Доброго ранку, шановні народні депутати, гості Верховної Ради України! Прошу підготуватись до реєстрації. Прошу включити систему „Рада”. [[10:00:35]] В залі зареєстровано 360 народних депутатів України. Ранкове пленарне засідання оголошую відкритим. Інформація про результати роботи Верховної Ради України на пленарних засіданнях 15 грудня. Розглянуто 13 питань порядку денного, за результатами їх розгляду: прийнято 5 законів, 3 законопроекти прийнято за основу, 1 законопроект та 3 проекти постанов відхилено, заслухано звіти 3 тимчасових слідчих комісій. Сьогодні у нас відповідно до 25 статті Регламенту ми маємо 30 хвилин для виступів народних депутатів України. Прошу, будь ласка, записатись. Вернидубов Іван Васильович.
Уважаемый преседательствующий, уважаемые колеги! Совсем недавно мы были свидетелями беспрецедентного заявления Премьер-министра Украины Юлии Тимошенко о том, что Закон Украины, принятый через законные процедуры о повышении социальных стандартов Кабинетом Министров выполняться не будет. Как мотив отказов увеличить выплаты минимальных зарплат и пенсий малообеспеченным соотечественникам, подразумевалось развивалась в отсутствие в казне денег. То есть официально признавалось, что правительство доработало до ручки. Я вчера здесь вам докладывал результаты работы временной следственной комиссии по злоупотреблениям севастопольской исполнительной власти. Говорил о том, что земли, которые незаконно передаются, распродаются Севастопольской городской государственной администрацией, могли бы дать в казну не менее 2 миллиардов гривен, если бы их продавать законно через аукционы с соблюдением всех необходимых процедур. Оказалось, что эти миллиарды Премьеру не нужны. Оказывается, главное достоинство власти – выманить любым способом кредиты, так называемые транши, а как они расходуются, это уже никого не интересует. Главное, чтобы их воровали члены своей команды, их подчиненные на местах. Как же фракция будет голосовать против воли Премьера, которая после получения Постановления Верховной Рады Украины от 16 января о предварительном отчете комиссии не направила представление Президенту о снятии с должности председателя Севастопольской государственной госадминистрации? Конечно, была дана команда фракции простить любимым подчиненным эти 2 миллиарда. Наверное, они ей нужны для других целей. В предварительном отчете комиссия прямо указала, что из Резервного фонда Кабинет Министров под руководством Януковича в 2006 году выделил Севастополю для устранения чрезвычайного происшествия и строительства канализационных коллекторов в селе Орлином и других объектов 8,9 миллионов гривен. В декабре 2007 года Севастопольская госадминистрация отчиталась Кабмину о том, что все деньги освоены! Как освоены? Перечислены на свои фирмы в город Симферополь, канализационные коллекторы не сделаны по сегодняшний день, мы об этом писали Юлии Владимировне неоднократно письмо, и это ей неинтересно. Миллионы и там воруются. Какие же пенсии? Кто ждет, что они будут повышаться, минимальные или минимальные зарплаты. Ничего этого не будет, потому что не интересует то, что воруется даже в таком небольшом регионе в Севастополе.
Завершуйте, будь ласка.
Спасибо за внимание.
Народний депутат Ляпіна Ксенія Михайлівна передає право на виступ Кириленку В’ячеславу Григоровичу.
В’ячеслав Кириленко, депутатська група „За Україну!”. Шановні колеги! Шановні виборці! Депутатська група „За Україну!” все-таки стурбована тим, що на наступний 2010 країна лишається без бюджету. Нас дивує позиція, яка виголошується офіційними представниками уряду на цю тему. Говорити про те, що треба затвердити якісь висновки бюджетного комітету після того, коли весь бюджет пройшов усі процедури в парламенті і не був підтриманий, є щонайменше перебільшенням, оскільки очевидно всім є те, що уряд повинен, врахувавши позиції і пропозиції депутатів, які представляють різні політичні сили внести новий проект бюджету на 2010 рік, в якому передбачити усі необхідні видатки. Я розумію, що в уряді думають про те, що краще це відкласти на потім, але виникає питання „на коли „на потім”?”. Зараз маємо 16 грудня. 17 січня президентські вибори. 7 лютого другий тур. Після другого туру невідомо що: може суди, може протистояння, а може взаємне невизнання. Після того, коли це все завершиться, створення, перестворення, скасування нових і старих коаліцій. Виникає питання, а коли депутатський корпус повернеться до питання бюджету на 2010 рік. Найменші підрахунки – говорять про те, що це буде не раніше квітня наступного року. Виникає наступне питання, а поки і прем’єр, і лідер опозиції, і всі вищі посадові особи країни будуть ділити владу, хто буде маніпулювати? Хотілось би сказати „розпоряджатися”, але напевно в нашій традиції, яка склалася за багато-багато років маніпулювати державними бюджетними коштами. Відповіді на це немає. Будь-який чиновник, будь-який посадовець при відсутності будь-якого контролю від парламенту при відсутності Закону про бюджет буде використовувати бюджетні кошти направо і наліво, як йому заманеться. Якщо Прем’єра влаштовує така ситуація, то тоді треба про це прямо заявити. Це перше. Друге. Ми закликаємо колег із БЮТу повернутися, поки немає кандидатів в Президенти в залі, до тих законопроектів, які важливі. Наприклад, законопроект про зовнішнє незалежне оцінювання, який уже 8 місяців лежить у парламенті і не рухається. От я прочитав недавно повідомлення від Партії регіонів, що вони прийдуть до влади – і скасують зовнішнє незалежне оцінювання взагалі, тому що їм до вподоби стара система. Так ми ж вами не такі. Так давайте не блокувати в комітеті профільному закон, а внесемо на розгляд пленарного залу і разом проголосуємо, засвідчивши, що хоч частина фракцій в парламенті є хоч умовно демократичними. І те саме стосується цілої низки інших питань. От під час зустрічі з Президентом Путіним Прем’єр-міністр там посміялася – і, ясно, це викликало невдоволення у національних виборців. Після того був внесений в терміновому порядку.
Завершуйте, будь ласка.
Після того БЮТ в терміновому порядку вніс законопроект про визнання УПА, але сам БЮТ жодного разу на розгляді цього законопроекту в залі пленарних засідань не наполягав. Значить, якщо це не лицемірство, колеги, давайте на наступному пленарному тижні це питання внесемо і проголосуємо. Дякую за увагу.
Матвєєв Валентин Григорович.
Прошу передати слово колезі Царькову.
Хвилиночку, будь ласка. Мені також надійшла записка від Володимира Йосиповича Матвєєва, який у нас через 5 виступаючих, який також просить передати слово народному депутату Царькову. Тому, будь ласка, 6 хвилин регламент.
Уважаемые народные депутаты, уважаемые избиратели! Как вы помните, в начале текущего года Федерация профсоюзов Одесской области и ее первички дальнобойщиков с областного комитета профсоюзов были доведены до отчаяния действиями таможенников и киевских властей бездумной таможенной политикой, тарифной политикой в одесских портах и портах юга Украины. В связи с этим социальный протест, вывели тогда их на трассу Одесса–Киев было заблокирована крупнейшая автомагистраль страны, а двое молодых крепких шаферов были доведены, фактически до самоубийства через давление таможенников и тех ставок, которые взвалились на ихние плечи. Тогда состоялись встречи с Премьер-министром Украины и рядом профильных чиновников, были приняты соответствующие постановления Кабмина за номером 247, 206, 207, 226, 320 и 515, которые позволили улучшить организацию обслуживания портами перевозчиков, но в целом таможенная цена, не смотря на обещания Кабинета Министров и таможенников, осталось завышенной, фактически, в два раза. Бездарная политика взвинчивания таможенных ставок привала к значительному снижению грузопотоков не только в портах Одещины, но и всей Украины на 30-40 процентов, а импортеры направили свои грузы через румынские порты и порты ближайших стран. Вместо возвещенной таможенной политики система создала коррупционную схему в украинских портах. Всем известно, что законопослушному предпринимателю в растаможку лезть бесполезно. Расставленные верхушкой власти лобби допускают до корыта только свои фирмы, именно их ящики, так на жаргоне контрабандистов всех цветов и окрасок называют контейнеры, которые тысячами и без проблем покидают таможенную территорию наших портов под крышами высокопоставленных оборотней из Генпрокуратуры, таможенной службы и службы безопасности Украины. Таким образом, потери в государственный бюджет только в этом году составили 20-30 миллиардов гривен, а вместо этого реки черного нала текут в сторону улиц Банковой и Грушевского. К ноябрю текущего года на фоне найгрязнейшей выборной кампании и острой долларовой недостаточности на улице Банковой таможенные оборотни внегласно озвучили новое решение по повышению растаможки на импортные товары в два раза, еще в два раза к тому, что было в начале года. И получатели груза стали массово отказываться от грузовых потоков, а перевозчики вновь остались без работы. Предприниматели, груз которых отказываются растамаживать на основе одних лишь официальных платежей, то есть без отката в карманы чиновников, боятся засветиться и, практически, проявить свой протест. Под их жернова попала уже фирма «Ронард», но перевозчикам терять оказалось нечего и 11 декабря одесский профком профсоюзов вновь принял решение провести акцию протеста на киевской трассе, 12-14 декабря было проведено пикетирование Одесской региональной таможни. С учетом вероятности нового социального взрыва в регионе и возможного блокированиякрупнейшей автомагистрали страны, а также прекращение правового беспредела, который творится на таможенных территориях портов Одещины. От имени фракции коммунистов требую от Премьер-министра, Генпрокурора, главы таможенной службы, Службы безопасности Украины срочно создать межведомственную комиссию и направить ее в Одессу и встать на путь защиты закона и своего собственного народа. Позитивным результатом, надеюсь от фракции, увидеть защелкнутые наручники на руках грязных чиновников Одесской таможни, таможни Украины и правоохранительных оборотнях. Спасибо.
Бондаренко Віктор Вікторович передає право на виступ Михайла Миколайовича Папієва.
Шановні народні депутати України, шановні виборці! Ви знаєте, вчора Державний комітет статистики України надав дані, які підтвердили, що послідовна позиція уряду щодо знищення українського народу підтверджена уже офіційними даними. Українців уже не 46 мільйонів, а 45 мільйонів. Уряд відмовився підвищувати заробітні плати і пенсії, як це передбачено було законом про підвищення соціальних стандартів. І крім того, я минулого тижня звертався особисто до Прем’єр-міністра України. Шановна Юліє Володимирівно, оприлюдніть, будь ласка, ваші звернення до Міжнародного валютного фонду. Оприлюдніть меморандум. Оприлюдніть розпорядження номер 835-Р від липня поточного року, щоб громадяни України побачили ваше справжнє обличчя. Що уряд сьогодні взяв на себе зобов’язання в 2010 році ні на копійку не підвищувати зарплати, пенсії, соціальні допомоги українським громадянам. Крім того, уряд взяв зобов’язання в 2010 році підвищити пенсійний вік для чоловіків до 65 років, для жінок – до 60 років. Уявіть собі, тривалість життя чоловіків в Україні складає 63 роки. Тимошенко планує пенсійний вік встановити 65 років. Практично жоден або одиниці тільки з чоловіків будуть доживатидо пенсії. Це абсолютне безглуздя. Шановні колеги! І крім того, ви знаєте, що якщо раніше уряд обіцяв підвищувати ціни на газ щоквартально на 20 відсотків, то зараз вже уряд зобов’язання взяв підвищувати щоквартально на 25 відсотків ціну на газ для населення. І завершуючи виступ свій, я звертаюся до Прем’єр-міністра України, я звертаюся до народних депутатів України, з 1 січня набуває силу норма Закону України „Про підвищення соціальних стандартів”, пенсії громадянам України мають бути в січні нараховані вже виходячи з мінімальної пенсії 695 гривень. Заробітні плати працівникам бюджетної сфери мають за січень бути нараховані виходячи з мінімальної заробітної плати 869 гривень. Ми звертаємося до уряду України, виконайте закон України! Народ України і так вже знаходиться на межі виживання, зубожіння. І я переконаний в тому, що ви отримаєте достойну оцінку в січні і в лютому поточного року.
Народний депутат Павловський Андрій Михайлович передає право на виступ Бондаренко Володимиру Дмитровичу.
Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко". Я би до попереднього виступаючого звернувся, хай він оприлюднить, куди ділить окуляри на мільйон з лишнім гривень, які минулого виборчого процесу були завезені в Україну і десь ділись, через міністерство, яке він тоді очолював. Але я виступаю з іншого приводу, сьогодні надзвичайно великого розголосу набрала проблема викрадення колишнім Прем’єр-міністром України Януковичем державної резиденції „Міжгір’я” та всього, що там знаходиться на 140 гектарах. Мова йде про те, що сьогодні активно зачищають у засобах масової інформації всякий негатив з цього приводу, займається цим людина, яка очолює Комітет зі свободи слова, абсолютно не логічно діючи. Але я хотів би сьогодні звернутися до представників Партії регіонів і до самого Януковича, не бійтеся ніхто на вас нападати не збирається. Я вчора прочитав, про те, щоя збираюсь разом з колегами народними депутатами нападати на цю резиденцію. Ні, ми просимо лише одного, нехай Микола Джига, який викрав документи з Вишгородської районної держадміністрації і Новопетрівської сільської ради, поверне їх для судового розгляду. Сьогодні Кабінет Міністрів не може звернутися до суду, бо нема первинних документів, які викрадені сьогодні, знаходяться нібито в Генеральній прокуратурі. А ця справа потребує розгляду, тому що нещодавно 9 січня пан Гемун, який очолює ООН, заявив про те, що корупція – це не безлика сила, це конкретні люди, які керуються мотивами власної наживи. Так от коли Президент підписував секретну постанову про передачу „Міжгір’я” Януковичу, він чим керувався, я не знаю. Чим керувався Янукович, коли брав ці 140 гектарів землі, зрозуміло, його захищали міністри його уряду Джарти, а також зам. міністра Кабінету Міністрів Олена Лукаш. Вони всі діяли виключно не в інтересах державах, відмовляючись від претензій Кабінету Міністрів до викрадача. В цій схемі задіяні, в тому числі, рейдерські рішення судів, які зробили когось там добросовісним набувачем і таке інше. Тому суспільство повинно знати, хто і як сьогодні, і для кого працював. Короткий термін перебування Януковича при владі призвів до того, що викрадені приміщення в центрі міста НАК „Надра України”, розкрадена резиденція „Міжгір’я”, десятки об’єктів, а також 19 незаконних ліцензій видані на добування нафти і газу. Це все цікавить суспільство. Тому я хотів би, щоб ми в суді це розглянули, а не придумали що хтось на когось буде нападати. І останнє, я хотів би звернутися до ведучого, є надзвичайно важливий документ, який стосується закону про вибори Президента. Я думаю, що після розгляду бюджетних питань нам негайно треба приступити до розгляду цього закону. Не треба організовувати схеми, знову ж таки, фальсифікації, ми хочемо, щоб закон був прямий, зрозумілий і щоб кожен, хто його прочитає, і виборчі комісії, і громадяни розуміли, що не буде каруселей, на які розраховують сьогодні в східних регіонах, не буде тої фальсифікації, яка колись готувалася з закордонними українцями, які нібито мільйонами йдуть на дільниці. Тому давайте розглянемо цей закон. Дякую.
Косів Михайло Васильович. Вам передає? Передає право на виступ народному депутату Кравчуку. Будь ласка, мікрофон трибуни.
Шановні колеги! Перебуваючи в окрузі на Хмельниччині до мене звернулися ветерани, члени організації „Ветерани України” зі скаргою про те, що їм нав’язують думку за кого голосувати на президентських виборах. Коли створювалася організація „Ветерани України” – в 1991 році основним завданням та метою його організації в статуті передбачався всебічний захист законних прав, соціальних, економічних, вікових інтересів ветеранів війни, праці, дітей війни, ветеранів військової служби і інших силових структур пенсіонерів, громадян похилого віку. Згідно ж того статуту в шостому пункті передбачено, що в організації не допускається створення партійних груп, фракцій. В разі обрання члена політичної партії до керівного органу ветеранської організації і, зокрема, головою ради він повинен керуватися положеннями статуту організації „Ветеранів України” про незалежність організації в усій її діяльності від будь-яких політичних партій і рухів не нав’язувати рішення своєї партії. Але, на жаль, на п’ятому пленумі Ради ветеранів України 11 листопада 2009 року прийнята Постанова „Про участь організації ветеранів України її обласних, Кримської Республіки. республіканської, Київської і Севастопольської міських районних, міських первинних організацій ветеранів у наступних виборах Президента. І постановляє про те, що на виборах Президента України підтримати кандидата блоку лівих та лівоцентристських сил – Симоненка Петра Миколайовича. Вважати головним завданням організації – довести на всіх районних первинних осередках організації, ветеранських організацій про те, що всі первинні ветеранські організації повинні підтримувати тільки Симоненка Петра Миколайовича. Газета „Ветеран”, яка є газетою ветеранської організації України – складається враження у ветеранів про те, що це орган Комуністичної партії України, а не ветеранської організації, де знову ж таки публікується рішення того ж пленуму. І про те, що єдиним кандидатом якого повинні підтримувати ветеранів, є Петро Симоненко. Шановне керівництво організації „Ветерани України”, не порушуйте, будь ласка, статут організації і дайте, будь ласка, можливість нашим ветеранам самим визначитися в кандидатурі на пост Президента України. Я звертаюся до наших ветеранів. Шановні ветерани, члени всіх ветеранських організацій, зробіть самі правильний вибір і не виконуйте незаконних постанов пленумів. З вашим життєвим досвідом ви бачите, хто не на словах, а на реальних діях уряду робить все для покращення умов життя ветеранів. А членам ветеранської організації України рекомендую: зробіть висновок, щодо голови організації, який грубо порушує статут організації.
Глазунов Сергій Миколайович передає право на виступ Ірині Михайлівні Акімовій.
Уважаемые коллеги, елки возле этой трибуны говорят о том, что приближается новый год. А я хочу напомнить, что на этой неделе исполняется два года с момента начала работы правительства Тимошенко. В новый год всегда подводят итоги того, что сделано, давайте подведем итоги. Что обещала Тимошенко? Что она обещала стране, бизнесу и населению. Стране Тимошенко обещала повышение международного имиджа, доведение стандартов жизни до европейских за два года, улучшение бизнес-климата и выполнение всех социальных обещаний, включая отмену обязательного призыва в армию. Что получила страна за эти два года? За эти два года Украина стала первой по падению темпов роста валового национального продукта и промышленного производства, заняла первое место в Европе по уровню инфляции, он у нас самый высокий. Украина получила огромную долговую петлю в размере 44 процента ВВП, который украинскому населению придется долго оплачивать и беспрецедентный рост теневой экономики и коррупции. 40 миллиардов гривен раскраденные в сфере государственных закупок, это большая жирная точка итогов работы правительства Тимошенко в этом году. Что обещали бизнесу? Отмену НДС, введения нового Налогового кодекса. Что получил бизнес? Он получил вдвое увеличенную задолженность по возврату НДС. Он получил увеличение авансовых платежей по прибыли. И результатом работы Тимошенко для малого бизнеса стало закрытие за первые полгода 156 тысяч предпринимателей, работающих на едином налоге, и 100 тысяч, работающих на фиксированном налоге. А что же получило население? А населения получило отсутствие, по-прежнему, контрактной армии. Население получило вместо полной выплаты сбережений Ощадбанка только 5 процентов. Население получило отказ правительства повышать социальные стандарты. И население получило ужасный результат, когда Украина занимает одно из первых мест в Европе по распространению СПИДа и туберкулеза. Вот это реальные результаты. Поэтому сейчас, накануне нового года можно с уверенностью сказать: «елка Тимошенко оказалась шариками пустых обещаний». И на этом новогоднем празднике, к сожалению, Тимошенко вместо Снегурочки обернулась Бабой Ягой. Для того, чтобы в новом году, новые надежды наших граждан могли оправдаться, нам нужна новая команда, которая может не только обещать, но и реально делать. Спасибо.
Ветвицький Дмитро Олександрович, будь ласка.
Передаю слово народному депутату Ольге Боднар.
Ольга Боднар, "Блок Юлії Тимошенко". Шановні колеги, зараз ми почули багато всякої болі, можливо, якоїсь популістської болі, там, не знаю чого, але, давайте ми все ж таки почнемо з головного. Вчора, Олександр Володимирович, ви казали, що 5419 Закон „Про вибори Президента України” поставити не можна, тому що немає відповідних документів, які би нам дозволили ознайомитися з висновками Науково-експертного, а також висновками нашого комітету. Я доводжу до вашого відому, що все ж таки сьогодні отримали всі народні депутати відповідні документи і на сьогодні тих підстав формальних, за яких вчора ми не змогли розглянути цей законопроект, уже немає. Тому перше і саме головне, чому я вийшла на цю трибуну, я дуже прошу сьогодні невідкладно розглянути Закон про внесення змін про вибори Президента України. Я хочу нагадати, що вибори Президента, перший тур його голосувань починається 17 січня 2010 року. І от ви знаєте уже сьогодні є вже інформація по масовій фальсифікації, які готуються саме уже навіть на цей день. Є вже інформація стосовно того, що біля 600 скарг було „виловлено” представниками правоохоронних органів, які стосуються того, що якби є заяви громадян стосовно того, що їх не включено або треба їх включити в списки виборців. Послухайте! Вони датовані вже 17 січнем. Сьогодні, ще слава Богу, 2009 рік грудень місяць, ще ми Миколая з вами не святкували. Так давайте подумаємо, яка у нас мета виборів: чи ми все ж таки хочемо волевиявлення отримати, чи ми хочемо сфальсифікувати і перемогти за будь-якої ціни? Я хочу сказати, що „Блок Юлії Тимошенко” стоїть на принциповій категоричній позиції – вибори мають отримати волевиявлення громадян, а не фальсифікацію. Ми маємо закон, який, на жаль, Конституційний Суд, а також є навіть рекомендації Венеціанської комісії, зупинили дію того закону, який ми змогли з вами прийняти. Ми бачили, що робилося на минулому пленарному засіданні з цим законом. Я чомусь не можу зрозуміти наших колег, чому в них немає бажання підтримати закон, який би унеможливив фальсифікацію. Добре. Зараз звернувся Президент до Верховної Ради, з таким же проханням він ніколи не звертався, повернутися до того закону, який ми не підтримали. Доки суть та справа комітет підготував законопроект, який стосується тільки кількох позицій, про які саме головне звертає увагу Конституційний Суд, а такожВенеціанська комісія. Йдеться про неможливість фальсифікації списків громадян, а також про те, що громадяни, які не зможуть самі добратися до виборчих дільниць, зможуть.
Будь ласка, завершуйте.
зможуть голосувати на місцях. Шановні колеги, ну у кого із вас не підніметься рука за підтримку таких норм, які дадуть можливість громадянам проголосувати дома, якщо він не може добратися до виборчої дільниці, а також, якщо громадянин не включений чомусь у список, чому він не може за три дня до виборів мати можливість включити себе у список. Я прошу і звертаюсь до головуючого, будь ласка, включіть цей законопроект сьогодні на розгляд як невідкладний.
Григорович Лілія Степанівна, будь ласка.
Лілія Григорович, депутатська група „За Україну!”. Шановні колеги, шановні громадяни України! Кожен з народних депутатів, який є головою фракції, головою комітету чи секретарем фракції, отримав розпис від Секретаріату Верховної Ради, у якому йдеться про наступне. „Шановні колеги, просимо вас подати табелі відвідувань засідань, а також іншу звітну фінансову документацію не пізніше 17 грудня, тому що з 20 грудня жодних розрахунків проводитись не буде”. Про що це, власне, я? А я про те, що бюджетний рік закінчується після 20 грудня. І хотіла би наголосити на тому, що, справді, у східних регіонах України ми маємо підвищений рівень захворюваності на грип. І сьогодні хвиля епідемії наступає зі сходу. І з огляду на те, шановні друзі, якщо б зняв на плівку і показав десь отаке відео, і кожен з нас подивився, що робиться з цією епідемією, що робиться з нашим голосуванням з топтанням на місці – виникне питання: а що це за абсурд, де логіка, що за країна абсурду? Тому, дорогі друзі, ми проголосували з вами 608 мільйонів гривень. Сьогодні, дійсно, як сказали з цієї трибуни, за кілька днів Миколая, 19 грудня у суботу, а далі неділя 20-го. І з огляду на те постає питання: хто візьме на себе відповідальність за ефективне і раціональне використання цих коштів. Ви знаєте, як дитячий лікар я чула, як з цієї трибуни політики, люди, абсолютно далекі від того, що називається медицина, так апелювали життям людей, смертями людей. А я хочу вам сказати, дійсно, під час першої хвилі у нас померло 500 громадян. І я хочу нагадати, що в квітні цього року комітет звертався до уряду, щоби було виділено півмільярда гривень на боротьбу з епідемією. Дані про 68 мільйонів ми маємо, а про використання 400 мільйонів не маємо. То хто візьме на себе відповідальність за те, що не було оксолінової мазі по 8 гривен, що не було масок по 40 копійок. І хто візьме на себе відповідальність, що тепер, коли закінчується бюджетний рік і ці кошти не встигнуть використатися, а далі піде хвиля свят, в аптеках в східних регіонах України не буде того, що потрібно. Дорогі мої! Ви знаєте, все це мені нагадує такий відомий колгоспний анекдот, що посіяли один гектар буряка, довгоносик з’їв, давайте посієм два гектари буряка, можливо, довгоносику вистачить. Якщо в Україні криза і якщо ми рахуєм кожну народну копійку, то, очевидно, треба негайно зробити розпис і буквально впродовж цього тижня наситити аптеки, регіони всім необхідним. Це просто має бути питання номер один. І накінець, група „За Україну” запропонувала зміни до закону 5339/1 про рекламу, де ми пропонуємо обмежити рекламу в ефірі задля того, щоб люди лікувалися, а не самолікувалися. І я закликаю як невідкладне.
Завершуйте будь ласка.
Насамперед уряд і профільний комітет, який я маю честь тут представляти, і бюджетний комітет терміново зробити розпис, що до 20 грудня повинні отримати регіони задля того, щоб ми підготувалися до другої хвилі епідемії, а не просто кидалися, мільйон – туди, півмільйона, півмільярда назад, і все це разом називається броунівський рух і відсутність будь0якої відповідальності.
Виступи завершено. Шановні колеги, репліка. Шановні колеги, виступи завершено, репліка, Цибенко Петро Степанович.
Дякую. Фракція комуністів, голова ради організації ветеранів, Петро Цибенко. Шановні колеги, тут один поважний пан із про урядової фракції, не буду називати його прізвище для того, щоб він не мав права на репліку, дуже активно пропагував рішенняV пленуму організації ветеранів України, яку я очолюю. Хочу підтвердити ще раз, що, справді, Організація ветеранів України, а точніше, їїV пленум прийняв рішення щодо підтримки на майбутніх президентських виборах представника Блоку лівих, лівоцентристських сил Петра Миколайовича Симоненка. Я вдячний за цю рекламу, яку він зробив. При чому хочу підтвердити, що рішення було прийнято абсолютною більшістю учасників пленуму, лише два проголосували проти і три утримались. Це ще раз підтверджує наскільки високий авторитет Блоку лівих і лівоцентристських сил, і які великі шанси в нього на перемогу на цих виборах. Я дякую вам.
Репліка, Джига Микола Васильович.
Дякую. Я хотів би відповісти на закиди пана Бондаренка про викрадення, так зване викрадення документів. І я хотів би попросити його, хай він покаже свій маєток у селі Бузовій Києво-Святошинського района: 4 гектара землі, ліс, резиденція. Мабуть, там не зовсім чесно все. І у мою бутність, коли я працював ще у Міністерстві внутрішніх справ, дуже багато різної інформації йшло на цього пана. Я просто. про це він, мабуть, забув, і хай про себе це розкаже. А що стосується відповідно до вилучення документів, вони вилучені відповідно до Закону про тимчасові слідчі комісії для того, щоб зберегти їх і не попали вони в руки фальсифікаторів. Дякую.
Шановні колеги, під час виступів у нас надійшла одна пропозиція, яка стосується розгляду проекту закону 5419. Ви сьогодні справді отримали вранці матеріали всі необхідні, тому я хочу констатувати, що, як вчора правильно сказав один із авторів пропозицій, які вносились по змінам до виборчого законодавства, що документи перед тим, як голосувати, варто читати. Оскільки сьогодні їх отримали, я думаю, в завтрашньому розкладі засідання буде передбачено розгляд цього проекту. Шановні колеги, надійшов також лист від 5 керівників депутатських фракцій про те, щоб після розгляду двох перших питань ми передвинули. В сьогоднішньому розкладі передбачена у нас ратифікація Конвенції про права інвалідів, щоб ми її розглянули третім питанням. Будуть заперечення у народних депутатів України? Немає. Дякую. Сьогодні ми маємо з вами ситуацію, подібну до тої, що ми мали вчора з самого ранку. Верховна Рада вчора прийняла рішення про розгляд сьогодні першими двома питаннями законопроекти 5394, 5395 щодо внесення змін до Державного бюджету 2009 року. Ми дали доручення авторам разом з бюджетним комітетом опрацювати ті пропозиції, які вчора лунали, з тим, щоб внести на розгляд Верховної Ради України. Відповідна таблиця Апаратом Верховної Ради підготовлена і завізована головою бюджетного комітету. Але рішення бюджетного комітету ми не маємо. Я звертаюсь до вас, шановні народні депутати України, ми можемо розглядати в другому читанні ці проекти за наявності таблиці без рішення бюджетного комітету? Будь ласка, Чечетов Михайло Васильович.
Уважаемые коллеги, после вчерашнего нашего рассмотрения в первом чтении, особенно после вчерашней провальной поездки Премьер-министра на Луганщину, когда людям надоел уже тот обман шахтерам, когда льются, как песня, пустые обещания, голословные слова, а шахтеры не знают, как перезимовать, как провести Новый год, чем накрыть стол и так далее. Поэтому они просят взамен этой болтовни пустой Кабинета Министров сегодня же принять этот законопроект. Не хочет бюджетный комитет принимать – без бюджетного комитета, таблицы розданы, зал проголосует. Я думаю, наберется 226 людей, которые думаю о людях, а не думают о политиках-пустозвонах. Да. Спасибо.
Немає заперечень протии розгляду цих двох проектів? Є заперечення? Будь ласка, Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни. Шановний Олександр Володимирович! Шановні колеги! Я категорично за те, щоб шахтарі отримали гроші. Я категорично за те, щоб і з енергетикою ми вирішили питання. Але я категорично проти дилетантського підходу, коли нам не роздають висновки Міністерство фінансів, висновки уряду, які є обов’язкові по Бюджетному кодексу. Тобто я за категоричне вимагання всіх вимог законодавства і Бюджетного кодексу в тому числі, якщо ми вносимо зміни до бюджету. Тому я прошу вас, Олександр Володимирович, дайте поки слово заступнику міністра фінансів, який є присутній, хай вони скажуть які висновки, де вони розглянули, що, що думає уряд з цього питання, і потім давайте приймати рішення, тому що ми вже дойшли до грубого цинізму, коли розглядаємо взагалі без всяких висновків. Бюджетний комітет не збирається, Комітет з питань свободи слова не збирається, в „Голосі України” вибірково публікуються тільки ті, кому. хто цікавий Партії регіонів.
Шановні колеги, я б дуже просив, щоб ми зараз не переходили на партійні змагання і на політичні оцінки, тому що якщо вчора, Юрій Анатолійович, з вашою участю розглядались два проекти змін до Державного бюджету без висновків бюджетного комітету, ви особисто не заперечували. Ці питання були розглянуті і ухвалені, які стосувалися правосуддя і фінансування Міністерства охорони здоров’я. Я прошу, будь ласка, щоб ми підходили виважено до кожного питання, і якщо є консенсусна позиція всіх п’яти фракцій, щоб ми могли це розглядати. Якщо ні, ми не будемо розглядати звичайно. Будь ласка, запишіться зараз з процедури обговорення, я бучу кілька рук уже піднято.Народний депутат Кирильчук.
Дякую, Олександр Володимирович. Тільки що прозвучало серйозне звинувачення в адресу бюджетного комітету. Скажу, що сьогодні на пів-десятої збирався бюджетний комітет, але ті, хто керує депутатами від фракції Партії регіонів, треба забезпечувати явку своїх депутатів на засідання комітету. Сьогодні прийшло 8 чоловік, кворум – 17, і жодного чоловіка з Партії регіонів не було. Прийшов Макеєнко, але й той не зареєструвався, хоч він є у поправочній таблиці. Але при цьому присутній був представник Міністерства економіки, представник Міністерства фінансів. І ця робоча група доопрацювала оці поправки, які є сьогодні в таблиці. Прошу вставити ці питання, важливі для шахтарів, на голосування.
Народний депутат Чорновіл.
Шановні колеги, якщо не збирається бюджетний комітет, маємо, дійсно, відпрацьовану серйозну роботу секретаріатом комітету і головою комітету, тому, я вважаю, ставити на голосування треба. Але чомусь працюють інші комітети. В цьому щось відбувається не те. Може, не тих людей туди обрали? Може, нам потрібно чітко зафіксувати списки людей, які традиційно, упродовж більше 10 там чи 20 засідань не відвідують комітети, і розглянути питання про виключення цих людей з комітетів. У нас є кілька людей, які досі не можуть попасти в комітети. Хай попадуть інші люди на їх місце, і приходять, я працюють. І останнє, на чому я хочу ще зосередитися. Це в нас колись було прийнято протокольне рішення, воно віддзеркалилося і в Регламенті, що в середу першими питаннями ми розглядали в повному обсязі всі ратифікаційні документи. Ці питання, з одного боку, не ждуть, з другого боку, вони потребують для свого розгляду лічені хвилини. Я би радив, щоб ми вернулися до цієї практики, на них у нас не відбувається конфліктів, ми за хвилини їх розв’язуємо.
Народний депутат Матвєєв Валентин Григорович.
Я дякую. Шановний Олександре Володимировичу, шановні колеги, на превеликий жаль у практику роботи багатьох профільних комітетів ввійшло те, що вони не розглядають дуже законопроекти, які визначають сьогодні нагальні проблеми життєдіяльності країни, а перш за все, вирішують питання соціального захисту людей. І ці законопроекти можуть лежати в комітетах і по декілька місяців, але ці два дуже і дуже серйозні законопроекти, про які йде мова щодо фінансової стабілізації підприємств вугільної галузі і щодо погашення заборгованості шахт за спожиту електроенергію, вони повинні бути розглянуті, так як їх вкрай чекають, вирішення цих проблем, працівники вугільної. підприємств вугільної промисловості. Тому наша фракція наполягає на тому, щоб ми приступили до розгляду цих питань у другому читанні. Документ.
Чечетов Михайло Васильович.
Уважаемый Александр Владимирович, уважаемые коллеги, в отличие от пустых заявлений правительства, которые ничего не дают шахтерам, а загнали, практически, довели угольную отрасль до банкротства. Это, принятие этого закона – это реальный шаг, к хоть какой-то финансовой поддержке угольщиков шахтерских семей. Мы не можем быть заложником того, что иногда фракция БЮТ с «Нашей Украиной» голосуют вместе, иногда они порознь голосуют. Там не поймешь, кто за кого там, какому они богу молятся, или разным богам. Зал не может быть заложником этой ситуации. Самое главное народ не может быть заложником ситуации, что у більшості там нет понимания. Поэтому фракция Партии регионов призывает всех, взывает к совести всех сидящих парламентариев, проголосовать за этот законопроект и хоть как-то финансово помочь шахтерам. Спасибо.
Народний депутат Камчатний.
Прошу передати слово колезі Кожем’якіну.
Шановні колеги, я хотів би порадити не згадувати все ж таки бога в сує, це перше. А друге, наша політична сила „Блок Юлії Тимошенко”, фракція у Верховній Раді учора чітко показала, що вона підтримує цей законопроект – і один, і другий. Тобто ми будемо голосувати за законопроект номер 5394 у другому читанні і в цілому. А також за законопроект 5395 у другому і в цілому. Тому, будь ласка, я попросив би наших опонентів не давати заключення, не говорити за нашу фракцію. Ми готові голосувати і будемо підтримувати це питання. Дякую.
Шановні колеги, ми обмінялися думками. І тільки один народний депутат України висловлював заперечення проти того, щоб ми зараз розпочали розгляд питань про внесення змін до бюджету поточного року щодо фінансування вугільної галузі. Будь ласка, Юрій Анатолійович Кармазін, мікрофон.
Юрій Кармазін. Шановний Олександре Володимировичу, шановні народні депутати! При прийнятті Закону про Державний бюджет нам треба зрозуміти, народним депутатам, чи є джерела наповнення чи немає, чи той спецфонд за 2008 рік не витрачений чи витрачений. Тому моя позиція абсолютно логічна і послідовна, вона виходить з Бюджетного кодексу. При розгляді цих питань, я не заперечую проти їх розгляду, Олександре Володимировичу шановний, але при розгляді цих питань надати слово представникам уряду. Хай вони проінформують чи є це джерело, чи реальне, чи не реальне. Ось у чому питання заключається. Якщо вони говорять, да, це реально, ми можемо голосувати, бо ці гроші є на казначейському рахунку, ми можемо щось розподіляти. Якщо вони говорять нереально, то розподіляти повітря – це буде або вето Президента, або ми тоді не маємо права це робити, бо це буде нереальність бюджету і розбалансованість того вже і вкрай напруженого документа. Дякую вам за увагу.
Таким чином, шановні колеги, я розумію, що немає жодного народного депутата України, який заперечує проти розгляду зараз у другому читанні цих двох проектів. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік” [[реєстраційний номер 5394]]. Будь ласка, Деркач Микола Іванович.
Шановний головуючий! Шановні народні депутати! Запрошені! Верховна Рада 15 грудня прийняла за основу законопроект про внесення змін до Державного бюджету України на 2009 рік [[щодо фінансування стабілізації підприємство вугільної галузі]] поданий народними депутатами Мартиненком, Тітенком та Королівською, номер 5494. Цей законопроект передбачає створення додаткового джерела розрахунків енергогенеруючих компаній „Тис” за вугільну продукцію державних вугледобувних підприємств для забезпечення своєчасної виплати заробітної плати шахтарям. Відповідно до доручення Верховної Ради терміново за добу на 16 грудня підготувати зазначений законопроект до другого читання. 16 грудня о 9.30 планувалося провести засідання Комітету з питань бюджету, проте засідання не відбулося через відсутність кворуму. Однак, виходячи з важливості зазначеного питання мною, як народним депутатом разом з народними депутатами Макієнком Володимиром Володимирович та автором законопроекту Тітенко Сергієм Михайловичем 16 грудня направлено на розгляд Верховної Ради порівняльну таблицю до другого читання із врахуванням наших пропозицій, які уточнюють підсумкові показники за доходами і видатками у статті першій і додатках та виправляє арифметичні помилки щодо показників статті 69 та додатку номер один до законопроекту. Зменшуючи доходи збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію на 245 мільйонів гривень автори помилково замість цифри два мільярди 680 мільйонів гривень, яка значиться у статті 69 Закону „Про Державний бюджет на 2009 рік” порахували цифру два мільярди 600 мільйонів гривень. Виходячи із зазначеного пропоную розглянути подану порівняльну таблицю до даного законопроекту, підтримати запропоновані поправки до законопроекту та прийняти законопроект за номером 5394 у другому читанні та в цілому, як закон. Прошу підтримати. Дякую.
Дякую, Микола Іванович. Оскільки в нас немає рішення комітету по поправках, які запропоновані, ми кожну з них розглянемо і поставимо на голосування. Перша поправка народних депутата Деркача і Макеєнка. Я прошу, будь ласка, візьміть таблиці, щоб ми не зачитували текст кожної поправки. Є заперечення щодо першої поправки, яку внесли народні депутати Деркач і Макеєнко. Ставлю на голосування поправку номер 1. [[10:52:21]] За-328 Рішення прийнято. Друга поправка народних депутатів Деркача і Макеєнка. Є необхідність обговорювати, заперечення щодо цієї поправки? Ставлю на голосування поправку номер 2. Прошу визначатися. [[10:52:53]] За-340 Підтримується поправка. Третя поправка народних депутатів Деркача і Макеєнка.
Пропонується врахувати.
Є заперечення, необхідність обговорювати?
Нема.
Поправку номер 3 ставлю на голосування. Прошу визначатися. [[10:53:23]] За-341 Підтримується поправка. Поправка номер 4 народних депутатів Деркача і Макеєнка. Є необхідність обговорювати? Ставлю на голосування поправку номер 4. Прошу визначатися. [[10:53:55]] За-342 Рішення прийнято. Шановні колеги, ми розглянули таким чином всі поправки. Я ставлю на голосування про прийняття у другому читанні і в цілому проект Закону про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік” [[реєстраційний номер 5394]]. Прошу голосувати. [[10:54:31]] За-361 Закон в цілому ухвалено. Тепер, якщо немає заперечень народних депутатів України, я попрошу заступника міністра фінансів висловитися, яким чином буде організовано виконання цього закону. Будь ласка, мікрофон ложі.
Стосовно виконання цього закону. Раніше урядом була з цього приводу вже прийнята постанова і фактично гроші, які [[пан Кармазін задавав питання]] обліковуються в державному Казначействі – 260 мільйонів. Тобто ці гроші є.
Всі питання знято? А якраз народний депутат Кармазін, я так розумію, не почув. Почув? Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" [[реєстраційний номер 5395]]. Будь ласка Микола Іванович.
Шановний Олександре Володимировичу! Шановні народні депутати! Запрошені! Верховна Рада 15 грудня прийняла за основу законопроект про внесення змін до Закону про Державний бюджет України на 2009 рік [[щодо погашення заборгованості шах за спожиту електроенергію]] поданий народними депутатами: Мартиненко, Титенко, Королевською номер [[5395]]. Цей законопроект передбачає створення додаткового джерела розрахунків з шахтами, на яких здійснюються заходи з підготовки до ліквідації за поточне споживання та погашення заборгованості за електроенергію. Відповідно до доручення Верховної Ради термін за добу на 16 грудня підготувати зазначений законопроект до другого читання. 16 грудня о 9.30 планувалося провести засідання комітету з питань бюджету. Проте засідання не відбулося через відсутність кворуму. Однак, виходячи з важливості зазначеного питання, мною як народним депутатом, разом з народним депутатом Макеєнко Володимиром Володимировичем та автором законопроекту Тітенком Сергієм Михайловичем 16 грудня направлено на розгляд Верховної Ради порівняльну таблицю до другого читання з урахуванням наших пропозицій, які уточнюють підсумкові показники дефіциту і видатків у статті 1 і додатках та виправляють арифметичні помилки щодо показників фінансування у додатку номер 1 до законопроекту. Крім того, за умови прийняття законопроекту про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2009 рік” щодо фінансування стабілізації підприємств вугільної галузі номер 93. 5394 в цілому, як закон, внести необхідні редакційні та техніко-юридичні уточнення до статті 1 та додатку номер 2 до законопроекту номер 5395 для забезпечення узгодженості таких законопроектів та збалансованості показників Державного бюджету, зокрема зменшити підсумкові показники видатків на 245 мільйонів гривень. Виходячи із зазначеного, пропоную розглянути подану порівняльну таблицю до даного законопроекту, підтримати запропоновані поправки до законопроекту та прийняти законопроект за номером 5395 у другому читанні та в цілому, як закон. Прошу підтримати.
Шановні колеги, процедура тотожна попереднім, які ми використовували при розгляді законопроекту 5394. Поправка номер 1 внесена народними депутатами Деркачем і Макеєнком. Є заперечення, чи необхідність обговорювати? Немає. Ставлю на голосування поправку номер 1, прошу визначатись. [[10:58:27]] За-321 Поправка підтримується. Поправка номер 2 народних депутатів Деркача і Макеєнка. Є заперечення, чи необхідність обговорювати?
Нема.
Немає. Поправку номер 2 ставлю на голосування. [[10:58:56]] За-333 Підтримується поправка. Поправка номер 3 народних депутатів Деркача і Макеєнка. Є заперечення?
Нема.
Поправку номер 3 ставлю на голосування. Прошу визначатися. [[10:59:22]] За-354 Підтримується поправка. Поправка номер 4 народних депутатів Деркача і Макеєнка. Є заперечення? Поправку номер 4 ставлю на голосування. Прошу визначатися. [[10:59:51]] За-360 Підтримується поправка. Поправка номер 5 народних депутатів Деркача і Макеєнка. Є необхідність обговорювати питання, заперечення?
Немає.
Немає. Поправку номер 5 ставлю на голосування. [[11:00:19]] За-353 Підтримується поправка. Поправка номер 6 народних депутатів Деркача і Макеєнка. Немає заперечень?
Нема.
Ставлю на голосування поправку номер 6. [[11:00:46]] За-358 Підтримується поправка. Ставлю на голосування про ухвалення у другому читанні і в цілому проект Закону України про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" [[реєстраційний номер 5395]]. Прошу визначатися. [[11:01:18]] За-376 Рішення прийнято. Закон в цілому ухвалено. Оголошується до розгляду проект Закону про ратифікацію Конвенції про права інвалідів і Факультативного протоколу до неї. Реєстраційний номер 0153. Доповідає заступник міністра праці та соціальної політики Савенко Леонід Олексійович.
Добрий день, шановні народні депутати! Проект Закону України, що розглядається, розроблений з метою набрання чинності в Україні Конвенції про права інвалідів і Факультативного протоколу до неї, що підписані Україною 24 вересня минулого року. Приєднання нашої країни до цього міжнародного документу стало початком нового етапу державної політики для людей з інвалідністю. Такий крок є підтвердженням курсу держави на ліквідацію будь-яких проявів дискримінації по відношенню до інвалідів, зміною існуючих стереотипів сприйняття людей з інвалідністю, як громадян з обмеженим обсягом прав та усвідомлення їх, як повноправних членів суспільства. Рішення України про приєднання до цього міжнародного документу також впливає на імідж нашої держави у світі, оскільки підтверджує її соціальну спрямованість. Конвенція про права інвалідів передбачає високий рівень захисту таких людей та зобов’язання держави гарантувати і забезпечувати дотримання прав інвалідів. Саме тому ратифікацію цього акту з нетерпінням очікують особи з інвалідністю та громадські організації, що опікуються такими громадянами. Хочу зауважити, що ратифікація конвенції не потребуватиме одночасного виділення коштів на її реалізацію, оскільки передбачає розумне пристосування середовища та поступове досягнення нової реалізації економічних соціальних і культурних прав інвалідів. Прийняття зазначеного закону України стане поштовхом для суттєвого вдосконалення національного законодавства і покращення умов життя інвалідів. Це принесе користь не тільки інвалідам, бо стане потужною інвестицією у розвиток нашого суспільства. Прошу підтримати.
Є питання до доповідача? Будь ласка, записуємося. Сухий Ярослав Михайлович.
Дякую. У мене таке запитання. Ми ратифікували, якщо пам’ятаєте, Європейську соціальну хартію. Під ратифікацію Європейської соціальної хартії не прийняли жодного законопроекту. Сьогодні ви знову сказали, що інваліди чекають з нетерпінням ратифікації. Да вони не чекають ратифікації, вони чекають прийняття і розробки законопроектів, які б наповнили цю ратифікацію реальним змістом. Ви подаєте на ратифікацію Конвенцію про права інвалідів і Факультативний протокол до неї і жодного законопроекту до цієї ратифікації. То для чого нам ця ратифікації? І про що ми будемо звітувати міжнародній спільності, про виконання чого? Що ми ратифікували. І далі що? Розумієте, замість того, щоб це була, дійсно, допомога інвалідам, виявляється знову самий звичайнісінький кабмінівській піар і показу. Якщо немає законопроектів до ратифікації, то це просто папірець.
Дякую за запитання. Це була окрема нарада усіх центральних виконавчих органів, де було розглянуте це питання. Ми вступаємо у процес, ратифікувавши ці документи і конвенцію, і факультативний протокол. І далі поступово у межах бюджетного фінансування буде розглядатися і вдосконалюватися усе наше законодавство. Безумовно, це тривалі у термінах і часі заходи, які ми всі. усі міністерства, усі відомства будуть відпрацьовувати. Але ратифікація дасть поштовх для вдосконалення нашого законодавства.
Черноморов Олександр Миколайович.
Прошу передать слово депутату Сухому.
Сухий Ярослав Михайлович.
Дякую. Я хочу продовжити. Розумієте, все-таки ви дайте відповідь, ну не мені, я знаю, про що йдеться, дайте відповідь нашим людям з обмеженими можливостями про те, що Україна в який період, через який час має звітуватися про виконання конвенції і тих зобов’язань, які ми беремо на себе? Перше питання. Друге. У якій формі буде виглядати цей звіт, тобто як органи на місцях мають передати до вас у міністерствозвіти про те, яким чином які положення ратифіковані. І ще одне. Все-таки будь ласка, воно не відповідає цьому законопроекту, але я, на превеликий жаль, не чув. Може ви скажете зараз в ефір, де можна опублікований прочитати звіт уряду про виконання Європейської хартії, Європейської соціальної хартії, ту, яку ми приймали, бо там є дуже надзвичайно багато пунктів. І он колега Сушкевич стоїть, він знає, там є багато пунктів, які стосуються саме соціальних.
Дякую. Конвенція, ну, по першому питанню. Раз у два роки будемо звітувати по виконанню після ратифікації конвенції. І наступні запитання. Конвенція передбачає поступове вдосконалення законодавства. Це передбачено міжнародним правом. І ми підтверджуємо наші намагання це вдосконалення опрацьовувати у нас у державі. Більш того, ми виходимо на міжнародний рівень і на європейську. Ми завжди кажемо, що ми йдемо в Європу. Але ці ж наміри треба підтверджувати. Ми, ратифікував цю конвенцію, підтримку получаємо європейських держав по досвіду обміну, а також по підтримці наших ініціатив.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні, я.питання до вас, чому ми подаємо неправильну назву? Англійська назва: „Конвеншен ов зе райс ов песонс віз десибилітнс”, тобто „Конвенція про права осіб, людей з інвалідністю”. Ви її нам назвали і дали: „Про ратифікацію Конвенції про права інвалідів” і факультативного протоколу до неї. Раз. Друге. Чому ви всупереч Закону „Про міжнародні договори” [[щодо ратифікації міжнародного договору]] не подаєте тих законів і тих змін, які витікають із неї і приймаються одночасно на підставі цього закону? Тому народний депутат Сухий, коли робив зауваження, він був правий у тому, що ми зобов’язані, це норма чинного закону. І тоді скажіть, будь ласка, хоч для протоколу, коли ми готові будемо ці закони внести? Бо у нас сьогодні інваліди цікавляться. Я дякую нашому колезі Сушкевичу, що він добився сьогодні включення цього питання у порядок денний, але.
Так, по першому питанню. Конвенція опублікована міжнародною спільно на шести мовах. Даний переклад в нашій редакції – це офіційний переклад МЗС нашого, який ми використовуємо. До речі, у російському варіанті, який сама асамблея опубліковувала, була також „інвалідів”. Тому це. З англійської. І у нас є переклад МЗС, це не ми. По другому питанню. І у нашому законодавстві такі формулювання, це, мабуть, філологічне питання. По змінам до законодавства. Нам центральні органи нашої держави подали, Міністерство освіти подало пропозиції про заміну діючого законодавства і Держкомтелерадіо.
Завершуйте, будь ласка.
Верховній Раді і опрацьовується у Верховній Раді. Інші відомства не подали нам зміни до законодавства. Тому ми виконали норму закону.
Сідайте, будь ласка, Леонід Олексійович. Співдоповідь – Валерій Михайлович Сушкевич, будь ласка. Потім наступна співдоповідь буде – Олег Григорович Білорус.
Шановні колеги, знаєте, і для мене особисто, і для багатьох громадян України з інвалідністю сьогодні серйозний день, я вважаю: сьогодні ми, я сподіваюсь, ратифікуємо Конвенцію – унікальний міжнародно-правовий документ. В чому мета Конвенції? Мета в детальному викладені прав інвалідів і визначенні порядку їх реалізації. Відповідаючи на запитання тих моїх шановних колег, які говорили про законодавство і гармонізацію нашого законодавства з Конвенцією, хочу сказати: країни, які ратифікували, зобов’язуються розроблять та реалізовувати закони своїх держав і адміністративні дії щодо захисту прав інвалідів, визнаних Конвенцією. Я звертаю увагу, що багато років ми в нашій державі, в радянській і пострадянській, вирішували питання соціальної підтримки інвалідів, соціальної підтримки, ніколи не згадуючи про те, що мова йде про права, звичайні права людини, яка без ніг, яка незряча, яка має вади слуху, інші вади здоров’я, які обмежують її функціональність і дискримінують по факту відношення до неї суспільства в її правах. Саме домінантою цього документу є права людини, права людини, яка має інвалідність. І саме цим документом питання того, що ті законодавчі акти, які дискримінують інвалідів, які обмежують права, рішення уряду, звичаї, засади суспільства – все те, що сьогодні наступає на права і можливості людей з інвалідністю наших громадян, це те, що є предметом цього міжнародного правового документу. Мова йде про те, що цей документ створює потужні мотиваційні моменти, для того щоб ми вдосконалювали і реалізовували наше законодавство відповідно до положень Конвенції. І ще один дуже суттєвий момент, який важливий для нашої держави. Ви знаєте, все-таки часто наша влада забуває про права інвалідів, і те, що Конвенція передбачає звітність, раз в два роки звітність України перед Організацією Об’єднаних Націй про те, що по відношенню до Конвенції держава-підписант зобов’язана робити в своєму національному законодавстві і як його виконувати – це також дає можливості розвитку нашого законодавства і забезпечень прав і можливостей інвалідів. Крім того. крім того є ще один дуже потужний інструмент, який повинен спрацювати в нашій державі, це питання що Організація Об’єднаних Націй має право на моніторинг прав інвалідів нашої держави по факту того як виконуються і не виконуються права інвалідів в нашій державі. Це також суттєвий чинник, який дозволить нам стимулювати розвиток напрямку, пов’язаного з правами інвалідів. Ви знаєте, один мій колега з інвалідністю, коли прочитав текст Конвенції, він назвав цей текст і те, що в ньому записано, правом на життя. Життя тих людей, які сьогодні поки що обмежені в правах. Життя тих людей, які поки що. для яких сьогодні суспільство поки що недоступно. Ви знаєте, я дибав до нашої трибуни, важко заліз на неї – отак поки що є реалії того, що в нашій державі по відношенню до інвалідів, вони карапкаються, вони лізуть, лізуть, щоб дістатись до своїх прав і реалізації своїх можливостей. Я хочу, щоб ми нашим українським парламентом сьогодні визнали право на життя відповідно до міжнародно-правових норм для громадян України з інвалідністю. Визнали і разом з українським парламентом працювали, разом з урядом, разом з Президентом працювали на те, щоб без політики вирішити права людей з інвалідністю. Я до цього вас закликаю і прошу підтримати ратифікацію цього унікального міжнародного правового документу. Знаєте, я сьогодні в день, цей день, дійсно, є ювілеєм, трьохрічним ювілеєм прийняття Організацією Об’єднаних Націй Конвенції про права інвалідів. Саме в цей день я дуже хотів, щоб ми, український парламент, який має все-таки поки що, на жаль, дуже таку важку політичну домінанту, а не дуже соціальну, давайте ми сьогодні забудемо про цю домінанту, політичну, і підтримаємо наших громадян, громадян, які.
Завершуйте, Валерій Михайлович. Питання є до Валерія Михайловича? Немає питань.
Прошу підтримати, колеги.
Дякую. Будь ласка, сідайте. Олег Григорович Білорус, прошу.
Шановні народні депутати, шановний головуючий! Значення Конвенції про права інвалідів полягає в тому, що вперше в історії світового співтовариства життя і соціальне забезпечення інвалідів, їх гуманітарні, соціальні права беруться під міжнародний контроль найвищим представницьким органом світової спільноти – Організацією Об’єднаних Націй. Майже 150 країн підписали цю високу гуманітарну конвенцію, і більшість підписантів ратифікували, ввели в національне законодавство цей важливий міжнародний акт. Комітет у закордонних справах розглянув проект Закону України про ратифікацію Конвенції і прийняв рішення: рекомендувати Верховній Раді ратифікувати цей важливий законопроект. На жаль, він майже рік у нас гуляв по урядових і державних структурах і не був ратифікований. Прийняття цього закону поставить під річну програму і моніторинг з боку Організації Об’єднаних Націй, і в підзвітність діяльність уряду про реалізацію прав інвалідів. І це відкриє можливість для формування цілого циклу законопроектів на виконання цієї конвенції. Головне науково-експертне управління підтримало поданий законопроект і, як ми чули з доповіді голови комітету Сушкевича, Комітет в справах інвалідів також підтримав цей законопроект. Прошу підтримати рекомендацію Комітету закордонних справ щодо ратифікації цього документу. Дякую.
Дякую. Є питання до співдоповідача?
Немає питань. Будь ласка, Олег Григорович, сідайте. Є необхідність обговорювати? Є. Будь ласка, записуємося на обговорення. Цибенко Петро Степанович, будь ласка.
Дякую. Фракція комуністів, голова Ради організації ветеранів України, Петро Цибенко. Шановні колеги, почну з найголовнішого, я вважаю, що документ треба підтримувати, рішення щодо ратифікації треба приймати. Щодо тих сумнівів, які лунали сьогодні в тому числі через запитання в цьому залі, хочу теж певною мірою порозмірковувати над ними. Що таке процес ратифікації того, чи іншого документу? Це вже підсумкова крапка, чи це початок руху в потрібному напрямку? Я вважаю, що це початок руху в потрібному напрямку. У нас, справді, немало питань, які треба вирішувати. Є питання щодо відповідності нашого національного законодавства міжнародним договорам, є питання, які вимагають вирішення, алеце теж складова частина руху у напрямку вирішення проблем інвалідів. Адже всім і дуже давно відомо про те, що рівень цивілізованості держави значною мірою визначається тим, як відчувають, наскільки комфортно відчувають себе у цій державі діти, люди похилого віку, а я б до цього додав ще і люди з особливими потребами. За останні роки в Україні певні зрушення в цьому плані відбулися. Але при цьому хочу сказати, що питань у людей з особливими потребами, проблем у людей з особливими потребами менше від цього не стало. Тому я абсолютно переконаний у тому, що цей документ треба ратифікувати і треба рухатися. Перш за все для того, щоб поставити ті процеси, які відбувають в Україні, під контроль європейський і світових структур, не залежно від того, хто буде завтра Президентом України, хто буде очолювати уряд – щоб ці процеси були підконтрольними, в тому числі для контролю європейських і світових громад. Бо, справді, питання життя діяльності того, як почувають себе в цій ситуації люди з особливими потребами, воно надзвичайно важливе. І ще одне, про що я хотів би сказати. Шановні колеги, ми з вами маємо сумний досвід, коли деякі міжнародні документи Верховною Радою не ратифікувалися. Я хочу сказати, певний час, хочу сказати. Так от, зокрема Європейська соціальна хартія. Але вона не була, тривалий час не була ратифікована Верховною Радою України з іншої причини: бо уряд не подавав на ратифікацію цей документ. І що від цього виграла Україна? Що виграли від цього найбільш не захищені верстви населення? Звісна річ, що нічого. Тому я ще раз хочу наголосити на тому, що фракція Компартії України вважає, що документ треба підтримувати, голосувати за нього. Ще раз наголошую, найперше для того, щоб поставити процеси в Україні під контроль відповідних європейських і світових структур. Дякую.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, я хотів би звернутися з цієї трибуни після того, як тут виступав голова комітету Сушкевич з пропозицією до вас, Олександр Володимирович і з пропозицією до Валентина Олександровича Зайчука, керівника Апарату Верховної Ради України, спочатку почати піклування про інвалідів ось з цієї трибуни. Вони не можуть сюди під’їхати, бо тут сходинка, ми вже не один раз про це говорили, але вони все одно не можуть сюди під’їхати. Це зовсім дешево коштує, це набагато дешевше коштує ні в тисячі, а сотні тисячі разів ніж один попередній Голова Верховної Ради поставив тут прапорів і поставив кнопок і витратив на це кошти, без нашого з вами дозволу. А сьогодні балотується в Президенти, це набагато менше коштує, це вимагає тільки того, щоб ми застосували те, що ми ратифіковуємо. Так от, шановні друзі, якби ми рік назад після того, як уряд поставив питання щоб після 24 вересня 2008 року ратифікували цю конвенцію, то ми б з вами пам’ятали, що там є стаття 29, а там написано участь у політичному та суспільному житті. То ми б з вами при прийнятті закону „Про вибори Президента України” передбачили, що пункт 3-і, бо „і”, „і”, „і”: гарантування вільного волевиявлення інвалідів, як виборців та із цією метою задоволення, коли це необхідно їхніх прохань про надання їм якої-небудь особою за їхнім вибором допомоги в голосуванні і інших речей, які тут записані. То ми б з вами приймаючи закони вчора чи позавчора, які ми приймали по інвалідам, ми б поставили питання і по статті 28, достатній життєвий рівень та соціальний захист, якого сьогодні потребують інваліди в Україні. І вчора, коли ми розглядали, я ставив питання, що треба розробляти і безкоштовно роздавати сьогодні програми, які забезпечать інвалідів можливість користування в тому числі комп’ютерами, і в тому числі для того, щоб їм легше було. Ми маємо також сприяти, і це інша стаття, 30 інвалідів, в культурному житті, проведенні дозвілля і відпочинку та заняттям спорту. Ми маємо, зокрема на національних каналах, на бюджетних каналах, на обласних телекомпаніях жестові умови культури глухих запроваджувати, той переклад, який існує сьогодні, і все це ми маємо зробити, коли ми ратифікуємо цю конвенцію. Для нас сьогодні є привід і я звертаюсь до вас, Олександр Володимирович, це обіцяв зробити Голова Верховної Ради, він не зробив. Давайте зробимо так, щоб слухання, все що відбувалося.
Завершуйте, будь ласка.
Дякую. Я просив би, Олександр Володимирович, щоб ви дали зараз розпорядження, я думаю, що мене чує Валентин Олександрович Зайчук і давайте зробимо, це зовсім недорого коштує. Ні, давайте зберемось, якщо нема коштів у Верховної Ради, і зробимо сюди в’їзд для інвалідів. Дякую.
Шановні колеги, обговорення завершено, підсумовуючи я хочу сказати, що жоден з народних депутатів України не заперечував проти ратифікації Конвенції, однак висловлювались слушні питання, яким чином можна буде керуватися нормами цієї конвенції, не здійснивши відповідну імплементацію в українське законодавство. У нас з вами вже був випадок, коли ми ратифікували подібну конвенцію, передбачавши строк набуття чинності закону про ратифікацію після ухвалення необхідних для її застосування змін до українського законодавства. В даному випадку, я хотів би почути точку зору відповідального заступника міністра і голови комітету. Чи є в нас така необхідність передбачати набуття чинності після внесення змін до українського законодавства, чи дати якийсь термін для прийняття необхідних законів і змін в наше законодавство для того, щоб ми отримали працюючий документ після ратифікації. Будь ласка, Леонід Олексійович, ваша точка зору.
Олександр Володимирович, після ратифікації він буде працюючий цей документ, тому що ті зміни до законодавства, які були потрібні відповідні державні органи внесли і зареєстрували у Верховній Раді, у нас це є офіційні повідомлення. Однак у нас нема кінцевого переліку всіх, по вдосконаленню нашого законодавства і такого повного переліку немає, ні одне відомство не може сьогодні його дати. Тому, ми думаємо, що прийняття з сьогоднішнього дня цього документу позволить нам вступити в процес по вдосконаленню цього законодавства. І він буде тривалий час, цей процес. Конвенція.
Що, з вашої точки зору, прийнятно набуття чинності після публікації?
Так-так.
Будь ласка, Валерій Михайлович Сушкевич.
Шановний Олександре Володимировичу! Я хочу сказати, ми спеціально провели дослідження по всім країнах, які ратифікували Конвенцію. Жодна з країн не мала гармонізації, повної гармонізації діючого національного законодавства з Конвенції, навіть, дуже, вибачте, цивілізовані країни мали все-таки недосконалість свого законодавства по відношенню до інвалідів, до прав інвалідів. Тому питання в тому, що сьогодні обсяг того, що потрібно зробити в нашій державі по гармонізації законодавства нормативних актів, дивіться 3 грудня уряд прийняв 17 постанов і рішень уряду, які, до речі, відповідали конвенції. Тобто це кроки, які сьогодні треба опрацювати, опрацювати системно і назвати якусь цифру один рік, два роки, три роки. Це сьогодні буде не виваженим строком. На мою думку потрібно українському парламенту найближчий рік попрацювати з точки зору, скажімо, аналізу – повного аналізу чинного законодавства і потім внести у відповідні якісь строки на підставі обґрунтованого вивчення всього того, що гармонізацію конвенцію з законодавства. Але ж питання не тільки гармонізації – питання ще ступень і виконання українських законів, які відповідають конвенції. А я хочу сказати аналіз свідчить, що конвенція сьогодні, вірніше, національне законодавство по-багатьох напрямках відповідає вже конвенції. Але питання в тому, що не всі наші закони, на жаль, виконуються. І в цьому, також, є проблема сьогодні української влади, українського суспільства і ступеня дискримінації відповідності конвенції. Тому я вважаю, що прийняття сьогодні, вірніше, ратифікація Конвенції дає старт реально в опрацюванні всього того, що потрібно відповідності національного законодавства – раз. І друге, щоб виконувати національне законодавство, два. І третє. Питання в тому, що реально, через кожні два роки, ми будемо мати оцінку Організації Об’єднаних Націй по тому, як ми рухаємося до стандартів конвенції і це також процес, який сьогодні буде стимулювати наші дії, дії влади, українського парламенту і всіх інституцій влади по тому, що торкається конвенції про права інвалідів. Прошу підтримати.
Дякую, Валерій Михайлович! Ставлю на голосування проект Закону „Про ратифікацію Конвенції про права інвалідів і факультативного протоколу до неї” [[реєстраційний номер 0153]]. Прошу голосувати. [[11:31:43]] За-390 Ратифіковано конвенцію. Оголошується до розгляду звіт Тимчасової слідчої комісії з питань з’ясування обставин порушення посадовими особами, керівниками Служби безпеки України Конституції України та чинного законодавства України при виконанні своїх службових обов’язків [[щодо подій навколо функціонування НАК "Нафтогаз України" та газотранспортної системи України]]. Доповідає Зварич Роман Михайлович.
Шановний Олександре Володимировичу, шановні колеги! Хочу відразу подякувати членам комісії, яку я мав честь очолювати, за дуже плідну, максимально об’єктивну і я б сказав навіть максимально результативну роботу нашої комісії. Мені приємно відмітити, що по-перше комісія працювала в умовах на той же час нового чинного законодавства, цей Закон про слідчі комісії, як вам відомо, сьогодні не працює тобто він скасований, але на той час ми мали б, як певні процесуальні повноваження, так і певні процесуальні обмеження і діяли якраз в рамках, визначених Законом України. Предмет розслідування нашої комісії зводиться до чотирьох блоків. Перше – це було стосування спецрозділів „Альфа”, коли проводилась виїмка документів НАК „Нафтогаз Україна”. Другий блок – стосувалося питання затримання заступника керівника енергетичної митниці Шепітка Тараса Володимировича. Третій блок стосувався контролювання слідства чи можливого контролювання слідства з боку Президента України, тобто питання стояло чи слідчі Служби безпеки проводили процесуальні дії за дорученнями чи вказівками Глави держави. Четвертий блок стосувався оголошеної на засіданні Верховної Ради України інформації заступником СБУ про існування, так званого, злочинного угрупування, яке, за його словами, складалося із керівників уряду. Було проведено шість засідань, на яких було проведено низку процесуальних дій в порядку дізнання та слідства. Кожна наша процесуальна дія супроводжувалася рішенням комітету, і ці рішення були прийняті одноголосно. Тобто не було такого рішення нашої комісії, вірніше, яке не було прийняте одноголосно. Було проведено виїмку низки документів та документальних доказів, вони наведені у звіті, який вам був далеко раніше розданий. Скеровано 24 звернень. Отже ж, які були встановлені обставини? Встановлено, що 2 березня 9-го року старший слідчий ОВС 4 відділу слідчого управління СБУ Рекмет, розглянувши звернення Ради директорів „РосУкрЕнерго” та народного депутата Новикової та за матеріалами оперативно-розшукової справи відкрив впровадження у кримінальній справі за №457 за фактом заволодіння чужим майном понад 6 мільярдів кубів природного газу, шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем. Це впровадження було відкрито відповідно до частини п’ятої статті 191 Кримінального кодексу України комісія встановила халатність у роботі якраз цього слідчого управління, і які були на це підстави. Хочу навести, власне, таку аргументацію. Ця частина п’ята передбачає можливе відкриття кримінальної справи у випадку, якщо були скоєні злочини або був скоєний злочин у передбачених першими чотирма частинами цієї статті. СБУ посилається виключно на п’яту частину цієї статті, де передбачено, що якщо один із перших частин був скоєний з організованою групою, то тоді, звичайно, є додаткові ну обставини в кримінальній справі. Невідомо, які були диспозиції за якими якраз відкривалося впровадження в цій справі. Тепер щодо тих чотирьох блоків, які я щойно навів. За свідченнями Валерія Хорошковського, я повинен, до речі, також тут зазначити, що кожний свідок, який давав покази членам, чи, вірніше, перед комісією був попереджений про кримінальну відповідальність у випадку дачі ним або нею неправдивих свідчень. Цей факт підтверджується відповідними документами, оскільки кожний свідок був зобов’язаний підписати відповідний документ, який засвідчував що його якраз попереджено про таку кримінальну відповідальність. Отже, за свідченням Хорошковського, санкцію на використання цього елітного підрозділу „Альфа” був наданий самим головою СБУ Наливайченком. Підставою була оперативна інформація, яка нібито свідчила про те, що існує загроза життю слідчих. Натомість, коли ми уже в закритому засіданні і попередивши всіх учасників закритого засідання про можливу кримінальну відповідальність у випадку розголошення інформації, яка мала би бути озвучена на цьому засіданні, ні керівники Служби безпеки, ні тим більше службові особи не. відмовлялися, вірніше, назвати точно джерела цієї оперативної інформації. За висновком комісії цей факт свідчить про те, що такої оперативної інформації не було, тобто комісія має підстави дуже сильно сумніватися у свідченнях Служби безпеки України. Щодо існування злочинного угрупування, про що говорив Хорошковський тут на засіданні Верховної Ради України, ні керівництво Служби безпеки України, а ні жодна службова особа Служби безпеки, яку ми допитували, не могли конкретно назвати прізвища членів цього злочинного угрупування. Тому комісій дійшла до висновку, що, звичайно, це були голослівні твердження, які були озвучені, безвідповідально були озвучені заступником Голови Служби безпеки України. Єдине прізвище, яке згадувалося, було прізвище якраз заступника керівника енергетичної митниці Шепітька. Однак, за матеріалами судової справи, яка була порушена за цими обставинами, Служба безпеки говорила навпаки, що якраз Шепітько не був членом самого злочинного угрупування, а він тільки співпрацював із цим злочинним угрупуванням, члени якого залишаються анонімами. Висновок комісії полягає у тому, що, звичайно, говорити про якесь злочинне угрупування, тим більше, яке складалося із членів уряду, - це просто нонсенс. Третя обставина стосується втручання Президента в хід слідства. Я дуже коротко тільки озвучу висновок комісії. Ми не знайшли жодного підтвердження втручання з боку Президента України в ході цього слідства. Тепер саме найосновніше у висновках нашої комісії. Це стосується затримання Тараса Шепітька. Я відразу озвучу висновок самої комісії. Комісія незаперечно встановила, що склад злочину у діяннях службових осіб Служби безпекиУкраїни. Тобто це затримання, на думку комісії, було незаконним. Я повинен також відмітити, що комісія володіє незаперечними доказами про те, що це затримання було незаконним. Наш висновок також підтверджується рішенням суду, який дійшов до подібного висновку. Хочу пояснити, які обставини. 3 березня Шепітько був доставлений до служби безпеки як свідок. Допит тривав до 21.30 хвилин. В той же час справу було передано у провадження начальнику 3 відділу слідчого управління СБУ Вергеласу. І в 21.30 того ж самого дня Вергелесом була винесена постанова про перекваліфікацію Шепітька. Тобто він вже фігурував як підозрюваний у скоєнні злочину. На допитах слідчі СБУ встановили, що карні діяння з боку Шепітька тривали всього 10 секунд. І провадження було відкрите за свідченням очевидців. Без того, щоб входити в деталі, я можу абсолютно відповідально заявити про те, що вичерпний перелік тих можливих очевидців карних діянь з боку Шепітька ми допитали. В кожному випадку вони заперечували, що давали Службі безпеки України в Україні такі свідчення. Наш висновок.
Роман Михайлович, завершуйте.
Наш висновок. Таких свідчень, таких свідків чи очевидців, мовою закону, не було, їх не могло в природі бути, про що я можу говорити. На це ми маємо абсолютно незаперечні докази. Отже, висновок. Був скоєний злочин, а не Шепітьком, а якраз слідчими Служби безпеки України за статтею, яка передбачає незаконне затримання особи. Я завершив. Дякую.
Є питання до доповідача? Записуємось будь ласка. Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановний пане голово комісії, я уважно ознайомився з результатами роботи комісії і в мене до вас таке питання: ви зробили висновок, це другий висновок, який там є підпунктом два у вас, чи інформація першого заступника голови СБУ Хорошковського про входження представників керівництва уряду до злочинної групи, що була озвучена 4-го березня на засіданні Верховної Ради не знайшла підтвердження і повинна вважатися абсолютно необґрунтованою, скажіть, будь ласка, як ви, як правовед, як юрист, можете вважати, які правові заходи можливо вжити зараз, зокрема, до Хорошковського і до недопущення цього в майбутньому? Це раз. Друге, які заходи і чому поки що не зроблені щодо начальника третього відділу слідчого управління Служби безпеки Вергелеса? Яке кінцеве рішення по Шепітько суду? Дякую вам за такий відповіді.
Щодо першого питання, я вже говорив про те, я вважаю, що такі заяви, тим більше, з боку посадової, високої посадової особи Служби безпеки України є безвідповідальними, а тим більше, що на засіданнях комісії сам Хорошковський не міг назвати жодного члена цього, ним озвученого злочинного угрупування. Зрозуміло, що тут тільки можуть бути в даному випадку виключно кадрові насідки. Я поки що не вбачаю жодних підстав для кримінальних наслідків для пана Хорошковського. Що стосується Шепітька, суд як раз теж встановив, про що я говорив, що його затримання було незаконним. Але Кримінальний кодекс України передбачає, що такі діяння, вони є карними. Тобто якщо завідомо було здійснено незаконне затримання службовими особами правоохоронних органів, вони мають бути притягнені до кримінальності, до кримінальної відповідальності. Я підкреслюю, я знову ж на цьому роблю акцент, наші докази.
Лаконічніше, будь ласка.
Наші докази, що це затриманнябуло незаконне є незаперечні. Я можу це питання відстояти в будь-якому суді, в будь-якій країні, якщо на те пішло.
Косів Михайло Васильович.
Романе Михайловичу! Мені здається, я уважно прочитав документи, які дослідила ваша комісія, але мені здається, що ви не врахували одного документу, який у мене в руках Указ Президента України номер 82-209 від 12 лютого про невідкладні заходи [[щодо забезпечення енергетичної безпеки України]]. Пункт другий частина дев’ята говорить, про невирішеність питання легітимності передачі від компанії „РосУкрЕнерго” НАК „НафтогазУкраїни” прав власності на газ, що перебуває ПСГ. Не буду далі читати, бо немає часу. Після того, як цей газ був розмитнений заступником голови Митної служби Хорошковський був знятий з своєї посади голови української митниці, після того був даний наказ про його арешт і захоплення.
Будь ласка, Роман Михайлович.
Я зрозумів. Я зразу хочу відмітити, що відповідно до мандату, який ми отримали від Верховної Ради України, який оформлений у відповідній постанові, по якій наша комісія була створена. Питання власності цього газу не входило в нашу компетенцію. Однак, зразу хочу відмітити, що кримінальну справу було відкрито за 191 статтею за заявою Ради директорів „РосУкрЕнерго”. Однак у членів комісії викликає певне здивування, що якраз ця юридична особа не скористалася з свого права, яке передбачене Кримінальним і Процесуальним кодексом звернутися до Служби безпеки України, або до органів прокуратури з вимогою визнати їх, чи цю юридичну особу цивільним позивачем у відкритому провадженні по кримінальній справі. Отже ж у відсутності такої вимоги з боку заявника зрозуміло, що у членів комісії виникають певні сумніви щодо достовірності самої заяви, по якій було відкрита кримінальна справа.
Народний депутат Лелюк, будь ласка.
Уважаемый Роман Михайлович, вся страна в лучших традициях 30-х годов, 37-го года наблюдала, во-первых, захват государственного учреждения другим государственным учреждением, которое охраняло третье государственное учреждение. Человека, тобиш Тараса Шепітько всю ночь возили в автомобиле, как я уже сказал, в лучших традициях 37-го года, допрашивали, переквалифицировали и так далее. Скажите, пожалуйста, кто-нибудь понес ответственность за эти беззакония и понесет ли, как вы считаете, в будущем? Спасибо.
Зрозуміло, що я про всі подробиці цієї, дійсно, дуже дивної справи, бо вона дійсно нагадує 30-ті роки, а нема можливості, нема часу говорити. Я вдячний вам за те, що ви якраз про це нам усім нагадали. Звісно, для прикладу, возили самого Шепітька в автомобілі кілька годин, не пояснюючи йому куди вони його везуть, він не мав жодного поняття, що з ним діється. Те, що відбувалося в НАК „Нафтогазі”, нібито за оперативною інформацією, якась загроза слідчим, які там проводять процесуальні дії. Ми просимо назвати джерела самої оперативної інформації. Служба безпеки відмовляється. Тому я глибоко переконаний в тому, що ця справа має стати сигнальною справою. Тобто ми маємо притягнути, ми маємо забезпечити притягнення до кримінальної відповідальності за порушення процесуальних прав. Процесуальні права – це є основна, захисний механізм будь.
Народний депутат Камчатний.
Камчатний, "Блок Юлії Тимошенко", Харківська область. Шановний Романе Михайловичу, з вашої доповіді я зробив також свій висновок і висновок мій такий, що дійсно злочинне угрупування існувало, але воно існувало не там, де пред’являли звинувачення ті люди, які незаконно затримали Шепітько. А саме, злочинне угрупування і є тими, хто його незаконно затримав, в нього є свої організатори, свої главарі і режисери, які керували цією роботою. І то було те саме джерело, яке ви й досі не змогли знайти. І це злочинне угрупування ставило своєю метою, як тепер видно, боротьбу з урядом, з Прем’єр-міністром яка захищала національні інтереси, до речі, не тільки в цьому випадку, а й і в багатьох інших, в прикладі з шельфон і так далі. Тому в мене запитання, яке я повторю, можливо, з нашими колегами. Чи понесе хтось відповідальність з цього злочинного угрупування за ці дії?
Шановні колеги! Я приверну вашу увагу до постанови, яку вносять всі без винятку члени слідчої комісії. Ми пропонуємо скерувати до Генеральної прокуратури України матеріали цієї справи. Знову ж підкреслюю, докази у нас незаперечні. У випадку, я відразу хочу сказати, у випадку, якщо Верховна Рада цього не зробить, я як голова слідчої комісії зроблю це від свого імені. І, звичайно, що прокуратура мала би притягнути до кримінальної відповідальності людей, осіб, які скоїли злочини. Крім того, пропонується в постанові, щоб ми заслухали попередню інформацію по розслідуванню цієї справи Генеральним прокурором України за два тижні після того, як він отримає ці матеріали. Я апелюю до вас підтримати цю постанову, щоб ми, дійсно, могли розставити всі крапки над „і”.
Павловський Андрій Михайлович.
Андрій Павловський "Блок Юлії Тимошенко". Пане Романе! Безумовно, треба скерувати до Генеральної прокуратури висновки комісії. Разом з тим виникає питання, що все-таки комісія не до кінця дослідила саме роль керівництва СБУ? І, зокрема, одного з перших заступників у цій справі? Бо зрозуміло, що він має певні, скажімо так, і комерційні інтереси в цьому питанню. На жаль, цих висновків немає в роботі комісії. Що ви думаєте чи слід було б все-таки розібратися з роллю, зокрема, цього першого заступника.
Пане Андрію, ви добре знаєте як член цієї комісії, що ми ставили питання перед слідчими, які давали покази перед нашою комісією. Чи втручалися в слідство хто-небудь із посадових осіб Служби безпеки України. При тому, можливо, ми навіть переступили певну межу, коли їм нагадували, що у випадку, якщо вони будуть давати покази, правдиві покази про те, що втручалися посадові особи в хід слідства, що це може мати зм’якшуючі обставини для кримінальної відповідальності, яка їм світить. Вони всі без винятку говорили про те, що жодного втручання з боку керівництва СБУ не було. З юридичної точки зору, ми не мали іншого виходу, аніж вийти з такими висновками, з якими ми вийшли. Хоча зрозуміло, я також поділяю ваші сумніви щодо достовірності свідчень якраз слідчих про те, чи втручалися посадові.
Кендзьор Ярослав Михайлович.
Ярослав Кендзьор, депутатська група „За Україну!”. Романе Михайловичу, наскільки так відновлюю в пам’яті весь цей скандал, про який ви сьогодні звітуєте, чи досліджувала ваша група отаку обставину, що на всі. ми тут, пригадую, і у Верховній Раді з’ясовували, що довгий час на всі запити до Митної служби, до „Нафтогазу України”, Служби безпеки, Секретаріату Президента з вимогою чи з проханням надати документи, які потрібно було отримати, ці структури, „Нафтогаз” і митниця, категорично відмовляли надання відповідних документів. І чи це саме отаке небажання надати документи і спровокувало отакі дії Служби безпеки. Дякую.
Якраз, пане Ярославе, з точністю навпаки. Комісія володіла всіма документами НАК „Нафтогазу України” та енергетичної митниці, що стосувалися цього питання. Всі без винятку документи є частиною матеріалів справи, які були зібрані нашою комісією. Натомість Служба безпеки України на наші численні вимоги дати нам копії, хоча відповідно до закону ми мали право мати самі оригінали, копії процесуальних документів відмовлялася нам надавати ці документи всупереч чинному законодавству, посилаючись на таємницю слідства. Тому, ви праві, але з точністю навпаки. Якщо хтось перешкоджав розслідуванню цієї справи – це якраз ті органи, які її відкрили.
Сідайте, будь ласка. Є необхідність обговорювати? Є необхідність. Записуємося, будь ласка. Сухий Ярослав Михайлович.
Шановні колеги, я не є симпатиком методів діяльності нинішньої Служби безпеки України тільки тому, що у нас на очах цей могутній інструмент державної політики в Україні поступово перетворюють на якійсь будинок політосвіти при Секретаріаті Президента. Ми повинні обов’язково повернути властиві цій Службі безпеки України функції, забезпечити людям, які там працюють, нормальну зарплату, соціальний захист, забезпечити забезпеченням житлово-комунальними умовами. Тоді можемо з них питати якусь роботу. Ще одне. От виступ Романа Михайловича ще раз доказав: ефективність наших тимчасових слідчих комісій – нуль. Це був виступ адвоката, ви мені вибачте. Вчора був один прокурор, другий - адвокат так само. А де причино-надслідкові зв’язку? То єсть виходить ситуація якась дика, ні з того ні з сього раптом застосовуються якісь дії, які викликають у нас обурення. Роман Михайлович, шановний, ви би як йшли на цю. от у вас є генерал СБУ, ось другий генерал СБУ, ви б запитали, ви хоч знаєте, що таке оперативна інформація і хто вам її мав би давати, кому дається оперативна інформація, слідчим? Нікому. Ви тут робите висновок: „Оперативна інформація, яка нібито свідчила про загрозу життю і здоров’ю” тобто ви цю „оперативну інформацію”, що бачили? Яка нібито свідчить про нібито загрозу. Ви її не бачили, ви її не знаєте, оперативну інформацію – ні спецслужби, оперативну інформацію ні - карний розшук, ні міліція, ніхто нікому не дає, він має право це робити, це оперативна інформація і джерела її не розкриваються. І ще одне. Ви подивіться, будь ласка, на назву цієї комісії: „Про порушення посадовими особами, керівниками СБУ Конституції України”. Ну де, і в чому ж тут було порушення Конституції України? Якесь зведення рахунків. Ми тут намагаєтесь підмінити собою органи правопорядку, правоохоронні органи, спецслужби. Я тепер так розумію, бо от затримання на думку комісії було незаконним. Та воно було незаконним, чи було небажаним? Тепер що, комісія ця і інші комісії будуть аналізувати всі кроки Служби безпеки України? Будуть підміняти її? І мене знаєте що турбує? От як тільки десь зачіпаються інтереси наших нафтогазових баронів, чи нафтогазових принцес, відразу виникає скандал і навколо нього крутяться і намагаються долучитися наші спецслужби. Шановні колеги, якщо ми хочемо збудувати міцну, стабільну, прогнозовану українську державу, давайте будемо турбуватися про розвиток державних інституцій з яких ця держава складається. Дякую.
Оголошується перерва до 12 години 30 хвилин.
Шановні колеги, продовжуєм нашу роботу, обговорюємо звіт Тимчасової слідчої комісії. Слово надається Бондаренко Володимиру Дмитровичу.
Володимир Бондаренко, „Блок Юлії Тимошенко”, партія „Реформи і порядок”. Шановні друзі, коли ми послухали звіт, з яким виступав наш колеги, у мене виникло одразу декілька питань. Пан Роман сказав, що у компетенцію комісії входили лише ті питання, які поставила перед нею Верховна Рада. Це дійсно так, я визнаю, що це так. Але, якщо комісія, яка складається з дуже поважних людей, знаходить якісь інші порушення, тою безумовно, треба реагувати. У судовій практиці є окремі визначення. Які направляються, або окремі ухвали, які приймаються при виявлені порушень, які предметом судового розгляду, власне, не були, але виявились по ходу. Так от у даному випадку я би задав питання перше: „А яка роль СБУ у нашому суспільстві?” Хочу сказати, перш за все при комплектуванні кадрів допускати такі речі, як виявилося з неуком Кислинським, який тільки за те, що поливав брудом Прем’єр-міністра, став заступником голови СБУ, чи з Хорошковським, який займається, власне, тільки своїм бізнесом. Як він може бути першим заступником керівника СБУ? Адже він відстоюватиме інтереси „РосУкрЕнерго” і свого бізнесу, а не інтереси держави. Більше того, хочу сказати, що я неодноразово тут виступав і говорив про абсолютно комерційну діяльність заступниці керівника СБУ пані Ніжнової, яка все життя своє працює поряд, рука об руку з Яценюком. Вони пройшли декілька етапів у своїй діяльності спільно. Вона сьогодні в СБУ виконує роль, як правило, продавця приміщень і таке інше, які колись займали СБУ. Мене також шокує будівельна діяльність Служби безпеки України, яка базується на територіях, які колись відводились СБУ для Академії Служби безпеки України і для багатьох інших об’єктів. Тому, коли в НАК „Нафтогаз України” туди вриваються підрозділи за командою с СБУ, то я розумію, що це далеко не державні інтереси там відстоюються. І СБУ краще б поцікавилось, яким чином були видані Національною акціонерною компанією „Надра України” 19 ліцензій, коли цією компанією керував пан Едуард. поставлений туди керівником тодішнього. Ставицький, поставлений туди керівником тодішнього Мністерства охорони природи паном Василем Джарти і таке інше. Оце було би цікавіше, я думаю. Ще хотів би звернути увагу на те, що комісія не показала і не розказала, хто є реальним акціонером „РосУкрЕнерго”. Спочатку там нібито фігурувало прізвище, дуже схоже на прізвище Президента, тільки інші ініціали, пізніше виявилось, що частина акцій належить взагалі невідомим громадянам і на пред’явника виписані. Оце, я думаю, треба було б з’ясувати. З’ясувати також, чому був заарештований керівник регіональної митниці в той час, коли він не чинив будь-якого злочину, і хто із СБУ поніс покарання? Тому я вніс би пропозицію не закривати сьогодні діяльність, не завершати діяльність цієї комісії, занадто багато питань залишилось нез’ясованими, їх треба з’ясувати, для того щоб Служба безпеки України була Службою безпеки України, а не окремих осіб. Дякую.
Цибенко Петро Степанович.
Шановні колеги, шановні громадяни України! Петро Цибенко, фракція Компартії України, голова ради Організації ветеранів України. Ви знаєте, шановні колеги, справді, дика історія. Якби щось подібне сталося в якійсь із цивілізованих країн, з яких сьогодні Україна бере приклад, мабуть, прізвища тих осіб, які були задіяні в цій сумній історії, уже б суспільство давним-давно забуло. У нас, тим не менше, воно ще продовжується. Про що свідчить ця історія? Ну, по-перше, про дрімучий непрофесіоналізм працівників Служби безпеки України. Я хочу погодитися з тією тезою, яка сьогодні уже неодноразово звучала, на моє глибоке переконання, про абсолютну відсутність кадрової політики в цій державній структурі. Дивуватись нічому. Справді, якщо один із керівників Служби безпеки України сьогодні прославив себе, службу і Україну підробкою диплому. Ну, як кажуть, далі іти нікуди. Ви знаєте, після цієї історії, про яку нам сьогодні доповідав голова тимчасової слідчої комісії пан Зварич, уже, мабуть, стає питання про необхідність перейменування служби у службу небезпеки для України, бо справді, коли одна державна структура за допомогою своїх силових підрозділів штурмує іншу державну структуру, ну як-то кажуть, уже говорити ні про що. І ще одна річ, про яку свідчать ці події, які сьогодні висвітлювалися у звіті керівника тимчасової слідчої комісії, це те, що служба уже, як-то кажуть, загралася, діючи за дорученням Президента України за принципом „чого бажаєте”. І догралась до того, що ми сьогодні уже обговорюємо. Причому це ж не поодинокий випадок, це вже стало системою. А згадайте іншу історію про фальсифікацію або підробку, пересмикування, якщо хочете, знімків про голод 30-х років. Ми ж. уже вся преса і засоби масової інформації підняли на щит ту інформацію, яка стала надбанням всієї України, коли події, які відбувалися за межами України, зокрема в деяких районах Росії, а то і Сполучених Штатах Америки, це видавалося за події голоду України, і ще раз підкреслюю, це, на жаль, непоодинокий. випадки. Тому хочу сказати так, що фракція Компартії України підтримує той проект постанови, який було запропоновано, він містить справді мінімум того, що має містити, тобто доручення Генеральній прокуратурі розглянути ті факти, ті матеріали, які стали надбанням цієї тимчасової слідчої комісії і дати їм відповідну правову оцінку у відповідності до того, що там міститься. Дякую.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати! Я звертаюсь до вас, я звертаюсь до присутніх керівників Служби безпеки, які тут присутні, поважних людей, я звертаюсь до працівників Служби безпеки, які не присутні в цій залі про те, що діяльність любої правоохоронної структури в державі мають чітко ґрунтуватися на Конституції України. сьогоднішній розгляд питання показав, що якраз цього в діяльності цієї служби не було. Тут виступаючі говорили про суттєву роль у здійсненні Служби безпеки нормальних. виконання нормальних повноважень, передбачених законом і Конституцією, якби в них проводилась нормальна, послідовна державницька кадрова політика. Але механізми для цього маємо давати ми з вами. Хіба ми прийняли той закон про Службу безпеки, нову редакцію, який я пропонував з цієї трибуни? Ми ж його не прийняли? Не прийняли. І, таким чином, дали можливість сьогодні проявам того хамства підніматися на найвищі щаблі. Хіба не один десяток чи не одна сотня людей-професіоналів пішли зі Служби безпеки після того, як вони побачили, що заступниками керівника служби цілими призначаються особи такі, як Кислинський, чи такий, як пан Дурдинець? Тому є серйозна наша роль і недоробки наші, парламентські, щодо того, що парламентського контролю за Службою безпеки абсолютно не встановлено, як є це в інших країнах. Тепер що стосується законності порушення кримінальних справ. По більшості з них суд прийняв рішення – там 3 справи було – про те, що вони. порушення справ скасовано. Я хотів би звернутись до голови комісії. В звіті є неточності, це неточності надто серйозні. Написано, що продовжуються розслідування, а натомість Шевченківським райсудом Києва постанови слідчого про порушення справи повторно скасовані, і вони залишені апеляційним судом в силі. Я хотів би звернути на інші неточності, які тут записані, зокрема на те, що нібито встановлено, із пояснень Хорошковського, що йому давав команду Наливайченко. Але Наливайченко взагалі не був в місті - і команди такої не міг давати. Тому я буду голосувати за постанову. Я категорично проти того, щоб ми писали щось з неточностями. Я категорично проти того, щоб комерційний спір перетворювався в кримінальні справи з політичною ознакою, як це було.
Косів Михайло Васильович.
Михайло Косів, "Блок Юлії Тимошенко", Партія „Реформи і порядок”. Тижневик „Главред” минулого тижня звернувся до всіх кандидатів у Президенти дати відповідь на ряд запитань. Одне з них звучить так: „Які перші три справи ви вчините, ставши Президентом України?” На жаль, Віктор Янукович відмовився відповідати на ці запитання. Але Юлія Тимошенко сказала, перше, що вона зробить – це дослідить зв’язки компанії „РосУкрЕнерго” із керівництвом держави. Друге. Це те, що стосується Чорноморського шельфу. І третє. Корупція у фінансовій сфері, зокрема і в управлінні Національного банку України. Цілком очевидно, що всі ці три справи є найважливіші, які стосуються сучасного стану і, можливо, саме тому така жорстока війна на знищення іде саме проти цього одного кандидата у Президенти – Юлії Тимошенко. Я уже цитував оцей Указ Президента України, яв якому сказано, що переуступка цієї кількості нафти, яка є у підземних газових сховищах, і була перетранспортована „РосУкрЕнерго” нелегітимною. А раз вона нелегітимна, то ясна річ, що за рішення, так би за думкою Президента, то ясна річ, що Тарас Шепітько, який розмитнив цю кількість газу вчинив, за думкою Президента, злочин. Ось звідки починається вся ця історія. І мені дуже прикро, пане Романе, що ви, власне, не почали цю історію із цього документу, бо він в цій ситуації є найважливіший. І останнє. В одній із телепередач наш підприємець Дмитро Фірташ визнав, що саме він є власником акцій української частини „РосУкрЕнерго”. Але мені в засобах масової інформації доводилося читати, що не всі акції належать Фірташу. Що частина їх була видана на пред’явника, як безіменні. Хто ці власники безіменних акцій, які володіють частиною „РосУкрЕнерго” і чи ці руки, які перед камерами телевізору кажуть, що вони не крали, принаймні, знають у чиїх руках знаходяться акції „РосУкрЕнерго”. Я думаю, що знають. І, я думаю, що ця справа буде відкрита.
Гордієнко Сергій Володимирович.
Сергій Гордієнко, фракція Компартії України. Шановний головуючий! Шановні колеги і шановні громадяни України! Ми повинні чітко розуміти чому виникають такі ситуації, як у даному випадку, коли ми змушенні були утворити тимчасову слідчу комісію. Вони виникають тому, що Україна живе у період перерозподілу власності і до грабування тієї власності, яка була створена працею великого радянського народу протягом, за часів радянської влади. Що є? Це є те сама головна причина чому таке відбувається? Яка є найбільша загроза для національної безпеки і оборони України сьогодні. Найбільшою загрозою для національної безпеки і оборони України є нехтування Конституцією і законами України. І ми бачимо, на прикладі тому, чому виникають ці проблеми і як діють органи влади ми бачимо, що один орган влади, державної влади воює з іншим з державною структурою, а це є наслідком того, що в Україні не діє ні Конституція, ні закони України. Такого не повинно бути. Чим закінчиться робота цієї Тимчасової слідчої комісії? Виходячи із того, що в Україні, як я сказав, не діє ні Конституція, ні закони України, вона закінчиться, на превеликий жаль, нічим. І вона закінчиться випуском просто пару і весь, всі зусилля підуть у свисток того потяга, який ніс саме цю проблему. Я хотів би сказати, що необхідно робити нам, парламентарям, усьому народу України. Перш за все повернутися до реалій нашого життя і розуміти, що не може так саме далі жити наша країна, коли саме країною правлять поняття і коли країною правлять інтереси. Нам необхідно забезпечити виконання Конституції і законів України. Коли це буде зроблено? Коли весь великий український народ на чергових виборах проголосує за блок лівих сил і за його кандидата – Петра Миколайовича Симоненка.
Шкіль Андрій Васильович.
Шановний головуючий, шановні народні депутати! Радіослухачі і телеглядачі! То зрозуміло, що проблема ця трошечки вже віддалена в часі, трошки ми призабули, мусили пригадувати причини створення слідчої комісії. Але це не зняло актуальності з самого питання. Ну, бо давайте розберемося, в чому проблема була. Українська митниця розмитнює український газ і продає цей газ українським громадянам. Тобто не треба тут розуміти, держава – громадянам, тому що споживачами державного газу в більшості випадків є громадяни і в меншості тільки ті підприємства, які купують його у держави. В чому проблема насправді? Коли говорять про неповагу до приватної власності і про її вилучення, то треба зрозуміти, що ця, цей газ був незаконно, була незаконна спроба підприємства „Росукренерго” привласнити. І він ніколи у власності „Росукренерго” не був. Ось і все. Тут я не хочу заглиблюватися в деталях. Всі їх, ну, як хто не пам’ятає, Бог з ним, хто пам’ятає, той підтвердить мої слова. Але проблема полягає в іншому. Ті, хто організував штурм приміщення НАК „Нафтогазу” – Служба безпеки України; ті, хто давали вказівки охороняти слідчих від, не відомо, правда, від чого. Це, напевно, від тих самих зловмисників, які, за чутками, мали би захопити цю нашу автономію. У нас тепер же в Україні, ви знаєте, дві автономії – Кримська Автономія і між гірська автономія. От може хтось там у таких самих планах і мав це зробити, але ці плани жили тільки в одній і не зовсім здоровій голові. Тому насправді ніхто не намагався перешкодити діяльності слідчим. Це була спроба Служби безпеки України залякати працівників НАК „Нафтогазу”, і, до речі, це відбулося з наслідками, тому що працівник НАК „Нафтогазу”, бухгалтер, померла від серцевого приступу через абсолютно невмотивований тотальний тиск Служби безпеки України на неї, на її близьких і на дітей. Це, до речі, факт був нами встановлений і підтверджений комісією, членом котрої я був. І хочу наголосити на цьому, що це факт надалі має бути розслідуваний. І тут от виступав представник Партії регіонів, говорив про те, що оперативна інформація нам могла бути не надана, як комісії. Вона не була потрібна для того, щоб доводити відсутність складу злочину. Відсутність цього складу злочину довели самі слідчі, тому що вони не змогли встановити самого злочину, не те, що складу, вони не змогли встановити злочину, факту. І це вони довели нам на слідчій комісії. Події злочину не було, взагалі нічого не було. Просто українській державі передали український газ. Але навіть, якщо це хтось і вважав злочинною дією, то не змогли це проконтролювати належним чином і запротоколювати. Тому наголошую, треба підтримати звіт комісії.
Скубашевський Станіслав Валеріанович. Чечетов Михайло Васильович.
Уважаемые коллеги, уважаемый Александр Владимирович! Мы сегодня являемся свидетелями очередного цинизма власти. Но я не пойму позицию фракции БЮТ и Романа Михайловича, хотя Романа Михайловича можно понять, поскольку де-юре он еще в «Нашей Украине», а де-факто он уже давно член БЮТ. Вы смотрите, на сегодняшний день мы имеем четыре силовых институции в государстве: СБУ, МВД, Генпрокуратура, Министерство обороны, ну и причислим сюда еще, допустим, Национальный банк, поскольку от Нацбанка тоже зависит безопасность страны. Если подойти беспристрастно, не с политических конъюнктурных соображений, а с позиций страны, кого, прежде всего, нужно снять, руководителей - СБУ, МВД, Генпрокуратуру, Минобороны или Нацбанк? Я думаю, уже после вчерашнего обсуждения комиссии по Луценко, да уже сто процентов избирателей сказало: давно убрать нужно министра МВД, давно, поскольку он позорит, унижает страну. Он разваливает систему МВД. Милиционеры уже просят давно: избавьте нас, нам стыдно, мы гордились, когда Кравченко возглавлял МВД. Но почему не убрали, почему министра МВД не убрали? Да потому что министр МВД вопреки Конституции присягнул на подданость служить и прислуживать Премьер-министру Юлии Тимошенко. Но сотни тысяч честных милиционеров, они будут служить государству. А почему вдруг виновато СБУ, плохой генпрокурор, министр обороны, глава Нацбанка? Да от того, что у этих людей, в этих людях есть совесть! Совесть есть! И они понимают, что их назначили, чтобы они служили не Премьер-министру, не Президенту, а государству. Я не идеализирую. Много недостатков в СБУ, и Наливайченко есть за что критиковать, и есть за что критиковать Генпрокурора, и есть за что критиковать Стельмаха. Но у них есть один плюс: они не пристегнулись к ноге кого-то, они пристегнуты к телеге государства! И плохо или неплохо, но они работают на страну. Вот почему взбеленились сейчас и давайте снимать Стельмаха, и давайте снимать генпрокурора, и давайте снимать Наливайченко и так далее. Поэтому с нашей стороны, с наших позиций мы считаем, что доклад председателя комиссии и сама комиссия, в анализе самой комиссии прослеживается политический подтекст, и мы предлагаем, призываем зал не голосовать. Я еще раз повторяю: при всех недостатках в СБУ, при всех недостатках в Минобороны, Нацбанке эти руководители должны доработать до смены власти на Банковой. И прислужников, чтобы было 4 силовых министерства, прислуживало Премьер-министру, такого никогда не будет. Спасибо.
Заключне слово. Зварич Роман Михайлович.
Дуже коротко. По-перше, пане Ярославе хотів би вам нагадати, що комісія тоді працювала в рамках на той час чинного законодавства, відповідно до якого ми якраз мали право отримувати всі процесуальні документи, я підкреслюю, в тому числі документ, по якому було відкрито оперативно-розшукову справу. Нам не передали ці документи. Але якраз тому, що я вважаю, що парламент має мати такі повноваження, я буду підтримувати законопроект, внесений першим заступником керівника вашої фракції, паном Єфремовим, щоб повернути ці повноваження тимчасовим слідчим комісіям. Якщо мова йде про Конституцію, мова також, в нашій комісії висновок [[прислухайтеся, будь ласка!]] : „Незаконне затримання особи”. Це якраз є порушення Конституції. Я би хотів, щоб ви, шановні колеги, зрозуміли: поки ми не примусимо правоохоронні органи поважати процесуальне законодавство, до того часу говорити про демократію в нашій державі немає підстав. І тому я знову ж таки до вас апелюю: зробіть з цієї справи сигнальну справу, зробіть з неї приклад, щоб таких випадків більше в Україні не було. До речі, на предмет того, чи я є де-юре членом однієї фракції, а де-факто членом іншої фракції. Я не буду називати прізвища, щоб не надавати можливість на репліку. Але, пане Михайле, тоді як розуміти тих членів вашої фракції, які були членами нашої комісії, які в кожному, без винятку, в кожному випадку голосували за рішення нашої комісії? Тут немає партійної приналежності – тут є об’єктивні дані. Я знову ж таки підкреслюю, докази про скоєння злочину з боку службових осіб Служби безпеки України незаперечні. Я можу це довести в будь-якому судді. Як хочете, я можу їх показати вам, щоб ви самі в цьому переконалися. І останнє, на предмет втручання Президента, я не можу керуватися якимись домислами і члени комісії також не могли цього робити. Намагаючись встановити істину, ми перепитали, чи, вірніше, заслухали свідчення цілої низки осіб. Ми не маємо жодних підстав на сьогодні говорити про те, що Президент якимось чином втручався в цю справу. Дякую за увагу.
Шановні колеги, переходимо до прийняття рішення. Народні депутати України члени комісії внесли проект Постанови про Звіт Тимчасової слідчої комісії. Я ставлю на голосування про прийняття за основу проект Постанови Верховної Ради [[реєстраційний номер 4587]]. Прошу визначатися. [[12:58:10]] За-187 Рішення не прийнято. Комісія з завтрашнього дня припиняє своє існування. [[Шум у залі]] Оголошується до розгляду Звіт Тимчасової слідчої комісії з питань розслідування обставин отруєння кандидата на пост Президента України Ющенка Віктора Андрійовича та з’ясування причин і виявлення осіб, винних у зволіканні з розслідуванням кримінальної справи і передачею матеріалів до суду. Доповідає Сівкович Володимир Леонідович.
Шановні колеги, як вам відомо, Генеральна прокуратура України вже майже п’ять років проводить досудове слідство у кримінальній справі 491361, порушеній за фактом посягання на життя кандидата на пост Президента України Ющенка. Хід розслідування у ній набув широкого розголосу за межами України та породив численні інсинуації щодо обставин події, яка у 2004 році сталася з громадянином Ющенком. За час діяльності комісії проведено 14 засідань, опитано 30 осіб, здійснено 200 запитів до державних органів різних форм власності різних установ і витребувано понад 150 документальних матеріалів, ініційовано проведення експертних досліджень. Комісія зверталася за співпрацею до Віктора Андрійовича Ющенка. Останній проігнорував наше звернення, а замість цього формальну відписку надав чиновник Секретаріату Президента. Незважаючи на супротив з боку Генеральної прокуратури на сьогоднішній день парламентським розслідуванням встановлено наступне. Кримінальну справу порушено 21 вересня 2004 року. За час проведення Генеральною прокуратурою досудового слідства не було встановлено жодних даних, які б свідчили про те, що у вересні 2004 року навмисно отруєно діоксином кандидата на пост Президента Ющенка. У зв’язку з цим та на підставі достатніх об’єктивних даних 22 жовтня 2004 року старшим слідчим Генеральної прокуратури кримінальну справу було закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу. Тобто за відсутністю події злочину. 11 грудня 2004 року заступником Генпрокурора Шокіним постанову про закриття кримінальної справи скасовано без достатніх на то підстав, а 13 грудня справа прийнята до провадження Генеральною прокуратурою України, де перебуває сьогодні. На протязі 5 років суспільство вводиться в оману заявами численних керівників Генпрокуратури та СБУ, а також громадянина Ющенка про начебто розкриття цього злочину і виявлення винних осіб. Кримінальна справа з моменту поновлення і розслідування до цього часу залишається фактовою. Тобто у справі не встановлено осіб, які б були причетними до скоєння злочину. Обвинувачення у ході розслідування нікому не пред’явлено, ніхто до цього часу не перебуває навіть у статусі підозрюваного. Слідчі не спромоглися встановити не тільки те, хто і коли отруїв Ющенка, а навіть не довели факту умисного, тобто кримінального введення чи випадкового потрапляння в організм потерпілого отрути. З 2007 року проведення досудового слідства доручено черговій слідчій оперативній групі під керівництвом Климович. З часу призначення Климович керівником слідчої групи всупереч вимогам законодавства про повноту, всебічність та об’єктивність досудового слідства ведеться в одному тільки напрямку, розглядається єдина нав’язана самим потерпілим та його оточенням версія розвитку подій, а саме, умисне отруєння діоксином, яке нібито мало місце іменно 5.09.2004 року під час вечері на дачі колишнього заступника Служби безпеки України Сацюка. Чому керівником слідчої групи було призначено Климович? Комісія шукала на це відповідь і встановила, під час розслідування кримінальної справи номер 009188-9 за фактом розбійного нападу на громадянку Желєву слідчий Климович знехтувала неодноразово на протязі двох років звернення потерпілої про погрози і порушення припису 52.1 КПК України не вжила заходів безпеки до потерпілою. Внаслідок чого у липні 2001 року потерпіла була вбита. Вже під час розслідування кримінальної справи, порушеної за фактом вбивства, іншими слідчими були отримані докази зловживань Климович своїм службовим становищем, в результаті чого настала смерть людини. При розслідуванні кримінальної справи номер 05 і так далі Климович допустила грубі порушення чинного законодавства в результаті чого три особи було виправдано. В ході судового слідства розгляду цієї справи судом встановлено факт фальсифікації доказів, серед яких залучення в якості понятого та допиту мертвої особи, яка вмерла за рік до того, як її допитали. Ігнорування Конституції та Кримінально-процесуального кодексу України з боку Климович призвели до того, що прокурор змушений був на суді відмовитися від державного обвинувачення, при тому, що підсудний просидів більше двох років в СІЗО. Тільки за втручанням комісії в 2009 році за фактами фальсифікації доказів в цій справі, яка розслідувалась Климович генпрокуратурою була порушена кримінальну справу, і то лише за фактом, а не проти названих комісій і конкретних осіб, які фальсифікували ці слідчі протоколи. Таким чином слід констатувати, що впродовж п’яти років, до призначення керівником слідчої групи по отруєнню, слідчим Климович було завершено розслідування і направлено до суду лише дві кримінальні справи, по яких чотири особи було виправдано. Розслідування справи про отруєння Ющенка, порушуючи вимоги статті 31 Конституції України і статті 187 Кримінально-процесуального кодексу та пленуми Верховного Суду України Климович систематично нехтуючи відповідною судовою процедурою, незаконно порушила таємницю телефонних розмов 18 тисяч громадян, в тому числі політичних діячів та народних депутат України. Комісія дійшла висновку, що незаконно без дозволу суду отримавши від операторів стільникового зв’язку відомості про телефонні з’єднання трафика Климович фактично поставила цих громадян в статус підозрюваних у справі. Скажіть мені, будь ласка, чи можна собі уявити, що до отруєння Ющенка причетні 18 тисяч українських громадян. Про ці факти зловживань Климович комісією було проінформовано Генеральну прокуратуру. На жаль, реакції нема. Мета проведення досудового слідства у справі – не одержання інформації, яка має доказове значення, а елементарний збір інформації стосовно політичних діячів і відповідальних працівників різних гілок влади. Так, в інтерв’ю 23.06.2009 року на сайті „Тема” Климович заявила: „Накопичено дуже багато гострої інформації стосовно багатьох надзвичайно впливових людей. Напередодні виборів їй немає ціни. Її оприлюднення загрожує перетворити принаймні декількох кандидатів у Президенти в політичних трупів. Хто за цим стоїть я поки мовчу, але якщо вже дуже допечуть, то я скажу”. Скажіть, будь ласка, хіба це не відкритий шантаж з боку Климович? Показовим є також той факт, що у справі допитується величезна кількість свідків, у тому числі народних депутатів, які не мали, не мають і не можуть мати жодного відношення до подій, які розслідує група Климович. Це журналісти, хокеїсти. ну ви бачили це по телевізору. Проігнорували в Генеральній прокуратурі інформацію комісії про причетність окремих високо посадових службових осіб Секретаріату Президента України до спроб фальсифікації доказів у цій справі. Так, членами комісії було допитано. опитано Сацюка Володимира Миколайовича, який розповів про те, що з ним нібито за погодженням із Президентом України спілкувалися представники Секретаріату. Під час спілкування Сацюк в обмін на гарантії повернення до України закриття всіх порушених щодо нього кримінальних справ, поновлення у званні та на посаді було запропоноване надати покази про причетність до так званого отруєння іншої особи. Звісно цією особою є один з політичних опонентів Ющенка. Комісія негайно передала отриману інформацію від Сацюка до Генеральної прокуратури. Також передала всі матеріали, які підтверджують цю інформацію. Однак оскільки вона ніяк не узгоджується з загальноприйнятою версією, її було замовчено. Кримінальну справу за фактом створення доказів не порушено, а існує стаття 372 Кримінального кодексу - до трьох років. Тимчасовою Слідчою Комісією Верховної Ради України Генеральному прокурору надіслано 50 повідомлень та інформацій, у яких зверталася увага на порушення закону та скоєння злочинів. У тім будь-яких передбачених статтею 25 КПК України заходів до усунення порушень та притягнення осіб, що їх допустили, до встановлення законом відповідальності ні генеральним прокурором, ні підпорядкованими йому прокурорами, що здійснюють нагляд за слідством, не вживається. Згідно структури Генпрокуратури України, нагляд за законністю при проведені досудового слідства слідчими Генпрокуратури здійснює спеціально створений підрозділ. Тимчасовою слідчою комісією встановлено, що такий підрозділ від здійснення нагляду за розслідуванням кримінальної справи про отруєння усунений. Деякий час, 2006-2007 роки здійснення нагляду за розслідуванням справи було доручено заступнику Ген. прокурора Кузьміну. Однак як тільки Кузьмін спрямував роботу слідчих на необхідність відпрацювання не однієї, а усіх можливих версій по справі, його було від нагляду відсторонено. Після цього прокурорський нагляд за розслідуванням справи фактично відсутній. До цього часу слідчою групою Генпрокуратури в порушення вимог статті 64 КПК не встановлені ні подія злочину, час, місце, спосіб та інші, ні винність обвинуваченого у вчиненні злочину, ні мотиви. Якщо досудовим слідством, як зазначається Ген. прокурором та його прес-службою, перевірені та відпрацьовані в повному обсязі велика кількість версій, то чому до цього часу не прийнято відповідних процесуальних за цими версіями та не винесено відповідних постанов про відмову в порушенні кримінальних справ за цими версіями, як це зобов’язує вчинити норми статті 97, 99 КПК. Очевидно, що у справі до цього часу не перевірені і у повному обсязі не відпрацьовані всі можливі та необхідні версії, зокрема версія про погіршення стану здоров’я, версія про зміни зовнішності у наслідок косметологічного чи іншого медичного втручання в організм, версія про харчове отруєння на дачі у Головіна, версія про фальсифікацію зразків крові для імітації отруєння з метою перемоги на виборах у 2004 році. Слідством до цього часу не спростовані висновки судово-медичної експертизи, проведеної ще в жовтні.
Завершуйте, будь ласка.
Час дайте мені.
Завершуйте, будь ласка.
Мені ж три хвилини.
Будь ласка, завершуйте.
Проведений ще в жовтні 2004 року. визнаний українськими медичними фахівцями, які категорично заявили, що погіршення стану здоров’я Ющенка після 5 вересня обумовлене активізацією прихованої латентної вірусної герпетичної інфекції, яка в подальшому проявилась типовими змінами у вигляді гострого інтерстиціального панкреатиту, ерозивного виразкового враження шлунку і так далі. Генпрокурор Медведько повідомив суспільству, що досудовим слідством начебто установлено, що Ющенка умисно отруєно токсичною речовиною – діоксином. Така заява не має під собою жодного фактичного чи юридичного обґрунтування і є відвертою політичною заявою, подібною до заяви раніше австрійських лікарів Цимфера, Корпана, які також заявляли, що експертним шляхом встановлено факт замаху на політичне вбивство. Неможливо вести мову про умисне вчинення злочину, в тому числі і замаху на життя, без встановлення конкретної особи чи осіб, які відповідно до норм КПК мають мати відповідний статус, якщо не обвинуваченого, то хоча б підозрюваного, а таких осіб у Генеральній прокуратурі немає. Тому неправомірно стверджувати про умисне отруєння. У зв’язку з цим слід зазначити, що заяви Ющенка про те, що йому, Генпрокуророві України і іншим відомі три особи, які причетні до його отруєння та переховуються на території Росії, яка уникає їх від екстрадиції в Україну, є свідомим введенням суспільства в оману. Оскільки, за чинним українським законодавством, правом клопотати перед іноземною державою має право не Президент, а лише Генпрокуратура. Але для того, щоб робити це клопотання, потрібно притягти цих осіб і мати вмотивовану постанову про те, що вони або обвинувачувані або підозрювані. Такого немає. На сьогодні фактом лишається обставина, що ніхто із осіб на даний час, які знаходяться на території Росії, не були і не є обвинуваченими у справах про отруєння. Вони набули оголошення в розшук у зв’язку з причетністю до отруєння Ющенка. І відносно них не обирався судом запобіжний захід. Таким чином, відповідно до чинного українського законодавства та міжнародного законодавства відносно будь-яких осіб у справі про отруєння Ющенка Генпрокуратура офіційно не зверталась до компетентних органів Російської Федерації з клопотанням про екстрадицію їх українському правосуддю. Так, секундочку.
Дякую, Володимир Леонідович. Будь ласка, висновки і далі питання.
Основне. „Комісія отримала докази того, що певне коло осіб, наближених до Президента України, осіб, встановити яких для слідства не складе особливої важкості за мовчазного потурання самого Ющенка, умисно сфальсифікували факт отруєння діоксином. Єдиною метою цього був вплив на хід передвиборчої компанії 2004 року. Зокрема у травні поточного року членами комісії опитано Жванію, який прямо назвав прізвища осіб, що вживали заходів для приховування факту неіснування отруєння. З цією метою з медичних закладів вилучалися всі зразки крові Ющенка, щоб унеможливити проведення порівняльної експертизи та приховати відсутність діоксину в його організмі. У вересні-жовтні 2004 року у потерпілого були взяті зразки крові, які не були досліджені ні в Україні, ні за її межами. Як повідомив Жванія, ці зразки були збагачені діоксином в США. Саме їх керівник австрійської клініки Цимфер надіслав для дослідження до експертних установ, в тому числі до голландської лабораторії „Біосистем Брауера”. Пояснення Жванії про можливу підміну зразків крові Ющенка підтверджується і іншим зібраними ТСК матеріалами, а саме фонограмою телефонної розмови жінки на ім’я Марта з чоловіком Романом. Зі змісту випливає, що працівники американських спецслужб залучалися до теми отруєння. Наведу з цього лише фрагмент. Марта: „Складність у тому, що я небагато можу їм сказати. Знаєш, мене питають: а чому ви вважаєте, що вони його отруюють.”. Роман: „Я розумію. Що ж, так, але вони зараз нам кажуть, що їм треба поговорити з людьми з розвідки, бо вони навіть почали спілкуватися з лікарями, щоб встановити, чи не пов’язано це із хребтом. Завтра до нас приїжджають дві людини з розвідки, це люди з іншого рівня розвідки, ти розумієш, про що я?” Марта: „Так, так, не від вас.” Роман: „Ні, вони ззовні.” Марта: „Так, добре.” Роман: „Вони експерти розвідки США, отже вони приїжджають завтра і прибудуть до 9-ої ранку, я тобі завтра передзвоню.” З метою ідентифікації голосу жінки на ім’я Марта, було проведено фоноскопічну експертизу, на дослідження комісії були передані зразки голосу Чумаченко Катерини. За висновками експертизи голос жінки, яку називають Мартою, належить Чумаченко Катерині. Комісія свідомо не запрошувала на свої засідання ні Чумаченко, ні Романа, оскільки цим повинна займатися Служба безпеки України. Якщо Роман громадянин України, то яке він має відношення до американської спецслужби? І на яких підставах спецслужби США втручалися у передвиборчу кампанію України. Таким чином, на сьогоднішній день можна констатувати наступне. До теперішнього часу Генпрокуратурою обвинувачення у справі нікому не висунуто. Не встановлено ні місце, ні час скоєння злочину, ні факт умисного отруєння. Друге. З боку окремих представників Генпрокуратури відбувається масштабна фальсифікація розслідування. Країні нав’язується версія умисного отруєння. Суспільство свідомо вводиться в оману. Комісія пропонує рекомендувати керівництву Генпрокуратури терміново змінити склад і керівника слідчо-оперативної групи з одночасним порушення кримінальних справ відносно Климович за вчинення нею зловживання. Злочини допущені при розслідування, як попередніх справ, так і теперішньої. Друге. Рекомендувати Генеральній прокуратурі відібрати у відповідності до чинного національного законодавства всі необхідні біологічні зразки Ющенка для проведення аналізів та експертиз в Україні на базі сертифікованої лабораторії Діоксинового центру Інституту екогігієни і токсикології імені Медведя. При необхідності залучити іноземних фахівців. За повідомленням Кабінету Міністрів така лабораторія відповідає всім міжнародним стандартам.
Будь ласка, питання до доповідача.
Я звіт закінчив.
Записуємося. Смітюх Григорій Євдокимович.
Шановний Володимир Леонідович, в мене до вас питання. Прослухавши ваш звіт, вашої комісії, в якій чітко і ясно звучить, що іноземні спецслужби за участю громадян України участвували у фальсифікації, на ваш погляд, у цій справі. Скажіть, будь ласка, чому комісія не рекомендує Генеральній прокуратурі про порушення кримінальної справи і доручити провести відповідні слідчі дії спецслужби, Служби безпеки України по відношенню до цих осіб, так як тут є чітка і ясна картина, з ваших доповідей, що ці люди причетні фальсифікації цієї справи. Дякую.
В зв’язку з тим, що було мало часу, я в доповіді пропустив просто цей проміжуток. Комісія направила три звернення і всі матеріали, в тому числі плівки, експертизу до Генеральної прокуратури, до Служби безпеки України для того, щоб вони цим займалися.
Сухий Ярослав Михайлович.
Дякую. Шановний Володимире Леонідовичу, ви напевно пам’ятаєте, довгий час народні депутати України з острахом відвідували їдальню, буфет Верховної Ради після заяви міністра внутрішніх справ про те, що йому достеменно відомі прізвища народних депутатів України, які провозили через кордон на територію нашої держави діоксин, яким отруїли Президента України. Ви можете собі уявити, і зараз ми ходимо поруч з цими людьми. А може в нього щось там лишилося десь в кишені, чи в чомусь. Ви встановили прізвища тих народних депутатів України, що це за такі покидьки? Ми разом з ними здороваємося тут. Ходимо разом в їдальню, а воно в кишені носить, стерво таке, діоксин.
Давайте не будемо сміятися.
Шановний Ярославе Михайловичу, я прошу до коректних висловів в сесійній залі.
насправді не було б так смішно, як не було б так гірко. Тому що, на жаль, ви пам’ятаєте ці роки 2005 – 200. Ну особливо 2005 рік після Помаранчевої революції, коли і Генеральний прокурор Святослав Михайлович Піскун і Луценко, і всі інші керівники тоді кричали, що вони все знають і все розслідували. Насправді вони, я ще раз говорю, я ж не говорю, що сьогоднішня Генпрокуратура вводить суспільство в оману. Це вводять всі починаючи з 2004 року. Вони говорять, Луценко, ну от відповідаючи на ваше питання, Луценко говорив завідому брехню. Я не розумію, чому він це робив. І чому робили це все інші люди, тому що до сьогоднішнього дня у них не те, що фамілій, в них нічого немає. Крім того, якщо ви пам’ятаєте, в 2004 році Ющенко, коли їхав з вечері, йому стало погано. Він виблював. Так на той період найшли цю блювоту. Її дослідили. І в організмі там не найшли, в ній не найшли нічого, жодних доказів діоксину.
Цибенко Петро Степанович.
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановний доповідачу, ну мабуть моє запитання буде випливати з вашої відповіді на попереднє запитання. І все-таки, я знаю кілька ваших заяв, які певною мірою різняться щодо встановлення самого факту отруєння, то з позиції сьогоднішнього дня і вашого звіту все-таки, як ви вважаєте, чи був сам факт отруєння, чи це все-таки міф? І друге запитання. Скажіть, будь ласка, це я вже вас питаю не як голову слідчої комісії і не як народного депутата, а як людину, яка тривалий час працювала у силових структурах. Скажіть, будь ласка, як ви розцінюєте взагалі перспективи розкриття цього злочину, який був чи не було, з огляду на те, що вочевидь та особа, навколо якої все відбувається, невдовзі перестане бути Президентом України і, мабуть, інтерес до цієї справи певною мірою відпаде.
Перше. Починаючи з першої комісії і сьогоднішньої комісії, я тоді і зараз говорю, що жодних доказів умисного кримінального отруєння немає ні в комісії, ні в прокуратурі, ні в міліції, ні в СБУ, ні в жодному нашому силовому органі. Що стосується просто отруєння. Я б не хотів сьогодні говорити від імені всієї Верховної Ради, тому що я голова комісії. І тому я пропоную у рекомендаціях Генеральній прокуратурі провести аналізи у нас в Україні, не бігати за кордоном, тому що у нас в Україні сьогодні створено за 40 мільйонів гривень першокласна лабораторія, якої немає майже ні в одній країні світу. Туди зібрали все необхідне обладнання, яке тільки потрібне. І тому це не дуже важко, відповідаючи зразу на ваше друге запитання, зробити ці аналізи і закрити цю справу раз і назавжди.
Косів Михайло Васильович.
Михайло Косів, "Блок Юлії Тимошенко", партія „Реформи і Порядок”. Шановний пане Сівкович, мені здається, що ви виступаєте навіть не як голова комісії слідчої і навіть не як досвічений правник, а як людина політично заангажована. Ви знаєте, як би ви не ставилися до Ющенка, і ми всі, але ситуація сталася із кандидатом у Президенти. І коли ви говорите вперто „громадянин Ющенко”, то це знаєте, все-таки зміщує акценти. А потім, ну, я дуже уважно слухав вас. Ви зупинилися детально на характеристиці оцієї представниці з Генеральної прокуратури, яка веде цю всю справу. І я цілком з вами можу погодитися. Але я абсолютно не можу зрозуміти, а що там, в Генеральній прокуратурі немає нікого іншого? Так саме.
Будь ласка, мікрофон депутата Косіва, завершити питання.
Ну, останнє, останнє дуже коротко. Ну, то все ж таки, було отруєння чи не було отруєння? Якщо немає чіткої відповіді на це питання, то всякі такі допущення, вони є недопустимі.
В доповіді було чітко сказано, що на сьогоднішній день жодних доказів отруєння Ющенка нема. На сьогоднішній день комісія не найшла. Генеральна прокуратура матеріали, звісно, комісії не показала. Крім цього, комісія найшла докази наоборот того, що отруєння не було і воно фальсифікувалося. Що стосується заангажованості. Ну, я не знаю, можливо, я не зовсім так багато люблю Ющенка, як хтось тут, у залі або ви, але повірте мені, що в комісії були присутні представники всіх фракцій Верховної Ради. І всі вони без винятку, ніхто, жодний не проголосував проти цього звіту, жодний. Це ваші представники.
Ар’єв Володимир Ігорович.
Прошу передати слово Роману Зваричу.
Шановний пане Володимире! Ви посилалися на телефонну розмову Романа і Марти? Я мав можливість ознайомитися з аудіозаписом цієї розмови в слідчому управлінні Генеральної прокуратури. Отож я тепер вам, хоча я вам це говорив далеко раніше і не раз, кілька разів. Тут, в сесійному залі, хочу заявити. Роман – це я. Це була моя розмова і моя була розмова не з Катериною Ющенко, а з моєю братовою, лікарем Мартою Лопатинською. Для того, щоб ви могли переконатися в тому, бо ви мене не запросили для того, щоб я дав свідчення в комісії, я вам хочу зараз показати веб-сайт, Інтернет веб-сайт доктора Марти Лопатинської. Ви могли це дуже легко просто відкрити Google, написати „Лопатинський” і ви би це б могли саме в цьому пересвідчитися. А ви чомусь не згадуєте, що перші слова у цьому записі: „Я прошу поговорити з доктором Лопатинською”. Для того, щоб ви пересвідчилися, будь ласка, подивіться.
Стойко Іван Михайлович.
Веб-сайт доктора Лопатинської.
Та ні, я вірю, що у вас є сестра.
Це була моя розмова.
Давайте не будемо сперечатися, сядьте на місце.
Питання задає Стойко Іван Михайлович.
Шановний доповідачу, я хочу почати з того, що ви сьогодні мені нагадуєте одного міністра, царство йому небесне, коли він після вбивства В’ячеслава Чорновола сказав, що це дорожньо-транспортна пригода. Ви теж, не маючи документів, маючи якісь розмови там чи-то Романа з Мартою, чи свідчення Жванії [[ми знаємо, яку позицію сьогодні Жванця займає]], говорите про те. що було сфальсифіковано [[зараз скажу вашими словами]] умисне отруєння. Так все ж таки на підставі чого ви це говорите? Ви як бувший працівник, офіцер спецслужб невже не розумієте, що, не маючи документів, ви не маєте права про це говорити? Не будьте клоуном, вибачте, а будьте справжнім політиком. Дякую.
Ви знаєте, клоуном я ніколи не був, але що стосується. Я бувший працівник, да, і тому розумію, що назватися Романом, Петром, Михайлом, Лопатинською чи Маргаринською може будь-хто, це по-перше. По друге, комісія не може відкинути експертизу, яка є у комісії, що Марта – це є Марта, це є Катерина Чумаченко. Ми отправили у Генпрокуратуру, хай Генпрокуратура проведе свою експертизу і відкине. І тоді комісія це буде називати так, як це є. Я сказав у доповіді, що ми свідомо не запрошували ні Марту, ні Романа, будь-то він громадянин України чи громадянин якоїсь іншої країни, тому що за шпіонаж комісія не несе ніякої відповідальності, ми у цьому не розбираємся, повинна розбиратися СБУ і Генеральна прокуратура. І питання не до мене, а туди.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні, шановні, дайте мені змогу задати питання. Ви зазначили в своєму звіті, що прокурорський нагляд за розслідуванням справи зараз фактично відсутній. Це надзвичайно серйозна заява як для того, що вона тут процитована. Скажіть, будь ласка, це і зараз так чи ні? Це перше питання. Друге. Ви зазначили в цьому звіті, що розслідування Генеральної прокуратури має політичний характер. Чи не вбачаєте ви в деяких заявах слідчої комісії також політичний характер? І третє питання. Чи розглядали ви, ну припустимо, версію про те, що якщо це не отруєння, то що це таке може бути, коли таке погіршення стану здоров’я, коли 20 операцій і так далі? Що це тоді може бути, бо ви вийшли, пішли.
Почнемо з першого. Я на сьогоднішній день стверджую, що Генеральний прокурор дав доручення заму Генпрокурора по фамілії Голомша, який немає на сьогодні жодного відношення до слідства, контролювати цю справу, надзирати за цією справою. Прокурори надзирающие, які повинні були надзирати цю справу, туди не допущені. І тому я говорю, мало того, жалоби заступників генеральних прокурорів, того ж Голомши, в розмовах з іншими прокурорами, до цієї справи немає права торкатися ніхто, крім Климович, інакше вона устроює істерики і пише рапорти. Друге питання. Я не буду говорити, тому що на сьогоднішній день у нас немає остаточних висновків, за винятком висновку, який був написаний нашими академіками в 2004 році, що ж це таке з Ющенком. В 2004 році висновок був, і він зачитувався. Але ви говорите, що наша комісія.
Лаконічніше. Завершуйте.
Скажіть, будь ласка, а який він повинен бути, якщо ми говоримо в Верховній Раді. Він повинен бути чисто юридичним, тоді тут повинен стояти Генеральний прокурор. Якщо це слідча комісія, де. яка складається з представників всіх фракцій, тоді він повинен мати політичний відтінок обов’язково.
Дякую. Сідайте, будь ласка, Володимир Леонідович. Записуємося на обговорення. Записуємося на обговорення. Сідайте, будь ласка. Сідайте, будь ласка, записуємося на обговорення. Парубій Андрій Володимирович, будь ласка.
Парубій Андрій. Шановні депутати! Шановна українська громада! Сьогодні ми обговорюємо питання, яке має величезний резонанс, яке власне для України мало величезний вплив на хід розвитку нашої сучасної історії. І мені надзвичайно прикро, що тут з трибуни найвищого законодавчого органу України ми чуємо звіт комісії, і цей звіт швидше нагадує політичне замовлення, а не намагання хоча б приблизно об’єктивно оцінити ту ситуацію, яка відбулась в нашій державі. Виникає цілий ряд запитань. Я хотів би продовжити питання пана Романа Зварича. А яким чином пан Сівкович отримав розмову депутата Верховної Ради? Це було прослуховування? Тоді якими спецслужбами? – у мене питання. Чи часом не російськими спецслужбами? І чи власне не цієї структури є замовлення тієї справи, про яку доповідав тут з трибуни пан Сівкович? У мене виникає питання – а хто заплатив, до речі, за проведення тої експертизи телефонної розмови? Яка служба і яка людина? У мене є інформація, що знову ж таки особисто пан Сівкович заплатив за цю експертизу, що можна ставити ряд питань про об’єктивність цієї експертизи. У мене виникає ключове питання, коли провідні лікарі світу дають висновок, що в Україні відбулося отруєння кандидата в Президенти і це навіть занесено як один з енциклопедичних прикладів намагання вбивства одного з найбільш реальних кандидатів в Президенти і отруєння діоксином, коли нам сьогодні хочуть переконати нас всіх, що це могло бути в результаті косметичної операції. Це, знаєте, це є величезне блюзнірство і виходить за будь-які межі моралі. Ми пам’ятаємо всі в той період кандидата в Президенти Ющенка, нинішнього Президента Ющенка. Ми бачили, в якому стані перебувала людина. І сьогодні ні для кого не є питанням з фахівців – медиків з-за кордону, що відбулось отруєння. І ми тут, в найвищому законодавчому органі нашої держави, допускаємо такі виступи, які не тільки ставлять це під сумнів, а намагаються блюзнірськи заперечити цей факт, більш того, переводять обговорення цього питання і великої особистої трагедії, і найголовніше, питання, яке мало величезний всесвітній розголос, в якісь посміхеньки один одного поміж членів Партії регіонів. Я хочу вас закликати, і щоб ви опам’ятались, щоб ви не переводили дане питання в політичне замовлення, яке інспіроване зовні, яке інспіроване з Кремля. Я хотів би, щоб ви цей спосіб недозволений не використовували тут, в сесійному залі, бо це принижує не тільки вас – це принижує всю Україну і українську державу. І тому я закликаю усіх депутатів у своїх виступах дотримуватись коректності і розуміння того, що ми є українські депутати, а не замовні представники іноземних спецслужб, завдання яких сьогодні – знищити Ющенка. Давайте будемо гідними українцями і гідними громадянами нашої держави. Дякую.
До слова запрошую народного депутата Чечетова, фракція Партії регіонів.
Уважаемые коллеги, я полностью согласен с выступлением, с тезисом высказанным Михаилом Косивым в отношении того, что Виктор Андреевич – это не гражданин Ющенко, это Президент Украины Виктор Андреевич Ющенко. И поэтому народ Украины должен знать истинную причину ухудшения здоровья, которая стала трагедией для Президента Виктора Андреевича Ющенка. Если посмотреть с позиции обывателя - а обыватель получает информацию с Генеральной прокуратуры, которая официально публикуется в интервью, следственных комиссий, с публикаций в прессе, интервью народных депутатов, Интернета, - то у общественности сложилось следующее мнение. Я с позиции общественности, такого простого обывателя говорю, что на то, что называли виновным Сацюка – это ложный след, это специально пущенный ложный след для того, чтобы отвлечь от истинных версий трагедии Президента Виктора Андреевича Ющенко. Тогда возникает две версии, остается две версии, которые наиболее часто муссируются и которые, ну, наиболее реалистично воспринимаются общественностью. К сожалению, комиссия пока не дала четкого определения. Я назову, о чем говорит общественность, какие две версии. Версия один, или резкое ухудшение здоровья Ющенко пять лет – это результат отравления его ближайшим окружением Ющенко, кстати, тогда в ближайшее окружение входили и БЮТ, и «Наша Украина» – это была единая команда, или же это результат неумело сделанной косметической операции. Поскольку на сегодняшний день ясности нет, а общество, общественность хочет знать, что было истинной причиной трагедии для Президента, я думаю, наверно, надо продолжить работу этой следственной комиссии и довести до логического конца, чтобы господин Сивкович вышел сюда и сказал, что результат ухудшения здоровья Ющенко – это или его отравление его ближайшим окружением – помаранчевой командой пять лет назад вот под повышение рейтинга Президента будущего, или же это последствия неумело сделанной косметической операции. Спасибо.
Народний депутат Аржевітін передає слово Зваричу. Запрошую до слова. Роман Зварич, "Наша Україна - Народна Самооборона". Підготуватися Кендзьору.
Шановні колеги, ми періодично нарікаємо на те, що Верховну Раду не хочуть слухати, що Верховна Рада має певні повноваження, зокрема по лінії контрольних функцій Верховної Ради, а ми не маємо можливості їх виконувати. Серед тих контрольних функцій, зокрема, самий найпотужніший інструмент – це є слідча комісія. Я коли виступав від своєї слідчої комісії, я не почув жодної критики на предмет того, що слідча комісія працювала необ’єктивно, що вона виносила якісь необґрунтовані висновки і таке подібне. Я тепер хочу винести аргумент на користь того, що якраз слідчі комісії повинні бути взагалі скасовані. Я, звичайно, це говорю з певним ступенем жарту. Бо те, що я щойно послухав мені дає всі підстави так говорити. Я таки стверджую в черговий раз, основний, я почну з іншого. Один з основних документів, якими володіє комісія про те, що Ющенка не було отруєно, це запис, телефонний запис розмови між Романом та Мартою. Я ніколи не прикривав того факту, що я віз кров і не тільки кров. Нігті, волосся, зразки нігтів і волосся Віктора Андрійовича Ющенка до Америки для аналізу. Я там намагався знайти будь-кого, який міг би мені допомогти. Про цей факт, до речі, я також, пане Володимире, вам говорив не раз в коридорах. Не раз. Практично напрошуючись на те, щоб ви мене викликали в якості свідка тоді, коли якраз тимчасова слідча комісія, будь-які, всі, в тому числі і ваша, мала такі повноваження. Ви не скористалися з цього. Навпаки ви виносите заяву про те, від імені вашої комісії, на основі одного єдиного доказу – телефонна розмова між Романом та Мартою. Що кров була збагачена діоксином спецслужбами в США. Ви не згадуєте у своєму звіті, що в тому запису телефонної розмови слова Романа починаються з наступного запитання: чи я можу поговорити з доктором Мартою Лопатинськи. Елементарно, що робить слідчий тоді в такому випадку, намагається встановити, чи взагалі існує така фізична особа, як Марта Лопотинськи. Я щойно продемонстрував, що вона існує. Вона є лікар. Вона моя братова, до якої я звертався, щоб вона мені допомогла. Цей факт вас, пане Володимире, не цікавив. Бо якби він вас цікавив, ви би мене запросили на комісію. Жодного підтвердження того, що спецслужби США якимось чином збагачували діоксином кров Ющенка, у вас немає. А все ж таки ви робите такі заяви, які прозвучали на всю Україну. Тому я тут стверджую з цієї високої трибуни. Ви просто брешете! Дякую за увагу.
Народний депутат. Ярославу Кендзьору. Таким чином Ярослав Кендзьор шість хвилин має можливість висловити позицію. Будь ласка.
Шановні колеги народні депутати! Знаєте, прослухавши цей так званий звіт депутатської слідчої комісії у виконанні кадрового московського чекіста Сівковича, неодмінно находить і зрозумівши зміст цього повідомлення від імені комісії, мимоволі наштовхуєшся на певні історичні паралелі. Згадаймо, як ці служби, яким вірою і правдою служив, та й мабуть неодмінно служить сьогодні Сівкович, убили лідера української нації Коновальця. Згадайте, як ці ж самі служби, попередники Сівковича, вбили Степана Бандеру. Згадайте, як вже в наш, новітній час саме був убитий як національний лідер, світлої пам’яті, В’ячеслав Чорновіл. Ми досі не можемо, хтось далі стверджує, що це була звичайнісінька автомобільна катастрофа. І, якщо ви в цей ряд поставите Віктора Ющенка, зрозумівши, так би мовити, любов Кремля до Віктора Ющенка сьогодні, згадайте Послання Президента Російської Федерації до українського народу і до Віктора Ющенка. Згадайте інші, так би мовити жести добросусідські з боку кремлівського керівництва, і без всяких експертиз, без усяких комісій, дивлячись, що пережив, що переніс Віктор Андрійович Ющенко, ви неодмінно дійдете висновку і скажете, що саме ці українофоби, ці спецслужби держави, яка ніяк не хоче випустити Україну з своїх лабет кривавих московських, саме це вона зробила замах на те, щоби знищити новітнього лідера українського народу, української держави. І коли сьогодні ми розуміємо, що всі ті, хто безпосередньо причетний був до замовного вбивства в оригінальний спосіб, так як оригінально просто і геніально було знищено В’ячеслава Чорновола [[тут правда, трошки інша специфіка була]] десь на вечері можна було чоловіка почастувати його діоксином. І коли всі кращі лабораторії, найсучасніші лабораторії світу дають. і спеціалісти з медицини, а не із ФСБ московського, дають заключення про те, що діоксин присутній і в таких дозах, що нормальна людина витримати не може [[тут є лікарі в цьому залі, то вони б мали це сказати]]. І ці виконавці чи причетні до цього злочину, сьогодні ховаються у Москві і як всі злочинці супроти Україні, нехай ще суд не відбувся, бо на жаль не можна їх судити, бо їх резервація у Москві всього криміналітету формується. Резервація, там вже квартал у Москві цілий можна робити з тих, так би мовити, втікачів з України. І тому сьогодні ставити під сумнів, пане Сівкович, ви як людина, яка мабуть не знає до чого, для чого аспірин люди вживають, ви сьогодні проголошуєте такі речі, що мовляв ніяких ознак і ніяких доказів отруєння немає. Так якщо ви навіть, так би мовити, не читаєте лікарських заключень, то почитайте інтерв’ю людини, яка була поруч з Президентом держави Євгеном Червоненко. Почитайте інтерв’ю Катерини Ющенко, дружини Віктора Андрійовича, ви знаєте, коли людина знаючи, вона не може, так би мовити, в душі не бачити, що творилося, як на волосочку висіло життя Віктора Андрійовича Ющенка. І сьогодні святотатствувати тут на цілу Україну, такі люди, якщо я вам може десятки прикладів, потім за це святотатство здихають як собаки під тинню. І буде з такими, ті хто хрести знімали, їх потім громи били чи вони топилися, чи машини на них наїжджали, це абсолютно те саме. Нехай живе сто років, але Господь бог покарає за таке святотатство. І Україна сьогодні, йдучи до президентських виборів, вона має також взяти це до уваги, чому такою люттю кишить кремлівське керівництво до Ющенко, чому його резидентура кремлівська тут в сесійній залі і в Україні видумує, вигадує ці всі небилиці. Промовляв, якесь там перебрав чи перепив і блювотину вони знайшли, оце здорово, маєте аргумент. Ви, так би мовити, вся ваша команда це суцільна блювотина. Дякую. На все добре вам.
Я запрошую до слова Юрія Кармазіна, підготуватися Стойку.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, я дуже важко переживав ці роки, як буде відбуватися розслідування. Важко з огляду на те, що половину свого свідомого життя я присвятив розслідуванню різних злочинів, зокрема спеціалізувався на розслідуванні вбивств. І я хотів би сказати, що саме з питань розслідування обставин отруєння кандидата на пост Президента України Віктора Ющенка і з’ясування причин і виявлення осіб винних у зволіканні з розслідуванням слідча комісія не просунулася ні на крок від того, що було кілька років назад, на превеликий жаль, на превеликий жаль. Більше того, я спостерігав зараз, як реагували абсолютно протилежні табори на виступ, скажемо мого колеги зараз, який виступав тут з трибуни. Мені здається, що це підтверджує деякий альянс політичний, який існує. Ну Бог з ним. Я б хотів би говорити про юридичні факти. Це надзвичайно гостре для суспільства резонансне питання, на мій погляд, по доповіді викликало більше питань, ніж дало відповідей. Очевидно одне, що нам треба заслухати з цієї трибуни Генерального прокурора України, що нам треба почути, чому весь час „переводили стрілки” і впродовж деякого часу уже не одним Генеральним прокурором, не одним заступником говорилося про те, що відомі особи, встановлені особи, що вони переховуються на території Російської Федерації, яка уникає їх екстрадиції. Та нікому звинувачення не пред’являлися. Яка екстрадиція може бути? Тобто профанація звучала кругом із вуст найвищих чиновників цієї держави: генералів, генералів армії і головнокомандуючих. Ось що відбувалося. Тому, я вважаю, що не зовсім готові ми були сьогодні до такого слухання по цій інформації, яка є тут. І, якщо в звіті вказано про розмову Романа і Марти і, навіть є цитати, то ми зараз маємо, і маємо давно в розпорядженні, що це розмова нашого колеги Романа Зварича. Чому ж тоді не внесені зміни? На яку ми тоді посилаємося експертизу? І ціна тієї експертизи, проведеної в державній експертній установі, наскільки я, наскільки мені відомо. Кримінальний процес вимагає, щоб речові докази, в тому числі і матеріал, вилучалися передбаченим ним порядку. Ми цього нічого не побачили. Ми почули версії, а не факти. Ми побачили політичний підхід до цієї проблеми. Я пропоную заслухати звіт Генерального прокурора України з цього.
Завершуйте.
і прийняти рішення на тому звіті. Якщо Генеральний прокурор скаже, що відсутній нагляд, про що ми його звинуватили, за розгляданням цієї справи, що заяви були його неадекватні чи його підлеглих, тоді приймати рішення про відповідальність керівництва Генеральної прокуратури України. Все. Сам Президент України не може давати доручення в своїй справі і сам він не може коментувати по своїй справі. Це абсолютно, абсолютно очевидно. Тому відповідь маємо дати ми, але тільки після звіту Генерального прокурора тут з наданням повної інформації, якщо хочете на закритому засіданні парламенту. Але сьогодні ми взбударажили націю, а не надали їй якісь відповіді на питання, а це дуже ганебно, що ми сьогодні це зробили. Дякую.
До слова запрошую Івана Стойка, будемо підбивати підсумки.
Дякую. Іван Стойко, депутатська група „За Україну!” Шановні колеги, я слухав виступ Володимира Сівковича, і собі так подумав, як кажуть подумки, а якщо б сталося таке, не дай Боже, з Віктором Януковичем в той час, чи я зміг би говорити, вийшовши на трибуну так, як ця людина, яка читала доповідь? Звичайно, що ні. І я думаю, мало хто б із вас це зробив. Але ви знаєте, людина, яка не має моралі, мабуть, може це говорити. І говорить це без будь-якого, без будь-якої думки, а що буде завтра з ним, чи з його сім’єю і так інше. Тому ми повинні розуміти 2004 рік був не простим роком. Україна стояла на зламі і сьогодні ми розуміємо, що навіть тоді в 2004 році, коли Сівкович заявив, що не було жодного отруєння зразу після того випадку. Це, справді, ну він виконував чуюсь роботу, чиєсь замовлення. Але ми сьогодні не можемо говорити, а хто був замовник і хто виконавці, бо справді, як на мене, Генеральна прокуратура не досить достатньо не те, що кваліфіковано, а має бажання просунутись у цій справі. І тому мабуть все ж таки ті недоліки, які є в роботі, а останній час, як ми знаємо вже засоби масової інформації, Генеральна прокуратура виходить на певний фініш. Кого ж це тривожить? Мабуть будуть і названі прізвища, і будуть названі замовники. Дай Боже, щоб так було. Але я застерігаю і пана Сівковича, і будь якого іншого, шановні колеги-депутати, не робімо з себе, справді, тих людей, з яких буде сміятися Україна, бо нас слухають, як представників українського народу. Нас слухають і з нас хочуть брати приклад. Але, якщо ми будемо падати до такого низького падіння будемо іти, то справді цей парламент немає права на існування. І тому те, що сталося – це велика трагедія і для України, і особисто для сім’ї Віктора Ющенка, і для нього. І я вважаю, що, якщо ми чесні перед собою, то ми повинні сказати всі одностайно. Будемо домагатися аби були висновки Генеральної прокуратури. Будемо робити все аби не паплюжити нікого з тих кандидатів, які йшли тоді і сьогоднішніх. Бо Україна далі не може терпіти того глуму, який сьогодні є. І, насправді, я ще раз звертаюся до вас, пане Володимире, як до офіцера. Майте честь. А те, що ви виступаєте і робите такі заяви – це вам ганьба. Тому давайте бути все ж таки, дійсно, тими людьми хто представляє українську націю серед інших парламентарів Європи і світу.
Шановні колеги, обговорення завершено. Я запитую голову тимчасової слідчої комісії Сівковича Володимира Леонідовича, ви будете із заключним словом? Будь ласка, і ваші пропозиції.
На жаль, доповідь обговорювали із семи чоловік шість представників „Нашої України”. Ви знаєте, я звик, що представники, особисто Ющенка, чим мене тільки не обзивають. У 2004 році був створений спеціальний штаб, кричали, шуміли, плювали, що тільки не робили. Але факт є фактом: 5 років слідство не здвинулось ні на один крок. Перше. Не названі обвинувачені, не названі. нічого не має у слідства. Друге. Висновок експертів, наших академіків, який був зроблений по постанові Генеральної прокуратури у 2004 році, сьогодні не спростований і процесуально не скасований. Чому це не зробить Генеральна прокуратура? Бо боїться. Третє. Комісія наша, ви самі проголосували, не мала матеріального забезпечення, цей пункт був відсутній. Тому я як голова комісії і члени комісії, у тому числі представники різних фракцій оплачували різні експертизи фактично із своїх зарплат. Четверте. Коли робить державна установа, яка належить Міністерству юстиції, експертизу, то комісія не може у цьому сумніватися, вона повинна передавати це в Генеральну прокуратуру і Службу безпеки, щоб та замовляла свої експертизи і тоді робити зрівняльні як би порівняння, що це таке. Експертизу по Чумаченко зробив. судово-медичний інститут Міністерства юстиції. Комісія не може йому не вірити. І останнє, те, що говорили виступаючі. В комісії на сьогоднішній день стоїть питання: які фамілії тих розвідників, про яких йшла мова, будуть названі Генеральній прокуратурі і Службі безпеки України? Яка це розвідка, РУМО військова розвідка чи ЦРУ - зовнішня розвідка Сполучених Штатів була замішана і консультувала цю справу. І після цього тільки можна робити уже дальші висновки і опитування тих же самих наших народних депутатів. Тому я на сьогоднішній день для того, щоб всіх задовольнити, задовольнити всіх виступаючих, в тому числі з „Нашої України”, від імені всієї комісії і ми це проголосували одноголосно, пропоную рекомендувати Генеральній прокуратурі відібрати, у відповідності до чинного законодавства, національного законодавства, всі необхідні біологічні зразки Ющенка для проведення аналізів та експертиз в Україні, на базі сертифіцированої лабораторії Діоксинового центру Інституту екогігієни і токсикології імені Медведя. При необхідності залучити іноземних експертів.
Дайте можливість завершити.
Рекомендувати керівництву Генеральної прокуратури терміново змінити склад керівника слідчо-оперативної групи з одночасним порушенням кримінальних справ відносно Климович за вчинені нею зловживання, злочини, допущені при розслідуванні як попередніх, так і сьогоднішньої справи про отруєння. Ці рекомендації я пропоную зараз Верховну Раду проголосувати в якості постанови Верховної Ради для того, щоб більш не було ніяких інсенуацій. Прошу головуючого поставити на голосування.
Дякую. Шановні колеги! У нас є кілька пропозицій. Я хочу звернути вашу увагу. Є пропозиція слідчої комісії. Я вам нагадаю, що то був проміжний звіт. Комісія, у відповідності до постанови, діє до 31 березня 2009 року. Якщо будуть наполягання, скажімо, прийняти рішення і завершити роботу комісії, я готовий це поставити. Бо ваша пропозиція і Юрія Анатолійовича Кармазіна по, по заслуховуванню Генерального прокурора. Тому прошу, які, які ще пропозиції будуть? Будь ласка, В’ячеслав Кириленко.
В’ячеслав Кириленко, депутатська група „За Україну”. Шановні колеги! Мені здається, що лишилося, вислухавши колєгу, який доповідав це питання, записати в проекті постанови, що керівником лабораторії поставити члена Партії регіонів, слідчого призначити на політбюро Партії регіонів і дати можливість записати всі результати аналізів, як це буде сформульовано Партією регіонів. Тому я пропоную далі не ламати цю комедію, а припинити роботу такої комісії у зв’язку з тим, що вона вкрай упереджена, вона виконує лише і винятково політичне замовлення, і хоче сказати повну неправду про цілком об’єктивні речі, називаючи чорне - білим, а біле - чорним. Тому, якщо депутати мають сумління і хоч на мить можуть забути про свою політичну приналежність, а проголосувати по совісті, ми будемо наполягати на тому, щоб робота цієї комісії була припинена, як деструктивна, оскільки ніякого додаткового внеску до встановлення істини вона не вносить. На жаль, такі реалії і парламент не може сприяти надалі таким реаліям. Дякую.
Дякую. Отже, шановні колеги, маємо дві пропозиції. Перша пропозиція слідчої комісії, яку зачитав Володимир Сівкович, і пропозиція В’ячислава Кириленка, я обидві поставлю на голосування. Хто за те, щоб підтримати пропозиції слідчої комісії, прошу голосувати. [[13:58:25]] За-177 Рішення не прийнято. Ставлю на голосування пропозицію В’ячеслава Кириленка, про те, щоб припинити діяльність слідчої. [[Шум у залі]] Будь ласка, Роман Зварич.
Шановний пане Миколо! Як ми вже встановили сьогодні і вчора прецедент, якщо комісія не завершилась і не прийняте жодне рішення, так, як це було, до речі, і з комісією, яку я очолював, то вона автоматично припиняє свою діяльність, тут не потрібно якогось окремого рішення Верховної Ради України. Термін діяльності цієї комісії відповідно до постанови, за якою вона була створена вже вичерпаний. Тому, на цьому треба закрити засідання і до завтрашнього дня попрощатись.
На жаль, Роман Михайлович, не можу вас підтримати у поодинокому випадку, комісія наша створена і діє у відповідності до Постанови Верховної Ради України протягом року, отже термін її дії закінчується 31 березня 2010 року. Ми зараз заслухали проміжний звіт, який доповідав Володимир Сівкович. Я можу поставити питання і пропоную проголосувати за питання, але автоматично, на жаль, комісія не припиняє свою діяльність, а якщо ми її не зліквідуємо, то будемо слухати через рік. Я ставлю на голосування пропозицію В’ячеслава Кириленка припинити діяльність слідчої комісії. Прошу голосувати. [[14:00:11]] За-47 Рішення не прийнято. Отже, у відповідності до постанови. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" - 9, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 38, комуністів – 0, "Блок Литвина" – 0, позафракційні – 0. Отже, у відповідності до постанови Верховної Ради України, слідча комісія продовжує працювати і ми заслухаємо її остаточний звіт через рік, як це передбачено. Шановні колеги, ранкове засідання оголошую закритим. Зараз робота в комітетах. Завтра о 10-ій продовжується пленарне засідання. Діємо по сьогоднішньому регламенту. Отже, завтра, якщо фракції спільним консенсусним рішенням не запропонують інше, то будемо слухати звіт Тимчасової спеціальної комісії з питань реформування Служби безпеки України. Всього доброго!