Ravafed, za investiciju od 140 miliona evra, a već 40 miliona evra je u ovoj godini uloženo. Projekat Ferero za gotovo osam miliona evra, Sedmi juli, Sivac je prodat za 4,5 miliona evra, Rafinerija nafte prodata, C Makret i kompanija Zastava metal, Resavica, sve zajedno privatizacioni prihod u ovoj godini 49,666 miliona evra. Za razliku od tih godina koje sam rekao u jednom velikom, dužem nizu, gotovo šest i po godina niti je jedne objave, niti jedne prodaje, niti jednog jedinog evra za Republiku Srbiju, ili za te kompanije.
Zahvaljujem gospodine ministre. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite gospodine Božoviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, uvaženi ministre, ono što je takođe veoma bilo važno da znamo, jeste period u kojem ste i vi i gospodin Vujović nas ubeđivali ovde da ćete makar polovinu zaposlenih u ovim preduzećima sačuvati. Mi smo vam tada rekli da to ne može da prođe i da se bojimo da neće uspeti da sačuvate…
Gospodine Božoviću, jedna molba samo prema vama da se držite amandmana. Ja vas molim da rasprava ne ode u drugom pravcu.
Držimo se. Izvinjavam se. Dakle, amandman je ste briše se zato što ne želimo celokupan zakon da bude usvojen iz sledećeg razloga, iz razloga zato što su ove izmene i dopune lošije od onih izmena i dopuna koje ste vi imali u svom zakonu pre evo gotovo, ne mogu da se setim, ali ima godinu dana sigurno. Kažete da ste vi nešto zatekli što je kod vas napravilo veliki problem zato što ste nasledili veliki problem. Pre vas je ministar bio gospodin Vujović. Dakle, ko vam je ostavio to ako ne vaš kolega sadašnji ministar finansija? Ono što je takođe važno kada već pričamo o društvenoj svojini, i ovaj amandman upravo rešava i tu stvar i govori o toj stvari. Šta je sa DP Novi Sad? Šta je sa društvenim preduzećem u Novom Sadu koje danas upravo živi i živeće i naredne godinei to vi vrlo dobro znate? On jeste na jaslama države i on jeste da dobija novac iz budžeta, ali tamo su zaposleni nečiji partijski vojnici, bilo koje stranke, koja god da je u pitanju meni je potpuno svejedno i sve mi je apsolutno isto. Dakle, ono što ste zatekli, neće moći ni sada sa ovim izmenama i dopunama da rešite, čak ni sa ovim članom zakona, jer imamo problem što će 100 hiljada radnika otprilike ostati bez primanja. Sa 100 hiljada plata u Srbiji, imaćete i manju proizvodnju. Vi ste ministar privrede i to vrlo dobro znate sa manjom proizvodnjom šta se na kraju dešava celoj ekonomiji Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Nisam želeo ponovo da vas prekidam, ali vas molim, morate da se držite… (Balša Božović, s mesta: U drugom delu sam se držao.) Niste gospodine Božoviću, morate samo da se držite i da obrazložite zašto želite brisanje konkretnog tog člana, a ne celog zakona. (Balša Božović, s mesta: Zbog društvene svojine.) Ja vas molim bar malo da se u tom okviru krećete. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandmanu skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i osam poslanika DS. Reč ima gospodin Ćirić.
U članu 4. član 12. menja se i glasi – Kupac u smislu odredaba ovog zakona može biti domaće ili strano pravno ili fizičko lice. E sada, ova odredba zahteva precizniji i jasan stav i javni stav. Samo domaće pravno ili fizičko lice može biti kupac poljoprivrednog zemljišta. Zbog čega ovakva formulacija? Samo domaće pravno ili fizičko lice može biti kupac poljoprivrednog zemljišta. Mislim da treba jasno reći svim ljudima i onima koji su danas ovde protestvovali zbog osećaja da su ugrožena njihova prava, ali i zbog čitave javnosti u Srbiji, da iz ove formulacije proizilazi samo sledeće, da svi mogu da kupe poljoprivredno zemljište, mogu i stranci jer i strana pravna i fizička lica mogu da budu vlasnici domaćih pravnih lica pa samim tim i kupci poljoprivrednog zemljišta. Tako da je ova formulacija, čini mi se, pisana dosta tendenciozno da bi se na takav način ostavio utisak da samo domaća lica mogu biti kupci poljoprivrednog zemljišta.
Zahvaljujem gospodine Ćiriću. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Izvolite, reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Ukoliko prekoračim dva minuta, molim vas da mi odbijete vreme od vremena ovlašćenog predstavnika. Dakle, razgovaramo o članu 4. kojim se menja član 12. Zakona o privatizaciji i tu želim da ukažem na probleme koji su u jednom segmentu čak i protiv Ustava. Naš amandman je, naravno, odbijen. Predlog zakona sadrži normu po kojoj kupac, odnosno član konzorcijuma ne može biti, između ostalog, i lice koje je osuđivano za krivična dela protiv života i tela, krivična dela protiv imovine, krivična dela protiv privrede, službene dužnosti, protiv zdravlja ljudi, krivična dela protiv javnog reda i mira, dakle, ne može biti lice protiv koga je pokrenut krivični postupak za ta krivična dela. Ja sada ovde pričam o tome da je ovakav predlog zakona protivustavan, pa bih molio gospodina ministra ako može da me sasluša. Dakle, gospodine ministre, ovim članom je određeno da kupac ili član konzorcijuma ne može biti lice protiv koga je pokrenut krivični postupak za određena krivična dela. Pričam o članu 4. stav 3. Dakle, ovakvim predlogom se krši, ili ovakvim predlogom je povređen ustavni princip prezumpcije nevinosti, jer pre nego što je neko osuđen i pre nego što je dokazano da je učinio neko krivično delo, vi ga ovim zakonom diskvalifikujete da ne može biti kupac ili član konzorcijuma. Smatramo da je ovakva enumeracija grupa krivičnih dela pogrešna, jer na primer u grupi krivičnih dela protiv, primera radi, života i tela je i krivično delo lake telesne povrede iz člana 122. Krivičnog zakonika. Drugo, predlagač nije predvideo da kupac, odnosno član konzorcijuma ne može biti lice koje je osuđivano za krivična dela po osnovu rada, krivična dela protiv polne slobode ili izbornih prava. Da se vratimo, nadam se da ste pronašli u Predlogu zakona ovaj deo koji se odnosi na kršenje ustavnog principa prezumpcije nevinosti. Molim vas da mi naročito odgovorite zašto niste prihvatili naš amandman, jer on upravo određuje da taj vaš previd bude ispravljen? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
Nažalost, zbog istorije privatizacije kod nas u našoj zemlji, zbog svih problema koji su se u prethodnom periodu dešavali, morali smo da budemo veoma obazrivi i da vrlo jasno definišemo koja su to lica koja ne mogu da pristupe procesu privatizacije. Vi ste sve nabrojali, slažete se sa većinom drugih stvari, osim onoga gde se kaže da je pokrenut krivični postupak. Čim je pokrenut krivični postupak, to podrazumeva da ima osnovnu sumnju i to je samo ograničenje dok traje krivični postupak. Dakle, ako lice bude oslobođeno, on će moći kao svaki drugi građanin da kupi. S druge strane, ovo nije jedini zakon u Republici Srbiji koji na ovakav način ograničava pristup određenim pravima licima koja imaju krivične prijave. Nažalost, ponovo kažem, zbog istorije, zbog svega onoga što nam se dešavalo, zbog prodaje preduzeća koja smo nakon toga vraćali državi ojađena i preuzeta u potpuno devastiranom stanju, morali smo da budemo obazrivi šta da radimo sa ovim preduzećima u narednom periodu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem. U izmenjenom članu 4. predložili smo da se brišu stavovi od 7. do 14. iz prostog razloga što je ostavljena mogućnost da strani državljani, odnosno strani kupci budu kupci najplodnije zemlje u Srbiji. Upravo sam se vratio sa jednog protesta paora iz Vojvodine i poljoprivrednika iz Srbije, koji su vrlo negodovali zato što je Zakon o poljoprivrednom zemljištu npr. dozvolio da jedan od kupaca bude i Tenis, koji će kupiti 30% najplodnije zemlje...
Gospodine Božoviću, Zakon o poljoprivrednom zemljištu ćemo da imamo ili u subotu ili u nedelju ili u ponedeljak. Nemojte sada da govorite o njemu.
Zahvaljujem. Ovde se radi o tome da ostavljamo mogućnost da se kroz ovaj zakon omogući dalja privatizacija, odnosno kupovina državnog zemljišta od strane stranaca. Mi smatramo da to mora da se obriše, zato što zemlju prve, druge i treće kategorije, ukoliko dajemo onima koji ne obrađuju Srbiju godinama, decenijama, stotinama godina, već prvenstvo dobijaju oni koji se neposrednom pogodbom dogovore sa komisijom ministarstva, odnosno Vlade Republike Srbije, smatramo da tu građani Srbije, odnosno oni poljoprivrednici koji žive od ovoga neće imati mogućnosti da ostvare neke svoje interese. Radi se direktno o 70.000 ljudi koji žive od ovoga. Mi smatramo da je ovo veoma loše, jer ova formulacija omogućava teoretski, a to je znači i u praksi, da stranci kupe najplodniju zemlju u Srbiji, a da za srpskog seljaka ne ostane apsolutno ništa. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić i devet narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala. Član 5. ovog zakona govori o konačnosti odluka. Mi smatramo da ono što je dato u ovom članu se kosi sa Ustavom. Vi ste u prvom stavu rekli – odluke donete u skladu sa ovim zakonom su konačne; protiv odluka iz stava 1. ovog člana može se voditi upravni spor. Mi mislimo da je bitno uvesti i mogućnost prigovora na odluku, te naša izmena ovog člana glasi: „Učesnik u postupku privatizacije ima pravo prigovora na odluke donete u postupku privatizacije u roku od osam dana od dana donošenje odluke. Prigovor se podnosi ministarstvu nadležnom za poslove privrede, koje je dužno da o prigovoru odluči u roku od osam dana od dana prijema prigovora. Akt kojim se odlučuje o prigovoru konačan je i protiv njega se može voditi upravni spor“. U odgovoru koji smo dobili kaže se – amandman se ne prihvata iz razloga što je predviđena odredba posledica koncepta predloga zakona koje ministarstvo nadležno za poslove privrede sprovodi i kontroliše postupak privatizacije, pa je shodno navedenom propisana konačnost odluka donetih u skladu sa ovim zakonom itd. Ja vas molim da još jednom razmotrite ovu mogućnost i uvedete u zakon naš amandman koji daje mogućnost nezadovoljnima u privatizacijama pravo na prigovor na odluku. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić i devet poslanika poslaničke grupe Boris Tadić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala. Član 7. govori o sredstvima koja se dobijaju prodajom kapitala, odnosno imovine u postupku privatizacije. Tu je dat raspored tih sredstava. Mi smo predvideli da se tačka 4. u istom tom članu sa 5%, a odnosi se inače na sredstva koja su namenjena lokalnim upravama u postupku privatizacije, da se ona poveća sa 5% na 35%, a da se tačka 5. briše. Tačkom 5. se kaže da će se 30% sredstava izdvojiti za druge namene koje poslovnom odlukom određuje Vlada Republike Srbije. U odgovoru se praktično kaže da Vlada mnogo bolje raspolaže sredstvima, nego lokalne uprave. Ovo je još jedan u nizu zakon kojima se gotovo na brutalan način vrši centralizacija cele države. Ova Vlada je rešila da sve centralizuje, ne vodeći računa o svim lokalnim samoupravama podjednako i, kao što reče jedan kolega pre neki dan, braneći zakone koje je predstavljao ministar Vujović, ova Vlada vodi računa o ciframa. Nažalost, izgleda da se njena briga svodi samo na cifre, a ne i na građane. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Goran Ćirić i devet poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i sedam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 11. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanik Goran Ćirić, Jovana Jovanović i sedam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 12. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i sedam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 13. amandman su zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, ovde smo predložili brisanje celokupnog člana, a u stavu 3. koji glasi da onaj koji čini komisiju resornog zaduženog ministarstva mora da ima pet godina radnog iskustva na poslovima privrede, privatizacije ili na poslovima iz delatnosti subjekata privatizacije. Dakle, ovakav kriterijum upravo dovodi do toga da će ta komisija vrlo lako moći da bude ispolitizovana, da sa ovim kriterijumima možete da prijavite bilo kog člana SNS i da on bude taj koji će sutra odlučivati kako i na koji način će neko ko bude želeo da kupi određeno preduzeće, nekom neposrednom pogodbom, tu pogodbu će na kraju moći da dobije. Mislim da je veoma bitno da makar nešto transparentnije bude i iz tog razloga smo predložili brisanje ovog člana. Ja ću samo nekoliko narednih stvari ponoviti iz razloga što je veoma važno da se ova komisija odnosi na one radnike koji sutra vrlo lako mogu da ostanu bez svoje egzistencije. Kada neko odluči da nekom preduzeću više nema spasa, ti radnici će dobijati mizerni socijalni program ili bez socijalnog programa ostajati na ulici, a u pitanju je 100.000 ljudi u Srbiji. Kakvu će oni imati mogućnost sutra da se leče, da se prehrane, da svoju decu iškoluju? O tome danas niko ne vodi računa, a ponajmanje članovi komisije koje će se birati po partijskoj osnovi. Dakle, kako i na koji način da zaštitimo 100.000 radnika, pa makar 30%, makar 40% ljudi da ostane da radi u nekom realnom sektoru i zašto smo na primeru IMR dopustili da 600 ljudi, koji su proizvodili neke traktore, izvozili, to je bio izvoz, danas ostanu na ulici, a ta fabrika bude tako brutalno zatvorena? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić.
Ovu silnu brigu za članove komisije i njihovu egzistenciju zaista ne mogu da razumem. Mi smo napisali u stavu 3. da je uslov, da bi neko postao član komisije, pet godina radnog iskustva na poslovima privrede. Dakle, neko ko treba da poznaje privredu. Druga stvar da ima iskustva u procesima privatizacije, što je veoma važno, jer ovo je stručna tematika ili da ima iskustvo na poslovima iz delatnosti subjekta privatizacije. Razumeo bih da ste vi dali amandman sa još dva, tri, pet ili deset kriterijuma kojima bismo pooštrili ovakav jedan član i definisali mnogo bolje i mnogo kvalitetnije pitanje izbora članova komisije. Vaš član - briše se znači da nemamo nikakve kriterijume. Ni po kojem osnovu, ni po kakvoj logici ne razumem kako ste smatrali da tim članom - briše se možemo da donesemo određeni kvalitet. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 13. amandman su zajedno su podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić.
Hvala, gospodine predsedavajući. U članu 13. u stavu 2. se kaže da komisija koja radi sprovođenje postupka javnog prikupljanja ponuda sa javnim nadmetanjem ima tri člana i čine je predstavnik zaposlenih u subjektu privatizacije i dva predstavnika ministarstva nadležnog za poslove privrede. Naš amandman se odnosi upravo na ovaj stav gde se dodaje – ukoliko je subjekat privatizacije, sa sedištem na teritoriji AP Vojvodine, i jedan predstavnik nadležnog organa AP Vojvodine. Smatramo da komisija za sprovođenje postupka javnog nadmetanja, odnosno prikupljanja ponuda sa javnim nadmetanjem kada je subjekat privatizacije na teritoriji AP Vojvodine treba da bude proširena još jednim članom, odnosno predstavnikom AP Vojvodine. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 14. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i sedam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 15. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i sedam poslanika Demokratske stranke. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, predlažemo da se briše član, ne da bi se obrisao samo taj stav, već da bi se isključivo obrisao ceo zakon. svakim članom pokušavamo vama, gospodine ministre, da pokažemo da smo mi suštinski protiv izmena i dopuna ovakvog zakona. Zbog čega? Ne samo iz vida protesta, već zato što nemamo poverenja da će ovaj sada vaš novi zamajac, kada su u pitanju novi zakoni, pretvorili smo se u neku fabriku zakona ovde, koji su pritom neprimenjivi i veoma su loši i nisu u interesu građana, da će ova izmena doprineti rešavanju krucijalnih problema. U članu 15. se upravo govori, između ostalog, i o prodaji kapitala da se određeni ugovori ne odnose kada je u pitanju kapital, a ne u suprotnom kada se prodaje samo imovina. Mi na primeru PKB-a imamo da se prodaje imovina. Nikada nam neće biti jasno zašto ne uzmete najosnovniji brend, na primer, Poljoprivredne korporacije Beograd, jer taj brend kada bi se pojavio na tržištu mleka, jogurt itd, imao bi nezamislivo ogromne efekte na konkurenciju. To i vi sami znate. Mi ovde ne prodajemo brend. Mi ovde isključivo, ne zakonito, knjižimo zemlju na PKB da bi neko sutra došao do te zemlje i prodajemo grla, prodajemo stoku, imovinu, neke mašine, što je potpuno minimiziranje cene PKB-a, koliko bi se inače dostigla da se prodaje apsolutno kao nešto što postoji u Srbiji 60 ili 50 godina. Dakle, veoma je važno da se jedan deo u privatizaciji, tamo gde to ima smisla, odredi na prodaju kapitala. To je ono gde ćemo dostići mnogo veću cenu, nego ako prodajete 10.000 grla, pa će neko sutra reći – evo vam upola cene, jer niko drugi u Srbiji to neće da kupi.
Zahvaljujem. Na član 16. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i sedam poslanika Demokratske stranke. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, dakle ovde su ova tri amandmana 14, 15. i 16. koji se odnose na kapital velikih subjekata privatizacije. Dakle, ponavljam samo, da u skladu sa ovim što sam rekao malo pre, veoma je važno da vidimo i da ustanovimo, kako i na koji način mi možemo svoj interes da ostvarimo. Mi smo protiv privatizacije PKB-a, odmah da se razumemo, zato što smatramo da mnogi gradovi u Evropi imaju sličan model poljoprivredne proizvodnje, mnogi veliki gradovi u Evropi. Do duše ni jedan grad u Evropi, pa čak ni glavni, nema ovoliko veliki poljoprivredni kombinat kao što je PKB. Sa druge strane mi ga prodajemo bud zašto, tako što prodajemo njegovu imovinu, tako što će neko sutra da kupu neku konstrukciju, neku halu, neku mašinu, neki traktor, a neće kupiti PKB kao brend koji vredi mnogo više od njegove imovine. I on je nekada bio u minusu 70 miliona ili 80 miliona evra dok nije prešao u vlasništvo Grada Beograda, kada on prve godine beleži nulu, a sledeće godine plus, on je vredeo nekoliko stotina miliona evra. Vi ste imali potencijalnu cenu od pola milijarde evra, danas se on prodaje za, koliko, manje 50 miliona evra i mi mislimo da je to rasparčavanje vrednosti…
Gospodine Božoviću, samo malo o amandmanu.
Da, da. … vrednosti, jer kapital je mnogo vredniji od imovine PKV i upravo iz tog razloga smo predložili brisanje ovog člana zato što smatramo da u prodaji kapitala leži više novca i ako se mi sa tim konceptom, apsolutno ne slažemo. Mi smo protiv privatizacije. Ali, vi kada već privatizujete, pa bolje privatizujte neki brend, pa ćemo onda kroz taj kapital imati i neki jogurt, onaj trouglasti, koji je nekada bio, sećate se vi bolje nego ja. Ali, u svakom slučaju mislim da je važno da obratimo pažnju i naredni amandman, takođe govori o tome i javiću se pa ćemo diskutovati o tome, gospodine minsitre.
Zahvaljujem. Reč ima ministar gospodin Sertić. Izvolite.
Ja delim potpuno vašu uverenje da mi treba, ipak da za PKB i za svaku kompaniju koju prodajemo dobijemo što više sredstava, kako bi smo i kao država i kao te kompanije mogle da nastave da ulažu dalje i da se razvijaju. Međutim, trebali bi ste da znate elementarna ekonomska pravila. Uvek je imovina preduzeća veća od kapitala. Zato što oduzimate od imovine sve dugove i sve ono što postoji, a dugove ima i PKB. Dakle, u tom smislu bilo kakva prodaja kapitala bila bi svakako znatno manja nego što je danas prodaja imovine. Drugi parametar koji želim da vam kažem, to je da će biti definisana samo početna cena, a tržište će odrediti koja je vrednost PKB-a. Da li zaista vredi pola milijarde, milijardu, koliko bih ja prvi voleo i želeo da prodamo naš PKB, ili će to biti manje, ali će tržište odlučivati svakako to. Složićete se samnom i vi ste nekoliko puta komentarisali da se opredeljujete za tržišno funkcionisane i privrede i procesa privatizacije, da bude transparentan i jasan, kada objavimo javni poziv za prikupljanje ponuda za prodaju PKB-a zajedno ćemo učestvovati u tome, sva javnost će biti obaveštena, jer je to prosto tako zakonom definisan proces i videćemo kakav će rezultat biti na kraju. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Na član 17. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i sedam poslanika DS. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Molio vas samo o amandmanu, ako može gospodine Božoviću.
Ova tri amandmana jesu negde slična i spojena. Dakle, ono što je važno, kada već pričamo o kapitalu i o imovini i u ovom slučaju preferirate imovinu u odnosu na kapital, ja se slažem sa vama, kada ga već prodajete, pri tome se mi ne slažemo sa tim, zašto ga prodajete sa početnom cenom od 51% utvrđene tržišne cene? Ako je već PKB toliko dobar, zbog čega ga prodajete po početnoj ceni od 51%? Iz drugog razloga, ako se niko ne javi za tu početnu cenu, sledeća cena je 30% od tržišno utvrđene cene, dakle, šta vi ovde pokušavate meni da objasnite? Vi prodajete autobus koji prevozi putnike, koji ide svaki dan po gradu i on ima neku svoju vrednost zato što može da se upotrebi u svrhu zbog koje je napravljen, a vi taj autobus koji radi i prevozi putnike, rastavljate na delove i prodajete ga kao imovinu. Dakle, kapital autobusa je u tom slučaju mnogo veći od imovine, gospodine Sertiću, zato što taj kapital ima i neki njegov biznis uključen u sve to i neki budući prihod. Iz tog razloga smatram da je kapital u ovom slučaju mnogo vredniji od imovine PKB, jer i vi i ja znamo da će to sutra neko kupiti isključivo zbog zemlje koja se protivzakonito knjiži na PKB, e tu je imovina. To po dosadašnjim zakonima nije moglo, ukoliko se nešto promeni, u subotu ili nedelju na glasanju, ne znam kada će gospodin Bečić zakazati glasanje, mislim da će biti i te prilike, ali u svakom slučaju mi ovde moramo da prodamo biznis, moramo da prodamo nešto zbog čega PKB postoji 50 godina. I na narednom amandmanu ćemo diskutovati.
Ne znam koliko ću dugo tolerisati da pričate nešto što nije u skladu sa amandmanima gospodine Božoviću. Reč ima ministar Sertić.
Zaista mi je teško da polemišem sa vama kada elementarne ekonomske postulate ne poznajete. Da ste malo bolje pročitali uredbe i zakon znali biste da PKB nije subjekt privatizacije definisan kao veliki subjekt privatizacije, jer nema preko 50 miliona evra godišnjeg prometa. To je prva stvar. Druga stvar, 51% je početna cena samo za procenjenu imovinu plus 100% vrednosti zaliha i svega onoga što postoji i u stočnom fondu i svih drugih kapitalnih vrednosti unutar PKB. Treća stvar, ponovo ponavljam, to je tek početka cena. Prava cena će se videti šta ćemo dobiti na tržištu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 18. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Goran Ćirić, Jovana Jovanović i sedam poslanika DS.
Dakle, evo ovde u skladu sa dosadašnjim našim amandmanima da se ceo zakon obriše stoji da u članu 18. agencija uz saglasnost ministarstva nadležnog za poslove privrede, zamenjuje se rečima – ministarstvo nadležno za poslove privrede. Dakle, u redu, ukinuli smo agenciju i ovde agencija nema apsolutno višenikakvih ingerencija i to je opet sa naše strane, lično i iz mog ugla, potpuno manje važno zato što se mi ne zalažemo za prodaju PKB. Međutim, kada smo kod osnovnih ekonomskih pokazatelja i parametara, uzmimo na primer sledeći primer. Dakle, imamo PKB zamislite nedaj Bože 1999. godine i privatnik je vlasnik PKB neki stranac. Kreće bombardovanje Srbije i on PKB ugasi zato što ne želi pod bombama da dalje posluje. To je jedan primer. Zamislite da se to desilo, Srbija bi umrla od glasi. Zamislite drugi primer, neko kupi PKB, evo gospodin Martinović me pomno sluša, neko kupi PKB i onda proceni sledeću stvar, zamislite tržište mleka u Srbiji. On odluči da je veća cena u Africi i kreće da prodaje to svoje mleko nekom drugom. Na našem tržištu mleka dešava se pakao jer će skočiti cena, ali ne i kvalitet. Dakle, kod ekonomskih parametara, ja se slažem sa vama da je uvek važno imati ekonomske parametre. U ovom slučaju, ti ekonomski parametri u teoriji ne idu na ruku interesima građana. Zato što je 50% tržišta Srbije PKB, 50% tržišta Crne Gore, Makedonije je PKB. Dakle, mi imamo veliki problem da će neko sutra ako ugasi samo jednu od proizvodnji na tržištu napraviti potpuni kolaps. Iz tog razloga smatram da bi veoma voleo da čujem odgovor gospodina Sertića.
Gospodine Božoviću, ja vidim na osnovu svega ovog što ste govorili u nekoliko amandmana da je vama teško što vi ne prodajete PKB. Ali, gospodine Božoviću, malopre smo i čuli ministra koji je rekao da se ovo ne odnosi na preduzeće PKB, jer PKB ne spada pod ovaj član zakona, pod ovaj amandman koji ste podneli. Tako da vas molim, dovoljno je četiri amandmana, mislim da smo ovu stvar potpuno razmotrili. Zahvaljujem. Na član 19. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Ovde se sada desila jedna vrlo čudna stvar zbog koje mislim da ovaj zakon nije ni smeo da se nađe na dnevnom redu Skupštine zato što nije pripremljen u skladu sa metodološkim pravilima koje propisuje Narodna skupština ili gospodin Sertić i Vlada RS pokušavaju ispod žita da proguraju neke izmene zakona koje se ne nalaze u ovom zakonu, što je gospodine Sertiću onako, kako bih rekla, malo protivzakonito. Naime, vi članom 18, koji je prethodni član, intervenišete na član 42. stav 1. osnovnog zakona gde se reči - Agencija za razvoj ministarstva se zamenjuje rečima - ministarstvo, i onda u onom drugom delu zakona, molim vas da obratite pažnju vrlo je važno, ja bih volele da gospodin Bečić sluša jer se zaista radi o skandalu jednom koji ste ovde uradili, na strani 40. se nalazi taj član 42. Vi na stranama 41, 42, 43, 44. i 45. menjate članove zakona u onom pregledu odredaba koje menjate, a da u ovom predlogu zakona koji nam nudite, vi te promene ne unosite. Na koji način vi, gospodine Sertiću, gospodine Bečiću, ovo je izuzetno važna stvar, na koji način vi mislite da menjate odredbe tog zakona ili obrazloženje koje ste da li nije pripremljeno u skladu sa metodološkim pravilima? Što znači da nije smelo da se nađe uopšte na dnevnom redu. Vi ili menjate zakone mimo Narodne skupštine ili obrazloženje niste pripremili niste pripremili onako kako vam zakon nalaže i na taj način kršite Poslovnik, kršite pravila i mi kršimo zato što uopšte raspravljamo o ovome ili menjate zakone mimo Narodne skupštine, što bi čak i za vašu Vladu bilo previše. Osam članova zakona dajete pregled odredaba koje se menjaju, a da u predlogu zakona ne nudite Narodnoj skupštini da prihvati promenu tih članova zakona.
Zahvaljujem. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Jel može odgovor neki da se dobije?) Pa ja bih mogao da vam dam odgovor da čak ne moramo da imamo mišljenje Vlade, ali, evo gospodin Sertić. Izvolite.
Ništa naša Vlada ne radi van zakona i van okvira koji su definisani, a pogotovo ne možemo da kažemo nešto ispod žita jer ovde već, ja ne znam koliko, od deset sati jutros sedimo i raspravljamo o svim tačkama zakona. A, vi ste malo požurili jer kada dođete do člana 30, ali verovatno me sada nećete čuti pošto pričate nešto drugo, a želite odgovor da dobijete, dakle, kada dođete do člana 30. videćete da u članu 30. ove izmena zakona zbirno prikazano šta se sve menja i na šta se odnosi, što nije protivzakonito i nije protivno bilo kojem pravilu za donošenje zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 20. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Izvolite, magistar Aleksandra Jerkov.
Evo, još jedan od tih članova gde vi u članu 20. kažete da se u članu 50. stav 2, alineja 6. reči - namirenja troškova privatizacije i brišu se, a mi kada na strani 32 obrazloženja koja ste nam dali pogledamo šta se menja u članu 20, mi vidimo da ste vi nekako dodavali i ministarstvo nadležno za poslove privredne, ministarstvo nadležno za poslove privrede, i sad, gde vi dodajete nekakve nove stavove itd? U kom članu Predloga zakona vi u član 20. dodajte sve ove reči koje se ne nalaze u članu koji nam ovde nudite? Prosto, gospodine Sertiću, ja ne znam kako je moguće da se nama u pregledu odredaba koje se menjaju pojavljuju stvari koje vi u ovoj Narodnoj skupštini ne nudite za promenu. Ja ne znam da li je vama jasno da vi morate zakone menjati tako što ponudite Narodnoj skupštini i predložite Narodnoj skupštini da ih ona u Danu za glasanje promeni. Recite mi, molim vas, na koji način vi sa više, zapravo utičete na isti član osnovnog zakona kroz više članova predloga za izmene i dopune? Vi dodajete nove stavove, vi menjate reči, vi menjate rečenice, a govorite nam da se samo u alineji 6. reči namirenja troškova privatizacije i brišu se. U pregledu odredaba koje se menjaju mi vidimo da vi menjate mnogo više od toga. Pa, ili menjate zakona mimo Narodne skupštine ili ne pišete dobro obrazloženja, a u oba slučaja, gospodine Bečiću, ovo ne sme da se nađe na dnevnom redu Narodne skupštine. Nama to Poslovnik ne dozvoljava. Piše da ne mogu da se nađu akti koji nisu priređeni u skladu sa jedinstvenim metodološkom pravilima.
Vreme, zahvaljujem. Gospođice Jerkov, vrlo dobro znate, dugo ste poslanik da ne moramo da imamo ni mišljenja o Vlade, ni mišljenja odbora da možemo da raspravljamo. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ne mišljenje Vlade, gospodine, o drugim stvarima govorim.)
Po istom amandmanu.
Gospodine Ćiriću, ne možete po ovom amandmanu. Moramo da pređemo na sledeći da bi dobili reč. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Izvolite. Hoćete vi gospodine Ćiriću ili Božović?
Mislim da su sve ove primedbe koje gospođica Jerkov dala toliko ozbiljne da je neophodno da date pauzu i da sa stručnim službama sednemo i raspravimo to. Mislim da je to dobro pet minuta razgovora, ne na ovaj način preko mikrofona, javnosti nego je bitno da raščistimo jedni sa drugima i da vidimo da li je to u redu ili ne, jer su primedbe toliko ozbiljne da bi trebalo da razjasnimo sve to.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Sertić. Izvolite.
Znanje nekada rađa veliku sumnju. Meni je zaista žao što poslanici ne čitaju precizno i jasno. Pročitajte, član 30, jeste komplikovan, treba se malo napreti da ga razumete, ali vas molim pročitajte član 30. u kome jasno i precizno pišu sve odredbe o kojima pričate.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Razlikujemo se u pogledima tako da ne vredi. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Izvolite gospodine Seniću.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Opet ukoliko prekoračim dva minuta molim da mi odbijete vreme od vremena ovlašćenog predstavnika. Želim da ukažem na jedan stav u članu 21. kojim se menja član 52. Zakona o privatizaciji i to visoko-koruptivan i to stav 4. Dakle, da krenemo redom. Stav 1. ugovor o prodaji imovine je ugovor po pristupu i sadrži odredbe o ugovornim stranama, predmetu prodaje, ugovorenoj ceni i roku plaćanja. U redu. U stavu 2. se kaže da ugovor o prodaji može da sadrži i odredbe o iznosu i roku investiranja kupca, obavezi poslovanja, ograničenju raspolaganja imovinom putem otuđenja i zaloge itd. Onda je stavom 3. predviđeno da ukoliko ugovor o prodaji sadrži odredbe iz stava 2. obaveze kupca o tome koliko će investirati, da li mora i dalje da obavlja istu delatnost, da li se ograničava u pogledu raspolaganja imovinom putem otuđenja ili zaloga i po pravilu traje dve godine. Onda stav 4. koji je za nas suvišan i po našoj proceni visoko- koruptivan – izuzetno od stava 3. ovog člana zbog značaja očuvanja delatnosti na predlog resornog ministarstva u čijoj nadležnosti je delatnost subjekta privatizacije period ugovorenih obaveza može se ugovorom o prodaji imovine odrediti u trajanju od tri godine. Nijedan kriterijum, ni jedan princip po kome će resorno ministarstvo dati svoj predlog, jednostavno, slobodna je procena. Zašto tri godine?Da li možemo da obrišemo ovaj stav, jer je, ponavljam, visoko-koruptivan, i eventualno regulišite to ugovorom o kupoprodaji? Ponavljam, stav 4. u članu 21. kojim se menja član 52. za nas nije prihvatljiv jer ne sadrži nikakv princip nikakvo pravilo na osnovu kog će ministarstvo postupati i za nas predstavlja veliki potencijalni izvor korupcije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Sertić. Izvolite gospodine Sertiću.
Vi ste dali dobro pitanje, ali ako to povežete sa prethodnim stavom, u kome se kaže da sve obaveze vezano za investicije, za očuvanje proizvodnje ili delatnosti koja je vezana za određeno preduzeće se uglavnom donose na dve godine, ovaj član upravo daje mogućnost Vladi da u izuzetnim slučajevima traži da u ugovoru stoji da te obaveze budu još jednu godinu proširene. Dakle, to je pozitivno u odnosu na ono što vi kritikujete kao negativan stav.
Zahvaljujem. (Aleksandar Senić, s mesta: Od ovlašćenog.) Da, imate vreme. Izvolite.
Dakle, gospodine ministre, ako je neko u obavezi da izvrši određene investicije u roku od dve godine, a vi mu produžite na tri, to nikako nije u korist Vlade, već u korist onoga ko investira. Jednostavno, odlažete mu obavezu izvršenja i realizacije investicije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, gospodine Sertiću, mi smo predložili da se, poput zakona, obriše i ovaj član, gde u jednom stavu piše da kupac stiče pravo svojine nakon uplate ugovorene cene, u skladu sa ugovorom o prodaji imovine. Ono što nas interesuje, jeste kako i na koji način mi možemo sa sigurnošću da utvrdimo da je imovina procenjena u skladu sa tržištem i ko na kraju procenjuje tu imovinu? Da li možemo sa sigurnošću da utvrdimo da li je ta cena u skladu sa tržišnom cenom ili ispod nje, a tek onda da utvrdimo koji procenat se prodaje. Zbog čega ovo govorim? Zbog primera IMR, gde mi na Rakovici imamo jedan veliki problem, gde nemamo poverenje da će neko da uzme u obzir, a tu su i radnici i sindikat je dolazio jedan dan u Skupštinu, pa se žalio i meni lično kao narodnom poslaniku. Dakle, kako i na koji način će se ceniti mašina ili onaj deo imovine koji nije u procesu proizvodnje došao do kraja, nego ne negde na sredini? Da li će se on ceniti? Kako ćemo moći da procenimo celokupan proizvod i pogon, jer će neko to sutra hteti da poravna, kupi prvo, da novac, a onda poravna i na tom zemljištu npr. napravi neke kvadrate? To je prodaja imovine. Nas samo zanima kako i na koji način ćemo doći do procene imovine, posebno onog dela koji nije došao kao finalni proizvod u procesu proizvodnje, nego je negde stigao na pola? I to su neki motori, i to su tamo neki točkovi, i to su neki delovi za te traktore. Kako i na koji način će se oni npr. ceniti? Ili ćemo samo reći – ma ne, to ne vredi ništa, po onoj staroj domaćinskoj, pa onda prodamo nekom ko tu digne dva miliona kvadrata? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Sertić. Izvolite.
Nekada se osećam kao da sam ovde u školi, a ne u Skupštini. Izvinite molim vas, poštovani poslanici, ali ja mogu jedino da preporučim da kupite neku od knjiga koja se bavi tematikom procene imovine i kapitala i da pročitate. Naši zakoni u kojima ste učestvovali i vi u prethodnim periodima, dakle, ne samo u poslednjih godinu i po ili dve dana, nego i mnogo više, definišu ko je to ko vrši procenu vrednosti. Ovlašćeni procenitelji koji su za to obrazovani, školovani i definisani zakonom i licencirani da vrše tu funkciju. Oni svojim pečatom i potpisom garantuju za takve stvari. To što je bilo prevara u periodu kada ste vi bili na vlasti, to je drugo pitanje i danas se mnogi sudski organi bave takvim pitanjima. Ali, ne možete da ulazite u zakonska rešenja pitanjima - ko to radi? To rade zvanično procenitelji koji su za to školovani i ovlašćeni od strane države. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. U članu 54. stav 1. tačka 3) briše se i st. 3, 4, 5, 6. i 7. brišu se. Dakle, mi ne smatramo da je to relevantno iz pozicije našeg odnosa prema ovom zakonu, ali kada je u pitanju upravo imovina koja se prodaje, veoma je važno dalje dati obrazloženje. O čemu se zapravo radi kada su u pitanju procenitelji i ovlašćeni? I ja se tu sa vama potpuno slažem. Gospodine Sertiću, nemojte prema nama da se ophodite kao prema ljudima koji su se prvi put susreli sa ovakvim stvarima danas. Nije istina. Dakle, mi upravo iz tog razloga razgovaramo sa radnicima koji ostaju na ulici. Zbog čega? Evo da vam kažem zbog čega. Zbog toga što je ovlašćeni procenitelj u slučaju PKB procenjivao imovinu i izostavio 10.000 grla kao stado, što je osnovna imovina tog preduzeća.
Gospodine Božoviću, stvarno ne mogu više da vam dopustim.
Ovo je zaista amandman.
Pa nije, gospodine Božoviću. Non-stop pričate o PKB-u. Molim vas…
Samo je primer bio.
Predložite dopunu zakona sa tom temom i onda možete da pričate koliko želite.
Dakle, veoma je važno zbog čega je… (Aleksandar Martinović, s mesta: Jel mogu i ja malo o „Galenici“? Ako on može da priča o PKB, ja mogu o „Galenici“.)
Gospodine Martinoviću, sa pravom negodujete, ali moram vas zamoliti da razumete gospodina Božovića koliko ga boli da nije u situaciji o tome da odlučuje.
Gospodine Martinoviću, vi ste uvek dobrodošli da se priključite diskusiji. (Aleksandar Martinović, s mesta: Šta? Kako ste opljačkali „Galeniku“?) Ne kaže se šta, nego molim.
Ja vas molim da završimo sada sa ovim.
Evo, samo još… [[isključen mikrofon]]
Moramo da završimo, javite se na sledeći amandman. Na član 23. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno Gordana Čomić i osam poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na član 24. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno Gordana Čomić i osam poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na član 25. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno Gordana Čomić i osam poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Dakle, vrlo pratim svaki član i govorim o svakom članu, to je veoma važno, ali i često dam primere negde iz nekih ranijih vremena. Ono što je važno je da sam ja lično predložio da se obrišu stavovi 3. i 4, zato što ministarstvo nadležno za poslove privrede, odnosno ministarstvo gospodina Sertića sačinjava izveštaje o izvršenoj kontroli, utvrđuje ispunjenost ugovornih obaveza i predlaže odgovarajuće mere Vladi. Upravo iz ovog razloga imali smo primere u Vladi od 2004. do 2007. godine 23 sporne privatizacije, od ukupno 24. Razumemo se. Dakle, 23, evo i sami vi to znate, su u periodu Vlade Vojislava Koštunice bile sporne od strane Evropske komisije, koja isključivo traži od Srbije da ta 23 ili 24 na kraju sporna slučaja reši. Te 23 sporne privatizacije su sporne zato što ovaj član, odnosno ovaj stav nije mogao da zaživi u praksi. Iz tog razloga smatramo da ne sme nikada više da se ponovi da nas Evropska komisija, posebno sada u procesu pridruživanja, opominje da npr. zaduženo resorno ministarstvo nema kaznu ukoliko ne ispuni ono što je zapisano u ovom stavu. Dakle, ne samo da je potrebno da vi nadzirete proces privatizacije, nego je potrebno da ukoliko ne poštujete zakon, odnosno službe u okviru vašeg ministarstva moraju da odgovaraju za ovo.
Zahvaljujem. Gospodine Jovičiću, želite po ovom amandmanu? (Aleksandar Jovičić, s mesta: Povreda Poslovnika, član 106.) Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, reklamiram član 106. – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Mi smo ovde slušali u nekoliko navrata priču oko PKB-a. Evo, vi ste tu, gospodine uvaženi ministre, ako pričamo o PKB, Vlada Mirka Cvetkovića, uz asistenciju Dragana Đilasa i mnogih onih koji su imali interes od Demokratske stranke, od te iste Vlade, prebacili su zemljište u vlasništvo PKB-a, zato što su znali da će tu proći obilaznica, da će se izgraditi novi most, da bi posle mogli da prodaju to zemljište kao atraktivno zemljište njihovim prijateljima koji su ovu zemlju doveli u situaciju bankrota. To jeste istina što se tiče PKB-a, jer vi se non-stop pozivate na PKB, a to je uvek, se vraćate na mesto zločina, i to jeste vaš problem. Poljoprivredni kombinat Beograd nikakav problem danas, jer mi želimo da to bude uspešna kompanija, da omogućimo da ta kompanija bude konkurentna na tržištu i sve ćemo dati da to postignemo zajedno sa Vladom, sa ministrima i sa ovom Skupštinom. Ali, vi ste pljačkali po PKB-u, to moraju građani Beograda i Srbije da znaju. Još jednom ponavljam, da građani Srbije to čuju. Vlasništvo, tj. republičko i gradsko zemljište koje je bilo odlukom Vlade Mirka Cvetkovića, a znate kako je šakom i kapom taj isti čovek zajedno sa Đilasom i Tadićem delio tajkunima zemljište, preinačili su vlasništvo PKB-a da bi prošla obilaznica, a atraktivno zemljište bi se posle dalo nekom novom Šutanovcu ili istom Šutanovcu da gradi pašnjak, odnosno da gradi zgrade i da postane veliki investitor. To je istina i to više nikada nećemo dozvoliti.
Vreme. Zahvaljujem. Dobićete reč gospodine ministre. Ali, vidite gospodine Božoviću šta se dešava kada odstupite od teme i od dnevnog reda, tako da vas molim. Ja sam morao da dam gospodinu Jovičiću, bez obzira što je malo to odstupilo od povrede Poslovnika, morao sam da dam da se vidi neko drugo gledište na problem oko PKB-a, ali ste vi iz rasprave u raspravu doveli do toga da mi sada pričamo o temi koja nije u dnevnom redu i nije predmet amandmana. Tako da vas molim da vodite računa kod sledećih amandmana da ne izazivate ovakvu vrstu replike. Reč ima ministar Sertić, izvolite.
Moram da odgovorim poslaniku Jovičiću. Tačno je sve što ste rekli. Dakle, to zemljište koje je nekada pripadalo gradu je prebačeno na PKB, upravo sa pretpostavljam tom idejom i namerom, jer nije to bila jedina kompanija koja je na takav način pripremana za prodaju i privatizaciju, ali mi smo to promenili. To zemljište neće biti uključeno u imovinski paket koji kad se bude prodavao PKB, vraćamo ga i biće na posebnim tenderima prodavano kao građevinsko zemljište, od čega će ova država imati koristi kako je trebala nekada da ima. I, to je način kako se sprovodi privatizacija i zato je važno da odgovorni ljudi u Ministarstvu privrede i u svim drugim državnim organima rade svoj posao ispravno.
Hvala, gospodine Sertiću. Na član 26. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Član 26. govori o kontroli izvršenja ugovornih obaveza. Stav 3. kaže – ministarstvo nadležno za poslove privrede sačinjava izveštaj o izvršnoj kontroli, utvrđuje ispunjenost ugovornih obaveza i predlaže odgovarajuće mere Vladi. Naš amandman se sastoji u tome da se uvodi obaveza da se izveštaj o predloženim merama i naravno izveštaj o izvršavanju ugovornih obaveza dostavlja i Narodnoj skupštini, naročito kad su u pitanju strateški investitori. Još jednom je amandman odbijen, gde se kaže – da je članom 84. Zakona o privatizaciji već ta obaveza postoji. Međutim, obzirom da se ovde radi o merama koje Vlada predlaže, odnosno o merama koje ministarstvo predlaže, mislim da bi bilo dobro da svi narodni poslanici znaju kako teče ispunjenje ugovornih obaveza između ministarstva i strateških investitora. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 27. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović, zajedno narodni poslanici poslaničke grupe DS. Reč ima narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Ovo je dosta nejasno šta se ovde kaže. U članu 81. posle reči „rasterećenje“ briše se zapeta i reči dve tačke „pokretanje likvidacije“. E, sad da li se brišu te reči? Ako se brišu i zapeta i te reči zašto ne piše brišu se zapeta i reči ili se nešto drugo dešava sa tim rečima, zaista je potpuno iz ovoga u kom slučaju nam fali kraj rečenice, da ne kažem predikat fali u rečenici, tako da sad ja ne znam. Verujem, vi ste žurili. Očigledno, dali ste po hitnom postupku 69 zakona, ne vi lično, ali Vladi, ali dajte malo neka neko pogleda te zakone pre nego što dođu u Skupštinu ili nam recite šta se dešava sa rečima „pokretanju likvidacije“ i dodajte glagol u tu rečenicu ili promenite da se vidi da se brišu i te reči i zapeta u tom slučaju pretpostavljam treba amandmanski reagovati na ovaj Predlog zakona s obzirom, na to da nekad držite da su te lektorske intervencije pravno-tehničke redakcija, a nekada su predmet izmena i dopuna zakona.
Zahvaljujem. Na član 28. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Nataša Vučković i Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović, Ivan Marković i zajedno Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 28. amandman je podnela narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 29. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 30. amandman je podneo narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Aleksandra Tomić i Zoran Babić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetika prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, prvo da se zahvalimo što ovakav amandman je usvojen, a predlog je taj da se definiše tačko uloga Agencije za privatizaciju nakon gašenja, da ona praktično postaje agencija za rešavanje sporova. Očito je naša prošlost pokazala da su sporovi samo i ostali. S druge strane, interese države zastupaće Državno prvobranilaštvo tako da i ono što se odnosi i na zaposlene i na ljude, tačno se definiše. Zahvaljujemo vam se na razumevanju što uopšte kada govorimo o amandmanima za izmene i dopune i završetak procesa privatizacije ste imali i dovoljno razumevanja da jednostavno sve stvari stavite na svoje mesto. Hvala puno.
Zahvaljujem gospođo Tomić. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkvo. Na član 31. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Izvolite, gospođo Karavidić.
Hvala gospodine predsedavajući. Član 31. govori o tome šta se dešava posle gašenja Agencije za privatizaciju. Mi smo predložili izmene stava 3. i predložili brisanje stava 5. Ukratko, predlažemo da ministarstvo preuzme sve zaposlene osim onih zaposlenih koji su raspoređeni na poslovima zastupanja, a koje preuzima Državno provbranilaštvo za razliku od Predloga zakona koji predviđa da ministarstvo preuzima samo zaposlene u Agenciji za privatizaciju raspoređene na poslovima privatizacije, tržište kapitala i kontrole izvršenja ugovornih obaveza, a ostale zaposlene tretira kao višak i kojima prestaje radni odnos. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Dame i gospodo, uvaženi ministre, predložio sam brisanje stavova 4. i 5. uz jedno dodatno objašnjenje gde se zaposlenima koji ne budu preuzete u smislu stava 3. i 4. ovog člana prestaje radni odnos danom prestanka rada Agencije za privatizaciju uz isplatu otpremnine u skladu sa zakonom kojim je urađeno više zaposlenih u javnom sektoru. Ono što je moj predlog, ono što je moje pitanje vama i zbog čega sam isključivo protiv, ovde nema nijedne jedine reči o prekvalifikaciji i da li imamo bilo kakvu analizu o kom broju radnika je reč, s obzirom da ste i vi i gospodin Vujović dok je bio na vašem mestu govorili o sto hiljada zaposlenih u preduzećima gde moraju da se restrukturiraju i da se nađe rešenje i strateški partneri, to u velikoj meri niste kao Vlada ispunili. Dakle, da li ćemo sa jedne strane i koliki broj nezaposlenih imati, a očigledno je da hoćemo, koliko ljudi će ostati bez posla i zašto nemamo nikakvu prekvalifikaciju onih radnika koji negde mogu da se sa jednog radnog mesta prebace, ukoliko se njihova osnova, odnosno delatnost firme ugasila na neko drugo radno mesto, ukoliko u javnom sektoru ili u nekom državnom preduzeću postoji potreba za radnicima. Nama je važno da brinemo o ljudima, zato što neko kada izgubi jednu platu, to je izgubila cela porodica jednu platu i onda imamo problem da nekog radnika koji je ostao bez posla, da mu pružimo nadu da će sutra na tržištu radne snage već moći da dođe do tog posla. Posla nema, radnih mesta nema i iz tog razloga nas zanima kako i na koji način ćemo uz ovu otpremninu i dalje brinuti o tim ljudima i gde će oni naći nova radna mesta. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Sertić.
Ja bih voleo da ste vi tako brinuli o radnicima koji su primali 15, 20 ili 25.000 dinara platu i da ste zaista u prethodnom nizu godina mogli da učinite sve da oni danas imaju, barem ovakve kakve imaju radnici u Agenciji za privatizaciju. Poštovani poslanici, prosek plate u Agenciji za privatizaciju je preko 100.000 dinara, prosečna plata. Dakle, preko 300 zaposlenih sam zatekao u Agenciji za privatizaciju, koja sedam godina nije nijednu privatizaciju realizovala i to je briga poslanika koji predlažu brisanje sad ovog člana i razmišljanje o budućnosti, a potpuno se slažem da treba ljudi da se prekvalifikuju, da se preobrazuju i imaće priliku sada svi ovi koji su radili na tim poslovima, koji budu ostali bez posla u Agenciji za privatizaciju, da sva svoja znanja primene na tržištu u realnom sektoru i da nađu i da vide kako to znači, odnosno šta znači raditi u realnom sektoru i boriti se svakog dana za svoju budućnost.
Na član 32. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović, i zajedno narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 34. amandman su zajedno podneli Aleksandra Tomić i Zoran Babić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi ministre, kolege poslanici, predlog ovog amandmana koji ste usvojili je suštinsko usklađivanje sa budžetom Republike Srbije, koji smo usvojili za 2016. godinu. S obzirom da se Agencija gasi praktično 1. februara 2016. godine, sredstva koja su bila namenjena, sada se tačno preusmeravaju sa određenih pozicija novoj agenciji za rešavanje sporova i Ministarstvu privrede, shodno tome koliko u tom reciprocitetu koja treba da povuče. Samim tim, mi suštinski i finansijski, u stvari ovaj zakon uvodimo u tokove, na osnovu kojih vi možete da vršite implementaciju ovog zakona koji Skupština bude usvojila. Hvala.
Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem gospodine Bečiću, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre Sertiću, ovde se u stavu 4. – postupci odlučivanja po prigovorima i žalbama, od strane onih koji smatraju da su oštećeni u procesu privatizacije, a Ministarstvo nadležno za poslove privrede, koje do sada nije odlučilo po tim žalbama i po tim prigovorima, do dana početka primene ovog zakona, okončaće se po odredbama, ovog zakona. Ovo ovako ne može da stoji, iz prostog razloga što ima elemenata retroaktivnosti, nedostaje rečenica – ukoliko su odredbe ovog zakona povoljnije po one koji su se žalili ili prigovarali i imali prigovore u skladu sa procesom, kada je u pitanju proces privatizacije, gde oni smatraju da su njihova prava ugrožena. Dakle, ukoliko je ovaj zakon, odnosno izmene i dopune, a ja ne znam da li jesu, povoljnije, onda možete da odlučujete po njima, a ukoliko su nepovoljnije, ne možete, zato što je u pitanju retroaktivnost, samo jedna mala pravnička ispravka.
Na član 35. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović, i zajedno narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 36. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović, i zajedno narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 37. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović, i zajedno narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika Demokratske stranke. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji je loš zakon i mi smo iz tog razloga, ovaj član predložili da se obriše, kako ne bi nikada ovaj zakon zapravo stupio na snagu. Smatramo da ovaj zakon ne treba da stupi na snagu, iz svih argumenata koje smo izneli danas i kada ste menjali i dopunjavali ovaj zakon pre određenog broja meseci, vi i gospodin Vujović, kada smo govorili da se ništa dobro neće dogoditi, posebno za 100.000 zaposlenih u sektoru koji pokušavate nekako da ugasite, zato što niste bili sposobni da nađete strateške partnere. To je samo za nekoga 100.000 radnika, a za Srbiju je to 100.000 plata, 100.000 manje plata će smanjiti proizvodnju u Srbiji. Nisam siguran na koji način i kako će ova predviđanja uticati na rast društvenog proizvoda u 2016. i 2017. godini, s obzirom da smo od strane predsednika Vlade Republike Srbije, od strane gospodina Vujovića imali prilike da čujemo da planirate neki veliki rast. Dakle, PKB, „Dragan Marković“, IMR i mnoge druge kompanije u Srbiji, imamo najave i kada je u pitanju FAP u Priboju i ostale, jer neće moći da opstanu, ukoliko se pod hitno ne nađu strateški partneri, a očigledno je da ih nema i nažalost, 100.000 ljudi će u Srbiji u 2016. i 2017. godini ostati bez posla. Smatramo da je veoma loše da politika Vlade, kada su u pitanju privatizacije, bude osvrnuta na period Vlade Vojislava Koštunice i kada su bile 24 sporne privatizacije. Ovde nema spornih privatizacija, u ovom slučaju gašenja ovih preduzeća, zato što se ona i ne privatizuju, ali u svakom slučaju, briga o radnicima manjka ovoj Vladi i mi smatramo da 100.000 porodica u Srbiji će biti ugroženo sa 100.000 manje plata.
Gospodine Jovičiću, da li ste se javili? Povreda Poslovnika ili?
Reklamiram član 107. i mislim da je ovo, pre svega, vređanje dostojanstva Narodne skupštine, da govorite da Vlada Republike Srbije ne misli o radnicima, da iznosite neistine, da ne postoje strateški partneri i da se mi njima ne bavimo, a ja bih prethodnog govornika upitao, neka nađe jednog strateškog partnera ili ne on, on zaboravlja da postoji predsednik pokrajinske Vlade koji predstavlja trenutni režim u Vojvodini sa 6% podrške, čak i manje, sa 5% podrške, koji ide po svetu i priča sve najgore o svojoj državi. Mislim da bi mu bilo bolje da je napravio neki aranžman za tu istu našu zemlju, Srbiju, da omogućimo nova radna mesta. Dok on ide po svetu i priča sve najgore o našoj zemlji, misleći da će na taj način da sruši Aleksandra Vučića ili našu Vladu, bolje da se bavio nekim konkretnijim poslom, nego što je danas ispao smešan sa 200 ljudi koje je doveo ispred Skupštine Srbije, a videli ste, u Novom Pazaru 4.000 ljudi je dočekalo predsednika Vlade Aleksandra Vučića. Te dve slike vam dovoljno govore o tome kakav je naš odnos prema radnicima i koliko nas radnici i građani Srbije cene i poštuju, a kakav je vaš. Iako ste pokušali da zloupotrebite ljude sa nekim, pod znacima navoda protestom, a to je više bilo kao neka tribina u nekom mesnom odboru DS, nikakav to protest nije bio, ali to samo govori o vašem odnosu. Prvo ste te ljude pljačkali, Šariću i mnogim drugima ste davali zemlju u bescenje, a onda posle dovodite zemljoradnike da se žale. Ali, videli ste, predsedavajući, da je to bila samo farsa i da bi gospodinu Pajtiću bolje bilo da bude na svom radnom mestu.
Vreme. Zahvaljujem. Nisam razumeo to oko mesnog odbora, mislim da je to bilo manje nego mesni odbor u Beogradu. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasnje? Zahvaljujem. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala. Član 37. kaže da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“. Obzirom da znamo da se ovaj zakon primenjuje od 1. februara, ne vidimo razlog da se krši ustavna norma, koja kaže da zakon stupa na snagu osmog dana od objavljivanja, te je u tom smislu i naš amandman. Volela bih da čujem od ministra zašto zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 68. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PRAVU NA BESPLATNE AKCIJE I NOVČANU NAKNADU KOJU GRAĐANI OSTVARUJU U POSTUPKU PRIVATIZACIJE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala. Ova sugestija je ista kao i ona koju sam malo pre imala na jedan od članova Zakona o privatizaciji. Naime, ovaj član govori o pokretanju upravnog spora. Mi smo izmenili naziv tog odeljka. Predlažemo da on nosi naziv – pravo na pravni lek i pokretanje upravnog spora. U samom članu se kaže da odluke donete u skladu sa ovim zakonom su konačne i protiv odluka iz stava 1. ovog člana može se pokrenuti upravni spor u roku od 30 dana od dana dostavljanja odluke. Mi i dalje insistiramo na tome da se uvede i mogućnost izjave žalbe ministarstvu nadležnom za poslove privatizacije, jer mislimo da je to jedno od osnovnih ustavnih načela. Stoga predlažemo da upravni postupak, kao jedan od konačnih postupaka stoji, ali da se uvede i pravo na žalbu ministarstvu koje je nadležno za poslove privatizacije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
To zakonski nije moguće, s obzirom da sve poslove preuzima Ministarstvo privrede. Dakle, ne može Ministarstvo privrede biti nadležno i u prvom i u drugom žalbenom postupku. Zbog toga je predviđeno da se automatski ide na upravni spor. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe DS. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Zahvaljujem. Mi smo u članu 8, kojim se dodaje novi član 12a, zaključili da je došlo do greške prilikom pisanja Predloga zakona, a u tom stavu 3. članu 8. piše: „Ako se ministarstvo nadležno za poslove privatizacije ne izjasni o odluci iz stava 1. ovog člana do dana donošenja odluke, smatraće se da je prisustvovalo sednici skupštine akcionara i glasalo protiv donošenja te odluke“. Mi znamo da npr. ćutanje administracije znači odobravanje neke odluke ili odobravanje nekog zahteva, ali da je ćutanje administracije protiv neke odluke, to nam je u potpunosti nejasno. Ako nije došlo do greške, mi smo amandmanom dali ispravku da se smatra da je ministarstvo prisustvovalo sednici skupštine akcionara i glasalo za donošenje te odluke. Vi ste odbili amandman, što znači da ćemo imati u našem zakonodavstvu i takav presedan da ćutanje administracije znači da je neki državni organ protiv donošenja neke odluke ili protiv pozitivnog rešavanja nekog zahteva. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
Ovo nikako nije presedan niti u pravnoj praksi, niti u praksi ministarstva, odnosno agencije, s obzirom da ovakav član definisan stoji već deset godina, a radi se o glasanju u preduzećima i privrednim društvima u kojima akcionarski fond ima neki svoj deo kapitala. S obzirom da je najveći deo najčešće manjinski, mnogo je svrsishodnije da on bude, a ne može kao manjinski partner da utiče na ključne odluke, da on bude upravo definisan kao nesaglasnost za odluku, a tamo gde je važno da se fond saglasi, onda se svakako šalje neko ko će prisustvovati sednici. S druge strane, veliki je broj preduzeća koji donosi određene odluke i ovo je rešenje koje smo mi prihvatili kao jedno od rešenja. Dakle, zaista dugo postoji, jer je praktično i ima smisla i u praksi se pokazalo kao dobro.
Zahvaljumem. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Izvinjavam se, da li je to bio član 14?
Da, član 14.
Pa, kao i u prethodnom zakonu, isto mislimo da ovaj zakon treba da stupi na snagu osmog dana od dana objavljivanja, kao što je Ustavom i određeno. Ne vidim žurbu. Međutim, vi ste se u svom odgovoru osvrnuli na to da ovaj naš amandman ne može da se usvoji zbog toga što je potrebno uskladiti ovaj zakon sa izmenama Zakona o privatizaciji. Obzirom da se ovaj zakon primenjuje od 1. februara 2016. godine, zaista ne vidim žurbu za tim.,
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinosti i u celini. Prelazimo na 69. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O OBNOVI NAKON ELEMENTARNE I DRUGE NEPOGODE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv glave I, naziv člana 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na naziv člana 3. i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Član 3. govori o programu pomoći obnove. Stav 2. kaže – državne programe pomoći i obnove donosi Vlada na predlog Kancelarije za upravljanje javnim ulaganjima. Mi mislimo da se državnim programima pomoći i obnove utvrđuju mere i kriterijumi za pružanje te pomoći. Sam postupak za obnovu i saniranje oštećenih, te mislimo da Kancelarija nikako ne bi trebala da bude ta koja će biti predlagač ovog svega. Mislimo da je dovoljno da Vlada donosi program pomoći i obnove bez sugestija kancelarije koja u stvari samo treba da bude onaj ko sprovodi to.
Zahvaljujem. Na naziv člana 4. i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na naziv člana 5. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Zahvaljujem. Na naziv člana 6. i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, ministar je takođe tu negde u blizini, članom 6. svaki građanin ostvaruje pravo na pomoć u slučaju elementarne i druge nepogode pod uslovima i u postupku propisanim ovim zakonom. Dakle, ono što se takođe ovde pominje jeste ravnopravnost sa ostalim građanima, i to bez diskriminacije. Sanacija poplava mogla je da bude mnogo bolje uređena i odrađena da je Vlada Republike Srbije zapravo obezbedila veći deo sredstava. Dakle, ne bih do kraja odgovornost prevaljivao na one koji su vršili, kao nadležni organ, koji je određen od strane Vlade Republike Srbije, sanaciju poplava, već isključivo prioritete Vlade, jer nije mnogo sredstava predviđeno za obnovu. Član 6. priča o ravnopravnosti i bez diskriminacije svako ima pravo na pomoć. To nije bio slučaj kada je bio u pitanju Obrenovac. Dakle, ovde ili pokušavamo da ispravimo ono što se dogodilo u Obrenovcu, čime priznajete grešku da su postojali građani prve i druge kategorije, jer imamo one koji su dobili kompletnu pomoć i imamo one koji i dan danas čekaju u redu za pomoć, a građani su Obrenovca, Paraćina, Svilajnca ili Krupnja. Tu imamo veliki problem. Da li je ovo zakon koji će definitivno u svakom narednom slučaju, ne ponovilo se nikada više, građane staviti pred zakonom u jednu jedini liniju? Imamo ponovljen slučaj da i dan danas imamo dve hiljade privrednika, da imamo neke građane koji su najoštećeniji bili u centralnim delovima i rubnim područjima Obrenovca, a do dana današnjeg nije primljena pomoć od strane Vlade Republike Srbije. Da se te stvari ne bi dešavale, moramo da damo mnogo ozbiljniji Predlog zakona, da se nikada više ne ponovi ovako sramotna obnova kao što je bila do sada.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Na naziv člana 7. i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na naziv člana 8. i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na naziv člana 9. i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na naziv člana 10. i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na naziv glave II iznad člana 11, naziv člana 11. i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na naziv člana 13. i član 13. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić i zajedno narodni poslanici poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dakle, mi smo u smislu racionalizacije državne uprave podneli amandmane da se ne osniva Kancelarija za upravljanje javnim ulaganjima, jer smatramo da nema potrebe da se gomila državni aparat, već da to može da radi komisija Vlade, i to upravo oni ljudi koji su već na platnom spisku države i koji ne moraju da primaju neke nove plate za svoj rad. Dakle, predložili smo da državne programe pomoći i obnove donosi Vlada, ali da nema komisije za upravljanje javnim ulaganjima, jer smatramo da je ona potpuno bespotrebna i da se samo multiplicira broj državnih organa i organizacija i sam postupak obnove se čini neefikasnim. Ako već imamo ministarstvo, ako imamo i ministra bez portfelja, zašto ćemo ponovo da imamo još jednu kancelariju, Kancelariju za upravljanje javnim ulaganjima? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na naziv člana 14. i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na naziv člana 15. i član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Zahvaljujem. Na naziv člana 16. i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić i osam poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine Bečiću, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, jedinica lokalne samouprave, ovaj se deo odnosi na procenu štete, bez odlaganja obrazuje potreban broj komisija. Jedinica lokalne samouprave, u ovom slučaju, nije bila opština Obrenovac, već Grad Beograd. Dakle, jedinica lokalne samouprave jeste Grad Beograd, ali imamo veliki problem zato što su često komisije, odnosno u ovom slučaju opština Obrenovac, radile vrlo politizovano i vodile računa i delile građane na građane prvog i drugog reda. Ono što smo imali prilike da vidimo jeste da su neki iz tog razloga, koji nisu u velikoj meri bili pogođeni, dobili sredstva mnogo pre onih koji suu mnogo većoj meri bili pogođeni. Dan danas imamo nosioce stanarskih prava. Dan danas imamo podstanare koji nisu zadovoljni načinom na koji je opština, grad ili Republika izašla u susret onoj šteti koja je nastala tokom majskih poplava. Ono što je važno jeste da potreban broj komisija mora da ima nadzor. Potreban broj komisija, koliko god da ih je, ne smeju da budu politizovane, a vrlo dobro smo svesni toga da se i tu nalaze članovi političkih organizacija. Često, što je najveća sramota, dešava se zloupotreba u najgorim slučajevima, poput ovog, dešavaju se zloupotrebe. Imali smo prilike da čitamo u medijima da su neki građani dobili sve, a da drugi nisu dobili apsolutno ništa. Nemojmo da pravimo zakone koji će uređivati tako da onaj ko ima političku vezu može da se spasi od neke elementarne nepogode, a onaj koji nema da ne može to da učini. Zahvaljujem.
Na naziv člana 17. i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Gordana Čomić, Goran Ćirić i sedam poslanika poslaničke grupe DS. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Da ne ispadne da samo kritikujemo, evo, jedan dobar član, i mi smo iz jedne vrste nemogućnosti da diskutujemo i da ovo zakonsko rešenje zaista dobro obradimo, jer smatramo da mora svako da nađe vremena da o ovako važnim temama razgovaramo. Pošto nismo imali vremena da razgovaramo mi smo predložili da se ovaj zakon stavi van snage. Ali i u ovom zakonu ima dobrih stvari, i ovaj član 17. je upravo ovo što sam rekao na kraju člana 16. u malopređašnjem govoru. Dakle, član 17. je verifikacija procene štete. To je upravo važno iz prostog razloga što su često komisije politizovane i vrše nešto što se naziva političkom obnovom, a ne zaista suštinskom i istinskom od onog što se zove elementarna nepogoda. Dakle, ako i u tim nedaćama delimo ljude na pripadnike jedne ili druge stranke onda potpuno nema pravednog društva, onda nema apsolutno više ni društva u Srbiji. Iz tog razloga ovaj član je veoma dobar, i ja ga potpuno ovde pozdravljam, jer smatram da je veoma bitno da sa različitih nivoa moramo da kontrolišemo procese obnova sa kojih god nivoa da dolaze, da li je upitanju jedinca lokalne samouprave, da li je u pitanju gradska opština, da li je u pitanju republički nivo, svako mora da nadzire one komisije koje u ovom slučaju raspolažu javnim dobrom građana Srbije. Iz tog razloga, potpuno pozdravljam ovaj član i smatram da je u ovom delu ovaj zakon veoma, veoma korektan. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Sertić. Izvolite, gospodine Sertiću.
S obzirom koliko kritikujete šta je Kancelarija uradila u prethodnom periodu, samo ću par podataka da dam, prosto da ne zaboravio kako je to bilo prilikom prošlogodišnjih poplava i onog katastrofalnog stanja koje smo imali u celoj Srbiji, a lako se možemo setiti šta je bilo u Kraljevu i kako je obnova u Kraljevu prošla, s obzirom da je posle toga bilo i hapšenja i sudski procesi su još u toku. Prosto da ne zaboravimo samo da je materijalna pomoć ukupna koja je isplaćena i koja je vraćena unutar obnove preko 44 miliona evra, da je za 20.695 domaćinstava širom Srbije dodeljena materijalna pomoć, da je Crveni Krst preko 330 miliona dinara dao pomoći, da je vrednost radova u obnovi kuća preko 10 miliona evra, da je zbrinuto 458 porodica, da je za 776 čak podstanarskih porodica data pomoć u iznosu od 55 miliona dinara. Pomogli smo privredi i to preko Fonda za razvoj za 1987 privrednih subjekata sa preko 500 miliona dinara, i na sve to i međunarodne organizacije i naše domaće, kao što je Transparentnost, ali i Zaštitnik građana dali su sve pohvale da su svi procesi, sve javne nabavke su urađene na vreme i dovoljno čisto, jasno da zaslužuju najviše ocene. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 17. amandman su zajedno podneli 10 poslanika poslaničke grupe Boris Tadić. Izvolite, gospodine Seniću.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajći. Gospodine ministre, pošto ste već to sve naveli i neke rezultate zaista ne možemo da osporimo, čemu služi ministar za vanredne situaicije? Ako mi dupliramo i Kancelariju i ministra imamo i Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, koji sve to treba da obnavljaju i rade, čemu nam služi ministar? On ima neki budžet, neki kabinet i neke vozače, nadam se da ste mu dali vozača, pošto se prošle godine žalio da više nema ni vozača. Dakle, ne izlazim iz amandmana, gospodine predsedavajući, već upravo kažem ili nam nije potrebna Kancelarija ili nam nije potreban ministar. Mi smo se opredelili da je Kancelarija veliki balast i da će postupak obnove, dakle, da se razumemo, Kancelarija za upravljanje javnim ulaganjima i da će postojanje te kancelarije postupak obnove učiniti neefikasnim i zbog toga predlažem amandman na član 17. da umesto Kancelarije taj posao radi komisija koju čine nadležni ministri, pa onda i ministru za vanredne situacije, da date neki posao da radi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem. Predsedavajući, uvaženi ministre, poštovani gosti, ukoliko se stranka koja je uredno pozvana ne odazove pozivu, a ne opravda svoj izostanak, smatraće se da je saglasna sa verifikovanim zapisnikom. Ovo, npr. nije bio slučaj u Kraljevu, a to jeste sada slučaj u svakom narednom slučaju elementarne nepogode. Dakle, oni koji su obnovili Kraljevo, gospodine Sertiću, su pisali ovaj zakon, to da znate. Ljudi koji su obnovili Kraljevo bez ijedne afere, oslobađajuća presuda je bila, su pisali ovaj zakon, i mi to pozdravljamo. Mi to pozdravljamo. Gospodin Milan Marković, pre svega, veoma vam je poznato, jedan od najboljih ministara u Vladi gospodina Cvetkovića. Dakle, u ovom slučaju, imamo sjajan primer kako je izvršena jedna dobra obnova od jedne strašne elementarne nepogode. To je Kraljevo. Sve što smo želeli jeste, da se taj model prenese na Obrenovac, Paraćin, Krupanj, pod broj jedan. Pod broj dva, sledeća stvar koja je veoma, veoma važna za sve one koji su nekada bili žrtve elementarnih nepogoda je sledeće, nije gospodin Blagojević niti Kancelarija, i tu ne želim da se složim sa onima koji to tvrde, imala veću odgovornost od Vlade Republike Srbije. Koliko ste im dali sredstava oni su to odradili i mislim u velikoj meri da su dali svoj maksimum. Ali, samo smatram da prioriteti treba da budu drugačije raspoređeni. Često su lokalne samouprave bile te koje nisu mogle da odgovore zadacima, a negde su odgovarale zadacima vrlo dobro, ali ne možemo za sve kriviti Kancelariju ili pojedince. Dakle, svi zajedno smo odgovorniji da se kvalitetnije….
Gospodine Božoviću, može malo o amandmanu..
… rešenje nije donosilo pre ovoga. Zahvaljujem.
Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić i sedam poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 20 .amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na naziv člana 21. i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na naziv člana 22. i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović, Jovan Marković. Zahvaljujem. Na naziv člana 23. i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Ovaj član govori o obaveštavanju javnosti o državnoj pomoći. Tako da u svom prvom i drugom stavu iskazuje obaveze jedinice lokalne samouprave na koji način to treba da urade. U stavu tri kaže – kancelarija je dužna da obezbedi dostupnost svih informacija o prilivima donatorskih sredstava, donatorima, izvršenim isplatama i primaocima pomoći u novcu, odnosno robama i uslugama putem internet prezentacije. Obzirom da se radi o državnom novcu, mi mislimo da ovaj stav ovog člana treba da se menja, te treba da glasi – Vlada je dužna da na svojoj internet prezentaciji i na internet prezentaciji Ministarstva finansija objavi sve izvore i iznose sredstava, dinamiku i način njihovog trošenja, kao i vrstu i obim procenjene i prijavljene štete i teritoriju na kojoj je šteta nastala, odnosno gde je procenjena i prijavljena, a detaljan izveštaj Vlada podnosi Narodnoj skupštini jednom mesečno, do kraja završetka postupak otklanjanja posledica elementarnih nepogoda. Ovaj naš amandman je delimično usklađivanje sa izmenjenim članom 13. Predloga zakona, gde je naš predlog da se Vladi jasno da do znanja da je ona ta koja treba da vodi računa o načinu i obaveštavanju javnosti, naravno i obaveštavanju Narodne skupštine o trošenju državne pomoći, odnosno o izvorima finansiranja i ostalim vrstama sredstava. Hvala.
Zahvaljujem. Na naziv člana 24. i član 24. amandman su podneli poslanička grupa DS. Zahvaljujem. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Ovaj amandman predstavlja usaglašavanje sa amandmanima koji su podneti pre toga na članove 13. i 17. I opet postavljam isto pitanje – šta je posao ministra bez portfelja zaduženog za vanredne situacije? Ćutanje gospodina ministra mi znači da on ne radi ništa, jer verovatno da može da se podiči nekim rezultatom verovatno bih njegov kolege ovde sada mogao da nam kaže nešto. Dakle, da još budemo načisto, gospodin ministar je naveo i objasnio određene rezultate koje je kancelarija imala prilikom saniranja štete od poplava, ali tu se govorilo o Kancelariji za pomoć i obnovu poplavljenih područja, a mi govorimo o tome da Kancelarija za upravljanje javnim ulaganjima ne treba da postoji, već da njen posao treba da radi komisija koju čine nadležni ministri. Dakle, upravo i želim ovim amandmanom da promenimo da ne kancelarija, već da komisija koju čine nadležni ministri podnosi Vladi za svaku sednicu Vlade, a ne jednom u tri meseca, jer smatramo da ovaj rok koji ostavljen od tri meseca ponekad može da bude veoma dug i da se može kasno reagovati ukoliko dođe do nastanka određenih šteta, dakle, da komisija podnosi Vladi za svaku sednicu u Vladi, izveštaj u toku postupka, dodele državne pomoć, broju korisnika i procenama štete, kao i konačni izveštaj po okončanju postupka dodele državne pomoći. Takođe, predviđamo i da izveštaji koje podnosi komisija sačinjena od nadležnih ministara se objavljuju na internet stranici Vlade i ja zaista ne vidim šta je sporno u ovom našem amandmanu, osim možda mog pitanja - šta su rezultati ministra bez portfelja zaduženog za vanredne situacije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 25. naziv člana 25. amandman su zajedno podneli 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 26. naziv člana 26. amandman su zajedno podneli 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 27. naziv člana 27. amandman su zajedno podneli 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 28. amandman su zajedno podneli 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na naziv člana 30. i član 30. amandman su zajedno podneli 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na naziv glave 3. iznad člana 31. i član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 33. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici poslaničke grupe DS i narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Izvolite. Narodna poslanica Branka Karavidić.
Hvala gospodine predsedavajući. Pa, obzirom da je naša ideja da Kancelarija za obnovu ne postoji, nego da to taj posao radi komisija Vlade, shodno toj izmeni koju smo predložili na član 13. mi predlažemo ovim amandmanom da se član 33. briše. On u stvari kaže ovako –kancelarija će danom stupanja na snagu ovog zakona od Kancelarije za pomoć i obnovu poplavljenih područja preuzeti zaposlene i postavljena lica, kao i prava obaveze predmete, opremu, sredstva za rad i arhivu. Znači, naš predlog je da se umesto kancelarije Vlada formira komisiju koja će se baviti time, te mislimo da je i ovaj član bespotreban u ovom zakonu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 34. amandman su zajedno podneli 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 35. amandman su zajedno podneli 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 36. amandman su zajedno podneli 11 poslanika poslaničke grupe DS. Zahvaljujem. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 37. amandman su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, magistar doktor Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Hvala. Kao i u prethodnim zakonima ovde takođe mislimo da je nepotrebno kazati, odnosno reći da ovaj zakon stupa narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“. Mislim da ne treba kršiti Ustav i da treba izmeniti ovaj član tako što bi umesto reči – narednog, trebalo da stoji – osmog dana. Mi predlažemo da ovaj zakon stupi na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku.“ Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospođo Karavidić. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 70. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o privremenom uređivanju načina naplate takse za javni medijski servis. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli poslanici.Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za kulturi i informisanje, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Predloga zakona amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić, 10 narodnih poslanika. Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SDS Boris Tadić je podnela amandman na naziv Predloga zakona i mi smatramo da naziv Predloga zakona treba da se menja i da glasi – zakon o uređivanju načina naplate takse za javni medijski servis. Smatramo da nije potrebno da se u nazivu Predloga zakona nalazi odrednica – privremeno. Zakon se donosi na period važenja i do isteka roka ili dok se ne donese novi zakon o istom materiji i on važi. Obrazloženje koje je Vlada dala zbog čega ne prihvata ovaj naš amandman mislim da je neadekvatno jer ovde se postavlja pitanje, tj. u obrazloženju Vlade se kaže da se radi o otklanjanju okolnosti koja bi mogla da dovede u pitanje rad i funkcionisanje javnih medijskih servisa i obavljanja osnovne delatnosti tih servisa koja je u funkciji ostvarenja javnog interesa. Onda se postavlja pitanje – zbog čega je Vlada RS pre dve godine ili tri ukinula pretplatu RTS a sada ovim zakonom pokušava ponovo da uvede pretplatu i to privremeno. Samim tim se postavlja pitanje – da li je to na neki način i protivusluga koja se ovih dana dešava gde RTS isključuje prenos kad god govore opozicioni poslanici ili je u pitanju nešto drugo? Hvala.
Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Balša Božović, zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i narodni poslanik dr Janko Veselinović. Reč ima Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Vidite sad, gospodine Sertiću, pošto ste vi i dalje po ovom zakonu ovlašćeni, šta ste vi uradili. Mi smo 2014. godine 2. avgusta usvojili Zakon o javnim medijskim servisima, koji su svojim članovima 37. do 42. vrlo detaljno uređuje način naplate naknade za takse za javni medijski servis i to što smo mi tog dana, 2. avgusta 2014. godine usvojili je u potpunoj suprotnosti sa ovim što se predlaže ovim zakonom. Taj zakon usvojen 2. avgusta 2014. godine, te odredbe o naplati takse treba da počnu da se primenjuju od 1. januara 2016. godine a odredbe ovog zakona koji sada usvajamo koji je potpuno suprotan tome treba da stupe na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“ i ja pretpostavljam da će to isto verovatno biti oko 1. januara 2016. godine. Dakle, nama 1. januara 2016. godine počinju da se primenjuju odredbe o naplati takse za javni medijski servis, koje su potpuno suprotstavljene jedne drugima. U ovom zakonu koji smo usvojili 2014. godine mi predviđamo da se dobijaju nekakve uplatnice, pa da to građani popunjavaju, pa se propisuje ko propisuje način izgleda uplatnice itd, a ovde potpuno usvajamo drugi način naplate. Ne znam da li ćete vi na oba načina naplaćivati sada građanima. Mislim, ne bi nas čudilo ni to, s obzirom na to da gotovo sve što smo na ovoj sednici usvojili ide u tom pravdu da građani sve više i više plaćaju, ali molim vas odlučite se koji od ova dva zakona će početi da se primenjuje od 1. januara 2016. godine, jer supotpuno suprotni.
Zahvaljujem, vreme. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, dobro veče, prvo da kažem, i da pitam da li je neko možda u međuvremenu saznao gde je i šta radi ministar kulture i informisanja Ivan Tasovac, koji nije tu da u Narodnoj skupštini, poštovana gospodo, brani u ime Vlade predlog zakona koji se tiče delokruga njegove nadležnosti, poštovana gospodo. Moja prva napomena povodom amandmana na član 1, da čuje i gospodin Martinović, tiče se toga.
Amandman.
Druga stvar, ministar Tasovac je napisao predlog zakona kojim se, kako piše u članu 1. Predloga zakona, privremeno uređuje način naplate takse za javni medijski servis. Privremeno uređuje, poštovana gospodo. Gospodo, učestalost promene planova zakona je, po mom sudu, svedočanstvo jednog neozbiljnog i neodgovornog delanja u politici. Svedočanstvo, poštovana gospodo, jednog lutanja u politici. Pa, ovde smo u decembru 2014. godine, poštovana gospodo, i prethodno u avgustu 2014. godine, i krajem jula 2014. godine, upravo od ministra koji sada nije tu čuli da pristupamo reformskim izmenama Zakona o informisanju, o javnim servisima, a nakon toga smo pristupili izmenama onih propisa za koje je rečeno da su reformski propisi. Onda smo mi ovde stekli uslov da kažemo – pa, to nisu nikakvi reformski propisi, nego krpeži od zakona.
Šta je materija, izvinjavam se, člana 1?
Materija je privremeno uređivanje načina naplate takse za javni medijski servis…
E to, barem jednu rečenicu.
Evo, piše u članu 1, poštovana predsednice Narodne skupštine. Gde je ministar da brani svoj predlog zakona?
Znam ja šta piše. Sad ću vas isključiti, nije tema člana 1. ministar.
Pa, gde je da brani Predlog zakona?
Sad će doći, a ovlašćen je ministar Sertić, da se ne vraćamo…
E da čujem ministra Sertića sada šta će da kaže.
On hoće da sasluša više mišljenja. Na član 1. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, zeleni Srbije. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala, gospođo predsednice. Radi javnosti, ja bih da pročitam član 1. On kaže ovako: „Ovim zakonom privremeno se uređuje način naplate takse za javni medijski servis, s ciljem otklanjanja okolnosti koje bi mogle da dovedu u pitanju rad i funkcionisanje javnih medijskih servisa i obavljanje njihove osnovne delatnosti koja je u funkciji ostvarivanja javnog interesa“. Naš amandman predviđa da se reč: „privremeno“ iz ovog člana briše. No, ja bih nešto drugo da pitam u vezi ovog člana. Ko je doveo do toga da mi dođemo u situaciju da posle godinu i po dana moramo da uvodimo lex specialis, odnosno da donosimo lex specialis, a tiče se naplate takse za javni medijski servis, a doneli smo set medijskih zakona među kojima i Zakon o javnim medijskim servisima, kojim je određeno da će 1. januara 2016. godine biti početa naplata takse? Ja pitam ko je odgovoran zbog toga što smo došli u situaciju da član 1. glasi ovako kako glasi? On kaže u svom drugom delu - sa ciljem otklanjanja okolnosti koje bi mogle da dovedu u pitanje rad i funkcionisanje javnih medijskih servisa. Zaista bih želela da tu bude ministar kulture i informisanja, pa da nam on da više odgovora upravo na ova pitanja koja poslanici opozicije postavljaju. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 2. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Balša Božović i zajedno Zoran Živković, Vladimir Pavićević i Janko Veselinović.
Zahvaljujem, predsednice Narodne skupštine. Dame i gospodo, uvaženi ministri koji ste našli za shodno da dođete, za razliku od ministra Tasovca, u članu 2, od 1. januara do 31. decembra 2016. godine javni medijski servis i javna medijska ustanova RTS imaće, odnosno uplaćivaće se 150 dinara kao taksa od strane građana Republike Srbije. Ovo je još jedno neispunjeno obećanje SNS, da se neće plaćati taksa kada je u pitanju javni medijski servis. Mi smo nekoliko puta postavljali pitanja zbog čega, ukoliko ne samo da ste obećali, nego i zbog čega i šta to tačno građani Srbije finansiraju? Imamo, pod broj jedan, činjenicu da se često ukidaju direktni prenosi Narodne skupštine. Pod broj dva, imamo činjenicu da samom tom taksom građani Srbije plaćaju i neke sumnjive kadrove u RTS. Jedan od njih je stigao kao predlog Republičke radio-difuzne agencije, izvesni Simo Čulić, šef internet tima SNS, koji treba da bude član Upravnog odbora RTS… [[isključen mikrofon]]
Znate zašto vam isključujem? Zato što se ne držite uopšte člana 2. (Balša Božović, s mesta: Zbog čega? Pa, to je član 2. – naplata takse od januara…) Jeste, a vi pričate o Upravnom odboru. Juče smo imali incident jer se ja navodno ne pridržavam pravila postupka, tako da se trudim nekako da ugodim poslanicima. (Balša Božović, s mesta: Samo još dve rečenice rečenice.) Hvala vam. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, još samo dve rečenice. Prva jeste da građani Republike Srbije imaju pravo da znaju šta je to što oni finansiraju, s jedne strane. S druge strane, da li će ovo privremeno finansiranje moći da se nekako promeni, pa iz privremenog da uđemo u neko drugo privremeno gde će taksa da bude viša? Dakle, imamo velikih problema da objasnite ljudima, vi imate zapravo problem da objasnite ljudima šta tačno znači taksa od 150 dinara po domaćinstvu i kako i na koji način građani Srbije plaćaju obaveze, koje na kraju ovde vidimo da nisu do kraja transparentne jer se tiču i određenih kadrovskih rešenja. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, vreme ovlašćenog.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovakav jedan amandman pokazuje besmisao svega ovoga što rade predstavnici bivšeg režima. Znači, ovde je reč o privremenom finansiranju RTS i RTV. Ja ne vidim šta je tu toliko sporno. Znači, sada se prebacuje to što je njihova taksa bila 500 dinara, a sada je 150 dinara. Pa, hoćete ponovo 500? Mi nećemo. Zašto ide da su rokovi ograničeni? Pa, zato što se trenutno u Srbiji sprovodi proces reforme javnih finansija i teško je iz budžeta obezbediti sva sredstva za radio-televizije, tj. javni servis, kako ga vi zovete. Znači, teško je obezbediti sva potreba sredstva, a reč je o nekih 12 milijardi dinara na godišnjem nivou. Istovremeno, jako bi neozbiljno bilo naplaćivati od građana 500 dinara, što vi želite, jer ovim vašim amandmanima to želite. Jako bi neozbiljno bilo opterećivati kućne budžete građana Srbije zato što trenutno postoji ekonomska kriza koja je izazvana lošim vođenjem države do 2012. godine. To nema nikakve veze sa prenosima Narodne skupštine Republike Srbije. Ja se odlično sećam da od marta meseca 2003. godine do kraja septembra 2003. godine uopšte nije bilo prenosa sednica Narodne skupštine. To je očit primer kako se Demokratska stranka ponaša kada je na vlasti.
Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovan dame i gospodo, ministar Tasovac nam je napisao u članu 2. sledeće: „od 1. januara 2016. godine do 31. decembra 2016. godine, javna medijska ustanova RTS i javna medijska ustanova RTV, delimično se finansiraju iz takse za javni medijski servis, a delimično iz budžeta Republike Srbije“. Mi smo predložili, i evo ja i sada predlažem, da nema takse, da nema pretplate, već da se ne zavisnost i autonomija javnog servisa obezbedi time što ćemo u zakon da unesemo, da tačno određeni procenat iz budžeta ide na finansiranje javnog servisa. Kada glavni i odgovorni urednik javnog servisa zna da za narednu godinu ima sigurni novac, u tačno određenom procentu iz budžeta, da li će onda više da brine o političkim uticajima, poštovana gospodo, ili manje? Ili, poštovana gospodo, da vam na drugi način postavim ovo pitanje, kada glavni i odgovorni urednik, na primer RTS-a, iz nedelje u nedelju, iz meseca u mesec, dobija različite poruke, biće taksa 500 dinara, biće taksa 150 dinara, neće biti pretplate, neće biti takse, da li onda on u toj situaciji više razmišlja o mogućim političkim uticajima, ili ne? Ministar Tasovac, ovakvim predlozima, ovakvim delanjem, učvršćuje mogućnost političkih uticaja na javni medijski servis, a naš predlog je da se to eliminiše, tako što ćemo tačno određeni procenat iz budžeta za svaku narednu godinu da opredelimo, poštovana gospodo, za javni medijski servis. Evo, voleo bih da čujem, i ministra Sertića i bilo kog narodnog poslanika, šta je problem sa tim predlogom? Zašto se to ne bi moglo prihvatiti ovde, poštovana gospodo. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – SDS. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović.
Hvala gospođo predsednice, poslanička grupa SDS – Boris Tadić je podnela amandman na član 2. i smatramo da se stav 1. menja i glasi: „Od 1. januara 2016. godine, do 31. decembra 2016. godine javni medijski servis i to, javna medijska ustanova Radio televizija Srbije, u daljem tekstu RTS, javna medijska ustanova Radio televizija Vojvodine, u daljem tekstu RTV, finansiraju iz takse za javni medijski servis iz budžeta Republike Srbije“. Zbog čega smo ovakav amandman podneli, pre svega zbog odrednice, delimično kod izvora finansiranja, jer suština je da ta odrednica treba da se briše. Ne vidimo razlog da stoji delimično, i ako smo ovde videli da u razgovorima sa MMF i gde je bila preporuka MMF da smatraju da platežna moć stanovništva Srbije je takva da, nažalost neće moći u punoj meri i punom kapacitetu da se naplaćuje taksa. Tako da, smatramo da je ovaj amandman dobar i obrazloženje zbog čega se prihvata ovaj amandman, za nas je apsolutno neprihvatljiv, jer smatramo da Vlada na pravi način, a pre svega Ministarstvo kulture nije proučilo ove amandmane koje je naša poslanička grupa predložila. Hvala.
Hvala. Na član 3. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Balša Božović i zajedno ZoranŽivković i Vladimir Pavićević i zajedno poslanička grupa Boris Tadić – SDS. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Zahvaljujem gospođo predsednice, mi smo predložili da se briše član 3. Meni je veoma žao što ministar Tasovac nije tu da nam odgovori na neka pitanja. Jednostavno, imamo stav da taksa za javni medijski servis ne može biti naplaćivana od strane EPS, jer to nije usluga koju pruža EPS, pa je ne može ni naplaćivati. Je li tako? Da se ne vraćam na natpise iz novina, od 1. marta 2013. godine, gde kaže: „RTS pretplata samo preko mene mrtvog“, tadašnji prvi potpredsednik Vlade. I, da on ne bi dolazio u tu situaciji da bude životno ugrožen, jer će očigledno pretplata ili taksa biti naplaćivana, mi smo predložili da se ovaj član briše u celosti. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, član 3. stavovi 1. i 2. glase: „ Taksu za javni medijski servis naplaćuje „Elektroprivreda Srbije“ i dalje se kaže da se taksa naplaćuje korisnicima preko računa za isporučenu električnu energiju ispostavljenog od strane snabdevača. Istovremeno u članu 41. zakona koji mi ne stavljamo van snage usvajanjem ovog zakona se govori da će javni medijski servis svakom obvezniku do kraja tekuće kalendarske godine dostavljati 12 obrazaca za plaćanje takse za narednu kalendarsku godinu i onda će se govoriti šta će tamo obveznici raditi sa tim obrascima. Dakle, mi imamo dva člana, dva različita zakona koji su u apsolutnoj suprotnosti. Mene stvarno, ne znam ko će da odgovori, samo mi recite, molim vas, ako ne stavljamo odredbe ovog zakona koji smo usvojili pre godinu i po dana van snage u kojim se govori da će RTS i RTV slati gledaocima uplatnice preko kojih će oni uplaćivti, na koji način će se onda naplaćivati to preko računa za električnu energiju. Kažem, ne bi uopšte čudilo da ova Vlada donese odluku da građani plaćaju i jednu i drugu taksu, pa da plaćaju i preko računa za električnu energiju i da im RTS šalje obrasce koje oni trebaju da popunjavaju svakog meseca, uplaćuju kao i bilo koji drugi račun. Na stranu to što zaista imamo obećanje Aleksandra Vučića da televizijska pretplata kao što sam i obećao građanima Srbije biće ukinuta jer ja ne pripadam onom tipu ljudi koji je 12 godina obmanjivao građane Srbije i bavio se samo marketinškim trikovima. To je naša obaveza od koje nećemo odustati. Obećanje Aleksandra Vučića nemaju baš neku veliku snagu, jer su se pokazala kakva su. Ova dvazakona imaju izuzetno veliku snagu, direktno su suprotstavljena ili jedan stavite van snage ili drugi.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, sadržinom člana 3. ovog predloga zakona ministar Tasovac nam saopštava da je otkrio jednu stvar i istovremeno nam šalje dve neprihvatljive poruke. Evo šta piše u članu 3. kaže – taksu za javni medijski servis naplaćuje javno preduzeće „Elektroprivrede Srbije“ Beograd i privredni subjekti koji vrše snabdevanje krajnjih kupaca električnom energijom. Dakle, gospodin Tasovac nama kaže, nema tv-a bez struje. I, to je sada veliko otkriće za sve nas, alu uz to otkriće dve neprihvatljive poruke, poštovana gospodo, ja čitam u članu 3. ovog predloga zakona. Prvo, ministar Tasovac ovde nama kaže i to ministar koji je u odsustvu, on kaže – mediji su pretorijanska garda svake vlasti. Onda on deluje u politici da ostvaruje ovu poruku i ideju, poštovana gospodo danas, 2015. godine u 21. veku. A druga neprihvatljiva poruka, ministre Sertiću, ja mislim da se to možda tiče i vašeg resora, delokruga i vaših nadležnosti. Evo, gospođa Jerkov je to precizno argumentovala, ovim predlogom zakona saopštava se jedan predlog rešenja za jedan problem, a drugim predlogom zakona, u stvari drugim zakonom imamo već predviđen drugi način rešenja istog problema. I do čega mi sada dolazimo, poštovana gospodo, da ćemo prihvatanjem ministre Sertiću, ovog predloga dobiti neusaglašenost dva zakona. Mi ćemo, poštovana gospodo i ovde se obraćam pre svega pravnicima, da uđemo u polje ne prava u našem političkom sistemu. Pa, možemo li malo da razmislimo šta su posledice, ako ovde zavlada ne pravo, pa ja mislim da treba da sprečimo ulazak u takvo stanje, poštovana gospodo. Hvala.
Hvala. Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Balša Božović, zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević, i zajedno poslanici poslaničke grupe Boris Tadić, SDS. Reč ima Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Evo, opet. Taksa je obavezni element mesečno ispostavljenog računa za isporučenu električnu energiju i u zakonu koji isto tako važi i stupa na snagu istog dana kada i ovaj predlog, može da se primenjuje zapravo istog dana kada i ovaj predlog zakona. Javni medijski servis svakom obvezniku do kraja tekuće kalendarske godine dostavlja 12 obrazaca za plaćanje takse za narednu kalendarsku godinu. Pa se objašnjava kako tamo građani plaćaju to itd. Vrlo precizno razrađena procedura u zakonu koji smo usvojili, koji se ne stavlja van snage. Dakle, 2016. godine će građani dobiti 12 obrazaca, koje treba da popune da bi plaćali RTS i od 1. januara 2016. godine će građani RTS plaćati preko računa za struju. Gospodine Sertiću, da li će građani plaćati oba ova nameta? Da li će plaćati i preko računa za struju i preko obveznica koje im šalje RTS? U slučaju da to nije tako koji ćete od ova dva zakona staviti van snage? Istog dana počinju da se primenjuju oba zakona. Zbog čega u prelaznim i završnim odredbama ovog zakona koji danas usvajamo ne piše da se neće primenjivati odredbe ovog zakona koji govori o uplatnicama koje će RTS slati građanima? Mislim, ovo je sad prosto stvar, ja ne znam, to nije stvar politike, to je prosto stvar logike, gde mi imamo dva zakona čije odredbe počinju da se primenjuju istog dana koje su potpuno jedno drugom suprotstavljena i suprotna. Neko će kršiti zakon, ili RTS koji neće slati obveznice ili EPS koji će protivzakonito naplaćivati građanima prihod koji EPS-u ne pripada.
Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala gospođo predsednice. Nažalost, pre godinu i po dana, puna su nam usta bila hvale, usvojenim setom medijskih zakone, međutim ovo je flagrantno kršenje jednog od njih. Ja neću ponoviti ono što je koleginica Jerkov govorila, nego ću samo pročitati član 4. koji kaže – taksa je obavezni element, mesečno ispostavljenog računa za isporučenu električnu energiju za sve snabdevače koji obavljaju delatnost snabdevanja krajnjih kupaca električnom energijom na teritoriji Republike Srbije, i u drugom stavu – iznos takse iskazana na računa iz stava 1. ovog člana ne ulazi u osnovicu za obračun akcize i poreza na dodatu vrednost. Ju, naopako još da se i na taj iznos obračunavaju i akcize i PDV. Međutim, interesantno je obrazloženje koje je tipsko za sve naše odbijene amandmane. Pa se onda tu ministar Tasovac i njegovo ministarstvo pravdaju kako je ovo najcelishodnije rešenje, inače je ovo najpopularnija reč u zadnjih godinu i po dana, da je krajnji rok 1. januar, da nema vremena za bilo koje drugo rešenje. Međutim, tu postoji još jedan veliki problem. Da li uopšte ministar Tasovac i direktor RTS razgovaraju? Da li gospodin Tasovac i gospodin Bujošević znaju da postoji Zakon o javnim medijskim servisima koji obavezuju i jednog i drugog da senjih pridržavaju? A, ne ovako, par dana pred 1. januar dolazite nam sa leks specijalisom, naravno, bez ministra, nadležnog sa kulturu i informisanje i ministrom koji se brani ćutanjem. Znači, mi narodni poslanici, opozicija, želimo odgovore na sve ovo.
Hvala. Reč ima Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, mislim da ovaj predlog zakona i u odnosu na sadržinu člana 4. stvarno zahteva strašnu zabrinutost svih narodnih poslanika. Evo daljih nelogičnosti poštovana gospodo. U članu 4. u stavu 1. piše – taksa je obavezni element mesečno ispostavljenog računa za isporučenu električnu energiju za sve snabdevače koji obavljaju delatnost snabdevanja krajnjih kupaca električnom energijom na teritoriji Republike Srbije, a onda je to naravno, povezano sa time da postoje privredni subjekti koji vrše snabdevanje krajnjih kupaca, a da to nije EPS. Pa koji su to drugi privredni subjekti? Ovde je bio razgovor o tome da takvih subjekata, gospođo Gojković, više nema. Oni su ukinuti i sada imamo jednu potpunu nelogičnost u ovom predlogu zakona nešto što ne postoji, a što treba da vrši izvesnu funkciju. Kada tome dodamo, poštovana gospodo, ja i razumem ministra Sertića, ovo pitanje nije iz delokruga njegove nadležnosti, ali je zato za nas zabrinjavajuće, ja mislim, kada ministar iz čije nadležnosti dolazi predlog zakona, koji ima toliko nelogičnosti, nije večeras tu da brani predlog zakona. Kada tome dodamo neusaglašenost ovog predloga sa onim što je važeći zakon koji će važiti i od 1. januara onda nema nikakve dileme da i građanin, ja mislim, treba da bude zabrinut. A onda dolazim i do trećeg argumenta za član 4. Evo šta je ministar Tasovac rekao, kaže – a tek kada se po uzoru, ovo je reč ministra Tasovca, a tek kada se po uzoru na Bus plus uvede RTS plus, što je ovo sada, čim komunalan policija počne da bije po kućama, to je ministar Tasovac rekao. . To je moj amandman.
Znam, ali nema veze sa amandmanom član 4. „briše se“. To je moglo u načelnoj raspravi. (Vladimir Pavićević, s mesta: On je u raskoraku sa sobom) E, op-op-op. Pa molim vas, molim vas, molim vas. Nisam to očekivala od vas. Znam, ali konkludentne radnje vas demantuju. Hteli ste da kažete nešto uvredljivo. Nemojte molim vas. Ćiriću, nisam ja napravila konkludentnu radnju nego osoba iza vas. Hvala. Ministar Sertić.
Poštovani poslanici ja neću ulaziti u raspravu sa vama vezano za pravno tumačenje jednog, drugog zakona itd, ali ću vam u par rečenica ponoviti ono što je bilo objašnjenje kada smo pričali o zakonu u načelu. Dakle, nama je veoma važno kao Vladi Srbije da obezbedimo funkcionisanje javnih servisa, dakle RTS i RTV. Potrebno je puno sredstava i puno novca da bi se današnji sistem kakav postoji finansirao, a vi znate da ni u RTS, ni u RTV nisu pokrenute nikakve reforme i mi ne vidimo ni na koji način šta se tamo uradilo. Ali, s obzirom da je to situacija takva kakva jeste, mi moramo da obezbedimo sredstva za njihovo funkcionisanje. U razgovorima sa međunarodnim monetarnim fondom i pravljenju budžeta za ovu godinu dobili smo sugestije i mišljenja da i predlog, da jedan deo sredstava za funkcionisanje treba da bude naslonjen na budžet kako bi taksa koju bi građani plaćali bila minimalna i koja bi bila takvog karaktera da najveći broj građana može da je plati. Iz tog razloga je i ovde u zakonu, a sećate se da je bilo samo do pre dan, dva u medijima puno priče oko toga koliko će taksa da iznosi, da li će da bude ponovo 500 dinara, kako će se pare trošiti na koji način. Dakle, mi smo ovde u zakon vrlo i jednostavno stavili da je taksa 150 dinara. Ovo je privremeni zakon, dakle samo na godinu dana dok se ne usvoje pravila koja će funkcionisati u narednom periodu. Ono što je takođe važno da kažem građanima Srbije. Na ovih 150 dinara se ne primenjuje PDV. Dakle, u računima za električnu energiju kada se sve obračuna stavi i PDV, na to se dodaje čistih 150 dinara, dakle nijedan jedini dinar van ovoga neće biti. Zašto ide na ovakav način? Zato što uspostavljanje sistema distribucije, naplate računa, bilo koji sistem drugačije bi koštao znatno više i sredstva bi se odlivala na naplate, a ne kroz efikasan rad javnog servisa.
Vreme, hvala. Na član 5. amandmane u istovetnom tekstu podneli su poslanici Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Balša Božović, zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević, i zajedno poslanici poslaničke grupe Boris Tadić, SDS, i profesor Janko Veselinović, ali zajedno sa ovom grupom.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Mi predlažemo da si ovaj amandman briše. Jedan kolega malopre dobaci i kaže – „i osta živ“. U našem narodu se kaže – „slaga i osta živ“. Mi i dalje smatramo da taksa za Javni medijski servis ne može biti naplaćivana od strane EPS-a, jer to nije usluga koju pruža EPS, pa je samim tim ne može ni naplaćivati, ali opet podsećam na obećanje da će RTS pretplata biti uvedena samo preko mrtvog tada prvog potpredsednika Vlade, izjava od 1. marta 2013. godine i da se njemu slučajno ne bi nešto loše desilo, mi smo predvideli da se ovaj član zakona briše, da on ne bi bio životno ugrožen, jer je obećao građanima da neće biti pretplate za RTS, a očigledno je da će naši građani od 1. januara sledeće godine plaćati određenu taksu za RTS.
Reč ima Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem. Evo, član 5. opet – mesečno fakturisan iznos takse, snabdevač, a to je EPS ili privredni subjekti koji vrše snabdevanje električnom energijom, uplaćuje na račune RTS i RTV, otvorene kod poslovne banke, najkasnije do 15. u mesecu, za prethodni mesec. Prvo, gospodine Sertiću, vama je možda poznato da su privredni subjekti koji vrše snabdevanje krajnjih kupaca električnom energijom, kako bih rekla prestali da postoje. Upravo smo o tome mnogo puta pričali ovde. Drugo, vi ste sada rekli nekoliko stvari, prvo, da nećete da ulazite u to da od 1. januara počinju da važe dva različita zakona. Nažalost, morate da uđete u to, zato što je to suština ovog problema. Sve drugo da ste u pravu, a niste, sve drugo da ste u pravu, vama 1. januara 2016. godine počinju da se primenjuju dva potpuno različita načina naplate takse za Radio-televiziju Srbije. Kažete - ovaj zakon će važiti samo godinu dana. Prvo, gde to piše? To nigde ne piše u ovom Predlogu zakona. To vi možda mislite da će važiti godinu dana, možda se nadate da će važiti godinu dana, možda i znate da će važiti godinu dana, ali u ovom Predlogu zakona nigde ne piše da će on važiti godinu dana. Sve i da je tačno to što kažete, sve i da će važiti godinu dana, gospodine Sertiću, da li 1. januara 2016. godine počinju da se primenjuju i članovi od 37. do 42. Zakona o javnim medijskim servisima, a ako ne, kojim zakonom smo mi stavili van snage odredbe tog zakona ili ćemo možda doneti? Moguće je da ćete doći za dva dana u Skupštinu i tražiti…
Neće, neće. Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, mi smo morali da intervenišemo amandmanom na član 5. u kojem piše – mesečno fakturisan iznos takse snabdevač uplaćuje na račune RTS-a i RTV-a, otvorene kod poslovne banke najkasnije do 15. u mesecu za prethodni u mesec. Ministre Sertiću, zamislimo da ste vi u pravu da je zaista dobro procenjeno da bi opterećenje od 500 dinara bilo previsoko, a da u budžetu nema novca da se finansira Javni servis. Recimo da ste vi oko toga u pravu i recimo da je dobra procena da treba da bude taksa 150 dinara, ostaje ogromni problem na koji ukazujemo i gospođa Jerkov i gospodin Senić i ja, da uprkos tome što evo ako zamislimo da je ovo dobar predlog, postoji na drugoj strani drugo zakonsko rešenje koje je već prihvaćeno i koje valjda po sili zakona mora da se primenjuje. Bilo je neophodno, ministre Sertiću, da ako se već predloži ovo rešenje jednog problema, da se onda sagleda šta sve drugo piše u zakonima, pa da se u Narodnu skupštinu pošalju izmene i dopune Zakona o javnim medijskim servisima, pa da se sva zakonska rešenja prilagode načinu rešavanja problema kako je predviđeno u ovom Predlogu zakona. Ja smatram da bi najbolje bilo da se ovaj Predlog zakona zbog neusaglašenosti sa drugim zakonom iz iste oblasti povuče iz procedure, da zakažemo novu sednicu što pre, da se pripreme predlozi dopuna i izmena Zakona o javnim medijskim servisima, kako bismo ovde, poštovana gospodo, imali utemeljenu vladavinu prava. Ministre Sertiću, mislim da je toliko stvar očigledna da ne dozvoljava čak ni nekako dalje preterano argumentovanje. Zna se šta je jedini izlaz iz ove situacije. Hvala.
Reč ima ministar.
Ne znam, ovde je opet mnogo pitanja postavljeno, koja su veoma jasno napisana u ovih 12 tačaka Predloga zakona. U tački 2) piše – od 1. januara 2016. godine, poštovani poslanici, do 31. decembra 2016. godine itd. To je tačno godinu dana. Dakle, ovaj zakon se odnosi samo na period naredne godine, od 1. januara do 31. decembra. To je jedno pitanje koje ste postavili, da nigde ne piše da će ovaj zakon trajati godinu dana i oponirali ste mom mišljenju. Da ste pažljivije pročitali, mogli biste da nađete u članu 11. stav 2. razjašnjenje tog pitanja šta se i koji zakon na šta odnosi, jer kaže – u pogledu pitanja koja se odnose na finansiranje osnovne delatnosti javnog medijskog servisa, koja nisu posebno uređena ovim zakonom, shodno se primenjuju odgovarajuće odredbe Zakona o javnim medijskim servisima. Dakle, veoma jasno i precizno se definiše da samo ovaj zakon u ovih narednih godinu dana definiše način naplate takse upravo ovako kako smo sada objasnili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
E, sad smo došli do toga, dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 4. glasi – briše se. Znači, ne pročitaju šta u zakonu piše. Da su čitali zakon, znali bi da je ročnost zakona određena članom 2. Da su čitali zakon, znali bi da u članu 11. stav 2. piše koji se zakon primenjuje u kojoj situaciji. Ali, problem je u tome što poslanici bivšeg režima nisu čitali zakone ni kad su glasali za njih, a još gore, ne čitaju zakone ni kada pišu amandmane na njih.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Na član 6. amandmane u istovetnom tekstu podneli su Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Balša Božović i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević, i narodni poslanik Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem. Da li 1. januara 2016. godine počinju da se primenjuju rešenja iz Zakona o javnim medijskim servisima koji je usvojen 2014. godine u ovoj Skupštini, kojim se kaže da će RTS slati uplatnice, 12 uplatnica, od kojih će svakog meseca građani da uplaćuju taksu za servis, ili 1. januara 2016. godine počinju da se primenjuju odredbe ovog Predloga zakona, gde se kaže da će se taksa uplaćivati direktno na računu za struju? Ako se primenjuju odredbe ovog zakona, kada smo mi u ovoj Skupštini usvojili zakon kojim smo rekli da se od 1. januara 2016. godine neće primenjivati odredbe zakona o kojima se govori o uplatnicama? Samo to je tema, samo to je pitanje i to je stvar logike, ne politike, ne bilo čega drugog, to je stvar logike, to je stvar prava i svako ko je pošten može da prizna da je ovo jedna nelogičnost, koja mislim da je stvarno stvar, prosto, ne znam, neverovatno mi je da mi uopšte o ovome ovoliko razgovaramo, zato što je najlogičnija stvar na svetu da se jedan od ovih zakona povuče ili jedan od ovih zakona stavi van snage. Ne mogu 1. januara da stupe odredbe potpuno suprotne oba zakona na snagu.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, podneli smo amandman na član 6. i povodom rasprave o ovom amandmanu, nadovezujemo se na istu argumentaciju koja se tiče takse. Gospodin Arsić i gospodin Sertić su sada nama objasnili da je stavom 2. člana 11. ipak uređeno da, kada se tiče ovog zakona o javnim medijskim servisima, ovim predlogom o privremenom uređivanju načina naplate takse za javni medijski servis zapravo stavljaju van snage odredbe Zakona o javnim medijskim servisima, koje se preklapaju sa onim što je rešenje u ovom Predlogu zakona. Ali, ja mislim, poštovana gospodo, da to možda može da bude i jedno tumačenje, ali da to ne mora da bude jedino tumačenje. Na primer, ako neki građanin, iz nekih razloga, a bilo je mnogo takvih, odluči da ne plaća, na primer, taksu, evo, neka nam gospodin Arsić kaže, ili gospodin Sertić, na koji zakon da se pozove, sa obrazloženjem da ne plaća, na primer, taksu koja je sada uređena, 150 dinara? Evo, ja vas molim, poštovana gospodo, da se to ovde objasni. Čak i da prihvatim objašnjenje gospodina Arsića, to onda samo znači da zaista ovde pravimo krpeže od zakona. Jer, jednim predlogom zakona kojim se privremeno nešto uređuje, mi sada stavljamo van snage jedan zakon koji je ministar Tasovac ovde predstavio kao reformski, koji će da osvetli Srbiju sa svih mogućih strana, da obezbedi slobodu govora, izražavanja mišljenja, itd. Da li je to ….
Po amandmanu.
Ovo je sve, poštovana gospođo Gojković, po amandmanu.
Ne verujem.
Pažljivo sam se pripremao i za raspravu o ovom predlogu zakona, da svaka reč i rečenica precizno oslikava ovu moju analizu. I vi ste saglasni sa mnom, ja vidim. Hvala.
Naročito oko ovog prosvetljenja. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Kolege poslanici, da je predlagač amandmana pročitao ceo član 6. znao bi o čemu se radi, a ne što je napisao – briše se. Ja poštujem tu želju da poslanici napišu – briše se, to je način njihove političke borbe. Ali, bar neka pročitaju šta traže da se briše. Jer, na član 8. je podneo isti amandman – briše se, a to pitanje oslobađanja regulisano je članom 8. U zakonu lepo piše, članom 11. je regulisano koji se delovi kog zakona primenjuju. I oni koji pišu amandmane – briše se, naravno da odmahuju glavom, jer naš narod kaže: „Džabe je ćoravom namigivati i gluvom šaputati“. Takva je narodna poslanica i sad je dokaz da je istinita. Molim lepo, neka angažuju eminentne pravnike, ne političke nego prave, neka stave pred njih i jedan i drugi zakon, da im ljudi nešto objasne i da ih nauče, da ih pripreme za sednice Skupštine, da imaju kvalitetne rasprave, a ne samo političke. I kvalitet i politička rasprava…
Po amandmanu, poslaniče, molim vas.
Završio sam.
Na član 7. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Vesna Marjanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Balša Božović, zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić – SDS i narodni poslanik dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Član 7: „Snabdevaču na ime obavljanja poslova fakturisanja i naplate takse RTS i RTV plaćaju mesečnu naknadu u visini od 3% od iznosa prenetih sredstava RTS-u i RTV-u po osnovu takse“. Sada ne samo da više građani ne plaćaju preko nekih uplatnica koje im RTS šalje, kako je to definisano zakonom koji stupa na snagu za pet dana, nego sada i snabdevač, odnosno EPS uzima tu sada već i nekakvu proviziju za uslugu koju obavlja po zakonu koji stupa na snagu za istih tih pet dana. Ovo što vi kažete da piše u članu 11, čini mi se, to ne piše u članu 11. Nigde ne piše da li od 1. januara 2016. godine građani plaćaju taksu za RTS po jednom zakonu, ili plaćaju po drugom zakonu, a u tom momentu oba zakona će važiti. Druga stvar – šta će biti sa građanima koji ne plaćaju? Ko će njih da tuži? Hoće li njih da tuži RTS? Ko će te dugove da naplaćuje? Da li RTS ili taj snabdevač, EPS ili kako god, koji je definisan ovim zakonom? Po kom zakonu će ti ljudi odgovarati? Hoće li odgovarati zbog računa za električnu energiju ili zbog uplatnica? Znajući vas, uopšte nas ne bi čudilo da je ovo zato što ćete vi početi od 1. januara na oba načina da naplaćujete taksu, pa nek plaćaju ljudi i po jednom i po drugom zakonu, jer para nikad dosta, pogotovo onih para koje daju građani sa smanjenim platama i penzijama. Prosto pitanje, jedno jedino, ostaje neodgovoreno – da li 1. januara 2016. godine građani plaćaju RTS preko uplatnica preko računa za električnu energiju?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala, gospođo predsednice. Član 7. glasi: „Snabdevaču na ime obavljanja poslova fakturisanja i naplate takse RTS i RTV plaćaju mesečnu naknadu u visini od 3% od iznosa prenetih sredstava RTS-u i RTV-u po osnovu takse“. Ja se isto kao i koleginica Jerkov pitam da li će građani od 1. januara, odnosno u toku januara meseca, dobiti uplatnice koje su predviđene Zakonom o javnim medijskim servisima? Interesantno mi je obrazloženje koje je dato, a inače je tipsko, koje, između ostalog, kaže: „U tom smislu taksa za javni medijski servis kao javni prihod privremeno će biti naplaćivan od strane snabdevača, krajnjih kupaca, električnom energijom, a javni servisi će sa snabdevačem zaključiti ugovor kojim će se bliže urediti postupak u vezi sa fakturisanjem takse, uplatom sredstava“, itd, itd. Verovatno će i ovih 3% iznosa koje se plaćaju snabdevaču za uslugu biti deo tog sporazuma. Međutim, ja imam drugo pitanje, hipotetičko pitanje – šta će se desiti onoga momenta kada, recimo, ne razgovaraju ministar Tasovac sa direktorom EPS-a, gospodinom Obradovićem? Šta ako se desi da budu u zavadi gospodin Bujošević i gospodin Obradović? Volela bih da znam ko će u tom slučaju arbitrirati? Hvala.
Reč ima ministar. Izvolite.
Nemam drugog načina, s obzirom da je i gospodin Arsić pokušao da objasni, i ja sam pokušao u nekoliko navrata i ponoviću ponovo sada – građanima Srbije, dakle, od 1. januara samo jedna taksa od 150 dinara će biti naplaćivana kroz električno brojilo. Ne postoji nikakav drugi dokument, nikakav drugi zakon, koji definiše kako će od 1. januara do 31. decembra 2016. godine biti naplaćivano, putem nekakvih uplatnica ili nečega drugog. Dakle, poštovani građani, nema potrebe da se plašite za bilo šta da ćete dobijati duplo, a pogotovo ne da ćete dobijati uplatnice u iznosu od 500 dinara, koliko su bile do skoro. Hvala.
Na član 8. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Vesna Marjanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Balša Božović i zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević i narodni poslanik dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Gospođo Gojković, ja vas sada molim da intervenišete. Ministar je rekao da mi lažno govorimo, neistinito govorimo da je usvojen Zakon o javnim medijskim servisima, koji je objavljen u „Službenom glasniku“ Republike Srbije broj 83/214 i 103/215, u čijem članu 41. piše: „Javni medijski servis svakom obvezniku do kraja tekuće kalendarske godine dostavlja 12 obrazaca za plaćanje takse za narednu kalendarsku godinu. RTV dostavlja obrazac iz stava 2. ovog člana, odnosno korisnik … na teritoriji Pokrajine Vojvodine… obveznik plaća taksu na mesečnom nivou i to do 5. u mesecu“, pa objašnjava kako uplaćuje, itd. Molim vas, gospođo Gojković, kako može ministar da kaže da ne postoji nikakav drugi dokument kojim se definiše drugačiji način plaćanja takse? Evo ga, gospodine Sertiću, usvojili smo ga u ovoj Skupštini, a to što vi za njega ne znate, nemojte se ponašati kao gospodin Babić, pa kad vi nešto ne znate – to ne postoji. Prosto, usvojili smo zakon koji govori nešto potpuno drugačije i odredbama ovog zakona, a to je moguće, sada smo imali kod vas nekoliko zakona gde smo u prelaznim i završnim odredbama rekli da usvajanjem ovog zakona prestaje da važi član taj i taj tog i tog zakona itd. Ako je namera da se primenjuje samo ovaj zakon o kome danas raspravljamo, zbog čega ne piše da prestaje da važi član 41. Zakona o javnim medijskim servisima? Time bi se izbegla sva problematika koju sada imamo. Inače, član 8. je jedan od retkih članova koji nije u direktnoj suprotnosti sa Zakonom o javnim medijskim servisima, zato što kaže da se oslobađanje od obaveze plaćanja vrši u skladu sa Zakonom o javnim medijskim servisima, ali pošto je ceo zakon suprotan ostatku….
Vreme. Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, u članu 8. piše - Oslobađanje od obaveze plaćanja takse vrše RTS i RTV u skladu sa Zakonom o javnim medijskim servisima. Mi smatramo da taksa ne treba da postoji i, shodno tome, ne treba da postoji ni oslobađanje od obaveze plaćanja takse, jer nema šta da se oslobodi. Moram da kažem ovde da će Nova stranka da pokrene peticiju za ukidanje ove takse. Jer, smatramo da je najbolji način da se obezbedi nezavisnost i autonomija javnog servisa taj što ćemo da se dogovorimo ovde u Narodnoj skupštini, svi mi na jednoj sednici Narodne skupštine, da novac za finansiranje javnog servisa ide direktno iz budžeta, poštovana gospodo. Zato što će to biti najsigurniji način da se obezbedi nezavisnost i autonomija javnog servisa. Voleo bih da se ovde neko od narodnih poslanika npr, ili naših gostiju iz Vlade javi za reč da nam objasni kako ja nisam u pravu kada nudim ovaj alternativni predlog u odnosu na ono što je, gospođo Gojković, predlog Vlade Republike Srbije. Siguran sam da nijedan glavni urednik, dakle ko god da je to, javnog servisa neće toliko da brine o političkim uticajima ako zna da naredne godine raspolaže tačno određenim novcem oko kojeg smo se mi ovde dogovorili u tačno određenom procentu iz budžeta. Dakle, on zna da je taj novac već opredeljen, može da priprema programe, da menja programe, da pravi naravno uređivačku politiku sa znanjem da mu niko taj novac ne može oduzeti, poštovana gospodo. Šta je problem da se prihvati taj predlog na primer? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, članom 8. regulisano je oslobađanje takse za plaćanje i RTS-u i RTV-u. Pitanje koje muči pojedine kolege poslanike, osim što je regulisano članom 11. stav 2, regulisano je i članom 37. Zakona. Ne može RTS da donese sada u ovom trenutku odluku o uvođenju takse. Nemoguće je. Pročitajte član 37. stav 2, pa će to da vam bude jasno. Znači, uvek prvo pročitajte zakon, ljudi. Da li ćete da glasate za njega ili ne, ali ga pročitajte da biste o njemu diskutovali.
Na član 9. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Vesna Marjanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Balša Božović i zajedno Zoran Živković, Vladimir Pavićević i Janko Veselinović.
Zahvaljujem gospođo predsednice. U članu 9. piše - Visina takse jedinstvena na celoj teritoriji Republike Srbije, utvrđuje se u mesečnom iznosu od 150 dinara. U članu 37. Zakona o javnim medijskim servisima, za koji gospodin Sertić tvrdi da ne postoji, piše - Odluka o utvrđivanju visine takse, utvrđena stavom 2. ovog člana, donose upravni odbori RTS i RTV zajednički, na osnovu analize… itd. Odluka o utvrđivanju visine takse objavljuje se u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Gospodine Sertiću, da li je Vlada Republike Srbije upravni odbor RTS-a i RTV-a? I, da li ovaj predlog zakona koji se nalazi pred nama „Službeni glasnik Republike Srbije“? Zato što u zakonu koji smo usvojili piše da će odluku o visini takse doneti Upravni odbor RTS-a i da će ona biti objavljena u „Službenom glasniku Republike Srbije“, a odluku o visini takse je donela Vlada Republike Srbije i objavljena je u Predlogu zakona o privremenom uređivanju načina naplate takse za javni medijski servis, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Samo mi to odgovorite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Kako Vlada donela? O čemu pričate? Ja sam narodni poslanik, ne odričem se nadležnosti narodnog poslanika. Vlada je predložila, narodni poslanici donose. Isti oni narodni poslanici koji su i glasali za taj zakon. I Upravni odbor RTS-a nije doneo odluku o visini takse. Ne može da se primenjuje u 2016. godini. Ljudi, šta vam je?! Pročitajte jednom zakon.
Na član 9. amandmane su podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka. Goran Bogdanović.
Hvala gospođo predsednice. Poštovani narodni poslanici, poštovani ministri, iako gospodin Arsić tvrdi suprotno, mi smo upravo imajući u vidu činjenicu da je za nas apsolutno neprihvatljivo da Vlada predlaže, a Narodna skupština usvaja da se određuje iznos takse za TV pretplatu. Iz tog razloga smo podneli amandman na član 9, tj. izmenu člana 9, i taj amandman glasi – odluku o visini takse donosi Upravni odbor RTS-a i RTV zajednički, a visina takse je jedinstvena na celoj teritoriji Republike Srbije. S tim što bih ja postavio pitanje – gde ću ja plaćati taksu, pošto dolazim sa KiM, ali verujem da ćemo se i o tome dogovoriti. Takođe, u članu 9. smo postavili i član 2, tj. stav 2. gde obveznici plaćanja takse koji su, po osnovu Zakona o radiodifuziji, redovno izmirivali obavezu plaćanja radio-televizijske pretplate javnim radiodifuznim servisima, oslobađaju se obaveze plaćanja takse za javni medijski servis do visine iznosa plaćanja radio-televizijske pretplate u periodu od 1. juna 2013. godine do dana stupanja na snagu Zakona o javnim medijskim servisima. Zbog čega smo podneli ovo? Jer, smatramo, budući da je od maja 2013. godine javnost bila obaveštena da će TV pretplata biti ukinuta, te da neće postojati obaveza plaćanja, deo građana je prestao da izmiruje obaveze dok je drugi deo nastavio da plaća pretplatu. Znači, amandmanom predlažemo da se ove dve kategorije građana izjednače u pravima i obavezama tako što će uredni se urednim platišama …
Hvala. Na član 10. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Balša Božović i zajedno Zoran Živković, Vladimir Pavićević i Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, saopštiću jedan predlog povodom našeg amandmana na član 10. U članu 10. piše - budžetskasredstva iz člana 2. stav 1. ovog zakona za finansiranje osnovne delatnosti javnog medijskog servisa opredeljuju se na godišnjem nivou, na poziciji ministarstva nadležnog za poslove javnog informisanja. Dakle, ovim članom referiše se na član 2. A u članu 2, koji je u vezi sa članom 10, piše da će od 1. januara 2016. godine do 31. decembra 2016. godine delimično javni servisi da se finansiraju iz budžeta. Ne delimično, nego je naš predlog u celosti iz budžeta, radi nezavisnosti autonomije javnog servisa i sigurnog priliva. Obaveštavam ministra Sertića i gospodina Arsića da upravo traje potpisivanje peticije za ukidanje takse na Terazijama, ispred prostorija Nove stranke. Sve vas pozivam da odete da potpišete peticiju. Hvala.
Reč ima Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem. Dakle, pošto Narodna skupština, a ne Vlada Republike Srbije, izvinjavam se, uzurpira nadležnosti Upravnog odbora RTS-a i RTV-a i nekako sebi pripisuje nadležnosti koje nikako ne može imati, i drži da je Predlog zakona koji se pred nama nalazi „Službeni glasnik Republike Srbije“, predlažemo da se briše i ovaj član Predloga zakona, ovog besmislenog zakona, s obzirom na to da istog dana, kada i ovaj Predlog zakona na snagu stupa, odnosno počinju da se primenjuju odredbe Zakona koje su u direktnoj suprotnosti sa ovim što ovde piše. Ne znam više, zaista mi je neverovatno da mi razgovaramo ovoliko o stvari koja je toliko logična i toliko očigledna da ne znam kako mogu da se pronalaze uopšte razlozi da neko osporava ovo što govorimo. Imamo dva predloga zakona, oba počinju da se primenjuju istog dana, u njima su potpuno suprotna rešenja, a oba rešenja se tiču građana Republike Srbije, oba rešenja se tiču onoga što će biti obaveze građana Republike Srbije. Zaista nam recite, po kom će od ova dva zakona građani koji ne budu plaćali taksu odgovarati?
Poslanik Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pa nije Narodna skupština ili Vlada RS kriva što Upravni odbor RTS, inače koji je imenovala DS, nije doneo tu odluku. Elem, narodni poslanici, Narodna skupština ne mogu da uzurpiraju nekome pravo osim predsedniku Republike. To se naučite jednom. Znači, mi smo deo svojih nadležnosti preneli zakonom na upravni odbor javnih emitera. Jesmo, proverite kod pravnika koji se razumeju u politički sistem, ustavno pravo, upravno pravo i svako drugo. Mi smo to poverili zakonom. Drugim zakonom na određeno vreme poverena ovlašćenja vraćamo onome ko ih je dao, a to je Narodna skupština. Naučite to već jednom. Narodni poslanik je nosilac suvereniteta građana. Nije to neki upravni odbor. Nemojte da se ponižavate kao narodni poslanici tako što se odričete onoga što su vam građani dali na izborima.
Recite poslaniče šta je problem? (Goran Ćirić, s mesta: Pomenuo je Demokratsku stranku.) Da, pomenuo je DS da je postavila upravni odbor, sposoban ili nesposoban. To da li je sposoban ili nesposoban, ocena je poslanika da smatra da je nesposoban ali nije uvredljivo. Rečeno je da je odbor član ove i ove stranke i nisam htela da dam repliku.
Hvala poštovana predsednice parlamenta. Ja neću ovim tonom govoriti. [[Isključen mikrofon.]]
Niste dobili reč. Mikrofon se uključio, a po amandmanu ne možete. Vaša grupa odavno nema vreme više. Na član 11. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Balša Božović, zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i poslanik Janko Veselinović.
Poštovane dame i gospodo, povodom amandmana na član 11. imam samo jedno pitanje – da li je neko možda u međuvremenu saznao gde je i šta radi ministar Ivan Tasovac? Dok mi ovde raspravljamo o njegovom predlogu zakona ministra nema i ja molim nekoga, bilo narodnog poslanika ili bilo kog predstavnika Vlade ili predsednicu Narodne skupštine da nam kaže – zna li se gde je i šta radi ministar Tasovac? Hvala.
Jerkov, izvolite.
Zahvaljujem gospođo. Treći zakon koji će opet biti u potpunoj suprotnosti sa svim ovim, mada drugi ako verujemo gospodinu Sertiću, on veruje da prvog zakona nema, tako da je moguće da se pojavi i neki treći zakon koji će opet nešto potpuno, treći neki sistem naplate da uspostavi. Sva sreća pa neće moći da stupi na snagu istog dana kada i ova dva koja su već dovoljno suprotstavljena. Opet taj snabdevač, opet fakturisanje takse za povraćaj itd. Nije nam jasno na koji način ova dva zakona mogu paralelno da funkcionišu, ali ova ideja gospodina Arsića za oduzimanje nadležnosti upravnog odbora nam se mnogo dopada. Ima par upravnih odbora, recimo NIS, gospođa Gojković je pomenula, gde bismo možda, imamo „Srbijagas“ gde bismo možda mogli neke nadležnosti da preuzmemo. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe SDS – Boris Tadić.
Hvala gospođo predsednice, pošto je gospodin Pavićević pitao gde je ministar, ja pitam – zbog čega nema direktnog prenosa ove sednice upravo kada razgovaramo o RTS?
Sada su prekinuli prenos. Ove sekunde.
Sada? Ja imam informaciju da su pre petnaest minuta barem. Vratiću se na amandman …
Molim vas, to odbor da postavi pitanje direktoru RTS, odbor nadležan za ova pitanja i ja ću vas podržati da dobijemo zvanično obaveštenje da ne bi mi svaki dan pričali o tome šta se radi u poslednje vreme u 18,00 časova.
Gospođo predsednice, čudno je da bukvalno svaki dan u zadnjih, da se prikazuju neke emisije koje ..
Potpuno se slažem sa vama. Niko me nije obavestio, niti generalni sekretarijat da će početi od skoro u 18,00 časova da se prekidaju direktni prenosi.
Onda nećemo da plaćamo onih 150 dinara. Čim stigne račun neću platiti.
Pišite direktoru Bujoševiću. Obavestite ga o vašoj ličnoj odluci. Na član 12. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno Vesna Marjanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Balša Božović i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i narodni poslanik Janko Veselinović.
Smatramo da ako ovaj zakon bude stupio na snagu narednih dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“, što će biti verovatno pre 1. januara 2016. godine kada počnu da se primenjuju odredbe nekog drugog zakona koji definiše istu materiju na potpuno drugačiji način da će to proizvesti potpuni haos u naplati takse za RTS s obzirom na to da ta dva zakona koja stupaju na snagu istog dana na potpuno različit način definišu. Na stranu to što su građani već bili zbunjeni različitim informacijama da neće biti pretplate, da je to čvrsto obećanje, da je to nešto od čega se neće odustati, pa je bilo kolika će ta pretplata biti. Neki nisu plaćali. Ti koji nisu plaćali očigledno su dobro radili što nisu plaćali jer neće za to odgovarati, baš kao i oni koji su legalizovali, što nisu legalizovali i gradili legalno kuće pa se ispostavlja da su bili pametniji od ovih koji su tražili sve dozvole i plaćali sve takse. Tako da vas molimo i čini mi se da do kraja završetka rasprave možete da povučete zakon, povucite zakon, nemojte da istog dana na snagu stupe dva potpuno različita zakona koja definišu istu oblast.
Na član 12. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe SDS – Boris Tadić. Pošto smo završili pretres o amandmani, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Zahvaljujem ministru Sertiću na jučerašnjem i današnjem radu. Srećni praznici. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – SDS. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Blagoje Bradić. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Dok ste vi ćaskali došli smo do amandmana na član 2. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Član 2. određuje u ovom Predlogu zakona izmenama i dopunama opšti interes u naučno-istraživačkoj delatnosti u smislu ovog zakona da se ostvaruje putem programa od interesa, opšteg interesa za Republiku pa u 16 tačaka definiše koji su to i u petom poslednjem stavu, mislim da je peti ili šesti, kaže – za realizaciju programa iz stava 2. ovog člana tačke od 1. do 4. i tačke od 6. do 16. ministarstvo raspisuje javni konkurs, a ostvarivanje i finansiranje programa počinje po pravilu početkom kalendarske godine. Naš amandman iz mnogo dobrih razloga za dodavanje reči – svake godine, da član koji bude usvojen, odnosno stav glasi – nakon usvajanja zakona da za realizaciju ministarstvo propisuje javni konkurs svake godine i dalji deo teksta se ne menja. Zašto smatramo da je to bolje? Zato što se dosadašnji programi realizuju u ciklusima, a ciklusi traju tri, četiri, pet godina, a konkurs za predlaganje projekata se objavljuje samo jednom u tom periodu. Mislimo da to nije primereno. Prvo, živimo u vrlo živom vremenu inovacija i bolje je da zakonom odredimo da svake godine objavljujemo konkurse i postoji mogućnost da se objavljuju svake godine konkursi, kao što se radi u EU, u Programu „Horizontu 2020“. Da li je bila ideja da stavljamo može svake godine ili ne? Da bi postigli usvajanje amandmana, mi smo ostali na tome da usvajamo svake godine.
Na član 3. amandman je su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Na član 3. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković. Reč ima Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Meni je, predsednice, promakao i amandman na član 2, ali nema veze. Dakle, u članu 3. se radi o Nacionalnom savetu, gde predlagač predlaže da Nacionalni savet ima predsednika i 13 članova iz reda akademika, istraživača u zvanju naučnog savetnika, redovnog profesora univerziteta i privrednika. Mi predlažemo da to budu tri člana iz reda istaknutih privrednika sa liste kandidata koje predlaže Privredna komora Srbije. Izvinite, umesto tri, kako stoji u predlogu, mi predlažemo da to bude šest članova iz reda istaknutih privrednika sa liste kandidata koje predlaže Privredna komora Srbije, tri člana iz reda istaknutih privrednika sa liste kandidata koje predlaže Udruženje poslodavaca i po jedan predstavnik privrednih društava i organizacija za svaku oblast za koju se definiše program strateških objedinjenih istraživanja, odnosno oblast koja je u strategiji privrednog razvoja Srbije označena kao prioritetna. Smatramo da bi znatno većim učešćem predstavnika korisnika rezultata naučno-istraživačke delatnosti Nacionalni savet više i efikasnije usmeravao naučno-istraživačku delatnost ka primeni rezultata onoga što treba da bude zapravo efekat. Tako da, nije suštinska izmena, imamo mnogo važnijih izmena kasnije, ali, eto, predlog da se poveća broj članova koje predlaže Privredna komora Srbije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala. Jedna rečenica svega. Kako ovo trenutno izgleda, ovaj predlog amandmana ne utiče na ukupan broj članova Saveta, nego tri neka člana predlaže da se zameni sa šest plus tri, plus ne znam šta, a ukupan broj ostaje i dalje kao što je bio. To se onda matematički ne slaže.
Hvala. Na član 3. amandman je podneo Blagoje Bradić. Na član 3. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić - Socijaldemokratska stranka. Izvinjavam se za ono malopre. Izvolite.
Radi se o članu koji definiše mandat, tačnije broj mandata članova Nacionalnog saveta, pošto smatramo da je mandat od pet godina dovoljno dug, da ne treba omogućavati da to bude više od dva mandata, tačnije ne vidimo razlog da se donošenjem ovog zakona, da se tako izrazim, resetuje stanje i da se ponovo računaju mandati. Inače, poznata je stvar da ima i u organima i u telima dosta ljudi koji ponavljaju mandate, a takođe ima i puno direktora, takozvanih večitih, i ima dovoljno naučnih radnika veoma kvalifikovanih da bi se previše ponavljali mandati. Srbija ima dovoljno kvalitetnih kandidata i mislimo da za njih treba da važe ista pravila kao i uostalom za članove Saveta za visoko obrazovanje, direktore, rektore i dekane fakulteta, pošto se radi o sličnim zaduženjima. Obrazloženje koje smo dobili stvarno nije u najmanju ruku korektno. Čak se kaže u obrazloženju da bi ovim onemogućili neke ljude, s obzirom na period kada su imenovani, da su nedavno bila neka imenovanja. Tačno, polovina se imenuje u jednom trenutku, tako da apsolutno to ne stoji.
Hvala, vreme.
Mogu valjda bar dva minuta?
Sad ćete se nadovezati. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka. Želite reč?
Svakako.
Samo se prijavite. Izvolite.
U članu 4. stav 2. mi smo predložili da se reči: „usmerenih osnovnih istraživanja“ brišu. Evo koja je naša motivacija. Moram da kažem da je ovim članom prilično poboljšan prethodni zakon, jer su definisani neki novi programi. Ali, ja nigde u svetu nisam video da se u isti koš, moram tako grubo da se izrazim, u isti program trpaju osnovna i usmerena osnovna istraživanja. Informacije radi, recenzent sam projekata i FP7 i „Horizont 2020“ i „Nacionalne fondacije Amerike“, Hong Konga, savetnik sam za te stvari Tajvanske vlade i poslednje, u regionu radim recenzije projekata i u Hrvatskoj i u Sloveniji, nigde to nije tako definisano. Može i tako. Da li se to zovu usmerena i osnovna ili primenjena negde, postoji to, ali to nije isti program. Uvek su u pitanju dva programa. Različiti su recenzentski formulari, negde ima participacije, negde nema itd. Jednom rečju, mislim da je ideja da se ovo uvede bila dobra, ali je u tom slučaju trebao da se uvede novi program – osnovna usmerena ili primenjena istraživanja. To je bila jedina mogućnost. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar dr Srđan Verbić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani poslanici, poslaniče Stojadinoviću, kada bi razmišljali samo o značenju ovih reči, vi biste bili potpuno u pravu, ali iza ovoga stoji programski akt. Dakle, jedan dokument u kome će svaki od ovih programa biti pojedinačno objašnjen, sa vrlo jasnim kriterijumima i sa svim onim što razlikuje ove programe finansiranja. Tako da, ovo treba posmatrati kao naslov jednog programa koji se posebno finansira.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Hvala. Ne bih se javljao nakon obrazloženja ministra da ne osećam potrebu, jer smatram da će predlagač ovog amandmana razumeti obrazloženje zato što vidim da postoji intencija da se ova vrsta brisanja izvrši na nekoliko pozicija, odnosno gde god se ova vrsta istraživanja pominje u Predlogu zakona. Dakle, čak i ako mislimo da bi moglo biti drugačije strukturirano po članovima, po tačkama i rednim brojevima, to nije razlog da u potpunosti izbacimo ovu vrstu istraživanja. One imaju svoj smisao i svoje, kako svi, siguran sam, zajednički verujemo, dobro ishodište u praksi sutra. Dakle, nije razlog da se toga lišimo samo zbog toga što možda imamo drugačije pitanje ukusa prema tome kako je trebalo organizovati neku numeraciju rednih brojeva. Verujem da se slažete. Hvala.
Zahvaljujem.
Replika.
Nemate mogućnost za repliku, gospodine. Imate još vaših amandmana, pa onda možete da…
Posle ovako divnih diskusija da ne odgovorim?
Nemate mogućnost, ali daću vam reč da ne bude da sam vam uzeo jedan amandman. Morate razumete, vi ste potpredsednik, morate znati kada imate pravo na repliku, a kada ne. Izvolite.
Veliko hvala za ovo, gospodine Bečiću. Razumem i jedno i drugo obrazloženje, ali ja ne mislim da sam najpametniji. Ovo o čemu sam govorio, video sam da su svetska rešenja. Drugim rečima, moja zamerka je bila, ne može da se pod tačku 1. u isti program i osnovna i osnovna usmerena natrpaju, bilo je bolje staviti novi program, sasvim su drugi uslovi, druge oblasti, ima tu. Ovo je ideja bila da se jednostavno ukaže da je ovo moglo da se uradi bolje. Ali, šta je tu je imaćete i vi problem kada pravite konkursne materijale, formulare itd. Hvala kolegi Orliću, što je shvatio pravilno i ministru, da je ovo bila ideja da se nešto poboljša, a ne da se opstruira. Hvala veliko još jednom, i vama gospodine Bečiću.
Zahvaljujem, gospodine Stojadinoviću. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić, devet narodnih poslanika. Zahvaljujem. Reč ima dr. Ninoslav Stojadinović. Izvolite.
Evidentno je da refleksi popuštaju sa povećanjem broja sati sednice. Ovo je da budem otvoren, jedan tehnički amandman koji ne bi mnogo poboljšao zakon, tako da apsolutno se slažemo sa obrazloženjem ministra. Hvala.
Na član 5. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković. Reč ima mr. Aleksandra Jerkov. Izvolite, gospođice Jerkov.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Mi smo predložili da se pre ovih stavova čije dodavanje Vlada predlaže, doda stav koji će zapravo reći da se akreditacija naučno istraživačke organizacija vrši na način koji se određuje Zakonom o visokom obrazovanju, zbog toga što su univerziteti do sada mogli da se akredituju i kod Ministarstva prosvete, nauke, tehnološkog razvoja da bi dobili akreditaciju za svoju naučnu istraživačku delatnost, pa onda sa takvom akreditacijom i sa vrlo sličnom dokumentacijom da podnose zahtev kod Komisije za akreditaciju i proveru kvaliteta. Tu se i proverava da li oni ispunjavaju i naučne kriterijume. Mi mislimo da je to nepotrebno dupliranje tih aktivnosti. Vi znate za našu sugestiju kada je u pitanju akreditacija ukoliko postoji želja da se zaista unapredi ta oblast da treba mnogo češće ili čak uvesti obavezu da provera kvaliteta bude obaveza, a ne izuzetak kako se to i dalje ovde predlaže Predlogom zakona, zato što je vama vrlo dobro poznato da u momentu akreditacije, verovatno, prost sigurno, svi univerziteti koji prođu postupak akreditacije, oni ispunjavaju sve uslove. A da li oni u naredne četiri godine ispunjavaju te uslove, da li oni zaista imaju te profesore, da li oni zaista imaju te predmete, da li zaista izvode svu tu nastavu, e, to je sada nešto o čemu njih niko naredne četiri godine neće pitati. Vi, gospodine Verbiću, vrlo dobro zante da je javna tajna da postoje profesori koji na takav način tezgare. U momentu akreditacije idu od univerziteta do univerziteta zato što ti univerziteti znaju da njih četiri godine od naredne akreditacije niko više neće proveravati. Tako da, predlažemo da se ovde ukine, a da se uvede obaveza da se stalno kontroliše.
Zahvaljujem, gospođice Jerkov. Reč ima ministar dr Srđan Verbić. Izvolite, gospodine Verbiću.
Poštovana poslanice vi ste na neki način anticipirali nešto što inače jeste namera Ministarstva prosvete, nauke i tehnološkog razvoja. Mi smatramo da bi trebalo ujediniti zakone koji se tiču visokog obrazovanja i nauke, ali u ovom trenutku se nauka i visoko obrazovanje finansiraju na različite načine. Akreditacije služe različitim svrhama. U ovom trenutku nije moguće da se jednom akreditacijom reše obe stvari, ali svakako to je jedna od stvari o kojoj razmišljamo i namera nam je da se to u neko dogledno vreme i predloži.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Izvolite, dr Ninoslav Stojadinović.
Gospodine Bečiću, mislim da ste malo redosled promenili, ali dobro, nije to toliko bitno. Ja sam autor ovog amandmana..
Gospodine Stojadinoviću mi smo na članu 6. i to je vaš amandman, pre toga su bili amandmani vaših kolega.
Redosled poslanika ste obrnuli. Ovako, ovde se radi o mandatu predsednika, zamenika predsednika, i članova matičnih odbora, i ponovo se javlja isti problem, ponovo je referentna godina, kada startuje ovaj zakon, i jednostavno stalno sam se borio protiv večitih članova odbora, raznih tela, komisija za kategorizaciju. Najmanje je to prisutno u nacionalnim savetima, pa je intencija ovog amandmana bila, pre svega ta, da se onemogući da neki ljudi iz mandata u mandat jedne druge vlade budu u sastavima tih odbora. Naravno, ja shvatam vaš problem, idu brzo konkursi za novi projektni ciklus, biće problem da se sve to odradi, ali verujte, ti ljudi iz matičnih odbora koji su već duže vreme su i ono predložili da se ubaci osnove usmerenog istraživanja. Ja, sticajem okolnosti znam i o kom se odboru radi. Tako da, ako ljudi isuviše dugo tu provedu, a odgovorna su zaduženja, oni imaju i druge poslove, može da dođe do određenih, da tako kažem, zloupotreba, i da se ponešto što nije optimalno, ubaci u materijale ministarstva. To je bila intencija. Ovaj drugi je čisto preciziranje opoziva. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Stojadinoviću. Na član 11. amandman na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo je Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici nadležnog odbora. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 15. amandman su podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Bečiću, uvaženi ministre Verbiću i poštovane gošće i gosti iz Vlade, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 15. ponudili obrazloženje, dobili odgovor ministra Verbića da nije moguće da prihvati naš amandman. Dobili i obrazloženje za neprihvatanje amandmana, ja sam pročitao obrazloženje i zaključio da je obrazloženje ministra Verbića dobro i prihvatam obrazloženje za neprihvatanje našeg amandmana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 16. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković. Reč ima narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Mi želimo da se spisku uslova koje treba da ispunjava institut da bi dobio statut instituta od nacionalnog značaja doda i uslov koji smo mi dodali pod brojem 5a) ali može i pod kojim drugim brojem ukoliko vi smatrate da je to problem, a da taj uslov glasi da je taj institut obavezan da realizuje poseban desetogodišnji program strateških istraživanja koje donosi Vlada, a određuje rezultate koje institut mora da proizvede radi zadovoljavanja potrebe Srbije u skladu sa njenim strategijama, a posebno sa strategijom naučnih istraživanja pri čemu se poseban naglasak stavlja na primenjivost rezultata određenim sektorima privrede i društva. Ovo je možda neobično za nekoga ko dolazi iz društvenih nauka s obzirom na to da upravo to nisu naučne strategije koje zapravo imaju uticaj na privredu, međutim, zaista imamo problem sa tim da mnogi instituti nisu bili u funkciji razvoja našeg društva nego su se bavili istraživanjima čiji su skoro jedini rezultati bili naučni radovi. Upravo da bi neki institut dobio taj privilegovan statut instituta od nacionalnog značaja smatramo da možda ne bi bilo loše da se i ovaj kriterijum uvede kao obavezan.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Verbić. Izvolite.
Hvala. Ova ideja da realizacija programa dugoročnih istraživanja bude jedan od uslova, nije loša ideja, ali kako mi još uvek nemamo program dugoročnih istraživanja, dakle, nemamo konkurs koji je objavljen, nemamo kriterijume po kojima bi se to odvijalo, to je nešto što je trenutno, što postoji u strategiji naučnog i tehnološkog razvoja, ali još uvek ne postoji kao podzakonski akt, gde bi se definisali kriterijumi i uslovi i gde bi se konačno preciziralo kakva mi to istraživanja želimo, mi kao država ili mi kao privreda, ili mi kao bilo koja zainteresovana strana koja želi konkretno istraživanje da isporuči nekom od instituta kao dugoročno, dok god ne budemo to mogli da uradimo. Mislimo da nema potrebe da stoji u zakonu, a s obzirom da su u pitanju izmene i dopune Zakona o naučno-istraživačkoj delatnosti, mislimo da sada nije neophodno da stavljamo program dugoročnih istraživanja ovde, ali predlogom strategije naučnog i tehnološkog razvoja koji je upravo prošao javnu raspravu, predviđeno je da 2017. godine, imamo konkurs za dugoročne i tada će biti pravo vreme da raspravljamo o tome da li je to uslov za nacionalni institut ili ne.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Zahvaljujem. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Zahvaljujem. Reč ima dr Ninoslav Stojadinović. Izvolite.
Ovaj zakon vrvi od ublažavanja uslova i ozakonjenja nekih rešenja, tačnije zaostatka kašnjenja ministarstva u nekim aktivnostima. Jedan od primera ublažavanja uslova je, upravo ovaj član, tačka 8, gde se uslov za sticanje statusa Instituta od nacionalnog značaja, umesto „100“ istraživača sa naučnim zvanjem on smanjuje, prepolovljuje. Moje iskustvo iz većine zemalja EU, da ne govorim o SAD, Japanu, itd. je da nema nacionalnih instituta sa ovim brojem naučnika koji imaju naučno zvanje. Pitam se da li je predlagač prethodnog zakona razmišljao o tome kada je predlagao zakon, očigledno da jeste, jer se predviđalo spajanje, objedinjavanje više instituta i ja ne vidim da bi se tu gubio identitet instituta, tradicije,itd. Uglavnom ako se ovako rešenje usvoji i primeni, ja mogu ovog trenutka da nabrojim desetak instituta koji će ostvariti ovaj uslov, neki koji će biti kako se popularno kaže - ispod crte i onda će krenuti transferi, zimski prelazni rok, letnji prelazni rok, univerzitet, instituti što može da bude i korisno, ali ne zbog toga da bi se stekao status instituta od nacionalnog značaja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Srđan Verbić. Izvolite.
Ja samo želim da vam skrenem pažnju da je u pitanju broj doktora nauka koji mi tražimo da bi institut bio od nacionalnog značaja. Kada bi ostalo „100“ mi bismo imali samo tri kandidata za Institut od nacionalnog značaja, Vinču, Institut za fiziku i Institut za biološka istraživanja „Siniša Stanković“. Dakle, nijedan institut za društvene nauke, prema tome, „100“ jeste, priznaćete previše oštar uslov, možda „50“ nije prava mera u ovom trenutku, mogli bismo da razgovaramo da biste predložili baš „50“ koje, odnosno predložili ste „100“, što je previše oštro. U ovom trenutku je jako značajno da mi imamo ove druge uslove ostvarene, da na neki način motivišemo institute da ostvare i ove druge uslove, ne samo broj doktora nauka da bi bili institut od nacionalnog značaja, a s obzirom da u ovom trenutku taj status je pre svega ovako kako je predloženo zakonom, pre svega, stvar prestiža neće biti na drugi način finansirani onda to i nije toliko bitno. Najbitnije u ovom trenutku da motivišemo institute da ostvare ove više standarde. Tako da se nadam da ćemo imati više od tri instituta od nacionalnog značaja. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Da li vi gospodine Orliću želite reč? (Ne) Na član 20. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković i narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Reč ima mr Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem. Mi smatramo da je poželjnije da u upravnom odboru budu predstavnici društava koji su korisnici rezultata i istraživanja, a ne samo istraživači drugih institucija, zato što predstavnici korisnika rezultata, imali bi bolji uticaj na institute, na usmeravanje svojih istraživanja prema potrebama društva. To je ono o čemu smo razgovarali, umesto da se instituti i na ovaj način dodatno zatvaraju samo u okviru istraživačke i akademske zajednice, tako da je to isto jedan iz grupe amandmana i ja veruje da ste mi odgovorili kada ste odgovarali na jedan od prethodnih amandmana.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar Srđan Verbić.
Ideja da se odluke upravnih odbora donose na osnovu rezultata istraživanja je vrlo plemenita ideja, međutim, ispostavlja se da je vrlo teško uspostaviti pitanje i zadatak istraživačima na pravi način i smatramo da je i dalje jako važno da oni koji su u upravnim odborima, zaista budu istraživači, da bi na pravi način razumeli šta je misija instituta i šta rade ljudi na tom institutu, koje projekte. U svakom slučaju, dobra je namera otvoriti mogućnosti i za ljude iz privrede da budu članovi upravnih odbora, i nadam se da ćemo u dogledno vreme imati više dr nauka koji svoje zaposlenje nalaze negde u privredi, a ne u institutima ili na fakultetima. Kada se taj broj poveća, onda ovo pitanje dobija svoj puni smisao i smatramo da za sada treba da ostane ovako kako smo predložili.
Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Reč ima dr Ninoslav Stojadinović.
Ne znam koju najblažu reč da iskoristim za ono što se desilo sa ovim članom u kome smo predložili da mandat direktora traje četiri godine i može se imenovati najviše dva puta u karijeri u istom institutu. Ideja je bila da se izbegne praksa večitih direktora koji su izmenama zakona stalno resetovali to stanje i evo šta meni odgovara ministarstvo. „Amandman se ne prihvata, jer nije dovoljno precizan i ne zna se o kojoj se karijeri radi“. Nije se mislilo na filmsku ili sportsku karijeru. Znači, u najmanju ruku nekorektno, a dalje se kaže, uostalom i nema potrebe za preciznijim formulisanjem, jer je od 2010. godine referentna tačka, pa automatski neće da budu više od dva mandata, da bi se na odboru na volšeban način pojavio amandman, gde se stavlja u naučnoj karijeri, a obrazloženje se uzima, moje obrazloženje iz predloženog amandman, smatram da ovo u najmanju ruku nije korektno, i evo šta se kaže – amandmanom se preciznije definiše norma rešenja iz predloga zakona, neće otkloniti problem večitih direktora, ako se za referendum usvoji godina 2010, kako predviđa ovakvo zakonsko rešenje, svi mandati pre toga, neće se računati i itd. Znači, potpuno suprotno od onoga kako je obrazloženo odbijanje amandmana. Ja nemam sujetu, nemam problem da se moj amandman, moje autorstvo ne prizna. Poenta je da više u ovoj državi nemamo večite direktore u institutima, koji su ko zna koliko godina direktori i drago mi je da se ovaj amandman pojavio, ali ipak apelujem da se prilikom pripreme obrazloženja vodi računa, u kontradikciji je obrazloženje ministarstva i obrazloženje odbora. Hvala, gospodine Bečiću, što ste mi tri sekunde dali.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite, gospodine Orliću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Mislim da apsolutno nema prostora za bilo kakvo nezadovoljstvo. Ono što je bila sitna zamerka, ali opet dovoljno značajna da se iz tog razloga ne usvoji amandman, ispravljena je kroz onu verziju koja je došla na odbor i ono što je bila glavna intencija predlagača ovog amandmana time je zaista postignuto. Čisto da ne bude zabune, kod članova odbora toga nema, ali kod naše javnosti i da se autorstvo poštuje. Ja potvrđujem s ove strane kao član odbora da je odborski amandman na član 21, koji je i usvojen od strane Vlade, rezultat ideje profesora Stojadinovića. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Na član 21. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici nadležnog odbora, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 27. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici nadležnog odbora, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 28. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici nadležnog odbora, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 29. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici nadležnog odbora, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, mi narodni poslanici Nove stranke, podneli smo amandman i na član 30. Predloga zakona, ponudili obrazloženje za naš amandman. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, ponudila je obrazloženje za neprihvatanje amandmana i red je, ja mislim, da kažem da je snaga argumenta u ovoj vrsti sučeljavanja na strani ministra Verbića. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik akademik dr Ninoslav Stojadinović. Izvolite.
Hvala, gospodine Bečiću. Uvaženi ministre sa saradnicima koji mu pomažete, ideja za ovaj amandman bila je da se preciznije i korektnije definišu uslovi za izbor u naučna zvanja, pri čemu je, moram to da istaknem, na molbu Elektrotehničkog fakulteta iz Beograda, dopunjen kriterijum za izbor u ovo prvo naučno zvanje, gde smo stavili, gde treba da bude upisan kandidat na doktorske studije, a razlog za to je praksa koja postoji u mnogim institutima i na fakultetima da ljudi izaberu ovo zvanje, odu u inostranstvu da rade doktorate i oni su fiktivno na projektima, tačnije to su one tzv. mrtve duše, finansiraju se a nema ih. Znači, to je autorstvo ETF-a iz Beograda. Ono što smo mi uradili je da ne dozvolimo da se ublaže uslovi, kriterijumi za izbor u najviša naučna zvanja – viši naučni savetnik i naučni savetnik. Ja sam govorio u načelnoj raspravi, ovo što je uvedeno, potprojekti, to ima smisla. Obrazloženje da ima malo potprojekata ima smisla. Ali, to bi moglo da prođe samo za zvanje višeg naučnog saradnika. Projektni zadaci, to je nešto na čemu radi svaki učesnik na projektu i ja razumem institute i ljude zaposlene u institutima da je teško da dođu do nekih naučnih zvanja, posebno kada se radi o magistarskim i doktorskim studijama, ali mislim da je ovo naše rešenje bolje. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 33. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici nadležnog odbora, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Pa, profesore Stojmiroviću, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 34. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici nadležnog odbora, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Nažalost, nije u mogućnosti da brani ovaj amandman. Želimo da se što pre oporavi gospodin Živković. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, mi smo podneli po jedan amandman na član 35, koji se tiče oduzimanja naučnog, odnosno istraživačkog zvanja. Mi smatramo da je predloženo rešenje u ovom Predlogu zakona inače bilo dobro, ali smo imali dve dopune. Jedna dopuna ticala se toga da smo mi smatrali da je dobro da se naučno, odnosno istraživačko zvanje oduzme ako se utvrdi da naučni radovi na osnovu kojih je kandidat izabran u zvanje predstavljaju plagijat ili autoplagijat. U obrazloženju za neprihvatanje vrlo je precizno rečeno da se autoplagijatom može smatrati nešto što je već predviđeno i obuhvaćeno formulacijom u nastavku stava. Ja prihvatam tu argumentaciju. Imali smo takođe jedan dodatak u smislu oštrije kaznene politike, da je tako nazovem. Mi smo predložili sledeće, da ako se donese konačna odluka o oduzimanju zvana danom konačnosti odluke lice kome je oduzeto zvanje briše se iz registra. I mi smo dopunili – bez mogućnosti da ponovo bude upisano u registar. Ministarstvo, odnosno Vlada zauzelo je stav da treba nešto blažu kaznenu politiku prema tome i ja mogu da uvažim i argumentaciju koju je Vlada ponudila za očuvanje inicijalnog predloga u predlogu zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi potpredsedniče Bečiću, poštovani ministre Verbiću, uvažene gošće i gosti iz Vlade Republike Srbije, smatram primerenim da pročitam sadržinu amandmana koji smo podneli i koji je prihvaćen. Evo kako glasi taj amandman: „Kodeks ponašanja u naučno-istraživačkom radu definiše principe integriteta u naučno-istraživačkom radu u cilju očuvanja dostojanstva profesije, razvijanja i unapređivanja moralno-etičkih vrednosti, zaštite vrednosti znanja i uvažavanja i podizanja svesti o odgovornosti istraživača u naučno-istraživačkom radu, uz poštovanje principa akademske čestitosti, poštovana gospodo. Za mene je ovo velika pobeda, ali i vaša pobeda, mislim, ministre Verbiću. Ogromna pobeda svih nosilaca borbe za akademsku čestitost. U ime akademske zajednice u našoj republici, mislim, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedna velika pobeda parlamentarizma u našoj državi. Gospodo, svi zajedno, večeras poručujemo prvo znanje, pa zvanje i želim ovde jasno da kažem – bravo, ministre Verbiću, svaka čast, ministre Verbiću, a vas molim, gospodine Bečiću, da mi dozvolite da priđem ovom delu gde sede gosti iz Vlade i da pružim ruku ministru Verbiću za ovakvo delanje i da mu čestitam. Da li je to uredu?
Sve što vi želite, gospodine Pavićeviću. Ako vam je to zadovoljstvo, ja to ne želim da vam uskratim. (Narodni poslanik Vladimir Pavićević prilazi da čestita ministru Srđanu Verbiću.) Zahvalite se i predsedniku Vlade. Reč ima ministar dr Srđan Verbić. Izvolite, gospodine Verbiću.
Hvala, predsedavajući. Ovaj amandman je nešto što je naišlo na odobravanje cele Vlade i cela Vlada stoji iza toga da je nama potreban konsenzus, potrebno je da svi budemo saglasni da, kako god se zvao, taj princip koji primenjujemo u nauci bude fer. Dakle, ako postoji fer plej, bez obzira kojim ga je rečnikom zvali, to treba da istaknemo i ako će uvođenje principa akademske čestitosti zadovoljiti sve strane u ovoj skupštini, mi smo, naravno, radi to da prihvatimo. Princip akademske čestitosti, kao takav, ne možemo da nađemo u enciklopedijama, ali ni neke druge ne možemo, pa je zato jako važno da definišemo šta je to kodeks i mi smo kroz ovaj Predlog zakona i predložili ko treba da se bavi kodeksom, ko treba da donese kodeks, ko treba da ga sprovodi i kada budemo konačno imali kodeks ponašanja u naučno-istraživačkoj zajednici, onda ćemo tačno znati šta su čije obaveze, počevši od Nacionalnog saveta za nauku, Odbora za etiku, do na kraju samog ministra koji treba da ispoštuje ono što su odluke etičkog odbora.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik akademik Ninoslav Stojadinović.
Hvala, gospodine Bečiću. Ovaj naš veoma jednostavan amandman, kojim smo hteli da povećamo učešća akademija nauka SANU i da dodamo još jednog člana, je primer dvostrukih standarda ministarstva kada odlučuje o amandmanima. Odgovor je da je celishodno predloženo rešenje zbog neparnog broja članova i operativnosti i kvoruma za rad. Nije li to isto trebalo da važi i za Nacionalni savet gde je paran broj članova? Tamo je paran broj članova. Ja sam upravo to pogledao i zato sam ovakvo rešenje predložio. Nije ovo jedini put da Ministarstvo nije dosledno i da ima dvostruke aršine za različite amandmane. Jednom se odbija amandman, jer je to već predviđeno i u skladu je sa Zakonom o visokom obrazovanju. Drugi član se ne prihvata, jer se kaže da nauka i ovaj zakon nemaju nikakve veze sa Zakonom o visokom obrazovanju. Nauka je jedno, baš tako grubo se odgovara, nastava je nešto drugo. Nije problem da li je 12 ili 13 članova, da li je nešto drugo promenjeno. Ovo su finese i mislio sam da se učini nešto za SANU, da da veći doprinos, ali, kažem, ono što vređa dostojanstvo jesu dvostruki aršini. Zamolio bih ministra da utiče na saradnike. Ja shvatam zašto nije odgovorio na moju diskusiju o onom amandmanu, koji je na onakav način prihvaćen. Sigurno mu je bilo neprijatno, pa je to uvaženi kolega Orlić uradio, ali stvarno mora da se vodi računa o tome.
Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljuje, gospodine Bečiću. Gospodine Verbiću, ima nekoliko problema sa ovako koncipiranim načinom predlaganja mandata i rada Odbora za etiku u nauci. Najpre, mi smo uvereni da ministar ne bi trebao sam da imenuje i razrešava članove Odbora za etiku u nauci. Smatramo da to pravo treba da pripada Narodnoj skupštini. Zamislite, recimo, pa onda još ti članovi Odbora za etiku u nauci imaju mogućnost još jednog izbora što je još jedna od stvari za koju predlažemo brisanje, gospodine Sertiću, situaciju u kojoj je neko od ministara, recimo, optužen da je plagirao svoju doktorsku disertaciju. Ministar imenuje Odbor za etiku u nauci. Ljudi koje je imenovao ministar odlučuju o tome da li je neki drugi ministar plagirao svoj doktorat i stalno su pod pritiskom toga da će možda biti reizabrani, a možda i neće biti, jer sledeći put na funkciju treba da ih izabere isti taj ministar. Mi predlažemo da, umesto vas, to poverimo Narodnoj skupštini, da ti ljudi nemaju mogućnost reizbora upravo zbog toga da ne bi bili pod tim stalnim pritiskom da li će biti ponovo izabrani i, poslednja tehnička stvar, njima ne pripada naknada za rad. Ja mislim da su oni među retkim ljudima u Srbiji koji se biraju na nekakve položaje kojima ne pripada naknada za rad, ali to je najmanje važno. Mnogo je važnije što ih ministar bira, a veliki broj ovih slučajeva o kojima je gospodin Pavićević govorio se odnose upravo na visoke državne funkcionere.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Insinuacije predlagača amandmana su toliko ispravne koliko i prezime, gospodine ministre, koje vam je dala, a oslovila vas je sa „gospodine Sertiću“. Toliko o tome, i toliko o koncentraciji, i toliko o istinitosti svih onih insinuacija koje su usledile posle tog oslovljavanja sa „gospodine Sertiću“, a vi ste gospodin Verbić. Sa druge strane, ukoliko se zna, drago mi je što se neki zabavljaju u ovoj sali, ali zabavnije je bilo malopre slušati insinuacije i pogrešna prezimena ministara u Vladi Republike Srbije. Međutim, ono što je za mene problematično u ovom amandmanu i zbog čega ga SNS neće predložiti je taj da se zna da Vladu i ministre bira Narodna skupština, da ti ministri oslikavaju većinu Narodne skupštine, da to što će ministar odrediti komisiju je na sličan način isto kao i da će skupštinska većina, koja je izabrala tog ministra, odrediti tu komisiju. Mislim da je ovo rešenje koje je predloženo u zakonu daleko bolje, daleko brže, daleko efikasnije. Cenim sve one razloge zbog čega je ovaj zakon predložen i zbog čega će ga skupštinska većina i usvojiti, a za one koji žele da budu zanimljivi nekim opaskama i insinuacijama, pa preporučio bih ipak da se skoncentrišu, bar na prezimena ministara u Vladi Aleksandra Vučića i SNS.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima dr Srđan Verbić.
Hvala, predsedavajući. Ja samo želim da podvučem ovaj detalj koji se tiče učešća u odboru za etiku, da se učešće ne honoriše, odnosno ne postoji novčana nadoknada za to. Mislim da je to jako važno, jer ljudi koji će biti članovi ovog odbora treba da budu tu zato što im je čast da budu tu i zato što osećaju da je to nešto čime mogu da doprinesu društvu. Samim tim, ljudi koji su članovi tog odbora ne bi trebalo jednog trenutka da razmišljaju o tome šta će ministar misliti o njihovom sudu, šta će misliti o onom predlogu koji su oni doneli. Oni su to zato što im je čast da taj posao rade. Takođe, veoma je važan i taj element da ministar na osnovu predloga raznih institucija bira te ljude, jer na taj način se povećava i odgovornost ministra za tu odluku. Mislim da jeste jako važno da ministar daje svoj sud o onome što su predlozi etičkog odbora.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Imate reč, gospođo Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Naš amandman odnosi se na član 36. kojem se dodaje član 88b, koji govori o tome šta se dešava kada odbor za etiku u nauci utvrdi da istraživač krši pravila i norme kodeksa ponašanja u naučno-istraživačkom radu. Šta su mu ovlašćenja? I u nekoliko tačaka, ukupno četiri, sa stavom da konačnu odluku o predlozima odbora za etiku i nauci naravno donosi ministarstvo, odnosno ministar. Dakle, u tački 2. kaže se – jednom kada utvrdi da je došlo do kršenja pravila i norme kodeksa ponašanja, donosi zaključak o pokretanju postupka za oduzimanje istraživačkog, odnosno naučnog zvanja zapeta po zahtevu naučnog veća instituta, odnosno nastavno naučnog veća fakulteta i lica koja imaju doktorat nauka ili istraživačko, odnosno naučno zvanje. Mi predlažemo da se taj deo rečenice iza zapete briše i da odboru za etiku ne treba nikakav zahtev naučnog veća za oduzimanje istraživačkog, odnosno naučnog zvanja ako je utvrdilo takvu težinu povrede kodeksa ponašanja u naučno-istraživačkom radu. Pogotovo što trećom tačkom odbor za etiku u nauci ima samostalno odlučivanje do potvrde ministra, da predloži zabranu učešća u radu tela koja su zadužena za staranje o kvalitetu. Šta će da radi on ako tu ne može da radi? I na kraju da predloži zabranu korišćenja sredstava za nauku i razvoj. Dakle, može da mu zabrani da koristi sredstva, a ne mora da pokrene postupak za oduzimanje istraživačkog, odnosno naučnog zvanja ako nema zahteva. To, em što je nelogično, em prosto nije pošteno ni prema onome ko je eventualno skrivio dok se čeka odluka ministra. Ako već želimo sa pravom što ministar kaže, da bude privilegija biti u tom odboru onda mu dajte ovu nadležnost bez zahteva veća.
Vreme. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem. Koliko vidim, jedina izmena koja se predlaže amandmanom u odnosu na ono što je sam predlog tačke 2. odnosi se na krug lica na čiji zahtev bi trebalo da se donese zaključak o pokretanju postupka. Jedina razlika. Dakle, ostale tačke nisu obuhvaćene predloženom izmenom. Smatram da bi ono što je predloženo u tekstu predloga zakona trebalo da ostane kako i jeste u neizmenjenom obliku iz vrlo jednostavnog razloga.Omogućava da oni koji se određenim stvarima zaista bave i koji ih razumeju da budu u prilici da donesu i određeni zaključak, odnosno iznesu određenu sumnju. Kud i kamo bi svašta bilo i lepše i bolje kada bi se ljudi bavili stvarima samo koje lično razumeju i kojima se bave. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Srđan Verbić.
Hvala predsedavajući. Samo da kažem par reči u vezi sa rigoroznošću ovih predviđenih sankcija i zašto se mi zalažemo da one budu blaže. Prvo, zato što u ovom trenutku nemamo nikakve sankcije i tek kada kodeks bude donesen, onda ćemo moći da pričamo o tome da li su previše oštre ili ne. U tom kodeksu svakako će biti dosta toga što je teško merljivo. Ono sa čim se mi danas suočavamo i što jeste ozbiljan problem u istraživačkoj zajednici je nešto što bi se na drugim mestima prepoznalo kao mobing, a u istraživačkoj zajednici skoro da se toleriše i da se prećutkuje. To je dopisivanje na radove, to je prevelik broj autora, to je obavezno uključivanje onoga ko ima opremu, a sedi u susednoj laboratoriji. Takve stvari se vrlo teško mere. Mislim da je mnogo važnije da njih stavimo kao kriterijume negde, pa makar te sankcije bila male, ali da se primene nego da odmah počnemo sa nekakvim oštrim sankcijama. Najbitnije je da prvo primetimo koja su to ponašanja i da tu reagujemo.
Zahvaljujem gospodine ministre. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Reč ima dr Ninoslav Stojadinović.
Hvala gospodine Bečiću. Uvaženi ministre sa sada, jednim preostalim saradnikom, ideja je ovde bila kroz ceo zakon, a i maločas ste rekli da bi bilo idealno da zakon obuhvati i visoko obrazovanje i naučno istraživačku delatnost, što je praksa u može se reći većini zemalja EU, da je čak i ministarstvo je jedno za visoko obrazovanje i naučno istraživačku delatnost, pa sa tim u vezi, znamo da uvek postoji neka ekvivalencija naučnim zvanjima i nastavnim zvanjima. Ta ekvivalencija, nek je to i običajno pravo, ali priznaje se kada je neko u komisiji na fakultetu priznaje se naučno zvanje sa instituta odgovarajuće i suprotno. Ja sam bio u komisijama kao profesor za izbor u naučna zvanja i u mojoj komisiji zovem kolege iz instituta. Znači to je sasvim normalno. S tim u vezi, smatrao sam da je normalno i da se izjednače prava ljudi sa tim zvanjima, najvišim u institutima i da im se omogući da do 68 godine mogu da budu u radnom odnosu, kao i redovni profesori univerziteta. Mislim da je to sasvim u redu. Time bi omogućili i da ono što vas brine, onih 50 doktora nauka, ako bi se za jednu godinu produžila mogućnost radnog odnosa, sigurno bi instituti imali više doktori nauka i tako bi se i ovim društvenim naukama, koje su mogle da se razdvoje u onom članu, ali dobro, omogućilo da postanu instituti sa statusom nacionalnog značaja, ali obrazloženje Ministarstva da nemaju veze nauka i obrazovanje stvarno ne stoji. Koriste se različiti argumenti. Hvala.
Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Zahvaljujem. Na član 45. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Reč ima dr Ninoslav Stojadinović.
Gospodine Verbiću, ovaj poslednji set naših amandmana odnosio se na rokove u kojima treba instituta sa zakonom i intencija je bila da se svi rokovi skrate. Smatramo da je u ovom prvom slučaju godinu dana i suviše dug rok i da bi moglo da se uradi za šest meseci, ali očigledno da Ministarstvo misli drugačije. Što se tiče ostalih rokova, iskoristiću ovo vreme da i o tome nešto kažem, da se ne bih kasnije javljao, ako nemate ništa protiv, što se tiče ostalih rokova, mislim da je prilično dobro Ministarstvo pogodilo te rokove. Negde smatram da bi možda umesto 90 dana moglo 60, ali uglavnom sve to je u redu.Jedino smatramo da je ovaj rok izuzetno dug i da statute, odnosno te svoje akte mogu instituti da regulišu, ali sigurno da to ne narušava kvalitet zakona. Ovaj zakon definitivno predstavlja neki pomak, čak moglo bi se reći prilično ima pomaka u nekim oblastima, ali nije bilo hrabrosti da se neke stvari dodatno unaprede, umesto toga neka stanja su legalizovana, kako to u Ministarstvu Zorane Mihajlović kažu, ozakonjena i kriterijumi su ublaženi, što se meni lično ne sviđa, ali želim puno uspeha u primeni ovog novog zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Stojadinoviću. Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Zahvaljujem. Na član 46. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković, Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Zahvaljujem. Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Zahvaljujem. Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković. Reč ima mr Aleksandra Jerkov. Izvolite gospođice Jerkov.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Ovo je poslednji amandman koji ću obrazlagati u okviru ovog zakona, pa iako je recimo, po pitanju prethodnog člana, mi smo predložili da rok za usklađivanje statuta naučnoistraživačkih organizacija bude kraći od godinu dana je stvarno, ne znamo zašto vi onih godinu dana usklađivali svoje statute sa zakonom, ovde pak mislimo da je rok od 90 dana da se donese strategija naučnotehnološkog razvoja RS malo kratak. Znam da je ta strategija već u nekoj fazi izrade, da neće se početi od nule kada počne da se radi, ali ipak i sami smo u raspravi došli do toga koliko će ta strategija biti važna i koliko stvari nama od nje zavisi. Tako da smatramo da za donošenje strategije naučnotehnološkog razvoja RS je potrebno više od 90 dana, ali nije suštinski važan amandman. Mnogo važniji su oni amandmani koji se odnose na prethodne članove, tako da kako god želite, ili ga prihvatite. Ne menja na stvari.
Zahvaljujem gospođice Jerkov. Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Zahvaljujem. Na član 47. amandman je podnela grupa poslanika poslaničke grupe Boris Tadić. Zahvaljujem. Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković Zahvaljujem. Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Zahvaljujem. Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Zahvaljujem. Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Zahvaljujem. Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Zahvaljujem. Na član 51. amandmane, u istovetnom tekstu, podnelisu zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Nataša Vučković i zajedno narodni poslanici Balša Božović i Gordana Čomić. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala gospodine predsedavajući. Ja ne podržavam ovaj amandman, ali neću to detaljnije obrazlagati jer mislim da se razumemo oko potrebe da se obezbedi nesmetano finansiranje. Koristim svega deset sekundi da se na samom kraju zahvalim svima na kvalitetnoj raspravi, da se dodatno zahvalim kolegama sa nadležnog odbora zbog dobro posla koji smo obavili zajednički predlažući amandmane za koje nisam želeo da dodatno uzimam vreme danas, a koji su takođe dali, verujem, svoj doprinos da dobijemo maksimalno dobar zakon. Takođe i sa svoje strane kolegama narodnim poslanicima Nenadu Nikoliću, Aleksandru Markoviću, Katarini Šušnjar i Suzani Šarac jer su svojim potpisima podržali inicijativu koja je rezultovala i ovim odborskim amandmanima i poslednje ne najmanje važno – Ministarstvu. Verujem da smo dobili jako dobar zakon koji nastavlja da utvrđuje onaj put, onu stazu uspostavljanja dobrog, modernog društva u kom su visoko obrazovanje, nauka i istraživanje i razvoj deo jedne zajedničke sile koja će doći do progresa. Hvala lepo.
Zahvaljujem dr Orliću. Po starom dobrom običaju vi profesori nemate, ovo je bilo malo više od deset sekundi, predstavu o vremenu. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem se svim narodnim poslanicima na učešću u današnjoj raspravi. Zahvaljujem se ministrima, gospodinu Sertiću i gospodinu Verbiću koji su danas učestvovali u raspravi. Želimo gospodinu Živkoviću da ga vidimo u ponedeljak u 9,00 časova pošto će u ponedeljak u devet časova biti nastavak rada ove sednice. Još jednom da razumeju narodni poslanici, nastavak sednice je u ponedeljak u 9,00 časova.