Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Evo pred nama su ponovo ova tri zakona odnosno pred vama, na vašim klupama, zastupničkim klupama. Dakle tri zakona o kojima ćemo raspravljati objedinjeno. Suština ovih izmjena i dopuna zakona jest vračanja mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta za majke blizanaca, trećeg i svakog sljedećeg djeteta. Dakle vračanja mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta. Moram reći da Vlada od prvog do drugog čitanja dakle do Konačnog prijedloga zakona nije imala mnogo posla. Naime na raspravi, na plenarnoj sjednici, ali isto tako na raspravama u odborima nije bilo zapravo primjedaba o kojima bi se Vlada morala očitovati odnosno suštinskih primjedaba koje bi Vlada morala ugrađivati u ova tri prijedloga zakona. Zato predlažem da ova rasprava ako mogu predložiti u ime Vlade bude uistini sada o onome što se u ta tri zakona koje mijenjamo bitno predlaže, a to je ponavljam još jedanput vraćanje mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta. Naime rasprave u prvom čitanju bile su uglavnom i samo političke naravi oko toga treba li tu mogućnost vratiti ili je ne treba. Mi smo stajališta budući da je u međuvremenu održana i prva sjednica Savjeta za populacijsku politiku, Savjeta koji je imenovala hrvatska Vlada i budući da je na toj prvoj sjednici Savjeta dana potpora ovoj mjeri kao prvoj mjeri koja bi mogla pomoći u zaustavljanju negativnog demografskog trenda mi smo dakle stajališta da to jest početak one prve faze dakle zaustavljanja negativnog trenda i ako bude sreće i ako budemo zajedno s vama zastupnicima u Hrvatskom saboru poduzimali i mnoge druge mjere koje će upravo taj Savjet za populacijsku poliltiku predlagati hrvatskoj Vladi, a onda hrvatska Vlada Hrvatskom saboru vjerujem da ćemo nakon zaustavljanja negativnog demografskog trenda uspjeti i, ga i pokrenuti u pozitivnom smislu. To je prva i glavna tendencija koja ide i uz ova tri prijedloga zakona odnosno uz njihovu izmjenu. Na Savjetu o kojem vam govorim dakle Savjetu za populacijsku politiku također je dogovoreno da se do kraja ovoga mjeseca dakle do kraja ožujka predlože i nužne hitne i kratkoročne i dugoročne mjere. Mi ćemo o tim mjerama dakako informirati i izvjestiti i Hrvatski sabor. Mi također u Vladi mislimo da i, ponoviti ću naše stajalište još jedanput, uz ova tri Prijedloga zakona da je zaustavljanje negativnog demografskog trenda prvorazredno i političko i nacionalno pitanje. Upravo na Savjetu za populacijsku politiku demografi su među ostalim izrekli još jedno predviđanje o kojem mislim da biste morali biti informirani prije glasovanja o ova tri Prijedloga zakona. Naime oni predviđaju da će se za manje od 50-tak godina izgubiti cijeli jedan Zagreb. Dakle da će doći do prave katastrofe u tom smislu, da će nestati jasno oko milijun stanovnika odnosno da će nas u Hrvatskoj živjeti oko milijun manje. To bi značilo kao da bi recimo neka velika katastrofa sa lica zemlje zbrisala cijeli jedan Zagreb, glavni grad Republike Hrvatske. Želim vas podsjetiti dame i gospodo saborski zastupnici također o činjenici da je i Gospodarsko-socijalno vijeće poduprlo ove izmjene, poduprlo odluku Vlade da vrati trogodišnji rodiljni dopust za majke blizanaca, troje i više djece. Mi smo upravo na sjednici Gospodarskog-socijalnog vijeća raspravljajući nakon što je GSV podržao ove mjere raspravljali i o položaju žena na tržištu rada u Hrvatskoj budući da se upravo činjenica o položaju žena, nepovoljnom položaju žena na tržištu rada isticala kao protuargument donašanju ovakve odluke. Dakle Gospodarsko-socijalno vijeće donijelo je u tom smislu neke vrlo jasne i konkretne zaključke kojima se naravno traži i mi ćemo na tome kao, govorim o Vladi kao jedan od socijalnih partnera itekako uznastojati dakle da se uskladi rad ustanova za djecu predškolske i školske dobi, da se uskladi sa stvarnim potrebama obitelji i zaposlene majke, da se sustavno planira izgradnja ustanova za brigu predškolske, o djeci predškolske dobi i uslužnih servisa sa pomoć obitelji. U tome će kad se usvoji Državni proračun vrlo skoro krenuti i Ministarstvo obitelji sa nekim vrlo konkretnim projektima. Zatim ćemo jasno uznastojati na temelju ovih zaključaka GSV-a i na pomoći privatnoj inicijativi za skrb djece predškolske dobi pa i u trgovačkim društvima i vjerujem da sve te mjere zajedno kao jedan mozaik uistinu mogu pomoći zaustavljanju negativnog trenda. Vi znate dame i gospodo zastupnici da žene među nezaposlenima danas čine više od 58% i naravno zato mi i u hrvatskoj Vladi itekako razumijemo zabrinutost određenog dijela javnosti posebice žena kad se govori o njihovom položaju i naravno kad se govori o svim mjerama koje država poduzima a koje su vezane za njihov položaj. U raspravi na Gospodarsko-socijalnom vijeću vezanoj i uz ove mjere koje danas predlažemo, ali vezane i uz položaj naravno žena govorili smo o vrlo konkretnim slučajevima iz stvarnog života koje Vlada misli spriječiti na sve zakonom moguće načine. Govorili smo o otkazima ugovora o radu na određeno vrijeme za vrijeme rodiljnog dopusta, bolovanja. Zatim o radu žena u noćnim smjenama osobito majki do sedme godine života djeteta. Zatim smo govorili isto tako o nedopustivim slučajevima rada noću samohranih majki, o nedostatku infrastrukture. Naravno o činjenici da je neprekidno na listama čekanja u Hrvatskoj oko 5 i pol tisuća djece i tako dalje, i tako dalje. Međutim mislimo da isto tako uz odluku ove Vlade da se negativni demografski trend pokuša na sve načine zaustaviti idu i vrlo dobre reakcije iz javnosti, idu reakcije i različitih tvrtki koje vjerujem da ste vidjelik odlučuju majkama dodijeliti po 10 tisuća kuna ili više. Idu isto tako i vrlo dobre reakcija jedinica lokalne uprave, gdje se češće evo dobivamo vijesti o tome da se pojedini gradovi, odnosno općine odlučuju također na svojevrsno darivanje obiteljima koje dobivaju, dakle i prvo i drugo i treće i svako sljedeće dijete. To su izvrsni primjeri, ja ih u ime Hrvatske vlade itekako pozdravljam i naravno pozivam i sve druge da se uključe u ovaj naš zajednički veliki posao zaustavljanja negativnog trenda, u veliki posao koji je prvorazredni ponavljam politički problem, nacionalni problem. Jer je sasvim sigurno da će se za 50-tak za stotinu godinu kad se budu čitale rasprave iz Hrvatskog sabora, kad se bude pitalo u kojem mandatu je radila koja Vlada, itekako propitivati koliko smo bili zauzeti za ovaj problem, koliko smo bili s njim upoznati, i što smo, dakle ova generacija političara činili da se taj katastrofalni trend zaustavi. Na kraju dame i gospodo zastupnici, želim vas još upozoriti na konačan prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu, na članak 5. To je ono o čemu najviše ovih dana pitaju obitelji, naravno posebice majke koje imaju više djece. Dakle, od kad će to važiti, do kad će se primjenjivati, koga će sve obuhvatiti? Dakle, pozivam na članak 5. koji govori, radnik koji je do dana stupanja na snagu ovoga Zakona otpočeo koristiti pravo na rodiljni dopust može nastaviti koristiti to pravo prema odredbama ovog zakona. i stavak 2., radnik kojim je pravo na rodiljni dopust ili pravo na rad s polovicom radnog vremena, odnosno pravo na mirovanje radnog odnosa isteklo prije dana stupanja na snagu ovoga zakona može koristiti prava iz ovoga zakona do navršene treće godine djetetova života. I jasno, dame i gospodo zastupnici, budući da o ovim zakonima moramo raspraviti tijekom, odnosno prije donošenja državnog proračuna i Zakona o izvršavanju državnog proračuna, također vas upućujem na članak 19. u Zakonu o izvršavanju državnog proračuna, koji kaže među ostalim, naknadnu plaće za vrijeme korištenja porodnog dopusta od jedne do tri godine djetetovog života, i sada to je jedna velika odredba, ali uglavnom odnosi se na naknadu za to vrijeme koja će kao što piše u Zakonu o izvršavanju državnog proračuna iznositi 1600 kuna. Dakle, prijedlog je isti od prvog do drugog čitanja. Ovo je konačni naš prijedlog. i ja vas dame i gospodo zastupnici pozivam da ga podržite, dakle, da podržite prijedlog Hrvatske vlade da se vrati mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta za majke blizanaca, troje i više djece. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora i podnijeti osim u pisanoj formi izvješća? Da. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, poštovani zastupnik predsjednik Marko Turić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo ministar. Odbor za rad i socijalnu politiku i zdravstvo na 4. sjednici Odbora, održanoj 2. ožujka 2004. godine raspravio je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki i Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju, koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktima od 25. veljače 2004. godine. Odbor je navedene zakone raspravio kao matično radno tijelo sukladno članku 75. Poslovnika Hrvatskog sabora. Članovi odbora su jednoglasno odlučili da se provede objedinjena rasprava o sva tri zakona. Tijekom rasprave istaknuto je da predložene izmjene svakako predstavljaju poboljšanje u odnosu na postojeće stanje i dio su niza mjera pronatalitetne politike u riješavanju problema demografskog stanja. Kako se radi o neobvezujućem paketu zakona, svaki roditelj ima mogućnost izbora pri korištenju nekog od ovih prava. Problem zaposlene žene i poslodavca, obzirom na 3-godišnji rodiljni dopust svakako postoji istakli su neki članovi odbora. Nužno je stoga da ugrađivati sustav institucionalnim i zakonodavnim mjerama da bi se sudjelovanje žene na tržištu rada poboljšalo. No, pri tome treba podržati i ove predložene mjere koje su pomak od kojeg treba krenuti, pa je i većina članova odbora mišljenja da treba podržati ove zakone. Nakon toga članovi odbora su većinom glasovat uz dva suzdržana odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje sljedeće. Zakon o izmjenama i dopuni Zakona o radu, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki, te Zakon o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li još koji izvjestitelj odbora koji su proveli raspravu o ovim prijedlozima zakona uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a. U ime Kluba zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo potpredsjednice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Ova tri zakona, znači ovaj Zakon o radu, Zakon o porodnom dopustu majki koji obnašaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki, Zakon o zdravstvenom osiguranju čine jedan paket. Prevedeno znači, to je pravo na trogodišnji dopust za sve one majke koje se odluče na treće ili svako iduće dijete, odnosno one majke koje rode blizance. IDS podržava ovu mjeru. Mi se, da budem iskren čak i čudimo zašto se 2001. smanjio, ako se ne varam porodni dopust sa 3 godine na 2 godine, kada ta mjera de facto u proračunu nije iziskivala neka veća sredstva, tim više što je 3. siječanjska vlast bila ona koja je uvela mogućnost da porodnu naknadu primaju i žene koje samostalno obnašaju neku djelatnost, odnosno ta je vlast bila ona koja je uvela mogućnost da i nezaposlene majke primaju porodiljsku naknadu. Znači, do tamo negdje 2001. te osobe, te žene bile su nezbrinute. Kako to da 3. siječanjska vlast nije uspjela kapitalizirati tu činjenicu da porodiljsku naknadu protegnula na gotovo 20 tisuća korisnika meni je nejasno. Međutim, to se je tada dogodilo. 2001. bilo je negdje oko 13 tisuća korisnica po tom osnovu nezaposlenosti. Iz proračuna se tada isplaćivalo cca 250 milijuna kuna. Nažalost, zbog pada novorođene djece ti iznosi bojim se ni u buduće iako će se najvjerojatnije nešto povećati neće biti drastično povećani jer usprkos tim novim iznosima ostat će zbog manje djece koja će se vjerojatno i u buduće rađati nepromijenjeni. Zašto? Nedavno je Državni zavod za statistiku objavio rezultate o siromaštvu i njihova je ocjena gotovo nevjerojatna a netko bi rekao možda i očekivana. Pročitao sam jedan naslov gdje su doslovce došli do zaključka da treće dijete vodi u siromaštvo. Znači, učinimo sve u ovome Saboru pa i usvajanjem ovih zakona da tome ne bude tako, da socijala ne proizvodi socijalu. U Hrvatskoj 2002. ispod praga siromaštva živjelo 773 tisuće ljudi ili 18,2%. Godinu dana prije 2001. u Hrvatskoj je ispod tog praga siromaštva živjelo 17,2% građana Republike Hrvatske ili 2002. za četveročlanu obitelj prag siromaštva bio je određen iznosom od 40 tisuća 433 kune. Znači, ako imamo te podatke na umu da 18,2% građana Republike Hrvatske živi ispod praga siromaštva uopće ne iznenađuju podaci o padu nataliteta na prostorima naše države. 2002. bilo je rođeno 40 tisuća 283 djece, 2003. svega 35 tisuća 390 djece. Od toga broja kao treće dijete 2003. rođeno je 4 tisuće 995 djece a kao četvrto svega tisuću 593. Zašto je to recimo tako? Nije tome razlog bila niti će biti dužina trajanja porodnog dopusta već po mom sudu prvenstveno nemogućnost zaposlenja takvim majkama koje se odluče na troje ili više djece. 2003. to znamo svi gotovo 90% građana Republike Hrvatske koji su prvi puta tražili posao ili koji su bez obzira na sve nanovo se zapošljavali zapošljavali su se isključivo na određeno vrijeme. Konačno, tko će u ovoj zemlji zaposliti majku sa troje ili više djece? Takve majke nažalost imaju šansu vratiti se na posao samo u državne tvrtke ili na neko radno mjesto u državnoj ili lokalnoj samoupravi ili upravi i to je gospodo bit. Tko će te žene zaposliti a svi znamo pretvorba je za nama, nema više državnog ili tzv. društvenog vlasništva, nešto je ostalo u državi. Ne znam, tu su Hrvatske željeznice, Hrvatska elektroprivreda, Hrvatske šume ili uprava, vjerojatno ćemo i to brzo privatizirati pa će i tu mogućnost da te žene dođu do posla biti znatno im ograničene. Ovome Saboru zasigurno je dužnost da Sabor kao takav stimulira, nazvat ću je kao što bi rekla i Crkva, kulturu života ali isto tako mislim da nitko nije naivan da će se preko noći uvođenjem trogodišnjeg dopusta sve u Hrvatskoj promijeniti na bolje. Jednostavno, neće. Hrvatska će bojim se i dalje stariti. Iz Hrvatske ako se ne pokrene snažan investicioni ciklus ljudi će i dalje odlaziti umjesto da se vraćaju a rast bruto društvenog proizvoda koji je za iduću godinu planiran veličinom od 3,2% on je skroman i ne omogućuje da se spokojno eto dočeka kraj samog mandata ove Vlade. Relevantnih investicija nema. Bojim se da ih nekih većih nažalost neće niti biti. I konačno, prihodi od porasta proizvodnje a to je možda i najveći problem rastu po nekoj stopi od 3,2%, dugovi po 25% i zato uz sva ova prava za koja će IDS dići ruku kao što je digao ruku i protiv smanjenja porodnih naknada sa 2 tisuće 500 na tisuću 600 kuna treba otvoriti i poglavlje kako pokrenuti investicioni ciklus u Republici Hrvatskoj. Bez toga, a zato to govorim, bojim se može doći u pitanje i porodiljske naknade, i mirovine, i plaće u javnoj upravi itd., itd. Jasno da još jedanput možda treba spomenuti i onaj program kojega smo ovdje usvojili 1997. godine a ticao se demografske obnove i da bi možda u njemu trebalo također ukoliko želimo da Hrvatska ponovo broji stanovnika koliko je i imala nadograditi s glavom koja će govoriti o povratku izbjeglog stanovništva s ovih prostora. Povratak je svi ćemo se složiti i politički problem "condicio sine qua non" i bez toga jasno ni Hrvatska ne može proći. Vidimo da kod ovoga Zakona o zdravstvenom osiguranju treba osigurati 15 milijuna kuna. Znači, to nije neki novac. To je znači više simbolika, više gesta ali i taj zakon kao takav apsolutno treba podržati. Jasno je ono što smo i maloprije čuli ako netko neće ne mora biti na porodnom dopusti koji traje tri godine ali takvu mogućnost ukoliko mu se omogući mislim da treba podržati. Mi u Klubu pozdravljamo i povišenje tj. vraćanje porodnih naknada za onih drugih šest mjeseci sa tisuću 600 na 2 tisuće 500 kuna odnosno pozdraviti ćemo i povišenje naknada za nezaposlene žene sa 900 na tisuću i 600 kuna. Sve u svemu, bivša koaliciona vlast po mom sudu trebala je barem šest mjeseci do izbora uraditi ovo na čemu poentira danas nova vlast, zapravo uopće ta prava nije trebala dovesti u pitanje. Sve u svemu, sa ovim zakonskim prijedlozima ništa se vjerojatno spektakularno neće dogoditi ali treba takvu jednu normu omogućiti jer možda će se njihov, nakon te norme netko lakše odlučiti na treće ili neko iduće dijete. I što god se čini na tom polju IDS će to podržati pa tako i ove zakone. No, rast stanovništva i gospodarstvo su izgleda spojene posude. Jedno bez drugog očigledno ne ide i stoga morati ćemo prije ili kasnije otvoriti i to drugo bolno pitanje u kakvom nam je stanju naše gospodarstvo. Ako svega dvije županije u Republici Hrvatskoj imaju bruto društveni proizvod iznad republičkog prosjeka a njih 19 ispod republičkog prosjeka onda je i to hrvatska surova stvarnost. Na primjer, od 10 najvećih hrvatskih poduzeća u Zagrebu su čak koncentrirana sjedišta njih 8 tvrtki, u Istri 2, lani ih je u Istri bilo 3 ali zbog toga što vam tvrtke jednostavno mijenjaju sjedište, odlaze put Zagreba tako da se i prihodi po osnovu dobiti bitno smanjuju ma ne samo u toj sredini nego i čitavoj periferiji u Republici Hrvatskoj. Na primjer negdje ove godine iz Poreča put Zagreba trebala bi svoje sjedište prenjeti i porečka rivijera. Jednom riječju, došli smo u situaciju da Zagreb naprosto usisava gospodarski dio Republike Hrvatske. To što smo se, ja bih čak rekao možda i zaletjeli smanjenjem ministarstva sa 19 na 14 a istovemeno za Vladu u proračunu osigurali 25% više sredstava nego što je to bilo prošle godine govori da ne vidimo što se u Hrvatskoj dešava, umjesto da dislociramo pojedina ministarstva, danas je u ovom gradu koncentrirano gotovo 70 a možda i više posto kapitala pa ne čudi zašto se istok Republike Hrvatske prazni a zašto isključivo se stanovništvo povećava u gradu Zagrebu. Ja mislim da o tome također treba progovoriti kada je ova tema po srijedi, mislim da ova centralizacija, da ova metropolizacija vodi i možda dovesti do toga da će demografski ostali krajevi Republike Hrvatske biti opuštošeni. Evo, samo to smo htjeli i nadodati. A što se tiče ovih glasova po ne znam koji put ponavljam IDS ih podržava.
Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ivana sučeč-Trakoštanec.
Gospodine predsjedniče, kolega zastupniče, netočan je navod da nitko u Hrvatskoj ne želi zapošljavati žene pogotovo one koje rađaju u ime niza sjajnih hrvatskih poslodavaca moram demantirati taj netočan navod. Dakle postoje tipično ženske grane gdje se zapošljavaju žene i gdje poslodavci rado žene uzimaju ne samo u tim granama. A i ne bih se složila sa korelacijom da je stupanj siromaštva i broj djece u upravno propocionalan, upravo obratno. Sa porastom standarda raste i konformizam i ... [[Govornik se ne razumije.]] broj novorođene djece po jednoj ženi što pokazuju zemlje u kojima je vrlo nizak dohodak per capital sa velikim brojem djece od 7 po jednoj djeci ili onih gdje je razvijenije. Dakle i u Hrvatskoj se može diskutirati o tome zašto je broj djece takav. Nije isključivo pad standarda taj razlog. Hvala.
Hvala, ispravak netočnog navoda poštovani zasutpnik Petar Mlinarić.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Gospodin Kajin je spomenuo da se stvore uvjeti za izbjeglice, ja napominjem da se doda još i kada se spominje o izbjeglicama da ima još nekoliko tisuća progranika.
Gospodine Mlinarić, molim vas ispravak netočnog navoda.
Ne, to je, netočan je navod da su se progranici vratili. Podrazumjevamo da su progranici vraćeni još nekoliko tisuća ima u progonstvu koji ljudi nemaju uvjete da se vrate svojim kućama pa molim da se uvaži.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Ispravljam netočni navod kolege Kajina da ukidanje ovoga prava prije 2 godine nije bio prilog demografoskoj, rješavanju demografskog problema Hrevatske. Naime, najnovija istraživanja pokazuju da nema ama baš nikakve pozitivne korelacije između dužine porodnog dopusta i povećanoga nataliteta. Upravo obrnuto pogoršava se položaj žene na tržištu rada a to je najvažniji faktor i najvažniji činitelj domografske obnove.
U ime Kluba HDZ-a, poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministar, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice raspravljao je o Konačnom prijedlogu zaknoa o izmjeni i dopuna Zakona o radu, Zakona o zdravstvenom osiguranju kojim se uređuje način isplate naknada za korištenje prava određenim Zakonom o radu a isto tako razmotrili smo i Zakon o prorodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki. Mislimo da smo u prethodnom čitanju, mislimo da smo se u prethodnom čitanju, oprostite, svi složili da negativni demografski trendu Hrvatskoj dugoročno predstavlja njezin najveći problem. Čuli smo i političiki i nacionalni. Suočavamo se sa depopulacijom, smanjenjem ukupnog broja stanovništva i njegovim starenjem. Prema istraživanjima od 2001. 630 tisuća ljudi je starijih od 65 godina što iznosi 15,2% naše populacije. Usvajanje ova tri zakona mislimo da predstavljaju početak borbe protiv bijele kuge koja vlada Hrvatskom. Da se nisu smanjile rodiljne naknade i rodiljni dopust prije 4 godine odnosno 2001. možda bi danas raspravljali o drugim mjerama nacionanlog programa demografskog razvitka kojima bi se roditelji obitelji potaknule na veći broj djece. Katastrofalna demogreafska kretanja u Republici Hrvatskoj koja se uspoređuju sa 1726. godinom, dakle, prošle godine je prvi put zabilježeno manje od 40 tisuća rođenih. Upućuje na opravdanost svih razmišljanja i demografskih tumačenja koji potenciraju poduzimanje svih raspoloživih mjera koje bi mogle pomoći povoljnijim demografskim kretanjima. Upzoravamo da na demografska kretanja utječu i mnogi drugi faktori, kontrola prekida trudnoće i pitamo se kakvi su, kakve su danas kontrole u ginekološkim ordinacijama. Problemi neplodnosti, razvoj infrastrukture, vrtića u smjenama, jaslica, rješavanja stambenih pitanja, kredita mladih ljudi itd. O svim aspektima pronatalitetne politike treba govoriti i razvijati svijest o mogućnostima pokratanja pojedinih aktivnosti. Nedavno smo vidjeli i spomenute lijepe primjere firmi koje materijalno pomažu majke a ovdje možemo reći i pohvaliti firmu Belupo koja je dala majkama po 10 tisuća kuna. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majke koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki regulira se korištenje dopusta do 1 godine odnosno 3 godine za blizance, treće i svako sljedeće dijete. Svakako je za podržati i vraćanje rodiljnih naknada. Naglašavamo mogućnost izbora majki koje će same odrediti da li će taj dopust koristiti ili ne. Za ove naknade sredstva su osigurana u državnom proračunu što je vidljivo i iz Zakona o izvršenju. Hrvatska demokraska zajednica naglašava da populacijska politika neminovno nameće obvezu prilagođavanja zahtjevima tržišta rada te participaciju poslodavca kroz veću fleksibilizaciju rada. Zasigurno je u tom dijelu ohrabrujuća potpora GSV-a. U praksi žene se susreću sa tzv. prikrivenom diskriminacijom. Naime, pri zapošljavanju žene se ispituje o obiteljskim obvezama, o broju djece, o namjerama da imaju djecu i tome slično. No, Hrvatska demokratska zajednica vjeruje da je ovim mjerama predloženim zakonima demografsku problematiku uz jačanje uloge obitelji u društvu dovela u samo središte interesa državne politike a na nama je da takvu politiku i podržimo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem, u ime Kluba HSS-a poštovana zastupnica Ljubica Lalić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo, nakon provedene rasprave u prvom čitanju, pred nama su Konačni prijedlozi zakona o radu, o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i ne zasposlenih majki te Zakona o zdravstvenom osiguranju. Cijeli paket izmjena odnosi se na produženje porodiljskog dopusta majkama za slučaj rođenja blizanaca, trećeg i svakog sljedećeg djeteta s dvije na tri godine. Obrazlažući prijedlog predlagatelj ovu mjeru naziva stimulativnom mjerom populacijske politike, kao i u prvom čitanju i danas mislimo i tvrdimo da to jest stimulativna mjera ali najmanje učinkovita. Klubuzastupnika Hrvatske seljačke stranke podržat će predložene izmjene iz razloga što majkama pružaju mogućnost korištenje trogodišnjeg porodiljskog dopusta ako one to žele. Međutim, u iščekivanjima realizacije cilja treba biti realan i ne može se očekivati nikakvi spektakularno povećanje broja novorođene djece. Unatoč prigovorima u prvom čitanju, niti u obrazloženju konačnog prijedloga zakona nismo dobili komparativne podatke o kretanju broja novorođenih u odnosu na uvedene mjere pronatalitetne politike. Takvi podaci bili bi čvrsta osnovica za analitiku učinkovitiosti uvedene mjere. Bez podataka možeom tek teoretizirati ali i politizirati a pozitivne pomaci bit će neznatni. Gospodarski razvoj Republike Hrvatske jeste pretpostavka demografskojk obnovi jer u državi koja ne samo da jamči pravo na pravo i zaradu dostojna čovjeka nego i omogući konzumiranje toga prava, iseljavanje će biti svjedeno na najmanju moguću mjeru. Statistički podaci govore da se iseljav amlađa populacija koja u potrazi za boljim žiovotom odlazi dilkjem svijeta i tamo naravno vraća djecu. U Hrvatsku se vraćaju osobve starije dobi kako bi umirovljeničke dane proveli u Domovini izvan koje su živjeli cijeli život ili veći dio svoga radnoga vijeka. Mlađi malobrojni dio koji se vraća vrlo brzo se razočara sa hrvatskim promišljanjem sustava tržišnog poslovanja, visinom primanja, uvjetima rad ai primjenom zakona o radu i bježi iz Hrvatske glavom bez obzira. tako sen ikada neće napraviti demografska obnova, ma kolike porodiljske naknade i koliko duge porodiljske dopuste donosio ovaj Sabor. Mladima omogućiti zapošljavanje primjerenu zaradu rješavanje stambenog problema stvoriti viziju perspektivne budućnosti, i tada će nestati stah izumirjanja nacije. Bio bi vrlo interesantan podatak o broju neoženjenih u Hrvatskoj. Vrlo viskok postotak. Kao razlog odabaranog statusa najčešće ne navodi nemam posla, i ne znam kada ćiu ga imati, ne mogu stvarati još veću sirotinju. Ponovno se vraćamo na već rečeno nužan je gospodarski razvoj Hrvatske. Dakle pri donošenje ovih zakona treba realno sagledati i gledati na ciljeve koji će se njima postići. Biti preoptimističan i uvjeravati sebe i sve druge kako smo poduuzeli savršene mjere time što smo otvorili mogučnost korištenja porodiljskog dopusta do tri godine, majkama blizanaca trećeg i svakog sljedećeg djeteta, doživljava se kao obično politikanstvo. Što država čini na stimulativnim mjerama prma onima koji nemaju niti jedno dijete, ili jedno dijete. Nadalje, čitajući obrazloženje izmjena i dopuna Zakona o porodonom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki pročatati ćemo Citiram. Konačni prijedlog sadrži istovjetan tekst prijedloga zakona uz određena nomotehnička poboljšanja teksta. Završen citat. Međutim to nije točno. Postoji nwešto što je bitno različito od prijedloga zakona u prvom čitanju. Prvotni prijedlog je nezaposlenim majkama omogućavao porodiljski dopust do 6 mjeseci djetetova života. Konačni prijedlog izjednačava nezaposlenu majku sa zaposlenom jer oba dvije ima ju pravo kod prvoga i drugoga djeteta na porodiljski dopust do godinu dana života djeteta. To je bio prijedlog Kluba Hrvatske seljačke stranke u prvom čitanju. Zahtjevalil smo izjednačavanje i to je predlagatelj prihvatil Stoga zbunjuje daljnje obrazloženje predlagatelja koji kaže. Citiram. "U raspravi na sjednici Hrvatskog sabora i u izvješćima hrvatskih odbora nisu iznjeti konkretni prijedlozi za izmjene odnosno, dopune teksta prijedloga zakona."Završen citat. A čini mi se da to obrazloženje dobili danas u uvodnom obrazlaganju. To jednostavno nije istina. Govoreći u ime Kluba zasatupnika Hrvatske seljačke stranke rekla sam, citiram."I sada u ovom paketu izmjena zakona malo paradoksa. Zaposlenim majkama daje se pravo koje većina neće korisitit a nezaposlenim majkama, majkama na redovnom školovanju i nezaposlenim majkama korisnicima invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad, porodiljski dopust za prvo i drugo dijete ostaje svega 6 mjeseci. Točno je da te kategorije majki do prije dvij godine uopće nisu imale pravo niti na dopust niti na naknadu. Ovaj Sabor im je to omogućio i nije bilo lako obraniti prijedlog no nismo mislili ni onda a ne mislimo ni sada da je to dovoljno. Smatram i zastupam stav da su sve majke jednako vrijedne i one koje rade u ministarstvma i Vladi io ne koje rade u tvornicama baš kao i one koje sa svojim muževima rade na svojim obiteljskim gospodarstvima. A formalno pravno nemaju status zaposlenika i one koje su ustinu nezaposlene. Ako su jednako vrijedne a jesu, tada i trajanje porodiljskog dopusta za prvo i drugo dijete treba biti svima jednako. Očekujem od predlagatelja da isprvi nepravdu". Dakle prijedlog je bio potpuno jasan i konkretan i stoga je zaprepašćjuće obrazloženje da u raspravi nije bilo konkretnih prijedloga. Obrazloženje ima smisla samo onda ako je za predlagatelja klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke nitko, a njihovi prijedlozi ništa. NO sama činjenica da je predlagatlej prihvatio prijedloge kluba koje smatra nikim ukazuje da izneseni prijedlozi ipak nisu ništa. Nije nimalo sramotno prihvatiti dobre prijedloge i to treba priznati, a ne prikrivati ovako oborivim obrazloženjem. Zadovoljni smo prihvaćanjem prijedloga ali nismo zadovoljni nedostatkom hrabrosti da predlagatelj to i prizna. NO kako got bilo konačno su majke izjednačene pa kako je došlo vrijeme njihova izjednačavanja dugogodišnjim parlamentarnim zalaganjem kluba zastupnika Hrvatske seljačke stranke, proći će i vrijeme u kome ga predlagtelj smatra da je nitko. Dakle Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržati će predložene zakone, u kojima gleda neznatne korake ka pravim i učinkovitim mjerama pronatalitetne politike. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Kajo Bučan.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora ispravljam netočan navod daje ovo najmanje učinkovita mjera, a u istoj rečenici se nadodaje,. a bez analitike učinkovitosti. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik. Povreda Poslovnika zastupnica LJubica Lalić. Izvolite.
Pa zahvaljujem gospodine predsjedniče, kolega je napravio povredu članka 209. jer nije ispravio krivi navod nego krivo mišljenje. I ja sam upravo obrazložila u izlaganju i rekla zbog nedostatka podataka koje je predlagatelj trebao dostaviti mi možemo teretizirati. Pa i ovo je sada samo teroretiziranje, a zapravo nećemo doći do meritornog zaključka.
Ne radi se o povredi Poslovnika jer je navod izraženo mišljenje, izrečeno mišljenje. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Zdenak Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame ig ospodo kolegica je rekla sljedeće citiram. "Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposelnih majki doživljava se kao pravo politikanstvo.". Kolegice to nije točno, ovo je zakonska osnova kojom će se zaustaviti negativni trend demografske slike u Hrvatskoj.
Potpredsjednica Vlade, ministrica branitelja, međugeneracijske solidarnosti gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Poštovana gospođo zastupnice Lalić evo, makar sam odlučila ne javljati se naravno, odnosno javljati se što je moguće manje da bi zastupnici imali priliku u relativno kratko vremenu raspraviti ova tri prijedloga zakona. Ali moram sada intervenirati, mislim da je to važno zbog daljnjeg tijeka rasprave i eventualnog pozivanja na jednu konstataciju koju je izrekla uvažena zastupnica Lalić. Prije svega o spektakularnim mjerama, dakle uvjeravanje javnosti da je Vlada poduzela spektakularne mjere. Nikada nitko od predstavnika Vlade niti koliko ja znam od saborskih zastupnika Hrvatske demokratske zajednice nigdje nije govorio o spektakularnim mjerama, jer je naravno o spektakularnim mjerama u ovom području apsolutno nemoguće govoriti. Dakle, radi se o nužnim mjerama za zaustavljanje ove katastrofe koja je pred nama, jer čuli smo već valjda milijun puta, nikada se manje djece u Hrvatskoj nije rodilo, nego prošle godine. i ovaj trend naravno je zabrinjavajući, o tome se govorilo i na Savjetu za populacijsku politiku. Što se tiče vaše primjedbe o tome da je sramotno da ne priznati da je predlagatelj prihvati neke dobre prijedloge. Ja moram to odbaciti u ime Vlade. Dakle, ovaj prijedlog o kojem ste vi raspravljali, o kojem ste govorili na koji ste upozoravali vezan za nezaposlene majke i mogućnost korištenja dopust do godine dana, jest bio ugrađen u prvotni prijedlog i možda vam je to promaknulo. Prema tome, ja ga pozdravljam iz sve snage. Evo pozivam vas da pogledate Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki u članku 3. Dakle, vjerojatno se radi o nekakvom previdu, o maloj grešci. Prema tome, dobri prijedlozi se naravno itekako prihvaćaju, uvažavaju. i ja želim iskazati uistinu zadovoljstvo što će Klub Hrvatske seljačke stranke poduprijeti ova tri prijedloga zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Nije točno što je, predsjedniče, nije točno što je rekla gospođa potpredsjednica da su ovi zakonski prijedlozi jedne od nužnih mjera radi spriječavanja jel, negativnog trenda natalitetne politike. Ovo je jedna od irelevantnih mjera, a nužnih mjera je bio prijedlog SDP-a koji još nije došao na dnevni red o smanjenju PDV-a na dječije potrepštine i Vlada još nije dala mišljenje. A osim toga jedan od nužnih mjera bi bio upravo to da žene majke imaju prednost pri zapošljavanju kao što to imaju branitelji. To bi bila politika.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Pa meni je žao gospodine predsjedniče, što ja moram ministricu ispravit. Gospođo ministrice, ali nakon prvog prijedloga nas dvije smo i razgovarale i tražila sam da se poveća na godinu dana. Prvotni prijedlog je bio 6 mjeseci. Konačni prijedlog, imamo godinu dana za nezaposlene majke i mi to pozdravljamo, i mi smo to tražili i predlagali. Mislim trebamo objektivno informirati. Dakle, u prvotnom prijedlogu je bilo 6 mjeseci na naš prijedlog ste to prihvatili i zahvaljujemo vam se.
U ime Kluba HSLS-a i DC-a poštovana zastupunica potpredsjednica Đurđa Adlešić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovana gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Ja ću doista u ime Kluba HSLS-a i DC-a govoriti kraće od vremena propisanog Poslovnikom, jer držimo da je potrebno donijeti proračun prije njega raspraviti zakone koji su jedna od dobrih uvjeta za donošenje ovog proračuna koji ima rekordan broj amandmana, vjerojatno opravdanih, sa pokušajem da sve što do sada nismo uradili, izgleda uredimo baš ove godine. Pred nama se nalazi zakon i sa ciljem poboljšanja populacijske politike i tu treba biti potpuno jasan. Poboljšanje populacijske politike važan su dio programa Hrvatske demokratske zajednice koja je dobila izbore i to treba priznati i sa posebnom brigom za višečlane obitelji koje su u pravilu ipak siromašnije. Mi ćemo u Klubu HSLS-a i DC-a poduprijeti predložene zakone, jer držimo da su kvalitetni i posebno nam je zadovoljstvo što te zakone podupiru i veći dio klubova iz redova opozicije. Iako držimo da ti zakoni ipak samo segmentarno riješavaju probleme. Međutim, činjenica je da od nekud treba početi. Mi držimo nužnim, i tu želim pohvaliti Vladu, i predložiti da se nastave i dalje razgovori, te da se u rad Vlade i donošenje čitavog seta radnog zakonodavstva aktivno uključi gospodarsko socijalno vijeće, što Vlada već radi, ali držimo da je isto tako potrebno u onaj dio radnog zakonodavstva koji posebno riješava pitanje položaja žene i obitelji uključe i nevladine udruge posebno žensku mrežu Hrvatske, koje i do sada pokazivala poseban interes upravo za ovo područje imala velik broj kvalitetnih prijedloga koje smo ovdje mogli čuti, uglavnom iznošenjem primjedbi iz redova zastupnica različitih političkih stranaka. Populacijska politika tu ćemo se sigurno složiti najbolje se vodi borbom za dobar standard građana, sigurnošću radnih mjesta, posebno sigurnošću radnih mjesta žena. A čuli smo u početku od potpredsjednice Vlade da je 58% od nezaposlenih ipak su žene. Činjenica da žene imaju i niže mirovine, to je podatak koji također možemo ovih dana čitati i u tisku. Što može značiti da su žene one koje češće rade i na crno. Činjenica je da bez obzira na brojne zakone koje smo donijeli i u prošlom mandatu, no pokušaj da senzibiliramo javnost na položaj žena, posebn trudnica, žene još uvijek ispituju hoće li roditi, tko će im čuvati djecu, dakle tu neki bitni pomaci nažalost još uvijek nisu postignuti. Činjenica je i da žene rade noću, a isto tako i da žene koje su samohrane majke rade noću. I neke od ministara samo upozoravala i u prošlom mandatu upravo onim mjestima gdje se ženama moglo omogućiti da ne rade noćnu smjenu, naprosto nije bilo sluha, čak ni u redovima određenih ministarstava. Naravno da žene šute tom svom položaju jer čuvaju radna mjesta posebno kod privatnika. Ono što držimo nužnim nakon usvajanja ovog zakona, ovih zakona, sada je već jasno da će biti usvojen uvjerljivom većinom, je izraditi druge mjere pomoći i potpore obiteljima. Prije svega tu mislimo na nedovoljan broj vrtića. No, zbog toga velik broj djece koja na vrtiće, pa i jaslice čekaju. Isto tako na onaj dio posla koji možemo uraditi sa puno manje financija, ali nešto više truda, to je produžen boravak u školama i vrtićima. Ali isto tako i prednost pri upisu u vrtiće za više člane obitelji, ali i za one jednoroditeljske kojih ima više od 15%. Ponovo želimo potsjetiti kako se ne bi zaboravilo obećanje da će se osnovati alimentacijski fond negdje od jeseni, jer niti prošla Vlada niti one vlade do sada taj fond nisu željele osnovati, a sada nam se čini da postoji politički konsenzus za osnivanje tog fonda i to je sigurno dobro. Ono što Vlada može učiniti, a to može uraditi i Sabor, je sugerirati određene modele pomoći koje mogu primjeniti i lokalne samouprave, posebno u onim područjima vezano uz zdravstvenu zaštitu i rad vrtića i škola. Ali isto tako i posebno podprijeti ili bar pohvaliti što se danas u Saboru događalo, tvrtke koje vode posebnu brigu za rodilje i za djecu i ponovo skrenuti pozornost na onih 15%, odnosno veći postotak od 15% jednoroditeljski obitelji koji su također naša stvarnost. Dakle, Klub HSLS-a i DC-a podupire ove zakone, ali očekuje od Vlade da zajedno sa gospodarsko-socijalnim vijećem i nevladinim udrugama izradi i set drugih zakona koji će doista poboljšati populacijsku sliku Hrvatske. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika LIBRE, poštovani zastupnik Vilim Herman. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! U Hrvatskoj porodiljne naknade pripadaju svim zaposlenim majkama za prvih šest mjeseci temeljem osnovice koju čini prosječna mjesečna plaća koja je isplaćena u posljednjih šest mjeseci prije mjeseca u kojem je započeo porodiljni dopust, a od šest mjeseci do godine dana života naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u jednakoj i zakonom propisanoj svoti za sve zaposlene majke, nezaposlenim majkama, majkama na redovitom školovanju i nezaposlenim majkama korisnicama invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad za vrijeme korištenja porodiljnog dopusta. Ovo je tek mali prikaz nekog aktualnog stanja koje će se djelomice mijenjati predloženim izmjenama ovih nekoliko zakona. No, evo tek u dvije riječi nešto od onoga što su poredbeni primjeri. Ti poredbeni primjeri preko dostupnih podataka ukazuju da 2/3 europskih država porodiljni dopust traje kraće nego kod nas u Hrvatskoj i to također da je Hrvatska među rijetkim državama koja u prvih šest mjeseci zaposlenim rodiljama isplaćuje 100% redovite mjesečne plaće. Dapače, od 31 europske države samo njih 8 isplaćuju raznovrsne porodiljne naknade nezaposlenim rodiljama. Ako se izravno treba reći kome zapravo odgovara predloženo rješenje a neka ne zvuči pregrubo jer je naprosto točno. Moglo bi se reći da su to zapravo tri skupine. Prvo, nezaposlenim majkama koje ipak dobijaju određenu naknadu ali ih ovako niska naknada trajno zadržava, mora se reći pod navodnicima, "kod kuće" i to zapravo tada bez ženinog ili majčinog stvarnog izbora oko ovoga gotovo aziliranja. Druga skupina, majkama pred otkazom jer na taj način rješavaju skoro na ponižavajući način svoj radno pravni status i to ovim putem bilo kakav radno pravni status. I treća skupina, majkama iz obitelji s višim materijalnim statusom, dakle visina naknada za rodiljni dopust u ovakvom slučaju nije niti bitna presudna. Dakle, što se događa s okruženjem žene, majke po našem mišljenju je i odgovor i pitanje i odgovor na ono što je danas predmetom rasprave. Dakle, kvalitet života, stvarni standard, naprosto živahno gospodarstvo i nadasve realna mogućnost zapošljavanja žene a to sve onda naravno bez politizacije i suhe demagogije. Državni vrtići primjerice mogu primiti tek 30% predškolske djece. Evo prostora u kojem treba izravno intervenirati. Jaslice bi morale prihvatiti šestomjesečne bebe a koliko zapravo takvih jaslica, vrtića doista to mogu učiniti. Je to kažem to su pitanja koja znače pokušati naći odgovor i rješenje uz naravno povećanje rodiljne naknade. Dakle, predložene izmjene i dopune Zakona o zdravstvenom osiguranju i ostalih kao i s ovim dopunama Zakona o radu pokušavaju dakle stvoriti jedan sustav porodiljnog i rodiljnog dopusta. Na tragu ovih rješenja proizašlih izmjena Zakona o radu potrebno je naglasiti kako je riječ zapravo o populističkom činu ili pokušaju ostvarivanju tek dijela segmenta predizbornih obećanja a puno manje na objektivnom sagledavanju jednog doista višeslojnog kompleksnog problema. Dapače, predložene izmjene Zakona o radu, i dalje držimo, odstupaju od koncepta ravnopravnosti spolova pa će zbog toga rezultirati još manjim postocima zapošljavanja žena odnosno daljnjom u krajnjoj konzekvenci spolnom segregacijom na tržištu rada, produbljivanjem nejednakih šansi u kontekstu jednakih mogućnosti na tržištu rada i radne snage i daljnjim favoriziranjem tradicionalnog poimanja ženske odnosno muške uloge u društvu. U takvome kontekstu porodiljni ili rodiljni dopust a činimo namjerno ovu razliku trebalo je ustvari pretvoriti u roditeljski dopust koji se u ovako dugom trajanju može koristiti kao uostalom i u poredbenim rješenjima maločas tek djelomice prikazanim. I to samo ako jedan njegov dio koristi i djetetov otac. Cijenu predloženih promjena vidjet ćemo brzo i daljnje licitiranje s mjerama koje navodno "in favorem" u korist demografske obnove Republike Hrvatske čini nam se da gube kredibilitet u očima pa čak i stručne i znanstvene javnosti ne samo u očima hrvatskih građana. I upozorenje. U obrazloženju prijedloga Zakona o rodiljnim naknadama u prvom čitanju bio je spomenut iznos od 10 milijuna hrvatskih kuna, evo ga sada u drugom čitanju 15. To je vjerojatno promjena zbog nekog novog uvida u stanje stvari a treba upozoriti da se u državnom proračunu pojavljuje iznos od 400 milijuna. Što je onda zapravo realni iznos koji je primjeren za ovakvu interevenciju? Pozdravljamo intervenciju ali jednako tako bismo pozdravili i iskrenost onih koji su prije svega odgovorni za iznose u proračunu a to je naravno odgovornost većine u ovom parlamentu. Kod prvog čitanja mislim osobito na onaj dio koji se odnosi na rodiljne naknade zamolili smo da ako je to moguće a trebalo bi biti moguće osobito onda kada nema ažurnosti da se možda ili pak sigurno pripreme projekcije učinaka koliko bi doista bilo očekivano povećanje novorođenčadi i to naravno nije nikakav flert sa 84. Orwelom ili bilo čime što bi podsjećalo na nešto što ide u područja fantazmagorije nego je naprosto obveza onoga koji misli trošiti ili to već čini proračunska sredstva. Dakle, te projekcije nemamo. Također, zamolili smo da se pripremi zbog odgovornosti koliki bi bili proračunski troškovi u duljem razdoblju mandatnom ili četvorogodišnjem razdoblju. To je vrlo važno zbog izračuna i raspolaganja sredstvima. Također, mislili smo da je potrebno da se pripreme i odgovarajuća fiskalna rješenja kao i ona koja bi omogućila da se u području zdravstva, školstva kao i u području stambenih odnosa iznađu ona rješenja koja bi stvorila realni okvir za pronatalitetnu politiku. Kako smo mišljenja a bez želje da se imalo cinizma iskaže. Dapače, želi se iskazati odgovornost i brižnost spram rečene teme i materije mislimo kako djeca nisu statistička brojka, ona zaslužuju dostojanstven život, njihove majke također a preduvjet, ponovit ću, jest živahno, razvijeno gospodarstvo, pa i preko proračuna koji će biti sutra ispred nas, sa više razvojnih ulaganja. Naprosto, Klub LIBRE neće iz rečenih razloga prihvatiti predložene zakone, ova tri predložena zakona koje raspravljamo u objedinjenoj raspravi. Hvala, gospodine predsjedniče. Hvala, kolegice i kolege.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Da, gospodine predsjedniče. Ispravljam onaj dio netočnog navoda gospodin Hermana kad je rekao da žene za prvih 6 mjeseci primaju 100% svoje plaće, što nije točno. To vrijedi samo za žene koje imaju plaću manju od 4 tisuće 250 kuna, što je gornja granica i limit primanja. Dakle, sve one žene koje imaju više od 4 tisuće 250 kuna su zakinute za određenu razliku do njihove pune plaće. Hvala vam.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Ispravljam navod kolege u onom dijelu kada je rekao da je, prijedlozi da su samo predizborno obećanje, a da nisu višeslojan, kompleksan pristup, itd. Pa ja bih kolegu podsjetila i ispravila u tom dijelu netočan navod, da je ovaj Hrvatski sabor 1997. donio strategiju demografske obnove Republike Hrvatske u kojoj je trogodišnji rodiljni dopust za žene, obitelji sa bliznacima, troje i više djece, bio primijenjen. Nakon toga, 2000. godine su ovi zakoni stavljeni izvan snage i ovo sada je u Prijedlogu hrvatske Vlade, ne samo predizborno obećanje koje se ispunjava, ali i vraćanje na strategiju demografske obnove Republike Hrvatske koju je ovaj Dom donio. Hvala.
Potpredsjednica Vlade i ministrica, gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Moram, eto, na neki način ispraviti jedan dio radi pojašnjenja i radi daljnje rasprave. Naime, poštovani gospodin zastupnik Herman je rekao da licitiranje s mjerama, pretpostavljam da se odnosi na ovo, jel, gubi kredibilitet u očima javnosti i u očima stručne javnosti. To moram, na vašu žalost, demantirati. Naime, Savjet za populacijsku politiku koji je nedavno osnovala hrvatska Vlada, koji čine vrhunski naši demografi, dakle stručnjaci priznati i u Hrvatskoj, diljem svijeta, do Ujedinjenih naroda, upravo pozdravljaju ove mjere. Ne misle da je to licitiranje. Istraživanja koja su nedavno provedena upravo ovim mjere među hrvatskom javnosti, su pozdravljena kao jedni od najboljih poteza nove hrvatske Vlade. Prema tome, ne stoji, sasvim sigurno, vaša konstatacija prvo da je to licitiranje i drugo, da te mjere gube kredibilitet i stručne i svake druge javnosti. Dapače. Meni je potpuno jasno, dakle, govorim jasno u ime hrvatske Vlade, da klub LIBRE neće poduprijeti ovaj Prijedlog. Zašto? Zato što je klub LIBRE podastro Vladi amandman kojim traži da se sredstva u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti smanji za gotovo 500, odnosno 500 milijuna kuna. I to gdje? Tražite da se dodatni porodiljni dopust smanji za 400 milijuna kuna i tražite da se ukine alimentacijski fond koji ova Vlada prvi puta predlaže u proračunu. Dakle, izdvaja 20 milijuna kuna. Vi tražite da se to ukine i, dakle, nama je potpuno jasno da vi ovaj Prijedlog nećete podržati.
Hvala. Poštovani zastupnik Vilim Herman, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice. Netočno je kada ste rekli da je stručni savjet ono što daje zapravo mišljenja o rečenoj temi. Naravno, na ekspertski način, jer ne može cijelu stručnu javnost pokriti taj Savjet. On je sigurno kompetentan, on ima svoje reference, ali ni u kom slučaju to nije u cjelini stručna javnost. Postoje vrlo različita razmišljanja, dapače, suprotstavljena i predloženim mjerama, a jednako tako i onim stajalištima koja nisu ... [[Ne razumije se.]] u rečenom Savjetu. Hvala lijepo.
U ime Kluba HNS-a, PGS-a, poštovani zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospođo potpredsjednice i ministrice. Dozvolite da na temu predloženih izmjena i dopuna Zakona u ime Kluba Hrvatske narodne stranke i PGS-a kažemo nekoliko riječi. Prije svega, želim jasno kazati da će Klub HNS, PGS podržati predložene izmjene i dopune Zakona, iako se priklanjamo mišljenju i kao klub i kao stranke ne očekujemo da će se sa ovim izmjenama i dopunama u praksi, kada je u pitanju pronatalitetna politika, pronatalitetna situacija u Hrvatskoj, demografska obnova desit spektakularne promjene ili koraci od 7 milja. Međutim, želimo jasno kazati da mislimo da su i mali koraci u ovom području koji je ozbiljan problem, itekako veliki i da će svaki korak učinjen naprijed biti dobrodošao. Sigurno je da prijedlozi imaju gledajući iz kuta kojim gledaju zainteresirani imaju jasnu socijalnu poruku i oni dobro zvuče, kažem, prije svega za one koji su zainteresirani za ovo. Oni zvuče čak i bolje negoli što je realan položaj mlade žene danas u sustavu rada ili kako se to danas dosta surovo kaže, na tržištu rada i ja bih oko toga isto rekao nekoliko rečenica na temu stvaranja jedne opće klime da na tom području nešto više i šire učinimo. Sigurno je da i danas mlade žene na relaciji mlada žena-zaposlenik-poslodavac imaju jako puno problema. To je ono što se gledajući ove tri godine može iz kuta gledanja interesa poslodavca i pogoršavati. O tome je apsolutno već bilo govora, i u izvješću Saborskog odbora i u diskusijama mnogih prethodnika. No međutim, činjenica da je cijeli paket i da su mjere u cijelosti, posebno ovo oko tri godine, neobvezujuće omogućit će da onaj tko to može i tko to želi učinit učini, a da onaj tko i to ne želi učiniti, ne učini. Iz tog razloga apsolutno držimo da je to taj korak naprijed. Međutim, u vezi ovoga mi bismo kazali. S obzirom na to i kako je konfigurirana Vlada i kako je na koncu konca sada izvršena konfiguracija i vaših ministarstva držimo da je ovo o čemu se sada povodom ova tri prijedloga Zakona dosta govori, a to je pitanje poboljšanja položaja zaposlene žene, da se to treba po meni shvatiti kao jedan od prioritetnih zadataka vašeg ministarstva i Vlade u cjelini i Hrvatskoga sabora. Iz jednostavnog razloga jer bez toga neće doći do pravih pomaka. Mi želimo kazati da je pronatalitetna politika, a to je sasvim jasno, kao i ukupna demografska obnova puno širi pojam i treba sadržavat stotine i stotine mjera. Ja sam na saborskom odboru zamolio i mislim da je to u načelu i prihvaćeno kad smo o ovom govorili, a sad bih to rekao i sada. Mislim da bi bilo dobro da vi osigurate kao vaše ministarstvo da svaki saborski zastupnik dobije strategiju demografske obnove onu koja je usvojena, ja mislim, 97. godine. Iz razloga da ju ima i kao radni materijal. Netko ju ima, ovaj Dom ima stotinjak zastupnika koji su prvi puta u Domu i mislim da bi tu strategiju demografske obnove kao materijal trebali dobiti svi. Još bih samo dodao nekoliko stvari. Sigurni samo da je ono što će najviše učiniti naprijed na ovom putu koji želimo, a to je da izvršimo demografsku obnovu Hrvatske, siguran rad za mlade koji dolaze i koji imaju izuzetno puno problema u procesu uključivanja u rad. Obitelj koja ima jednog sigurnog zaposlenog odlučuje se imati djecu. Međutim, evo, puno mladih obitelji koji nemaju jedno sigurno zapošljenje. Da ne kažem, sada vi vjerojatno od mene bolje znate koliko je danas mladih ljudi koji rade na crno, koliko je onih koji neopravdano rade sa ugovorima na određeno vrijeme, znate koliko se teško mladim ljudima daje ugovor o radu na neodređeno vrijeme, sve je to limitirajući faktor. U slučaju rada oba roditelja oni se odlučuju imati djecu bez obzira da je to jedan ili tri a to je ono što Hrvatskoj i građanima ove zemlje treba. Drugo što je važno isto se spominjalo. Mislim da bismo mi jasno morali kazati da mlade obitelji da bi mogle imati djecu moraju moći na odgovarajući način zbrinuti svoju djecu dakle jaslice su puno važnije nego što im se daje značaj i to jaslice koje su izuzetno dobro opremljene, kvalitetne, moderne, jaslice u kojima rade stručno osoposobljeni ljudi, jaslice koje imaju vrhunsku zdravstvenu zaštitu djece koja su tamo i onda roditelji idu na posao mirni i sigurni da su djeca na odgovarajući način zbrinuta, da imaju odgovarajuću skrb. To je ono što treba učiniti, naravno da bi ako naredne godine budu imale, ako rast bude ako budu u nemogućnosti, mi bismo apsolutno morali osigurati značajnije subvencioniranje jaslica za svu djecu. Značajnije subvencioniranje jaslica i za prvo djete jednako kao i za drugo, ili za treće. Još bih samo kazao da je ova tema neodvojiva od još nekoliko stvari koje su bliske ukupnoj funkcioniranju zdravstvene službe i zdravstvene zaštite u Hrvatskoj. MI u Hrvatskoj ne možemo biti zadovoljni s time kako pokazuju kakvo je stanje ukupne zdravstvene zaštite i zdravlja naroda kroz neke pokazatelje kao što su perinatalni morbiditet, poboljevanje i perinatalni mortalitet. Pokazatelji od 89., 90. do danas nisu dobri. Prema tome, mi imamo određenih problema u području osnovne zdravstvene zaštite i za djecu. Iznimno važno za ovu temu, za pronatalitetnu politiku i za demografsku obnovu je vrhunska zaštita dječaka i djevojčica u dobi puberteta i adolescenciji, ukljućujući i vrhunski zdravstveni odgoj o kome toliko nespretno se zadnjih dana na neke teme govori, što sve skupa ne doprinosi ovome. Prema tome, mislim da ako se tome doda i jasno maksimalna u okvirima osnovne zdravstvene zaštite neograničena briga i skrb za trudnice to će sve skupa činiti čitav niz mjere koje neće možda uvijek biti spektakularne ali koja će učiniti situaciju da se mladi roditelji i mladi bračni parovi odlučuju imati i prvo i drugo onda i treće djete, zavisno od svojih opredjeljenja, svjetonazora i svega skupa. Prema tome, Klub HNS PGS će podržati ove Izmjene i dopune sva tri Zakona, držimo da je apsolutno potrebno u ovom smislu, u smislu sadržaja ovoga o čemu govorimo nastaviti ozbiljan rad na čitavom nizu stotina sustavnih mjera od kojih smo mi pobrojali možda samo 4, 5. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Ivanišu. Prije sljedeće kluba imamo nekoliko obavijesti. Nastavak 2. sjednice Odbora za lokalnu i područnu samoupravu Hrvatskog sabora održat će se danas u 13 sati i 30 minuta u dvorani 133, prvi kat. Obavještavaju se članovi Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost da će se sjednica Odbora održati danas 3. ožujka u 13,30 sati u dvorani 102, na drugom katu. I sjednica Odbora za ravnopravnost spolova održat će se danas u 13,30 u dvorani 233. I obavještavam vas da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Na redu je u ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davorko Vidović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Ja bih u vezi Prijedloga izmjena ovih triju Zakona u odnosu na raspravu koju sam zadnji puta imao u ime Kluba ocjenjujući ove zakonske prijedloge potpuno beznačajnim u odnosu na problematiku koju oni žele rješavati, donekle čak i radikalizirao tu ocjenu pa bih rekao da su ove izmjene ne samo beskorisno nego da su i štetne. Evo i razloga za takvu ocjenu. Osim činjenice da nema ama baš niti jednog jedinoga stručnoga dokaza da produljenje porodnog dopusta na bilo koji pozitivan način utječe na povećanje nataliteta i rješavanje teških i ozbiljnih demografskih problema, mi niti u ovoj raspravi, niti u obrazloženju niti u bilo kojem pratećem dokumentu takvo uvjeravanje nismo dobili i zato tvrdnje koje se ovdje iznose definitivno promašuju metu. MI imamo ozbiljan problem u ovoj zemlji, to je situacija negativne stope demografskoga rasta, iseljavanja i mi se s tim problemom moramo ozbiljno uhvatiti u koštac. Na ovaj način stvaramo privid da to radimo i na taj način zapravo štetimo onomu što bismo htjeli popraviti. Gospođa potpredsjednica Vlade je izrekla ovdje nešto što meni izgleda kao prava fantastika i nadam se da će nam to i argumentirati, da su tobože Ujedinjeni narodi pohvalili donošenje ovih triju Zakona i ove mjere. Dakle, prije nekoliko dana obznanjen je stručan dokument i nikakav novi Savjet o kojem govori potpredsjednica Vlade ne rješava ta pitanja nego smo se sustavno četiri godine koristeći iskustva znanstvena, stručna iskustva Europskih i Hrvatskih stručnjaka sastavili nacionalnu obiteljsku politiku a ovih je dana prošli tjedan izišao iz tiska iz studija činitelji demografskih kretanja u Republici Hrvatskoj, tu studiju su napravili svi ovi stručnjaci savjeta o kojima govori gospođa Kosor i koji niti na jednom mjestu govoreći o demografskim kretanjima i potrebi da se ona poprave ne spominju produljeni porodni dopust. Naprotiv ta Hrvatska struka na prvo mjesto stavlja položaj žene na tržištu rada kao krucijalnu, najvažniju činjenicu koja može pripomoći demografskoj obnovi ove zemlje. Na drugo mjesto se stavlja zdravstvena zaštita žene, obitelji, djece itd, stanovanje, servisi, dječji vrtići itd, a ovo se nigdje ne spominje. Još jednom podsjećam da je to čisti anakronizam, nigdje u ni jednoj europskoj zemlji nemate trogodišnje porodne dopuste, takve porodne dopuste imate još jedino u Rusiji kao jedan relikt socijalističkoga sustava i u Sloveniji su oni duži nešto od 20 mjeseci, nema niti jedne druge Europske zemlje koja ima. Ali što imaju te zemlje? One imaju roditeljske dopuste, smješno je nešto zvati porodnim dopustom što traje tri godine. Obvezni porodni dopust nigdje u Europi nije duži od 6 mjeseci, nigdje, niti u jednoj Europskoj zemlji. Potpuno je napušten koncept koji se ovdje zagovara da se ženu potjera sa posla. Zašto radikaliziram ocjenu da je on i štetan ili može se postaviti pitanje a zašto ga onda ova Vlada predlaže, zašto ga je HDZ stavio kao svoje predizborno obećanje. Jednostavan je razlog. Zašto ga i neke kolege iz oporbe podržavaju? Zato što je na žalost većinsko raspoloženje u Hrvatskoj takovo da doista većina građana u ovoj zemlji misli kako je dobro da žena ide s posla, da ide kući. Tradicionalni koncept obitelji je nažalost većinsko raspoloženje ljudi u ovoj zemlji. To je podilaženje jednoj, to je podilaženje jednoj filozofiji, jednoj praksi koja tradicionalno ženu, od žene traži da se žrtvuje u ime obitelji, u ime dobrobiti društvene zajednice kako se to shvača u percepciji većine, nažalost, naših građana. Moram reći kad se pogleda obrazovna struktura te većine onda to nije, onda to niti, niti ne čudi. Slažem se sa tim da je izbor roditelja hoće li žena raditi ili ostati kod kuće stvar bračnih partnera, ali upozoravam također i na to da je važno reći kakve su posljedice takve odluke. Opredjeli li se žena da ide izvan svijeta rada, da se posvećuje roditeljstvu onda se mora jasno reći da je posljedica toga smanjenje ukupnih zadaća i u redukciji javnih uloga koje žena ima u društvu i vezivanje isključivo uz kućansku sferu. Mora se reći i to da posljedica može biti da žena ostaje u braku iako tim brakom nije zadovoljna, da će se morati nositi sa nasilništvom, alkoholizmom i tako dalje. Jer će biti financijski ovisna o svom bračnome drugu. Da je moguće da bude napuštena ukoliko muškarac zatraži rastavu ili jednostavno napusti zajednicu. Da će se zapošljavati na određeno vrijeme, a ne na neodređeno vrijeme, da to mijenja društveni status žene i dovodi do promjene u kvaliteti života same žene. Da mala primanja koja su dopunska zarada obitelji potencira ovisnost o hranitelju obitelji ili potiče na dodatno zarađivanje pretežno u okviru takozvane sive ekonomije i da isključiva odgovornost za uspjeh obiteljskog života i odgoj djece pada na ženu. To je tzv., ta tzv. geto ružičastog ovratnika. Da ne govorim o psihološkim problemima žene, depresiji, frustraciji, beznađu, apatiji i slično. Gospodo sasvim dobronamjerno želim skrenuti pozornost da je europski koncept pronatalitetne politike sasvim obrnut od ovoga. On napušta u potpunosti koncept jednohraniteljskih obitelji, on upravo obrnuto snažno zagovara rad i muškarca i žene. Nema boljega recepta za rađanje više djece od socijalne sigurnosti koju jamče dvije plaće u kući. Kompleksno trebamo problem rješavati. Problem se ovim mjerama, ovom izmjenom sasvim sigurno neće riješiti. On definitivno ne pogađa metu i nemojmo sijati iluzije, nemojmo sijati iluzije o tome da ovime tobože rješavamo ono što smo rekli da rješavamo. Naprotiv bojim se samo da idemo prema pogoršanju zapravo položaja žene na tržištu rada. To je ono što se može empirijski, empirijski dokazati i ništa više i ništa drugo osim toga. I zato Klub SDP-a ne može podržati prijedloge izmjena ovih zakona uz našu najbolju volju i želju da podržimo svaki prijedlog koji će ići u prilog rješavanja onoga o čemu su predlagatelji danas ovdje govorili znači povećanju nataliteta, nataliteta u Hrvatskoj. I još nešto poslali smo amandmane u kojima tražimo da se nazivi ovih zakona promijene tako da umjesto porodnog ili rodiljnog dopusta govorimo o roditeljskom i da i očevi i majke imaju jednako pravo koristiti roditeljski dopust i to sukladno dobrim običajima i tradiciji i iskustvima većine europskih zemalja, a da se rodiljnim dopustom na, doista naziva ono što to jest. To je onih 6 mjeseci kada su žene, kada su žene doista nakon poroda obvezne po zakonu da tako kažem ostati, ostati kod kuće. Jedna dobra mjera koju predlažemo je da se delimitira iznos porodne naknade za tih 6 mjeseci kada žena ima obvezni porodni dopust. Zašto da žena bude kažnjena, žao mi je što u mom mandatu nismo uspjeli to napraviti, to bi bilo korisno i potrebno, ali imamo prigodu sad. Dakle ne kažnjavati ženu zato što je rodila, delimitirati joj plaću, a za ostalo ako imamo novaca dobro je došlo, ali nemojmo stavljati u isti rang porodne naknade i njihovu visinu sa nečime ovako trivijalnim kao što je pa u konačnici pokušao sam dokazati štetnim, kao što je produljenje rodiljnih dopusta na tri godine bez obzira da li za troje, četvoro, osmero ili tako dalje, djece. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku, gospodinu Vidoviću. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Riječ ima uvažena zastupnica Sučec-Trakoštanec.
Meni je bilo strašno ovo slušati pa od toliko netočnosti ne znam koje bih se dohvatila. Krenuti ću sa dvije, tri ako stignem u minuti. Dakle gospodin je rekao da su ove mjere štetne što je totalno netočno jer ako nema dokaza da su mjere korisne kao što kaže još manje ima dokaza da su one štetne. Dakle nisu štetne. Netočno je uspoređivati i tvrditi sa obveznim dopustom od 6 mjeseci uspoređivati ovaj fakultativni, dakle ovo ni u jednom trenu da javnost zna, nije obvezujući trogodišnji dopust nego je mogućnost izbora isključivo, a podilaženje filozofiji da žena bude doma u Hrvatskoj i temeljem ovih zakona i samo demokršćanski svjetonazor koji se jasno razlikuje od vjerojatno vašeg nazora i u tom cijenim jedino istinito da je u tom filozofskom pristupu svjetonazoru razlika u konceptu. A ovaj koncept držim boljim od onog kojeg vi predlažete.
Zahvaljujem se. Sljedeći je uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Gospodine potpredsjedniče doista teško je odgovoriti na sve one netočne navode ali i ja ću se dotaknuti ovog koji je izrečen da su predložene mjere štetne. To je potpuno netočno jer je sasvim jasno da stručna javnost potpuno stoji iza ovih mjera i da ono što je možda i važnije ukupna populacija u Hrvatskoj po svima ... [[Govornik se ne razumije]] jasno kazuje da su ove mjere itekako dobro došle i da će one imati pozitivnog odjeka. Također potpuno je netočno da je gospođa Kosor izjavila da je ove mjere čak podrža, da su podržali Ujedinjeni narodi. To uopće nije rečeno. Rečeno je da u Savjetu sudjeluju stručnjaci koji su poznati i u Ujedinjenim narodima. Prema tome takvo netočno, potpuno lažno interpretiranje, nepotrebno u ovom Domu da bi se stekla nekakva druga slika o nečemu što nije izrečeno. I konačno treba reći sportskim riječnikom onaj tko gubi ima pravo ljutiti se, ali ovako bijesno se ljutiti doista je neprimjereno, a vašu dobronamjernost gospodine Vidović shvaćam u okviru one poznate da je put do pakla popločen dobrim namjerama. Hvala.
Zahvaljujem. Vrijeme je isteklo. Sljedeća za ispravak netočnoga navoda javila se uvažena zastupnica Lucija Čikeš.
Ja bih se isto malo osvrnula na iskaz gospodina Davorka Vidovića. Vrlo me smeta ovo kad se govori stalno da siju se iluzije. Mislim da tu nikakvih iluzija nema i sve što je donešeno donešeno je na, na osnovi nečega što ima svoje itekako dobro uporište. Ja bih se samo osvrnula na nekoliko od tih. Kaže, citiram: “da ženu tjera se sa posla”. Mislim da se ženu ne tjera sa posla, da je to njen izbor. Ja ću samo govoriti o sebi. Radila sam i rađala sam. Ako sam bila ambicioznija od drugih [[Upadica: Ja molim samo ispravak netočnog navoda.]] Da. Znači da mogu prekinuti svoj porodni dopust i sa dva mjeseca i vratila sam se na posao, ali ja sam to tako htjela. S druge strane kaže da je najbolje da ukinemo i da ne bude, da se ne spominju jednohraniteljske obitelji, nego da oba roditelja rade. Pa čujete, i ja bih voljela da je tijekom ove četiri prošle godine i da moj suprug i dan danas radi, možda bih ja još rodila dvoje.
Zahvaljujem se. Sljedeći za ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Kolega Vidović dopustite mi da vas ispravim. Ali u labirintu puno toga što ste kazali, a što je netočno, doista nije lako ni izabrati na što bih se osvrnuo. Međutim, moram na jednu stvar. Kažete i vrlo često govorite o nepostojanju dokaza. Dakle, prvo mi smo slijedili stručnu javnost i dokaze i upotrijebili smo ih. A i da je tomu tako, ne postojanje dokaza nije dokaz nepostojanju. To je jedna stvar. Druga stvar, kazali ste da je najveća sigurnost i najveće jamstvo za poboljšanje nataliteta dvije plaće. Pa sami znate da zapravo zemlje sa najvećom socijalnom sigurnošću iz dvije plaće, iako je dobro imati dvije plaće imaju možda i najveće probleme sa natalitetom. Hvala.
Zahvaljujem se. Za ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Niko Rebić.
Gospodine potpredsjedniče. Zapravo promašena je cijela ova rasprava i nije čudo što se ništa bitno nije događalo u ovoj politici nataliteta u Hrvatskoj.
Ispravite netočan navod, ja molim.
Ispravit ću ukupno. Nažalost, nije točno da se vaša Vlada sustavno bavila poboljšanjem statusa žene majke. Točno je da je vaša Vlada sustavno smanjivala prava majke i produkt svega je, dakle između ostalog i najmanji broj rođene djece prošle godine.
Zahvaljujem se. Za ispravak netočnog navoda, javio se uvaženi zastupnik Velimir Pleša. Izvolite.
Hvala lijepa. Vrlo kratko i telegrafski. Netočno je, da je ovaj zakon štetan. Netočno je da je ovim zakonom došlo do podilaženje jedne filozofije i anakronizma. Netočno da se radi to zbog toga, jer si je obrazovna struktura tih ljudi koja se podilazi takva i takva kako ste vi željeli prikazati. Netočno je da se majke na takav način stavljaju u poziciju da su one depresivne, apatične i tome slično kao što ste rekli. Jedino što je točno, vi ste rekli da ste pokušali dokazati vašu teoriju, ali niste uspjeli dokazati niti danas, a niti prije četiri godine.
To je točan navod? Ne možete ispravljati točan navod. i kao posljednje javila se uvažena zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Vidović je iznio niz netočnih navoda. Jedan od tih je da koncept štetan i da se ženu tjeru s posla. Naime, prijedlog zakona daje trogodišnji porodni dopust koji je izbor i koji nikoga ne tjera da ode s posla. Drugo, kolega kaže da se od žene traži da se žrtvuje i da je žena kažnjena. Nažalost, kolega Vidović je i predsjednik Odbora za obitelj, pa bi trebao znati da žena koja izabere obitelj i djecu da to njoj nije kazna, nego blagoslov, a po zakonu ima mogućnost izbora. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Mariji Bajt. S ovim smo iscrpili raspravu po klubovima, prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju, oprostite u ime predlagatelja potpredsjednica Vlade. Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Naravno da moram reći nekoliko riječi u ime Vlade Republike Hrvatske koja predlaže vraćanje mogućnosti korištenja 3-godišnjeg dopusta za majke koje imaju blizance, troje i više djece. Nama je u Hrvatskoj vladi jasno da Klub SDP-a neće poduprijeti ova tri zakona, odnosno njihove izmjene, iz jednostavnog razloga što su se ti zakoni mijenjali u vrijeme bivše vlade, što se ukinula mogućnost korištenja 3-godišnjeg rodiljnog dopusta u vrijeme bivše Vlade, što su se također naknade, odnosno visina naknada za rodiljne dopuste smanjivala u vrijeme bivše Vlade i što je to dakle, jedna politika nasuprot drugoj politici. Politika ove Vlade je ponavljam da je ovo prvorazredno nacionalno pitanje, ne demografsko samo, ne socijalno, nego političko pitanje i mi smo to kao Vlada stavili u vrh naših prioriteta. Dakle, riješavanje tog pitanja u vrh prioriteta. Budući da uistinu nikada katastrofalnija slika u Hrvatskoj nije bila. Ne znamo zašto postoji tolika bojazan od više članih obitelji? Naime, to je jedna tendcija vrlo jasna, budući da se ove mjere koje Hrvatska vlada predlaže nazivaju potpuno beznačajnima, beskorisnima, štetnima i trivijalnima. Ja ću vas još jednaput potsjetiti poštovane gospođe i gospodo zastupnici da, je gospodarsko-socijalno vijeće dalo potporu ovim mjerama. Dakle, za ove mjere su glasovali i dali potporu i sindikati i poslodavci. Ja nikada nisam rekla da su Ujedinjeni narodi dali potporu izmjenama ova tri zakona. To potpuno netočno, ja sam samo rekla da u Savjetu za populacijsku politiku koje je imenovala Hrvatska vlada sjede, odnosno da su tamo imenovani i ljudi koji su visoko cijenjeni kao stručnjaci demografi i u Hrvatskoj i u cijelom svijetu, pa tako do Ujedinjenih naroda. Tu ističem gospođu akademkinju Alicu Vethemer Baletić, potpredsjednicu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, zatim ističem gospodina Nejašmića, zatim ističem gospodina Akrapa, gospodina Gelu, dakle to su među ostalim članovi toga savjeta. I ja mislim da se njima stručnost, znanje, iskustvo ni na koji način ne može odreći, pa ni u Hrvatskome saboru. U ime Kluba SDP-a također gospodin Vidović je rekao da bi dobra mjera koju vi predlažete bilo delimitiranje naknada za prvih šest mjeseci. Mi se apsolutno u Hrvatskoj vladi slažemo. Naravno ostaje pitanje, zašto to nije učinila prethodna Vlada? Mi ćemo te sve prijedloge itekako razmotriti i u sklopu svih ovih mogućnih mjera eventualno i tu mjeru predložiti, ako bude moguće u ovoj godini to nije moguće. Što se tiče beznačajnosti ovih mjera kako ste ih prošli puta u raspravi u prvom čitanju nazvali tricama i kućinama. Rekla bih da o tome treba pitati 11 tisuća zaposlenih majki primjerice koje su se kad su te mjere ukinute morale vratiti u roku 60 dana na posao. Sigurna sam, a imam svjedočenja iz stotina pisama koja sam primila, da za njih te mjere nisu bile ni beznačajne ni trice ni kućine, ni beskorisne, a kamoli štetne. Dakle, ja postavljam u ime Vlade, zašto bi postojao strah od višečlanih obiteli? Potsjetit ću vas, da prošla Vlada primjerice udruzi 8+ koja okuplja obitelji sa osmero i više djece nije za njihove programe izdvojila ni kune ni lipe. A istovremeno su se opraštali primjerice PDV-e za Hrvatsku radio-televiziju, za Vijesnik, dakle sanirali su se PIK-ovi, očito novca je bilo. I napokon želim još jedanput postjetiti uz ovu konstataciju da bi se ovim mjerama žene tjeralo s posla, da to nije točno ili da bi žene bile u depresiji, ja sam potsjetila na zaključke gospodarsko-socijalnog vijeća gdje ćemo mi uznastojati na nekoliko mjera koje će poboljšati i to znatno vjerujem položaj žena na tržištu rada. I još jednaput po tko zna koji put ponavljam da ne bi bilo zabune u hrvatskoj javnosti, ovo nije prisila, ovo je mogućnost izbora. Zar nije širenje mogućnosti izbora korak naprijed? Širenje mogućnosti izbora u bilo kojoj zemlji može biti korak nazad. To može biti samo korak naprijed. I napokon, uz konstataciju da je većinsko raspoloženje građana takvo da to podupiru. Uistinu, većina građana kako je rekao i uvaženi zastupnik gospodin Vidović misli da je ovo dobro. 86% anketiranih građana Republike Hrvatske misli da je to dobro. I što ćemo sada? Što možemo? Narod ne možete mijenjati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se potpredsjednici Vlade gospođi Kosor. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Riječ ima uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Ispravljam netočni navod. Naime, netočne su tvrdnje koje gospođa Kosor navodi kao razloge zbog kojih SDP neće podržati ovaj zakon. Da ste pažljivo slušali što je kolega Vidović govorio u ime kluba znali bi zbog čega mi nećemo podržati ovaj zakon a jedan od razloga je to što on ne rješava sva ona pitanja koja se nameću kao nacionalni interes i prioritet a i nisu pronatalitetna.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Jurjević.
Netočna je tvrdnja potpredsjednice Vlade da je pitanje rađanja djece, o tome se radi ovdje, kako ste vi rekli političko, nacionalno pitanje. Još uvijek je to prije svega pitanje ljubavi dvoje ljudi, pitanje roditelja i upravo zato što politiziramo ovu temu čini mi se da idemo u prostor van onoga gdje bi trebali se kretati kad govorimo o rađanju djece. A pošto je to pitanje roditelja dajte mogućnost i očevima da i oni odaberu fakultativno da li žele ići oni ili majka. Pa onda će biti jasno da dijete ima oca i majku, ovako izgleda da ima samo majku.
Ja moram reći da niste ispravili netočan navod jer potpredsjednica Vlade Kosor nije izrekla to mišljenje. Sljedeći za ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Vidović.
Bilo bi također štošta netočnoga izlaganja gospođe potpredsjednice. Ali evo, nisam doveo ni na koji način u pitanje stručnost gospođe Verhaimer-Baletić ili ne daj Bože bilo koga drugoga. Niste nigdje poduprli niti jednim argumentom da je to što vi predlažete dio njihovog prijedloga. To nema veze sa onim što govori gospođa Verhaimer-Baletić i također je netočno ono što kažete draga gospođo potpredsjednice da se otvaranjem prostora i mogućnosti ne ugrožava nikoga. Poslodavac ne zna hoće li žena to pravo koristiti ili ne. To joj stvara nepovoljniji položaj na tržištu rada. Njegovo neznanje hoće li ta mogućnost biti iskorištena ili ne.
Zahvaljujem se. Riječ ima uvažena zastupnica Jelena Pavičić-Vukičević.
Hvala vam lijepo. Ispravila bih netočan navod ministrice Kosor u dijelu kada kaže da se korekcijom trogodišnjeg na dvogodišnji porodni dopust, da se napravila nepravda majkama i da su teška srca se morale vratiti na posao. Svakoj je majci teško vratiti se na posao bez obzira dolazi li na posao nakon šest mjeseci ili tri godine. To sa vremenom nema nikakve veze. Hvala.
Sljedeća za ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospođa potpredsjednica Vlade netočno je rekla da se radi ovdje o mogućnosti. Da se radi o mogućnosti izbora između muškarca i žene onda bismo govorili o mogućnosti eventualno ako se ne radi a ne vjerujem da je o tome mislila o politici nejednakih mogućnosti. Na kraju krajeva dakle samo bi to bilo točno da se radi o mogućnosti kada bi muškarci i žene imali pravo izbora a ovo se radi, u ovom slučaju radi se samo o pozivu ženama i to sa najviše državne instance da ostanu kod kuće, dakle kako bismo pokrenuli Hrvatsku zaustavimo žene.
S ovim smo iscrpili ispravke netočnih navoda. Za riječ se javila predstavnik predlagatelja gospođa potpredsjednica Kosor.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici! Javila sam se zato što ja naravno ne govorim ovdje u svoje ime. Ja govorim u ime Vlade Republike Hrvatske i ovo su zakonski prijedlozi Vlade Republike Hrvatske. Dakle, niti ja niti bilo tko iz Vlade, odgovaram poštovanom zastupniku Jurjevići, nismo rekli a pogotovo izjavili za ovom govornicom da je rađanje djece političko pitanje. Poštovani gospodine Jurjeviću, niti rekla niti mislila. Nešto znam o tome, prema tome ja sam govorila o tome da situacija u kojoj jesmo kad smo suočeni sa katastrofalnom demografskom situacijom, kad je 10 tisuća više umrlih nego rođenih, kad su predviđanja takva da za 30-tak godina neće u Hrvatskoj imati tko raditi, da zbog toga hrvatska Vlada smatra da je to prvorazredno političko pitanje a ne rađanje djece. Ja se slažem s vama da je to naravno i dalje u sferi i ljubavi i obitelji i tu dileme nema. Što se tiče konstatacije uvažene zastupnice Pavičić o trogodišnjem odnosno smanjivanju sa trogodišnjeg na dvogodišnji dopust nije se radilo o tome. Radilo se o ukidanju mogućnosti korištenja trogodišnjeg dopusta. Ovo o čemu vi govorite je ostala samo mogućnost za djecu iste dobi, znači za dvojke, trojke, četvorke ali ja govorim u ime Vlade o nečemu drugom, znači o ukidanju mogućnosti korištenja trogodišnjeg dopusta za majke koje imaju troje i više djece. To je velika razlika. I što se tiče konstatacija o tome da ovi prijedlozi neće omogućiti izbor ja podsjećam da izvor ovih prava jest zaštita majke odnosno majčinstva a mislim da je to sukladno svim konvencijama na koje se i mnogi zastupnici danas u raspravi pozivaju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se potpredsjednici Vlade Kosor. Za ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Marija Lugarić.
Netočan je navod gospođe Kosor da ona i nitko u ime Vlade nije spomenuo rađanje djece u toj formulaciji kao nacionalno pitanje. To je potpuno netočno jer je premijer Sanader u Solinu govoreći o nacionalnim pitanjima pokretanja Hrvatske direktno pozvao mlade da se žene i rađaju djecu, tim redosljedom i u toj formulaciji. Prema tome, to je posve netočan navod.
Sljedeći za ispravak netočnog navoda Zvonimir Mršić.
Pa netočan je navod potpredsjednice Vlade da ako se nastavi ovim tempom za 30 godina neće imati tko u Hrvatskoj raditi jer pitanje radne snage nema veze sa brojem rođene djece u pojedinoj godini. Ni danas već u Hrvatskoj odnosno i danas već u Hrvatskoj nedostaju pojedina zanimanja a danas rade dakle djeca ili ljudi koji su rođeni prije 18 i više godina.
Mislim da je ministrica rekla ukoliko se nastavi ovakav trend. Sljedeća za ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Antičević-Marinović. Izvolite!
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Netočno je što je rekla gospođa potpredsjednica da je ovaj zakonski prijedlog u suglasnosti sa svim međunarodnim konvencijama. On je u suprotnosti sa svim međunarodnim konvencijama a ja ću točno navesti koje i to Konvencija o pravima djeteta koja kaže da dijete ima pravo da ga od rođenja odgajaju oba roditelja, zatim Konvencija o suzbijanju svih oblika diskriminacije nad ženama članak 6. te konvencije koja upravo govori o tome da države članice moraju ustati upravo kod svih patrijarhalnih oblika koji ženu ostavljaju kod kuće i ne govore o odgovornom i partnerskom roditeljstvu.
Zahvaljujem se. S ovim smo iscrpili ispravke netočnih navoda i raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Riječ ima uvaženi zastupnik Kajo Bučan. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice kolege i kolegice zastupnici. Osobno smatrajući svaki život apsolutno jedinstvenom vrijednošću i neprocijenjivim bogatstvom dopustite da se uključim u ovu raspravu. Hrvatska prema izvorima Ujedinjenih naroda uz Mađarsku ima u razdoblju od 1950. do 95. najmanji porast stanovništva u Europi. A uz smanjenje nataliteta ovome pridodajmo podatak da je 2002. godine bilo prvi put više od 10 tisuća umrlih, točno 10 475 nego živo rođenih. Ne samo da je pad nataliteta naš problem nego i straenje stanovništva. Starenje stanovništva ogledava se u prosječnoj starosti, ili prosječnoj životnoj dobi. To je srednjim godinama života u trenutku popisa. Po izvoru iz časopisa Geografija, Hrvatskog geografskog društva smatra se da proces starenja počinje kada prosječna životna dob stanovništva iznosi 30 godina. Ta životna dob u Hrvatskoj 61. godine bila je 31,5 godinu a 2001. godine 39,3 godine. Kada podijelimo broj starijih od 60 godina sa brojem mlađih od 19 godina dobijemo indeks starosti čija kritična vrijednost iznosi 40%. Taj indekst je iznosio 1961. godine 34,3% a 2001. godine 90,7% a to znači da na svakog otprilike starijeg stanovnika o 60 godina dolazi 1 mladi. Shvaćajući ovaj Konačni prijedlog zakona kao prvi korak i kao mjeru mogućnosti izbora a ne naredbu, pridružeći se svim onima koji će dati glas za ovaj prijedlog zakona. Problem demografski problem Hrvatske nije od jučer. Mnogi su ga pokušali rješavati i vidimo da ministrica uzima sva pozitivna nastojanja prethodnika. A Vlada dokazuje svoj sustavni pristup ovom problemu, osnivanjem savjeta za populacijsku politiku kako bi se ostvario dugoročni cilj o ovom problemu. A u otme u prilog ide i najava gospođe ministrice o povišenju naknada za rodilje od 1. 7. 2004. godine. Na taj način vjerujem da više nikada nećemo pročitati ono što smo pročitali u Novom listu kada je predstavnica Vlade 6. prosinca 2002. godine izjavila da novaca za veće porodiljne naknade nema niti će ih biti. U tom smislu moja puna podrška ovom prijedlogu zakona i pridružujem se svim onima koji će dati glas u prilog ovoga prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku. Riječ ima uvažena zastupnica Milanka Opačić.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo, i zastupnik prije mene koji je govorio ponovno izriče nešto što nije u potpunosti točno, dakle, formiran je savjet međutim svi ljudi koji su u ovom savjetu su gotovo u cijelosti radili i u prošlom mandatu, mandatu prošle Vlade. Ti isti ljudi su radili na projektu koje je ovaj Sabor donio a zove se "Nacionalna obiteljska politika". Prema tome, ne treba govoriti da je ovo nekakav ekskluzivni potez ove Vlade, dakle, svi ti ljudi su bili anganžirani zbog toga što u ovom području demografske politike je u Hrvatskoj vrlo malo stručnjaka i naprosto sve ono što je bilo i što je znalo nešto o tom području bilo je okupljeno na projektima koje je financirala prošla Vlada. Po ne znam koji puta mislim da ovdje treba reći da u Hrvatskoj nije problem motivirati ljude za treće dijete, problem je motivirati za prvo i drugo dijete, to je u Hrvatskoj problem jer je puno obitelji koje nemaju niti jedno dijete a kamoli treće. Isto tako ovdje se je govorilo o tome da će, ne znam za 30 ili 40 godina biti problem toga što u Hrvatskoj neće imati tko raditi ali ja bih htjela reći da se mi danas već i ovim zakonom ali i svim onim što smo vidjeli kroz državni prorčaun odričemo 58% žena koje su momentalno u Zavodu za zapođljavanje nezaposlene, odričemo se dakle 58% naše pameti, našeg potencijala, naše energije koje su izvan radnog sustava. Naime na Zavodu za zapošljavanje nalazi se momentalno 58% žena i sada se nalazimo na jednoj stopi koju smo imali prije 15 godina što znači da je što više u ukupnom broju nezaposlenih žena. Na ovaj način sa ovom politikom da žene umjesto da ih potičemo da uđu na tržište rada mi ih na neki način potičemo da ostanu isključivo vezane uz kuću 3 godine, na taj način se bojim da nećemo postići to da se žene zapošljavaju i da uđu u svijet rada nego isključivo da ostanu majke i odgajateljice, to je jedan proces koji mi se čini da nas vuće unatrag i ja se naprosto sa tim procesom ne mogu složiti. Oko toga kako žene teško ulaze na tržište rada govorim vam npr. i nekoliko web stranica na internetu, dakle, poduzeća ili bolje rečeno određenih agencija koje se bave posredovanjem pri zapošljavanju koje daju određene upute kako ćete se ponašati kod intervjua koje ćete imati kod poslodavca. Pa se tako između ostaloga govori i daje upute o tome kako će žena odgovoriti na pitanje hoće li imati obitelj i hoće li roditi djecu. Svako od tih pitanja kako god vi našli odgovor i odgovorite na njega biti će pitanje koje neće biti zadovoljavajuće za veliki broj poslodavaca. A imali smo i slučajeva gdje se za mlade stručnjake, žene, dakle, doktorice znanosti koje su se zapošljavale u nekim našim firmama čak u ugovoru o radu stavljala jedna odredba po kojoj se govorilo da neće dakle, obvezuje se da neće određeni broj godina otići na porodiljni. Prema tome, za poslodavca će trebati puno više od ovih naših lijepih riječi i poziva da se dakle drugačije ponašaju. Ono što mene brine jest i to da u ovom proračunu nema stavke za mjere aktivne politike zapošljavanja, to je vrlo loše i mislim da se i takvo jedno micanje, dakle sredstava za poticanje zapošljavanja i svih onih mjera koje smo mi u prošloj Vladi donjeli a koje se sasvim sigurno mogu doraditi i još nešto kvalitativno dakle, u njima povećati da se za takvu politiku dakle nisu osigurala sredstva u ovom prorčaunu. Nadam se samo da neće stati i linija za žensko poduzetništvo koju smo pokrenuli, koja je dala vrlo dobre rezultate koja uglavnom ide na poticanje, zapošljavanja žena koje se nalaze na Zavodu za zapošljavanje. Jer smo mi doista ozbiljno shvatili a nadam se da će to i ova Vlada da je studija, dakle, Svjetske banke pokazala da je jedina prepreka siromaštvu zaposlenost oba roditelja a ja ću reći sretno djetinstvo jest moguć je samo onda ako su zaposlena oba roditelja, i ja se apsolutno zalažem za odogovorno roditeljstvo u kojem ćemo imati djecu koja neće rast u djetinjsku koje nije prepuno tegoba i trauma. Ono što je bila bit u stvari nacionalne obiteljske politike to je baziralo se na temelju istraživanja koja su provedena od instituta Ivo Pilar u kjem ne npr. vidljivo d aje osnovna prepreka zbog čega se roditelji ne odlučju na veći broj djece, ili na naredno dijete drugo ili treće upravo zbog toga što teško pomiruju svoje radne i obiteljske obveze, što još uvijek najveći dio tereta obiteljskih obveza na ženi. I zbog toga što dakle poslodavci će vrlo teško zaposliti ili boljer ečeno ljudi kada ostanu bez posla teško dolaze do novoga radnog mjesta. Najviše šanse kada ostanete bez posla da ćete naraednih osam ili deset godina tražiti posao na zavodu za zapošljavanje. Bez plaće bez posla vrlo malo ljudi će se odlučiti da imaju djecu jer onda ako se u takvim uvjetima odlučuju na djecu sasvim siuirno nisu odgovorni roditelji. I onoš to mi kao državam moramo napraviti to je upravo ono što imamo u nacionalnoj obiteljskoj politici, osigurati servise koji će pomoći i jednom i drugom roditelju da rade da zarađuju plaću i da s druge strane dakle, ta briga o djetetu negdje bude prebačena i na svojevrsne servise kao što je to u mnogim europskim zemljama. I doista europske zemlje idu u ovom pravcu a ne u pravcu zatvaranja žene u kuću i dakle isključive brige majke za djete. Zbog toga smo mi u ime kluba SDPa i napisali jedan odnosno dva amadmana, s obzirom da je objedinjena rasprava dakle na dva zakona. U kojima nastojimo promjeniti ovu jednu logiku u kojoj o djetetu brine samo majka. Naime o djetetu trebaju brinuti obadva roditelja i zbog toga se mi zalažemo da ovo bude roditeljski dopust da ga mogu koristiti oba roditelja i mušarac i žena. Isto tako se zalažemo da se to konzekventno provede i u ovom zakonu o nezaposlenim majkama, dakle doista je ružno čuti da se jedan zakon isključivo može odnositi na nezaposlene majke, postoje nezaposleni roditelj i muškarci i žene. Prema tome moramo i u tom dijelu reagirati. I evo naši amadmani idu u tom pravcu da se i u tom dijelu zakon mijenja. DA bude roditeljski dopust koji će biti najenjen nezaposlenim i muškarcima i ženama. Zbog čega to još moramo učiniti moramo to učiniti zbog toga kako bismo javno mijenjali jednu svijest zbog koje moramo i donositi zakon o elementacijskom fondu koji je predložen u nacionalnoj obiteljskoj politici, o kojoj smo mi u ime Kluba SDPa u obliku zakona predložili za raspravu u Hrvatskom saboru. Dakle, zbog toga što smo očigledno slali pogrešnu poruku očevima a to je da djeca nisu njihova briga da su djeca isključivo briga majke, i upravo zbog toga trebamo promjeniti ovu logiku i reći oba dva roditelja su se dužna brinuti za svoje dijete. Dijete je briga oba dva rpoditelja dakle i muškarca i žene. Da smo takvu politikku nešto više prije vodili da smo prije pokušali negdje jednu drugu svijest ugraditi nešim ljudima posebno ću ovdje reći mladim naraštajima jer za ove neke druge je već kasno da ih mijenjamo. Ali za mlade naraštaje i ovo bi iblo dakle jedan potez kojim bismo sigurno u dogledno vrijeme imali puno manje neodgovornih očeva koji neće plaćati alimentaciju za svoju djecu jer smatraju da dijete nije njihova briga. Evo ja se nadam da će Vlada prihvatiti ove amandmane SDPa jer doista ti amandmani nam omogućavaju da provedemo i ono što je po Ustavu zapisano, a to je ravnopravnost spolova dakle ravnopravnost spolova jedna ustavna kategorija. I lijepo vas molim da ove amandmane prihvatite, jer je dakle uz ovo što sam do sada rekla kao jednu drugačiju politiku prema hrvatskim građanima i provedba ustavne kategorije.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Opačić. Za ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Gospodine potpredsjedniče, potpuno je netočno da se žene potiču da ostane vezane uz kuću ovimv mjerama koje su predložene. Naime to je i netočno i promašeno razmišljanje kolegice Opačić. Zato što ove mjere otvaraju mogućnost ženama da budu uz svoju djecu. Što je točno, a bilo bi dobro kada bi se kolegica Opačić potrudila i pročitala stručne studije koje govore da je upravo ovo razdoblje. U ovom razdoblju izuzetno važna blizina majke svojoj djeci, i da je to nenadoknadivo za budući razvoj osobe pojedinca.
Zahvaljujem. Sljedeći za ispravak netočnog navoda Zvonimir Puljić.
Hvala. Gospodine predsjedavajući netočno je u raspravi kolegice Milanke Opačić suprostavljanje pronatalitetne politike politici zapošljavanja žena, njihovog uključivanja u svijet rada. Jer zapravo jednu i drugu politku treba promicati. Zakonski zaštiti i društveno je poticati zajedno. Stvaranjem društvene klime svjesti o demografskoj ugroženosti, poboljšati će se i status i tretman žena od strane poslodavca.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Puljiću. Sljedeća za ispravak netočnog navoda uvežane zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec.
Da gospodine potpredsjedniče, netočno je stalno nametati tezu da je jedini uvjet za promicanje nataliteta zaposlenost oba roditelja. Ako se već želi reći da je to standard onda je to ovisno o primanjima koje može postići i jedan od roditelja. Dakle količina primanja. I taj socijalistički pristup da isključivo roditelji moraju biti u klasičnom radnom odnosu kao posloprimci, mislim da je isto tako natočno navoditi kao jedini uvjet opstanka. Jer neću govoirti o tome koji su sve modaliteti u nekakvim suvremenim društvima mogući. Dakle klasični radni odnosi samo jedan od mogućnosti i da su oba roditelja zaposleni samo jedna jedina mogućnost. Hvala.
Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa gospodine predsjedniče doista povreda Poslovnika članka 209. zbog toga što kolege nisu ništa ispravile od mojih netočnih navoda.
Nije točno.
Nego su ispravljali moje mišljenje, sasvim je jasno da imaju drugačiju koncepciju hrvatskog razvoja nego što to imam ja.
Kolegice nije točno. Jer je ispravljena tvrdnja. Tvrdnja u sebi sadrži mišljenje. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, ponavlja se i to je ponovila i gospođa kolegica Opačić ovim načinom misli na zakon isključivo vežemo žene za kuću. To nije istina gospođo Opačić. Prijedlogom ovoga Zakona ženi dajemo mogućnost izbora, karijere i ...Nego vaša ideologija vaše stranke ima problema sa majčinstvom i majkom. To je vama problem.
Ispravak navoda. Raspravljate dame i gospodo i razmjenjujete ideološke oštrice. Bez uvreda.
Pročitajte što ste rekli prije 5 minuta.
Hvala lijepa. Dajte molim vas se suzdržite od toga da se kroz ispravke netočnih navoda razmjenjuju različite rasprave koje imaju jednu drugu pozadinu. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Velimir Pleše.
Netočan je navod da se ovakvim prijedlogom zakona vezuju žene uz kuću, i netočan je vaš navod gospođo zastupnice da će u slučaju prihvaćanja vaših amandmana vaš klub prihvatiti ovaj Zakon. Odnosno ove zakone. Jer smo čuli u ime predlagatlja, odnosno ime predsjednika vašega kluba da bi bez uvjeta bilo kakvih odbacujete ovakav prijedlog zakona.
Štovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege. Evo skoro možda već sada uoči 8. ožujka mi danas ovdje donosimo zakone koji su evo u izravnoj suprotnosti s Ustavom, jer Ustav govori o ravnopravnosti spolova. Istina to je bilo donešeno tek za vrijeme prošle vlasti. Uporno se želi ovdje reći, ali to je samo mogućnost, zašto onda ne ostaviti tu mogućnost i muškarcima. Moramo voditi politiku jednakih mogućnosti, inače se radi o neravnopravnosti. U izravnoj suprotnosti i sa Obiteljskim zakonom to sam već ranije spomenula, koji govori upravo da oba roditelja dogovorno odgajaju svoju djecu. U izravnoj suprotnosti i sa međunarodnom Konvencijom o pravima djeteta, sa međunarodnom Konvencijom suzbijanja svih oblika diskriminacije prema ženi. Međutim jedan od stupova patrijarhalne paradigme koju nam ponovo evo nudi HDZ-ova Vlada jeste ta upravo dualistička podjela u razumijevanju kako svijeta, društva pa eto tako i obitelji i jednako tako nastoji se jednako vrijedna stvarnost upravo razvrstati u suprotstavljenosti između muškog i ženskog. To je nešto drugačije. Ovdje je priroda jednostavno sudbina, a politika je ostavljena za muškarce i samo neke žene za koje eto niti za sve žene u Hrvatskoj ne vrijedi obvezni porodni dopust zato bi pravi odgovor na to bilo ukinuti obvezni porodni dopust jer činjenica je da se on na neke odnosi, a na neke ne odnosi. Na radnice se odnosi, na službenice i namještenice se odnosi, ali na državne dužnosnice se ne odnosi. Mi bi o tome trebali razmisliti, jer jedino pravedno jeste ukinuti obvezni porodni dopust i dati također mogućnost i to opet roditeljima da biraju i oni će onda zavisno od svoje financijske situacije to i izabrati. Evo čuli smo u ime kluba SDP-a da je SDP pružao, a i da će ubuduće pružati otpor ovakvom razumijevanju života, ovakvom razumijevanju obitelji, odgoja, jednostavno suprotstaviti će se toj politici omeđenih mogućnosti gdje se žena jednostavno zaista vidi kao prije svega smatra se da je bitna ženina odrednica majčinstvo, prokreativne njezine mogućnosti dok kreativne se zanemaruju inače uopće nisu ni bitne. Točno je da se s ovim pozivom, jer to je na kraju krajeva od premijera uslijedilo, ostanite kod kuće, rađajte. Prema tome ako to dođe s pozivom od najviših državnih dužnosnika, sa najvišeg državnog mjesta onda je to nešto što se smatra poželjnim ponašanjem unatoč proklamiranoj ravnopravnosti, unatoč Ustavu, unatoč zakonu, unatoč međunarodnim konvencijama. Njih ćemo potpisivati i govoriti nešto što je za vani, ali za kućnu uporabu nam to baš i nije prikladno. Prema tome mislim gospodo da treba zaista prestati sa blefiranjem i ako želimo uhvatiti se u koštac sa zaista ovim pravim problemom, ovo nije rješenje, ovo je potpuno jedan demagoški i irelevantni zakonski prijedlog koji neće polučiti one rezultate koje upravo predlagač tvrdi da hoće. Bilo bi zanimljivo upravo vidjeti i pratiti za jedno određeno razdoblje koliko je nakon stupanja ovog zakona rođeno djece u obiteljima, odnosno koliko se rodilo više djece nakon stupanja na snagu ovih zakona, odnosno izmjena zakona. Dakle ponovit ću ponovo, da se žene s ovim prijedlogom isključuju iz svijeta rada. Da će se i dalje udaljavati iz tog svijeta rada, a ona ćemo eto svi mi skupa licemjerno kukati nad tim ženama kako eto su u većem broju nezaposlene, kako teže dospijevaju do posla, kako su ustvari potplaćene i onda kada rade. Međutim sve dotle dok su žene isključene ili podzastupljene sa položajima koje nosi vlast ili moć odlučivanja upravo ovakve tradicionalne muške vrijednosti čvrsto će biti zacementirane u cijeloj toj društvenoj hijerarhiji jer eto kažem nudi se jedno poželjno ponašanje. Međutim mi moramo shvatiti, to je nešto što nam ovako paše kada idemo po Europi i to ovako benevolentno prihvaćamo da je politika nešto što je posao i muškarca i žene, jer društvo koje se unaprijed odriče polovine svoga potencijala, unaprijed i odustaje od demokratskih svojih mogućnosti, ali jednako tako s druge strane obitelj, odnosi u obitelji, odgoj djece posao je i muškarca i žene. Izgleda da se ovdje baš ne sviđa svima naziv partnersko roditeljstvo. Ako vam se ne sviđa to, taj naziv, onda osluhnimo malo što je već nekoliko godina unazad rekao Papa koji je govorio o odgovornom roditeljstvu. Odgovorno roditeljstvo dakle pretpostavlja i muškarca i ženu. I dobro je rekla kolegica Opačić, onda se poslije čudimo zašto muškarci ne plaćaju u pravilu alimentaciju, doprinose, jer od početka se smatra poželjnim ponašanjem da je odgoj nešto što je samo određeno i gdje je samo žena pozvana da u tome učestvuje. Porast je maloljetničke delikvencije i ne samo delikvencije nego i teških oblika kriminaliteta. Dakle djetetu su potrebni i muškarac i žena, to nije stvar ideologije, to je zaista stvar naučnih spoznaja. Danas smo ovdje imali prigode čuti nešto što je uvrijedilo u vrijeme socijalizma, ali samo dok su bračni partneri živjeli zajedno, a je upravo u najranijoj dobi majka nezamjenjiva djetetu, ali to vrijedi samo dok je on ne odluči napustiti, ali onda, pa čak makar dijete imalo i tri mjeseca ili dva mjeseca tada on ravnopravno stupa pred sudom u borbu za dodjeljivanje djece i nigdje se više taj argument ne spominje. Prema tome mislim da je ovo jedan koncept koji stvara, zaista dovodi do feminizacije siromaštva koji je koncept ovisnosti ženske ekonomske ovisnosti o muškarcu. I na kraju krajeva ovo je jedan od poziva, dakle gdje direktno država prebacuje dio odgovornosti na žene. Dakle to je poruka, malo nas je, vi žene ostanite kod kuće. Nezaposlenost je, vi žene prve dobivate otkaz. Dakle svi problemi društva nastavljaju se dalje, odnosno sada se to potencira, prebacivati preko leđa žena, na žalost i ne samo preko leđa. Prema tome ukoliko bi država, ukoliko bi Vlada željela istinski rješenje ovog problema onda za to treba izdvojiti i znatna sredstva. Prema tome mislim ono što sam i ranije bila rekla, zbog čega se Vlada oglušuje na zakonski prijedlog SDP-a o smanjenju PDV-a na dječje potrepštine. Zašto se oglušiti na mogućnost da žena koja je, i upravo žena koja je rodila troje djece ima prednost pri zapošljavanju. Time nekoliko mogućnosti koja ništa ne košta ova zadnja mjera, a time bismo postigli nekoliko mogućnosti, njezinu ekonomsku ovisnost i na kraju krajeva više bi se djece rađalo. Prema tome mislim da bi to bila jedna prava politika, to bi bilo društvo, to bi bila država, to bi bila vlast koja visoko cijeni ženu i njezine sposobnosti, a ovako čini mi se ipak da je ovo jedna jeftina politika sa jeftinom retorikom.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče. Teško je slušati ovakvu količinu netočnih navoda, ali dopustite mi prvo da reagiram na netočan navod da je netočan, arogantan i paušalan navod da je riječ o mjerama koje su u suprotnosti sa međunarodnim konvencijama. To je doista potpuno netočno i ne stoji u kontekstu. Također je potpuno netočno da je riječ o blefiranju jer ovdje se ne radi o nikakvom blefu već o mjerama koje su konkretne i koje će bit provedene i koje su rezultat svih onih i obećanja, ali i dobrih namjera da se upravo u ovom dijelu pomogne svima i doista je zanimljivo na kraju slušati predbacivanja o demagogiji sljedbenice jedne partije i jedne praktične demagogije. To je doista interesantno.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Kolegica Antičević-Marinović je rekla da su zakoni u suprotnosti sa Ustavom. To nije točno. Članak 61. i 62. Ustava Republike Hrvatske kaže da je obitelj po osobitom zaštitom države, da država štiti materinstvo, djecu i mladež te stvara socijalne, kulturne, odgojne, materijalne i druge uvjete kojima se promiče ostvarivanje prava na dostojan život. A da je demagoški, kolege su već rekli, to je trogodišnji rodiljni dopust, pravo izbora. Međutim, ono što je kolegica Antičević rekla, vezano uz ravnopravnost spolova, da je to sve skupa licemjerno, itd. Međutim, ja bih rekla kolegici da, rekla je da samo žena pozvana je da tome sudjeluje i da je to stvar naučnih spoznaja. UNICEF se zalaže za dojenje djeteta, djece. Pa ja ne znam, ako žena radi kako bi to otac obavio. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Lucija Čikeš.
Ja bi se samo osvrnula na neke od misli koje je gospođa Antičević iznijela. Između ostalog je rekla da trebamo pratiti pa vidjeti koliko utječe duljina porodnog dopusta na rađanje djece. Dakako, već se je pratilo tijekom ove 4 godine unatrag pa se vidilo kad je ukinut taj porodni dopust da je smanjen i broj rođene djece. Prema tome, 4 pune godine se pratilo. Drugo, gospođa Antičević je iznijela da se porodni dopust nije obvezan za sve žene pa je navela, za državne dužnosnice, da se to ne odnosi, a za službenice i za radnice da je obvezan. On je, on nije obvezan, on je samo je omogućeno da ga se koristi. Prema tome, državne dužnosnice da nisu bile ambiciozne ne bi ni došle do tih položaja i one nisu koristile, a ne da je obvezno.
Hvala lijepa. Sljedeći isprava, poštovani zastupnik, potpredsjednik Darko Milinović. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče. Uvažena zastupnica Ingrid Antičević jer rekla da se prestanemo služiti blefiranjem, vjerojatno kroz ovaj Zakon je aludirala i na Vladu Republike Hrvatske. A ja želim reći i to da smo mi odbacili blefiranje kao metodu kojom je Vlada, vladala koalicijska vlast kao metodom vladanja u iduće 4 godine.
Replika. Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Da, ne bi mi stalo sve u netočni navod i dat ću gospođi šansu da još jednom kaže, ako ima što na moju repliku. A hoću se javit u ime svih onih žena koje neće imati priliku za saborskim govornicama, one koje nas sad slušaju i gledaju, o nizu žena koje misle drugačije. Prema tome, nije li vrhunac, gospođo Antičević, slobode jedne žene da odluči imati dijete u zajednici kakvoj njoj paše i to dopuštam. A nije li država ta koja samo treba dopustiti nekome da izabere onda u okviru tih mogućnosti ono što mu najbolje paše? I nitko ovdje ne govori, a stalno govorimo o zaposlenim ženama koje ipak čine manji broj ukupne populacije naših žena, o onim ženama koje nikad nisu bile kroz zadnjih 50 godina u radnim odnosima i danas nisu u klasičnom. To su naše poljoprivrednice koje isto tako željno čekaju ovaj Zakon, koje će dobiti novu šansu da koriste ta primanja nakon tri godine. Ne govorimo, ponavljam, o onim ženama koje doje djecu, neke i do tri, neke do dvije. Većinom, dakle, da ta žena rastu zdrava. Ne govorimo o nizu žena koje u okviru ovih zakona nalaze nove mogućnosti, a ne one klasične i nije li zarobljena žena koja mora u 5 sati ujutro vući svoje dijete tramvajem i raditi na traci do popodne. Pa onda radi emancipacije preuzeti teret kućanskih poslova, a nije li slobodnija ona žena koja može osigurati život malo drugačiji od toga? Dakle, ja ne bih dozvolila da se nameće stalno upravo to jedno mišljenje gdje sam rekla da svjetonazori sukobljavaju, ali u ovom Prijedlogu Vlade i u ovim zakonima vidim otvaranje tih malih vrata za novu slobodu, pa i samo žena u ovom trenu. Nadam se da će se to izjednačiti kasnije, a ako imamo samo ...
Hvala lijepa, kolegice. Hvala lijepa. Odgovor na repliku, zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Evo, gospodine potpredsjedniče. Da li je sretnija žena koja ujutro mora nositi dijete? A zašto ga muškarac ne bi nosio? Istina je, samo žena može roditi, ali muškarac može nositi dijete, odgajati ga i činiti sve ovo što vi pretpostavljate da to može i mora samo žena. U tome je problem, gospođo. Istina je da sve žene ne mogu biti saborske zastupnice. Pitam ja ovdje vas, koliko bi nas odavde rodile treće dijete i išlo na porodni dopust sa 900 kuna ili sa tisuću i 600? Osim svojih 16 ili 17. Ne nudite nekome onome što a priori odbijate ili biste odbili za sebe. To sam vam već ranije rekla. Prema ...
Zahvaljujem, zahvaljujem.
Hvala lijepa, i ja vama.
Poštovana ministrica, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Morala sam se naravno javiti jer ovdje branim boje i stajališta hrvatske Vlade, budući da je Vlada, evo, kroz ovu zadnju raspravu prozvana, odnosno njene mjere jeftinim mjerama sa jeftinom retorikom. Naravno, čuli smo već puno objeda na račun Vlade. Moram, dakle, reagirati i što se tiče konstatacija o tome da su ova tri Prijedloga zakona u sukobu sa Ustavom, da su dakle protuustavni. Želim podsjetiti da je prošla Vlada, dakle, većina u Saboru, dva puta mijenjala Ustav. Međutim, ove odredbe u kojima se posebno iskazuje zaštita države nad materinstvom, djecom i mladeži, eto, su ostale. Prema tome, nisu promijenjene. I želim upozoriti gospodu zastupnike da te mjere postoje u Ustavu i da država prema Ustavu, hrvatskom Ustavu posebno mora štititi obitelj, materinstvo, djecu i mladež. Dakle, nemoguće je da su izmjene ovih zakona u suprotnosti s Ustavom. Niti s Obiteljskim zakonom. Ja vas također želim podsjetiti da i danas očevi mogu koristiti rodiljni dopust. Nitko ih u tome ne sprječava. Prema tome, to je također stvar izbora koja se, koji se ovim izmjenama ne ukida. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović je čak predložila da se ukine obvezni porodni dopust. To je, naravno, za hrvatsku Vladu i za većinu u ovom Parlamentu potpuno neprihvatljivo. Dakle, to je mjera koju hrvatska Vlada neće prihvatiti. Dapače, svi ovi prijedlozi idu usuprot tome. Nama je, doduše, jasno da je to jedno stajalište iz kojeg su proizlazili i prijedlozi u prošlom sazivu Sabora i u prošloj Vladi gdje se predlagalo u Zakonu o izvršavanju državnog proračuna ukinuti pojam "dojenja" primjerice, ali eto to srećom nije bilo prihvaćeno. Ovdje se također spominjao i predsjednik hrvatske Vlade i njegov poziv obiteljima. Predsjednik hrvatske Vlade, doktor Ivo Sanader jasno je govorio o predloženim mjerama, o cijelom paketu mjera, o vraćanju trogodišnjeg dopusta, o dizanju rodiljnih naknada i o nekim drugim mjerama koje ova Vlada predviđa provesti. I u tom smislu je bio i njegov citirani govor. Isto tako, naravno da se Vlada ne slaže sa konstatacijama o tome da je ovo poruka, dakle, prihvaćanje ovih zakona poruka da bi se sve prelamalo preko leđa žena. MI u Hrvatskoj vladi mislimo da se preko žena leđa sve slamalo onda kada se ukidao trogodišnji rodiljni dopust, kada se 11 tisuća majki moralo vratiti na posao u roku od 60 dana a nisu mogle djecu smjestiti niti u jaslice niti u vrtiće. Kada se donosio Zakon o posredovanju pri zapošljavanju gdje postoji jedna odredba u prvotnom obliku koja je izglasana u Hrvatskom saboru uprkos tome što se tadašnja oporba tome usuprostavljala. Gdje se predviđa brisati majku, ženu sa popisa nezaposlenih ako ne prihvati posao na udaljenosti od 80 km, i sat i pol vožnje. MI mislimo da se tada sve slamalo preko leđa žena, a da se danas ovim prijedlozima šire mogućnosti za lakše usklađivanje roditeljske odnosno majčinske uloge i naravno njene ambicije za zapošljavanjem, ali isto tako za karijerom. Dakle, odbijam kvalifikacije da je to jeftina politika sa jeftinom retorikom jer na toj politici dakle uz obećanje da ćemo vratiti ova neka prava koja su pozdravljena u javnosti mi smo i dobili i povjerenje građana i naravno da je sada nužno to povjerenje opravdati i ove mjere o kojima smo govorili vratiti. I na kraju ove rasprave, želim u prijepodnevnom dijelu samo reći, odnosno zamoliti za pojašnjenje da bude lakše glasovati o amandmanima. Naime, uvažena kolegica Opačić je rekla da bi Klub SDP-a mogao glasovati o zakonima, ne, onda se ispričavam jer sam tako shvatila, ako bi bili prihvaćeni amandmani da biste onda poduprijeli ova tri prijedloga i izmjena zakona. Dobro, onda ništa. Evo, hvala vam lijepa na pozornosti, dakle nisu ovo po našem mišljenju niti trivijalne, niti beznačajne mjere, niti trice i kučine, niti jeftina politika nego omogućavanje obiteljima da se odluče za djecu, da skroje svoju vlastitu malu obiteljsku, demografsku politiku u tom smjeru ide i vraćanje raspona od 1600 do 2500 kuna za zaposlene majke, dizanje sa 900 kuna na 1600 kuna za nezaposlene i omogućavanje da one majke koje ostanu tri godine doma uz djecu, dakle majke koje imaju više djece dobiju 1600 kuna naknade. To naravno nije dovoljno uz sve druge mjere koje predviđamo provesti i naravno mjeru svih mjera otvoriti nova radna mjesta, potaknuti žensko poduzetništvo, apsolutno ova Vlada neće zaustaviti te projekte dapače još će ih što je moguće više poticati. Ja još jedamput apeliram na sve vas poštovane gospođe i gospodo zastupnici da poduprijete ova tri prijedloga i da to bude zajednički projekt. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo seriju 6 ispravaka netočnih navoda, poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa ispravit ću netočan navod gospođe Kosor koja je rekla da otac može koristiti rodiljni dopust, to je netočno jer u Zakonu piše da zaposlena žena može koristiti rodiljni dopust dakle ne piše da zaposleni roditelj to može koristiti, i kada smo kod ovih Ustavnih zaštita materinstva ja sam govorila o Ustavnoj kategoriji ravnopravnosti spolova koji bi trebali ispoštivati u ovom Zakonu.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović ispravak.
Netočno je što je gospodine predsjedniče rekla gospođa potpredsjednica da ne dolazi u obzir ovo što sam ja rekla, jer to nije točno da sam rekla da se ukine porodni dopust, ja sam govorila o obveznom porodnom dopustu jer se ovo u Republici Hrvatskoj ne odnosi na sve žene. Recimo ako su državne dužnosnice onda se na njih ne mora odnositi ovaj obvezni porodni dopust. Prema tome, ja sam ostavila mogućnost i tu mogućnosti izbora kao jedno pravedno i pravično rješenje.
Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Nije točan navod potpredsjednice gospođe Kosor u vezi sa izjavom premijera Sanader on je u Šibeniku izjavio tj. pozvao žene da ostanu doma i odgajaju djecu izuzeo je poduzetnice i možda još neke slične, znamo da ima i ministrica koja imaju malu djecu i ok, one misle da treba raditi i to je dobro, ja pozdravljam to, sigurno netko drugi, muž itd. To je ono što mi tražimo za sve što neke ministrice se ponašaju po receptu koji mi predlažemo.
Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Iz čitavog obrazloženja ovog Zakona i u prvom i drugom čitanju pa i sada u izlaganju potpredsjednice govori se o nekakvom ukidanju trogodišnjeg dopusta. Treba reći pa to i u Zakonu piše i u Izmjenama zakona piše porodiljni dopust je smanjen sa 3 na 2 godine. Dakle, nije ukinut nego je smanjen.
Poštovana zastupnica Željka Antunović ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod potpredsjednice Vlade da se jedna od mjera poticanja zapošljavanja odnosno obveza za prihvaćanje radnog mjesta i kada je udaljenije od kuće da se odnosi samo na majke, nipošto, ona se odnosi na sve nezaposlene ljude, i na majke i na očeve, znači na roditelje, ali znači i na sve ostale. Ovakva patetična reinterpretacija nečega ili dezinformiranje javnosti navodi naše građane da misle da smo mi u SDP-u protiv majčinstva, a to je potpuno netočno.
Zahvaljujem, poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođa ministrica je izrekla jednu sintagmu koja sasvim sigurno nema veze sa demografskom politikom. Naime, ustvrdila je da će ove mjere omogućiti obiteljsku demografsku politiku. To pokazuje koliko Vlada sustavno i sveobuhvatno gleda na zaista dramatičan problem koji traje duže i o kojem će se duže i sveobuhvatnije morati voditi briga. Hvala lijepa.
Potpredsjednica Vlade i ministrica gospođa Kosor.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo vrlo kratko ću. Dakle, moramo razjasniti očito neke nesporazume, gospođa zastupnica Zgrebec je rekla da ja krivo govorim o tome da nije ukinut trogodišnji rodiljni dopust, jest on je ukinut gospođo zastupnice. Ovo o čemu vi govorite mogućnost dvije godine ostati doma, ostavili ste odnosno Vlada i većina u Saboru za majke blizanaca, trojki, četvorki, petorki itd, a mi govorimo o nečem drugom, o tome da omogućimo majci koja ima troje, petero, šeseto, sedmero i više djece da ona ostane tri godine, to je velika razlika, jer majki trojki, četvorki, petorki ima jako malo a obitelji sa 4, 5, 6 djece ima dosta i nadamo se da će i biti nakon ovih mjera i više. Što se tiče patetičnih interpretacija neću uopće komentirati ali što se tiče ovoga o čemu je govorio, da ne bi bilo nesporazuma uvaženi kolega Leko, ja jesam rekla da ova mogućnost koju predlaže Vlada omogućava obitelji kreiranje svoje obiteljske demografske politike. Što to znači, što sam htjela kazati? DA ako ima mogućnost ostati tri godine doma, obitelj će se i vjerujte mi puno se ljudi javlja i pita hoće li se ovo uistinu izglasovati u Hrvatskom saboru, jer kažu evo odlučili smo se na treće djete zato što možemo koristiti tu mogućnost. Možemo, ne moramo. Može žena prekinuti nakon godine dana ili nakon ne znam kojeg vremena, ali mogu, to je, o tome se govori. I zbog toga je ova Vlada uvjerena da to može biti jedna od mjera zaustavljanja ovog negativnog katastrofalnog trenda. Hvala.
Poštovana zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, gospođo ministrice dozvolite mi da o ovom kompleksu zakona govorim ponešto drugačije od prethodnih govornika i posve osobno. Iz osobne perspektive i perspektive mojih najbližih prijateljica. Naime ja imam 25 godina i zaista želim imati djecu. Mene za djecu ne motivira i ne može me motivirati nikakva pronatalitetna nacionalna politika jer ja djecu želim iz ljubavi prema njima, iz ljubavi prema svom partneru, a ne iz nekakvih apstraktnih nacionalnih interesa. Želim imati djecu, ali ne želim zatrudnjeti sa strahom da ću primati manju naknadu nego što bi bila moja plaća da radim kao učiteljica sa visokom stručnom spremom. Želim zatrudnjeti ali samo ukoliko neću morati plaćati privatnog ginekologa jer onaj u javnom zdravstvu radi u lošijim uvjetima i nema vremena za mene onoliko koliko mi treba i onoliko koliko je to nužno. Ja želim imati dijete, ali ga želim odgajati u vlastitome stanu kojega sam kupila iz vlastite plaće na kredit koji ima podnošljive kamate i porezne olakšice. Ja želim imati imati dijete ali ne želim da moje dijete čuva baka ili meni neka nepoznata osoba koja nije odgojitelj. Ja želim da moje dijete ide u vrtić u našem kvartu, a ne da ga autobusom prevoze u nekakav deseti kvart jer u našem kvartu nema mjesta. Ja želim da moj partner i ja dijelimo ne samo emocionalnu brigu o našem zajedničkom djetetu već da ravnopravno sudjelujemo u financiranju svakodnevnih dječjih potrepština. Ja ne želim biti doma, a da moj partner danonoćno radi kako bi nas prehranio. Kaže mi moja najboja prijateljica da želi biti na rodiljskom dopustu godinu dana, a da joj rodiljna naknada bude jednaka, jednakog iznosa kao što je njezina plaća koju prima kao profesorica sa visokom stručnom spremom. I zato podržavam nas SDP-ovce jer predlažemo da limitiranje iznosa rodiljne naknade. Jedna moja druga prijateljica koja radi kao PR u velikoj tvrtci državnoj ona želi ostati trudna bez straha da će izgubiti teško stečeni posao, zaista je teško stečen i ona se želi na posao vratiti bez potresa i ne želi zbog djeteta doživjeti profesionalnu smrt. Ja mogu imati razumijevanja za poslodavca koji će prije zaposliti muškarca nego ženu ako je tom svom radniku muškarcu omogućio edukaciju i uveo ga u posao što znači da je u njega uložio i vremena i novca i jasno je da očekuje da mu se uloženo vrati i nitko mu na tome ne može zamjeriti. Ali može mu se i mora zamjeriti kada zaposli muškarce ne pogledavši znanje i stručnost žene jer se neupitno svaka mlađa žena prilikom zapošljavanja suočava s pitanjem kad ćete zatrudniti, koliko ćete ostati na porodiljnom dopustu, a pogotovo sada kad joj zakon omogućava i 3 godine rodiljskog dopusta. Želim također da poslodavac gleda mog partnera kao punopravnog roditelja i da se ne čudi kada on želi biti jedan dio vremena na roditeljskom dopustu ili kada želi ići na bolovanje za dijete umjesto mene. I zato podržavam SDP-ovce kad se ne slažu da se “de facto” roditeljski dopust preimenuje u porodiljni i isključivo veže uz čin rađanja. Ja ne želim da nezaposlenim majkama, a konkretno imam pred očima jednu svoju prijateljicu koja ima dvoje djece, da status majke odgojiteljice ili 3 godine s kakvom takvom naknadom bude motivacija za rađanje puno djece i privremeno rješavanje problema nezaposlenosti jer što nakon tri godine? I dalje će biti bez posla, a imati će hraniti jedna usta više. Ja poštujem želju žene koja odluči ne zarađivati, koja odluči imati puno djece, koja odluči svojoj djeci pružiti svo svoje vrijeme, ljubav i brigu ali takva žena mora biti svjesna da mora pronaći imučnog i patrijarhalno odgojenog supruga koji će moći financirati obitelj. Zbog svega navednog ja ne mogu podržati predložene zakone jer se Vlada ali i svi mi ovdje trebamo pobrinuti da se onima koji žele imati jedno ili dvoje djece to i ostvari. Mislim da ne smijemo zanemariti činjenicu da je u Hrvatskoj problem rađanje prvog i drugog djeteta, a tek onda dolazi treće i neka meni bude pa i ovoj djelomično osobnoj ispovijesti i raspravi oprošteno što svoju želju za vlastitim djetetom proširujem i želim da to, da dijete, moje dijete ima kvalitetan život. I stoga predlažem Vladi i, u kontekstu onoga što sam izrekla da je rekao premijer Sanader da ipak malo više načina postoji i više treba da se ohrabre mladi da imaju djecu. Treba graditi vrtiće, zapošljavati odgojitelje, stručne suradnike u dječjim vrtićima i školama. Treba razviti programe smanjenja nezaposlenosti, a na koncu konca i podržati SDP-ovce kada traže ukidanje PDV-a sa osnovne dječje hrane, dječje odjeće, pelena i tako dalje. Jer na kraju kao što sam istakla pozivom mladima da se žene i rađaju djecu nažalost se ne osigurava niti tim mladima niti toj njihovoj djeci bolji život. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče potpuno je netočno da je riječ o mjerama koje rješavaju problem privremene nezaposlenosti. Sasvim je i u suštini riječ o nečemu drugom, a doista me čudi da kolegica Lugarić nije u proteklom četverogodišnjem razdoblju kad je imala prilike ispuniti sve svoje želje od rađanja, bračnih partnera i svega ostaloga, partnera, da to nije uspjela realizirati u proteklom mandatu kada ste bili na vlasti. Pa i među ostalim i mjere smanjenja PDV-a o kojima se govorilo.
Poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Nije tu. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala gospodine predsjedniče. Ova tri paketa zakona ili mjere koje idu, okrenuti su prema produženju prava na korištenje porodnog dopusta, a kolega Ivaniš je u ime Kluba ranije rekao da ćemo podržati ova tri zakona jer prvenstveno i osobno ga promatram i tretiram kao dio mjera, dio mjera u zaštiti majčinstva kao što to i reguliraju konvencija 103 Međunarodne organizacije rada. Kada smo u prvom čitanju raspravljali o ovim prijedlozima postavio sam pitanje, očekivao sam odgovore ili čak i dio toga ugrađenog u prijedloge zakona odnosno kasnije o medijima pročitao izjavu pa i sad gospođu Kosor molim da u svojemu očitovanju i kratko proba mi odgovoriti. Cjeloviti program povećanja nataliteta u Republici Hrvatskoj biti će pred Saborom do kraja godine ako se ne varam i ako sam dobro ... [[Govornik se ne razumije]] Šteta je zaista velika što taj cjeloviti program nije praćen sa i prijedlozima zakona već u ovoj fazi jer bi tada kvalitetnije mogli sagledati i znati koje još mjere će Vlada predložiti jer po redoslijedu mjera ne vjerujem da je ovo bila najprioritetnija, ali ako vi tvrdite da morate dio obećanja izvršiti onda ću to prihvatiti kao prioritetnu iz tog razloga. Dakle ako je to kraj godine, i vaše klimanje vjerojatno je pitam sada da li će taj paket u sebi sadržavati i ono što sam upozorio prošli put; izmjene zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave zbog dječjih vrtića i jaslica, njihovih kapaciteta i trošak plaćanja roditelja. Uzrok problema je u Zakonu o financiranju lokalne i regionalne samouprave. Drugo, da li će taj paket biti i sadržavati promjene u odnosu na troškove školovanja djece jer dio odgoja je i školovanje djece. Treće, da li će u tom paketu i biti promjene u odnosu na stambenu mogućnost riješavanje stambenog pitanja mladih bračnih parova u programu POS-a kao prioritet i dopunske bonifikacije bračnim parovima koji se odluči na veći broj djece. Ova tri pitanja su mi važna, odnosno vaši odgovori na ta pitanja, da bi mogli sagledati se, očekivat, a i mi pripremit određene dijelove tog paketa. Drugo moje pitanje otprilike glasi, s obzirom da u materijalima to nigdje ne piše. Imate li procijenu, da li su stručnjaci dali procijenu, koliko će ova mjera dovesti do povećanja nataliteta? Dakle, određena godišnja procijena, ako postoji od strane stručnjaka da nam date. I na kraju sljedeće. Ja sam o tome prošli put govorio, veliki broj kolega i kolegica je upozoravao na poziciju mladih žena na tržištu rada. Istina je, a to nitko nije opovrgnuo da dio poslodavaca ne rado i nevoljko zapošljavaju mlade žene, posebice ne s ugovorom na neodređeno, uz potihe izrečene razloge majčinska trudnoća, porod, porodni dopust. U Zakon o radu ove države takva diskriminacija, posebice otkazivanje ugovora o radu zbog toga je najstrože zabranjeno. i to je taj dio zakona koji smo dobro preuzeli od međunarodnih standarda i konvencije. I pitam, postoji li podatak unatrag 10 godina, da li je jedan jedini poslodavac od strane inspekcijskog nadzora ili Hrvatskih sudova bio sankcioniran za to što nije želio zaposliti ženu koja je trudna, što je raskinuo ugovor o radu zbog trudnoće ili korištenja porodnog dopusta ili što je bilo kakvu diskriminaciju radio u kontekstu ove materije o kojoj razgovaramo. Napominjem, da smatram da zakonska riješenja zaštite jako dobra i ponavljam što sam i prošli put rekao, Hrvatski je problem što nemamo nadzor nad poštivanje zakonitošću, što je taj dio nadzora jedan od najslabijih nadzora u Republici Hrvatskoj, a sankcije učinkovite sankcije vjerojatno najrijeđe koje ikad itko izreče, a one su uvijek u pravilo one minimalne nikad maksimalne. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Poštovana zastupnica Jelena Pavičić Jukičević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Danas se zapravo kroz prizmu predloženih izmjena i dopuna Zakona provukla i teza o zaštiti prava žena i borbi za ravnopravnost spolova. U cilju rušenja tradicionalnih sterotipa, o ulogama žene, muškarca u hrvatskom društvu, dozvolite mi da u ovom izlaganju, a dotičući upravo predložene izmjene pojedinih članaka zakona ponovno kao i u prvom čitanju upozorim, pa čak i apeliram na predlagatelja, tj. Vladu Republike Hrvatske da zaštiti dignitet očeva korisnika porodnog dopusta. Uz konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu u dijelu obrazloženja jasno stoji uz članka 3. i 5. da se odredbom ovog članka omogućava nastavak korištenja prava na porodni dopust ili mirovanje radnog odnosa jednom od roditelja djeteta, dakle i ocu. Stoga je potpuno neprimjereno priznato pravo očeva nazvati rodiljnim dopustom. Obavezni dio od 42 dana nakon poroda može se tako nazvati, ali nakon toga stavljajući na stranu i sadašnji termin porodnog dopusta u ime Kluba SDP-a amandmanom je predlagan termin roditeljskog dopusta kao kvalitetnijeg naziva. Voljela bih dobiti odgovor na pitanje, zašto se inzistira na terminu rodiljni, koji je vezan uz majku rodilju i tako diskvalificira oca korisnika porodnog dopusta? Dozvolite mi da se kao i moje kolege prije mene osvrnem na temeljni problem pronatalitetne politike u Republici Hrvatskoj. To su u svakom slučaju limitirane porodne naknade i zapravo njihova visina. To je problem koji se svakodnevno ističe u medijima, i pojedinačno, dakle u pojedinačnim primjerima, ali i od strane kvalificiranih udruga. Nije nepoznanica u Republici Hrvatskoj nažalost treba prvo stimulirati rođenje drugog djeteta u obitelji i najbolji poticaj pravo delimitirati naknade i omogućiti obiteljima novorođene djece bolje materijalne uvjete života. Izgleda da sumnjamo u roditeljsku ljubav, i svim ljudima zajedničku reproduktivnu potrebu, umjesto da delimitiranjem naknada obustavimo kažnjavanje svih obitelji koje se odluče imati djete više. Nažalost, još nismo od Vlade čuli kako misli zaštititi majku ili trudnicu zaposlenicu, tj. zaštititi njezino radno mjesto, jer je upravo to pretpostavka za osiguravanje socijalne sigurnosti i uopće pretpostavke kod odluke o proširenju obitelji. Bojim se da ćemo vrlo skoro pod pritiskom izostanka rezultata ove mjere ponovno otvoriti raspravu u Hrvatskome saboru, o padu nataliteta i novim mjerama koje će možda dati rezultate. I možda ćemo tada konačno dobiti i neki stručni argument iz stručne javnosti, bilo iz Vladinog povjerenstva ili iz nevladinih udruga, zapravo stručne argumente koji će nam pomoći da daleko od političkog govora postignemo zajednički clj, a to je, ja se nadam poboljšanje demografske slike Republike Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade. Prije svega ja ću ostati kod svojih stavova koje sam imao i na prvom čitanju, a to znači da ne mogu podržati ovaj zakon, ne zato što mislim da on ne otvara neke mogućnosti, ne pruža neke mogućnosti, nego zato što on ne odgovara na ono što jest njegova intencija i ne riješava ono pitanje što jest intencija, a za što se ja jednako tako zalažem, i na što sam upozorio apelirao, pa čak i u većoj mjeri, nego što je to možda u raspravi bilo rečeno, dakle pitanje pronatalitetne politike. Ja doista mislim da je pitanje nataliteta u Hrvatskoj trenutno najvažnije nacionalno pitanje, i zato me zabrinjava da se na njega želi odgovoriti jednom mjerom koja u prošlosti nije dala rezultata. Ja sam molio na prvom čitanju da nam Vlada da podatke o broju treće rođene, više rođene djece i blizanaca u prošlom razdoblju od 13 godina, nažalost, nama se dao samo podatak o 97. godini, a ja sam i tada rekao da je 97. godine, godina kada je najviše rođene djece, treće rođene, više rođene djece. A da je nakon 97., što sam i tada konstatirao da je pitanje baby boom nakon "Oluje", dakle okončanja rata i što nema nikakve veze ponovno sa duljinom trajanja porodiljnog dopusta, a da je nakon 97. broj treće rođene djece padao. Pa ja i sada apeliram na Vladu da nam dostavi sve te podatke, a ne da na ovako vješti način pokušava manipulirati podacima o broju djece koja su rođena. Uspoređujući 97. i 2001., odnosno 2002. godinu. Dajte nam doista podatke o 98., 99., 2000. i 2001. godini, ne o broju osoba koje su koristile trogodišnji porodiljni dopust, nego o broju djece koja su rođena. Ono što treba nam ili da se Vlada odredi prema nacionalnom programu obiteljske politike i da kaže da li će ga provoditi ili ne, jer on daje veliku većinu odgovara na pitanje pronatalitetne politike ili da Vlada doista u najskorijem mogućem vremenu izađe sa cijelokupnim projektom pronatalitetne politike kako bismo mogli odgovoriti na cijeli niz pitanja koji nas ovdje muči. Predlažem da doista i definiramo neke pojmove pa tako daporodiljni dopust zovemo ono što je vezano uz čin poroda dakle 6 mjeseci obaveznog i 6 mjeseci dodatnog a sve ovo ostalo da preimenujemo i da zovemo roditeljski dopust kao što se to uostalom zove i svagdje u Europskoj uniji a gdje težimo, stremimo da postanemo njihov dio. I jednako tako da tada se pruži mogućnost roditeljima, dakle i očevima da koriste tu mogućnost pa čak štoviše da roditeljski dopust ne bude vezan samo uz prve tri godine života nego da bude vezan uz predškolsko razdoblje djeteta i da pruža mogućnost dakle roditeljima, dakle i očevima i majkama da koriste takav roditeljski dopust u trenutku kada im on najviše odgovara odnosno kada smatraju da bi mogao najviše odgovarati odgoju djece. Uostalom, postavlja se pitanje zašto ponuditi takvu mogućnost ili pružiti takvu mogućnost tek za treće rođeno dijete ili za blizance, zašto ne ponuditi takvu mogućnost svakome jer ako se brinemo o tome i smatramo da će ta mjera dati takvog učinka onda trebalo bi omogućiti i za prvo dijete i za drugo dijete pa onda i za treće dijete da se može koristiti trogodišnji porodiljni dopust. Ja se slažem sa kolegama i kolegicama koje su rekle da jedno od ključnih pitanja možda danas za natalitet jeste svakako pitanje između ostalog ali svakako jednog od ključnih je pitanje porodiljnih naknada i slažem se da su one na vrlo niskom nivou bile do sada ali nažalost one ne doživljavaju značajnu promjenu niti Zakonom o izvršavanju državnog proračuna jer kažnjavamo sve majke i očeve, dakle sve obitelji koje imaju pojedinačni prihod iznad 2 tisuće i 540 kuna za drugih šest mjeseci ali jednako tako kažnjavamo i sve obitelji koje imaju više od 4 tisuće i 250 kuna u prvih šest mjeseci. Ja podsjećam da je prosječna plaća isplaćena u Republici Hrvatskoj u razdoblju kraja prošle godine bila gotovo 4 tisuće kuna što znači da i povećanje porodiljnih naknada na 2 tisuće 540 kuna će biti daleko, daleko ispod prosječne plaće u Republici Hrvatskoj. Ne vidim razloga da oni koji značajnije doprinose državnom proračunu pa i proračunima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje uplačujući značajno veće iznose jer imaju veće plaće od toga što je limitirano da im ne možemo omogućiti da u periodu porodiljnog dopusta mogu ostvarivati naknadu koju bi ostvarivale da rade jer mi na ovakav način kažnjavamo roditelje koji imaju djecu. Uostalom, ako idete na klasično bolovanje onda možete ostvariti svoju prosječnu plaću ili možete ostvariti 90% prosječne plaće a ako idete na porodiljni a zakon obavezuje vas da morate ići na porodiljni 28 dana prije poroda i 6 mjeseci nakon poroda vas država tada odnosno mi ovdje kažnjavamo zato jer možete imati višestruko manju naknadu za taj porodiljni dopust. Alibi zašto to nije promijenjeno u prošlom mandatu je izlišan zato jer imamo sada priliku to promijeniti. Ako je bila greška do sada zašto ju sada ne promijenimo ako se svi slažemo oko toga da ju treba promijeniti. I doista ja apeliram, ja sam u konačnici uložio takav amandman na Zakon o izvršenju državnog proračuna za drugih šest mjeseci ali mislim da je hitno i potrebno promijeniti zakon i delimitirati porodiljne naknade u vrijeme prvih šest mjeseci. U konačnici, zamislite čak i za vrijeme čuvanja trudnoće imate maksimalno 4 tisuće 250 kuna naknade. Dakle, mi trudnoću ne smatramo niti bolešću jer kad ste bolesni, ponavljam, imate pravo na bolovanje koje u iznosu plaće odnosno 90% i to 42 dana mislim na teret poslodavca a ostalo na teret nekoga od osiguravajućih društava a ako ste na čuvanju trudnoće vraća vas se dakle na 4 tisuće 250 kuna. Ovo je dakle doista jedna svojevrsna kazna za sve one koji jesu u drugom stanju a destimulirajući faktor za sve one koji imaju veću plaću od toga a nalaze se u, razmišljaju da imaju prvo ili neko sljedeće dijete. I u konačnici, moram reći da tvrtka koja je poduprla pronatalitetnu politiku je tvrtka Belupo iz Koprivnice koja je rekla da će isplaćivati 10 tisuća kuna svakoj majci za novorođeno dijete i čime je uostalom poduprla i napore grada Koprivnice koje isplaćuje po tisuću kuna za opremu za svako rođeno dijete. Ovdje ćemo doći u situaciju da jedno poduzeće praktično isplaćuje veću pomoć roditeljima nego što će biti povećanje porodiljnih naknada. Dakle, ja bi molio Vladu da svakako razmisli o tome da delimitira prvih šest mjeseci, da u drugih šest mjeseci to poveća na prosječnu plaću isplaćenu u Republici Hrvatskoj i da terminološki uskladi ovaj zakon sa onim što u Europi je, dakle da se porodiljni dopust zove ono što se zove porodiljni dopust a da sve ostalo se zove roditeljski dopust omogući izbor majkama i očevima da budu na roditeljskom dopusti i da omogući da oni to obave u vremenu kada to njima najviše odgovara a ne samo u prve tri godine života. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Kajo Bučan.
Gospodine predsjedniče, nije točan navod da je nakon 1997. godine broj živorođene djece padao zbog nedostatnosti mjera već je točno da je najveći dio tog pada zbog toga što se od 1. siječnja 1998. u statističkoj obradi ne uračunavaju djeca naših građana rođena u inozemstvu. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, ispravio bih netočan navod gospodina Mršića gdje je naveo da rezultati prijašnjih zakonskih normi za pronatalitetnu politiku nisu dali rezultata. Oni su u prošlom čitanju bili jasno i vidljivo iskazani, stoga je kroz određeno vrijeme kad se počeo primjenjivati zakon i pokazatelji su bili vidljivi. Poslije toga vremena kada ste ukinuli taj zakon dolazi do pada nataliteta i normalno da novorođena djeca sigurno nisu prikazana u vašem vremenu kada ste ukinuli Zakon o porodiljnim dopustima.
Poštovana zastupnica Jagoda Martić. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, potpredsjednice Vlade, poštovane kolegice i kolege! Činjenica je da demografska situacija u Hrvatskoj što smo se s tim svi složili je da ona u svakom slučaju nije jasna. Pad nataliteta je očit i zabrinjavajući. Ali po tome isto tako Hrvatska nije iznimka već na neki način slijedi trend ostalih razvijenih zemalja Europe i svijeta. Činjenica je što je društvo razvijenije pa samim tim i bogatije broj djece u obiteljima je manji. Rijetke su obitelji sa više od jednog djeteta. Prema tome, to pokazuje da niti trajanje porodiljnog dopusta niti visina porodiljnih naknada ili bolje rečeno ovako predložene povećanje porodiljnih naknada kao što Vlada sad predlaže neće bitno utjecati na odluku roditelja hoće li ili koliko djece imati. Na kraju krajeva kao što je moj kolega Marin Jurjević rekao djeca su plod ljubavi, imamo ih zbog sebe samih, zbog našeg zadovoljstva a ne zbog države. Pa neće nikakve odluke Vlade utjecati na našu odluku kada su djeca u pitanju. Predlagatelj je rekao da je ovo samo jedna mjera u nizu mjera kojima se želi poboljšati demografska situacija u Hrvatskoj. Upravo zbog toga trebala se razraditi kompletna strategija demografske obnove sa čitavim nizom mjera a ne iz čitave te palete mjera izvući samo onu koja se odnosi na porodiljni dopust i naknade. Valjda je to bilo najlakše pa se onda išlo linijom manjeg otpora. Jer eto to je mjera koja sama po sebi puno ne košta i najlakše je tako zakonskim dekretom ovo .../Govornik udaljen od mikrofona./... Međutim, smatram da je u prvom dijelu potrebno razvijati kompletnu društvenu infrastrukturu koja bi ženama omogućila da se lakše odluče na to da postaju majke. Revolirati odnose na tržištu rada tako da žena ne bude diskvalificirana u odnosu na muškarce samo zbog toga što se od nje očekuje da će se jednog dana odlučiti na rađanje i na taj način neko vrijeme biti odsutna sa radnog mjesta. Postoji tu još niz mjera kojima se žena može omogućiti, kao npr. klizno radno vrijeme, sustavno izgrađivati mrežu vrtića i jaslica, jer briga o djeci ne traje samo 1, ili 2 ili 3 godine već traje puno duže. Vrlo dobro znamo što znači zapravo odgovorno roditeljstvo i koliko je potrebno sebe ugraditi u odgoj djece kako bi jednog dana postali odgovorni, zdravi ljudi, kada kažem zdravi ljudi, ne mislim samo na fizičko zdravlje nego u prvom redu na mentalno zdravlje. Već smo čuli, mislim da je to gospođa Kosor i rekla da je bio problem jer se nisu djeca mogla smještati u vrtiće smanjenjem porodiljnih dopusta, nisu se djeca mogla smještati u vrtiće jaslice. A što će onda biti nakon tri godine, ako je to problem nakon godine ili dvije isti takav problem je nakon 3 godine. Prema tome, društvo je to koje treba opet s jednom sustavnom politikom izgradnje vrtića, jaslica, predškolskih ustavnova, razvijanjem adekvatnih odgovarajućih službi u školama omogućiti roditeljima da zapravo postoji adekvatan način zbrinjavanja i brige o djeci. I ne samo u roditeljskom domu nego i u drugim elementima društva. Prema tome, u prvom redu ženi treba osigurati sigurnost, kada kažem sigurnost onda to prvenstveno mislim na materijalnu sigurnost da ona bude neovisna, da ne ovisi jednog dana o svim partneru, odnosno ocu te djece i tek tada će se zapravo onda djeca sigurno lakše odlučiti, jer nije problem odlučiti se na treće djece, mislim da je kod nas problem, narodčito kod mladih ljudi, kod mladih parova odlučiti se zapravo na to da uopće imaju djecu, znači odlučiti se na prvo dijete. Nadalje, potrebno je razvijati obitelj koja će sve odnose graditi na partnerskim odnosima muškarca i žene, znači obitelj u kojoj će se svi poslovi i obaveze, ne samo kućni poslovi nego isto tako i briga oko djece djeliti ravnopravno između muškarca i žene, odnosno majke i oca. I na taj način će žena dobiti više vremena za sebe i za vrijeme, i za njene aktivnosti koje su vezane za njeno radno mjesto, za usavršavanje i napredovanje u struci, kao i u drugim područjima društvenog i javnog života jer jedino tako žena može zauzeti u punom smislu te riječi ono mjesto u društvu kojem po svemu i pripada. I upravo zbog toga u tom smislu jesu ovi amandmani koje je Klub SDP-a dao. Znači da se riječ "majka" u zakonu treba zamijeniti riječju "roditelj" jer na taj način se u tim pravima izjednačavaju majka i otac, i ujedno otac ima mogućnost da se uključi na pravi način u odgoj i brigu o djetetu od samih početaka njegovog života. Jer za odrastanje, zdravo odrastanje djece potrebna je i majka i otac. Isto tako naravno automatskih iz toga proizlazi, rodiljni dopust treba zamjeniti sa roditeljskim dopustom. Dobro je to što se nastavila politika prethodne Vlade da su se u svojim pravima izjednačile zaposlene i ne zaposlene majke ali isto tako ovom izmjenom, znači ako uvršavamo riječ "roditelj" a ne samo "majka" dovodimo u situaciju i moramo znati da imamo situacija i obitelji gdje je majka koja je zaposlena a otac nije zaposlen. Znači mogu na taj način kombinirati da nezaposleni otac ostane kod kuće i čuva djecu a majka radi. Normalno da je prvi dio porodiljnog dopusta, odnosno roditeljskog dopusta sigurno da pripada majci iz razloga koje naravno nije potrebno objašnjavati. Ali nema nikakvih prepreka da onaj ostali dio ne koristi otac. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica je krivo navela, a to se već ponavlja po drugi puta iz redova SDP-a u današnjoj raspravi da se ovim zakonom želi na bilo koji način nametnuti da žena je ovisna o muškarcu, o mužu. Vi ste rekli, žena treba biti neovisno od muža. Niti na koji način se ovim zakonom takav stav ne nameće, ovo je prije svega odabir osobni, svake žene ili svakog roditelja. A isto tako nije točan navod vaš gdje ste rekli da je to mjera koja vjerojatno najmanje košta, da je to linija manjeg otpora, jer kada bi to bilo tako, u tom slučaju prije 4 godine vi tu liniju manjeg otopora i mjeru koja najmanje košta ne bi ukidali.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Odmah na početku želim jasno reći, i ja osobno ali i stranka kojoj pripadam, snažno podržavamo sve efikasne učinkovite mjere pronatalitetne politike. Da ovo što govorim nije demagogija pokazuje ono što činomo. Na primjer, u gradu Zagrebu gdje zajedno sa koalicijskim partnerom HNS-om imamo vlast, upravo na prijedlog SDP-a uveden je dječji dodatak, 100 kuna mjesečno za prvo dijete, 300 za drugo, 600 za treće, kroz 6 godina za svako dijete. To vam iznosi ovako dakle, obitelj sa jednim djetetom u tih 6 godina dobije 7 200 kuna, za drugo dijete dobije 21 tisuću i 600 kuna a za 3 dijete dobije 43 tisuće i 200 kuna. To je pomoć. To je stvarna želja, briga i odluka da se pomogne roditeljima u podizanju djece. Evo, već smo ćuli od kolege Mršića, gradonačelnika u Koprivnici, Koprivnica dakako srazmjerno svojim mogućnostima, manji je grad jednokratno 1000 kuna za svako rođeno dijete. To je slika SDP-ove brige o pronatalitetnoj politici. Ja pozivam i druge gradonačelnike, drugih gradova osobito gdje HDZ ima vlast, da učini nešto slično, da na praktičan način pokažu koliko im je stalo do te pronatalitetne politike. E, mi sada smo počeli ovu raspravu da li će ove mjere potaknuti ili neće potaknuti pronatalitetnu politiku. Hoće li one dovesti do rađanja većeg broja djece ili neće dovesti do rađanja većeg broja djece. Vlada misli da će dovesti. Mi mislimo da neće. Molim lijepo pa to je skolastičko pitanje. Mi ne možemo sada jedan drugoga uvjeriti u to tko je u pravu. Ali to će život pokazati, to će pokazati praksa. I ja mislim da će Klub SDP-a nakon godinu danas, za godinu dana kada se izglasa ovaj zakon zatražiti ovdje raspravu o rezultatima ovih mjera. Pa da vidimo koliko to ima smisla i koliko to nema smisla. Ako ima smisla priznati ćemo pogrešku. Ali ako nema smisla ako se ništa bitno ne promjeni onda ostaje naša tvrdnja da je ovo demagogija. Demagogija koja neće dati rezultate, to lijepo zvuči a ničem ne koristi. to je dakle naš stav. Ja ne tvrdim apriori da smo u pravu ,praksa će to pokazati i to ćemo moći aanlizirati. Gledajte postoji tržište rada, i opravdana su pitanja ma tko će zaposliti ženu znajući da ona ima pravo na produljeni taj porodiljni dopust. Pa ajde prihvatite barme tu našu ideju da se on zove roditeljski. zašto jer onda poslodavac više nema kamo. On tada ne može provoditi diskriminaciju prema ženama jer on ne zna dali će upravo ta žena ili će moda njezin muž korisiti pravo na taj roditeljski dopust. Znači on i kada zapošljava muškarca on ne zna dali će mu on otići na roditeljski dopust. I onda smo izbjegli mogućnost diskriminacije. I to je ono što tvrdimo. Ne da smo mi protiv ovoga koncepta nego napravimo to da poslodavcima damo jasnu poruku. Bez obzira dali zapošljavate muškarca ili ženu može vam se dogodti to da ode na roditeljski dopust. To mislim da bi imalo smisla. Ali sada nešto o novcima opet, opet da se vratimo na novce. Gledajte tko će se ovim koristiti. Ima smisla ima logike da se time koriosti žena koja ima plaću 1600 kuna ili manje. Pa joj se dakako isplati ostati 3 godine na dopustu, imati onoliko koliko bi imala u poduzeću u kojem radi. Ili ona koja ima bogatoga muža pa joj upoće nije bitno koliko dobije. Jer je njegova plaća dovoljno velika da uzdržava cijelu obitelj. To su dvije kategoirje jedine dvije kategorije kojeće se koristiti ovom mjerom. Jer izračunajate uzmimo samo za primjer jednu zaposlenu ženu koja ima 6000 kn plaću. Prvih 6 mjeseci prima prosjek iz prethodna 3 mjeseca. Koji međutim ne može biti veći od 4250 kn. To je čudan prosjek ali eto ne može biti veći limitiran je. 4250 kn. U tih dakle prvih 6 mjesecu, ona gubi 10 i pol tisuća kuna. U startu odmah u prvih 6 mjeseci. Zbog toga se i zalažemo za delimitiranje pa neka prima tih 6 mjeseci onu plaću koju ima u firmi. A ne da je oštećena zbog toga što je rodila dijete. U drugih 6 mjesecu 1600 kn mjesečno. Znači ova žena koja ima plaću od 6 000 kn ona će za tih drugih 6 mjeseci izgubiti 26 tisuća i 400 kuna. Toliko će manje biti u kućnom budžetu. Možemo mi pričati ovako ili onako ali toliko je novca manje gotovo. Nakon toga ide raditi. MOra plaćati čuavnje djeteta 1500 kn mjesečno a to za dvij egodine do 3 godine života dokle dijete ne može ići u vrtić to j oš treba izdvojiti 36 tisuća kuna. Ako ne ide u jaslice dakkao iz više razloga, i sam sam roditelj, nisam dijete u jaslice dao, prvo više poboljevaju tamo, drugi i nema tih jaslica dovoljno. Treba ih izraditi, ne možete mjesto naći. Prema tome morat plaćati tu nekakvu ženu koja će čuvati dijete. To vam je kad asve skupa zbrojite, u te tri godine 74 tisuće 250 kuna. To je cijena. To su stvarni novci. Mio moramo misliti kako tu razliku nadoknaditi a ne prodružavati vrijeme pravo vremena korištenja a da nas nije briga od čega će ti ljudi živjeti. Jer moraju od nečega živjeti moraju od nečega hraniti to dijete. Prava pomoć bi bila i iovo što smo predložili u Zakonu o PDVu a to je ukidanje PDVa za dječju hranu, za odjeću za obuću. Jer to je ta materijalna pomoć, onda ovih 74 250 tisuća kuna štete bi se smanjilo. Ali mi o tome zakonu ne možemo uopće gospodine predsjedniče raspravljati na ovoj sjednici jer Vlada nije dostavila mišljenje. Ona o takvo važnoj stvari Vlada nije dostavila mišljenje. Toliko o tome koliko Vlada uopće misli o ovome problemu. Dakako majke koje rode treće dijete, i ostanu kod kuće po prijedlogu ovoga zakona riješit će se troškova za dadilju, ali će e dame i gospodo riješiti i karijere. Tri godione odsustva sa posla. Koji je ozbiljan koji zahtjeva i ulaganje u vlasttiti razvoj na tome poslu. Znači za tu karijeru biti mrtav čovjek. Kako ćete se vratiti nakon 3 godine. Evo tu su medicinari. Pa vi znate što znači biti tr igodine izvan medicine. Pa vi se ne možete više vratiti tamo. Vi ste tri godine u nenadoknadivim zaostatku. A to će čekati recimo ženu liječnicu ako se bude ovime koristila. I to je ono na što upozoravamo. Da od toga je mala korist. DAj Bože da koristi bude ikakve, ikakve pa i najmanje, nitko sretniji od nas. Ali bojimo se i argumentirano dokazujemo, argumentirano dokazujemo od toga teško da će biti ikakve koristi. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Drago Prgomet.
Gospodine predsjedniče, ja sam imao repliku na ispravku netočnog navoda. Ispričavam se ako sam prikazao pogrešnu pločicu. Iz mogućnosti bih volio ostaviti odgovor na možda nešto entočno što ću reći. Naime vi stalno govorite o jednoj nepraktičnosti ovakve odluke odnosno ovakvog zakona. Pa između ostaloga navodeći i praktičnost odluka koje su uvela dva grada, grad Zagreb i grad Koprivnica. I još neke mislim da je grad Dubrovnik i tako dalje. I između ostaloga i navodite da u biti nemate pokazatelje. Ja bih volio da iznesete pokazatelje koliko je takva jedna odluka donjela boljitka u demokgrafskoj obnovi, jer čini mi se a ispravite me ako griješim da je prošli puta gospodin Mršić govorio tome d aipak nema efketa. Što to znači dali ćemo onda ukinuti tu mjeru, ja nisam za to. I v jerujem da niste ni vi. Dakle radi se o nizz mjera između ostallih i ovu koju ste vi iznjeli i onu koju vlada predlaže koju u konačnici doista mogu donjeti ono što zajednički hoćemo Dakle evo ga ima još toga ali obzirom na vrijeme ograničit ću se. Hvala lijepa.
Dobro. Ako ćete samo trenutak. Potpredsjednica ministrica izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Javila sam se pa sam odustlala mislila sam da ću na kraju rasprave još je samo jedan zastupnik prijavljen za raspravu. Ali nakon ove dileme mislim da evo mogu pojasniti i omogućiti kolegicama i kolegama odnosno gospođama i gospodi zastupnicima da lakše se odluče kako će glasovati. Naime ova dilema od kada je ovaj dodatak odnosno potpora za djecu u Zagrebu. Ne od početka koalicijske vlasti u Zagrebu. Nego je ta odluka donešena pred izbore. Dakle pred izbore se u Zagrebu odlučilo dati potporu djeci. Pred izbore se donjela ta odluka. A apsurd je bio u tome što je dakle Vlada u kojoj je participirao najvećim dijelom SDPe, donjela sve ove odluke o smanjivanju naknada, o ukidanju trogodišnjeg dopusta it ako dalje. A onda se pred izbore u Zagrebu donjela ta mjera koja naravno ja i mi u Vladi apsolutno pozdravljamo. Ali što se tiče Zagreba još jedan podatak. Dakle, govori se o stvarnim mjerama. Gospodin Stazić je govorio o stvarnoj pomoći u Zagrebu. Ja u ime Vlade želim još jedanput ustvrditi da i ovo što Vlada predlaže itekako stvarna pomoć jer se radi i o naknadi za vrijeme trogodišnjeg dopusta. Što se tiče gradnje vrtića u Zagrebu. U Zagrebu u tri godine nije napravljen nijedan vrtić, nijedne jaslice. U Zagrebu je neprekidno na listi čekanja tisuću i 500 djece i više. Prema tome, toliko o stvarnoj pomoći. Što se tiče poziva gradovima u kojima je HDZ na vlasti, pa to gradovi u kojima je HDZ na vlasti, koliko ja znam, čine. Recimo, tu je jedan od gradonačelnika, diže ruku, tu je drugi gradonačelnik koji diže ruku. Znam za Dubrovnik gdje je također gradonačelnica Šuica, odnosno gradsko vijeće donijelo takvu odluku, odnosno poglavarstvo. Prema tome, mislim da ne bi bilo dobro na taj način licitirati. A što se tiče konstatacije da će SDP zatražiti raspravu nakon godinu dana o ovim mjerama, jer ovo nema smisla, kako kaže gospodin Stazić. Mislim da je ta konstatacija u kontradikciji sa glasovanjem 1996. kluba SDP-a o programu demografske obnove. Tada je SDP i vaš predsjednik, gospodin Račan, koji je tad bio zastupnik, glasovao za taj program jer je program demografske obnove donesen jednoglasno u Hrvatskom saboru. Prema tome, i SDP je tada podupirao uvođenje trogodišnjeg rodiljnog dopusta kao jednu od mjera pronatalitetne politike. Što se tiče projekcija o tome koliko će se djece roditi nakon ovih mjera koje uvodimo. Ovo je jedan od prvih koraka. Vlada te podatke ne može podastrijeti. Vlada samo raspolaže podacima da nakon što je trogodišnji rodiljni dopust ukinut, da se broj treće rođene djece smanjio za oko 5 tisuća. Prema tome, to je polazište ove Vlade koja predlaže izmjenu i dopunu ovih zakona kojim se vraća mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta. Što se tiče apela da ova Vlada prihvati odluku o delimitiranju, o snižavanju PDV-a. itd., itd. Ja želim u ime Vlade, evo, iskazati čuđenje što se ti apeli šalju Vladi, ovoj Vladi danas, koja radi nešto malo više od 2 mjeseca, a što se nisu slali iz ovih klupa prošloj Vladi koja je također mogla odlučiti o snižavanju PDV-a, odnosno o delimitiranju porodiljnih naknada i o drugim mjerama. I dalje, još odgovor gospodinu zastupniku Staziću, zašto Vlada još nije dostavila mišljenje o Zakonu, o izmjenama Zakona o PDV-u, kluba SDP-a. Zato što je Vlada užurbano radila na donošenju proračuna, odnosno predlaganju proračuna Hrvatskom saboru u uvjetima kad smo suočeni sa eto, oko 24 milijarde dolara vanjskoga duga. One naslijeđene 6, onih naslijeđenih 6 milijardi kuna u ovom proračunu od prošle godine i činjenicom da privremeno financiranje, odnosno privremeni proračun nije osigurao financiranje za prva tri mjeseca jer smo suočeni sa činjenicom da, recimo, u 3. mjesecu ne bismo mogli isplatiti plaće korisnicima državnog proračuna. To je radila Vlada do sada i zbog toga niste dobili odgovor, odnosno mišljenje Vlade o vašem Prijedlogu, ali ću se ja potruditi kao potpredsjednica Vlade da ga klub SDP-a što je moguće prije dobije. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Neven, Nenad Stazić.
Ma gledajte. Pa potpuno je netočno da je to nekakav predizborni trik SDP-a u Zagrebu, bilo uvođenje ovih dodataka za djecu. Pa izbori u Zagrebu su bili u svibnju 2001. i bit će za godinu i pol dana. Ova mjera je donesena negdje polovicom ove godine. To veze s vezom nema, jedno s drugim nikakve. Gledajte, što se tiče ovog razmišljanja Vlade i konstatacije gospođe potpredsjednice, da se Vlada vodila time da je zapazila da kada je ukinuta taj trogodišnji ili smanjen taj trogodišnji dopust da je opao broj treće rođene djece. Ali to je pogreška u zaključivanju. To je pogreška ...
Hvala lijepa, kolega. Ovo ste prvo ispravili netočni navod, a ovo drugo je polemika i isteklo je vrijeme. Poštovana zastupnica Jelena Pavičić-Vukičević. Izvolite.
Hvala lijepa. Doista, radi se o ispravku netočnog navoda jer taj naš projekt u Gradu Zagrebu nije dio predizbornih obećanja. Naime, samo da podsjetim na kronologiju. Nakon popisa stanovništva iz 2001. godine i obrade tih rezultata koji su došli krajem 2002. godine raspravu o toj temi provela su i sva vijeća gradskih četvrti u Gradu Zagrebu. Krajem 2002. godine i početkom 2003. godine i sredinom 2003. godine mi smo se odlučili na ovakav projekt i doista se može reći da se ne radi o predizbornom obećanju jer smo ga počeli primjenjivati od 1.1.2004. Dakle, nakon i parlamentarnih izbora. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Gospođa ministrica, potpredsjednica Vlade sasvim netočno zapravo, u kontradikciji je sa ovakvom situacijom u Saboru i samim prijedlogom Vlade jer izolirano ocjenjuje mjeru Gradu Zagreba. Izvan konteksta cijele zemlje i izvan konteksta gospodarske i društvene situacije. Kad bismo tako ocjenjivali onda ne bismo ni imali trend negativni.
Kolega Leko, vi doista ne ispravljate, nego polemizirate ...
Kako ne?
Niste.
Netočan je navod da je samo jedna mjera nedovoljna je sama Vlada predlaže samo jednu mjeru.
Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Evo, ... [[Upadica se ne razumije.]]
Je, je. Kolega Marine, oprostite. Imamo još dva ispravka. Poštovani zastupnik Mršić i Korenika. Vi ste se javili vrlo brzo pa kolega Mršić vi ste prije upisani.
Dakle, netočno je da je 5 tisuća djece rođeno ukidanjem ove mjere nakon 2001. Točno je da je od 97. do 2001. kada je ta mjera bila na snazi rođeno 5 tisuća djece manje.
I kolega Korenika. Izvolite, ispravak netočnog navoda.
Govoreći o gradovima gdje je HDZ imao odgovornost za upravljanje gradovima, moram reći da je netočan navod da se pomaže, evo, primjerice u gradu odakle ja dolazim, u Gradu Varaždinu gdje je između ostalih i HDZ sudjeluje u vlasti, ovdje sjedili ili barem trebala sjediti dva člana poglavarstva dok raspravljamo o Varaždinu. Upravo ovih dana je gradsko poglavarstvo ...
Kolega Mršiću, kolega Korenika, ne ispravljate ništa ...
Oprostite, ispravljam, ispravljam.
Ne.
Netočan je navod da se pomaže tamo gdje je HDZ na vlasti jer je ovih dana donešena odluka o povišenju cijene vrtića. Možda je vama to pomoć ali čini mi se poprilično neodgovorna.
Pa koliko ja znam na, ja znamo, mi znamo svi tko je gradonačelnik Varaždina. Znamo da ste i vi tamo. [[Upadica se ne razumije.]] A u opoziciji ste sada? Vrlo zanimljivo. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
U Varaždinu smo inače u opoziciji, ali dobro, evo. Ja dolazim iz Splita, to je grad u kojem se daje također tisuću kuna kad se rodi, novorođenom djetetu i mi jesmo tamo dio vlasti, ali zaista mislim da to ne bi trebali gledat stranački. Bilo bi dobro da to svi rade koji mogu i ja ne bi ni ovo obojio toliko stranački. Ovdje govorimo o jednom velikom problemu, a zaista stojim i dalje na svom stajalištu da rađanje djece, ovdje je ipak riječ o rađanju, nije pitanje niti je razlog država, niti nacija, niti bilo čija stranačka politika nego da je to čin posljedica, dakle, ljubavi, čin dvoje ljudi da se radi o nečemu što roditelji. Dakle, nečemu što je prije svega onda, je li, stvar i roditelja. Mislim da se radi o različitim konceptima. Pošto vlast sudbonosno može utjecati na to kakav kulturološki model, kakav, ako hoćete civilizacijski ambijent stvaramo, tu se očito razlikujemo. Tu su razlike najočitije i to ova rasprava govori rječito. Ne radi se o tome da bi neko bio protiv bilo kakvog prava ili proširivanja prava, da netko dobije, ne daj Bože, je li, dakle, da žene, majke itd. Ne radi se o tome i to govore ovi slučajevi po gradovima u kojima, recimo, evo na vlasti SDP, itd., ne radi se o tome, ali zaista je za mene neprihvatljivo, ja to hoću ovdje ponoviti jer je to izgovorila jedno od najodgovornijih osoba u Hrvatskoj, a to je premijer Sanader u Šibeniku, kada je pozvao žene ostanite doma, odgajate djecu ako niste poduzetnice etc. Za mene je to na jedan sublimiran način izraz onoga čiji dio je i ova politika. Ova politika koja sada da ne ulazimo u detalje puno smo o tome pričali, koncept ostanite doma i odgajajte djecu nije koncept SDP-a i tu zaista postoji crta jasna crta koja razlikuje naš pristup tome pitanju od eventualnog načina kako vi to razumijete ako podrazumijevamo da je premijer Sanader, tom prilikom je govorio kao stranački prvak HDZ-a. Dakle, takav model protiv mog osobnog stava i protiv stava moje stranke. Mene ne zanima nikakva tarzanska svijest, mene ne zanima nikakvi mačo model, ja ne želim biti mužjak u familiji. Dakle ja sam jedan od partnera, ja sam na vas apelirao i ranije u prvom čitanju da dozvolite da to bude izbor, vi nikako to nećete prihvatiti. Ja ne znam zašto. Vi se pozivate na to da i onako i vamo i tamo ali to je konkretno pitanje zbog čega ne da jednakost šansi i muškarcu i ženi da ako je već tako, Zakon će biti donesen imate većinu da mogu odabrati. Ja i dalje tvrdim dakle da se radi o različitom shvaćanju bita stvari, a ona se ne svodi samo na porodicu. Ona se svodi na shvaćanje društva u cjelini, odnosno kažem još jedamput na model organiziranja društva pa ako hoćemo i u kulturološkom i ne znam kako bih to nazvao smislu. Ako vi ženu zamislite kao kučanicu koja stoji doma i čisti, rađa, pere itd, mislite da ste puno pomogli kada ste kupili malo bolju metlu, moderniju, novi GT model da ona brže to mete, vi ste ostavili u istom položaju, bitno je mijenjati odnose, to što će se dekor mijenjati, on može biti bitan, njoj će biti lakše s usisivačem nego s metlom pa jasno, najteže je bilo u pećini valjda. Ali ako je ostao isti odnos onda niste ama baš ništa promijenili jer je neki civilizacijski napredak doveo do tome da vam je lakše da bude u poziciji u kojoj je i dalje podređena a to lakše obavlja, svira još muzika. Mislim, o tome se radi, radi se o bitno različitom pogledu na stvari i ja mislim da je ovo samo izraz svega toga. Ja ne želim biti ni kao muškarac podređen, ni kada je riječ o ovome, je li zašto ne bi netko mislio da i on može obavljati neke funkcije, normalna stvar da sada analiziranje stvari govoriti o dojenju itd. Ne radi se o tome, tj. spada u onaj dio porodiljni, a mi govorimo o roditeljstvu, govorimo o dugom vremenu od tri godine. I nije zaista za odbaciti razmišljanje bez obzira što je to izbor žene, ali što ako se stvara ambijent u kojem postaje normalno da žena je sve manje u svijetu rada a sve više u onom svijetu koji se zove stan ili kuća i omeđen je sa četiri zida. Protiv toga smo koncepta i zato ovako govorimo. Hvala.
U ime Kluba IDS-a poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac.
Gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade, evo mi u Klubu IDS-a ćemo podržati ovaj set zakona ali htjela bih se svejedno osvrnuti na par stvari koje smo kroz raspravu već i čuli i rekli. Pad nataliteta u Hrvatskoj nije naravno samo vezan uz problem visine porodiljne naknade i dužine porodiljnog dopusta. Loše bi bilo i teško vjerovati da bi se roditelji iz tih razloga odlučivali imati djecu, no po mom mišljenju ipak počelo se govoriti o demografskoj obnovi i to je jedan mali mikrokorak ka možda suzbijanju jednog takvog problema. Osim toga svi roditelji bi trebali imati kakve takve uvjete jer biti roditelj je velika odgovornost kako prema sebi tako i prema djeci a isto tako i prema cjelokupnom društvu. Pitanje je veliko kako biti odgovoran roditelj ako se ne zna da li će biti zaposlen jer kada prestane stizati porodiljna naknada što onda ako nema posla. Ako ipak je majka ta sretnica da ima posao da li će biti mjesta u jaslicama ili vrtiću. Jutros se govorilo o nekim pozitivnim trendovima u nekim poduzećima koja će na neki način zapošljavati takve žene koje hoće imati više djece, no nemojte zaboraviti na Zavodu za zapošljavanje je veći postotak žena nego muškaraca i to stvarno će trebati dobrano raditi na tome da to tako više ne bude. Sa druge strane potrebno je predlagati u obitelji i ostvarivati prijateljski odnos prema djetetu koje naravno mora biti željeno a ne da se ima treće djete zato što su porodiljne naknade ili porodiljni dopust. A svakako ćemo na takav način ako stvaramo okruženje pripomoći našem društvu da ono ne izumre. Ja moram reći da zaista pozdravljam ove male pomake koji će se dogoditi ovim Zakonima ali ma koliko zaista oni budu pridonijeli našoj demografskoj obnovi htjela bih svejedno ukazati na probleme o kojima sam govorila i u prvom čitanju a morat ćemo ih svakako riješiti u vrlo kratko vrijeme. Kao prvo čini mi se da smo zanemarili problem da u Hrvatskoj je prosjek po obitelji 1,2 djeteta, znači da smo preskočili, što ćemo učiniti da obitelj imaju dvoje djece a kamoli još troje ili više djece. Isto tako trebamo omogućiti da svako rođeno djete ima dobru besplatnu zdravstvenu zaštitu. TE mogućnosti besplatne ishrane do godine dana, jer do sada koji su propisi na snazi djeca koja su "socijalni slučajevi" imaju besplatnu hranu dok ostali ne. A da ne govorimo što se zdravstvene zaštite tiče cijepljenje te djece je samo ono obavezno besplatno a sve ono preko se mora plaćati. Treće, našu poreznu politiku bi svakako trebalo prilagoditi tome jer dječje potrebe nisu male, ako idemo kupovati dječju opremu za novorođenče znamo da to košta cirka 10 000 kuna, znamo da je PDV trenutno 22% a od iduće godine 20%, pa možete izračunati koliko je u tim potrepštinama PDV-a a da onda po tim istim uvjetima dječja hrana, potrepštine odjeća plaća se PDV isto kao za neke skupocjene parfeme. Znači, da bi trebalo svakako predložiti kroz našu zakonsku regulativu da se stvari za novorođenčad za djecu oslobodi PDV-a. Još bih samo htjela reći da ako Vlada zaista misli sistemski i sustavno rješavati probleme demografske obnove onda će zaista morati tako i postupati, jer tom problemu samo porodiljnim naknadama do godine dana i porodiljnim dopustom do tri godine se sigurno to neće moći riješiti. No ja moram svakako sve jedno naglasiti da ćemo mi ipak ovaj mali korak kao IDS podržati.
Zahvaljujem kolegici Doroteji Bušić-Bukovac. Molim potpredsjednicu Vlade i ministricu gospođu Kosor da podnese završni osvrt. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođe i gospodo zastupnici želim vam zahvaliti u ime Vlade Republike Hrvatske na iscrpnoj raspravi, na zanimanju za ovaj problem, za ovo pitanje i želim evo s velikim zadovoljstvom konstatirati da će ove izmjene i dopune triju zakona biti u Hrvatskom saboru donesene sa velikom velikom većinom. To je evo veliko i priznanje Vladi na početku još uvijek njezinoga rada. Željela sam samo još evo i poštovanom kolegi Jurjeviću koji je na neki način zaokružio ovu raspravu, odnosno ove dileme je li Vlada na jednoj strani, jedan dio zastupnika na drugoj strani pa se evo gospodin zastupnik Jurjević poslužio jednom slikom jel', o ženi s metlom koja bi trebala biti doma. Želim vas uvjeriti gospodine zastupniče da nitko u ovoj Vladi ne zamišlja ženu s metlom doma, dapače mi ćemo itekako pokazati različitim mjerama da želimo ženu i s karijerom, ali koja može ako to želi i ako se dogovori sa svojom obitelji ostati i doma. Ostati i doma ako se to dogovori, ako je to njen izbor i ako je to izbor njezine obitelji, a može se vratiti onda na posao kad to želi. Mi također mislimo da kad se počne koristiti ovaj trogodišnji dopust, odnosno kada neke majke izaberu tu mogućnost da će se naravno na njihovo mjesto onda tri godine moći zaposliti i neki drugi muškarci ili žene pa to može jednim dijelom smanjiti i broj nezaposlenosti, odnosno biti jedna od mjera jasno uz sve druge koje će Vlada predložiti. Želim vas još podsjetiti da govorimo očito u nekim segmentima o različitim stvarima, jer vas podsjećam kad su smanjivane rodiljne naknade, kad je ukidan trogodišnji rodiljni dopust onda je jedan od potpredsjednika tadašnje Vlade jer se to događalo u prošlom mandatu prošle Vlade rekao da ne razumije zašto je tako velika uzbuna u javnosti, a podsjećam vas da je peticiju protiv smanjivanja naknada potpisalo više od 350 tisuća ljudi, 350 tisuća građana Republike Hrvatske, onda je jedan od potpredsjednika tadašnje Vlade rekao da ne razumije o čemu se radi, jer eto mlade žene koje sjede doma, to su majke koje su rodile, ništa ne rade i još bi htjele potporu iz državnog proračuna. Dakle radi se očito o dvije koncepcije i također podsjećam recimo kad je narasla cijena struje, kad je povišena cijena struje onda su također dolazila iz krugova vladajućih uvjeravanja da bi žena trebala biti doma i glačati u vrijeme kad je struja jeftinija, a to je kasno u noći. Dakle toliko o položaju žene i o tome kako ova Vlada vidi položaj žene danas u hrvatskom društvu. I meni je također naravno osobito drago da se eto o ovom pitanju, o ovom problemu i demografskog trenutka i katastrofalne populacijske slike, ali i o položaju žena u Hrvatskoj, položaju žena na tržištu rada, o činjenici da 58% među nezaposlenima čine žene, raspravlja u ovom mandatu Hrvatskog sabora već drugi puta, da se o tome zapravo govori i u ovoj hrvatskoj Vladi i u ovom sazivu Sabora više nego što se možda govorilo u protekle tri-četiri godine. I mislim da je to također jedan od važnih koraka naprijed. I jasno za kraj, nitko neće imati treće dijete normalno zato što država omogućuje korištenje trogodišnjeg dopusta. Imat će ljudi djecu, djeca će se rađati zato što to muškarci i žene u braku žele i zato što će se to događati iz ljubavi, ali će im nakon ovih mjera biti lakše. Hvala vam lijepa.
Kolega Mršić ispravak netočnog navoda.
Ja bih samo želio reći da se djeca mogu rađati i izvan braka, dakle da ne moraju biti samo u braku da se djeca rađaju.
Jako dobro. Zaključujem raspravu o ova tri prijedloga zakona koja je provedena objedinjena. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju, drugo čitanje, prijedlog zakona broj 7. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, a amandman Vlade dostavljen je u roku i sastavni je dio Konačnog prijedloga zakona. Molim potpredsjednicu Vlade, ministricu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti gospođu Jadranku Kosor da se izjasni o amandmanima.
Vlada prihvaća amandman Odbora za zakonodavstvo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Izmjene i dopune zakona o zdravstvenom osiguranju, drugo čitanje, prijedlog zakona broj 7. Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 79 glasova za, 21 suzdržan donesen Zakon o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Sada bi prešli na objedinjenu raspravu Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o porezu na dohodak, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 48, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 46, Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o oslobađanju od plaćanja dijela troškova zdravstvene zaštite, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 47 Sva tri su hitna postupka i primjenjuje se procedura za hitni postupak. Predlagatelj zakona je Vlada. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, financije i državni proračun, za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, obitelj, mladež i šport. Molim predstavnika predlagatelja ukoliko želi da dodatno obrazloži prijedlog. Da. Državna tajnica u Ministarstvu, gospođa Vera Babić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici u nekoliko rečenica dopustite predstaviti prijedloge ovih zakona. Prije svega onaj koji zapravo vezuje i ova druga dva zakona, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o oslobađanju od plaćanja dijela troškova zdravstvene zaštite i Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak, a riječ je o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, s Konačnim prijedlogom. U uvodu bih kazala da je riječ nakon ove prijepodnevne rasprave, dakle riječ je o još jednom važnom segmentu programa Vlade Republike Hrvatske usmjerenom na jačanju socijalne pozicije određene skupine društvene to su umirovljenici. Dakle riječ je o poznatom Vladinom programu koji evo u roku u kojem je to Vlada obećala se izvršava na temelju ovoga prijedloga. Samim prijedlogom zakona nekoliko je osnovnih pitanja koja uređujemo ili predlažemo urediti zapravo. Riječ je o promjeni usklađivanja mirovina. Dakle predlaže se usklađivanje mirovina sa stopom rasta prosječne plaće svih zaposlenih dakako dva puta godišnje u odnosu na prethodno polugodište. Predlaže se da se dodatak uz mirovinu poznat kao 6% + 100,00 kuna prema posebnom zakonu koji se isplaćuje, integrira u mirovinu i postane njezinim sastavnim dijelom. Predlaže se promjena sastava upravnog vijeća Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje na način da se osigura veći broj članova koje predlažu osiguranici, umirovljenici i poslodavci i predlaže se noveliranje kriterija za isplatu mirovina korisnicima koji su mirovinu ostvarili radom u saveznim tijelima države … Naime kod primjene, dosadašnje primjene važećih režima s tim u vezi uočene su određene slabosti zakonskog rješenja kada je riječ o jednakom položaju osoba na koje se zakon odnosi i kada je riječ o definiranju kriterija prema kojima ti ljudi ostvaruju prava. S tim u vezi podsjećam vas da od 70 i nešto zahtjeva upućenih po osnovu sada važećeg zakona svega 16 osoba je uspjelo ostvariti ta prava dokazujući poprilično neprecizne zakonske, zakonske kriterije ili uvjete koji su uređeni zakonom. U obrazloženju Prijedloga zakona navedeno je i, navedeni su i sredstva koja su potrebna za izvršenje ovoga Zakona i s tim u vezi moram kazati da je riječ o značajnim sredstvima i značajnim naporima da se osigura jedan od vrlo bitnih segmenata koji se tiču egzistencijalnog i socijalnog položaja osobito ugrožene kategorije u društvu, umirovljenika, da se isprave određeni nedostaci u prijašnjim rješenjima koja su se ticala, ticala nekih rješenja u pogledu usklađivanja mirovine, određivanja mirovine, kompenziranja određenih nedostataka u proteklim razdobljima. U vezi sa ovom promjenom koja se predlaže naravno moglo bi se dogoditi ako ne bismo i paketom zakona pratili ove prijedloge da se rješenja iz ovog zakona pokažu na neki način kontraproduktivna za one koji bi ostvarili prava prema ovome Zakonu kada je riječ o porezu na dohodak i kada je riječ o troškovima ostvarivanja zdravstvene zaštite odnosno o participaciji u troškovima zdravstvene zaštite. Stoga uz ovaj Prijedlog idu i dva prijedloga zakona koja sam na početku kazala kako efekti koji se predlažu Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju ne bi pogodili upravo onu skupinu koja se želi ovim Zakonom obuhvatiti. Dakle predlažemo da se u objedinjenoj raspravi, naravno s pozornošću ćemo saslušati vaše prijedloge i mišljenja i predlažemo u ime Vlade da sva tri prijedloga zakona prihvatite. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Uvaženi zastupnik, Odbor? Može? Odbor za financije i državni proračun. Šime Prtenjača izvoli.
Gospodine dopredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. S obzirom na ozbiljnost teme smatram potrebnim iznijeti stav Odbora za financije i državni proračun posebno u dijelu koji se odnosi na Zakon o porezu na dohodak samo sa, na kraju napomenom oko glasovanja ostalih zakona koji su ovdje bili. Pisani zaključak ste dobili no dopustite radi javnosti i broja zainteresirane da ipak ukupni zaključak i pročitamo ovdje. Izvješće Odbora za financije i državni proračun o Zakonu o porezu na dohodak i Konačnim prijedlogom zakona po hitnom postupku. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 3. sjednici održanoj 2. ožujka 2004. Prijedlog zakona o porezu na dohodak s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada RH od 25. veljače 2004. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora temeljem svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je o Prijedlogu zakona o izmjeni zakona o porezu na dohodak s Konačnim prijedlogom zakona kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik predlagatelja, evo kako smo čuli i prije, istaknuo kako se ovim Prijedlogom zakona predlaže povećanje osobnog odbitka umirovljenika sa 2550 na 3000 kuna. Navedenim povećanjem neutralizirati će se učinak oporezivanja uvećane mirovine za dohodak od 100 kuna plus 6% kako smo čuli i ovdje jer se povećavaju i ulaze u osnovicu. Što je intencija predviđenih izmjena i tog Mirovinskog zakona. Budući se predlaže primjena zakona od 1. travnja 2004. godine očekuje se smanjenje poreznih prihoda s tog osnova za 2004. godinu u iznosu od oko 45 milijuna kuna jer je na razini godine oko 60 milijuna kuna po nekoj procjeni. Odbor je podržao prijedlog Vlade RH da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora predmetni zakon donese po hitnom postupku no bilo je i nekih mišljenja koje posebno ističem da predlagatelj ovog Zakona u raspravi na Odboru iznijeto je mišljenje kažemo da će se donošenjem ovog Zakona minimalno povećati iznos neto mirovine umirovljenicima. To su bile neke od rasprava, ali svejedno nije bilo izdvojenog mišljenja i Odbor je jednoglasno prihvatio prijedlog ovoga Zakona. Koristim ovu prigodu samo da kažem na kraju da je većinom glasova, a imate pisani prijedlog prihvaćena i ostala dva zakona koji se odnose na Mirovinski zakon i onaj drugi na zdravstveno osiguranje i smanjenje participacije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku Šimi Prtenjači. Još netko od odbora? Slijedi rasprava po klubovima. U ime Kluba IDS-a riječ ima poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni predstavnici Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Jedne se stvari treba plašiti kada je posrijedi ova mirovinsko, općenito socijalna sigurnost građana Republike Hrvatske. Mirovinski izdaci ako se ne varam za ovu godinu iznose ili premašuju 23 milijarde kuna plus 2 milijarde kuna za branitelje. Znači plaće plus socijalni izdaci plus, plus zdravstvo u Proračunu Republike Hrvatske za ovu godinu participiraju sa više od 70%. Znači čega se u tom kontekstu treba plašiti? Po našem sudu u Klubu IDS-a prije svega vanjskoga duga koji će za 4 godine sa ovih prošlogodišnjih 23,5 milijardi dolara zasigurno dostići cifru od 40 milijardi dolara ili svaki stanovnik ovih prostora biti će zadužen za nekih 10 tisuća dolara znači za tih 4 godine. Taj problem po nama mogao bi ugroziti u velikoj mjeri i socijalnu sigurnost. Složiti ćemo se vjerojatno svi zajedno da su hrvatski trendovi koji su posrijedi alarmantni. Prvo prihodi, ako gledamo porast proizvodnje oni su rasli u razdoblju od zadnjih desetak godina po stopi od 3,2%, a dugovi su rasli po godišnjoj stopi od čak 25%. Znači jednom riječju trošili smo daleko više no što smo zarađivali i ono što je možda još gore zaduživali smo se radi potrošnje, radi otplatu dugova, a ne za investicije za poticanje gospodarstva i tome slično. Prije ili kasnije u Klubu IDS-a bojimo se da će to ova zemlja platiti, a prvi na udaru mogli bi ponovno biti oni koji su najslabije kako bih rekao socijalne kategorije, možda će to ponovno biti penzioneri kao što su i bili godine 1994. kada je “de facto” njihova penzija zaustavljena u odnosu na rast u ono vrijeme prosječnih plaća. Tada se to, te 1994. pravdalo ratom, pravdalo se to agresijom na Republiku Hrvatsku. Malo smo se i mi poigrali u Bosni. Tada ne samo zbog pretvorbe već i zbog rata, zbog činjenice da je Hrvatska izgubila tržište ex Jugoslavije, bivšeg Sovjetskog Saveza, istočnog bloka i tako dalje na stotine tisuća ljudi bilo je zapravo prisiljeno otići u mirovinu koja je u to vrijeme “de facto” izgubila karakter, ja bih rekao naknade za minuli rad i u to vrijeme postaje socijalna kategorija. Na svu sreću kada su se prilike nešto poboljšale u zemlji na svu sreću nakon odluke Ustavnog suda 98. godine usvojen je tzv. mali mirovinski zakon i kako smo ga nazivali u ovom Parlamentu, koji je uveo praksu povrata duga kroz tih famoznih 100 kuna plus 6%. Taj princip egzistirao je zasigurno znamo svi to i nakon 3. siječnja 2000. godine. Kako su se mirovine usklađivale. 94. godine prosječna mirovina u ovoj zemlji iznosila je nešto iznad ondašnjih 80 maraka. i sad da ne nabrajam po godinama 2003. na dan 31. 12. iznosila je 1721 kunu, a danas nakon usklađenja iznosi 1764 kune. Točno, one znači mirovine nisu pratile rast plaća, ali što s druge strane konkretno donosi ovaj zakon? Prvo, u javnosti se jako puno govorilo kako bi penzije trebalo usklađivati sa rastom bruto društvenog proizvoda. Odjednom se od tog načela, gle sad vraga odustalo. Sad kada se shvatilo da rast bruto društvenog proizvoda za 2004. neće biti 5% koliko je on iznosio od 2000. do današnjeg dana ili više od 5%, već da će on realno u ovoj godini iznositi 3,2%, sada se na neki način vraćamo "na stari važeći model". Do sada se usklađivanje kao što znamo vršilo usporedbom troškova života s jedne strane i rasta prosječne bruto plaće s druge strane. Sada se opredjeljujemo samo za prosječnu plaću i to je u redu. Jasno to je u redu ako je to povoljnije za umirovljenike. Međutim, zlu ne trebalo, Klub IDS-a bi bio za načelo i dalje prosječna bruto plaća, prosječni indeks troškova života kao alternativno riješenja ukoliko je ono povoljnije za milijun i 20 tisuća umirovljenika. Pa predlažemo da se u tom kontekstu članak izglasa. Ja sam rekao zlu ne trebalo, jer nikad se ne zna što će biti povoljnije za tu kategoriju socijalno najugroženijih građana Republike Hrvatske. Kako se, evo sada vidimo odustalo od usklađivanja mirovina sa bruto društvenim proizvodima, to se odustalo nakon što je HDZ sa svojim koalicionim partnerima shvatio da ne može ostvariti dosadašnji rast bruto društvenog proizvoda, pa će možda uskoro se odustati i od ponuđene jednadžbe. Drugo, Zakon o izmjeni Zakona o porezu na dohodak tj. uvećanje osobnog dohotka umirovljenicima i ovo uključenje u poresku osnovicu, tog iznosa sa 2550 kuna na 3000 kuna. Zadnja korekcija uvećanja osnovnog poreskog odbitka za penzionere, odnosno za radnike izvršena je 1.1. 2003. godine i to na način da za radnike ona povećana s 1250 kuna na 1500, a za umirovljenike sa 2500 na 2550 kuna ili za 2%. Zašto je ova korekcija bila nužna? Pa prvo zbog onih kojima bi uključenje u osnovicu ovih 100 kuna plus 6% de facto umanjilo mirovine. Na primjer oni koji bi bez ove korekcije primali 2550 kuna u nekom gradu koji je oslobođen prireza na godišnjoj razini da korekcije nije bilo izgubili bi 257 kuna, tamo gdje je prirez 7% izgubili bi jasno više 281 kunu, sa 18% 319 kuna itd. Do čega će dovesti znači ova korekcija? Prije svega do toga da će proračun iduće godine ili ove godine biti uskraćen za 45 milijuna kuna. Ali za nas u Klubu IDS-a to apsolutno nije primarna briga. Primarno mi je što će u konačnici ovih 100 kuna plus 6% značiti za tu kategoriju od 750 tisuća umirovljenika, koliko to pravo može ostvariti na današnji dan, iako do kraja godine tih koji će to pravo moći ostvariti biti će čak 13 tisuća i 200 manje. No, bit je znači koliko će od tih 100 kuna plus 6% koštati mirovinski fond i koliko bi trebao dobiti svaki umirovljenik? Na godišnjem nivou prema najoptimističnijem podatku kojega smo mi u Klubu IDS-a izračunavali to bi bila cifra koja bi se dijelila na 750 tisuća umirovljenika, znači iznos od 41 milijun kuna ili po umirovljeniku 54,6 kuna, ili ako to podijelimo sa 12 mjeseci, oni bi mogli ostvariti dodatni prihod od 4 kune i 55 lipa. Ili prosječno, znači tih 750 tisuća umirovljenika sa uključenih 100 kuna plus 6% u osnovicu mjesečno će primati veće mirovine za 4,5 kune. i to prema najoptimističnijem scenariju. IDS pozdravlja svako povećanje, pa i ako je posrijedi iznos od 1 lipe, ne jedne kune. Međutim, ja sam rekao da se radi o optimističnoj varijanti. Dok u obrazloženju ovog zakona spominje se da će umirovljenici uprihodovati ili treba osigurati za tu kategoriju 20 milijuna kuna više, nego prošle godine, što će reći da praktički mjesečno povećanje mirovine po tom osnovu za 750 tisuća umirovljenika kako predlaže zakonodavac iznosit će svega 2,5 kune. Ponavljam, 25, kune. No, kod ovog problema imamo još dva problema. Prvo, najveći, a ja nisam primjetio da se o tome pretjerano vodi računa u zakonu, tiče se onih koji su najslabiji, tj. onih koji primaju tzv. zaštitni dodatak. Njih je u zemlji 115 tisuća 973. Prosječni mjesečni zaštitni dodatak iznosi 338 kuna i 64 lipe. Uključenjem tih 100 kuna plus 6% ne smije se dogoditi da ti ljudi izgube dio mirovine, dio prihoda, to se jednostavno ne smije dogoditi, znači da se štedi na najslabijima kako bi se ionako dalo onima koji su isto tako slabi. I drugo, uključenjem 100 kuna plus 6%, a to je nesporno to ne može nitko osporiti, stano će se povećavati razlika na štetu umirovljenika koji su umirovljeni nakon 30. 6. 1998. godine. Ja to neću elaborirati, mogu, ali je to nesporno. Za IDS nikada nije bilo upitno da se osigura ovih 100 kuna plus ovih 6%. Još manje za nas je upitno da se sporovede odluka Ustavnog suda i da se taj dug vrati umirovljenicima. Konačno to i jeste glavni zahtjev umirovljenika diljem Republike Hrvatske. Stoga usudio bih se reći da od povrata de facto neće biti ništa i da to nije dobro. Prosječna plaća u Republici Hrvatskoj na današnji dan iznosi 3 tisuće 998 kuna. Prosječna neto mirovina iznosi 1751 kuna, odnosno ona dostiže 43,8% prosječne plaće. Bojim se da se to neće bitnije u korist umirovljenika pomjerati ni u budućim godinama poglavito ne 2005., 2006. Dok se po mom sudu ne vodi dovoljno briga, znači u ovim najslabijima, u tih 115 tisuća 973 osoba koji primaju zaštitni dodatak, po prvi puta, doduše parcijalno povela se briga prije svega o našim kolegama zastupnicima koji su radili dio svog radnog vijeka u drugim republikama, pa u ovom času ukoliko imaju više od 55 godina da apsurd bude potpun, ne mogu dobiti niti zastupničku plaću, a niti mirovinu. Te nelogičnosti apsolutno valja ispraviti. Jasno je ne može se zakon pisati samo za četvoricu ili petoricu naših kolega pa se onda ovdje sada vidim uzima princip rad u tijelima vlasti SRH SFRJ. Tako smo došli eto do nekih stotina osoba. Mi smo zadnji puta kada se raspravljalo o sukcesiji čuli recimo za primjer gospodina Velebita koji je imao jednu od presudnih uloga, usuđujem se reći, u hrvatskoj diplomaciji tamo negdje 1954. godine u Londonu kada se između ostalog pisao tzv. Londonski sporazum a temeljem kojega se teritorijalno integrirao taj sjevero-zapadni dio Istre u teritorijalni korpus hrvatskog odnosno recimo slovenskog naroda. Taj čovjek ima penziju od nekoliko stotina kuna ili tisuću, 2 tisuće kuna a zapravo spada u red doajena diplomacije s prostora Republike Hrvatske i to nije pravedno. Takvih ima daleko po mom sudu i više od stotinu. Međutim, što je sa 20, 30, 40 tisuća običnih malih ljudi koji su dio vremena proveli radeći u Bosni, u Srbiji, ovaj u Makedoniji danas žive na prostoru Republike Hrvatske. Znači, onaj tko je radio u Sloveniji a danas živi u Hrvatskoj on će profitirati ali onaj tko je radio u Bosni a živi danas u Hrvatskoj taj će zbog socijalnih razlika zasigurno biti znatno pogođen i držimo u Klubu IDS-a da to načelo saveznih funkcionara treba prenijeti na sve građane Republike Hrvatske kojih se tiče. Jasno je da i po ovom sukcesijskom sporazumu koji je ratificiran pred recimo sedam ili osam dana na to država Hrvatska odnosno niti jedna republika ex Jugoslavije nije obvezna. Međutim, postavlja se pitanje da to sada ne citiram koliko je to pravično. Znači, Hrvatska može prema tom ugovoru i ovdje zadržati postojeću praksu ali želim reći da to nije fer. Za kraj IDS će podržati ovaj sporazum jasno bolje i dvije i pol kune više za 2004. po osnovu tih 100 kuna plus 6% nego ništa ali ponavljam možda bi bilo najpoštenije linearno povećanje mirovina za sve. Možda bi to bilo jedino rješenje za sve. Sve u svemu, treba težiti rastu penzija. Ta kategorija ljudi je oštećena 1994., možemo reći svih ovih godina. Jasno, oštećeni su mnogi drugi koji su ostajali bez posla. Ta kategorija ljudi stvorila je materijalnu osnovu zemlje i toj kategoriji ljudi se treba na neki način odužiti. No, da se vratim na početak. Sve će jasno ovisiti o materijalnim mogućnostima zemlje, sve će ovisiti o rastu bruto društvenog proizvoda. On se nažalost neće povećavati ove godine kao dosadašnjih godina i to nije dobro ni za umirovljenike ni za zemlju a nije dobro ni za vladajuću koaliciju.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku. Za ispravak netočnog navoda javio se poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Gospodine potpredsjedniče, cijenjeni kolega je upotrijebio izraz igralice. Ako ćemo upotrijebiti izraz da smo se poigrali na prostoru Bosne i Hercegovine onda ja moram na to kazati sljedeće. Nismo se mi doista igrali nigdje nego se netko s nama poigrao i to na način da je zapravo izvršio agresiju na cjelokupni hrvatski narod u Bosni i Hercegovini i u Hrvatskoj a mi tamo i vi ovdje se nismo igrali nego smo ratovali i borili se. I da tog rata nije bilo i te naše borbe onda zasigurno ne bi bilo niti Hrvatske a još smo sigurniji da ne bi bilo Bosne i Hercegovine. Ali se još netko poigrao i sa drugim narodom u Bosni i Hercegovini a to su Muslimani. I da nije bilo podrške i tom narodu onda ne bi bilo opstanka ni tog naroda ni Bosne i Hercegovine.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku Bagariću. Sljedeća za ispravak netočnog navoda Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. S obzirom da je kolega Bagarić već spomenuo možda ne bi trebalo dalje ni ispravljati. Vezano je za ono što nema direktne veze s ova tri prijedloga zakona o kojima govorimo ali kolega Kajin je rekao da su se u Bosni i Hercegovini poigrali. Ja želim reći, to je netočan navod, možda stilska figura da ali netočan navod jer u Splitu je potpisan sporazum predsjednika Tuđmana i Izetbegovića o zajedničkoj obrani od agresije. U tome je ispravak navoda. Hvala.
Zahvaljujem se. Na redu je za ispravak netočnog navoda poštovani gospodin Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, želim ispraviti četiri netočna navoda gospodina kolege zastupnika Damira Kajina. Prvi netočan navod o zaštitnom dodatku kod mirovina vođeno je računa, molim da gospodin Kajin pogleda obrazloženje Vlade i vođeno je računa o maksimalnim mirovinama tako da svi korisnici mirovina ne dobiju, dakle nitko ne može dobiti manje nego što je do sada dobivao. Drugo, gospodin Kajin prejudicira da od povrata duga neće biti ništa što jednostavno nije točno, to je iduća obaveza. Dalje, matematika kojom računa gospodin Kajin povećanje odnosno povećanje mirovina nije točna, ja ću je pokušati obrazložiti u završnoj riječi. I inicijativa Hrvatske stranke umirovljenika za povećanje mirovina nije briga o kolegama zastupnicima jer niti jedan od kolega nema takav problem sa radom u bivšim tijelima bivše države nego o ljudima koji su kao hrvatski kadar bili poslati na rad u savezna tijela bivše države. Hvala.
Zahvaljujem se. U ime predlagatelja. [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, rečeno je u ispravku netočnog navoda. U ime Kluba HSU-a ima riječ poštovani zastupnik Josip Sudec.
Dame i gospodo zastupnici! Ja sam umirovljenik bio do jučer. Imao sam dvije mirovine, jednu koja je bila oporezivana i druga koja nije bila oporezivana. Kad ste mene pitali kolika mi je mirovina ja sam rekao ono oporezivano. Kad ste pitali nekoga iz politike onda je on rekao ne Sudec tvoja cjelokupna mirovinska primanja su mirovina sa zaštitnim dodatkom. Od kuda se pojavio taj zaštitni dodatak? Pa pojavio se zbog toga što od 1990. do 1997. godine fabricirala su se određena prava koja nisu imala pokrića u državnom proračunu. Drugo, dio poduzeća koji je bio u sanaciji jednostavno se otpisivao a za njih je sredstva u mirovinski fond trebao uplatiti državni proračun, jednostavno su se otpisala, nisu se uplatila. Nastao je dug u sredstvima fonda jer su se umanjivale mirovine za onaj iznos koliko se trošilo na ova sredstva ili na isplatu ovih sredstava a to je ukupno iznosilo 7 milijardi i 500 milijuna kuna. Zakonom o prenošenju sredstava državnog proračuna fondovima mirovinskog i invalidskog osiguranja proračun je osigurao kroz naredne četiri godine ova sredstva. U zakonu kaže kako se ona trebaju dijeliti, međutim došao je pravilnik, mi ga popularno zovemo "Njavrin Pravilnik" koji je unio određenu preraspodjelu u mirovine tako da 100 kuna ide svima jednako a 64 kune se dijeli kao 6%. Taj dodatak na mirovine trebao je prestati koncem 2002. godine. Međutim, zahvaljujući Vladi, prošloj Vladi i prošlom Saboru, on je produžen u 2003. godini i evo danas o njemu razmatramo da ta sredstva koja su uzeta, vrate se u mirovinsku osnovicu. To će značiti malo pomak. Ali umirovljenici su naučeni da su sa malim zadovoljni. Stvorili su veliko društveno bogatstvo ali shvačaju da ovog časa nema dovoljno sredstava, da će i ovo nešto značiti za nas koji poživimo da to ostvarimo. Jer će prvo usklađivanje mirovina sa rastom plaća, a mi smo uvijek tražili da se mirovina usklađuje sa plaćama, sa rastom plaća jer dijele sudbinu, one su iz plaća, uvijek su umirovljenici djelili sudbinu radnika. Prema tome, zalagali smo se da do toga dođe. I mislim da je to u redu jer ako bi, da ako bi se zaustavili na tome da idu troškovi života onda mi tražimo da to budu troškovi života ali umirovljeničke obitelji koja je sasvim drugačija nego je to potrošačka košara ili radničke obitelji. Nismo mogli sa Državnim zavodom za statistiku uskladiti naše zahtjeve pa kažemo prihvaćamo ali prihvaćamo tada i usklađivanje sa rastom plaća. Oni koji će, koji nisu doživjeli ovu današnju raspravu a to je negdje oko 125 tisuća umirovljenika moram da kažem da će potomci, oni koji imaju pravo na mirovine, sada dobivati i dio koji je sadržan u tih 100 kuna i 6% i to je jedna satisfakcija za buduće porođične mirovine. Dodatak će se isplaćivati i onima koji imaju mirovinu sa zaštitnim dodatkom i onima koji imaju najviše starosne mirovine, odnosno prosječne ako se sjećate zvali smo ih republični prosjek, to su oni koji su ostvarili puni radni staž a mirovina im je bila umanjena. I treće, prvi puta, eto i maksimalnim mirovinama dajemo ovaj dodatak bez ikakve ustege. Moram da kažem da je zadovoljna starost sa ovim malim pomakom, da je 750 tisuća umirovljenika u Hrvatskoj glasalo za razne političke opcije, za našu opciju glasalo je 100 tisuća umirovljenika, znači 650 je glasalo za ostale opcije u Saboru. Volio bih da ovdje budemo jedinstveni prema tim ljudima, s malo su zadovoljni i dajte da to jednoklasno prođe ovdje u Saboru. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku Sudecu. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zasutpnik Marko Turić.
Poštovanje gospodine potpredsjedniče, uvaženi članovi Vlade. Klub Hrvatske demokratske zajednice raspravljao je o ova 3 zakona i nekako čini mi zadovoljstvo iznjeti to vrlo ležerno i naprosto s veseljem. Zašto? Zato što se najugroženijoj kategoriji ili jednoj od ugroženih kategorija u našem društvu, povisuje, to su naši umirovljenici, povisuje se mirovina na način Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju koji je sada u konačnoj verziji. To vrlo jednostavno bez obzira što smo već čuli da je to malo, 100 kuna plus 6%, malo kada je malo onome koji ima malo onda je to njemu jako puno. Prema tome, s ovim izmjenama ide se na 100 kuna plus 6%. S time da će se obračunavati, usklađivati mirovine dva puta, dva puta godišnje. Kako što sam već rekao ovim zakonom poboljšava se zapravo materijalni položaj, socijalno, socijalno i socijalna sigurnost korisnika mirovine. Međutim, zakonodavac je vodio računa da ne bi ova povišica mirovine došla negdje u okrilje nekih drugih zakona, prvenstveno Zakona o porezu na dohodak. Pa je i u tom zakonu došlo do intervencije. Dakle, i još zakona o troškovima zdravstvene zaštite, dakle ta dva zakona bi bili kao tehničko osiguranje ovog prvog o čemu je riječ. Tako da Zakon o dohotku kako što ste i sami vidjeli da neoporezivi dio koji je do sada bio a to je, primjenjuje se od 1. siječnja 2003. godine koji je sa 2,5 tisuće otišao na 2 550. Ovim prijedlogom, ovim prijedlogom ide na 3 tisuće tako da ovo povišenje mirovina ne bude, ne bude oporezovano. Također već spomenuti Zakon o oslobađanju plaćanja dijela troškova zdravstvene zaštite također je, se mijenja. Jer Zakon o zdravstvenom osiguranju oslobađa osigurane osobe. Ako je ukupan prihod u prethodnoj kalendarskoj godini iskazan po članu obitelji mjesečno nije veći od 40% proračunske osnovice, to je taj prihodovni cenzus. On se sa ovim predloženim izmjenama pomiće sa 40 na 45,59 za članove obitelji odnosno za osiguranike, umirovljenike, samce sa 52 nas 58,31%. Prema tome, ovdje je sve vidljivo, jasno dakle, sa ovim izmjenama još ću jednaput ponoviti, poboljšava se materijalni položaj umirovljenika. Ostaruje se dogovoreno suglasje između Hrvatske demokratske zajednice i Hrvatske stranke prava. I treće, i treće, meni je uživanje to izriči, i treće realizira se predizborno obećanje stranke, dakle, Hrvatske demokratske zajednice, i stoga svi članovi Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj prijedlog hrvatske Vlade. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku Marku Turiću. U ime Kluba HSP-a riječ ima poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, dame i gospodo. Što kazati kako danas žive hrvatski umirovljenici, njihov iznos mirovine nije dovoljan niti za puko preživljavanje. Naime uzeti ću samo podatke o isplati mirovina zqa siječanj ove godine iz kojih je razvidno da je milijun 14 tisuća i 381 korisnik mirovine ida prosječna mirovina bez ovih 100 kunna i 6% iznosi 1596 kuna i 65 lipa. A za preživljavanje četveročlane obitelji, znači az temeljne troškove života za onu košaricu treba 7 tisuać kuna. I ako uzmemo u obzir sljedeće činjenica da nam je preko 320 tisuća nezaposlenih pa prema tome umirovljenici izdržavaju i svoju djecu koja ne mogu dobiti zaposlenje, stoga nam je stvarno jasno da ovaj iznos koji umirovl,jednici danas dobivaju nije dovoljan ni za puko preživljavanje. I istina za volju treba reći da mi u klubu Hrvatske stranke prava pozdravljamo da se konačno krene u realizaciju i poboljšanaj položaja. Iako se ovdje ne može govoriti o nikakvom poboljšanju materijalnog položaja kao što je gospodin dr Tulić govorio u ime kluba HDZa. Ovo nije nikakvo poboljšanje materijalnog položaja. To je ono što su umirovljenici imali i jedina je sretna okolnosti što im sada tih 100 kuna i 6% ulazi u mirovinsku osnovicu, a to će tek osjetiti sada prilikom prvoga povećanja. Jer ovo sada nije još u ovom trenutku nikakvo materijalno povećanje mirovina. DRuga stvar koja je bitna mi očekujemo da se konačno krene i rješavanja pitanja i duga i svega ostaloga. Za umirovljenike znamo da je bivša vlast obećavala da će riješiti pitanje duga i svega ostaloga da ne kažem da je na tome i dobila veći dio glasača i izbore. Ona je to istina za volju nešto malo napravila nije puno napraivla. Little. SAda je možda sigurnost malo veća budući je Hrvatska stranka umirovljenika u koaliciji sa Hrvatskom demokratskom zajednicom. Što može značiti da će se to pitanje započeti rješavati. Ali moramo biti svjesni također činjenica da je u ovom trenutku ako se uzmu i drugi umirovljenici znači je riječ o milijun i 50 tisuća umirovljenika, da je odnos umirovljenika i zaposlenih jedan na prema jedan. Od prilike znamo dugove tako da je to veliki problem. Ali je za nadati se da je za taj dio moraju naći sredstva jer žalosna je ta činjenica kada se zna da recimo i starosna mirovina iznosi 1780 ku. Znači za čovjeka koji je 40 godina odradio to je stavrno mali iznos. I zalažemo se da se taj dio poveća. E sada moram nešto reći što se desilo nas je puno klub umirovljenika ili veliki broj umirovljenika je glasova i za Hrvatku stranku prava nas je zvalo. Pogotovo su nas zvali umirovljenici koji su državljani RH a trebaju dobivati mirovinu dobivali su nekada od Hrvatske sad dobivaju recimo trebali bi dobivaju je od Crne Gore, SRbije, Makedonije, Bosne i Hercegovine. I njih je preko 20 i nešto tisuća, sami smo pratili kakav je njihov položaj i oni otvoreno prigovaraju i našim kolegama iz Hrvatske stranke umirovljeniaka. Veli kako su se pobrinuli da riješe slučaj ovih 100 među kojima je i gospodin Nahtigal njihova članova koji su u užem vodstvu a zaboravili su na nas. Pa su i nas zadužili što moramo kazati da smo očekivali da će u ovome zakonu biti i taj dio sadržanm. Jer znamo da ti ljudi od 1. srpnja kada je Crna Gora i SRbija treba isplaćivati dobili su jednu ili ni jednu mirovinu to dugo čekaju. Prema tome ovo je stvarno žalosno da se rješavalo 100 ljudi. Ajmo biti realni nitko odn jih nije bio upućivan u savezne organe, radi se to o pripadnicima i UDBE i drugih službi koji su radili u saveznim tijelima. Neću imenovati nikoga tko je radio. ali te podatke mi imamo. Pa prema tolme mislim da bi bilo sasvim opravdanije da se riješio i problem ovih 30 tisuća ljudi koji su u očaju koji nemaju ni kune a ne mogu doći u Karitas jer službeno kao imaju nekakvu mirovinu. A u biti nemaju ništa. Znači na papiru imaju, to je po onoj židovskoj da bog da imao pa nemao, kletvi. Nemaju ništa, i taj dio nas kažem u ovome poglavlju ne veseli i očekujemo pod hitno da Vlada poduzme mjer da ti ljudi mogu barm normalno živjeti. Kada smo već kod ove cijele situacije ne mogu u ime kluba ne spomenuti jedan dio da očekujemo od Vlade da se mnoge stvari u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osigguranje koje su se do sada krivo radile i kršili propisi da se konačno dovedu u red. Spomenuti ću samo slučaj 5 tisuća i 100 korisnika vojnih mirovina osoba znači koje nemaju status hrvatskom ratnog vojnog invalida. A 1002, nemaju čak ni status hrvatskog branitelja. Koji ostvaruju vojnu mirovinu kao hrvatski ratni vojni invalid. Naime, te podatke smo još 99. dr. Juraj Njavro i general Gotovina aj otkrili usporedom baza podtaka i zanimljivo je da do dan danas taj problem nije riješen. Što se moglo napraviti u tom trenutku kada se došlo do tog aproblema. Jer je ta činjenica, budući ni vlada ni Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje nisu ništa poduzelil. Dr. Juraj Njavro i ja onda smo uskratili Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje doznačavanje tih sredstava. S tom situacijom je bila upoznata i Vlada od 3. siječnja 2000 godine gospodine Pančić ovdje. I zanimljivo je, on je isto to govorio, da do dan danas rtaj problem nije riješen. Znate zašto, to je ogroman problem zbog činjenica. Jer je prosječna mirovina negdje oko 5 tisuća kuna i ako uzmete 5 000 korisnika to vam je 25 milijuna mjesečno. Odnosno na razini godine to je 300 miliojuna kuna ,zadnje četri godine to je milijarda i 200 milijuna kuna. A zamislimo koliko, taj iznos novaca koliko bi došlo za popravljanje položaja umirovljenika ostalih. Zbog činjenica jer ako se uzme ovaj podatak znači milijun je korisnika prosječna mirovina sa ovih 6% i 100 kuna iznosi 1700. Znači riječ je o mjesečnom iznosu koji se isplaćuje za ovih milijun i 14 tisuća umirovljenika. Naime, miljardu i 200 milijuna kuna tome se pridaje i onaj dio. Znate šta se još desilo, jedno nelogičnost se desila vojne mirovina su bile da se mogu povećavati u sustavu sa plaćama djelatnih vojnih osoba. Plaće djelatnij vojnih osoba nisu povećavane no zbog grešaka u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje kod povećanja ostalih umirovljenicima oni su povećavali i ovim skupinama. I sada smo došli do tih paradoksa na taj način država u biti a to je uzeto iz državnog proračuna za skoro dvije milijarde kuna unazad četri pet godina oštećeno. Prema tome tražimo od Vlade da se ovaj dio ispita. I da mirovinu ostvaruje ovu vojnu onaj kome pripada, a kome ne pripada da ne ostvaruje. I da se konačno počne rješavati pitanje umirovljenika, a mislim da je Hrvatska stranka prava u tom ejedina jasna koja je rekla to je naše programsko opredjeljenje. Dug umirovljenicima se mora vratiti jedan dio obveznicama a drugi dio u novcu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku Peri Kovačević. U ime kluba HNSa PGSa riječ ima poštovani zastupnik Anton Kapraljević. Ja moram upozoriti da rasprava po klubovima nije produžena na 20 minuta, ovdje piše 7 i pol.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja i kolega Kapraljević podjeili smo vrijeme. 15 minuta za klub, 7 i pol meni je dovoljno 6. Klub HNSa podržava i smatram dobrim što je vlada došla sa ovim paketom zakona u kojem će pokušati dio nepravde spram umirovljenika popraviti ili vratiti. Posebice stoga što pitanje uključivanja ovih 100 kuna i 6% u osnovicu je bio i naš prijedlog. Dakle radi se od prilike o istom razmišljanju. Isto tako smatram da je dobro da pitanje povećanja prihodovnog cenzusa kao uvjet za oslobađanje plaćanja dijela zdravstvenih troškova također ide u korist najsiromašnijih ili onih koji ostvaruju najmanje prihode pa i povećanjem neoporezivog dijela mirovine sa 2.550,00 na 3.000,00 kuna jesmo suglasni. No današnji telefonski pozivi upozoravaju me na to da predložim i zamolim da ne stvorimo lažni osjećaj velikog očekivanja od ovih promjena zakona i zvali ljudi i pitaju jel' točno da će od idućega mjeseca mirovina biti 150,00 kuna svima veća. Sigurno neće i upravo što nerazumijevajući, što igrajući se sa različitim podacima pa postocima pa ovo osnov pa ovo cenzus ljudi ne razumiju efekat ovih promjena i bilo bi izuzetno fer, korektno i korisno da se da projekcija kretanja prosječne mirovine nakon početka primjena ovih izmijenjenih zakona koji se ne primjenjuju od sutra nego od 1.4. ili 1.6. kao što je negdje i predloženo. Međutim iz obrazloženja Prijedloga zakona o porezu na dohodak upozoravam na činjenicu da je sam predlagatelj izračunao da će povećanjem neoporezivog dijela mirovine mjesečni prihod državnog proračuna biti manji za 5 milijuna kuna, a s obzirom da se taj zakon primjenjuje od 1.4. ove godine da bi efekat manje uplaćenog poreza na dohodak u ovoj kalendarskoj godini bio 45 milijuna kuna. Porez na dohodak je jedan od tri zajednička poreza u čijem dijeljenju sudjeluju osim države i jedinice lokalne i regionalne samouprave i to konkretno 25% otprilike poreza na dohodak je prihod središnje države, a 75% su prihodi općina, gradova i županije što znači da ovom promjenom zakona općine i gradovi i županije od 1. travnja do 31. prosinca ove godine će imati 34 milijuna kuna manjih prihoda s naslova poreza na dohodak i ovo je primjer gdje se je država velikodušno odrekla jednog poreza, ali ne svojeg nego onog čijim dijelom, najvećim dijelom koristi lokalna i regionalna samouprava. Prilikom svake promjene neoporezivog dijela plaće ili mirovine do sada, istovremeno se je i mijenjao Zakon o financiranju lokalne i regionalne samouprave i povećavao postotni udio lokalne i regionalne samouprave kako bi se izvršila kompenzacija onoga što povećanjem neoporezivog dijela plaće ili mirovine te jedinice gube. Ovaj put Vlada nije predložila takvu promjenu i upozoravam dakle da će lokalna i regionalna samouprava ukoliko ne dođe do promjene ovog Zakona o financiranju lokalne samouprave u ovoj godini izgubiti 34 milijuna. Na svu sreću na dnevnom redu ovoga zasjedanja je Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave kojega smo podnijeli mi u klubu HNS, PGS i kolege iz LIBRE i to će biti prigoda da se ta korekcija tamo izvrši i da nema štete za lokalnu i regionalnu samoupravu. I drugo, amandman kluba HNS-a povodom ovog prijedloga zakona je najkraći. Ako povećavamo neoporezivi dio mirovina što podržavamo, predlažemo da se i poveća neoporezivi dio plaće sa 1.500,00 na 2.000,00 kuna čime će doći do rasta neto plaća, prosječna plaća rasla bi za 4%, neto efekat toga vam je otprilike 156,00 kuna mjesečno što izuzetno može biti od koristi u povećanju kupovne moći, odnosno poboljšanje standarda zaposlenog građanstva Republike Hrvatske, a da cijena bruto rada, bruto cijena rada, bruto trošak poslodavac i na lipu ostaje isti. Prihvaćanjem našeg prijedloga državni proračun ostao bi milijardu i 750 milijuna kuna, točan izračun. Podsjećam da je ovaj naš prijedlog kontra prijedlog smanjenju PDV-a gdje država gubi 3 milijarde. Ovo je za državni proračun i korisnike državnog proračuna jeftinija varijanta i zbog toga i sada ponovno to predlažemo i završavam sa sljedećim. Kada god do sada se je mijenjao neoporezivi dio plaće ili mirovine u prvih par mjeseci prihodi s naslova poreza na dohodak su bili nešto manji, međutim kasnijih mjeseci ta razlika se nadoknadila, jer je ovaj mehanizam u kategoriji elastičnih mehanizama ili mjera koji dio poslodavaca iz sive ili crne zone i ilegalnih isplata plaća uvodi u bijelu zonu, odnosno poslodavci realnije prijavljuju veće iznose plaća i državni gubitak proračuna se time smanjuje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se poštovanom … Izvolite.
Zahvaljujem kolegi Lesaru koji je odmah u startu rekao gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, štovane kolegice i kolege. Zahvaljujem kolegi Lesaru koji je u startu rekao da ćemo mi kao klub HNS-a i PGS-a podržati donošenje ovih promjena i ova tri paketa zakona. Želim se osvrnuti na neke stvari zbog kojih ćemo mi to u svakom slučaju podržati. U prvom slučaju zato što se radi o 750 tisuća korisnika koji u ovim izmjenama i dopunama zakona, a koji su najugroženija skupina u ovom našem društvu, koji će makar na neki mali način osjetiti neko poboljšanje. Znamo da ti izračuni ono 100,00 kuna plus 6% neće biti 150,00 kuna koje bi oni trebali osjetiti na svojoj mirovini, ali bez obzira na to u svakom slučaju kada se radi o nekom socijalnom programu mi smo za to da se taj socijalni program donese i zbog toga ćemo u svakom slučaju glasovati. Međutim ima jedna stvar koja nas je sve ovdje iznenadila i to ugodno iznenadila, a na koju želim ukazati, a to je da je Vlada u Upravno vijeće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje odlučila svoje učešće sa 7 članova smanjiti na 4. To je valjda prvi puta da se netko odrekao nekih svojih prava i ja to u svakom slučaju podržavam i stoga će četiri člana ići na prijedlog ministra nadležnog za mirovinsko osiguranje, tri člana na prijedlog Udruge osiguranika, tri člana na prijedlog Udruge umirovljenika i tri člana na prijedlog Udruge poslodavaca. To u svakom slučaju pozdravljamo, s tim da ostaje broj jedan koji je bio i prije, a to je trinaest. Znači da je Vlada svjesno i na opće odobravanje pristala da se njihov udio u upravnom vijeću smanji. Također podržavamo ovaj zakon iz jednostavnog razloga zato što se ovih 100 ljudi koji su bili kao tzv. hrvatski kadar, koji do sada nisu imali prava iz toga da dobivaju svoja prava, međutim isto tako kao što je HSP postavio pitanje, postavljeno je i pitanje onih 20 i 30 tisuća građana u Republici Hrvatskoj koji su imali također neke slične pogodnosti koje bi im trebale izać i iz toga što su radili u drugoj Republici, a oni nisu ovim obuhvaćeni pa se nadamo također da će i oni biti uskoro obuhvaćeni. A što se tiče onog zakona na koji se direktno na to veže, znači, povećanjem, podizanjem osnovice, to je Zakon o oslobađanju od plaćanja dijela troškova zdravstvene zaštite. On automatski proizlazi iz povećanja ove osnovice, tako da o njemu mislim da nemamo šta raspravljati. I zbog svega izrečenog, Hrvatska narodna stranka će u svakom slučaju, Klub Hrvatske narodne stranke i PGS-a će u svakom slučaju biti za ovaj Prijedlog.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku Kapraljeviću za ispravak netočnog navoda. Riječ ima Krunoslav Markovinović.
Ispravljam netočan navod gospodina uvaženog zastupnika Lesara, da je do sad Vlada uvijek kompenzirala izmjenu zakona jedinica lokalnih samouprava, odnosno gradovima i općinama. Sjećamo se da je zadnje povećanje od neoporezive osnovice itekako pogodile naše proračune, a da ne govorim nekontrolirano pretakanje dobiti u investicije koje je uzelo maha. Recimo, u 12. mjesecu nam je, bar u općini Sveta Nedjelja, odnijelo 3 do 4 milijuna kuna. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba LIBRE, poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Zahvaljujemo gospodine potpredsjedniče, gospodo iz ministarstva, iz Vlade, kolegice i kolege. Najprije u ime kluba LIBRE želim reći da podržavamo promjenu Zakona o mirovinskom osiguranju zato što je to jedna vrlo logična odluka. Nakon prakse da se to isplaćivalo, ali mimo, dakle, ne u zakonskome, zakonskoj regulativi, mislimo da je to logično. Time se stvara jedna stabilnost ili sigurnost u prihodima hrvatskih umirovljenika, a mislim naravno da je i pravedno s obzirom na ono što se sa prihodima hrvatskih umirovljenika događalo proteklih desetak godina. Ali naravno, treba reći dvije stvari prije nego što počnemo, počnem dalje govoriti o ovim ostalim zakonima, a to je da, odakle smo mi zapravo došli u ovu situaciju i zašto je to počelo. Istočni grijeh problema umirovljenika je zapravo veliki prirast mladih umirovljenika krajem 90-tih godina. To je bio način kako se prikrivala zapravo nezaposlenost i rastao je broj umirovljenika, a istovremeno je padao broj onih koji izdvajaju za mirovinsko. U našem sustavu međugeneracijske solidarnosti i to je vrlo teško nadoknaditi bilo kakovim mjerama, pogotovo u to vrijeme. Zadnjih godina prošloga stoljeća kada zapravo pada bruto nacionalni proizvod, odnosno stagnira. I naravno, drugi razlog istočni grijeh ovoga problema je što dugo godina nismo imali rast gospodarstva, a naravno najbolje rješenje svakoga pitanja koje ima socijalnu konotaciju, ovo bi se tako moglo označiti budući da se radi o solidarnosti je naravno gospodarski razvoj zemlje. Stoga ovo svakako treba pozdraviti i naravno treba reći da se na takav način jedan dobar dio problema nezadovoljstva pa i nepravdi koje su nanešene hrvatskim umirovljenicima ispravlja. Jer ovo ne samo da je stabilnost njihova, njihovih prihoda nego usklađivanjem koje je sada, s obzirom na rast plaća, očekuje se naravno i brži rast tih prihoda. Sada važeća odredba ona usklađuje mirovine prema srednjem rastu plaća i troškova života. Mi se nadamo da će uvijek rast plaća, samo plaća biti povoljniji za hrvatske umirovljenike. Prema tome, ova mjera je u tom smislu pozitivna za njih. Ako bi se slučajno dogodilo, a to bi zapravo značilo da će se država naći i recesiji, da rast troškova života brže raste od plaća onda će se naravno ta odredba morati promijeniti, ali za očekivati je da se to neće dogoditi i da je ova odredba puno povoljnija za umirovljenike. I to je, dakle, nešto što u ime kluba LIBRE svesrdno pozdravljam i koristim prigodu da zahvalim hrvatskim umirovljenicima na dobrom dijelu materijalnoga tereta koji su podnijeli u 90-im godinama, vrlo strpljivo i sa velikim, tako je to izgledalo izvana, razumijevanjem političkim. S obzirom na ono stanje u kojem se država 90-ih godina materijalno zbog rata i drugih razloga nalazila. Ali, dame i gospodo, tu potpora LIBRE ovim projektima prestaje. LIBRA ne podržava druga dva zakona i evo koji su razlozi za to. To je, naravno, ponajprije veliki teret za državni proračun koji država će trpiti zbog oslobađanja od poreza na dohodak. Ovdje se govori o tome da se radi oko 60 milijuna kuna godišnje, no ja sam to izračunao i mislim da se ta brojka, da to nije korektna brojka. Jer se na ovakav način oslobađaju svi oni koji su iznad 3 tisuće kuna prihoda. Naravno, i oni koji ulaze u ovaj odnos između 2 i 553, ali i svi oni iznad 3, a takovih je negdje oko 190 tisuća. I to neki od njih koji imaju prihode iznad 3 tisuće, i po stopi od 0,25. I taj iznos je veći od 60 milijuna kuna. Taj gubitak državnog proračuna, uvjetno govoreći gubitak, je višlji od 60 milijuna kuna, ako se broj umirovljenika 190 tisuća približno pomnoži sa faktorom poreza 15% plus 500 prihoda, 500 kuna koliko, na koji se to odnosi i plus 12 mjeseci, to je 171 milijun kuna. To je veliki novac i to je temeljni razlog zašto ne možemo biti za ovaj Prijedlog. Trebalo je svakako, kada se donijela ova odluka koju podržavamo, naći neke načine da niko ne ostane sa manjim prihodima, makar bi zapravo usklađivanje to vrlo brzo nadoknadilo. Vjerojatno već u sljedećem nadoknađivanju, ali na ovakav način došlo je do velikoga porasta prihoda i to nažalost za one umirovljenike koji imaju prihode iznad 3, odnosno mirovine iznad 3 tisuće kuna. Umirovljenici koji imaju prihode manje od tisuću i 300 kuna od ovoga nemaju ništa. Njima doduše neće doći do pada njihovih mirovina, ali oni od ovoga nemaju ništa. Oni su ispod škara koje su već ranije postavljene i njima ovaj Zakon ne znači ništa. Njima taj Zakon ne znači ništa. Njima taj Zakon ne znači ni kunu dobitka kao što im ništa ne znači oslobođenje od participacije, odnosno plaćanja dodatnog dijela poreznog osiguranja za zdravstvo jer su oni svega toga već oslobođeni. A broj umirovljenika koji imaju manje od tisuću 300 ili 350 tisuća kuna, ne tisuća kuna, naravno, nego kuna, je gotovo pola svih naših umirovljenika. Jer ako je prosjek 40% u odnosu na plaću onda je prosječna mirovina, dakle grubi izračun negdje oko 1600 prema tome, u ovoj kategoriji ispod 1300 se na žalost nalazi najveći broj hrvatskih umirovljenika i oni od ovog prijedloga nemaju nikakvog povećanja, a upravo bi njima to bilo potrebno. Prema tome, ovaj prijedlog osim dakle što bitno utječe na prihode državnog proračuna a onda i prihode lokalne samouprave u ovom dijelu u kojem je govorio gospodin Lesar ali u većem iznosu nego što to govori predlagatelj, to je razlog zašto mi ne možemo prihvatiti ovaj prijedlog kada se već išlo na diranje poreza na dohodak onda je to trebalo učiniti tako da nitko zbog ovoga prethodnoga zakona ne dobije ni jednoga časa manju plaću, ne plaće nego mirovine oprostite, ovim se Zakonom ponavljam povećavaju mirovina onima koji imaju mirovine iznad 3000 kuna najviše a onima ispod 1300 kuna uopće ne, to nije pravedno, to nije dobro i to je dodatni razlog zašto Klub LIBRE ne može biti za ovaj Prijedlog. Jednako tako mi smo protiv participacije za zdravstvenu zaštitu odnosno dizanje ovoga cenzusa i to zbog istih razloga. Jer je to naravno ponovno udar odnosno oštećenje državnoga proračuna i makar predlagatelj ja ne znam na koji način piše da provođenje ovoga Zakona u oslobađanju od plaćanja dijela troškova zdravstvene zaštite ne iziskuje troškove u državnom proračunu to nije moguće. Taj Zakon kao i svaki drugi zakon kojim se netko oslobađa iziskuje dodatne troškove u državnom proračunu, odnosno u proračunu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje ukoliko hoćemo sačuvati jednaku kvalitetu zdravstvenih usluga i to naravno nije ni korektna priprema od strane predlagatelja, predlagatelj treba preciznije računati nego što je to u nizu ovih Zakona, ali sigurno će i ta mjera dovesti do smanjivanja troškova odnosno prihoda Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje koji će se onda morati nekako nadoknaditi ili iz državnog proračuna, ili pak smanjivanjem kvalitete zdravstvenih usluga što će opet dirnuti sve ostale uključujući naravno i umirovljenike. Zbog ovih dakle razloga Klub LIBRE ne može biti za ova dva Zakona, ali ponavljam da smatramo vrlo dobrom, pametnom i pravednom odlukom da se promijeni Zakon, o mirovinskom osiguranju na način da se 100 kuna plus 6% uključi u mirovinu kao njen trajni i zakonom regulirani iznos. Dakle koliko je težak ovaj paket Zakona o tome se ne govori, često se puta u Saboru na žalost ne govori o iznosima koji su stotine milijuna kuna kao da taj novac pada sa neba i kao da se taj novac nekome ne treba uzeti. Po ovome što je navedeno ovdje uključujući i korekciju koju sam iznio, ovaj zakonski prijedlog je težak negdje oko pola milijarde kuna. To je veliki novac. Taj novac od nekud morate uzeti. Hoćete li ga uzeti od nekih drugih socijalnih funkcija države, hoćete li ga uzeti time što ćete smanjiti proračune Ministarstva obrazovanja, znanosti ili neki treći način apsolutno je irelevantno za samu činjenicu da taj novac odnekud mora doći. I to je naravno dodatna argumentacija zašto Klub LIBRE ne može biti za ove Zakone. Računajući prihode državnog proračuna koji će biti usmjereni prema socijalnoj sferi temeljem zakona koji smo malo prije razmatrali a koji su teški 400 milijuna kuna i ovih 500 milijuna kuna, radi se oko blizu milijarde prihoda proračuna koji su mogli otići kao što smo mi to i predložili s ovim amandmanom u povećanje prihoda Ministarstva obrazovanja i znanosti, u poticaj poduzetništva, u razvoj, nastavak modernizacije Hrvatske željeznice, u poticaj razvoja gospodarstva u Hrvatskoj jer na žalost u uvjetima kada imamo dominantno uvozno orijentiranu privredu, gospodarstvo, sav taj novac ili njegov najveći dio će otići prema uvoznim proizvodima, uvoznoj robi šire potrošnje i neće doći do rasta nacionalne ekonomije i to je nešto što je najlošija posljedica tako drastičnog rasta osobne potrošnje. To ćemo platiti povećanim zaduživanjem, a umjesto toga mogli smo da smo imali hrabrosti taj novac uložiti u ove segmente o kojima sam govorio, dobiti rast bruto nacionalnog proizvoda i stvoriti dugoročne perspektive za razvoj gospodarskih potencijala ove zemlje i stoga ja ne mogu nego iskazati nezadovoljstvo Kluba LIBRE zbog ova dva Zakona, dakle Zakonom o porezu na dohodak, i naravno Zakona o oslobađanju od plaćanja dijela troškova zdravstvene zaštite. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku Jozi Radošu i obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 1. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Na redu je Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Željka Antunović izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Pred sobom imamo set Zakona koji se mijenjaju kako bi se popravio matrijalni položaj umirovljenika. Mislim da je to ocjena oko koje ćemo se svi složiti i zbog toga mi se čini ključnom na pravi način odgovoriti, i na pravi način analizirati i valorizirati izmjene ovog Zakona upravo u korist malo prije spomenutog cilja. Na žalost čini mi se i mi smo u Klubu SDP-a oko toga suglasni da su efekti izmjene ovih triju Zakona toliko minimalni da smo se počeli ozbiljno pitati koji su ustvari pravi razlozi ovih izmjena. Ali bez obzira na prave razloge u svakom slučaju dobrobit umirovljenika u ovim se Zakonima, odnosno njihovim izmjenama i dopunama tek naznačuje, umiroviljenicima se istovremeno sa ove govornice a i sa press-konferencija šalju poruke koje u najmanju ruku možemo shvatiti kao konačno rješavanje njihovog lošeg materijalnog statusa. Međutim, bez obzira na možda različita razmišljanja o dosezima ovih prijedloga ostaje definitivna činjenica da se materijalni status umirovljenika ovim zakonima neće bitno izmijeniti on će tek neznatno i u pojedinačnim slučajevima biti promijenjen ali nipošto toliko promijenjen da će se moći govoriti o bilo kakvim dobrobitima. Prava istina na žalost je drugačija. Ona se može bez ikakvih problema isčitati iz svih ovih Zakona, naročito iz obrazloženja ovih Zakona. Pa mi dozvolite da probam razobličiti ili na istinit način predstaviti nekoliko od ključnih mjera u ova tri zakona. Prva mjera zbog koje se ustvari, koja je jedna od ključnih mjera zbog koje se sve ovo događa je mjera usklađenja mirovina sa rastom plaća. Ona će osigurati svakomu umirovljeniku, istina Bog samo teoretski, otprilike 7 kuna prosječno po prosječnom umirovljeniku, 7 kuna mjesečno ali pod jednim vrlo bitnim uvjetom, pod uvjetom da plaće nastave rasti kao što su rasle u prethodnoj godini odnosno u prethodne četiri godine. U suprotnom neće se dogoditi ništa bez obzira kolika će biti inflacija, bez obzira koliko će rasti troškovi života ako plaće ne nastave rasti onda ni po prijedlogu ovih izmjena zakona neće rasti niti mirovine. Na svu sreću neće ni padati ako nastave padati plaće jer postoji instrument osiguranja u zakonu u odnosu na to, ali jedna vrlo riskantna mjera. Naime probali smo mi različitih sustava usklađenja pa je bilo već do sad usklađenje sa rastom plaća pa će se sjetiti svi umirovljenici što se dogodilo devedesetih godina kada su plaće počele stagnirati i čak padati, a cijene počele divljati zbog različitih razloga. Jedan je bio rat, a drugi su bile, bila katastrofalna ekonomska politika koja se tad vodila. Upropaštavanje gospodarstva zbog katastrofalne privatizacije i tad su umirovljenici tražili usklađenje rasta plaća sa mjerama troškova, sa rastom troškova života. Upravo suprotno od ovoga što traže danas. Meni je jasno da nakon što su cijene zaustavljene, nakon što se može govoriti i o padu cijena, nakon što je inflacija svedena na otprilike 2%, nakon što plaće konstantno rastu 4 godine ne pretjerano ali rastu, da umirovljenici traže usklađenje sa ovim. I zbog čega, zbog toga ćemo mi ovu mjeru i podržati. Međutim upozoravam sve one koji politički zagovaraju i koji na neki način politički trguju sa saborskom većinom, zagovaraju umirovljenike da se može dogoditi i suprotno. Da plaće mogu početi padati ili da plaće mogu stagnirati i da će onda umirovljenici ponovno biti prepušteni nikakvim mogućim povećanjima. Druga mjera odnosi se na uključenje dodatka od 100 kuna i 6% u mirovinsku osnovicu. Ta mjera prosječnom će umirovljeniku hrvatskom osigurati otprilike mjesečni iznos od dvije i po kune. Tako piše u obrazloženju zakona i ja nemam razloga sumnjati da će to doista biti tako minimalno i mizerno. Ono što je ključno kad je u pitanju interes umirovljenika i taj dodatak je nešto što se već dogodilo, a to je da je dodatak od 100 kuna i 6% povećanja uključen kao trajni dodatak znači doživotni dodatak za sve one umirovljenike koji su u devedesetim godinama bili pokradeni zbog čega, to znaju bolje od nas ovdje. Sljedeće izmjene zakona događaju se upravo čini mi se zbog ove dvije prethodno spomenute mjere odnosno mjere uključenja dodatka u poreznu osnovicu. Mijenja se Zakon o porezu na dohodak i povećava neoporezivi iznos za umirovljenike, a to će imati za posljedicu tek u najvećem broju slučajeva kao što smo čuli iz nekih prethodnih elaboracija, tek neutraliziranje negativnih učinaka prethodne mjere jer ono što umirovljenici imaju administrativnim putem uključuje se u njihovu osnovicu i na taj način dovodi se u situaciju da kad se ovaj Zakon ne bi mijenjao da bi njima ustvari zbog navodnog povećanja plaće, mirovine koje dobivaju na ruke padao. Zbog toga ova izmjena ide, a i tako piše u obrazloženju zakona, zbog neutralizacije negativnih učinka prethodne, prethodne mjere. Međutim ova, ova promjena u neoporezivom dijelu osnovice imati će kao što je opet malo prije elaborirao kolega Radoš, neke pozitivne učinke ali na one umirovljenike koji imaju veće mirovine. Koji imaju mirovine veće od prosječnih ili prosječne mirovine, a na sve one koji imaju ispodprosječne mirovine pozitivnog učinka ove mjere uopće neće biti. Držimo to socijalno nepravednim, ali s obzirom da se nikome neće zbog toga smanjivati mirovine prihvatljivo nam je i nećemo glasati protiv. Ali opet napominejm povećanja za one kojima je povećanje najpotrebnije zbog ovih izmjena nema. Ista stvar može se reći i za sljedeću mjeru koja se odnosi na Izmjene zakona na oslobađanje od plaćanja participacije za zdravstvo koja se kao i ova prethodna predlaže da umirovljenici ustvari ne izgube ono što su već ranije imali, a to je 100 kuna i 6% dodatka kojeg se uveo kao trajni dodatak koji bi ih mogao dovesti u poziciju onih koji sad više ne ulaze u onu kategoriju koja je bila oslobođena participacije po cenzusu nego ulaze u višu kategoriju. Sve u svemu puno muke, puno mijenjanja zakona, puno troškova ja bih rekla oko toga i administrativnih i provedbenih, ali efekata gotovo nikakvih. Svi znamo da naši umirovljenici imaju niske mirovine, da je prosječna mirovina vrlo niska, da je najveći broj umirovljenika ispod prosječne mirovine i da je jedina prava mjera podizanje razine mirovina odnosno povećanje u mirovina koje umirovljenici stvarno očekuju. Međutim do daljnjega nažalost, a i to umirovljenici moraju znati, a ni poslije ovih izmjena zakona, od tog povećanja ni traga ni glasa. Željela bih se osvrnuti na još jedan, jednu ovdje spomenutu izmjenu. To je povećanje cenzusa za oslobađanje od participacije i povećanje neoporezivog dijela od dohotka koji se odnosi samo na umirovljenike. Čini mi se da kad govorimo o socijalnoj pravdi, a ovo stoji iza ovih zakona da onda nije pravedno zaboravljati da mi u Hrvatskoj imamo jako puno zaposlenih ljudi, jako puno radnika koji žive vrlo teško sa vrlo malim plaćama i na koje se ove privilegije koje pripadaju našim umirovljenicima ne odnose. Ja mislim da bi, ako želimo stvarno pomoći onima kojima je pomoć potrebna, da bi onda trebalo porazmisliti o izjednačavanju cenzusa odnosno izjednačavanju neoporezivog dijela dohotka za sve. I za radnike. Jer radnici su u pravilu mlađi ljudi koji izdržavaju djecu, često izdržavaju i svoje starije roditelje pa i one koji imaju, koji su umirovljenici i koji, koji primaju male mirovine. Ovo je jedan od mogućih prijedloga kojeg nije jednostavno elaborirati i definirati iz rukava, ali ako se na ovakav način pokušava intervenirati u korist socijalne pravednosti mislim da ovaj prijedlog zaslužuje onda ozbiljnu, ozbiljnu raspravu. U odnosu na konkretne posljedice ovog Zakona moram u ime Kluba SDP-a ozbiljno upozoriti na još jednu činjenicu. Za sve ovo po ovome kako piše u zakonu potrebno je osigurati otprilike 112 milijuna kuna godišnje. Tako piše u zakonu. Ovdje nisu uračunati oni gubici koji će se dogoditi zbog povećanja neoporezivog dijela dohotka. Mi smo iz SDP-a upozorili kad smo govorili o Proračunu i u nekim drugim prigodama, a govoriti ćemo to i kod usvajanja amandmana na proračun da ovog trenutka ni za postojeće zakone ni za postojeću razinu usklađenja mirovina, nisu u proračunu osigurana sredstva. Ovdje ovim prijedlozima zakona piše da je to tako. Međutim, to nije točna informacija. Za isplatu mirovina za cijelu godinu nedostajat će otprilike 900 milijuna kuna. Mi ćemo to pokušati amandmanom ispraviti ako Vlada prihvati. A ovih još dodatnih 112 milijuna kuna sigurno nije osigurano u državnom proračunu. i zbog toga na kraju mogu zaključiti sa odgovorom na ono pitanje. Koji su ustvari pravi razlozi izmjena ovih zakona. Čini mi se da se radi o jednoj prilično jeftinoj trgovini, kojim si vladajuća većina nastoji osigurati većinu u ovom Saboru bar za neko vrijeme. Međutim, tu su i oni ostali, koji s punim razumijevanjem i zabrinutošću prate život naših umirovljenika. Tu su i oni koji su u prethodnim razdobljima zbog te zabrinutosti ne samo o njoj govorili, nego svake godine osigurali 2,5 milijarde dodatnih sredstava za povrat duga, 1,5 milijardu dodatnih sredstava godišnje za redovnu i stalnu isplatu dodatka od 100 kuna plus 6%. Tu su svi oni koji se ne boje otvoreno progovoriti o problemima umirovljenika, o njihovom teškom životu, ali i realnim okolnostima u kojima živimo. I zato nećemo dozvoliti da ih bilo tko obmanjuje. Za ove ćemo glasati, jer i 10 kuna povećanja ne možemo ignorirati. Međutim, ne možemo niti prihvatiti da se prodaje iluzija da će se dogoditi bolji život umirovljenika ili povećanje njihovih mirovina.
Zahvaljujem se poštovanoj zastupnici Željki Antunović. Za ispravak netočnog navoda javila se uvažena zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod kolegice, gdje kaže da se trguje s umirovljenicima. Naime, ispravljam to, jer Klub Hrvatske demokratske zajednice i Hrvatska vlada ne trguju s umirovljenicima, u našem predizbornom programu kao i u programu Hrvatske vlade koji je usvojio ovaj Visoki dom je bolji položaj umirovljenika. I zbog toga je s Hrvatskom strankom umirovljenika moguć dogovor, a ne trgovina. To je ispravak netočnog navoda. i u ova tri zakona čini se ono što je u ovom trenutku u Hrvatskoj moguće i s ovim proračunom, a ne jeftina trgovina i iluzija kako kolegica kaže. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći za ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Ispravljam tri netočna navoda kolegice Antunović. Naime, kolegica Antunović prejudicira da od budućih povećanja nakon ovih promjena zakona nema ništa, što jednostavno nije točno. Kolegica krivo i neutemeljeno interpretira razliku i odnose u naoporezivim osnovicama plaća i mirovina što ima svoju povijesnu utemeljenost. I neutemeljene su izjave o političkoj trgovini i prodaji iluzija. Hvala.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku Hrelji. Za, u ime Kluba HSLS-a, DC-a, riječ ima potpredsjednica Sabora, poštovana gospođa Đurđa Adlešić.
Hvala lijepo kolega potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću ime Kluba HSLS-a i DC-a naravno poduprijeti ovaj paket zakona, i izraziti zadovoljstvo što ga podupiru i opozicijske stranke, što bi valjda moralo govoriti da se radi o kvalitetnim zakonima, i pokušat ću izbjeći ove političke kvalifikacije kojih doista ima previše kad se radi o standardu građana, jer ono što građane koji slušaju i gledaju ovu raspravu najviše zanima, a to je što će ovi zakoni donijeti njima u onim vrećicama koje primaju početkom ili sredinom mjeseca i što će oni učiniti u njihovom standardu. Mi smo posebno raspravljali o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju kao temeljnom sustavu socijalne politike koji obuhvaća pravne norme, financijske, administrativne institucije kojima se reguliraju rizici starosti, invaliditeta i smrti hranitelja. i skrenuti posebno pozornost na izraženi trend starenja i povećanja udjela starijih osoba u ukupnom stanovništvu zemlje i poseban značaj pridonijeti svakoj promjeni u sustav i mirovinskog osiguranja koji ukupnim socijalnim troškovima, to je doista potrebno reći zemlje sudjeluju u preko 50%-tnom iznosu. Zanimljiv je svakako i podatak da je na kraju prošle godine u Republici Hrvatskoj evidentirano više od milijun i 54 umirovljenika, točnije milijun i 54 tisuće 549 umirovljenika, od kojih je 56% korisnika starosne mirovine. Sigurno bi bilo zanimljivo čuti tko su onih 44% umirovljenika, o kakvim se mirovinama radi i sigurno bi bio i zanimljiv podatak kada je do tih umirovljenja došlo. Jer postoje teorije po kojima su neki umirovljeni u određenom periodu za nagradu, a neki za kaznu. Iznos prosječne mirovine stalno prati otprilike polovični iznos prosječne mjesečne plaće, za prosinac prošle godine prosijek je iznosio 1719 kuna bez poreza, prireza zajedno s dodatkom. Zakon o mirovinskom osiguranju je temeljni zakon kojim se reguliraju načela i aktivnosti mirovinskog osiguranja, i svaka reforma sustava. A sa važećim Zakonom od 98. godine uvršten je prijedlog reforme i mirovinskog sustava na nivou podešavanja i prilagođavanja stvarnoj gospodarskoj situaciji. Jedna od značajnijih mjera za smanjivanje mirovina, odnosila se na indeksaciju mirovina. Pa nam se spominjala Švicarski model utvrđivanja vrijednosti mirovina. Prema spomenutom i važećem zakonu za svako polugodište utvrđuje se vrijednost mirovine prema stopi koja se dobije kao polovica zbroja stope promjene prosječnog indeksa troškova života u prethdnom polugodištu i stope prosječne bruto plaće svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj u prethodnom polugodištu u odnosu na polugodište kojemu prethodi. Ovakav način usklađivanja nužno je dovodio do sporijeg rasta vrijednosti mirovina u odnosu na plaće i na to su upozoravali umirovljenici, ne samo u predizborno vrijeme treba im priznati, nego i tijekom prošlog čitavog mandata, a i ranije, što jednu značajniju društvenu grupu nužno je dovodio u neravnopravni položaj u odnosu na druge i nerijetko u socijalno ugrožavajući status i to doista trebamo svi priznati. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju pokušava dugoročno ispraviti tu nepravdu, jer predlaže usklađivanje mirovina prema plaćama. Naravno da mi sada možemo špekulirati, mudrovati koliko će plaća rasti, ali ovo je sasvim sigurno jedan pošteni pokušaj da se ovakvo usklađivanje provede. Aktualna vrijednost mirovina usklađivat će se i dalje za svako polugodište u odnosu na prethodno, ali tako da se uskladi samo sa stopom rasta prosječne plaće svih zaposlenih i zato mi se čini užasno bitno čuti što o tome govori predstavnici umirovljenika u Saboru, jer ja mislim da upravo njihovo mišljenje najbitnije, a oni su dali potporu ovim prijedlozima zakona. Primjenom ove odredbe spriječava se pad udjela prosječnih mirovina u prosječnim plaćama i omogućuje se veći realni rast mirovina prema podacima koje imamo, što bi trebalo značiti i porast standarda umirovljenika. Dug države prema fondovima mirovinskog osiguranja od 90-te do 98. riješavao se preko Zakona o prenošenju sredstava državnog proračuna fondovima mirovinskog i invalidskog osiguranja, tako da se umirovljenicima koji su bili korisnici mirovine tijekom nastajanja duga vraćaju dužna sredstva u obliku dodatka na mirovinu od 100 kuna plus 6% iznosa mirovine za lipanj 98. i to od srpnja 98. do 31. prosinca 2003. Ovaj zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju predlaže nastavak isplate dodatka, stim da se on uračuna u mirovinu na način da se priboji svoti mirovine koja je isplaćena korisniku za ožujak 2004. godine, možda je doista potrebno ponavljati taj podatak jer će si umirovljenici sigurno onakvi kakvi jesu pedantnije računati koliko to zapravo znači u njihovim mirovinama. I tako taj dodatak postaje sastavni dio mirovine. Ono što umirovljenike najviše zanima kada će se osjetiti ti prvi efekti i kada mogu očekivati prvi porast svog građanskog standarda. Efekti usklađivanja vrijednosti mirovine prema plaćama i uvrštavanja dodataka u sastavni dio mirovine bit će vidljiv i nakon srpnja ove godine i prvog usklađivanja. I ovim mjerama trebalo bi se dugoročno poboljšati materijalni i socijalni uvjeti umirovljenika i ja sam uvjerena da će njihovi predstavnici u Saboru vrlo pažljivo pratiti kako će se provoditi ovi zakoni jer je to uostalom i njihova obveza a i dio ugovora koji su potpisali. Pod trećom točkom bih htjela reći da je Zakon o izmjenama i dopunama ovog Zakona posebno o mirovinskom osiguranju predložio izmjenu sastava Upravnog vijeća Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje na način da se smanjuje broj članova koje imenuje Vlada Republike Hrvatske. To mnogima može izgledati nebitno, međutim ako se smanjuje broj onih koje predlaže Vlada a povećava broj članova koje predlažu osiguranici, umirovljenici i poslodavci onda je logičnija i jedno poštenije i možda prihvatljivije funkcioniranje tog sustava. Pa je zbog toga ovaj prijedlog u duhu demokratizacije i ostvarenja mirovinskog sustava kao i njegovog približavanja i uvažavanja potreba korisnika. Pod četvrtom točkom htjela bih reći ne znam koliko je to bilo jasno do sada da ovaj zakon predlaže preuzimanje u hrvatsko zakonodavstvo isplatu mirovina korisnicima koji su mirovinu ostvarili radom u bivšim saveznim tijelima SFRJ sa stalnim prebivalištem u Republici Hrvatskoj. Time se zapravo briše iz važećeg zakona uvjet da je korisnik mirovine morao biti upućen kao tzv. naš kadar što je oko 100 korisnika ostavilo bez ikakvih prihoda. Klub HSLS-a i DC-a dakle prihvaća sve predložene izmjene i dopune Zakona o mirovinskom osiguranju u uvjerenju da direktno doprinose boljem materijalnom i socijalnom statusu umirovljenika koji su dosadašnjim zakonskim odredbama nepravedno ulazili u krug obespravljenih i siromašnih građana. I podsjećam da smo bili svjedoci da se pred svake izbore bili oni lokalni ili državnog tipa uvijek se poklanjalo po nekakvih 100 kuna koji su trebali pribaviti glasove umirovljenika. Doista se nadamo da je to vrijeme iza nas. Međutim, imamo jednu preporuku Vladi a to je da izvrši temeljitu analizu posljedica velike mirovinske reforme od početka 2002. godine kada je izvršen prijelaz sa tekuće raspodjele na novi sustav obveznog i dragovoljnog mirovinskog osiguranja na temelju kapitalizirane štednje ili kako smo to zvali tri stupa. I mi ćemo doista kao Klub zastupnika HSLS-a i DC-a kod ovakvih zakona pažljivo pratiti stavove predstavnika umirovljenika u Saboru i zapravo smatrati da su njihovi stavovi najkompetentniji kod donošenja ovakvih zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se potpredsjednici Sabora. U ime Kluba HSS-a riječ ima uvažena zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Predstavnici Vlade, kolege i kolegice zastupnici! Odmah ću u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke reći da ćemo podržati izmjene i dopune Zakona o mirovinskom osiguranju čije se novele odnose na usklađivanje mirovina sa stopom rasta prosječne plaće svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj u prethodnom polugodištu, na promjenu sastava Upravnog vijeća Hrvatskog zavoda mirovinskog osiguranja, na dodatak uz mirovinu 100 kuna plus 6% koji se integrira u mirovinu i postaje njezinim sastavnim djelom te preuzimanje u hrvatsko zakonodavstvo isplata mirovina korisnicima koji su mirovinu ostvarili radom u bivšim saveznim tijelima bivše SFRJ a imaju prebivalište na teritoriju Republike Hrvatske. Kada razmatramo prijedlog zakona mora se sagledati i ono što će se dogoditi nakon njegovog stupanja na snagu. Malo toga različitog od onoga što se događa danas. U buduće će se mirovine usklađivati sa rastom plaća i to će biti dobro sve dok plaće rastu više od rasta troškova života. Na zahtjev umirovljeničkih udruga mirovine su se počele usklađivati sa rastom troškova života. Sada je zahtjev obrnut i to je u redu. Kada ponovno troškovi života budu brže rasli mi ćemo ponovno promijeniti zakon i bit će sve u redu a umirovljenici će i nadalje primati neznatno veću mirovinu što dokazuje i obrazloženje predlagatelja u dijelu koji se odnosi na obrazloženje potrebnih sredstava. Pa tako kaže da se za oko 90 milijuna kuna uvećali izdaci koji se namiruju iz doprinosa za dopunsko osiguranje. Ako imamo na umu da u Hrvatskoj ima preko milijun umirovljenika i ako se na njih podijeli onih 90 milijuna tada dolazimo do zaključka da će u prosjeku jedan umirovljenik godišnje dobiti 90 kuna odnosno mjesečno 7,50 kuna. Dodatak od 100 kuna plus 6% i do sada pa i sada se isplaćuje. No, što to znači? To znači da će i nadalje 72 tisuće umirovljenika primati mirovinu ispod 500 kuna mjesečno a njihova prosječna mirovina iznosi 359,24 kune prema stanju 31. kolovoza prošle godine od kojih će 36 tisuća umirovljenika u kategoriji starosne mirovine primati 379,35 kuna prosječne mirovine, 25 tisuća umirovljenika u kategoriji invalidske mirovine primat će prosječnu mirovinu od 319,33 kune. Do tisuću kuna mirovinu će primati 101 tisuća umirovljenika čija prosječna mirovina iznosi 766,20 kuna. 300 tisuća umirovljenika primat će mirovinu do tisuću i 500 kuna a prosječna mirovina iznosi tisuću 313 kuna. Dakle, i nadalje će umirovljenici imati mizerne mirovine i donošenjem ovog zakona nismo riješili problem. No, ima nešto što se do sada nije moglo čuti osim iz redova koalicijskih stranaka koje su u prethodnom mandatu formirale Vladu Republike Hrvatske a to sada stoji i u obrazloženju pa citiram. "U razdoblju od 1990. do 30.6.1998. godine iz državnog proračuna nisu se osiguravala dostatna sredstva pa je nastao dug prema tadašnjim fondovima mirovinskog osiguranja." Dakle, imamo priznanje duga nastalog u periodu 1990. do 1998. godina. A kako je to izgledalo govore podaci. Od 1991. do 1999. godine broj umirovljenika porastao je za 297 tisuća 933 umirovljenika i premašio je brojku milijuna, tako da 1999. godine ima milijun i 17 tisuća umirovljenika a prosječna mirovina iznosila je 35,51% prosječno isplaćene plaće u Republici Hrvatskoj. Od 1999. do 2002. godine broj umirovljenika porastao je za 24 tisuće a prosječna mirovina u 2000. godini iznosila je 38,75%, u 2002. godini 42,27% a u kolovozu 2003. godine iznosila je 43,79% prosječno isplaćene plaće u Republici Hrvatskoj. Kada bi se zadržao porast mirovina koji je evidentan od 1999. godine još je dalek i dug put do prosječne mirovine od 70% od prosječne plaće koliko je iznosila ne tako daleke 1988. godine. Nadalje, mi se ne protivimo preuzimanju u hrvatsko zakonodavstvo isplata mirovina korisnicima koji su mirovine ostvarili radom u bivšim saveznim tijelima bivše Jugoslavije a imaju prebivalište na teritoriju Republike Hrvatske. Međutim, protivimo se izostavljanju svih ostalih umirovljenika koji su mirovinu ostvarili u bivšim republikama. Tu postoje dvije kategorije. Prva kategorija je hrvatskih građana koji su do devedesetih godina živjeli i radili na teritoriju bivše države. Oni su prognani i danas se nalaze na teritoriju Republike Hrvatske ali mirovinu primaju od države u kojoj su ostvarili pravo na mirovinu. Ta mirovina je više nego mizerna pa kad i dobiju dodatak ta mirovina je nedostatna za preživljavanje. Druga kategorija je građana Republike Hrvatske koji su oduvijek živjeli u Republici Hrvatskoj ali su iz razno raznih razloga radili u susjednim Republikama i tamo ostvarili pravo na mirovinu koja im se sada isplaćuje neredovito a visina se može nazvati simboličnom. Ta kategorija kako sam rekla, oduvijek je živjela u Republici Hrvatskoj, plaćala joj poreze i samodoprinose, dijelili sudbinu svih građana bez obzira kakva ona bila. Sada su neravnopravni u odnosu na te iste građane. Čudno mi je što udruge umirovljenika kod svojih zahtjeva nisu imali u vidu i ove dvije kategorije umirovljenika. Zar oni nisu umirovljenici? Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke nema ništa protiv promjene sastava Upravnog vijeća Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Upravno vijeće upravlja zavodom. Prava je šteta što u Upravnom vijeću nije sjedio nadpolovićan broj članova iz redova umirovljenika u vrijeme kada je zavod raspolagao ogromnim paketima dionica i poslovnih udjela. Ako bi imali na umu da im je iz dividendi osigurana mirovina i to ne samo njima nego i budućim umirovljenicima, sasvim sigurno ne bi dozvolili privatizaciju na način kako se dogodila. A kako se dogodila govori nalaz državne revizije koji navodi podatak da je čak 80% društava kapitala nakon privatizacije propalo, da je u zavodu dolazilo do zamjena vrijednih dionica nevrijednima, te da je nakon propasti društva kapitala zavodu vraćen uplaćeni novac stjecateljima dionicima i udjela koji usput rečeno su upravljali društvima kapitala i doveli ih do propasti. Da su umirovljenici sjedili u tom upravnom vijeću do toga sasvim sigurno ne bi došlo.
Hvala lijepo kolegice Lalić. Vrijeme je za Klub HSS-a, koristit će još uvaženi zastupnik Željko Pecek. Izvolite kolega zasutpniče.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, predstavnici Vlade. Ja ću se potruditi da u svome izlaganju ne budem patetičan već da pokušam biti pragmatičan. Jednako tako da ne budem euforičan kao što su iz nepoznatih razloga eurforični predstavnici Hrvatske stranke umirovljenika, jer zapravo ja kroz ovaj Prijedlog izmjena zakona o dohodku ne vidim što prosječni hrvatski umirovljenik dobiva. Ukoliko znademo da je prosječna hrvatska imovina nešto više od 1600 kuna, očito se limit od 2550 kuna ne odnosi na njih. Međutim, ono što je također karakteristično je da 50% hrvatskih umirovljenika ima mirovine oko 1300 kuna, prema tome, njima još jako puno vremena treba da bi se primaknuli ovoj kategoriji. Ono što je potpuno pouzdano a to je da hrvatski proračun gubi prema ovim procjenama 60-ak milijuna kuna, ja ne vjerujem da su one točne. Ti gubici su puno viši. I ukoliko državni poračun gubi 60 milijuna kuna, nije teško izračunati da proračun gradova i općina gube 50% od toga a to je 30 milijuna kuna. A ovdje u obrazloženju toga zakona nigdje ne piše. Ono za što bi se ja zauzeo, pozdravljajući naravno da ulazi 100 kuna u povećanje osnovice, da razgovaramo o povratu duga umirovljenicima. Mi zaboravljamo na razdoblje prije 10 godina kada je mirovinski fond bio prebogat sa novcima, jednako tako sa dionicama. Međutim, u tom razdoblju su nastal e ove situacije o kojima mi danas razgovaramo. Drugo o čemu bi trebali ovdje razgovarati a da ne budemo patetični je na koji način onima koji nemaju vremena to vratiti čim prije. Ja vjerujem da je to naša obaveza i predmet izmjena zakonodavstva bi trebao ići upravo u tome pravcu. Treće, htio bih da nastavimo sa dobrim trendom Izmjene zakona o porezu na dohodak, podsjetit ću, i u prošloj godini smo mi povećali osnovicu kod penzionera i kod zaposlenih, oslobodili smo osnovicu one koji ulažu istraživanja za razvoj. Oslobodili smo i one koji se stručno usavršavaju, a jednako tako i za plaće novozaposlenih. Ja vjerujem da je opet vrijeme da mislimo i na gospodarstvenike, na one koji obavljaju obrt i da njima povećamo osnovni osobni odbitak. Podsjetit ću, on je ovdje na granici od 1500 kuna. I to upravo za one koji pune državni proraučn, osnovica je duplo manja od ovoga što mi sada predlažemo. Ja mislim da temeljno za što se HSS treba zalagati a vjerojatno i stranka umirovljenika kako da vratimo dug umirovljenicima, drugo pitanje je kao da mirovine imaju što veće učešće u prosjećnoj plaći. Sada po mojoj procjeni to je negdje nivo 41% od prosjećne plaće u Hrvatskoj. Pretpostavljam da bi svi zajedno morali napraviti plan kako da barem 50% prosjećne plaće preskočimo sa mirovinama. Na ovaj način to sigurno nećemo uspjeti. Zbog toga završno, ja i naglašavam da ne očekujem efekte zapravo za prosječnog penzionera u Hrvatskoj baš nikakove jer na njih se to ne odnosi. Posebno za one koji imaju male mirovine, 50% ih ima 1300 kuna. I predlažem da ove gubitke 60 milijuna koji se stvaraju u državnom proračunu i 30 potencijalnih gubitaka, milijuna u lokalnim proračunima da uložimo u povrat duga umirovljenicima, jer to je dug star 10 godina i da povećamo osnovicu upravo za taj povrat duga pa ćemo ostvariti ono čime, barem se ja nadam svi zajedno težimo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega Pecek. Nema više prijavljenih u ime klubova. Počinjemo sa pojedinačnom raspravom. Prva za pojedinačnu raspravu prijavila se kolegica Dragica Zgrebec. Izvolite kolegice.
Gospođo potpredsjednice, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Već je naša predstavnica u ime Kluba rekla da ćemo mi podržati ova 3 zakona ali ja bih htjela reći eto, u nekoliko minuta, nekoliko rečenica potkrepljenih sa određenim brojkama da se zapravo vidi što ova tri zakona donose realno umirovljenicima. Naime, oko ova 3 zakona stvara se jedna klima da će to biti jedno znatnije povećanje mirovina odnosno da je ovo početak rješavanja značajnijeg rješavanja materijalnog položaja umirovljenika. To svakako nije točno, to je samo nastavak onoga što se započelo 2000. odnosno 2001. godine, mirovine su tada bile negdje na razini oko 1200 kuna, sa minimalnim rješavanjem povrata duga umirovljenicima u odnosu na one cifre koje su bile računate mi smo ipak došli sada na prosječnu mirovinu od 1720 kuna. I treba reći da smo eto prije par mjeseci u predizborno vrijeme i izbornoj kampanji gotovo svi govorili da ćemo riješiti na određeni način i preostali dio duga. To znači da po ovom malom zakonu, tzv. malom mirovinskom zakonu 100 kuna + 6% koji je trebao biti ukinut prošle godine njegovo produljivanje i uključivanje u osnovicu zapravo je samo jedan dio povrata duga umirovljenicima koji smo, više se i ne sjećam kada je taj mali, tzv. mali mirovinski zakona donesene, čini mi se 98. godine. Dakle, trebalo bi se i dalje nešto činiti. Međutim, što se čini danas u proračunu koji ćemo evo sutra usvajati. Naime, već i u proračunu za 2003. godinu na početku mi smo osigurali premali iznos sredstava za mirovine. Tako da je rebalansom i izvršenjem to sa 21 milijardu 747 milijuna bilo povećano i izvršeno za 2003. godinu 22 milijarde 641 milijun kuna. Sada nakon donošenja ovih zakona i priče da će se na drugačiji način usklađivati miroivne osiguravamo u proračunu o kojem ćemo sutra raspravljati dobili smo i amandmane Vlade tu se ništa ne mijenja što se tiče stavka mirovina i mirovinskih primanja. SAmo 22 milijarde i 800 milijuna kuna. RAzlika između izvršenja 2003. i plana za 2004. je nedostatan za sve ovo jer iznosi svega 158milijuna 704 tisuće kuna. S druge strane u prvom članku govoir se način o načinu usklađivanja. Mi u projekciji makroekonomskih pokazatelja za 2004. godinu planiramo usporavanje rasta društveno bruto prizvoda nešto veću inflaciju nego što je bila godinu dan prije. To znači da sa manjim rastom društveno bruto proizvoda. I većom inflacijom plaće ne mogu imati neki značajniji rast. Možda je će se pokazati da će u ovoj godini postojeći način usklađivanja možda biti povoljniji za umirovljenike, jer će uzeti u obzir i nešto veću inflaciju nego što je do sada bila. Što se tiče ovoga članka 4. gjde se govori što će to značiti za umirovljenike kada 100 kn i 6 % uđe u osnovicu za mirovinu, onda će to u 2004. godini temeljem obrazoloženja koje je dala vlada će se na to odnosi na 750 tisuće umirovljenika. I da je zato osigurano 20 milijuna kuna za 9 mjeseci dakle isplata ide od 1.4. to će iznositi točno 26 kuna prosječno po tim umirovljenicima ili 2 kune i 95 lipa. Dakle možeom reći da nekakvom povećanja mirovina neće biti. Ono zaista u 2004. ne može te prosječne i niske mirovine dovesti u kategoriju plaćanja poreza. Pa onda kada govorimo o ovim izmjenama zakona o porezu na dohodak. Onda sigurno onaj koji prima 1700 kuna sa ovim povećanjem od nekoliko kuna neće doći u kategoriju onih koji će plaćati porez. Naime porez se plaća na sada na mirovine koje iznose iznad 2550 kuna. Što će se desiti ovakvom izmjenom zakona o poreza na dohodak. Sada će umorivljenik koji je plaćao porez dakle koji ima više od 2550 kuna, i svi oni koji imaju tri tisuće kuna imati manje, zaupravo neće uopće plaćati onu stuopu poreza od 15%. KOja se plaća na primanja do 4 tisuće 500 kuna. Što to znači za umirovljenika koji sada prima 3 000 kn i plaća porez na 450 kuna. On sada plaća porez 67,% kuna u buduće to neće plaćati dakle on će ipak osjetiti malo veće povećanje svoji neto primanja. Čini mi se da i kod ovoga trećega zakona obrazloženje malo bi trebalo biti malo druagčije. Naime ako je točna najava da se neće više biti u sustavu zdravstvene zaštite dopunsko zdravstveno osiguranje, tada će se nešto veći cenzusi koristiti za neplaćanje participacije umjesto toga što oni umirovljenici koji su do sada sa 50 kn mjesečno dopunskog zdravstvenog osiguranaj bili oslobođeni plaćanja participacije. Eto ja ću također kao i moj klub podržati donošenje ovoga Zakona. ali treba reći objektivno da oni zapravo znače jedan kontitunuitet u namjeri da se nešto povećaju mirovine. Ali da one barem u 2004. godini bitno neće zapravo utjecati na rast mirovina.
Hvala lijepa kolegice Zgrebec. Prijavljen je bio kolega DAvorko Vidović. Nema ga u dvorani. Gubi pravo na raspravu. Sljedeći je poštovani zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Predložena tri zakona uređuju nekoliko bitniuh pitanja koje direktno utječu na materijalni položaj i socijalnu sigurnost hrvatskih umirivljenika. Predložene mjere izravno utječju na poboljašanje njihova životnog standarda. Odnosno na standard oko 750 tisuća građana Republike Hrvatske i to onog dijela populacije čiji je materijalni i socijalni položaj vrlo težak. Tako će usklađivanje mirovina sa stopom rasta prosječne plaće svih zaposlenih u REpublici Hrvastkoj uzrokovati budući rast mirovina po istoj stopi kao i plaća. Čime se ispravlja dosadašnji nepravedni pristup po kojem su mirovine rasle po upola manjoj stopi u odnosu na realni rast plaća. Isto tako, u sastavu upravnog vijeća Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje povećava se broj članova koje predlažu umirovljenici osiguranici i poslodavci. Te se tako osigurava i bolja komunikacija ali i integirranost samih umirovljenika u sustav koji o njima odlučuje. Nadalje, dodatak na mirovinu 100 kn plus 6% integrira se u mirovinu i postaje sastannim dijelom mirovine. Na taj način mirovine će biti više za 720 tisuća umirovljenika. Izmjenama Zakona o porezu an donodak omogućuje se i poveaćnje iznosa neto mirovina, za dodatih 34 tisuće umirovljenika. Dakle mirovine će se povećati i nije točno da ove izmjene neće utjecati na materijalni položaj umorovljenika. Iz svega navedenoga vidljivo je da Vlada RH ispunjava dana obećanja i jamstava koja se tiču poboljšanja životnog standrda hrvatskih građana. U ovom slučaju umorovljenika. Da Vlada izvršava obveze definirane potpisanim sporazumima i na taj način potvrđuje svoju ozbiljnost, odlučnost i vjerodostojnost. I zaključno navedni zakoni su pravedni i ostvarivi i stoga ću im dati svoju potporu.
Hvala lijepa kolega Jandroković. I sljedeći se javio poštovani zastupnik Drago Prgomet, izvolite kolega.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvaženi članovi Vlade kolegice i kolege. Pa doista bi bilo iluzorno zatvoriti oči pred činjenicom da je jedna društvena skupina je zbog nerješavanja svojih problema formirala stranku koja je danas postala bitan politički čimbenik pa i u ovom parlamentu. Zatvarati oči pred time i problemima koji su iznešeni u našim stavovima te stranke bilo bi doista politčiki oportuno. Pogotovo kada govorimo i umorivljenicima a mislim da ovdje nema nikoga tko barem jednoga člana u vlastitoj obitelji nema umirovljenika, govoriti znači na određen način dotaknuti se ne samo političke nego svakom slučaju i socijalne pa i humane dimenzije ovoga problema. Osobno ove zakone dakle ovu skupinu zakona ne smatram zakonima koji će donjeti rješenje problema koji umirovljenici imaju ali smatram i te kako dobrom tehničkom propremom za konačno donošenje zakona o povratu duga umirovljenicima. I s te strane pozivam i Vladu da se ozbiljno pristupi pripremanju toga zakona. I riješi jedan problem na kojeg su ostali nijemi i vlada prije 2000. a i prošla vlada. Dakle ne može se doista doći situciju bez obzira o čemu se radi, da se ignoriraju odluke pogotovo ustavnog suda koje moraju poštivati svi pa jasno i Vlada i Sabor Republike Hrvastke. Činjenica je da ovi zakoni neće donjeti dovoljno samim umirovljenicima u visini iznosa njihove mirovine ali će ipak odnjeti određena sredstva iz državnog proračuna. No značajnije je to što je vlada pokazala jednu dobru volju i razumijevanje prema ovom problemu. A s druge strane stranke umirovljenika, odnosno udruge koje danas predstavljaju umirovljenike su s druge strane pokazale ozbiljnost, kooperativnost i razumijevanje za teškoću gospodarske situacije u kojoj se našla Republika Hrvatska. Dakle ne mogu se složiti s time da se radi o trgovini. Radi se o realizaciji ne samo predizbornih obećanja i jedne i druge stranke, dakle i jedne i druge relevantne političke opcije danas u Hrvatskoj nego se radi o realizaciji načelnih programa koji su sastavni dio programa Hrvatske demokratske zajednice, odnosno Hrvatske stranke umirovljenika i da je bilo volje i mogućnosti, dakle ne samo volje ranije, vjerojatno danas ovaj problem ne bismo imali na dnevnom redu. Ja osobno vjerujem da će plaće rasti tako da će ovaj odabir usaglašavanja rasta mirovina s plaćama biti dobar odabir i dobar prijedlog da ga se doista neće mijenjati. Isto tako imam razumijevanja za to da je razlika u ovom neuporezivom dijelu plaće, odnosno mirovine veća nego kada je riječ o plaćama, jer doista bi bilo apsurdno da netko u ovom slučaju umirovljenici prolaze kroz dvostruki sustav oporezivanja i naravno sasvim je razumljivo da je donošenje Zakona o oslobađanju plaćanja zdravstvene zaštite, odnosno participacije na određen način samo neutralizacija prethodnih mjera koje bi mogle dovesti umirovljenike u lošiju poziciju nego što su bili ili bolje rečeno po onoj narodnoj "da se ne dogodi dobili na mostu, izgubili na ćupriji". Iz svega ovoga jasno da ću podržati ovaj prijedlog i doista kažem smatram ga dobrom tehničkom pripremom za konačan zakon o povratu duga umirovljenika koji vjerujem da će se uskoro naći na klupama saborskih zastupnika. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Evo danas smo čuli različitih ocjena o ova tri zakona posebice pa dopustite kratki osvrt oko toga. Svaka Vlada početkom godine prigodom donošenja svog proračuna utvrđuje čitav niz mjera posebno iz socijalne politike i socijalnog područja uz sve one druge koje to prate. Tako ova tri zakona smatram dijelom socijalne politike hrvatske Vlade i ovoga Sabora svakako, a kako smo čuli različite ocjene oko toga onda naravno treba podsjetiti još jedanput zašto to smatram i zašto treba prihvatiti te činjenice. Svakako istaći u početku da je i u dogovoru sa Hrvatskom strankom umirovljenika postignut konsenzus barem u ovome dijelu da se s takvim prijedlozima ide. Kod mirovina i povećanja, izmjene Zakona o mirovinskom osiguranju i povećanja mirovinske osnovice čuli smo sve varijante ali ja ću podsjetiti da se sa ovom promjenom poboljšava status oko 754 tisuće umirovljenika u Hrvatskoj državi bez obzira na koliki iznos, ali 754 tisuće umirovljenika u Hrvatskoj državi. Time će se povećati osnovica koja će biti u budućem razdoblju prilikom povećanja mirovina u svakoj fazi osnovica i temelj za povećanje i usklađivanje prema porastu plaća u Hrvatskoj državi. Za sve one skeptike koji ne misle da će plaće rasti bit će i mjere koje će se također tada usklađivati ako bi se ne daj Bog i to dogodilo. Naravno da ovom promjenom osnovice i povećavanjem onog neoporezivog dijela došli bi pod udar Zakona o zdravstvenom osiguranju i participaciji jedan dio umirovljenika. Prema tome kauzalno je vezano i nužno promijeniti taj dio zakona koji se odnosi na dobar dio i te kategorije umirovljenika. I na kraju povećavanjem ove osnovice neoporezivog dijela naravno u porezu na dohodak kod fizičkih osoba sa 2.500,00 na 3.000,00 kuna događa se i to da bi ovom promjenom bio obuhvaćen veliki broj ljudi i smatramo prema podacima naravno iz siječnja 2004. i onaj raniji podatak od 754 tisuća umirovljenika tako i ovdje u ovome trenutku negdje ovim povećanjem osnovice bilo bi obuhvaćeno oko 144 tisuće umirovljenika čime bi masa ukupno teško je procijeniti, ali okvirno bilo obuhvaćeno gotovo milijun umirovljenika koji bi na bilo koji način doživili takvu promjenu. Ova promjena neoporezivog dijela sa 2.550,00 na 3.000,00 kuna imale bi efekta otprilike da bi mirovinu veću od 3.000,00 kuna imalo oko 115 tisuća korisnika prema službenim podacima, da bi zato im porez i prirez plaćalo oko 35 tisuća korisnika, odnosno umirovljenika manje nego do sada itd. Dakle efekte ovakve promjene ova tri zakona konačno bi osjetili u pozitivnom naravno već u ovom trenutku, a posebice kasnije u budućem razdoblju kažem negdje oko milijun umirovljenika. Danas sam čuo podatak iz HSU-a da u ovome trenutku njihovi umirovljenici, odnosno juniori umirovljenika, njihovih umirovljenika imaju oko 75 godina. Pa ja predlažem da se ova tri zakona donesu kako i juniori tih umirovljenika ne bi otišli sa ovoga svijeta, prema tome manje priče, a više efikasnosti i konačno donošenjem izmjena ovih zakona i jako mi je žao, trpim i slušam ovih dana pa i danas puno riječi, demagogija. Žao mi je i radi ovog Parlamenta i hrvatskog naroda da se ta riječ koristi ovdje, ali kad se već koristi ja bih molio da je ne koriste oni koji su kad se odlučivalo o sudbini Hrvatske države napustili ovu dvoranu, jer nisu vjerovali u Hrvatsku državu i to im je bila demagogija. I danas kada kažemo i narod kaže da hoće bolje i da može bolje oni opet u to ne vjeruju i dane ovdje pričaju o demagogiji. Hvala lijepa. [[Pljesak.]]
U ime kluba … Molim? Replika izvolite. Gospođo zastupnice Sobol, replika.
Samo ovako želim kazati. Zar nema ili ima li uopće veće demagogije kada o umirovljenicima i o brizi za umirovljenike i o vraćanju dugova govore upravo oni koji su od 90. godine do 2000. godine opljačkali iste te umirovljenike, dapače do dana današnjega im nisu priznavali da su ih opljačkali.
Odgovor na repliku gospodin Prtenjača.
Teret stvaranja Hrvatske države podnijeli su svi koji su je željeli, naravno i umirovljenici i veliki dio umirovljenika je prihvatio taj svoj križ sa ostatkom hrvatskog naroda i smatram da upravo danas mi pokušavamo u vremenima kada nema više rata, kada nema više opasnosti pokušavamo vratiti i dati njima. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Silvano Hrelja u ime Kluba zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika. Izvolite kolega.
Poštovani predsjedniče, poštovana gospodo, gospođe i gospodo iz Vlade, poštovane kolegice i kolege. Moje iskustvo u radu sa umirovljenicima meni puno vrijedi kao i vama svako vaše iskustvo. Ja ću vam ga u ovom trenutku jednostavno poklonit, a vi radite s njim što hoćete. Prvo želim vam poručiti da umirovljenici dobro razumiju ovu problematiku, da znaju kolike su mogućnosti ove zemlje, pošteni su i nitko ih nema pravo omalovažavati, a kamoli strašiti sa ove pozornice. [[Pljesak.]] Mi smo dobro testirali sporazum sa tada pretendentom za mandatara hrvatske Vlade u umirovljeničkim udrugama i poštujemo taj prioritet i sada. Ovo što sada radimo, ovo što sada radi Hrvatski sabor, ove izmjene i dopune ova tri zakona jesu mali ali kvalitetan korak za hrvatsko zakonodavstvo, ali veliki korak za umirovljeničku populaciju. Zašto je to tako? Nama nije problem donijeti ovdje jedan zakon, ali vraćanje vjere da će se poštivati pravna država, da će se poštivati odluka Ustavnog suda, našim umirovljenicima puno znači. Vraćanje vjere da postoje snage koje će uvažiti njihove probleme i ispraviti nepravde znači još više. Slažem se sa svima koji su rekli da ovdje se ne radi o epohalnim promjenama zakona i o sutrašnjem blagostanju. Radi se o malim, ali pozitivnim pomacima i tu se, nadam se, svi slažemo. No, treba i jedno drugo reći. Cijelo vrijeme brkamo kruške i jabuke i red je da ih odvojimo. Dodatak na mirovinu od 100 kuna i 6% do izmjena i dopuna ovih, ova tri zakona, odnosno ovog jednog zakona nije bio mirovina i to je notorna činjenica. I povećanje mirovine se može računati sa 100 kuna plus 6% plus prateći efekti i to je činjenica. Drugo su ukupna primanja do sada i od sada. Nadalje, to košta milijardu 520 milijuna kuna i to je rezervirano u državnom proračunu. Treba reći da je ovo do sada bio dodatak na mirovinu na temelju povrata duga i da je svojevremeno nastao kao politička zakrpa u mirovinskom sustavu i da je ovo samo skidanje te zakrpe. Činjenica je da je se isplata duga sada obustavlja, predstoji donašanje Zakona o povratu duga umirovljenicima i što je najbitnije, obračun pojedinačni obračun po svakom umirovljeniku i rješenje o tome koliko je duga još za otplatiti, odnosno koliko je duga otplaćeno. U ovoj godini umirovljenici će dobiti dva povećanja mirovine. Prvo povećanje po starom dosadašnjem Zakonu u prvom kvartalu ove godine i drugo, po novom Zakonu, po novoj osnovici u trećem kvartalu ove godine i to treba jasno ljudima reći. I to što je porast mirovina u skladu s porastom plaća jeste i jedna pozitivna diskriminacija prema umirovljenicima jer u slučaju pada plaća, što je moguće, al moguće je i pad vrijednosti kune o čemu nismo danas govorili, ali može ugroziti sve nas. I najprije one najugroženije socijalne kategorije. Dakle, imamo pozitivnu diskriminaciju da ukoliko padaju plaće neće padati mirovine. I značajna promjena mirovina očekuje se sa 1.1.2005. godine do kada bi trebali ovdje stvoriti uvjete da nam plaća dosegne, da nam mirovina dosegne 50, prosječna mirovina dosegne 50% prosječne plaće i tada će biti pravo glasovanje ovdje o stvarnom povećanju plaće. Ove godine nas očekuje reforma mirovinskog sustava u kojem moramo riješiti puno nepravdi o kojima je ovdje govorio uvaženi kolega, gospodin Kovačević, Ljubica Lalić, itd. i mislim da se tu moramo koncentrirati na sve te nepravde. I završavam, novi odnosi u socijalnom partnerstvu su za svaku pohvalu jer daju veća prava socijalnim partnerima, ali i veću odgovornost i za gospodarstvo i za funkcioniranje države. Drago mi je da će većina zastupnika u ovom Parlamentu, u našem Hrvatskom saboru podržati prijedloge ovih zakona i nadam se da će tako biti i ovim ciljevima koje smo si postavili za poboljšanje statusa i za dignitet naših hrvatskih umirovljenika. Hvala.
Zahvaljujem. [[Ne razumije se.]] što je objedinjena rasprava pa su prijavnice se šetale iz setova jednih i drugih došlo je do toga da je u situaciju se našao zastupnik Mršić da mu se prijavnica zagubi. Izvolite, kolega Mršić. Desetminutnu raspravu.
Zahvaljujem predsjedniku Sabora na razumijevanju i prilici da ipak govorim. Prije svega, želim replicirati kolegama koji su u ovoj Sabornici aludirali na to da samo jedna stranka ima autentično pravo i ekskluzivno pravo govoriti u ime i zastupati interese jedne dobne skupine građana Hrvatske i to samo zato što nosi u svojem nazivu naziv te dobne skupine. I ja govorim u ime umirovljenika, posebno onih koji se ne slažu s nekim potezima upravo tih kojima se daje ekskluzivitet zastupanja umirovljenika. Stoga kao autentični predstavnik umirovljenika želim reći da u potpunosti podržavam donošenje ovih zakona. Nadam se da je povećanje oslobađanja kod plaćanja participacije dobro obračunato i da nitko od umirovljenika neće doći u poziciju da ipak će morat plaćat participaciju zato što pozitivno djeluju ovi drugi zakoni. Ako bi se to doista možda i dogodilo, možda bi bilo dobro i prelaznim i završnim odredbama reći da se to tada pojedinačno na njih, utječe pojedinačno na njih i da doista zbog toga što će dobit povećanje mirovina i neoporezivog dijela, da im to ne utječe na plaćanje participacije jer moguće je da ipak nije bilo moguće izračunati baš u svaku, svaku lipu. Dakle, u potpunosti podržavam donošenje ovih zakona jer znam iz gotovo svakodnevnih razgovora s umirovljenicima da je umirovljenicima je važna svaka kuna, a posebice ako se radi o desetak, 30 ili 67 kuna, kolko recimo će neki dobiti povećanje svojih mirovina. Naravno da povećanje svake neoporezive osnovice utječe na to da se povećavaju prihodi onih čija se neoporeziva osnovica povećava. Stoga izražavam duboku nadu da će još do petka na raspravu u ovaj Dom doći mišljenje Vlade Republike Hrvatske i da ćemo raspravljati i o zakonu HNS-a, PGS-a koji se odnosi na neoporezivi dio onih koji rade. Jer oni jednako tako pa možda i teže žive sa svojih tisuću 200, tisuću 300 ili tisuću 700 kuna ili 2 tisuće kuna, a spadaju sada i oporezuje im se njihov dohodak od umirovljenika. Drago mi je da će, dakle, umirovljenici dobiti povećanje, ali sasvim sigurno mislim da pod hitno moramo definirati da bi svi trebali imati jednaki neoporezivi dio svojeg dohotka, bez obzira na način na koji ga stječu i da bi čim prije trebali jednako tako utjecati da i oni koji žive od svoga rada mogu dobiti povećanje plaća zbog toga što će se država odreći dijela svojih prihoda, odnosno svojih poreza. Ono, pak, što želim ovdje posebno upozoriti, to je na negativni utjecaj ovog Zakona koji će se reflektirati na jedinice lokalne, regionalne i područne samouprave. Ovdje su već rečeni podaci, dakle, ove godine bi negdje preko 30 milijuna kuna, ako je točan podatak koji su rekli predstavnici predlagatelja na Odboru za lokalnu samoupravu, trebalo doći u proračune jedinica lokalne, regionalne, područne samouprave. Sljedeće godine kada će biti puna godina primjene, to će biti očito negdje preko 40 milijuna kuna. To je za jedinice lokalne, regionalne, područne samouprave velik novac, ma tko što o tome mislio. Mislim da nije dobra praksa da Sabor u tekućoj godini raspravlja o zakonima i donosi zakone koji će negativno utjecati na prihode proračuna koji nisu državni proračun, a ovdje se dakle odnosi na jedinice lokalne, regionalne, područne samouprave. Stoga predlažem da predlagatelj prihvati obavezu da iz Fonda za poravnanje koji će ove godine prema riječima ministra Šukera biti već i 150 milijuna kuna preuzme obavezu da jedinicama lokalne samouprave namiri ovaj nedostatak prihoda koji će nastati povećanjem porezne osnovice. Jer će s jedne strane jedinice lokalne samouprave koje su na području od posebne državne skrbi te prihode ostvarivati, odnosno temeljem podnešenih prijava za porez država će vratiti u njihovo ime preplaćene poreze, ali druge jedinice lokalne samouprave te prihode neće ostvariti pa samim tim vjerojatno neće moći ni ispuniti sve planove koje imaju. Ja prihvaćam da je u prošlosti bilo zakona koji su negativno utjecali na prihode jedinica lokalne samouprave, ali mislim da nema nikakvog razloga da jednom ne stanemo i da ne kažemo mi kao zastupnici u Hrvatskom saboru koji odlučujemo o državnom proračunu, da ne možemo nekom svojom odlukom negativno utjecati na proračune gradova, općina i županija. MI ovdje to danas, odnosno kada ćemo glasati u ovom Zakonu činimo. Moramo imati tada na umu da se iz tih proračuna jednako tako utječe na kvalitetu života i umirovljenika u tim jedinicama lokalne samouprave dakle i u općinama, i gradovima gdje umirovljenici žive. Dakle uz ovu podršku zakonima ja lijepo molim predlagatelja da svakako izvidi mogućnost i da svakako preuzme na sebe obvezu da namiri jedinicama lokalne samouprave nedostatak poreznih prihoda koji će ostvariti temeljem donošenja ovih Zakona i ujedno izražavam svoju nadu da ćemo doista do kraja ovog zasjedanja raspravaljati i o Prijedlogu zakona PGS HNS-a o povećanju neoporezivog dijela, odnosno porezne osnovice i radnicima. Hvala.
Zahvaljujem. U završnoj 5-minutnoj raspravi u ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Davorko Vidović izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovani kolegice i kolege. Želim prije svega na početku ove rasprave reći da će Klub SDP-a podržati prijedlog izmjena ovih triju Zakona ali također želim odgovoriti na pitanje koje čujem i ovih dana od strane vrlo dobronamjernih ljudi, koji me pitaju kao bivšeg ministra pa dobro zašto mi to nismo, ili zašto ti kao ministar nisi tako dobra djela učinio za umirovljenike kao što se sada čini? Osjećam potrebu reći da 500 kuna povećanja mirovine u prošlom mandatu, i podizanja s prosjećne mirovine sa 1200 na 1720 kuna na žalost nije bilo dostatno da možemo reći da u ovoj zemlji ljudi imaju pristojne mirovine da se od njih može živjeti. Povećanje mirovina od 35% je bilo nedovoljno da bi se od mirovina moglo iole pristojno živjeti posebno ona umirovljenička masa koja prima mirovine ispod prosjećne mirovine od 1720 kuna. Ali zašto primjerice niste uvrstili 100 kuna i 6% u mirovinsku osnovicu kao što su to, evo umirovljeničke udruge traže kao što to sada vladajuća garnitura prihvaća. Onda im ja kažem da to nismo učinili iz dva razloga. Prvi razlog što bi uvrštavanje tih 100 kuna i 6% u osnovicu dodatno obespravilo novih 76 tisuća umirovljenika i dovelo ih u nepovoljniji položaj, njihove mirovine su već sada 30% niže u odnosu na stare umirovljenike koji zastupaju umirovljeničke udruge za isti staž i za istu plaću. A drugi razlog, zato što je mene bilo sram predložiti zakon po kojemu će umirovljenici dobiti 6 kuna i 40 lipa mjesečno ne do 1. 7. nego od 1. 7. Tih 6 kuna i 45 lipa dragi umirovljenici je ovaj čipi-čips. Sram je bilo predložiti povećanje zakona za jedan čipi-čips. Bilo me sram predložiti ekvivalent tome dvije boce vode. Jednu bocu Hrvatska stranka umirovljenika daje drugu Hrvatska demokratska zajednica. Povećava se pretplata na televiziju, a obećano je ukinuti penzionerima, nema više ove jedne boce, to je stvarno povećanje od 1.7. mirovina. Govoreći o drugim dijelovima tzv. spektakularnog paketa. Razvidno je da se nije osiguralo dovoljno novca u proračunu niti za onu razinu prava koju smo imali u prošloj godini, nema novaca gospodin Hrelja, fonogram vaše rasprave je zapisan, ostat će ovdje i nemojte vi podcjenjivati umirovljeničku populaciju. Pa nemojte misliti da ti ljudi neće znati zbrojiti na kraju godine koliko su dobili od tih silnih obećanja o kojima se toliko govori. To su bili razlozi zašto se nije uvrštavao ovakav Prijedlog zakona. Zašto niste 100 ovih državljana Hrvatskih koji su radili u saveznim organima stavili u Zakon, zato što iako sada imamo obvezu o sukcesiji tih 100 ljudi dolaze faktično povoljniji položaj od onih 1000 umirovljenika koji su svoje mirovine stekli u Srbiji, gdje su uplaćivali svoj doprinos mirovinski i koji tamo primaju mirovinu onako kako su zaradili. To je bio razlog, stručnjaci su rekli kršite temeljno načelo mirovinskog osiguranja. Ispričavam se isteklo mi je vrijeme.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, povreda Poslovnika zastupnik Florijan Boras izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, govornik je iskoristio ovu govornicu a upravo mi neki to i javljaju povrijeđen je članak 209. da bi promovirao određene tvrtke i proizvode. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ispravljam netočni navod gospodina Davorka Vidovića, dragog kolege koji kaže da Hrvatska stranka umirovljenika zastupa stare umirovljenike, to jednostavno nije istina. Drugo, ispravljam drugi netočan navod prvi puta čujem da ga je sram bilo predložiti to jer znam dobro da su umirovljeničke udruge tražile decidirano da se 100 kuna i 6% ugradi u mirovinu i to njega kao ministra osobno. I drugo molim da mi se ne imputira stvari koje nisam rekao.
Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Ja ću isto reći da je netočan navod ovo spektakularan Zakon i da su zakoni već smo tri puta rekli samo mali pomak, ali da je gospodin ministar bio spektakultaran kao ministar a ne kao danas kao zastupnici bili bi danas umirovljenici u puno boljem položaju.
Želi li državna tajnica gospođa Vera Babić? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o Konačnim prijedlozima zakona o izmjeni Zakona o porezu na dohodak, o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju i Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama zakona o oslobađanju od plaćanja dijela troškova zdravstvene zaštite. Konačni prijedlog zakona o izmjeni zakona o porezu na dohodak, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Prijedog zakona broj 48. Rasprava o tekstu je završena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS-a PGS-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima. Izvolite [[Upadica: Po redu.]]
Amandman predstavnika na, da se poveća osobni odbitak sa 1500 na 2000 kuna Vlada ne prihvača jer su potrebna velika sredstva, a to bi trebalo osigurati u Proračun.
Kolega Lesar izvolite.
Ja sam u obrazloženju amandmana rekao da bi trebalo milijardu sedamsto i pedeset bi bio samo prihod u Proračunu manji kao kontra prijedlog oko smanjenja PDV-a. Dakle to je točno milijardu sedamsto pedeset, ali tražim glasanje normalno.
Glasovanje. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Imamo isti amandman prema kojem se obvezuje Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora da u roku od 15 dana od donošenja ovog Zakona utvrdi i izda pročišćeni tekst Zakona [[Upadica: To se prihvača.]] To prihvača se, je li tako? Hvala. Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 100 glasova donesen Zakon o izmjeni zakona o porezu na dohodak u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo sada na narednu točku - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o željeznici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 49. Predlagatelj zakona je Vlada, a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, pomorstvo, promet i veze i finacije i državni proračun. Izvješža ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ministar mora, turizma, prometa i razvitka gospodin ministar Božidar Kalmeta uz naznaku da je raspravu proveo i Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici evo ovaj Prijedlog zamjena o izmjenama zakona o željeznici s Konačnim prijedlogom zakona potrebno je kao što znate donijeti po hitnom postupku prije nego što ovaj Dom usvoji Proračun Republike Hrvatske za ovu godinu. Ovaj Zakon o željeznici kao što je vama poznato kojeg je Hrvatski sabor donio prošle godine dakle 2003. uređuje ustrojstvo željezničkog sustava, način i uvjete željezničkog prometa, status željezničke infrastrukture, usluge željezničkog prijevoza od posebnog državnog interesa za Republiku Hrvatsku te sustav regulacije u djelatnosti željezničkog prijevoza. Zakon je donijet u okviru Nacionalnog programa pridruživanja Europskoj uniji za 2003. godinu i taj zakon je usaglašen sa direktivama Europske unije u oblasti željeznice. Prijedlogom izmjena i dopuna ovog Zakona o željeznici predlaže se najprije brisanje odredbi članka 31. stavka 1. točke 2. kojim je kao jedan od izvora financiranja željezničke infrastrukture utvrđena naknada na naftne derivate. Zatim članka 32. kojim se utvrđuju uvjeti, način i obveznici uplate naknade na naftne derivate u visini od 0,60 kuna po litri i izmjena članka 44., dakle predlaže se i izmjena članka 44. koja predviđa odgodu primjene zakona za jednu godinu jer je zakon predvidio da se, da stupi na snagu 2005. godine 1. siječnja, a ovdje se predlaže da se on prolongira za godinu dana odnosno za 1. siječnja 2006. godine. Nadalje ovim Zakonom o željeznici planirana je primjena, rekao sam prije 2005. godine osim odredbe iz članka 32. tj. prihodi iz naknade na naftne derivate koji su trebali stupiti na snagu 1. siječnja 2004. godine, a onda je uredbom Vlade iz razloga što je Vlada, prošla Vlada bila predložila privremeno financiranje, dakle uredbom Vlade je spomenuta odredba odgođena do 1. travnja ove 2004. godine. I sada koji su razlozi zbog kojih mi predlažemo izmjene ovog Zakona. Prvo, ovih 0,60 kuna ili negdje oko milijardu i 400 milijuna će se i ovako, dakle i iovako izmjenom ovog Zakona izdvajati za željeznicu ali će se izdvajati iz Državnog proračuna, a ne kao što je bilo predviđeno izravno iz cijene naftnih derivata na račun Hrvatskih željeznica jer bi inače za taj iznos trebalo onda u Državnom proračunu pronaći i novi izvor sredstava. To bi najvjerojatnije trebala, trebalo biti iz, odnosno povećanjem cijene naftnih derivata odnosno benzina za nekih oko 0, 0,30 lipa. Mi jednostavno ovaj čas, mi jednostavno ovaj čas mislimo da nije to vrijeme da se poveća maloprodajna cijena naftnih derivata. To je prvi razlog. Drugi razlog je to što bi izravnim izdvajanjem 0,60 kuna iz naknade za naftne derivate u proračunu Hrvatske željeznice što bi one odnosno Hrvatske željeznice bi morale ući u konsolidiranu bilancu države što bi povećalo državni, povećalo deficit Državnog proračuna za negdje 1,2 do 1,5% što je jednostavno nemoguće jer bi to imalo negativnu posljedicu na konačni iznos deficita središnje države. Treći razlog zašto se odgađa ovo, odgađa primjena ovog Zakona je sljedeći: iako su planirana sredstva u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2004. godinu u iznosu od milijardu 574 milijuna 582 tisuće kuna za 25% veća od sredstava planiranih u Proračunu za 2003. godinu koji su iznosili milijardu i 240 milijuna 937 tisuća i tako dalje, i 491 kunu ne osigurava se ipak investicijska ulaganja koja bi dovela željeznički sustav na određenu razinu da bi bila moguća dosljedna primjena, primjena zakona odnosno do 1.1.2005. godine ne mogu se postići ciljevi u procesu restrukturiranja Hrvatske željeznice kako bi se onda zakon mogao primjenjivati, a ti ciljevi su i visoki i ti ciljevi su i skupi. I ja ne kažem da oni ne trebaju i da oni nisu dobri, ali kažem da su oni i visoki i skupi govoreći u kontekstu ovogodišnjeg Državnog proračuna i mogućnosti ovogodišnjeg Državnog proračuna. To su poboljšanje tehničkih, tehnoloških standarda, modernizacija mreže, povećanje prijevoza i tako dalje i tako dalje. I iz tih razloga mi predlažemo odluku ovog Zakona o željeznici za jednu godinu dana odnosno za 1.1., sa 1.1.2005. na 1.1.2006. godine. I na kraju četvrti razlog mi godišnje, ovisi kako koje godine, mi kao država jasno i prošle godine i prošla Vlada i sad mi i tako dalje osiguravamo nekih 6 milijardi kuna za izgradnju autoceste. Jedne godine 5, druge 6 dakle tu negdje, za izgradnju autocesta. Kad bi se ovaj program išao realizirati od ove godine to bi značilo još 5 ili 6 milijardi kuna za realizaciju ovog programa. Jasno i za tekuće poslovanje Hrvatskih željeznica što jednostavno, rekao sam prije, ovog časa nije moguće. Na kraju krajeva i mi kući, ovaj, trošimo onoliko koliko možemo, a ne onoliko koliko bi trebali i ne onoliko koliko bi htjeli. Ako tome još dodamo da je sa osnova kratkoročnih kredita prošle godine obveza sa HŽ-a prešla na Državni proračun odnosno na Ministarstvo financija za nekih milijardu i po kuna mislim da ćete se složiti sa mnom da jedna ovakva investicija, jednu ovakvu investiciju nije moguće započeti ove godine. Rekao sam prije da, i s tim se slažem da je to dobro, da treba ići u restrukturiranje. Na kraju krajeva temelj razvoja, jedan od temelja razvoja svake zemlje su, je, je njegova prometna infrastruktura pogotovo u kontekstu približavanja Europskoj uniji i tako dalje i tako dalje međutim jednostavno novaca ima koliko ima i to su, to su ti razlozi. Da, ja moram kazati da, da ne bi bilo zablude da će se i da jesu sredstva za plaće u Hrvatskim željeznicama, sredstva za redovito održavanje a i za dio kapitalnih investicija koji se uglavnom naslanjaju na, na Đakovića, Gredelja i Končara da su, ovaj, osigurani. Prema tome nikakvih, nikakvih nekakvih velikih poremećaja neće, neće biti. I na kraju želim uz izmjenu ovog Zakona poslati jednu nedvosmislenu poruku, da izmjenom ovog zakona i odgodom njegove primjene za godinu dana Vlada Republike Hrvatske ne odustaje od programa modernizacije Hrvatskih željeznica, te da modernizacija Hrvatskih željeznica ostaje i dalje strateški interes Vlade Republike Hrvatske. Ali se odgađa na godinu dana iz svih onih razloga koje sam prije naveo. Stoga ja doista, evo na kraju molim zastupnike da uvaže razloge za donošenje Zakona o izmjenama Zakona o željeznici i da ga Sabor u predloženom tekstu jasno, to ja evo apeliram, da ga u predloženom tekstu hitnom postupku i donese. Evo, zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ na ovu temu? Žele. Izvjestitelj Odbor za pomorstvo, promet i veze, gospodin Čačić. Izvolite.
U ime Odbora za pomorstvo, promet i veze izvješćujem kao predsjednik Odbora da je Odbor sa 8 glasova za, 4 glasa protiv prihvatio ovaj zakon da ide u proceduru, podržao ga, a četiri glasa su imala izdvojeno mišljenje, pri čemu smo kao matični odbor naglasili da se ovdje radi ne o odgodi, već o definitivnom odustajanju od projekta ne samo razvoja, nego čak i minimalnog standarda održavanja i sanacija infrastrukture u dijelu željeznica, što bitno utječe na makroekonomsku stabilnost ove zemlje, bitno narušava gospodarsku spremnost i konkurentnost Konačara, Gredelja i Đure Đakovića, pri čemu tražimo četvorica članova odbora da se o tome obzirom na značaj ove teme povede posebna rasprava u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Zahvaljujem predsjedniku Odbora za pomorstvo, promet i veze. Ispravak netočnog navoda, gospodin Živko Nenadić.
Poštovana potpredsjednice. Ispravljam netočan navod kolege Čačića, predsjednika Odbora, rekao je da je Odbor zaključio da je ovo odustajanje od modernizacije Hrvatskih željeznica, to nije točno, to odbor nije zaključio, već je to mišljenje gospodina Čaćića. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Koliko sam čula to je bilo izdvojeno mišljenje, ne zaključno. To je dakle izdvojeno mišljenje odbora, a ne zaključak odbora. Temeljem čega se javljate? Ne možete. Temeljem čega se javljate, morate? Ne možete. Ne možete, dakle prihvaćamo da je odbor podržao zakon, a da je ovo o čemu je kolega Čačić govorio na kraju svog izvješća je izdvojeno mišljenje četvorice članova odbora, a ne mišljenje odbora. Zahvaljujem. Da li se predstavnik Odbora za financije ili zakonodavstva još javljaju za izvješće? Za gospodarstvo, pardon. Izvolite. Dakle, izvješće Odbora za gospodarstvo, predsjednik odbora. Izvolite.
Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskog sabora na 4. sjednici održanoj 2004. razmotrio je prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o željeznici, s Končnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. veljače 2004. uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor je u smislu članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora o navedenom prijedlogu zakona raspravljao u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. Uvodno izlaganje podnio je predstavnik predlagatelja. U raspravi koja je uslijedila konstatirano je da je modernizacija željezničke infrastrukture nužna. Većina članova odbora podržala je Vladin prijedlog, jer smatra da su dugovi i prenijete obveze opravdan razlog za odgodu projekta modernizacije Hrvatskih željeznica. Naglasili su da Vlada i ove godine izdvaja znatna sredstva za Hrvatske željeznice, što ukazuje na spremnost da se projekt modernizacije Hrvatskih željeznica nastavi uz opravdanu odgodu. Manji dio članova odbora izrazio je stajalište po kojem ovaj zakonski prijedlog ne bi trebalo prihvatiti, jer svako ne ulaženje u modernizaciju željeznica loše je za njenu konkurentnost, iziskuje u narednom periodu još veće investicije. Dio članova odbora četiri člana, tražio je glasovanje o izdvojenom mišljenju vezanom za ovaj zakonski prijedlog. Navedeno izdvojeno mišljenje odnosi se na prijedlog da se o ovoj točci dnevnog reda glasuje nakon glasovanja o državnom proračunu i to iz razloga što se bez znanja o tome koji su prihodovne, odnosno rashodovne stavke proračuna ne moe zauzeti ni stajalište o ovoj točki dnevnog reda. Na kraju rasprave svi sudionici podržali su pristup po kojem je modernizacija HŽ-a nužna, stime da je većina zastupnika zbog obveza plaćanja vanjskog duga, te obveze državnog proračuna prenijetih iz prošle godine ukazala na činjenicu da se mora odgoditi realizacija nekih strateških projekata između ostalih i modernizacija željeznica. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova 7 za i 4 protiv odlučio Hrvatskom saboru predložiti sljedeći zaključak. Podržava se donošenje zakona o izmjenama Zakona o željeznici.
Zahvaljujem gospodinu Jandrokoviću predsjedniku Odbora. Ima li još predstavnika odbora koji bi željeli podnijeti izvješće? Ako ne, prelazimo na raspravu po klubovima. Prvi se za raspravu po klubovima javio gospodin Damir Kajin, koji će govoriti u ime Kluba IDS-a. Izvolite kolega Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvaženi gospodo zastupnici, cijenjeni gospodine ministre. 28. veljače, znači ove godine izašao je jedan tekst u novom listu u Glasu Istre da citiram naslov, "postat ćemo Jadranski tigar". i u tom tekstu osim što sam ostao iznenađen lakoćom datih izjava od člane državnog tajnika koji djeluje pri Vlade Republike Hrvatske. S druge strane izrazio sam još veće čuđenje kada sam pročitao da 2007. trebalo bi započeti s početkom gradnje pruge od Pule do Rijeke ili od Rijeke do Pule. To bi de facto značilo da bi te godine trebalo započeti s probijanjem tunela Učka ili Čićarija. To inače stara dobrilina ideja spajanje Istre znači sa Rijekom, Istre sa Hrvatskom i to željeznicom. i to će sigurno svatko tko dolazi iz Istre morati pozdraviti. Međutim, prisjetimo se jednoga takvoga pokušaja iz 1993. godine, čini mi se da se to zbilo 24. ili 25. rujna dan pred obilježavanje Pazinskih odluka kada je pokojni predsjednik Tuđman došao u Istru i svečano otvorio radove na tom već spomenutom tunelu Učki ili Ćićariji. Prošlo je više od 10 godina, a radovi jasno nikako da krenu. Do 2007. ima još svega 3 godine i daj Bože da se onda započne sa probijanjem tunela Učka ili Ćićarija, ali pošto je to izborna godina, u Klubu IDS-a bojimo se da bi se to obećanje ponovo moglo pretvoriti u ono ili u onu narodnu poslovicu "obećanje ludom radovanju". Dok je 1993. bila ratna godina, pa se ionako nije vjerojatno ozbiljno mislilo da bi se moglo izgraditi tunel Učku odnosno Ćićarija. 2007. biti će godina kada ćemo vjerojatno kuburiti sa vanjskim dugom ali ja bih osobno volio da se ta investicija već tada počinje realizirati. Međutim, isto tako želim biti iskren i u to ne vjerujem. 8.5. međutim 2003. na 32. sjednici znači prošlog saziva Sabora raspravljali smo u ovom Domu o planu poslovanja Hrvatskih željeznica za period 2003. do 2007. Glavne točke tog plana ticale su se prvo racionalizacije zaposlenih, znači smanjenje broja zaposlenih. Drugo, govorilo se o tome da će se u modernizaciju pruga kroz to razdoblje uložiti po 400 milijuna u ono vrijeme američkih dolara godišnje. To bi danas bilo negdje oko 400 milijuna eura. I treće, tada smo barem mi u Klubu IDS-a osporavali namjere Vlade Republike Hrvatske da teret nerentabilnih lokalnih pruga prebaci na županije. Prošle godine kao što znamo na željeznici je radilo 16 tisuća 352 zaposlenih. Svi znamo da se zbog rata prije svega izgubio ovaj pravac od Zagreba prema Beogradu. Zbog rata defakto je prestala raditi da karikiram Riječka luka koja je ostajala bez tereta a to znači onda da je bez tereta ostajala i ova pruga od Rijeke prema Zagrebu odnosno Budimpešti. Isto vjerojatno vrijedi i za prugu između Ploča i Sarajeva. I konačno treće, lani je za subvenciju željeznica država izdvojila milijardu i 300 milijuna kuna a do 2007. prema toj projekciji trebalo je izdvajati milijardu 552 milijuna kuna plus 3 milijarde kuna što će reći negdje oko 600 milijuna eura za modernizaciju pruga i to sve godišnje. I tada smo govorili u Klubu IDS-a da je to dosta hrabra odluka. Znači, u četiri godine za modernizaciju pruga u Republici Hrvatskoj trebalo je izdvojiti milijardu i 600 milijuna eura što će preneseno nekako iznositi recimo sedmina, možda šestina ovogodišnjeg proračuna. Odnosno godišnje se trebalo u željeznicu kao što rekoh usmjeravati 600 milijuna eura ili po svakom zaposleniku oko 350 tisuća kuna godišnje. Rekoh ta se rasprava na taj način vodila 8.5.2003. godine. Tada sam ispred Kluba IDS-a izgovorio jednu rečenicu da briga za željeznicu ne može biti samo sindikalan još manje problem lokalne zajednice, ne može biti ni same države, ona mora biti najšire moguća a tu stavljam jasno i naglasak na gospodarstvo uz jednu ciničnu primjedbu da što će se ono brinuti o prugama odnosno o željeznici kad se u tim okolnostima defakto ne može brinuti ni samo o sebi. Tada smo u IDS-u i to želim reći glasali protiv tog plana, poglavito zbog toga što se njime teret financiranja nerentabilnih pruga prebacivao na županije i tu sam ispred Kluba IDS-a da znači ovo prebacivanje tereta pa makar u 10% djelu od proračuna na same županije to je nešto što graniči sa dobrim ukusom nas zastupnika od strane predlagača koji nam predlažu ovakav materijal. I nadam se da ćemo svi unisono biti protiv ovih mjera koje definitivno idu u pravcu ukidanja lokalnih pruga s jedne strane a možda i samih županija. Zakon o željeznici znači raspravljanje u sedmom mjesecu 2003. godine. Taj zakon objavljen u Narodnim novinama broj 31. iz srpnja 2003. godine. Centralni dio tog zakona tiče se financiranja željezničke infrastrukture i to kroz ovaj famozni članak 32. stavak 4. koji govori da se, citiram, "naknada plaća po litri isporučenih i uvezenih naftnih derivata u visini od 60 lipa ili 0,60 kuna i to na račun Hrvatskih željeznica od 1.1.2004. godine". Prenesimo to ili prevedimo to na neki običan jezik. To znači da je benzina, da je nafta itd. kako si to ja sebi tumačim trebala već poskupjeti za 60 lipa po litri isporučenih i uvezenih naftnih derivata. Preneseno rečeno to bi bilo znači to i ministar se s time slaže. E sada dolazimo znači do tog centralnog pitanja. Ja se slažem, željeznicu valja spasiti. Ona je reći ćemo devastirana. Objektivnu okolnost što je u takvom stanju možda je bilo dugo neodržavanje, svakako rat. 1989. godine prevezeno je oko 43,6 milijuna putnika. 1992. u jeku rata željeznicom je prevezno svega 17,8 milijuna putnika. Uspostava mira znači taj promet civilni promet građana ne znam kako da se izrazim raste pa tako 1999. godine doseže 30 milijuna putnika, 2000. 34,6 milijuna putnika, 2001. 36,9 milijuna putnika. Znači, on se, znači taj civilni promet znači građana počeo približavati predmetnom broju. E sada, šta se zbiva kada su robe posrijedi? 1989. godine prevezeno je znači pred rat, prevezeno je 39,8 milijuna tona, 1992. zbog rata svega 10,8 milijuna tona, 1999. znači to je već mirnodopski period interesantno kao i u ratu prevozi se željeznicom svega 11,5 milijuna tona, 2000. godine promet opada na 11 milijuna tona, 2001. raste na neznatnih 11,9 milijuna tona. Ono što je po meni nevjerojatno u izvozu je željeznica čak više bila zastupljena ratne 1992. godine nego 2001. što možda i ne čudi jer se izvoz iz Hrvatske u svijet u zadnjih 10 godina praktički ni nije povećavao. Možda je izuzetak Istra. Istra je 1992. godine imala izvoz 270 milijuna USA dolara, prošle godine završili smo s izvozom od 750 milijuna USA dolara godišnje ili taj izvoz se od 1992. godine do današnjeg dana permanentno godišnje znači povećava za 10%. I tvrdim, ako to može u Istri može i drugdje. Drugo centralno pitanje koje bi ovdje glasilo da li naši građani pristaju da cijenu benzine ili nafte plaćaju 60 lipa plus jasno PDV više no što su plaćali do sada a sve zbog modernizacije željeznice. I bit ću posve otvoren ako kažem da u jednu takvu mogućnost kada bi im se bila pružila da jednostavno u to sumnjam. Nesporno je, možemo se nametnuti modernizaciju željeznica kroz cijenu benzina, međutim naši građani reći ću na takvu alkemiju su alergični. Oni su jednostavno protiv toga s pravom osjetljivi. Prema tome, ostaje nam jedino proračun, preraspodjela pojedinih stavki, racionalizacija na željeznici tj. povećanje prijevoza tereta odnosno putnika. Međutim, naša javna poduzeća Hrvatska željeznica je jedna od njih su na neki način "i neke socijalne ustanove" jer kuda će recimo na tisuće ljudi iz nekih, nazvat ću ih "pasivnih krajeva" ako ostanu bez posla a posla zbog gospodarske stagnacije koja može započeti već ove godine sumnjam da će za tu populaciju biti. Kapital u ovu zemlju ne ulazi i složili se mi ili ne Hrvatska nije baš u naj kako bih rekao svjetlijoj poziciji, tim više što će vjerojatno i turizam zbog s jedne strane Europskog prvenstva u nogometu u Portugalu a s druge strane i Olimpijskih igara u Ateni također biti znatno pogođen ove 2004. godine. Što se tiče brojki zaposlenih na Hrvatskoj željeznici, danas vjerojatno ih ima negdje oko 16 tisuća. Koliko? 14 tisuća 900 kaže gospodin Linić. 93. godine ih je bilo 22 tisuće 940, 95. 21 tisuća 812, 96. 22 973, od 2000. godine znači počinje taj trend racionalizacije. I za kraj dozvolite mi još 2 rečenice, kada su istarske pruge po srijedi a sa time sam nekako i započeo ovo obraćanje. Istra nije prugom povezana sa drugim dijelovima Republike Hrvatske već do Zagreba može se vlakom doći jedino preko Kozine, Divljače, Ljubljane, Novoga Mesta itd. Ovom prilikom bi ovdje nadležnom resornom ministru samo uputio apel da se onaj odron, raspadalica kod Buzeta kojeg vlakovi prolaze sa 10 km na sat jednostavno popravi. Par milijuna kuna to može stajati, ne više. Ali to jednostavno držim ne bi smio biti nikakav nepremostiv teret za proračun Republike Hrvatske. Stoga, za kraj IDS je apsolutno protiv toga da zbog željeznice poskupi benzin ili nafta. Drugo IDS je za modernizaciju željeznica i vlast koja je to obećavala nekao to izvoli i sprovesti, mi ih sigurno u tome nećemo ometati mi ćemo im u tome ukoliko je u našoj moći svakako pomoći. Stoga, nama nema druga nego da budemo suzdržani na ovaj zakonski prijedlog. Pravaši bi rekli ni lijevo ni desno već onako kako je, po svome i gotovo šta ćemo drugo.
Zahvaljujem kolegi Kajinu koji je govorio u ime Kluba IDS-a. A sada u ime Kluba HSP-a gospodin Tonči Tadić. Izvolite gospodin Tadić.
Poštovana gospodo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. Klub zastupnika Hrvatske stranke prava sa krajnom zabrinutošću je proučavao ovaj zakona i to zato jer smo potpuno svjesni da provedba ovog zakona znači odgodu modernizacije Hrvatskih željeznica sa teškim posljedicama za Republiku Hrvatsku i njezinu poziciju kao spojnice podunavlja i mediterana. Komentirajući na klubu ovaj Zakon konstatirali smo da se cijeli Zakon zapravo može svesti u jednu jedinu rečenicu. Vlada ne odustaje od programa modernizacije željeznice ali ga neće provesti. Dakle, to je zapravo poanta priče. Dakle, tu su dobre namjere ali nećete ih realizirati. Suvišno je sada ovdje spominjati ali eto očito moram da je u zadnjih 10-ak godina željeznica bila zakinuta za ulaganja od otprilike 90 milijuna godišnje manje od amortizacije. Da se zaostajalo u ciklusima remonta na otprilike 130 km pruga što je gotovo polovica mreže Hrvatskih željeznica. Da HŽ ima zastarjeli vozni park, da je promet na našim prugama pao na tek trećinu iz razdoblja od prije 90-te godine. Što automatski vuće i pad prihoda posebice na najfrekventnijem 10-tom koridoru koji spaja istok sa zapadom Hrvatske. Kada sve to čovjek zapravo uzme u obzir znajući da je Hrvatskoj u međuvremenu bio nametnut rad, da je taj rat skrenuo prometne tijekove sa područja Hrvatske smatramo doista neshvatljivim da se odlaže modernizacija Hrvatskih željeznica. Ja imam tu jednu kartu, nažalost je dosta mala, ali oni koji se bave sa željeznicom znaju, dakle, u međuvremenu je došlo do prebacivanja većine prometa na slovneske luke. I ovaj Zakon, Zakon o željeznici i ovaj plan modernizacije je zapravo očajnički pokušaj Hrvatske da prometne tijekove usmjeri opet prema hrvatskim, jadranskim i riječnim lukama. Ako toga ne bude mi se možemo pozdraviti za par godina ne samo sa Hrvatskom željeznicom nego se možemo pozdraviti sa tzv. jadranskom orjentacijom Hrvatske, sa modernizacijom i investicijama u luke Rijeka, Zadar, Pula, Ploče, pa čak i Split, možemo se pozdraviti sa perspektivom koju će imati naše riječne luke u Vukovaru, u Osijeku, u Slavonskom brodu i sisku, ali jednako tako se možemo pozdraviti i sa revitalizacijom nekoć vrlo frekventnih i profitabilnih luka kao što je Osijek-Gabuš-Vinkovci. Dakle, o svemu tome treba voditi računa. No, ono što je ključno jest to, oprostite mi na cinizmu, razvoj autocesta doprinosti uvozu motornih vozila i to stranih motornih vozila dok razvoj željeznica u pravilu doprinosi razvoju domaćih proizvođača pružnih vozila. Odustane li se od ovakvog plana investiranja u HŽ dolazi u pitanje Đuro Đaković kod kojeg je naručeno 1326 teretnih vagona, dolazi u pitanje međimurski proizvođač koji za HŽ radi 50 niskopodnih vagona. Dolazi u pitanje tvornica željezničkih vozila Janko Gredelj sa modernizacijom postojećih vagona, dolazi u pitanje Končar sa dogovorenim poslovima za više sustavne lokomotive. Odnosno praktično većina još uvijek preživjele hrvatske metalne industrije. O svemu tome treba voditi računa kada se govori o odustajanju ili odlaganju ovog programa. Jutros na Odboru za gospodarstvo pitao sam pomočnika ministra znači li to smanjivanje opsega ili odgoda. Odgovor nije bio potpuno jasan i ni meni ni mojim kolegama u Klubu HSP-a doista nije jasno znači li to da se cijeli ovaj projekt miće za jednu godinu unaprjed ili dolazi naprosto do njegovog sužavanja. Ali kako god bilo ostaje ključna činjenica da 2006. prema sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju Hrvatska mora liberalizirati promet na svojim prugama, da Hrvatska do tada mora odvojiti pružni prijevoz dakle, operatera željezničkog prijevoza od infrastrukture, da nakon toga mora raspisivati koncesije za status operatera na našim željezničkim prometnim koridorima ali da jednako tako u tom trenutku 2006. HŽ može sudjelovati na natječajima za dobivanje koncesije za prometne koridore u susjednim državama. Od iznimnog je interesa da se HŽ izbori za operatera na kompletnom V C koridoru jer jedino to može zajamčiti visok prinos profita u riječnoj luci Osijek i u luci Ploče kao i na kompletnom tom prometnom koridoru. Što to može značiti za zapošljavanje unutar BIH-a suvišno je i spominjati. Nema razloga da se HŽ za tako nešto ne izbori ali HŽ se za tako nešto neće moći izboriti ako bude zaostajao u modernizaciji, o tome se radi. Dakle reperkusije, posljedice zaostajanja u modernizaciji za tu jednu jedinu godinu koja se čini toliko mala su zapravo velike. Jer će nakon toga HŽ imati svega jednu jedinu godinu da se prilagodi tom zahtjevnom međunarodnom natječaju. A naravno da će se moći pozdraviti sa time da će se izboriti za operatera u ne daj Bože u nekoj od razvijenijih susjednih zemalja koje će u međuvremenu ući u Europsku uniju. Dakle, o svemu tome treba voditi računa kada se donosi odluka o odgađanju modernizacije HŽ-a. Tu se spominje i to kako bi onda HŽ sa ovakvim sustavom financiranja bio zapravo povećanje konsolidiranog proračuna. Ali mi dame i gospodo financiramo autoceste na potpuno isti način. Samo što je demagoški lakše braniti autocestu nego prugu. Jer autocesta omogućava niz otvaranja vijadukata, tunela, dionica, dok je ovdje riječ o otvaranju modernizacije postojećih pruga, koje već postoje, odnosno eventualno jednom ili dva provoza bržih vlakova što možda medijski nije atraktivno. Ali je za hrvatsko gospodarstvo iznimno bitno. Dakle ono što je po nama posebno zabrinjavajuće jest to da Vlada radi tih stavki u proračunu, proračunu velikom inače 84 milijarde kuna odgađa modernizaciju Hrvatskih željeznica ne nudeći nikakvo alternativno rješenje. Ne nudeći recimo rješenje da se smanji izdvajanje za HŽ recimo na 20 lipa po litri. Ne nudeći rješenje da se uzme zahvat za trošarine od uprihođene od uvoza cestovnih vozila nikakvo rješenje. Dakle, s jedne strane je prihvatljivo i normalno da HŽ za svoj dizel koji kupi plaća doprinos za izgradnju autocesta a s druge strane nije prihvatljivo da se HŽ financira od prihoda autocesta. S jedne strane je prihvatljivo i posve normalno da izgradnja autocesta bude dio konsolidiranog proračuna, s druge strane nije prihvatljivo i nije normalno da modernizacija HŽ bude dio konsolidiranog proračuna. Dakle, to su stvari koje mi naprosto ne razumijemo, ne možemo prihvatiti i zato nam je cijeli ovaj koncept koji je ovdje i izložen sa ovakvom odgodom doista neprihvatljiv. Dakle, mi nismo za ovakav zakona, smatramo da je Vlada morala iznači način financiranja HŽ jer su posljedice ponavljam od odgađanja ovog procesa doista rekao bih ne sagledive. A u svakom slučaju kobne za Republiku Hrvatsku. Neki dan sam sudjelovao i na okruglom stolu o modernizaciji HŽ sve sam to iznio, to nisu stajališta HSP-a koja su mu nepoznata. Mi smo ih isticali u izbornoj kampanji. Isticali smo da je od iznimne važnosti i za razvoj cestovnog prometa to da će čim prije pređe na sustav prijevoza, šlepera i kamiona niskopodnih vagonima čime se može već sada rasteretiti državna cesta ... [[Govornik se ne razumije.]] 1 od Splita do Zagreba, odnosno da ćemo morati kad tad to primjeniti kao to čine Austrijanci i Talijani da bi smo sačuvali kolovoz naših autocesta. O svemu tome smo govorili, govorili smo o tome kako je bilo potrebno razviti terminale za ukrcaj niskog na niskopodne vagone u Knunu, u Pločama, u Rijeci u Zagrebu i u Vinkovcima. Spominjali smo tisuču puta što znači modernizacija HŽa za razvoj Hrvatske i hrvatskih luka. Održali smo prije dvij godine okrugli stol o tome u Vinkovcima. Sva stajališta HSPa su vrlo poznata. Čak smo rekao bih imali gospodine ministre u prošlo msazivu i određenog suglasja sa klubom vaše stranke i glede modernizacije HŽa i zato nam je doista čudno i neprihvatljivo da sada izalizite sa ovakvim zakonom. Eto toliko s naše strane za nas je ovaj Zakon neprihvatljiv.
Zahvaljujem gospodinu Tadiću. Za ispravak netočnog navoda javio se gospodin Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, ispravio bi netočan navod kolege Tadića kada je rekao da Vlada ništa ne nudi kao kompenzaciju odustajanjem od ovih 0,6 kuna po liti goriva. A evo malo prije je ministar rekao da nudi za ovu godinu 25% više iz državnog proračuna nego prošle godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći je na redu KLub LIBRE u ime kluba LIBRE gospodine Željko Pavlic, Izvolite gospodine Pavlic.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre. Poštovane kolegice i kolege. Klub LIBRE neće podržati ove predložene promjene. Jer se po našem mišljenju dovodi u pitanje provođenje jednog od najvažnijih kapitalnih razvojnih projekata u RH. Zbog toga je već i prije ove rasprave u SAboru bilo različitih uglavnom negativnih reakcija na ovaj Zakon kako u samim Hrvatskim željeznicama tako i u samoj Vladi gdje smo od ministara Šukera iKalmete čuli različite verzije o sudbini ličke pruge i nagibnih vlakova. pa i sam premijer Sanader koristi ovaj projekt da bi opravdao vođenje svoje alibi politike. Po našem mišljenju radi se smo o puštanju dimne zavjese kako bi se prikrila činjenica da ova Vlada nema hrabrosti prihvaitti izazove razvoja i provođenje velikih razvojnih projeakta. Koji se često i rizični. Već vodi čisto ziherašku politiku skrivajući se iza projekata koje je započela bivša Vlada, kao ilustracija za ovakvu politiku može nam poslužiti i današnji dnevni red. Gdje se u prvih 6 točaka dnevno reda odvajaju sredstva za potrošnju, dok se istovremeno reću sredststva za kapitalni razvojni projekt u točki 7. To jest upravo za razvoj željeznica. Klub LIBRE dakle neće podržati predložene promjene i podsjećaom da postojeći zakon o željeznici donešen prije samo nešto više od 6 mje+seci. To je 17. srpnja 2003. godine. Tada smo podržali zakon o željeznici kojim se planiralo podići kvalitletu usluga željeuzničkog prometa. Hrvatske željeznice pretoviriti u efikasno i tržišno organizirano poduzeće i željeznički promet prilagoditi smjernicama europske unije. Provođenje postojećeg zakona provodilo bi se dakle osposobljavanje hrvatskih željeznica za konkretnost na transportnom tržištu što će se postići usklađivanjem sa europskom željezničkom mrežom u zadovoljenje europskih normi. Razvojem kulminiranog prometa i uz naglašenu pomorsku orijentaciju tj. povezanost sa lukama. Da bi se ti ciljev i ostvarili usvojen je plan poslovanja hrvatskih željeznica. U kojem je bilo predviđeno da se u petogodišnjem razdoblju u izgradnju i modernizaciju uloži 15 miljardi 262 miliona kuna. I to za infrastrukturu od 10 milijardi 360 miliona, mobilne kapacitet 4 milijarde 900 miliona, putnički prijevoz 3 milijarde 180 miliona, i teretni prijevoz milijardu i 713 miliona kuna. Između ostaloga planiralo se nabaviti 13 garnitura nagibnih vlakova, 70 klasičnih motornih vlakova, modernizirajte 511 putničkih i 5 tisuća 130 teretnih vagona i nabaviti 1547 novih terenih vagona i tako dalje. VEćina ovih poslova dobile bi domaće tvrktke o Đure Đakovića do radione u Čakovcu. Dakl enije u pitanju obnova samo ličke pruge i nabava nagibnih vlakova već kompletno oprema i modernizacija hrvatskih željeznica, koje i te kako potrebna. A o tome nam najbolje govore podaci da su napr. uređaji kojima se regulira kretanja vlakovima starijih od 60 godina da na koridorskim pravcem još nemamo osigurane sve cestovne prijelaze. Da su nam vagoni i lokomotive stariji neki i od 30 godina i da često voze po prugama brzinom od 10 do 20 km i to zbog potrebe remonta pruga na oko 1000 kilometara. Ili oko jedne trećine cijele željezničkemreže. Po općim pokazateljima razvijenost hrvatske željeznice zaostaju za prosjekom. Ne samo za zemlajma europske unije nego zemljama srednje, istočne europe. Ta je zaostatak naročito izražen kada je u pitanje elektrificiranost mreže te duljina dokolosječnih pruga. Odgodom primjene Zakona o željeznici koji bi se po novom prijedlogu trebao primjenjivati tek od 1.6. 2006.- zaostajanje hrvatskih željeznica postalo bi još izraženija i prijeti zapravo njezinim gašenjem. Jer neki upozoravaju da bi takova osiromašena hrvatska željzenica postala jeftina meta preuzimanja. Hrvatska se nalazi na čak tri važna međunardona koridora koje povezuje Jadran i južnu Europu sa srednjom Europom, to je veliki mamac za sve potencijalne kupce ili preuzimatelje. Za razliku od toga bivša vlada imala je sasvim drugi viziju viziju da hrvatske željeznice moraju postati jedan od tri regionalna lidera u prijevozu robe i putnika željeznicom. A to se ne može postići s predviđenim sredstvima, u proračunu za 2004. godinu gdje je predviđeno oko milijardu i pol kuna a to nije dovoljno ni za plaće koje us preko 120 milijuna mjesečno dakle izdvajanja. Za razliku od toga dakle bivša Vlada je donjela petogodišnji plan, restrukturiranja, u kojem je za obnovu i restrukturiranje potrebno 15 i pol milijardi kuna znači preko 3 milijarde godišnje. Isto tako prema programu o pridruživanju i stabilizaciji donjet je novi zakon o željeznicma koji predviđa od 1.1. dakle 2005. razdvajanje infrastrukture i transporta te 0,6 kuna od trošarine za održavanje infrastrukture. Ni jedan od tih uvjeta dakle neće biti ispunjen. Koje mogu biti posljedice? Posljedice mogu biti dakl d se ne ispune obveze iz sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju od roka od 2006. godine. Upitna će biti egzistencija određenog broja zaposlenih u Hrvatskim željeznicama. Nastati će teškoće u poslovanju tvrtke koje su trebale odraditi 60% cijelokupne investicije u infrastrukturu lokomotive, vagona, i tako dalje. Od Đure Đakovića, Gredelja, KOnačara. Čakovca. Također luka Rijeka i luke Ploče neće biti kvalitetno povezane sa svojom okolinom. Također doći do odbitka kredibiliteta prema stranim bankama, a također odgoda provođenja ovoga projekta sigurno će osporiti gospodarski rast i time narušiti makroekonomsku stabilnost. Da završim dakle zbog tih svih razloga klub LIBRE ne moež prihvatiti ovaj Zakon, već se zalaže za nastavak ovog akapitalnog razvojnog projekta. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Pavlicu u ime kluba LIBRE. Imamo nekoliko ispravaka netočnog navoda. Za ispravak netočnog navoda prvi se javio gospodin Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, /govornik se isključio/ ...uz veliki broj netočnih i tendencioznih tvrdnji kolege Pavlica moram istaknuti jednu a to je da je potpuno i netočno da ova Vlada provodi alibi politiku. A točno je da je Vlada koju ste vi podržavali kolega Pavlic donosila odluke bez pokrića. Pa nas je tako 6 i pol milijardi kuna odluka bez pokrića u prošloj godini dovelo u doista nezavidnu situaciju u ovojg odini. I to je točno. A nikakva alibi politika o kojoj vi pričate.
Zahvaljujem gospodine Matušić. Drugi se za ispravak netočnog navoda javio gospdoine Velimir Pleša.
Hvala lijepa, netočna je tvrdnja gospodina zastupnika da je bivša Vlada imala sasvim drugu viziju. Ta sasvim druga vizija vidljiva je bila tek tri mjeseca prije izbora i bila je samo još jedan od primjera nečega što se nije moglo ispuniti nego se ostavilo nekom drugom.
Zahvaljujem. Sljedeći se za ispravak netočnog navoda javio gospodin Turić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ispravljam krivi navod gospodina zastupnika koji je rekao da ova Vlada neće nastaviti sa razvojem, dakle sa modernizacijom. To nije točno. Samo neće nastaviti da će ulaziti u nagibne vlakove bez izrađene neophodne investicijske studije i da će sve to skupa kupovati bez javnog natječaja direktnom pogodbom. Svi vi znate što to točno znači. Evo to neće ova Vlada raditi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeća se za ispravak netočnog navoda javila gospođa Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ispravljam netočan navod kolege koji je rekao da ova Vlada nema hrabrosti uhvatiti se sa izazovima. Ova Vlada ima hrabrosti i zna, međutim ova Vlada je naslijedila unaprijed potrošenih 6,5 milijardi kuna, a ujedno 16 milijardi duga dolazi na naplatu ove godine tako da ova Vlada na žalost u ovoj godini ne može uhvatit se s onim što je željela zbog toga što je imala ona Vlada hrabrosti to napravit. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo raspravu po klubovima. Sljedeći je na redu klub HSLS-a i DC-a gospodin Mate Brletić. Izvolite gospodine Brletić.
Gospođo dopredsjednice Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, dame i gospodo saborski zastupnici. Klub zastupnika HSLS-a i DC-a prihvaća obrazloženje predlagatelja ovog zakona te navedenu osnovu za hitni postupak donošenja. Preusmjeravanje dijela trošarine za gorivo na razvoj željezničke infrastrukture što sadašnji Zakon o željeznici predviđa. Može dovesti do dvije posljedice, a) smanjenje proračunskih prihoda te vezano uz navedeno … zaduženja države kako bi se pokrili svi predviđeni troškovi ili b) povećanje cijene motornih goriva za novu uvedenu trošarinu od 60 lipa što trošak razvoja željezničke infrastrukture prebacuje izravno na građane te njihov standard te može uzrokovati cijelu spiralu porasta cijena na malo. Kako je cijena goriva utkana u cijenu brojnih proizvoda, ova metoda u konačnici može uzrokovati povećanje inflacije. Općenito gledano, snažno opterećenje cijena motornih goriva visokim davanjima dovodi do dvojbenih rezultata u državi oblika veličine Republike Hrvatske. Ukoliko cijena motornih goriva postane veća nego što je u susjednim državama mnogi građani će gorivo uzimati sa druge strane granice, tako će novac umjesto u hrvatski proračun odlaziti u proračune nama susjednih država. Nadalje, opterećenje cijena motornih goriva gotovo uopće ne dotiče tranzitni promet. Moderna putnička i teretna vozila mogu većinu međunarodnih prometnih pravaca kroz Republiku Hrvatsku proći bez uzimanja goriva. Stoga je snažno korištenje trošarina na motorna goriva primjerenije geografski većim državama gdje su glavni tranzitni prometni pravci duži od 500 do 600 kilometara koliko je moguće prijeći sa jednim punjenjem goriva. Želim ovu priliku iskoristili kako bi skrenuli pažnju na po nama parcijalnu i dijelom neprihvatljivu prometnu politiku u Republici Hrvatskoj. Zakon o željeznici je bjelodani primjer gdje se olako vrši opterećivanje države u budućnosti bez ulaska u dublje analize. Čujemo kako će i rekonstrukcija željeznica biti usporena zbog nedostatka sredstava. Jasno nam je da je Vlada u veoma nezgodnoj situaciji. S jedne strane je potrebito osuvremeniti željeznicu kao jedan od generatora gospodarskog razvoja, a sa druge strane spriječiti daljnje zaduživanje Republike Hrvatske čiji je vanjski dug na granici prihvatljivog. Jasno nam je da se Hrvatska mora ponašati kao i svaka mlada obitelj koja rješava egzistencijalna pitanja, a ako takva obitelj ima kredit za stan i par kredita za namještaj, na kupnju novog automobila mora pričekati par godina. Međutim, stvar određivanja prioriteta jasno je da Hrvatska trebaju brže željeznice, jasno da Hrvatskoj treba autocesta do Dubrovnika i autocesta do Osijeka i nizinska željeznička pruga Sisak-Rijeka te kanal Dunav-Sava i jasno je da se sve to ne može graditi istovremeno. Veliki infrastrukturni projekti u Europi tipa izgradnje tunela kroz alpe ili kanala Rajna-Majna-Dunav smatrali su se dugoročnim kapitalnim investicijama u državama tipa Austrije, Italije i Njemačke, dakle državama koje spadaju među najrazvijenije, najbogatije na svijetu. Stoga potrebno je odrediti prometnu razvojnu strategiju, navesti slijed gradnje infrastrukture, pruga, cesta, kanala, zračnih luka te obrazložiti prioritete jer uzmimo kao primjer vodni tj. riječni promet ima još više prednosti u odnosu na željeznički pa zašto onda recimo dio trošarina ne bi išao npr. i u podizanje plovnosti rijeke Save. Pozivam stoga Vladu Republike Hrvatske i posebno ministarstva nadležna za promet i gospodarstvo da iskoriste odlaganja početka primjene Zakona o željeznici te do kraja 2004. godine odrede prioritete razvoja prometa u Hrvatskoj, razvoj prometne infrastrukture ne može se temeljiti na načelu utrpaj mi koliko preostane u proračunu. Također rokovi izgradnje infrastrukture ne smiju biti temeljeni na željama ili pritiscima raznih prometnih lobija već na realnim pokazateljima. Neki gospodarski subjekti primjerice može temeljit se svoje poslovanje na podatku kako će određeni prometni pravac biti 30% brži od lipnja ove godine i ako se takav plan ne ostvari takav subjekt trpi štetu. Stoga bolje je reći da će neki dio prometne infrastrukture biti dovršen dvije godine kasnije nego iz promidžbenih razloga dovoditi građane i gospodarstvo u zabludu. Nadalje, razvoj prometne infrastrukture nije i ne može biti posao samo jedne Vlade. Mnogi elementi se grade dulje od četiri godine, a za neke primjerice vodne kanale rok gradnje je duži od 10 godina. Stoga jednako kao što pozivam ovu Vladu da napravi iskorak u odnosu na prethodne te predlažem kvalitetna plan prioriteta razvoja prometne infrastrukture. Tako pozivam parlamentarne stranke da ulože napor i postignu suglasnost oko temeljnih razvojnih pitanja prometne infrastrukture. U vezi razvoja željeznice smatramo da Hrvatskoj treba kvalitetna željeznička mreža, ne samo da željeznica uz riječni promet na udaljenosti preko 100 kilometara omogućava daleko najjeftiniji način prijevoza robe, ne samo suvremena brza željeznica postaje sve važniji čimbenik u prijevozu putnika od prigradske do srednje udaljenosti već ona predstavlja opet uz pomorski riječni promet ekološki najprihvatljiviju granu prometa. Samo primjerice prema podacima Europske unije u ukupnom ispuštanju ugljičnog dioksida, prometnog sektora, cestovni … [[Ne razumije se.]] sudjeluje u gotovo 80% od toga osobni automobili 55% dok željeznica sudjeluje ispod 4%. Veću sigurnost željezničkog prometa u odnosu na cestovni ne treba ni spominjati. Stoga podržavamo ovaj prijedlog, smatramo ga izravno preusmjeravanje dijela trošarina za gorivo na razvoj željezničke infrastrukture nije kvalitetno rješenje, ali pozivamo Vladu Republike Hrvatske da zajedno sa našim prometnim stručnjacima napravi listu prioriteta razvoja prometne infrastrukture Republike Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Brletiću u ime kluba HSLS-a i DC-a. Sljedeći je na redu gospodin Živko Nenadić u ime kluba HDZ-a. Izvolite, gospodine Nenadić.
Poštovana potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovo je vrlo kratka, kratak prijedlog zakona, ali očito izaziva puno polemike. Ima i razloga zašto je to tako. Dakle, ovdje se traže dvije izmjene. Jedna je da se ukine ono 0,6 lipa, kuna po litri goriva, a druga je izmjena da se primjena zakona odgodi za godinu dana. Zašto je to tako? Već smo čuli, ali ja ću ponoviti nekoliko misli. Naime, zanimljivo je da je sam Zakon donešen pred same izbore i rekao bi da je to na neki način bio izborni zakon, obećanja, evo obećajemo, ali to će netko drugi izvršiti. Naime, da se ne predlaže izmjena ovog Zakona onda bi doista kao što je i ministar rekao, trebalo ovo konsolidirati s proračunom i još jedanput ponavljam, nije točno da se ništa ne kompenzira zbog ovoga. Dapače, 25% proračuna za Hrvatsku željeznicu ide više nego je prošle godine uloženo iz državnog proračuna. Zašto se odgađa na godinu dana primjena? Naime, isto tako govorili smo ovih dana u Saboru, ovdje je 30% proračuna već potrošeno. 30%, to je onih 8% duga, ne duga već potrošenih 6 i po milijardi kuna o kojima smo puno puta govorili, a isto tako 25% proračuna moramo vratiti, servisirati vanjski dug ove godine. Dakle, 30% duga je, 30% proračuna je već potrošeno i zato naprosto nismo u stanju primijeniti i ove zakonske odredbe koje je prethodna vlast u predizborno vrijeme donijela. Mislim da trebaju i sindikati koji su pisali meni, vjerujem i vama, da im je stalo, evo ovdje imam pismo i sindikat strojovođa Hrvatske i imam od sindikata prometnih vlakova Hrvatske. Kažem, vjerujem da su svima pisali, svim zastupnicima. Kaže da im je stalo pored statusa strojnog osoblja i do modernizacije HŽ-a s ciljem osiguranja dviju, odvijanja sigurnog i urednog prometa dostojnog hrvatskih građana. Naravno, i mi kažemo da je i nama do toga stalo i da nam je to cilj, ali nama je do toga stalo i na djelu, a ne samo u riječima i na obećanjima. Jer smo svjesni problematike i značaja Hrvatskih željeznica i baš zato o tom problemu ne pristupamo politikanski već odgovorno. Malo ću parafrazirati pjesnika, ako imamo 10 problema onda uhvatimo se onih i nekoliko kojih možemo riješiti, prioritetnijih, kad je opisujući junaka rekao, za njega koji hoće udariti ne na deset da uteče nego na dva da ih siječe. Dakle, nećemo bježati poslije od birača i od sindikata već ćemo odrediti prioritete i za, repeticije se ipak plaćaju. Dakle, da ćemo odrediti prioritete i tako ih rješavati. Naravno, kao odgovorna stranka moramo konsolidirati očito proračun, moramo servisirati dugove od kojih se ne može pobjeći i rješavat ćemo, kao što rekoh problem po problem, po prioritetima ove države ...
Molim vas, kolege. Samo malo.
... a da se ne ugrozi ova država kako bi je netko jeftino preuzeo pod patronat i protektorat jer HDZ-u nije do toga da se država dovede u određeni stečaj, a onda bi prve Hrvatske željeznice platile taj ceh. Zato će HDZ podržati ovaj Prijedlog zakona i kao što je rečeno, smatramo da dugovi prenijeti i obveze da su doista opravdan razlog za to, a isto tako, još jedanput ponavljam, da ovo nije kao što je bilo rečeno, definitivno odustajanje od razvojnog projekta već bih rekao da je ovo definitivno odustajanje od lažnih obećanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Nenadiću. Imamo jedan niz ispravaka netočnog navoda. Prva se za ispravak netočnog navoda javila gospođa Opačić. Izvolite, gospođo Opačić.
Pa ispravljam netočan navod kolege Nenadića koji kaže da je ovaj Zakon bio predizborno obećanje koje smo mi donijeli u ovom Domu, a za koje smo mislili da će netko drugi izvršiti. Ne, gospodine Nenadiću. Ovaj Zakon je proizašao iz prometne strategije koju je ovaj Sabor donio, a što se tiče predizbornoga obećanja to je doista nešto što vama priliči jer je vaš premijer rekao u predizbornoj kampanji da mi malo izdvajamo za HŽ i da on treba puno, puno više izdvajati. Vidi se kako puno više izdvaja za HŽ.
Zahvaljujem. Za ispravak netočnog navoda, sljedeća se javila gospođa Antičević. Izvolite.
Hvala, gospođo potpredsjednice. Nije točno što je rekao kolega zastupnik da je bivša vlast ostavila dug od 6,4 milijarde. Naime, ne postoji nikakav dug nego to se zove, nešto, morate se naučiti što se zove deficit i to je nešto što možda građani tako raspoznaju. Ono, ako se struja potrošila u 12. mjesecu, normalno da je plaća se u 1. mjesecu. Međutim, to je već uobičajeno u nedostatku argumenata HDZ povlači stalno kao joker iz rukava nekakav izmišljeni dug od 6,4 milijarde. Taj dug ne postoji.
Zahvaljujem. Sljedeća se za ispravak netočnog navoda javila gospođa Zgrebec. Izvolite, gospođo Zgrebec.
Netočno je ovaj govor o dugu od 6 i pol milijardi koji se provlači već tjedan dana, otkad se raspravlja o proračunu. Ja vas molim da se dogovorite koliki je taj dug jer jedno govorite, o jednoj razini duga govorite u obrazloženju državnog proračuna, o drugome usmeno, a o trećemu ćemo reći kad to dođe vrijeme, što je zapravo prenesena obveza i koje su to obveze koje se trebaju platiti 2004. godine, a nastale su 2003. jer rokovi dospijeća nisu bili u 2003. godini.
Zahvaljujem. Sljedeći se za ispravak netočnog navoda javio gospodin Korenika. Izvolite gospodine.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice. Kolega je rekao da sa 25% više novca iz proračuna će se srediti stanje na željeznicama. To je jednostavno netočno jer predviđeno je sa 60 lipa koje su trebale doći milijarda i 400 milijuna kuna, 25% koje trebaju doć dodatno iz proračuna sasvim sigurno nisu to i nemojte pričat priče. Činjenica je da vas moram podsjetiti na privatizaciju, servisiranje dugova jer čini mi se da ste zaboravili kada su dugovi nastali i tko je provodio onu privatizaciju koja je bila onakva kakva je bila.
Zahvaljujem. Sljedeći se za ispravak netočnog navoda javio gospodin Jurjević. Izvolite, gospodine Jurjević.
Nije točno, kao što je rekao kolega Nenadić, da je itko želio dovesti Hrvatsku pod, kako je on to rekao, protektorat. Ne, upravo obrnuto, želila se izvršiti modernizacija Hrvatskih željeznica koja bi bila izvršena da nije država u smjeni vlasti.
Zahvaljujem. Nastavljamo raspravu. Sljedeći je na redu Klub SDP-a. U ime kluba SDP-a gospodin Slavko Linić. Izvolite, gospodine Linić.
Gospođo predsjedavajuća, gospodine ministre, kolegice i kolege. Počnimo 1999. i Hrvatske željeznice. Neisplaćene plaće, sindikalni sukobi, uobičajeno sedmično dvije nesreće, dvije nesreće na željeznici, godinu i pol dana neplaćeni računi INA-i, HEP-u, svim dobavljačima. Održavanje je bilo takvo da je brzina na pojedinim dionicama bila 5 do 10 kilometara. To je stanje Hrvatske željeznice 1999., 5 godina nakon ja bih rekao završene bitke za slobodu. Danas željeznica o kojoj velite da je bivša koalicijska vlada vodila politikanstvo i neodgovornu politiku o željeznicu imate situaciju da izvješćem Svjetske banke koje je govorilo o tome da ne želi se provoditi u Hrvatskoj strukturne promjene na željeznici i ne želi se zaustaviti neodgovorno trošenje novaca na željeznici danas toga više ne možete nači Svjetska banka obrnuto tvrdi, da je u četiri godine provedena rekstrukturiranje, sa 20 tisuća zaposlenih danas imate 14 tisuća i 900 zaposlenih ali nije 6 tisuća otpušteno već je formirano 16 trgovačkih društava koji su na tržištu i pored željeznice zarađuju za svoj kruh i bore se da prežive. To je načinjeno u 4 godine na Hrvatskoj željeznici. U Isto vrijeme na toj Hrvatskoj željeznici redovito se plaćaju obveze, potpisan je napokon kolektivni ugovor ja bih spomenuo da jedino ubojstvo sindikalnih čelnika je bilo upravo u željeznici i totalni sukobi i nerazumijevanje Vlade, uprave i sindikata. Danas imate napokon kolektivne ugovore. Plaća prosjećna od ispod ili nešto više od 3000 danas je 4200 kuna neto. Prema tome, stabiliziran sustav. U isto vrijeme kroz efikasan rad uprave imate bitku za veći broj putnika, veći tonažu i ono što je najvažnije sve to na manjim kilometrima da bi efekt poslovanja Hrvatskih željeznica bio što veći. Pa gubitci otprilike od jedne milijarde kuna koliko su godišnje iznosili sada se spuštaju na oko 200 milijuna, koji su rezultat prije svega nedovoljnih subvencija iz proračuna, a ne rada željeznica. U raspravama u Saboru kada se govori o strategijama znate što je osnovno svi hoće lokalne pruge, danas smo i Kajina čuli on hoće lokalne pruge ali ne da ih financira lokalna samouprava, ne ni država, pa tko onda. Željeznica. To nigdje u svijetu ne postoji. Problem prijevoza putnika je evidentno problem pitanja subvencija i zbog toga što ih nemamo imamo probleme nedovoljnih prihoda u Hrvatskoj željeznici. Ali što se dešava u politikanstvu koji se danas događa u vrijeme kada premijer Sanader govori o toleranciji, međusobnom uvažavanju, o tome da trebamo stvarati kreirati razvoj da trebamo uvažavati jedni druge, gospodin premijer govori o USKOK-u koji nek ispituje nezakonitosti, koji želi difamirati upravu željeznice. Koji govori o nagibnoj tehnici, preskupoj tehnici, i kriminalu. To su govori koje ja ne mogu svrstati pod uvažavanje, toleranciju, bitku za razvoj. MI zajedno trebamo na taj način da upravu koja je 4 godine stabilizirala sustav, koja je pokušala od jednog ogromnog problema Hrvatske i to je najjači problem Hrvatske stvoriti sustav u kojem možemo mi raditi i živjeti, sa ove govornice ne, ali sa govornica stranačkih premijer Sanader upućuje poziv na linč, poručuje stvari koje nisu dobre i što je efekt toga, ja vas pitam koja uprava može dalje voziti i voditi sustav kao što su Hrvatske željeznice. Stavite se u položaj te uprave, je li vi možete kontrolirati sustav od 15 tisuća zaposlenih sa ovakvim porukama premijera koji govori da ta uprava je ona koju treba preispitati i neka je preispita u USKOK. DA li mislite da je moguće voditi taj sustav? Nije moguće. I takav se sustav više ne može voditi, koje su to poruke, što mi želimo, destabilizirati nešto što smo četiri godine probali zaista postaviti kao okosnicu razvoja. To je današnja priča o ovom Zakonu. To je današnja priča, kada nemamo argumenata, kada vidimo da je teško, i teško je donijeti odluke, tada stvaramo nemir, raslojavanje, svađu očito da nam neki stari maniri su previše usađeni u ponašanje i ne možemo ih promijeniti. Ostavljam svakom od vas da proba sebi odgovoriti ali i građanima Hrvatske kamo nas to vode političari koji nas ... sukobljavaju da bi našli opravdanje za neke svoje poteze. Ali ne mogu da je vrlo ne rečem stav SDP-a, nećemo prihvatiti ovaj prijedlog. I to po prvim i po drugom članku, znate zašto? Iz razloga što već u 8. mjesecu prošle godine donoseći ovaj Zakon dali smo odgodu od godinu i pol dana, primjena ovog Zakona je trebala biti tek 1.1. 95. godine, godinu i pol dana, dovoljno da se može provesti zakonsko usklađenje sa praksom Europske unije i direktivama Europske unije ali da uprava može provesti organizacijske promjene. Zašto sada prolongiramo još godinu dana i govori se o prolongaciji godinu dana, pa nije točno, to je pune dvije godine. A nije potrebno. I govorimo o onih 60 lipa koje je potrebno dati za infrastrukturu i to se protivimo da se ukida i predlaže povlačenje zauvijek. Probat ću to i obrazložiti. Ako restrukturiranje željeznica se nastavi tek u 96. godini a Europska unija treću generaciju direktiva izdaje ovaj mjesec, 2006. a Europska unija sada izdaje treću generaciju, to vam znači da Hrvatske željeznice kao trgovačka društva koja se moraju naći na tržištu za kargo promet, i putnički promet neće voziti ni u Hrvatskoj, ni u Austriji, ni u Njemačkoj. Jer tog trenutka na prugama, pogotovo koridorima moći će se naći samo oni koji imaju vuču po Europskim standardima, teretne vagone po europskim standardima, putničke vagone po europskim standardima. Hrvatska neće imati svoj niti kargo prijevoznika, niti putničkog prijevoznika da li se oni zvali HŽ, ovako ili onako, koji će moći voziti ni po domaćim prugama. Jer to znači da 2006. će se krenuti u to, 2006. kada se krene minimalno 3 do 4 godine to je 2010. Europa neće prihvatiti HŽ. A ono što mi želimo reći, gdje nam je problem deficit platne bilance gdje možemo dati konkurentnu robu i uslugu, turizam kao jedno i promet i usluge u prometu gdje nije samo željeznica, nego su i morske i riječne luke. Tu možemo davati itekakve usluge na domaćem terenu, samim time možemo smanjiti deficit platne bilance, to je bitka za naš izvoz. Jer na žalost očekivati brze promjene, u gospodarskoj politici gdje ćemo imati proizvode konkurentne za Europu bit će vrlo teško i to je ono što je naš problem koji će se dugotrajno rješavati. Zašto se odričemo prihoda u prometu, i na željeznici i na cestama i na lukama, neovisno da li su riječke ili su to morske. A što se tiče 060 vidite Vlada premijera Ivice Račana je imala hrabrosti reći idemo u ceste, u tri godine ceste ali je imala hrabrosti reći idemo dodatnu trošarinu na goru. I nama nije bio problem zatvoriti financijske konstrukcije iz razloga što je trošarina plus ja bih rekao prihodi cesta od naplate bilo dovoljno za pokriti sve kredite i to dinamički. I nijedna banka se nije bojala dati kredite. Ni po rokovima ni po kamatama jer je to zatvoreni sustav. Sad ja vas pitam svugdje u Europi je prisutno izdvajanje trošarina za ceste, ali je prisutno izdvajanje trošarina i za pruge. Bitka za pruge kad danas je svima evidentno da se željeznica vraća u transport, da se svaka zemlja sve više okreće željeznici je i naša odgovornost hoćemo li osigurati trošarinu za zatvoreni sustav. Bez trošarine, bez potpuno jasnih naznaka, naznaka da izvorni prihodi željeznici će biti i trošarina i da će to služiti za vraćanje kredita s kojima ćemo obnoviti i rekonstruirati pruge i, ja bih rekao voznu ili vučnu tehniku i teretne i putničke vagone ne može se zamisliti da ćemo uspješno provesti rekonstrukcije i modernizaciju željeznice. To je neophodno. Time moramo pokazati finacijerima što ćemo učiniti. I netočno je da je to povećanje za 60 lipa. Netočno je. Ono što je Vlada u svojim kalkulacijama prethodna za vrijeme mandata Ivice Račana izradila bilo je 30% povećanje cijena goriva, 30 izvinjavam se lipa, a 30 lipa manje u Državnom proračunu je štednja u Državnom proračunu. Ta, znači novih 30 lipa to je bila prognoza, ali vi velite to će stvoriti inflaciju. I sad ja vas vraćam na pitanje koliko smo dali za ceste, sjetite se. Je, nama je narasao nos kao Pinokiu po propagandi Hrvatske demokratske zajednice jer smo povećali cijene, ali u isto vrijeme osim u toj godini nešto jačih inflacijskih poremećaja digla se gospodarstvo, ponovo se vratila inflacija na najnižu u Europi, ali gospodo u posljednje dvije godine je najviše uvezenih automobila, najviše uvezenih automobila. Što bi to mi htjeli reći? Zamislite diže se cijena, vozi se. Znači mi pokušavamo govoriti o ekonomici. Borimo se za razvoj. Za to treba hrabrosti, za to treba imati snage odlučivanja. I tu je trebala biti rasprava danas da li 30 lipa veća cijena može zaustaviti uvoz automobila? Da li će to ugroziti privredu? Koliko će to inflacija se povećati zbog tih 30 lipa? Pa samo se podsjetite na igrama na tržišnom formiranju cijena uobičajene su skokovi od 30, 20, 30, 40 lipa ovisno o tome kako se promijeni cijena nafte na svjetskom tržištu. I nije to nešto posebno. Ali ovo je sigurnost da će željeznica imati svoj razvoj. Ali nije to problem samo željeznice. Nije to problem samo kako ostvariti napokon devize od naših usluga i našeg geostrateškog položaja zemlje. To je nešto drugo, znate. Već sam spomenuo 16 trgovačkih društava u kojima radi 5000 ljudi koji više nisu direktno na željeznici. Ne znam kako će im biti ako im glavni, ja bih rekao oslonac počne gubiti prihode i teško proživljavati naredne dvije godine. Ali ono što je bitno metalna industrija koja ovisi, ali i moderne tehnologije, softwerski programi svi oni vise na željeznici. Znate putnički vlak enormni broj. “Đure Đaković” sa preko tisuća teretnih vagona. Sve će to stati. Neću govoriti o Čakovcu sa najmodernijim teretnim vagonima za teška cestovna transportna sredstva koja ni u Europi tako lako ne prolaze, ali naše vozilo iz Čakovca da. Sve je to direktno vezano za HŽ. Koliko je to radnih mjesta? Prema tome ostaje pitanje da željeznica nije problem sam za sebe. Željeznica je prije svega i makroekonomski stabilizator. On je i, ja bih rekao, projekt koji osigurava zaustavljanje, ponovno zaustavljanje broja, rasta broja nezaposlenih. Vidite kad tako promatramo, kad tako želimo raspravljati o tom sustavu onda ćemo zaista zaključiti: odgoda od dvije godine imati će teških posljedica za stopu rasta od 3,2 koja je u ovom Proračunu. Imati će teških posljedica za cijelu ekonomiju koja ovisi o ovom projektu, ali će imati i tešku, tešku posljedicu za Hrvatske željeznice koje neće biti u stanju konkurirati Deutsche Balm-u niti bilo kojem prevozniku, a hrvatska infrastrukutra će se morati načiniti barem u dijelu europskih koridora.
Zahvaljujem gospodinu Liniću. Za povredu Poslovnika pojavio, prijavio se, oprostite samo jedna obavijest. Obavještavam vas da je sukladno članku 207. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta u 18,42. Za povredu Poslovnika prijavio se gospodin Bitunjac. Izvolite gospodin Bitunjac.
Gospođo potpredsjednice, gospodin Linić govoreći u svom poznatom stilu ja bih rekao ... [[Govornik se ne razumije]] stilu, povrijedio je članak 214. stavak 5., 6. i 7. a poglavito izričući optužbe na račun sadašnjeg predsjednika Vlade spominjući tobože neki linč. Evo hvala.
Gospodin ministar se javio. Gospodine ministre, pričekajte ako, ako može trenutak za ispravke netočnog navoda pa onda možete na, ovaj. Pardon? Ne, za, za ispravke netočnih navoda javili, vi ste se javili za ispravak netočnog navoda. Povredu Poslovnika? Pardon, ja vas imam pod ispravak netočnog navoda. Onda izvolite. Ja sam krivo zabilježila. Gospodin Zvonimir Puljić.
Gospođo dopredsjednice, gospodin Linić je u dobrom dijelu svog govora pogriješio i ogriješio se o članak 210. ne govoreći o temi o kojoj je točka dnevnog reda nego inscenirajući linč Sanaderove Vlade poznatim svojim tonom po kojoj je stekao među novinarima atribut najumilnijeg SDP-ovog političara.
Moja je procjena da nije povrijeđen taj članak tako da nisam ga prekinula, a za povredu Poslovnika pojavio se, prijavio se gospodin Arlović. Izvolite.
Gospođo potpredsjednik, poštovani kolega Puljić je povrijedio članak 159., stavak 5. u vezi sa člankom 144. stavak 2. i člankom 17. stavak 1. Poslovnika Hrvatskog sabora. Naime Zakon po hitnom postupku se može raspravljati u prvom i drugom, kao objedinjeno i u prvom i drugom čitanju, a ja ću citirati stavak 2. članka 144. koji kaže da prvo čitanje Zakona obuhvaća uvodno izlaganje predlagatelja, opću raspravu o Prijedlogu zakona, raspravu o pojedinostima koja uključuje i raspravu o tekstu Prijedloga zakona, raspravu o stajališta radnih tijela koja se razmatraju. Ovaj prijedlog je donošenje zaključaka o potrebi donošenja zakona. S tim, na članak 17. sam ... [[Govornik se ne razumije]] pozvao jer ste vi dužni dati obrazloženje i objašnjenje, a vi niste prekidali gospodina Linića i u tom pogledu kolega Puljić je potpuno krivo naveo povredu Poslovnika, članka 210. Poslovnika.
Zahvaljujem gospodine Arlović. Ja sam već rekla nakon izlaganja gospodina Puljića da po mojoj procjeni nije povrijeđen članak 210. koji sam tom prilikom i provjerila. Sada su na redu ispravci netočnog navoda. Prvi se za ispravak netočnog navoda javio gospodin Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ja ću ispraviti samo dva vjerujući da će moji kolege ispraviti ostale netočne navode. Prvo netočan je navod da je 1999., krajem 1999. dakle bilo 5 godina nakon bitke za slobodu hrvatskog teritorija. To je potpuno netočno jer je ta bitka 1998. mirnom reintegracijom završena. Drugi netočan navod je da je u dijelovima Vlade riječ o politikantstvu i pozivu na linč. Točno je sljedeće, da je potpuno legitimno pravo ove Vlade da utvrdi činjenice vezane uz kupnju vagona i ugovoru koji je potpisan bez javnog natječaja. Dakle, potpuno legitimno otkriti o čemu se radi, o kakvim iznosima je riječ, tim više što je taj ugovor sklopljen sa posrednikom, a ne sa proizvođačem istih vagona. Riječ je o milijunskim iznosima, i javnost treba znati zašto nije išlo na javni natječaj i pod kojim uvjetima i tko je to napravio. Dakle, legitimno je pravo i treba utvrditi samo istinu i provjeriti o čemu se radi.
Zahvaljujem. Sljedeći se za ispravak netočnog navoda javio gospodin Živko Nenadić.
Poštovana potpredsjednice, ispravljam navod kolege Linića, koji je rekao da se premijer Sanader ovdje poziva na toleranciju, a na stranačkim skupovima da poziva na linč. Ispravljam, to nije točno. Jer pozivajući USKOK nije poziv, pozivaju USKOK da radi nije poziv na linč, već poziv na funkcioniranje pravne države, ako je zbog toga nekoga strah, meni je žao.
Sljedeći se za ispravak netočnog navoda javio gospodin Željko Nenadić. Izvolite.
Hvala gospođo dopredsjednice, štovane kolegice i kolege. Ispravio bih nekoliko netočnih navoda. Prvi je bio taj, da od 1995. do 1999. godine nije prošlo četiri godine, nego pet godina, tj. nije pet nego četiri godine. A sasvim je jasno zašto u tom trenutku nije ulagano u željeznice onoliko koliko je trebalo. Mi na područjima od posebne državnog interesa znamo da smo ostali i bez kuća i bez radnih mjesta. Prema tome, ulagalo se u obnovu. Drugi netočni navod. Da premijer Sanader upućuje poziv na linč. Poziv na preispitivanje nije poziv na linč. A gospodine Linić ja ću vam reći što je poziv na linč koji je upućen 2000. godine u onim gradovima i općinama i županijama, gdje je Hrvatska demokratska zajednica i 2001. godine ostala na vlasti, liječilište Topuskom se Krim policija bavi već 2 godine nisu ništa našli. To je bio poziv na linč. I treće, Vlada Ivice Račana imala je hrabrosti donijeti odluku o izdvajanju 0,6 lipa. Netočan navod je da je to bila hrabrost donijeti odluku koja pasti na leđa, već tada se znalo na leđa koga. To je bila promidžbena kampanja. Hvala.
Zahvaljujem. Nemojte previše iskorištavati ispravke netočnog navoda, nekako u granicama. Sljedeći se za ispravak netočnog navoda javio gospodin Stjepan Bačić. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, ja sam zabilježio tri netočna navoda, ali jedan dio je već ispravljen. Mirna reintegracija Podunavlja je bila 98. Prema tome, pet godina nije točan podatak, da je prošao rat. Drugo, gospodin Linić je rekao da je od 99. na dalje bio povećan broj putnika i tereta, a mislim da to nije bilo tako, upravo podaci gospodina Kajina su rekli da je to stangiralo čak i padalo naročito po pitanju teretnog prometa. I treće, premijer Sanader nije pozvao na linč, nego samo provjeru nekih sumnjivih radnji u HŽ-u i to se ne može nazvati linčem, pa mislim da treba to … [[govornik se isključio, ne čuje se]]
Zahvaljujem gospodinu Bačiću. Dalje prelazimo na nastavak rasprave po klubovima. Sljedeći na redu je Klub HSS-a i gospodin Luka Roić. Vi ste se javili ispravak? Gospodin Roić oprostite sekundu, gospodin Jandroković se javio za ispravak netočnog navoda, ja sam ga tu zapisala, ali sam ga prerano prekrižila. Oprostite, izvolite.
Ja ću vrlo kratko samo. Isto bih želio ispraviti netočan navod uvaženog zastupnika Linića, da premijer Sanader poziva na linč, jer smatram da to u prvom redu nije točno, a i držim neprimjeren da se služimo takvim dramatičnim izrazima. Nitko ne poziva na linč, a ponajmanje premijer Sanader. Ali nam je vjerojatno svima stalo, vjerojatno i zastupnicima SDP-a da se otkriju eventualne zlouporabe sredstava naših poreznih obveznika.
Zahvaljujem gospodinu Jandrokoviću. Time smo završili sa ispravcima netočnog navoda. Oprostite gospodin Roić, u ime Kluba HSS-a gospodin Luka Roić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Eto dozvoljeno je malo i pogrešaka, jer kad su ovako važne teme, naravno da strasti polako bujaju i nije čudno da se omakne i koja pogreška. i mi u Klubu HSS-a o ovom prijedlogu zakona koji na prvi pogled izgleda vrlo kratak, a po našoj ocijeni proizvodi vrlo bitne učinke, mogao bih reći zapravo u nekoliko riječi. Stav HSS-a je ne prihvatiti promjene zakona. Stav HSS-a je podržati prijedlog bivše Vlade u kojem je predloženo da se dodatna sredstva izdvajaju za željeznice. Jer priznat ćete, to je ipak pravedno, jer mi smo se drznuli to učiniti za razvoj prometne infrastrukture kad su u pitanju autoceste i ceste, pa zašto ne bi bilo logično da ista ta Vlada predloži model koji je uspješno, bio uspješan u onom dijelu da bude uspješan i u dijelu kada se radi o modernizaciji Hrvatskih željeznica. Znam razmišljajući o raspravi, ovoj temi, jedan dio mi je kolega Linić uzeo, ali htio sam napomenuti. Sjetio sam se one večeri, ili onog poslijepodneva kad smo raspravljali o Prijedlogu Zakona o Hrvatskim autocestama. Da smo tada tako razmišljali vjerojatno ne bi dobili ili onaj nos, a i ne bi dobili onaj plakat na kojem je stajalo da je cijena benzina bila tad i tad 4 kune, i toliko, a da je sad toliko i toliko, i da se od sutra ili od tad može točiti gorivo po toj cijeni. Točno je. Točno je, to je velika odluka. To je vrlo teška odluka. i to je uvijek naravno neki će reći na štetu standarda građana, ali to su potezi koje hrabra, gospodarska politika mora povući da bi realizirala program razvoja u koji je uvjerena. Jer ako toga nema, onda nema ni razvoja. Ako se sjećate govoreći u svoje osobno ime, rekao sam da mi je glavna zamjerka ovom proračunu što nije dovoljno optimističan. Što nije dovoljno ni ambiciozan, i zato sam posumnjao da može biti razvojan, a ujedno da može biti i socijalan. Znam da ovo samo retorika i da se može potpuno drugačije govoriti. Ali dozvolite, da mi u oporbi imamo pravo na ovaj način razmišljati. Treba u nekom programu, u nekoj budućoj gospodarskoj politici jasno reći, što su naši prioriteti, što želimo potaći, što želimo eventualno usporiti. Što zapravo je naša gospodarska politika? i iz svega ovoga, iz ovih učinaka koji proizvodi ovaj zakon, očito je, da je Vlada odlučila ostati na postojećoj razini razvitka naših željeznica i odabrala model po kojem neće izložiti daljnji trošak na leđa hrvatskih građana, što je potpuno legitimno pravo. Bojeći se da to sve skupa ne bi rezultiralo daljnjim deficitom i da ne bi ugrozilo stabilnost po njihovoj ocijeni makroekonomske politike. i to je moguće tako. I ja bih molio da se u buduće svi mi jasnije odredimo prema takvim našim nakanama i da jasno kažemo, mi želimo u ovom trenutku učiniti ovo, a u ovo trenutku želimo ne učiniti ovo što drugi traže. Da je možda drugačija bila odluka prilikom gradnje autocesta u izdvajanju 0,60 lipa po litri benzina, vjerujem i siguran sam da ne bi do ovog trenutka bilo ni pola, a neću reći ni "A" od autoceste. Ali sigurno ne ni približno ovom dijelu u kojem je sada. Ako gledamo statički to bi bilo opravdana odluka ali ako gledamo dinamički mislim da bi to bila potpuna pogreška. Sve one efekte koje već danas možemo vidjeti od autocesta koje ćemo sutra nadam se vidjeti od rekonstruiranih moderniziranih željeznica sve te efekte nadam se da ćemo osjetiti svi na gospodarskom rastu na razvoju svih onih grana koje su vezane tako sudbinski za prometnu infrastrukturu i koje se ne mogu uspješno razvijati ako ne dostignemo standarde određene u infrastrukturi. To su sigurno veliki problemi. Ne gajim iluziju da je to lako. Ne gajim iluziju da je lako donijeti odluku o daljnjem povećanju cijene benzina, da je teško donijeti odluku o izdvajanju milijardu i više kuna svake godine ili više u modernizaciju željeznice ali sam posve uvjeren da je to naša potreba. I zato smo mi u HSS-u u našem klubu zabrinuti zbog čega nije bilo možda moguće razmišljati na ovaj način. Ako mislimo da je preveliki iznos 0,60 lipa zašto nije bio prijedlog da to bude upola manje, da možda samo bude šestina, da se odredimo koje ćemo prioritete razvijati i u što ćemo uložiti ovaj početni iznos koji ne bi bilo veliki udar na standard hrvatskiih građana i koji ne bi bio veliki udar na odnose u našem budžetu. Eto da smo rekli, ja bih volio da sam čuo od nekoga od pozicije da su rekli evo mi ćemo odvojiti samo 10 lipa ali tih 10 lipa uložit ćemo u obnovu i rekonstrukciju pruge na primjer Vinkovci-Gaboš-Osijek, nesumnjivo evo to govorim upravo zbog toga što sam dalmatinac da ne bi ispalo da prefereiram neki pravac koji bio išao prema Dalmaciji. Naravno da ne bi imao ništa protiv da se i nagibni vlakovi i pruga, lička pruga isto tako rekonstruira i obnovi i da svi ljepše putujemo prema Splitu ali htio sam biti potpuno objektivan i uočiti da je to možda najveće oštećenje koje je bilo na našoj željezničkoj trasi i da je bi bilo dobro da smo rekli da ćemo upravo tih prvih toliko novaca izdvojiti za rekonstrukciju te pruge i vrativši na taj način jedan dio duga prema tom napaćenom dijelu Hrvatske domovine u kojoj je zaista potrebno uložiti određena sredstva, i vjerujem da bi vi to svi prihvatili. Ja sam uvjeren da bi vi to svi prihvatili. I ne bih htio, zaista ne bih htio da možete polemizirati sa mnom da je politikanstvo ali ja vas uvjeravam da bi Klub HSS-a dobro razmislio da li će podržati taj prijedlog zakona u kojem bi bilo ovo ovako postavljeno i ukoliko bi se možda reklo koji su to drugi prioriteti koji će se programu Vlade koje bi ovaj Hrvatski sabor usvojio dalje razvijati i koji će to biti projekti koje ćemo podržati. Ja vjerujem da bi na taj način dobili daleko veću podršku svih zastupnika u Hrvatskom saboru. Evo, ja sam svoj govor napisao ali potaknut svim raspravama u Saboru potpuno sam improvizirao ova razmišljanja o ovom zakonu jer ocjenjujem da ona bitno utječu na sudbinu i Hrvatske i hrvatskog gospodarstva i prometne infrastrukture naše države jer svi znamo da sa ovim odgodama na još jednu godinu a ukidanjem potpune mogućnosti da se ona financira iz ovih sredstava o kojima sam govorio ulazimo u zamku da se u Hrvatskim željeznicama nažalost ne dogodi ništa. A ako se ne dogodi ništa onda ćemo i dalje imati pruge koje mogu podnijeti počesto mi kažu iz željeznica brzine do 10, 20 kilometara prije svega kažu slavonska pruga i neke druge pruge, kad znamo da u željeznici postoje toliko i toliko vagona i vlakova koji su potpuno zastarjeli i preko 30 godina, koji ne mogu ničim udovoljiti europskim standardima a moramo se sjetiti da smo mi bitan teritorij u povezivanju europskih koridora i da moramo osigurati mogućnost da se naše rijeke i naše luke koriste i željezničkim prijevozom koji je nesumnjivo priznat ćete najracionalniji, koji troši najmanje energije, koji je ekološki najprihvatljiviji i na svaki drugi način u jednom povlaštenom položaju. Ako tako razmišljao onda možemo još uvijek iako nažalost sutra je rasprava o proračunu i vjerujem da je za ovu godinu gotovo kasno ali možemo naći načina na koji revidirati svoju odluku prije svega Vlada na koju apeliram da pokuša razumjeti sve ove probleme i da ih pokuša ugraditi i u prijedlog ovog zakona kako bi naravno ukupni Zakon o proračunu bio moguće precizno izraditi iako naravno znam da su neke cifre i neke brojke koje smo čuli ranije dosta zabrinjavajuće i nije lako donositi takve odluke. Ali, Vlada svaka mora, nema druge, mora odabrati svoj pravac, mora odrediti se prema prioretima i hrabro ocijeniti što u datom trenutku što znači za nju i za ukupni razvoj Hrvatske. Ja ću stoga apelirati još jednom a u ime HSS-a mi nećemo podržati prijedlog izmjena ovog zakona. Ukoliko dođu u nekakvom izmijenjenom obliku onda bi možda i mogli to prihvatiti ali svakako ostat ćemo za sada na odluci da ne prihvatimo prijedlog izmjena ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda, štovani zastupnik Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče, potpuno je netočan navod kolege Roića da ne bi bilo ni "A" od autocesta da nije bilo hrabrosti tadašnje koalicije Vlade. Naime, podsjetit ću kolegu Roića da projekt auto-ceste Zagreb-Dubrovnik i ostalih auto-cesta nije započeo dolaskom koalicijske vlasti 2000., dapače on je mirovao. Točno je da je on stavljen u mirovanje jedno dvije godine dana i nije se o njemu radilo. Također, treba vas podsjetiti da je činjenica da su vaši kolege koji su tada obnašali izvršnu vlast na razinu lokalne samouprave bili i protiv autoceste jer su čak formirali suprotno HDZ-ovom stavu da treba ići auto-cesta Zagreb-Dubrovnik ili Dubrovnik-Zagreb kako su je HDZ-ovci rađe zvali oni su formirali fantomsko dioničko društvo koje se ugasilo a koje se zvalo brza cesta Zagreb-Split-Dubrovnik. To je fantomsko dioničko društvo koje se formiralo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Živko Nenadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravit ću navod kolege Roića koji je rekao da ovim prijedlogom zakona Vlada odlučila zadržati HŽ na istom stupnju razvoja. To nije točno. Samim izdvajanjem prijedlogom 25% više za ovu godinu iz proračuna to demantira i kazuje da će se HŽ dovesti na veći stupanj razvoja, međutim to još uvijek nije dovoljno za primjenu zakona 1. siječnja iduće godine. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ministar Kalmeta, izvolite!
Ja sam rekao u svom govoru kad sam obrazlagao razloge zbog kojih predlažemo izmjene ovog zakona, rekao sam na kraju da odgoda ne znači i odustajanje i mi ne odustajemo od ovog programa restruktuiranja željeznice za koji ja držim čak da nije loš ali ćemo ovo vrijeme iskoristiti da čim prije ga malo i pogledamo i da vidimo da li je baš taj rok od pet godina jer to i Svjetska banka misli kolega Liniću. U razgovoru s njima oni su mi rekli da je pitanje da li 15 milijardi kuna koje treba izdvojiti u 4 godine ustvari da li je to prekratak rok ili ne i da li to Hrvatska može izdržati. I to je pitanje svih pitanja. Ja sam prije rekao da mi godišnje izdvajamo oko 6 milijardi za izgradnju autocesta i da izdvajamo, da bi trebali izdvajati po ovome programu za održavanje i ulaganje u infrastrukturu oko, željezničku oko također 6 milijardi kuna, to je 12 milijardi kuna a naš deficit državnog proračnu 4,5% ili 9 milijardi kuna. Nitko nije, nitko nije protiv ovoga i nitko nije nesvjestan što bi značilo odustajanje od ovoga. Ali je činjenica takva kakva je što bi naš narod rekao moš se pokriti onoliko koliko imaš. Drugo je pitanje, drugo je pitanje da li se, da li smo mi mogli iću u jednu avanturu pa imati i prikazati deficit 4,5% a sa strane po škafetinima, što bi rekli mi u Dalmaciji je li, zadužiti se još za određene iznose i tako financirati i ovo i još neke druge stvari. Ali to je, to je avantura i rizik koji bi nas mogao skupo stajati, koji je mogao dovesti čak u pitanje i avi i koji je mogao dovesti čak u pitanje status Hrvatske kao zemlje kandidata. Točno je da su se u HŽ-u plaćale obveze redovito ali nrp. ove godine, ove godine sa osnova kratkoročnih kredita koje je HŽ prošle godine dizao, koje su dizali od banaka, ne znam od Raiffaisen banke, koga sve ne, ZABE i tako dalje. Ove godine ... [[Govornik se ne razumije.]] milijardu i 500 milijuna kuna, koju godinu treba platiti koje su lani potrošene. Dakle, HŽ je podmirivao troškove, odnosno svoje obveze itd., ali je taj dug prenesen sa HŽ-a na državni proračun i to ove godine treba platiti. Prema tome, prema tome, prema tome pitanje je dokle se tako može ići i gdje je tu kraj. Pitanje koliko se može u zaduživanje, dokle i gdje je tu kraj. Prema tome, nitko ne želi i nećemo destabilizirati Hrvatske željeznice a ovo, ne samo Hrvatske željeznice nego bilo gdje drugo, ako postoji određena sumnja ili ne znam što ili ako to ljudi traže, ako to traže nekakve institucije itd., itd., pa tko je od nas protiv toga da se nešto provjeri ali ta provjera ne znači da se treba ugroziti sustav. Ja ne želim ulaziti u političke sada ovdje polemike ali neću se vrađati na 2000. Prema tome HŽ je svakako bitna i za razvoj hrvatskih luka, rečeno ovdje, kolega Tadić je o tome nešto govorio i to je točno. Međutim, rekonsturkcija ličke pruge će biti ove godine gotova. Lička pruga nije bitna samo zbog nagibnih vlakova, lička pruga je bitna i zbog spoja luke Split, luke Zadar, pa i luke Šibenik ako hoćete, sa Zagrebom i dalje. Osim toga željeznica je jedan od preduvjeta razvoja luka, vrlo važan ili bitan. Ali npr. ove godine u državnom, u prijedlogu ovog proračuna mi smo predvidjeli 100 milijuna kuna za razvoj luka, prošle godine je bilo predviđeno 60 milijuna kuna na primjer. Prema tome, mislim, stvar treba gledati kompleksno. I treba na kraju krajeva biti realan. Prema tome ja se slažem sa, i velikim dijelom što je ovdje rečeno i od gospodina Linića i tako dalje ali jedno su želje a drugo odgovornost donošenja odluka u trenutku u kojem se nalazimo. Rekao sam prije. Onog časa kada Hrvatska postane i dobije status kandidata tada će se i određene financijske i određene financijske institucije i određene mogućnosti na kraju krajeva promijeniti na bolje, prema tome, nitko ne kaže da se ne može u sve okrenuti i prije. Ali ono što sam rekao i na početku i za održavanje sustava i za subvencije jer Hrvatske željeznice ne mogu funkcionirati ako se ne subvencionira jer su njihovi prihodi godišnje oko 800 milijuna a samo ... [[Govornik se ne razumije.]] čini mi se oko milijardu i 400, 500 milijuna, dakle, i subvencije i dio kapitalnih ulaganja, sredstva za dio kapitalnih ulaganja, prvenstveno rekao sam i za Đakovića i za Gredelja i za Končara će ove godine biti osigurano. Prema tome apsolutno smo svjesni, svjesni smo što znači željeznica, svjesni smo što znači restruktuiranje željeznice, i učiniti ćemo svakako u datim mogućnostima maksimalno što možemo kako bi, kako bi taj projekt išao dalje, odnsono kako ne bi stao. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem u ime Kluba zastupnika HNS-a, PGS-a poštovani zastupnik Radimir Čačić. Izvolite.
Dobro večer uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Prije svega podsjetio bih ovdje da je uz nekoliko drugih ključnih obećanja koje su bile okvir slogana Hrvatske demokratske zajednice pokrenimo, odnosno pokrenut ćemo Hrvatsku, ovaj program željeznica je bio najsnažnije podcrtan. U tom trenutku najvažnijem medijskom duelu između tadašnjeg premijera i predsjednika najjače opozicione stranke tri puta je rečeno da Vlada daje premalo za program željeznica. Da HDZ nije zadovoljan sa politikom Vlade, da HDZ traži i da će dati znatno više, da uočava i shvaća značenje željeznica. Ili se nije znalo šta se govori, ne bi bilo dobro da je tako, ili se svjesno lagalo hrvatskoj javnosti i još je gore ako je tako. Ajmo se odlučiti šta je. Trećeg očigledno nema, ili ja barem ne vidim. Priča o evo čujem, veli mi moj susjed u klupama da kako sretneš kojeg kolegu iz pozicije kako pruža ruku, govori 6,5 milijardi, još nije ni rekao dobra dan, ne. Ma slušajte ljudi, ne, pa prestanimo biti smješni. Rekao sam to javno, rekao sam to na sastanku sa Sanaderom, rekao sam to ovdje u Saboru, pozvao sam ministra Šukera da veli kojih je to 6 milijardi, naravno nije rekao ništa osim što se javila gospođa Dropulić i ovdje javno pred vama da ona nikada u životu, nikad, ima stenogram, pročitajte si, nije govorila o milijardu i 700 milijuna prenesenog duga ... [[Govornik se ne razumije.]] nego da je to 44 milijuna ovdje za ovom govornicom izjavila. Od 44 do milijardu 700, ljudi malo je puno novca u igri, malo je puno da bi napamet pričali. Dakle, gospodo to je samo jedan detalj, drugi detalj je recimo pitanje HBOR-a 3030 milijuna se otplaćuju glavnice, 235 milijuna se koristi sredstava dakle, nikakvih milijardu i 600 milijuna nego razlika je nepunih 95 milijuna, nepunih 100 milijuna. Koliko se više otplaćuju glavnice nego plaća. Pitanje dospjelih dugova po sudskim procesima. U tekstu obrazloženja proračuna piše 400 miliona, a u samom proračunu piše 100. Zanimljivo. Obrazloženje 400 u proračunu 100. Kada se trebatražiti alibi onda je četri puta više nego ono što namjeravano vratiti. Ma dajete. LJudi pa nismo djeca. Nemojte se ljutiit ali ja sam 4 godine bio u Vladi, znam čitati p roračun. Prema tome recimo se jasno i glasno. O nikakvih 6 i pol miljardi ovdje nema govora. A uvođenje nove kategorije otplate dugova u zadnjih, 5, 10, 15, ili 20 godina ove države, u kategoriju prenesenih obveza to je ovih 16 milijardi, to je apsolutni doprinos to je no vum to čak ni Šuker nije nikada izjavio. Čak ni Šuker ono što smo čuli danas od gospodina Nenadića ne. Još malo pa ćemo doći do 50% prenesnih zaduženja. Ne krenuli sa 6 i pol milijardi za koje se dokazalo naravno d ao tome govora, dodali smo danas ovdje još 16 i pol došli smo na 35 o kojima govori Nanadić. Pa o čemu mi govorimo ajmo se odlučiti. Dakle dosta sa tim alibi pričama. Dosta sa alibi pričama. O čemu je riječ, govorimo o odgovornosti Vlade, i sposobnosti Vlade da prepozna šta su potrebe ove zemljei šta su prioriteti. Dali vlada želi uči u razvoj pa iz razvoja financiarti socijalu ili hoće trošiti u socijalnu pa dovesti Hrvatsku tamo gdje smo je zatekli 2000. O tome je ovdje riječ. Ova Vlada nema izbora. Ova Vlada mora plaćati od prve minuta, ne na kraju mandata što je obično kod mandata jedne većisnke vlade ovo je manjinska Vlada koja ima svoje paratnere, prema njima je preuzela obveze i u svakoj minuti od svoga mandata od prve sekunde mora plaćti na račun razvoja na kičmi građana ove zemlje i upropštavajići ovu zemlju. Od prve sekunde, ona nije toliko nekompetetna, ona je ucjenjena svojom jednostavno brojčano nemogučnošću da vlada. MOra potpisati povratak stambenih prava za 60 tisuća stanova, potpuno amoralno, mora potpisti samoubilački i potporu nesprovedive ugovore na djelu koji seodnosi na plaćanje preko 7 milijardi. To je neizvedivo. I onda moramo t ražiti alibi. Gospodo, točno je da svaka vlada može razvojni koncept ako ga ima definirati na neki drugi način. Ova Vlad aje u obrazloženju članka 37. ukidanja članka 37. u Zakonu o provođenju dudžeta izrijekom rekla, da nema razvojne programe. Citiram nema razvojne programe. To veli vlada u obrazloženju zašto ukida članak 37. Prošla Vlada je sebi stavila u obvezu da ovdje pred Saborom prilikom donošenja budžeta govori i o razvojnim programima dogodišnjim. Ova Vlada je taj članak izbacila van jer ona veli u obrazloženju nemamo razvojne programe. Vlada koja vodi ovu Hrvatsku u svjetlu budućnost nema razvojne programe. Pa kada već nema vlastite ljudi, pa ajmo barem koristimo tuđe. Ok, na aautocestama koristimo koliko koristimo. 15% smo im srezali budžet dobro. Isto na hrvatskim cestama dobro. Željeznice smo potpuno izbacili. Gospodo. Željeznice koje su ovog trenutka na milijardu 574 miliona kuna a prošla Vlada je ne obećavajući nego izrađujući proračun koji je ostavila ovoj vladi o čemu postoji pismeni dokument dakle ne ono, obećali smo nego napisali smo u proračun kojio smo ostavili, predvidjela 2 cijela jednu milijardu, izvornih prihoda, prihoda iz budžeta. I plus miljardu i 300 miliona izvornih prihoda iz zakona. Dakle, gospodo, ja vas podsjećam na nešto što će nam se desiti krajem godine a ja ću vas onda podsjetit na ove riječi. Nama samo za osnovno funkcioniranje sustava, za sigurnost sustava treba najmanje između 500 milina i milijarde. Samo za sprečavanje nesreća u sustavu. Održavanje i sanacija, toliko koštaju gospodo. Dozvolite mi da i ja nešto o tome znam jer sam bio potpredsjjedni Vijeća upravno vijeća željeznica. Nadzornog. Ono o čemu ovdje govorimo je odricanje gospodo odricanje od bilo kakve mogućnosti da naše najosjetljivije i najugroženije gospodarske metalurške djelatnosti, djelatnosti strojne obrade, stanu na noge, i Gredelj, i Đaković i KOnčar u područjima posebno osjetljivi naročito kada govorimo o Đakoviću. Odricanje od mogućnosti da steknemo reference koje će nam dati šansu da sudjelujemo i na domaćem i na natječajima spominjem Bugarsku i Rumunjsku posebno koje imaju istai taj proces o kojem mi vodje govorimo. Govorimo o situaciji u koju ćemo se dovesti ovim potezom ne velim odgodom nego potezom trajnog odricanja. O samoj odgodi ovdje ne bih toliko trošio riječi kada bi to bila odgoda. Na žalost nije odgoda radi se o tome da mi već odgođeni zakon još odgađamo i da ukidamo izvorne prihode. Dakle na žalost radi se definitivno o odustajanju. To je problem, da je samo odgoda ne bi bilo potrebe za svim ovim. dakle, ako se zaista radi o onome što vidimko dakle odustajanje od izvornih prihoda, od naknade, od zakona, mi tada čak gubimo i onu ključnu stvar koja je važna za sigurnost za stabilnost, za makrostabilnost. Pa i za suverenitet ove zemlje, mi gubimo i šansu da imamo vlastitog domaćeg prijevoznika. Jer 2006. idemo u liberalizaciju, zadnji rok je 2008. prema ugovorima koje smo potpisali prema međunarodnim ugovorima koje je potpisala ova zemlja, o stabilnosti i pridruživanju, otvara se liberalizira se tržište mi nemamo tvrtku za utrku. Ne samo što je ovdje netko već vrlo dobro govorio o tome, ne znam tko, ne samo za BiH za koridor 5C nego čak ni za doma. Mi nismo u stanju konkurirati ni doma. Jer jednostavno ovim što danas činimo svodeći cijelu priču sa 3 i pol milijarde na milijardu i 574, miiljardu i 600 dovodimo s u poziciju ne samo da nemamo razvoj nego nemamo ni minimum za održavanje. I to je na žalost ta jedna teška činjenica sa kojom se ovdje moramo suočiti. Naravno pri tome nije najmanji argument ni činjenica da gubimo konkretnost ne Splita i Zadra, sigurno da su Split i Zadar važne luke, ali ovdje gubimo ključnu konkretnost Rijeke. O rtome je ovdje suštinski riječ. Ključna, koja ima Kopar i Trst za leđima i ne za leđima krivo velim ispred sebe. Ispred sebe. Rat, ne krivim nikoga zbogo toga ne, bili smo u situaciji u kakvom smo bili na žalost. Ali sada kada trebamo povući potez, kada trebamo činiti Rijeku konkretnom a ona se ne čini konkretnom autocestom bez obzira što sam ja vodio autocestu. Ali čini se konkretnom željeznicom u ovom smislu kao luka, mi joj režemo granu na kojoj sjedi. Dakle razmislimo gospodo svi zajedno o tome, ne mislim tu previše na disciplinirani korpus zastupnika HDZ-a, odluka je tamo donesena, ali govorim ovim zastupnicima koji podržavaju Vladu, razmislimo gospodo o tome, preuzimamo ozbiljnu odgovornost koja ugrožava čak i suverenitet zemlje. Čak i to. Dakle, na žalost situacija u kojoj se nalazimo vjerodostojnost Hrvatske ruši u očima Svjetske banke. Mi gubimo i kreditne linije IB-a koje su ove godine trebali biti u nastavku onog dijela koji se već realizira, a to je od Ploča, trebalo je pet se realizirati i na slavonskom dijelu, na dijelu Belog Manastira. Mi smo ove godine imali program koji je ukupno obuhvaćao red veličina otprilike 168 milijuna kuna realizirali. Realizirati nećemo ništa. Lička pruga će ići bez obzira što još Vlada nije donijela odluku, ali i bez obzira što je ministar dao jednu izjavu, ali ministar Šuker drugu. Međutim ne sumnjam da se radi o nesporazumu, lička pruga će ići, ali neće ići 5C. To očigledno neće ići. Rijeka neće ići. Dakle budimo svjesni posljedica onoga o čemu danas ovdje govorimo. Zbog toga još jednom razmislimo svi zajedno. Ne treba srljati, razumijem da svaka Vlada ima svoje prioritete. Poštujem prioritete ove Vlade i obveze prema svojim koalicionim partnerima, ali ajmo još jedanputa razmisliti barem o onom minimumu koji će nam dati mogućnost da sutra uđemo u utrku sa dobrim šansama. Nemojmo si potpuno srezati šanse. Ovaj zakon na žalost govori o potpunom rezanju šanse. Mi ne možemo na žalost podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada imamo 12 ispravaka netočnih navoda. Poštovani zastupnik Živko Nenadić.
Poštovani predsjedniče, ispravit ću samo dva netočna navoda. Jedan je da sam ja spominjao novac za servisiranje vanjskog duga, a o kojemu nije ni ministar Šuker govorio, a doista ministar Šuker je i govorio i napisao u proračunu. A drugi je da spominjući 6,5 milijardi potrošenih novaca, 6,5 milijardi kuna potrošenih novaca da Vlada traži sebi alibi to nije točno. Točno je da ovom izjavom ministar bivši Čačić traži sebi alibi. Hvala lijepa.
Sljedeći je poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Nekoliko netočnih navoda. Prvo program željeznice je najsnažnije podcrtan u programu HDZ-a, to je netočno. Sasvim je jasno da štovani kolega zastupnik nije pročitao jamstvenu karticu koju je potpisao u predizbornoj kampanji dr.Sanader sadašnji predsjednik Vlade, a da je pročitao onda bi znao šta je to najsnažnije podcrtano u programu HDZ-a.Drugi je netočan navod da nema stvorenih obaveza koje dospijevaju 2004. godine. Ovdje smo čuli iz Kluba zastupnika SDP-a da ima stvorenih obaveza koje dolaze na naplatu 2004. godine. Prema onome što je nama predočeno postoji oko 3,5 milijuna kuna stvorenih obaveza koje dolaze za naplatu što se tiče izgradnje autocesta.
Hvala lijepo. Dalje ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Vladimir Pleša.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravaka netočnih navoda bi trebalo biti više, ali ja ću ispraviti samo jedan, a to je da nije točno da prošla Vlada točnije ministarstvo na čijem čelu je bio kolega Čačić nisu stvarali financijske obaveze za ovu godinu i za sljedeće godine, jer upravo ovdje kod sebe imam jedan ugovor o financiranju i sufinanciranju određenih projekata u komunalnoj infrastrukturi gdje su troškovi prebačeni za ovu godinu i za sljedeće proračunske godine, a sve u cilju lokalne politike, njihovih članova na području Krapinsko-zagorske županije. Hvala.
Hvala. Sljedeći je poštovani zastupnik Niko Rebić.
Gospodine Čačiću netočno je da ova Vlada neće i u ovome segmentu pokrenuti Hrvatsku. Točno je da je Vlada Ivice Račana imala veliki broj ministara, a među njima najnestašniji ste bili vi koji ste prekoračili u potrošnji. Dakle tu potrošnju prekoračenje prenijeli ste u sljedeću godinu, a potrošili ste, niste niti pitali ovaj Visoki dom. Dakle potrošili, prekoračili i na vašu radost vi ćete uspjeti malo usporiti, ali ova Vlada će pokrenut Hrvatsku.
Sljedeći je poštovani zastupnik Branimir Pasecky.
Gospodine Čačiću cijela vaša patetična tirada je netočna, a vaš dug razlog je za odgodu a ne za odustajanje. Za godinu dana moći ćete nam postaviti pitanje da li je to odustajanje ili odgoda. Jedino ako ste vračara pa možete danas to već utvrditi, ovako su to priče kao floskule za javnost.
Poštovani zastupnik Milinović, potpredsjednik Doma.
Poštovani predsjedniče. Poštovani gospodine Čačiću mi smo u protekle četiri godine navikli slušati vaša predavanja o pravilnom ulaganju i o pravilnoj politici pa spominjete sučeljavanje predsjednika Vlade Sanadera i Račana i istina je da je premijer Vlade Sanader rekao da nije zadovoljan ulaganjem u HŽ protekle Vlade. I ove godine ova Vlada ulaže 25% sredstava više u HŽ nego protekla Vlada to je jedna stvar, a druga stvar i to smo često slušali od vas, mandat ove Vlade traje četiri godine a ne jedan mjesec ili dva mjeseca ili kako bi netko drugi htio.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda sljedeći je poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Ja bih ispravio dva netočna navoda uvaženog zastupnika Čačića. Prvi je da ova Vlada nema razvojnih programa. To nije točno. Ova Vlada ima razvojne programe. A drugi netočan navod je teza da je dokazano da nema prenesenih obveza, naprotiv dokazano je da ima prenesenih obveza.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Čačić. Izvolite.
Nisu ispravljeni netočni, moji netočnih navodi iz jednostavnog razloga što ovdje iznošeni podaci o ugovornim obvezama nisu prenesene obveze. Hvala. To su dvije različite stvari.
Upravo su to ispravljali. To nije povreda Poslovnika, jer su to ispravljali. Jarnjak poštovani zastupnik, ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod da je ova Vlada zaustavila razvoj metaloprerađivačke industrije "Končar", "Đaković" itd. Upravo vaša Vlada je bez natječaja po direktnom dogovoru na tajnoj sjednici Vlade donijela odluku da za 600 milijuna kuna naruči vani vatrogasna vozila i kad sam ja to postavio u pismenom obliku pitanje predsjedniku Vlade, nikad nisam dobio odgovor što se ustvari dogodilo. To je netočan navod.
Povreda Poslovnika zastupnik Čačić. Izvolite.
Hvala lijepo, predsjedniče. Ispričavam se, ali nisam zaista shvatio šta se ispravilo u mom navodu? ... [[Upadica se ne razumije.]]
Poštovani zastupnik Jure Bitunjac, ispravak netočnog navoda.
Gospodin Čačić je govoreći o ovoj Vladi rekao, citiram: "upropaštava ovu zemlju izvršujući dogovorene obveze prema strankama koje joj daju potporu kao manjinskoj Vladi". Naprotiv, HDZ je u duhu najbolje europske tradicije gaji odnose sa nacionalnim manjinama i socijalnim partnerima. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Ispravljam netočan navod da je razvoj željeznica bila okosnica HDZ-ovog slogana, još rečeno, ili programa, mislio je gospodin Čačić, što je kolega pokušao ispraviti. Međutim, ja želim zbog javnosti reći da je glavna okosnica HDZ-ovog programa bio rast standarda građana što dokazuje i set zakona koji su kao prioriteti već ušli u ovaj Sabor i o kojima se raspravljalo i to su i prioriteti ove Vlade i budite bez brige, da ih ona prepoznaje i da će za to snositi odgovornost. Tako da ne morate stvarno brinuti o tome, ova Vlada dobro prepoznaje i odgovornost i prioritete. Hvala.
Sljedeći je zastupnik poštovani zastupnik Markovinović. Izvolite.
Ispravljam krivi navod gospodina Čačića da je ova Vlada zaustavila ime ... [[Ne razumije se.]] Naime, inventivno se svela na prepisivanje slovenskog modela i uzimanja sad opet predloženih 73 lipe iz litre goriva.Također hvala gospodina Čačića, jel, da i gradi puno, svela se na to da se grade, potpisuju se ugovori za izgradnju stanova bez zemlje i bez projekata. I sad se postavlja pitanje da smo to radili mi u gradovima i općinama, mislim da bi raspustili i vijeća, gradska vijeća i općinska vijeća.
I ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Luka Bebić, potpredsjednik Doma.
Ispravljam netočni navod i tvrdnju gospodina Čačića da je HDZ disciplinirani korpus. Ako je mislio na postrojbu ili kao tijelo, ne znam, ali u slučaju da je mislio na postrojbu nismo korpus nego smo otprilike, dva voda nas ima. Ali nismo korpus, ali nismo ni mala strančica kako nas je gospodin Čačić nazvao svojevremeno kad je sam imao dva zastupnika u Saboru.
Povreda Poslovnika, gospodin Čačič.
Ispričavam se, ali mislio sam, mislio sam na korpus, 209., članak 209. Mislio sam na korpus u smislu tijela, tijela. [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Ministar Kalmeta, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Nekoliko argumenata, najprije, svakako da nije točno da ova Vlada nema razvojnih programa jer ministarstvo kojem sam ja na čelu je u ovom proračunu planirano sa 4 i po milijarde kuna. Uglavnom su to sve razvojni projekti, da ne govorim o drugim ministarstvima, govorim samo o svome. A drugo, kad govorimo od onih 6 i po milijardi. Činjenica je da je samo kad je u pitanju moje ministarstvo tu milijarda i 100 milijuna kuna je potrošeno ove godine, a zastupnici će o toj milijardi glasovati sutra. Zastupnici će o toj milijardi glasovati sutra. Jel tako, dakle? Potrošena je prije nego što je Sabor odobrio i to je činjenica. Pustimo sad, drugo. Prošla Vlada je izdala milijardu kuna obveznica, od toga je 760 milijuna trebalo ići Hrvatskim autocestama, i to do 20.11. 20.7. čini mi se da je 350 milijuna kuna prebačeno. Ova Vlada je prebacila još 160 milijuna kuna pred kraj godine, a preostalih 230 milijuna kuna je otišlo u potrošnju prošle godine, a ove godine se moraju osigurati sredstva jer ta sredstva čekaju izvođači radova na autocestama. To je činjenica. Drugo, rekao sam prije onih milijardu i po kuna kratkoročnih obveza Hrvatskih željeznica koje ove godine treba osigurati također u državnom proračunu. Da ne govorim o milijardu kuna sklopljenih ugovora kolektivnih o povećanju plaća, itd., itd. Prema tome, mislim, ako razgovaramo razgovarajmo onda argumentima. Činjenica je da su to obveze koje ove godine treba platiti. Eto, hvala vam.
Zahvaljujem. Idemo na pojedinačnu raspravu. Zakasnili ste kolega Čačić. Na pojedinačnu raspravu poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Čini mi se da ovaj kratki zakon od svega 5 članaka donosi dalekosežne posljedice za Hrvatske željeznice. Mi večeras ovdje raspravljamo o tome hoćemo li u sljedećem razdoblju imati Hrvatske željeznice ili Nacionalne željeznice koje će biti partner Europi u razvijenim željeznicama ili će jednostavno potpuno nestati. Čini mi se da jedan dio kolega to uopće ovdje ne shvaća i upravo zbog toga ja bih želio napomenuti kako su Hrvatske željeznice izašle iz rata. U ratnim zbivanjima nastala je ogromna šteta. Prepolovljen je broj putničkih i teretnih vagona. Vučni kapaciteti su nedostatni, o postroju željezničkih pruga da se ne govori. I upravo zbog toga ne zaboravimo što je i prethodna Vlada i prethodni saziv Parlamenta naslijedio u Hrvatskim željeznicama. Naslijedili smo deficit od 3 milijarde kuna, od toga 700 milijuna kuna s domaćim dobavljačima i 300 milijuna kuna stranim upravama koje rade sa Hrvatskim željeznicama. Sjetimo se štrajkova na željeznici i svega što ide uz to. Prema tome, ondašnja Vlada i ondašnji saziv Sabora našli su se pred važnim odlukama i raspravljali smo o restrukturiranju Hrvatskih željeznica 2001. godine. Ako to sada sagledamo, sasvim sigurno da Zakon koji je donešen prošle godine ide za tim da Hrvatske željeznice budu jak partner Europskim željeznicama, da imamo razvijenu infrastrukturu i bojim se, ne mogu reć samo da se bojim, nego sam gotovo siguran da ovo nije samo odgađanje nego je ovo zaustavljanje procesa modernizacije Hrvatskih željeznica. Ovdje se previše govorilo što još Hrvatske željeznice imaju s obzirom na geostrateški položaj Republike Hrvatske. Imamo tri paneuropska koridora. 10. koridor koji povezuje zapadnu Europu sa preko Zagreba, Vinkovaca prema Jugoslaviji, odnosno Srbiji i Crnoj Gori i dalje na Balkan. Imamo koridor 5b, to je koridor koji spaja Budimpeštu i sjevernu Europu sa lukom u Rijeci i koridor 5c koji je itekako značajan jer spaja Budimpeštu sa lukom u Pločama. Ukoliko želimo dobro našim lukama, pri tome ne mislim samo na morske nego i na riječne luke, primjerice luku u Vukovaru, onda itekako treba pristupiti što je to moguće prije modernizaciji ne samo Hrvatskih željeznica kao poduzeća nego kada se počinje primjenjivati ovaj Zakon i onoga što ćemo zvati infrastruktura i putnički i teretni promet koji bi trebali ići u privatizaciju. Nemojmo zaboraviti da zaustavljanjem ovog postupka, i one lokalne pruge koje su nerentabilne, će još dodatno postati još veći kamen oko vrata Hrvatskim željeznicama, ne zaboravimo da modernizacijom ovih magistralnih pruga sa materijalom koji imamo od tamo se moderniziraju i pruge lokalnoga značaja. Ja sad vas pitam što će se napraviti i kada će se stanovnici Lepoglave, Ivanca ili Golubovca voziti brzo prema Varaždinu, na ovaj način bojim se kada se sve zaustavi ili dobar dio toga zaustavi da ćemo vrlo brzo razgovarati ovdje o tome da se moraju zatvarati takve pruge jer su nerentabilne, a nerentabilne će biti zato što se od Golubovca do Varaždina putuje sat i pol. Tu o konkurentnosti Hrvatskih željeznica nema riječi. Nemojmo zaboraviti i to je upravo žalosno ono što se priča da sa 25% više novaca u proračunu za Hrvatske željeznice da će se pokriti sve ono što je bilo planirano da se napravi ove godine. Nemojmo zaboraviti da su potpisani ugovori sa Hrvatskim poduzećima većinom strojarskih firmi da rade poslove za Hrvatske željeznice. Nisam uvjeren i neka me razuvjeri se argumentima ako je 1,4 milijarde kuna trebalo biti prihodovano sa ovih 60 lipa onda bi znači 25% više proračuna značilo da mi izdvajamo iz proračuna za Hrvatske željeznice četiri puta više od te milijarde i 400 milijuna, to bi bilo 5,6 milijardi. Čini mi se ili ja ne znam čitati proračun, ili gospodo je uistinu izdvojeno za Hrvatske željeznice ove godine u proračunu 5,6 milijardi kuna. Bojim se da o tome nema niti riječi, i bojim se za sva ona radna mjesta od Slavonskog broda, Vinkovaca, Bjelovara, Čakovca, ovdje Zagreba. Kada željezničari i radnici iz tih poduzeća budu dolazili na Markov trg, pitam vas što će onda biti s time, jer bojim se da je ovo nedostatno, jer nemojmo zaboraviti da je iz proračuna novac trebao ići za redovito poslovanje Hrvatskih željeznica a ovih milijardu i 400 milijuna kuna za modernizaciju. Bilo je puno riječi ovdje isto tako i o Ličkoj pruzi. Mi smo mogli i drugačije razvijati koridore na našim željeznicama ali je cilj bio da se Lička pruga rekonstruira upravo zbog toga da se i naša područja od posebne državne skrbi razvijaju jer tamo kako zagorci kažu štreka nosi život. Mogla se napraviti i nova pruga samo bi to koštalo 20 milijardi kuna, u isto vrijeme nemojmo zaboraviti da ukoliko za Ličku prugu je bio proveden međunarodni natječaj sa novcima iz inozemstva i moramo biti svjesni toga da naša poduzeća na žalost nisu prošla na međunarodnome natječaju. Bilo je govora i o nagibnim vlakovima. Za nagibne vlakove jest Ministarstvo financija je donijelo odluku da se ide u neposrednu pogodbu ali nemojmo zaboraviti da u Europi postoje tri multinacionalne kompanije od svjetskog značaja koji se bave proizvodnjom vlakova i lokomotiva, ovdje se radilo zbog Hrvatskih željeznica, zbog voznih redova, znači zbog karakteristika vlakova, zbog toga što se radilo o serijskom vlaku samim time je i cijena niža, zbog karakteristike vlaka uz suglasnost Vlade Ministarstvo financija je donijelo odluku da se ide u neposrednu pogodbu. Nemojmo zaboraviti s smanjenim ulaganjem u Hrvatske željeznice da će isto tako ono što je prepolovljen gubitak iz 2002. u 2003. znači prepolovljen gubitak na Hrvatskim željeznicama, da zbog manje mogućnosti rada Hrvatskih željeznica postoji realna opasnost da taj gubitak bude veći, samim time da i subvencije iz državnog proračuna moraju biti veće jer ne zaboravimo, Hrvatske željeznice još uvijek nemaju dovoljno kapaciteta da bi mogli biti konkurencija stranim operatorima kada dođu ovamo. To ću reći na jednom vrlo banalnom primjeru. Vlakom se od Varaždina do Zagreba putuje otprilike dva sata, autobusi voze sat i 15 minuta, na koji način može biti vlak konkurentan, jedino da približi vrijeme vožnje, međutim, ukoliko ne budemo ulagali u pruge, ukoliko ne budemo ulagali u vlakove, a često se vozimo pretpotopnim vagonima sa drvenim sjedalima, bez klimatizacije i svega onoga što u autobusima imate od klime, svega ostaloga da se ne priča. Prema tome, mislim da svako odlaganje modernizacije Hrvatskih željeznica ima za posljedicu ne samo njihovo zaostajanje nego i realnu mogućnost a tu smo se znali kako izgleda privatizacija na hrvatski način, mišljenja sam da postoji realna opasnost da se Hrvatske željeznice ili utope ili da se onda jednostavno nekome jeftino utopi. Upravo zbog toga ja kao zastupnik ovdje izravno i pitam postavljam pitanje ministru, hoće li se i kada voziti Vinkovčani i Osječani, novoizgrađenom prugom koja je trebala biti završena ove godine. Bojim se da na ovaj način od te pruge ništa, ovdje sada pusti sva obećanja padaju u vodu. Danas na žalost predstavnik Vlade na Odboru za gospodarstvo nije znao beknuti o tome hoće li biti toga ili neće, a čini mi se da sasvim sigurno neće biti. Meni se osobno čini da ova Vlada traži alibi da ne ostvari ono što je potrebno, jer mene kao zastupnika ovoga časa možda mene privatno manje brine deficit a više sačuvana radna mjesta i pročitat ću što nam kažu i sindikati, evo ja ću citirati: "Zašto Europska unija potiče ulaganje u razvoj i modernizaciju svojih željeznica, odnosno željeznica u svojim državama, a Vlada Republike Hrvatske je pred dilemom kako naše Hrvatske željeznice u tišini ili ugasiti ili preko ovakvih zakona jeftino prepustiti strancima". Čini mi se da ljudi koji su tijekom rata iznijeli dobar teret rata upravo radom na Hrvatskim željeznicama nisu zaslužili ovakav postupak jer činjenica je da Hrvatski željezničari ali i Hrvatski građevinari, Hrvatski strojograditelji imaju i potencijala i znanja da mogu napraviti sve ono što treba za modernizaciju željeznica pa da mi budemo konkurentni i da se natječemo za koncesije kao operatori u nama susjednim i drugim Europskim državama. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče, uvaženi kolega zastupnik Korenika naveo je netočne činjenice da Vlada Republike Hrvatske predlažući ovaj Zakon pokušava zaustaviti proces razvoja Hrvatskih željeznica, to nije točno. Dapače, Hrvatska vlada je odgovorna i odgovorno se ponaša i u ovako teškoj i složenoj ekonomskoj situaciji koju je naslijedila ne želi i ne može obećavati ono za što nema materijalne osnove, međutim, što ona želi obustaviti a to je sigurno a to je privatizacija u željeznici, u ovome trenutku. Da bi to se napravilo onda kada dođe za to vrijeme. Hvala lijepo.
Povreda Poslovnika zastupnik Korenika izvolite.
Povrijeđen je članak 209. jer gospodin Širac nije ispravio netočan navod nego pokušava ispraviti moje razmišljanje i moj stav prema tome mislim da nije u skladu sa Poslovnikom.
Nije točno jer je ispravio vaš navod za koji drži da je netočan. Poštovani zastupnik Mato Crkvenac izvolite.
Opširna rasprava u ovom Visokom domu o ovoj temi je opravdana. Prvo zato što su željeznice strateško strukturno pitanje koje ne određuje neka kratkoročnija pitanja Hrvatske nego zapravo zadire u srž razvojne politike Hrvatske i dugoročne orijentacije. I drugo Vlada je u vezi sa tako važnim pitanjem u ovaj Dom došla sa dva krupna ozbiljna prijedloga, teška prijedloga. Prvi je odustajanje od izvora financiranja koji je ključan za čitav projekt modernizacije željeznica kako je on zamišljen a ne vidi se na koji bi drugi način i mogao biti zamišljen. Time se zapravo ipak htjeli to priznati ili ne i dinamički ali i u biti, u realnosti efektivno dovodi u pitanje program modernizacije osobito ako se imaju na umu intenzivni procesi razvoja Željeznice oko nas i standarda koji se nameću. I drugo ključno, ključni prijedlog, ozbiljan prijedlog o kojem mi s pravom moramo razmišljati je odgoda približavanja europskim standardima u Željeznici što će onemogućiti Željeznicu Hrvatske u radu na širem prostoru, ali i unutar Hrvatske. To su krupna pitanja i o njima doista mora se razgovarati. U protekle četiri godine intenzivno se bavilo problemom Željeznice. Ovdje je to vrlo detaljno rečeno, ali bilo je još i većih napora koji su ulagani da bi se u željeznici tekuće stanje popravilo i da bi se dovelo u situaciju kad je moguća, mogući iskorak koji se zove modernizacija i daljnji razvoj. Stoga je krajnje nekorektno i nekolegijalno da ne upotrijebim neku drugu riječ tvrdnja da bivša Vlada sa ovim programom ... [[Govornik se ne razumije]] došla pred izbore 3 mjeseca da bi to bio neki njezin izborni adut. U protekle 4 godine krvavo se borilo sa problemima Željeunice, a dvije i više godina je nastajao ovaj program modernizacije koji je krenuo sa odlukama koje je donosila o tome bivša Vlada. Želim kazati zašto je i s koja četiri razloga je donijeta odluka o tome da se mora ići u program modernizacije i zbog koja četiri razloga sad ova Vlada ne bi smjela dovoditi u pitanje taj program modernizacije. Prvi je, ekonomija prometa egzaktno utvrđuje da u datom trenutku kakav je u Hrvatskim željeznicama danas ili još jučer bio, jedino pitanje, jedina alternativa u vezi sa Hrvatskim željeznicama je brzo od njih nešto učiniti, modernizirati ih, razviti ili naprosto od njih odustati. U datom trenutku da to krajnje pojednostavimo ali nemojte shvatiti doslovno to je kao kad imate stari auto kojeg vam je jeftinije nekome dati ili ga ostaviti na cesti nego ga dalje koristiti. Prema tome mi smo temeljem svih nalaza, temeljem svih nalaza moralo se naprosto pristupiti odlučnijem zahvatu u Željeznici. Ili ne učiniti, ili je naprosto ukinuti. Tu nema srednjeg rješenja. Drugi razlog povrh turizma zapravo hrvatski drugi ključni adut u razvoju je geostrateški položaj. Usluga koja se u dugom lancu luke, promet, tranzit i tako dalje i tako dalje ostvaruje zbog položaja kojeg nam je Bog dao u ovoj Europi i u svijetu i mogućnosti da se taj proizvod skupo i dobro proda. Povrh turizma i tog proizvoda tek daleko dalje su još neki drugi proizvodi. Hrvatska nije dosad ni približno dovoljno u svojoj razvojnoj politici valorizirala geostrateški položaj svoj. Zbog toga se lako i dogodilo da su Slovenci od svojeg mora ispred Kopra koje predstavlja baru u odnosu na naše more napravili luku koja je uzela teret luci Rijeci i hrvatskim lukama. To je geostrateška pozicija Hrvatske danas i bez programa modernizacije Željeznica ta činjenica ostaje. Hrvatska ostaje bez srednje Europe, ostaje bez linije Srednja Europa, Jadran, svijet i tako dalje. To je drugi razlog. Treći krupni razlog je naravno u svim ovim ne samo razvojnim učincima koje Željeznica čini na domaćem planu. Ovdje je bilo dovoljno govora o tome koje sve potencijale razvoj Željeznice pokreće. Dakle od tih razvoja zapošljavanja i svega drugog pa do ekologije mi ćemo imati velikih problema upravo i s tim što nećemo biti u stanju veliki dio vlakova, tereta cestovnog prebaciti na terete, kao teret na Željeznice. I zadnji razlog za našu odluku da se ide s programom modernizacije Željeznica je bila zrelost Hrvatske u tom trenutku da tome pristupi. Naprosto financijska konsolidacija polučena u zadnje 4 godine. Riješeni problemi nelikdvidnosti, pale kamatne stope, narastao i domaći potencijal hrvatskog gospodarstva koji tržište kapitala u Hrvatskoj danas raspolaže sa neusporedivim iznosima u odnosu na ranije a osobito naravno povećanje naše, poboljšanje naše financijske pozicije omogućili su da se ide u takve financijske konstrukcije koje su prije bile nezamislive i da se počinju oblikovati razvojni programi koji onda imaju dugoročno značenje za državu, ostvarivi su, isplativi su i kompletno su profitabilni i zatvaraju se. Iz tih razloga to su prekrupni razlozi zbog kojih je donijet i smatralo se zadnji je čas da se uđe u program modernizacije Željeznice i zbog koje, zbog kojih razloga i dalje treba nastojati naći načina kako da se s modernizacijom Željeznica nastavi. Toliko o tome. I sad samo da dodam još u vezi sa tim famoznim prijenosom obveza iz ranijeg razdoblja u ovu godinu. Dame i gospodo mi prijedlogom ovog Zakona koji je ovdje pred nama zapravo riješavamo problem milijardu i četiristo milijuna tih obveza. Bivša Vlada je programom modernizacije uzela u tom projektu obvezu u ovoj godini ostvariti sredstva od milijardu i četiristo milijuna i to su, to je onaj iznos koji je, koji na razne načine razni pojedinci zbrajaju. Dakle tih milijardu četiristo milijuna koji su u tim vašim zbrajanjima tih prenijetih obveza kao što vidite nisu potrošeni novci, nisu rashodi koji su napravljeni. To je, to su, to su bili projekti i jamstva za taj projekt od kojeg naravno ako se odustane onda nema ni tih obveza. Ako se odustane od daljnje izgradnje cesta neće biti niti tih obveza. Prema tome valja realno sagledavati dimenziju prijenosa tih obveza koja je u okvirima onoga što je prijenos tekući iz godine u godinu i kontinuitet u ostvarivanju razvojnih programa. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Četiri godine je Vlada Ivice Račana proglašavana nesposobnom. Četiri godine. Sad je došla sposobna Vlada gospodina Sanadera. I koji je prvi uistinu krupan potez koji ta Vlada čini? Potez koji će imati reperkusije za godine i decenije na cijelu zemlju? Ukidanje neobično važnog razvojnog projekta. Zašto? Zašto to Vlada Ive Sanadera radi? O razlozima je nešto rekao gospodin Čačić. Potpuno se slažem s njegovom analizom. Stvar je koncepcije da li razvoj pa ulaganje u socijalu, znači da li socijalu financirati iz razvoja ili prvo zadovoljiti socijalu, a zanemariti razvoj. Dilema ne bi trebala postojati. Ona je iznuđena. Ona je “de facto” iznuđena odnosom u ovom Parlamentu. Vlada gospodina Sanadera nema izlaza. Ona ovaj problem ne može drugačije riješiti nego što ga riješava. Ona odustaje od razvojnih programa jer je na to prisiljena. Vidim ja da nema entuzijazma u tome. Vidim ja poštovani ministre Kalmeta kako ne uvjerljivo branite ovaj prijedlog zakona. Znate da je on štetan za ovu zemlju. Ali ne možete drugo. U tom pogledu vas se može razumijeti. Ali cijela Hrvatska, svi njezini građani postaju taoci tih odnosa. Ceh će platiti oni, na kraju. Ovo je najvažniji zakonski prijedlog uz proračun koji se pojavio u ovom sazivu Sabora. Svi ovi drugi koji su se pojavili su potpuno nebitni prema ovome. Prema ovome koji ima samo pet članaka. Kakav je alibij da se ovo čini? Moglo se reći i pošteno, moglo se reći, nemamo drugog izlaza, moramo odustati, bez obzira na predizborna obećanja, bez obzira na to što je gospodin Sanader govorio da će dvostruko više uložiti. Pustimo mi sad i predizborna obećanja i sve što je rečeno. Traži se nekakav alibij da bi se odustalo od razvoja. i tu se pronalazi tih famoznih 6,5 milijardi prenesenih obaveza, što je najobičnija besmislica i to iz dva razloga. Prvi, zato što je netočno. Ali drugi, gospodine Kalmeta. Pa da je ostala Račanova Vlada, pa ona bi također imala te prenesene obveze. A željeznice bi se nastavile. Željeznice bi se nastavila kao što su i započete. i to je dokaz da je ovo sve skupa samo alibij. Alibij da se novac iz razvoja preusmjeri u druge svrhe. Da se plati njime novi koalicijski odnosi. Da se plati potpora u Parlamentu. Jer bez toga te potpore nema. To je cijena Vlade. I mi danas ovdje, večeras razgovarajući o ovom prijedlogu zakona, razgovaramo o prvoj stvarnoj velikoj žrtvi tih odnosa i ove Vlade, to je HŽ. Nije to samo 15 tisuća zaposlenih u HŽ-u. Tu si i Đuro Đaković, Končar, Gredelj, to su desetine tisuća radnih mjesta. Što će radnike i tvrtke zaustavljanjem ovoga projekta, što će biti s tim radnim mjestima? Hoće li se uopće moći sačuvati? Sve to dolazi u pitanje. Sve to dolazi u pitanjem zaustavljanjem ovoga bitnoga projekta. Taj ambiciozan projekt modernizacije nije od jučer, on je počeo od 2003. godine. Po njemu je bilo predviđeno da se do 2007. uloži 15,5 milijardi kuna u Hrvatske željeznice, 3 je već uloženo. Počelo se. Počelo se i trebalo je nastaviti. Sad se pod sloganom "Pokrenimo Hrvatsku" zaustavlja taj projekt razvoja. Na taj način se pokreće Hrvatska da se jedan tako važan projekt zaustavlja. Jer ova odgoda o kojoj vi govorite je, to je stvarno zaustavljanje, ma gotovo bi se moglo reći i riječ likvidacija HŽ-a. Jer gledajte, zakasnimo li u tu modernizaciju nema šansi nikakvih da će ono preostalo vrijeme biti dovoljno da se Hrvatske željeznice transformiraju, moderniziraju i da budu konkurencija željeznicama okolnih zemalja. One ispadaju, one ispadaju iz te utrke za sva vremena. Dolaze pravila Europske unije, morat ćemo ih poštivati. A nećemo biti spremni, jer nismo razvili sustav tih željeznica. Vozit ćemo se u kompozicijama starim 28 godina u neklimatiziranim vlakovima, vozit ćemo se i na nesiguran način, jer sredstva za modernizaciju podrazumijevaju i povećanje sigurnosti HŽ-a. Imat ćete problema vjerojatno i sa sindikatima iz HŽ-a. Ne znam kako ćete ih riješiti. Možda i sa sindikatima i Gredelja, i Konačara i Đure Đakovića. Ali, mislim da ste, nemojte se ljutiti, ali brzopleto i neodgovorno ušli u ovakvu odluku. Trebalo je uložiti napor. Trebalo je nastaviti sa dobrim projektima, bez obzira što ih je započela ta nesposobna Račanova Vlada. Trebalo ih je nastaviti u interesu zemlje. Jer ovako cijena će biti previsoka i bojim se da neka buduća Vlada, bez obzira na svu svoju dobru volju više neće moći ispraviti pogrešku koju ćemo večeras donijeti u Parlamentu zaustavljajući ovaj projekt. Hvala vam.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik, potpredsjednik Milinović Darko. Izvolite.
Evo ponekoliko puta mi iz Hrvatske demokratske zajednice moramo ispraviti netočne navode, da je Vlada Ive Sanadera odustala od projekta modernizacije Hrvatskih željeznica. Uvaženi zastupniče vi ili niste slušali ministra Kalmetu ili ga nećete … [[zbog najave govornik se ne razumije]]
Također ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Vladimir Pleša.
Već je gospodin Milinović ispravio.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Jarnjak, ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod da je ova Vlada zaustavila modernizaciju željeznica. Ne, malo usporila. Između ostalog i zbog preko pola milijarde kuna jamstva koje je uloženo u, državnog jamstva u Viktor Lenac, koji nažalost našao se u takvoj situaciji kakvoj je, čak i dovedeno 500 ljudi u pitanje gdje će raditi. Pa između ostalog i zbog Viktora Lenca je usporeno, i to je jedna mala brenza koja je usporila.
Ministar Kalmeta. Hvala.
O razlozima sam govorio, prema tome o razlozima neću više. Ali ću poštovanom zastupniku Staziću nešto kazati. Ovaj zakon je donesen u srpnju prošle godine sa primjenom 1.1. 2005., a 1.1. 2004. tih 0,60 kuna iz naftnih derivata. Ja postavljam sad jedno pitanje drugo. Da je prošla Vlada uistinu držala da je ovo realan projekt, moguć projekt, zašto nije prošla Vlada recimo tih 0,60 uvela od 1.9. prošle godine, i danas mi o tomu ne bi, ne danas mi ne bi imali o čemu razgovarat. Prema tome, da je, da se doista ozbiljno mislilo da je to projekt koji se može ove godine i sljedećih tri godine isfinancirati u vrijednosti od 50 milijardi kuna, 15 milijardi kuna, nije bilo nikakvog razloga da prošla Vlada već 1.9. ne uvede 0,60 kuna iz naftnih derivata i da to ide odmah u restrukturiranje željeznica. Nego se najprije čekalo 1.1., a onda se to prebacilo na 1.4. i pitanje kako bi se i ta Vlada da je ostala, a nije, ponašala i kako bi se mogla ponašati u okviru svega onoga o čemu sam ja prije govorio?
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Poštovani ministre Kalmeta. Vi sad tvrdite da je projekt neprovediv. Ako vi uistinu vjerujete da je on neprovediv, onda ste vi od njega odustali.
Niste ništa ispravili, nego ste iznijeli jednu plemičku ocijenu. Poštovna zastupnica Dragica Zgrebec.
Gospodine predsjedniče, ministre, kolegice i kolege! Prije nego ću reći nekoliko riječi o ovom prijedlogu zakona osvrnula bih se na jednu konstataciju u jednom od istupa ministra gdje on govori o dugovanjima koja je zatekla ova Vlada, pa između ostalog govori da je to i povećanje plaća po kolektivnom ugovoru i to se i u ovom obrazloženju proračuna koji smo neki dan raspravljali konstatira i prikazuje kao dug. Naime, današnja Vlada ima mogućnost da pokrene ponovno pregovaranje i da od toga odustane a mislim da to nećete učiniti s obzirom da su ovdje kolege govorili da je okosnica vašeg programa podizanje životnog standarda. Prema tome, ne bi trebalo prebacivati bivšoj Vladi da je i ona pregovarala o plaćama i time utjecala na poboljšanje životnog standarda. Dakle, što se tiče željeznica mi smo 2002. godine ovdje u Saboru prihvatili program restrukturiranja. Program je bio usklađen i financijski praćen sa Svjetskom bankom i u sebi je sadržavao i program zbrinjavanja radnika. Temeljem tog programa osnovano je 16 novih tvrtki koje se danas nalaze na tržištu, koje mogu biti i privatizirane, koje su jednim djelom vezane i uz Hrvatske željeznice. Donesen je i Zakon o željeznici koji je zapravo trebao ubrzati modernizaciju, restrukturiranje i usklađivanje u svakom smislu željeznice sa željeznicama europskih zemalja. Ja ću reći jedan primjer 1996. godine ovdje u posjetu Hrvatskom saboru Odboru za gospodarstvo bile su kolege iz slovenskog Odbora za gospodarstvo. Oni su nam tada pokazali svoj program razvoja željeznice. Dali su nam čak i mrežu željeznica u Sloveniji i oni su se tada orijentirali upravo na ove strateške pravce željeznice iz Srednje Europe prema luci Koper. Dakle, to je nešto, oni su već tada imali viziju što će to biti teretni promet koji će se preusmjeriti na željeznice u bliskoj budućnosti. Naime, mnoge europske zemlje već sada imaju takve projekte. Govori se o eko cestama na kojima će voziti samo osobni automobili odnosno mala teretna vozila u loko vožnji i snabdijevanju dok će sav teretni promet prebaciti na željeznice. Dakle, to je nešto što bi i Hrvatska trebala učiniti. I sada zapravo dvije stvari se mijenjaju ovim izmjenama Zakona o željeznici. Prvo je da se ukida jedan od vidova financiranja koji bi trebao godišnje prihodovati oko milijardu 300, milijardu 400 kuna i govori se o tome da je to izdvajanje 60 lipa po litri goriva. Mi smo danas na odborima čak i čuli da se to povećava za iznos PDV-a pa je onda to preko 70 lipa, međutim čuli smo danas i predstavnika našeg kluba koji je to bio program Vlade koja je predlagala ovakvu modernizaciju željeznica. Dakle, trebalo bi što se tiče tih 60 lipa zahvatiti i djelom u postojeće trošarine. Planirano je bilo da se zapravo povećava cijena goriva za 30 lipa s time što bi trebalo onda i jednu malo veću štednju učiniti u proračunu jer bi jedan dio trebao ići iz postojećih trošarina a jedan dio na teret nekih troškova, nekih izdataka u proračunu. Ja ću reći to ovako. Mi u ovom prijedlogu koji ćemo sutra izglasati najvjerojatnije takav kakav je i predložen imamo u rastu prihoda koji rastu 5,6% iznadprosječni rast prihoda samo od dividendi i samo od trošarina na gorivo i to trošarine rastu oko 20% čini mi se, točno 20%. Ali istovremeno imamo neke troškove koji ne rastu 7% kao što rastu prosječni izdaci iz proračuna. Na primjer, troškovi za službena putovanja, za intelektualne usluge, nespecificirani ostali troškovi koji rastu. Ako ih povećamo za 7% onda dodatno još rastu za oko pola milijarde kuna. Potpredsjednica Vlade gospođa Kosor je ovdje meni rekla kad sam na taj način raspravljala o proračunu Vlada će to preispitati pa ćemo vidjeti kako ćemo to smanjiti. Smanjilo se tako što smo sada dobili amandmane Vlade da se izdaci za intelektualne usluge još povećavaju, da se izdaci za službena putovanja još povećavaju na određenim stavkama i to na način da se preraspodjeljuju neki drugi troškovi gdje se oni smanjuju i povećavaju upravo ove stavke. Dakle, čini mi se da ipak ima prostora u proračunu za to da ne bi trebalo ukidati ovaj način financiranja Hrvatskih željeznica. Odgađanje modernizacije zapravo će tražiti veća izdvajanja iz proračuna. U 2003. godini imamo izvorne prihode željeznice oko 850 milijuna kuna a izdvajanje iz proračuna milijardu i 414 milijuna kuna. Ukoliko će željeznice usporenije, jednim usporednim tempom ići u modernizaciju onda će zapravo ta razlika između njihovih izvornih prihoda i troškova biti sve veća i potreba izdvajanja iz proračuna će biti sve veća. Odgađa se i primjena ovog zakona za još godinu dana, dakle dvije i pol godine odgađamo primjenu ovog zakona a to znači da odgađamo i usklađivanje određenih poslova tako se može reći sa smjernicama Europske unije. Naime, mi bismo početkom primjene ovog zakona trebali početi raditi na poslovima razdvajanja sektora infrastrukture i sektora prometa. I to odgađamo još za godinu dana. Možemo samo nagađati kakve će posljedice toga biti kad je naše okruženje dakle države s kojima neposredno graničimo koje su otišle daleko dalje u ovom poslu. I možda da nešto kažem evo ovako na mojoj lokalnoj razini. Mi u Međimurju imamo željezničku prugu koja nije bila industrijska željeznica kao što je to bilo u nekim krajevima Hrvatske nego je zaista bila željeznica u pravom smislu riječi. U Austro-Ugarskoj povezivala je Budimpeštu, Čakovec i Zidani most. Danas 2004. godine iz Čakovca do Zagreba treba nam tri sata tom željeznicom. Što to znači za budućnost konkretno ove pruge? Dakle, odgađanje ovog projekta ima utjecaj i na onaj pad rasta društvenog bruto proizvoda koji mi projeciramo, projektiramo za 2004. godinu. On će po takvoj logici 2005. godine biti još i manji. Stoga, eto i ja se pridružujem ovoj svojoj raspravi onoj raspravi koju je kolega Linić u ime Kluba imao. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre! Netko je ovdje prije mene rekao da ovaj projekt nije zaustavljen nego usporen. Ja bih rekla kako nam vlakovi već sada loše i sporo voze da će zahvaljujući zaustavljanju investicija ti vlakovi definitivno stati, dakle projekt je usporen ali će nam vlakovi i željeznice definitivno stati nakon zaustavljanja ove investicije. Ovdje se već nekoliko dana kada se govori o nekim projektima i o tome zašto se ili smanjuju novci u proračunu za projekte ili nema novaca za projekte govori o tome kako je ostavljeno dakle 6 milijardi duga. Neovisno o tome dakle, 6 milijardi manje, više, milijardu i pol, ili bilo koliko, činjenica je da ste vi ipak vrlo velika sredstva, znatno velika sredstva iz proračuna dali za svoja predizborna obećanja. I da ste se dosta dugo ponašali kao djed mraz koji je obećavao mnoga prava a zate da svako pravo nosi svoju financijsku, dakle, svoju financijsku veličinu u proračunu. I Vlada Ivice Račana se mogla ponašati na isti način. I mi smo mogli dati velika sredstva u potrošnju, mogli smo povećati mnoga prava, mogli smo dati dakle, novce hrvatskim građanima koji će otići evo isključivo u potrošnju. Međutim, to je nešto što je kratkoga vijeka, kratkoga daha. I niti građanima niti Republici Hrvatskoj ne nose ništa dobro. Dakle, to je nešto što kratkoročno ovako dobro izgleda, građanima je vrlo prihvatljivo da dobiju neka prava i neku financijsku dobit, ali nažalost niti za njih niti za Republiku Hrvatsku dugoročno to nije dobro. Bez ulaganja u infrastrukturu, bez ulaganja u razvoj Hrvatske niti ovakav proračun kakav danas imamo neće se moći dugo održati. Oni koji su govorili o tome da ova Vlada HDZ-a nastoji podići standard građana moraju isto tako znati da nema podizanja standarda građana bez ulaganja u razvoj Hrvatske, naprosto to jedno bez drugoga ne ide. Činjenica je da smo mi 2000. godine nasljedili Hrvatske željeznice sa, u vrlo teškom stanju, prevenstveno u financijski teškom stanju. Željeznice kojima su tjednima i mjesecima bili dakle štrajkovi i nismo uspjeli evo u ove 3,5, 4 godine u tom HŽ-u dobiti dakle, svojevrsan socijalni mir, uspjeli smo uložiti određena financijska sredstva, uspjeli smo pokrenuti dakle neke projekte kako bi HŽ mogao 2006. godine biti konkurentan na određenim međunarodnim natječajima. Ja naprosto nisam sigurna da se nakon svega toga, nakon uložene silne energije i sredstava treba negdje vraćati korak unatrag. Mislim da niti ovoj Vladi neće biti lako ukoliko se ponovno otvore iste teme, isti problemi u Hrvatskim željeznicama, dakle, i štrajkovi i sve ono što smo mi imali, a ukoliko se zaustavi razvoj Hrvatskih željeznica to je onda nešto što je vrlo izgledno. Mi smo isto tako krenuli u nešto što nije bilo jako popularno ali je bilo potrebno Hrvatskim željeznicama, to je u racionalnizaciju broja ljudi koji su radili u Hrvatskim željeznicama, dakle, bio je preveliki broj ljudi, 6 tisuća ljudi je smanjeno, nisu otpušteni nego su formirane dakle tvrtke u kojima oni sada rade. Dakle nastojalo se na drugi način naći nešto što se može dakle, što može funkcionirati na tržištu i na taj način rasteretiti Hrvatske željeznice prevelikog broja zaposlenih. Treba isto tako voditi računa i o odgovornosti za gubitak, dakle, svih tih poduzeća koji su vezani uz ovaj projekt Hrvatskih željeznica koji će izgubiti posao i dakle, tu treba biti vrlo odgovoran i vidjeti isplati li se ove investicije zaustavljati, može li se možda po onom sistemu koji je rekla moja kolegica Zgrebec malo prije naći, ipak neka sredstva u proračunu i nastaviti to dalje i izbjeći sve ono što bi mogla biti posljedica dakle, zaustavljanja investicija. Što se tiče onih koji su govorili o tome da je 60 lipa iz naftnih derivata nešto što je jako veliko opterećenje za hrvatske građane i da bi trebalo pitati hrvatske građane da li oni to žele i da li su spremni to izdvajati. Dakle evo potpredsjednik, bivši potpredsjednik Vlade je ovdje rekao da je riječ ustvari o 30 lipa koji bi se izdvajali iz naftnih derivata. A ja mislim da u Hrvatskoj svatko onaj koji želi dobro Hrvatskoj kao zemlji u kojoj živi da mu neće biti problem izdvojiti tih 30 lipa. Jer tih 30 lipa ne ide u potrošnju, ne ide u nečiji privatni džep, ide naprosto u razvoj Hrvatskih željeznica, u razvoj Hrvatske. I na kraju samo nešto, ja nemam ništa protiv da se na bilo koji način, sa bilo kojim dakle mehanizmima koje država ima utvrđuje da li je bilo nekih nepravilnosti, da li je bilo nekih nezakonitosti u svemu onom što se do sada radilo u Hrvatskim željeznicama. Međutim, bojim se da je loša poruka kada se sa jedne strane od strane hrvatske Vlade zaustavlja investicija u Hrvatskim željeznicama a paraleno sa time šalje USKOK dakle umjesto investicija se šalje USKOK i mislim da se vrlo teško može očekivati od članova uprave u takvom jednom okruženju da oni odgovorno rade svoj posao i mislim u uvjetima u kojima stvarno nije lako raditi. Prema tome, evo, sve ovo što sam rekla, rekla sam u najboljoj namjeri da se ova Vlada negdje smanji mogućnost, da im se doista Hrvatske željeznice, odnosno vama otvore kao jedan vrlo veliki problem Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Svi mi dalmatinski, odnosno zagrebački studenti iz Dalmacije bili smo ne samo emotivno nego i životno vezani za onu prugu Split-Zagreb, feratu, vlak, kako hoćete dakle, za onaj Marijan expres, on je kasnije ostajao i, bila je jedna dobra kolumna u Slobodnoj Dalmaciji koju je pisao novinar Žutelija. Marijan expres je bio jedan simbol, pojam, koji je na neki način u to vrijeme možda najviše značio povezivanja eto, juga i ovog dijela Hrvatske. I zaista nije se dalo naslutiti uopće u ovoj kampanji od strane bilo koje političke opcije da bi došlo u pitanje nešto što se nazivalo modernizacija Hrvatskih željeznica. I ja mislim da smo svi doživljavali dakle, projekt autoceste, projekt modernizacija Hrvatske željeznice kao dva najveća projekta u Hrvatskoj koje bi u velikoj mjeri defacto ja izjednačio po značaju. Možda to neki i ne vide ali zaista nemoguće je govoriti o jadranskoj orjentaciji, nemoguće je govoriti o razvoju primorskog dijela Hrvatske, a ja bih kazao da je Hrvatska mediteranska zemlja. To posebno zna i gospodin Kalmeta koji je također iz Zadra. Dakle i da je to najveća po meni prednost Hrvatske šta jesmo mediteranska zemlja. Koncept razvoja željeznice uvjeravam vas, jednako je važan kao koncept razvoja i dovršenja autoceste od Dubrovnika, preko Splita, Zadra itd. do Zagreba. I zbog toga nije se zaista dalo naslutiti. Nije se dalo naslutiti niti iz izjava gospodina Sanadera, niti bilo koga od vas. U vašim nastupima, imali smo mi svoje kao stranka, vi svoje od Splita pa ne znam gdje kada se govorilo o Dalmaciji, nikada se nije zaboravljlo evo, kolega Šeks je na jedan simboličan način govorio tada, nije bitno malo drugačije ali ferata je bila isto da tako kažem glavna u onoj priči koja se tada, bila je vezana za Europu itd. Ali, dakle i podsvjesno ferata je bila tu to je na vašem skupu bilo u Splitu. Hoću kazati, ja sada istinu govorim da sam bio iznenađen kada se dovelo u pitanje to, ipak se dovelo u pitanje. Možemo mi govoriti što hoćemo ministar je danas jasno kazao ne odustajemo od modernizacije Hrvatskih željeznica, to je pouno zastupnika HDZ-a ponovilo ali odgađamo. To je baš ono za feratu, odgađa se putovanje, la, la, la, kasni vlak 4 dana, 400 godina. Vanka ne kasni niti sekunde.
Ja vas sada molim da radi kolegice Opačić, svaki čas izgleda kao da ćete ju, kada mašete rukom, razumijete.
Neće, navikla je ona, ona to izbjegava. Neće, neće, čuvamo mi nju. Dakle, to odgađanje u jednom vokabularu da tako kažem feratijerskom, ... [[govornik se ne razumije]] već oni putnici kad čuju odgađa se vata ih znoj. Neki već zovu ženu šta će biti za večeru vraćam se ja, kada će ovo krenuti. Bojim se da to nije usproavanje samo od jedne godine, m drugo moram priznati da je bilo i prturiječih izjava. Ja bih vas molio, poslije ćete vi imati, sigurno još ćete nam se obratiti. I oko ovoga prema Splitu odnosno Split Zagreb ta pruga jer je i tu bilo kontradikrotnih, ovo sa Rijekom oni će pitaj boga kada. Mi još imamo šanse ali su bile i tu kontradiktorne izjave. Gospodin Šuker kao ministar fianncija to je nedvojbeno doveo u pitanje. Po meni sasvim jasno. Ja sam ga i onda pitao jer sam vas čuo na televiziji u 7,30 kada ste rekli da to ne dolazi u pitanje, ali mislim ne dolazi u pitanje do 6 mjeseca. O tome se radi. Dakle od 6 mjesca Zagreb Split 4 sata 55 minuta. Ja ponavljam to pitanje dali ostajete kod toga obećanja i te tvrdnje. Dobro mislim, ja to pitam sada jer je ovo i neko javno obvezivanje normalna stvar ne samo prema nama ovdje nego prema hrvatskoj javnosti. Dakle, zaista zaustavljkanje ovoga koncepta razvoja modernizacije željeznice nije se dalo naslutiti. Bez obzira gospodin Sanader je govori ono trebalo bi se još uložiti tako dalje, koliko se sada ulaže ne ulaže. Ali nije se dalo naslutiti. Zbog toga se nemojte čuditi što mi iz opozicije govorimo dasu došle na naplatu neke druge stvari. Koje su vama u hijerarhiji vrijednosti ili po logici stranačke nužnosti ne znam čega, važnije. I jednostavno idu sredstva negdje drugdje ne idu vamo. Štot je to dali je to obećanje nekom paretnetu ili nije, ja uopće neću u to ulaziti. Ali hrvatska javnost i građani će procjeniti to. Procjeniti to jer ovaj veliki dakle, velilki zahvat po meni zaista se nije trebao zaustavljati. Ja ću to vezati za ono što se sada dešava u Hrvatskim željeznicama jer smo mi svjedoci ne samo da je zaustavljen taj projekt. Odgođen. Nego da su zaustavljeni što je po meni najvažnije ne znam hoćete li se vi složiti, ali i za ustavljen je jedan uspješan rad jedne uspješne uprave hrvatskih željeznica. Ja ne znam kako će se to odviti dalje. Ali je činjenica da je došlo sve to skupa u pitanje, pale su teške optužbe. Za mene mislim da, ja mislim da bi bilo bolje da premijer bilo tko on bio, do jučer se Ivicu RAčana optuživalo žestoko kada je davao svoje mišljenje nakon donesenihj presuda nekih. Kada se osvrnemo na to. Sjećate se. Sada smo bili u prilici da čujemo premijera. Prije nego što se utvrdila krivnja, ako je ima, on jeste rekao možda. Ali u glavnom dnevniku premijera kaže, takvim vokabularom, gdje, ja iamm osjećaj da izvršan vlast i te kako, prvi čovjek izvršne vlasti, i te kako sada stvara ambijent, klimu a živimo gdje živimo nemojmo se zavaravati. to utječe na formiranje jednoga ambijenta, političkog, ljudskog, vrijednosnog, kako got hoćete. GDje defacto na optuženičku klupu već postavljena jedna ekipa. I to ekipa koja je vrlo uspješno od 90. te na ovamo napraivla što je napravila, 15 tisuća radnika je tamo otišlo ih je 6000 u tri druga poduzeća koja rade. Razvijela su se željeznice, bez obzira što mi govorili o dugovima ne dugovima. Te željeznice koje svudgje škripe u tranzicijskim zemljama gdje je to jedan veliki problem su stavljene na noge i zaista su krenule po voznom redu i putovale i te kako prema onoj zadnjoj stanici. Čini mi se da je to pogrešno jer je to onda politička osuda nekoga. prije nego što je sud ili bilo tko drugi nadležan utvrdio bilo šta. Čuli smo od nekih kolega, tri države, Njamčka Italija, Španjolska to se zna, nudili su svoje to su tri velika proizvođača. Nudili su svoje tipove vlakova koji su an neki način korespodentni toj nagibnih vlakova toj pruzi budućoj. Odlučilo se za njemačku bez natječaja zbog toga što te tehnologije nameću uprao samo takve vrste vlakova i upravo taj proizvođač po tome to se zna a utvrditi će se valjda sve, davao najjeftiniju ponudu. Ali ja mislim da gospodin Sanader ako je htio mogao kao građanin prijaviit to. Nekome pa neka istražuje šta ja znam tko. Neka i dužan je kada sumnja kaže Ingrid. Ali zaista u glavnom Dnevniku pa ljudi moji glavni dnevnik gleda 2 miliona odraslih građana Hrvatske. To je kreira se javno mijenje. Poslije takvog stavljanja na otpuženičku klupu ljudi koji su napravili ogroman posao. barem ja tako mislim, bar ja tko mislim. I ja mislim da ste doveli u pitanje uspješno poslovanje. Pa koliko got odgađali ovu modernizaciju uspješno poslovanje van nitko živ normalan neće pod takvim uvjetima mača nad glavnom prijetnji i političkih osuda jer izvršna vlast nešto govori prije sudske neće pod tim uvjetima raditi. To je moje mišljenje. I mislim da je to loše, da to ni kome ne treba. Pa nema nikakve sumnje da je interes svih nas ovdje koji got sjedimo da svi bi volili da sutra krenu te željeznic.e To je jasno, ovdje se samo radi zbog čega sad ne ide, i šta se tu dešava. Naša je procjena da nije došlo do smjena, došlo je demokratskim putem, ste dobili većinu da bi se to završilo. Šteta što nije.
Hvala lijepa kolega Jurjević. Samo jednu informaciju kolegama. Vrijeme rasprave je istaklo kada počne treptati crveno svjetlo. A ne kada se upali. Tako budemo načisto. Ispravak netočnog navoda potpredsjednik Doma poštovani kolega Milonović.
Uvaženi zastupnik Jurjević je spomenuo da je premijer Sanader nekoga stavio na optuženičku klubu ili unaprijed optužio što ne odgovara istini. On je samo rekao da će utvridti činjeničko stanje. I to se ne može usprediti sa izjavom bivšeg premijera RAčana rečemo u slučaju Gospiša spektualno privođenje kada je rekao, taj dan u Gospiću su uhićeni krimnalci i ratni zločinici, Što se kasnije utvrdilo da nije istina.
Hvala lijepa kolega. Ispravak netočnog navoda kolega Markovinović. Izvolite.
Kolegi Jurjeviću. Netočna je njegova izjava da je riječ o političkoj osudi. Mi smatramo da vlakove je trebalo nabavljati preko natječaja kao što i mi moramo sve preko 20 tisuać kuna ići preko natječaja. Politička osuda je bila 2000. kada smo načelnici i gradonačelnici HDZ-a dobivali pozive u pol noći i bili privođeni na obavještajne razgovore. Potpis SDP-e u osudama svagdje.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu. U ime, poštovani kolega Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade REpublike Hrvatske, pa čujte puno je toga rečeno ali čini mi se da je prijedlog zakona po mojem sudu došao nepripremljen kako bi Sabor mogao valjano odliučiti o dilemama koje su ovdje iznesene. Naime, ima nešto što ja ne mogu razumjeti. Vlada kaže da je progarm i projekt dobar i dan ne odustaje od projekta. Vlada kaže samo da odgađa projekt. DRugim riječima sve analize potvrđuju da je projekt dobar. Ali Vlada ne kaže zašto odustaje, a ako odustaje koje su posljedice, dakle ne odustaje O.K. Ako odgađa koje su posljedice. Koje su posljedice ako odgađa? U čemu se one sastoje? O čemu mi odlučujemo? O čemu Sabor odlučuje? Hoće li nastaviti dinamiku projekta modernizacije Hrvatskih željeznica i usklađivanja sa standardima Europske unije ili će odgoditi taj projekt? Koja je posljedica odgađanja? Hoće li to ići na ruke našoj konkurenciji recimo za luke? Hoćemo li mi dati da se razvoj na temelju ovog projekta za kojeg kažu da je dobar, olakša konkurenciji? Jel' to naša odgovornost? Koje su to analize koje su nama date da projekt modernizacije Hrvatskih željeznica može se odgoditi da neće biti posljedica ni u lukama, ni u ekologiji, ni u pristupanju Europskoj uniji, ni izgradnji standarda, a niti u socijalnoj sferi. Pa već su ovdje mnogi rekli da željeznica ima može se reći kičmu u dijelu gospodarstva, da je na nju oslonjeno najmanje nekoliko firmi vrlo značajnih. Ja neću spominjati imena, ali se govori o 15 tisuća radnika. 15 tisuća radnika. Ako i to zanemarimo, otkuda pravo ovom Saboru da kaže da nećemo 2007. godine imati Hrvatske željeznice u razini Europske unije? To se nama nudi. Da će Riječka luka zaostajati zato što roba ne stiže ni na vrijeme ni sigurno. Hoće li Splitska luka zaostajati zbog toga? Možemo gledati to i na treći način. Hoće li radnici iz unutrašnjosti dolaziti autima na more ili će željeznicom? Nesporno je da je željeznica socijalno dakle jeftiniji prijevoz, prihvatljiviji. Nemamo mi pravo tek tako na temelju voluntarističkog prijedloga odlučiti. Nemamo mi pravo na to. Sredstava ima, ovo je investicija koja se može otplaćivati ne jednu godinu, ne dvije godine, ne tri godine, 20 godina. Za ovu investiciju imaju interesa sasvim sigurno i nama prijateljske zemlje i sve europske zemlje jer Hrvatska će biti član Europske unije mi to htjeli ili ne htjeli. Što prije izgradimo standard, što prije postanemo konkurenti bit ćemo prihvatljiviji za Europsku uniju i naši radnici će biti konkurentniji u Europskoj uniji. Ja bih bar volio da se radila studija o isplativosti završetka ovog projekta i vremenu koje je to, optimalno vrijeme da tako kažem, za završetak investicije. Nema toga u obrazloženju materijala. Nisam sklon nikakvim strahovima, ali moram reći da su me novinari pitali je li gospodine Leko je li to može biti razlog da će se neki dijelovi ili neke pravne prateći gospodarski subjekti privatizirati kada željeznica bude ekonomski neisplativa. Pa nemojmo zatvarati oči. Mi znamo kakva se privatizacija vršila u Hrvatskoj. Mi znamo kako se vršila privatizacija. Najprije firma loša, loša, propada, onda je kupe pa onda je sanira. Ja ne mogu vjerovati da će to biti, ali nemojmo gubiti iz vida da građani znaju šta se događalo i kako se vršila privatizacija bez obzira koja je Vlada bila, kad je počela privatizacija i koje su posljedice nje. Posljedice su da je bio gubitak milijun radnih mjesta. Milijun radnih mjesta smo izgubili u privatizaciji. Zbog toga kolegice i kolege zastupnici da li će se donijeti odluka da se po litri goriva poveća cijena 0,30 kuna ili 0,60 kuna, 0,30 kuna ne može biti na temelju hoću-neću. To ima posljedice i ekonomski rezon, financijski i ekonomski rezon, ali najvažnije ima razvojni rezon i mi nemamo pravo u ime budućih generacija rezati granu na kojoj će sjediti oni. Hvala vam lijepo.
Hvala vama poštovani kolega Leko. Replika kolega Pasecky. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Dizali ste pločicu zato sam ja … … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, onda ste se s njome igrali. Hvala lijepa. Na redu je poštovani kolega Ivan Vučić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] rekao bih dobro je da mi ovdje večeras raspravljamo o željeznici, o modernizaciji željeznica i žao mi je što ne prenosi televizija jer željezničari bi sigurno bili zadovoljni, jer rijetko kada o problemu željeznice je raspravljalo se na tako Visokom domu i drago mi je da se mi večeras ovdje svi slažemo u jednom da je modernizacija željeznice potrebita, no svatko ima svoju koncepciju. Opozicija ima koncepciju da modernizacija željeznice treba ići ubrzana sa opterećenjem hrvatskih građana, sa uvođenjem 0,73 lipe po litri benzina. Pozicija Hrvatska demokratska zajednica sa svojim koalicijskim partnerima ima program da idemo u modernizaciju željeznica i to je naše predizborno obećanje. Mi od toga ni ne odustajemo. Isto tako moram reći da nismo znali za financijski bankrot države, za 6,5 milijardi kuna obveza koje su u ovoj godini za 22 milijarde obveza koje dolaze u narednom periodu. Zakon o Hrvatskim željeznicama ovaj Visoki dom donio je 17.7. protekle godine, obnovljen je u "Narodnim novinama" 30.7. i iskreno me čudi da vlast tada nije taj zakon počela primjenjivati od 1.8., dakle vi ste tada kao vlast odgodili zakon godinu i pol dana, a mi sada privremeno ga odgađamo samo na godinu dana, dakle i u tom dijelu vi ste zakon odgodili u većem dijelu. Tadašnja Vlada donosi odluku o zaduživanju u investicije u Hrvatske željeznice od 15 milijardi kuna. Ja ovdje moram reći da Zakon o željeznicama članak 29. govori ja ću ga pokušati malo pročitati: "Planovi izgradnje nove te osuvremenjivanje i održavanje postojeće željezničke infrastrukture utvrđuje se nacionalnim programom željezničke infrastrukture, u daljnjem tekstu: nacionalni program." Točka 2. "Nacionalni program na prijedlog Vlade Republike Hrvatske donosi Hrvatski sabor na razdoblje od pet godina." Ja koliko znam, a informiran sam od Vlade, da Hrvatski sabor takav prijedlog nacionalnog programa razvitka Hrvatskih željeznica nije dobio od hrvatske Vlade onda me zanima na temelju čega je donesena odluka o investiciji od 15 milijardi kuna bez da su to znali saborski zastupnici ovog Visokog doma. Mislim da je to neprimjereno. No ipak, ja i kao željezničar 30 godina svakako da podržavam modernizaciju željeznice. Znam u kakvom je stanju željeznica, znam i u kakvom su stanju željeznice u ostalim europskim zemljama pa i u nama susjednim. Isto tako, podržavam modernizaciju Ličke pruge. Ta pruga prolazi i kroz moje mjesto. No istine treba reći, večeras je ovdje mnogo saborskih zastupnica vezalo se, pa modernizacija Ličke pruge, pa modernizacija željeznice, ako se obustavi prestat će gospodarstvo, prestat će Đuro Đaković, neće raditi Janko Gredelj. Gospodo moja, istine radi glavni nositelj obnove Ličke pruge je austrijska tvrtka Fitelski. U stopostotnom izvozu šine za rekonstrukciju i modernizaciju Ličke pruge nabavljaju se iz Češke. Najveći dio pragova za obnovu Ličke pruge nabavljaju se iz Mađarske. Kamen, kamen koji je uz kramp hrvatski proizvod u obnovi Ličke pruge Hrvatska, Hrvatske željeznice izvoze hrvatski kamen izvoze papirnatovan i ponovno ga uvoze. Ukoliko ne vjerujete, donijet ću carinske deklaracije. Dakle, mi izvozimo hrvatski kamen i ponovo ga uvozimo. Čuo sam da Hrvatska država na tome zarađuje. Ako i zarađuje mislim da je protuzakonito i neprimjereno da poduzeće u vlasništvu države, da hrvatska Vlada krši carinske propise. Isto tako, da je donesen nacionalni program Hrvatskih željeznica, vjerujem da bi bilo i više modernizacije na toj Ličkoj prugi, da bi bilo i više koordinacija. Ja vas pitam, nagibne vlakove koje smo uzeli u Njemačkoj bez natječaja od firme Bombardieri koje bi trebale vozit 15. lipnja, odgovorno ovdje tvrdim, 4 sata i 25 minuta vozit će samo taj dan i nikada više. Nikada više, gospodo, jer 160 kilometara na pruzi od Zagreba do Splita kada su putni prijelazi neosigurani, kada mostovi nisu prilagođeni za tu brzinu, kada usjeci nisu prilagođeni za tu brzinu, to je samo fraza. Kakva je to moderna željeznica kad mi vozimo sa 160 kilometara i onda strojovođa ima nalog da u kilometru 42, 2 mora stati jer je putni prijelaz neosiguran. I onda skretničar dolazi iz stanice B na biciklu, osigura putni prijelaz, pusti traktor i onda mi sa 160 kilometara nastavimo dalje. Takva je modernizacija naših Hrvatskih željeznica. Nekoordinirano. Totalno nekoordinirano između Hrvatskih željeznica i poduzeća kćeri koje kao kćerke poduzeće zarađuju jako, jako puno. Jer reče mi jedan regionalni direktor kad sam vidio proračun, troškovnik za obnovu jedne blok kućice, 240 tisuća kuna, pa pitam ga, pa Joso, 240 tisuća kuna za kućicu 2 puta 2. Pa da li je to moguće? Ma znaš, željeznica daje 40, 50% više nama kćerima poduzećima jer mi ćemo ić poslije u privatizaciju pa da budemo spremni za tržište. Da li je to poštivanje Zakona o nabavi roba i usluga? Isto tako, da je donesen nacionalni program o obnovi željeznice, sigurno bi bila prioritet riječki pravac, koridor 5B, od Koprivnice do Rijeke. Svi znamo koliko je luka Rijeka radila, koliko je bruto tom kilometara prevozila dnevno. Gospodin Linić to zna, 22 tisuće tona. Danas Rijeka, kuća vlakova Rijeka ima 11 ispravnih lokomotiva i niti jednog elektromotornog vlaka. Tamo je sustav vuče 3 tisuće kilovata. Mi ovdje do Moravica se vozim 25 tisuća kilovata. Dakle, jedna smo od rijetkih država koja imamo 2 sistema u svojoj državi. Mislim da je prioritetno uložit i u programu nacionalnih obnova željeznice restrukturiranja stavit da li produženje monofaznog sistema do Rijeke, da li nabavku lokomotiva istosmjernog sustava. Po meni, osobno kao željezničaru bilo bi najbolje nabaviti 20 lokomotiva, a vidim da je sindikat strojovođa to predlaže. Više naponskih, više sistemskih lokomotiva koje bi bile spremne kad Hrvatska uđe u Europsku uniju i ući u globalni promet Europske unije, a to je svakako naš cilj. Sa ovakvim prijevozom u Dobavi ili u Šapjanama ili u Rijeci, kod nas će voziti Slovenci, a ne mi. Bez obzira na sve, ja podržavam ovaj Zakon, podržavam obnovu i rekonstruriranje Hrvatskih željeznica. Predlažem da ovaj Visoku dom da obvezu Vladi da u jednom razdobnom roku donesen što je i po zakonu, nacionalni program restrukturiranja Hrvatskih željeznica pa da po donošenju nacionalnog programa sa strane ovog Visokog doma vidimo koliko ima sredstava u državnom proračunu za restrukturiranje, ako nema da idemo i na ono što je predlagala bivša Vlada, pa je to je i opterećenje građana. U kojem iznosu to će se vidjeti pa i ono na litru benzina. Hvala vam lijepa. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Hvala lijepa poštovani kolega. Sad imamo prvo nekoliko replika pa onda ispravci netočnog navoda. Prva replika, kolega Linić.
Moj kolega je neprekidno spominjao 60 lipa, opterećenje građana za gorivo. Netočno je. Vlada u prethodnom sazivu, koalicijska Vlada Ivice Račana je projekcije izradila. Povećanje cijena goriva za 30 lipa, a 30 lipa smanjenje prihoda državnog proračuna iz trošarina. I to su 60 lipa. 60 lipa bez kojih željeznica ukoliko nema direktnih prihoda neće moć ni živjeti ni funkcionirati. I neće biti moguće izvršiti bilo kakve investicije rekonstrukcije željeznica. Stvarnih prihoda o kojima se više u ovom Saboru neće moći razgovarati jer su to načini da će bankari biti uvjereni da je siguran priliv u Hrvatske željeznice. Iz razloga što su državne potpore uvijek minimalno 150% u odnosu na vlastite prihode. A ako ulazimo u investicije tada će biti više od 2 puta veće nego redovni prihodi željeznice. Tada je odgovornost svih nas da stvorimo stvarne, realne, prepoznatljivo izvore koje će financijeri koji osiguravaju kredite i prepoznati i biti sigurni da nema više dvojbi da će neka Vlada smanjiti, ukinuti, prolongirati proračune hrvatskih željeznica. To je razlog zašto je neophodno ostati sa 60 lipa, zašto 30 lipa i nije problem jer još uvijek cijena benzina i goriva u Hrvatskoj u odnosu na naše okruženje i naše susjede je konkurentno. I tih 30 lipa bi svaki građanin mogo izdržati, pogotovo što to znači razvoj i ne samo željeznica nego naša platna bilanca, poboljšanje naše industrije ...
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani kolega Vučić. Izvolite.
Pa evo, ja se možda i vjerujem gospodinu Liniću da je Vlada, da je ostala na vlasti to namjeravala, da je to 30 kuna [[Upadica: 30 lipa.]] 30 lipa, oprostite. Ali ja ću pročitat ono što je za mene sveto pismo, a to je Zakon. Piše: "financiranje željezničke infrastrukture, članak 31., izvori sredstava za financiranje željezničke infrastrukture". Pod stavkom 2.: "sredstva iz prodaje cijena naftinih derivata u visini od 0,60 kuna po litri za održavanje željezničke infrastrukture." Hvala.
Hvala lijepa. Replika, kolegica Zgrebec ima. Polako, poslije će doć ispravci netočnog navoda.
Danas smo čuli ne samo o 6 i pol milijardi kuna nego da će i država zbog toga bankrotirati. Kolega, čini mi se, jako slabo cijenite Hrvatsku ako mislite da će zbog toga bankrotirati. A u projekciji Proračuna za 2004. godinu imamo novo zaduživanje od 3,6 milijardi dolara pa zamislite tko bi to dao državi u bankrotu još 3,6 milijardi dolara novoga kredita i novog zaduženja. A što se tiče ovoga što čitate to je točno, pa mi sada u proračunu imamo trošarinu koja je ne znam na pamet koliko, dakle ne govori se povećanju cijena govori se o iznosu koji se naplaćuje iz trošarina, u cijeni goriva i sada trošarina koja veća od 0,60 lipa.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na ispravke netočnih navoda, prvo kolega Linić ima ispravak netočnog navoda.
Ispravak netočnog navoda, Vlada Republike Hrvatske je donijela nacionalni program. Usvajanjem programa željeznice 2003., 2007. je nacionalni program, potvrđen od Vlade, pa to Vladi nije bilo dovoljno nego ga je uputila u Hrvatski sabor, pa ispravljam i netočni navod da ovaj Sabor se nije bavio željeznicom. U 5. mjesecu i strategiju prometa i program srednjeročne željeznice i pitanje subvencioniranje pa čak i u uskladio Zakon o željeznici sa europskim normama u toku samo protekle godine znači imamo jedno i imamo raspravu u Hrvatskom domu.
Hvala lijepa kolega Linić. Ispravak netočnog navoda kolegica Zgrebec.
Kolega Linić je ispravio.
Kolega Linić ima još jedan ispravak netočnog navoda, izvolite.
Ponavljam da u replici...
Molim na temeljno izlaganje i kod replike, kod odgovora na repliku je također bilo ispravak netočnog navoda gledajte dobro što se dešava.
U replici moj kolega zastupnik je istaknuo da 60 lipa u Zakonu znači 60 lipa povećanje cijena. To je netočno. 60 lipa u Zakonu znači da se jednim dijelom može smanjiti prihodi državnog proračuna s drugim dijelom povećati cijena goriva o projekcijama kada se radi o Zakonu o željeznicama imate upravo ove elaboracije. A samo podsjećam kada se išlo u ceste, cestama se dasla jedna kuna, jednim dijelom povećanje, a drugim dijelom smanjenje prihoda u državnom proračunu.
Hvala lijepa kolege. Nastavljamo sa raspravom. Povreda Poslovnika izvolite kolega.
Povrijedili ste Poslovnik u članku 209. koji kaže da zastupnik može ispraviti netočan navod i odgovoriti na izlaganje repliku samo jedamput i to na osnovno izlaganje. Prema tome, povrijedili ste Poslovnik kada ste po drugi put dali ispravak netočnog navoda ja vas molim da to ubuduće ne radite.
Hvala lijepa kolega na upozorenju. Na redu je za raspravu kolega Zvonimir Mršić.
Hvala lijepo. Ja ću postaviti svima nama pitanje kada smo se posljednji put vozili vlakom, kada smo posljednji put naručili da nam Hrvatske željeznice prevezu neki teret, i znamo mi uopće o čemu mi danas govorimo ili govorimo na temelju onoga što pišu novine, što pišu sindikati, što imamo nekakvu predodžbu o onome što mislimo da bi Hrvatske željeznice trebale biti ili mogle biti. Znamo li mi uopće kakvi su vagoni, znamo li tko se koristi željeznicom, znamo li koliko Hrvatska željeznica na prosjećnoj dionici kasni, znamo li koliko košta karta od jedne dionice do druge dionice. Ja se s vremena na vrijeme koristim željeznicom i to se koristim željeznicom na najrentabilnijoj prugi u Hrvatskoj to je pruga Koprivnica-Križevci-Vrbovec-Dugo selo-Zagreb. Cestovni prijevoz je uglavnom privatiziran tu država više nema svojim interesa vlasničkih, ali željeznica je još uvijek u državnim rukama i zbog toga postoji odgovorost države prema građanima Hrvatske za ono što se zbiva u Hrvatskim željeznicama zato što građani Hrvatske godišnje subvencioniraju Hrvatsku željeznicu iz svojih poreznih davanja. I Hrvatska država mora građanima Hrvatske osigurati očekivani i željeni stupanj usluge Hrvatskih željeznica. Ja sam ovdje moram reći najviše pogođen odgađanjem modernizacije Hrvatskih željeznica zato što je gotovo pola iznosa od tih 15 milijardi kuna trebalo biti investirano u drugu izbornu jedinicu. Već ovog proljeća trebalo je početi sa gradnjom pruga Gradec, Sv. Ivan Žabno, Bjelovar gdje su do sad Hrvatske željeznice uložile negdje oko 7 milijuna kuna, otkupljeno je zemljište, postoje projekt, građevinska dozvola je izdana i dinamika napravljena u dvogodišnjem projektu ove godine da se grade objekti a sljedeće godine da se ti objekti spoje. Danas smo čuli da će putnici na dionici Zagreb-Split, a mislim da ima negdje oko 400 km 30. 5. voziti se za 4 sata i 50 minuta, ja to pozdravljam drago mi je da je Hrvatska vlada izdala jamstvo ili da će izdati jamstvo kada se usvoji proračun za 70 milijuna eura kredita da se obnovi lička pruga, ali istovremeno dakle i danas ali i 1. lipnja putnici iz Bjelovara će 90 km prevaljivati i za to će im biti potrebno dva sata i morat će uglavnom presjedati jer samo dva puta dnevno mislim ide direktni vlak. Direktno vlak Bjelovar-Zagreb. Radi se o 90 km, radi se o gotovo prigradskom naselju Zagreba, i radi se o gradu gdje imamo veliki broj dnevnih migranata, ljudi koji nemaju mogućnost raditi u Bjelovaru, nego su potražili, išli trbuhom za kruhom i rade u Zagrebu i radi se o velikom broju studenata. Radi se o vlaku koji grad Bjelovar, i Bjelovarsko-bilogorska županija značajno subvencionira i mislim da je ta linija jedna od rentabilnih. Jednako tako ove godine trebalo se nastaviti remont pruge Križevci-Koprivnica, očito to se usporava ili odgađa ili trebalo je započeti sa izgradnjom drugog kolosijeka pruge Dugo selo-Vrbovec i nastaviti se prema Koprivnici, pruge koja je napravljena 1856. godine i koja je bila jedna od značajnih tada infrastrukturnih i gospodarskih projekata Hrvatske i koja je omogućila razvoj i Koprivnice i Križevaca i Vrbovca i dijelom Zagreba i svakako poslije luke Rijeka i Rijeke. Na žalost i od toga se odustaje odnosno usporava. Imaju li ovi putnici iz Bjelovara i Koprivnice i ovih gradova o kojima sam govorio alternativu? Ne, zato jer nemate cestu. Nemate cestu iz Bjelovara do Vrbovca, nemate cestu iz Koprivnice do Vrbovca i ne zna se kada će biti zato jer je ove godine u Hrvatskim cestama na žalost planirano samo 5 milijuna kuna za nastavak brze ceste Greda-Gradec i gotovo je neizvjesno što će biti u projektu 2005., 2009. kada bi ta brza cesta trebala doći do Mađarske granice odnosno do Virovitice. Kada bi bila ta alternativa možda bi mogli reći ok, nećemo ići željeznicom, ići ćemo cestom što je svakako neprihvatljivo. Cestovni prijevoznici iz Koprivnice a ima ih puno, jer je privreda jaka i ima jako puno izvoza, idu u Maribor i čekaju dva do tri dana da bi se ukrcali na vagone i na takav način prešli preko Austrije zato jer nema dovoljan broj dozvola za prijelaz, odnosno i kamioni nisu zadovoljavajućeg standarda da bi se u tolikoj frekvenciji mogli voziti. I sad se ja pitam zašto smo mi to eto kažnjeni da nam se odgađa projekt koji je trebao značiti razvoj infrastrukture odnosno stvaranje pretpostavke za infrastrukturu. Mi niti ćemo dobiti cestu u mandatu ove Vlade niti ćemo dobiti željeznicu u mandatu ove Vlade. A rekao sam kad je bila rasprava o Proračunu Koprivničko-križevačka županija županija u kojoj se ubere godišnje preko dvije milijarde kuna poreznih prihoda, a gdje se vrati manje od 800 tisuća kuna poreznih prihoda. Preko milijardu i dvjesto milijuna godišnje dakle se izdvaja za centralnu državu i redistribuira se u neke druge, druge gradove. Danas je ovdje bilo rasprave o tome što će biti sa radnim mjestima u Slavonskom Brodu, Kutini, Čakovcu, Zagrebu. Ja se pitam što će biti sa radnim mjestima u Koprivnici? Hrvatske željeznice su bile treći poslodavac u Koprivnici nakon Podravke i Bilokalnika i mi smo puno očekivali od modernizacije Željeznica zato jer smo vjerovali da će to omogućiti otvaranje novih radnih mjesta. Veliki broj mladih ljudi iz Koprivnice studira na Prometnom fakultetu očekujući da će se moći zaposliti na Hrvatskim željeznicama zato jer su im roditelji radili na Hrvatskim željeznicama i oni su željezničari. Oni su to željeli ponovno biti. Sad se postavlja doista pitanje je li se usporilo ili se od projekta odustalo. Ministar je i danas rekao nekoliko puta da ni bivša Vlada nije vjerovala u projekt i da ga vjerojatno kao takvog nije, ne bi niti provela. Sada se dakle postavlja pitanje da li ova Vlada vjeruje u taj projekt, samo ga usporava ili Vlada u potpunosti redefinira projekt. Bilo bi nam puno lakše danas razgovarati pa i odlučivati da je Vlada uz Proračun dala projekcije za 3 godine što je zakonska obaveza, ali svakako da nam je i uz ovaj Zakon dala projekciju što znači usporavanje modernizacije Hrvatskih željeznica. Da li će to biti u 5 godina, u 7 godina, u 10 godina ili modernizacije Hrvatskih željeznica znači da će se od nekih projekata odustati. Tada bi sa puno lakše, sa puno lakše, sa puno više argumenata o tome mogli razgovarati i možda bi bilo dobro da ministar Kalmeta u svom završnom obraćanju doista odgovori prije svega na pitanje što se tiče moje izborne jedinice jer ja moram sutra građanima u mojoj izbornoj jedinici objasniti što će se događati i u kojoj, kojem, kojoj dinamici, ali jednako tako i u ovim drugim projektima. I u konačnici predlažem da još ima vremena da se sav novac koji je u Državnom proračunu predviđen za kupnju novih automobila prenamjeni u Hrvatske željeznice, a da svi oni koji su se mislili voziti tim novim automobilima se voze Hrvatskim željeznicama. To bi bilo logično. Hrvatske željeznice su u vlasništvu Hrvatske države pa tako i Vlade. Prema tome nema razloga da se ministri, državni tajnici, pomoćnici ne voze Hrvatskim željeznicama. Ušparali bi na cestama, ušparali bi na automobilima a pomogli bi Hrvatskim željeznicama. I kada bi to bilo tada bi sasvim sigurno ne ovaj projekt bio usporen nego bi ovaj projekt bio dinamiziran. I na kraju drago mi je da kolega Vučić je jedini od nas najstručnije raspravljao ovdje u Saboru o Željeznicama jer je željezničar, ali vjerujem da svi njegovi argumenti govore u prilog toga da se ovaj projekt treba usporiti.
Hvala lijepa kolega Mršić. Na redu je za ispraviti netočan navod kolega Đakić.
Gospodine dopredsjedniče ispravio bih navod kolege Mršića da ne postoje ceste od Bjelovara do Zagreba, moram ga razuvjeriti da se iz Virovitice do Zagreba dolazi za sat i 40 minuta i da ceste postoje. Treba spojiti još obilaznice pa će biti brže dolaziti. Moram ga razuvjeriti da i rentabilnost pruge Bjelovar-Kloštar Podravski je totalno nerentabilna pruga, a uloženo je u nju novaca i novaca.
Molim ne dobacivati iz klupa. Ispravak netočnog navoda poštovana kolega Sučec-Trakoštanec. Izvolite.
Ja sam digla repliku ali to mi je malo dulje, istina jer ja [[Upadica: Izvolite sa replikom ako želite.]] Onda istine radi samo da bi ostalo zapisano. Ovako, da je prošla Vlada odnosno da su vlade izvršavale planove jedna, druge ne bi mi danas o dva ova projekta koja je gospodin Mršić naveo a iz iste smo županije, uopće razgovarali. Dakle ako se radi o pruzi Sv. Ivan Žabno-Gradec onda je meni više stalo nego njemu jer živim u sv. Ivanu Žabno dakle do te pruge, a trebala je biti izgrađena prema svim planovima do 2003. ni lopata nije zakopana, a nadam se da će naša Vlada tu prugu i sagraditi. Imamo dovoljno vremena u mandatu da ju i realiziramo. Dakle što se tiče brze ceste isto je istina da od 1999., ne znam da li Vlada, županija ili netko nije prstom maknuo oko tih projekata i nije od Hrvatske geodetske uprave preuzeo aurofotogarmetijske snimke za koje je trebalo platiti 100 i nešto tisuća kuna. Dakle nije se 4 godine odnosno skoro već 5 ni poradilo na tim projektima i drago mi je da su ti projekti ponovno aktualizirani i da će se i na njima raditi. Dakle nije točno da se neće ništa napraviti. A što se tiče Željeznica, vozim se i ja njima i vrlo mi je stalo i prva čestitka koja mi je stigla kad sam postala izabrana zastupnica mi je stigla upravo od Sindikata hrvatskih strojovođa i to moram reći istine radi. Dakle ja sam shvatila i podržavam stav Vlade koja će u vremenu malo duljem nego što je bilo procjenjeno i možda koji mjesec kasnije početi pitajući one koji su dosad to radili, a ne optužujući i nisam se javila za ispravak teškog navoda, da su samo postavljena neka pitanja na koja će netko morati dati odgovor. Da li su ta pitanja za nekog teška ili laka pokazati će znači budućnost. Prema tome gospodine Mršić i ja sam iz te izborne jedinice i ja sam iz te županije i ja se trudim i možda više od vas da se upravo ta dva projekta provedu i biti će provedena.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Mršić.
Pa prije svega kolegica Sučec-Trakoštanec vi ne znate koliko je meni stalo da građani Sv. Ivana Žabno mogu se voziti vlakom. To što, to koliko vi i što mislite zadržite za sebe. Vi dakle nemojte tumačiti kome je više stalo. Nemojte to tumačiti, prepustite to da tumači svatko za sebe i da dobije ili ne dobije povjerenje birača. To je jedno. Drugo, sve vlade Republike Hrvatske su i moje vlade, ne samo vaše. Ne postoji vaša i naša vlada nego postoji Vlada Republike Hrvatske pa prema tome i ova Vlada je i moja Vlada je li, tako da i, i nije važno, nije važno sada u ovom trenutku tko se više trudi oko čega. To ćemo vidjeti u konačnici i sutra kako ćemo dizati ruke za amandmane. Nisam baš vidio puno vaših amandmana za našu izbornu jedinicu, a vidjeti ćemo kako će sutra se tko truditi oko, tko truditi oko amandmana, a 4 godine su jako kratki period i vidjeti ćemo što će tko napraviti za svoju izbornu jedinicu. A inače kolegi od Virovitice do Zagreba vam treba sat i pol, a i 7 bodova.
Hvala lijepa. Nastavljamo dalje sa raspravom. Na redu je u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Slavko Linić završnih 5 minuta.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege želim napomenuti u ime Kluba još jednu činjenicu. Željeznice imaju još jednu konkurenciju. Zove se cesta. Sa završetkom izgradnje cesta željeznica će izgubiti najveći dio putničkog prometa. Najveći dio. Odgoda od dvije godine znači da će cesta preuzeti većinu putnika i da u tom trenutku željeznica na hrvatskim tržišnim pozicijama će izgubiti borbu. Vratiti putnike nakon dvije godine biti će vrlo teško i to je ono što također želimo napomenuti da će u željeznici padati prihod, padati će prihod i tog trenutka će subvencioniranje iz državnog proračuna biti još veće. Želim vrlo jasno reći da su točne činjenice, da je milijardu i 400 kuna kredita uzeto. U ovoj godini nedostajat će od 500 do 800 milijuna za redovne djelatnosti željeznice, subvencioniranje pruga i određenu investicijsku aktivnost koja je Vlada predvidjela. Tih novaca će u željeznici nedostajat, i novac predviđen za željeznice nije dovoljan. I sad dolazim na ono najbitnije, što u ime Kluba još želim jedanputa potaknuti. Vidite, dio nas je u prošlom sazivu dobilo etiketu sluge MMF-a. Ali nikad niste čuli da se Vlada gospodine Ivice Račana pozivala da nešto MMF od nas zahtjeva. Ne. Reforme i u radnom zakonodavstvu, reforme u socijali, reforme koje smo imali također u proračun i potrošnji bile su Vladine reforme. I nikad se nismo pokušali zaštititi da to od nas zahtjeva MMF. Ali je MMF potvrđivajući tu politiku omogućio stvaranje financijskog tržišta u Hrvatskoj, i kredita koji omogućuju čak i ulaganje u željeznice. Jer ulaganje u željeznicu nisu isplativa ispod 40 godina, ispod 40 godina. Ali smo upravo vodeći refomsku politiku omogućili financijsko tržište i financijsku poziciju Hrvatske da je moguće ulagat. Problem ulaganja u Hrvatske željeznice nije nedostatak novac, ima ga. Osiguravanjem prihoda koje mi nudimo a to je 60 kuna iz cijene goriva, izvinjavam se 60 lipa koje ne moraju značiti kompletno povećanje cijena, značilo bi osiguravanje projekta. Problem Hrvatskih željeznica i ulaganje je eventualno primjedba MMF-a da to diže deficit. Da to diže deficit. MMF nije bio ni za ceste, i nije bio za to da u tri godine izgradimo cestu za Split i da idemo ubrzano prema Rijeci. i da nastavljamo na ostalim pravcima i program koji je dan za Hrvatske ceste. Nije prihvatio. Ali niste čuli da smo mi rekli ne može. Prihvatio je na kraju. i dao je svoje potvrde. Posao Hrvatske vlade je da shvati, da željeznica ima novaca, mogu se osigurati prihodi, a problem deficita je problem pregovora Hrvatske vlade i MMF-a. i MMF nije taj koji može diktirati razvoj. Jer tog trenutka se možemo pitati da li će po Hrvatskoj voziti Austrijske, Njemačke, Švicarske željeznice i da li ćemo biti samo ti koji ćemo morati urediti infrastrukturu da bi oni imali pravo na koncesijsku vožnju po Hrvatskoj. I to je odgovor zašto moramo imati svoju politiku, i zašto Vlada mora se boriti za razvoj, pa čak i boriti sa MMF-om. Mi smo to uspjeli kad su ceste bile u pitanju, predlažemo da Hrvatska vlada izbori razvoj željeznica, jer novaca ima, i možemo ih ulagati u Hrvatske željeznice. I imamo sposobne ljude, i imamo struku koja može provesti i restrukturiranje i rekonstrukciju Hrvatskih željeznica.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik potpredsjednik doma, gospodin Luka Bebić. Izvolite.
Gospodiine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. O problemu modernizacije željeznice ne može se govoriti izolirano kao da je to problem sam za sebe i ne zadire ni u jedan drugi problem. Recimo slušali smo rasprave pune cinizma. Ja tvrdim pune cinizma od onih koji su potrošili unaprijed 8% državnog proračuna za ovu godinu. I utoliko je smanjena manevarska sposobnost Vlade da uravnoteži ovaj proračun za ovu godinu, pa tako i da vjerojatno bi jedan dio toga otpao i na željeznice. To je činjenica. Drugo, nezakonito su trošene milijarde tih 8% ili dvanaestinu državnog proračuna, jernije jedan veći dio toga duga dobio suglasnost i potvrdu u Hrvatskom saboru. Osim toga, kad se procijenjuje naše mogućnosti i u modernizaciji željeznica, treba još jednaput kazati za one koji lako zaboravljaju, da je Hrvatska dužna ove godine 16,8 milijardi kuna duga plus 5 milijardi kamata, što iznosi negdje oko 22 milijarde i plus ovih 6,5 milijardi koji su unaprijed potrošili oni koji nam sad dijele lekciju kako bi trebali i što bi trebali mi raditi. Oni su nam onemogućili veliki dio onoga što smo htjeli učiniti, i preraspodjelom pojedinih stavki u državnom proračunu bolje riješavati pitanja, pa i modernizaciju željeznica. Ne može se u ovoj godini potrošiti 6,5 milijardi kuna, jer su one unaprijed potrošene. One su unaprijed potrošene, od velikog graditelja, i veliki stečajnog stručnjaka. Od njih su potrošeni ovi novci, i oni nam naravno drže i najbolje lekcije, najveće lekcije. Oni se sa cinizmom odnose prema ovome, o čemu mi danas govorimo i zbog toga smo mi djelomično u ovoj situaciji. A da smo recimo manje davali jamstva i novaca za Viktora Lenca, gdje je potrošeno oko pola milijarde kuna, pa je sada na granici hoće li ići u stečaj ili rekonstrukciju, i visi nekoliko stotina ljudi da li će izgubiti posao ili ne, i za toliko bi imali više mogućnosti u državnom proračunu da neke stvari riješavamo. Ali kao da se to zaboravilo. To je apsolvirano, o tome ne treba govoriti, nego treba samo govoriti o segmentu modernizacije Hrvatskih željeznica. Naravno da svi žalimo zbog toga što će se usporiti dinamika, ali nitko nije odustao od toga. A razlog zbog čega je velikim dijelom leži u tome, što je ova bivša Vlada potrošila jednu dvanaestinu Hrvatskog proračuna za ovu godinu ili 8% otprilike državnog proračuna. E sad, netko je spominjao kako ovdje netko prijeti USKOK-om. Ne treba USKOK-om prijetiti, jer USKOK je legalno tijelo Hrvatske pravne države i on će raditi onako kako mu to nalaže zakon, i ne treba to prijetiti niti se prijeti nikome, nama je prije četiri godine rečeno da smo pod istragom kao HDZ cijela stranka, i velika je sada zapravo napredak i veliki je demokratski ozračje nakon četiri godine, a ono se sastoji u tome da ni jedna ni parlamentarna ni izvan parlamentarna stranka u ovoj Hrvatskoj državi nije pod istragom. Nadam se da će to jako dobro podpomoći da mnoge stvari bolje skladnije rješavamo jer evo mi smo preživjeli istragu prije četiri godine i evo nas ovdje ponovo u Saboru. Pozdravljam sve demokratske stranke. Nema nikoga pod istragom. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Radimir Čačić. Izvolite!
Hvala lijepo. Po 101. jubilarni put izjavljujem da je notorna besmislica i neistina tvrditi da je 6,5 milijardi prenesenih obveza iz prošle Vlade u ovu i ovdje je to po 101. puta ponovljeno. Ja još jedanput kažem da nije točno kao što je ministrica Dropulić sama ovdje rekla jučer. Hvala.
Poštovani zastupnik Slavko Linić, ispravak netočnog navoda.
Ispravljam netočni navod od 6,5 milijardi potrošenih novaca u prošloj godini koji treba platiti ovu godinu. Spominjući kolektivni ugovor kao jedan od razloga vrlo jasno velim to nisu plaće koje su isplaćene prošlu godinu. To su plaće koji će Vlada Republike Hrvatske početi isplaćivati ovu godinu. To je novac koji će se trošiti ovu godinu. Ali isto tako, ukoliko Vlada Republike Hrvatske ne želi takve plaće isplaćivati može pokrenuti pregovore sa sindikatom, izmijeniti kolektivni ugovor. To je vaša politika da nastavljate kolektivne ugovore koji su sklopljeni prošlu godinu. I novac i plaće isplaćuju se od 1.1.2004. godine i nijedna kuna nije isplaćena u prošloj godini po potpisanim kolektivnim ugovorima za koje tvrdite da su potrošeni.
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec, ispravak netočnog navoda.
Netočno je da je prenešeni dug 6,5 milijardi kuna. Ja sam već danas rekla dogovorite se koliki je taj dug jer niti uz najbolju volju, uz onu specifikaciju u obrazloženju proračune ne možemo identificirati što je to prenesene obveze. A o tome, o pamćenju i zaboravu čini mi se da su neki zaboravili da je 1999. godine ostavljeno 9,5 milijardi kuna pa tadašnja Vlada nije tražila alibi u ostavljenom dugu.
Hvala. Ispravak netočnog navoda dalje, poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa ispravljam netočan navod gospodina Bebića da nema ulaganja u željeznicu jer je ova Vlada potrošila 8% proračuna. To je netočno. Ulaganja nema zbog toga što ste se ponašali kao Djed Mraz i zbog toga što ste sada morali dati novac u potrošnju da biste isfinancirali svoja predizborna obećanja umjesto u investicije i razvoj.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, kolega Bebić netočno tvrdi da je investicija od 6 milijardi kuna više utjecala na financijsko stanje Hrvatske države recimo od privatizacije tiska, banaka i sanacije banaka. Nema tu diskontinuiteta kolega Luka Bebić. Posljedice su drastičnije od privatizacije tipa Hrvatska.
Hvala lijepa. Ministar Kalmeta. Izvolite!
Hvala, gospodine predsjedniče. Neću se ponavljati jer sam nekoliko puta izlazio za ovu govornicu i tumačio ali reći ću samo nekoliko stvari. Dakle, ponavljam ono što sam rekao na početku a to je da je ovo odgoda a ne odustajanje od modernizacija Hrvatskih željeznica jer i za ovu Vladu je program modernizacije Hrvatskih željeznica jedan od strateških interesa. I ne odustaje i neće se odustati nego će se to nastaviti. To je jedna stvar. Druga stvar koju želim kazati je to da nekakve aluzije na privatizaciju ne znam što, to može reći samo onaj tko nema doista pojma o tome kako se uopće HŽ može privatizirati ili je zlonamjeran. Dakle, infrastruktura i javno dobro, to ne može nitkko privatizirati sve i da hoće a prometni sustav se može privatizirati ali tek nakon donošenja posebnog zakona oko toga. Prema tome, neke aluzije vezano uz to doista ne stoje i mislim da oko toga nema govora. I kad je u pitanju rekonstrukcija pruge Zagreb-Split ona će biti dovršena, ja sam to već i rekao i sada ponavljam, da li 15 dana kasnije ili 16 ili 20 ali ona će do ovog ljeta biti dovršena i po njoj će se moći onda prometovati puno, puno bolje nego do sada. I na kraju, svakako da stojim iza onoga što sam rekao a to je kad su u pitanju prenesene obveze to sam i argumentirao da kad su u pitanju samo Hrvatske željeznice sa osnova kratkoročnih kredita ove godine dolazi na naplatu i treba platiti milijardu i pol kuna ove godine koji su prošle godine potrošeni. Isto tako, milijardu i 100 milijuna kuna za auto-ceste u kojem ćete rekao sam prije sutra od tih milijardu sutra donesti odluku a prošle godine su potrošeni. Prema tome, budimo i tu krajnje korektni i pošteni kad o tome govorimo. Hvala, gospodine predsjedniče.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o Željeznici. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o željeznici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 49. Rasprava o tekstu zakona je završena. Zastupnik gospodin Čačić je usmeno prije nego što je otišao ovdje predamnom i pred gospođom pomoćnicom tajnika povukao amandmane koje je podnio. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 77 glasova za, 23 protiv donesen Zakon o izmjenama Zakona o željeznici u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici! Hrvatska Vlada planira u ovoj godini kroz Ministarstvo obrane glavni stožer provesti 10 bilateralnih i dvije multilateralne vojne vježbe u kojima će zajednički sudjelovati pripadnici oružanih snaga Republike Hrvatske i pripadnici oružanih snaga Sjedinjenih Američkih Država. Pravna osnova za ovu odluku je članak 6. stavak 2. podstavak 6. Zakona o obrani koji regulira da je u nadležnosti Hrvatskoga sabora odluka o izlasku i djelovanju oružanih snaga Republike Hrvatske izvan granica odnosno ulazak ili djelovanje oružanih snaga drugih država na teritoriju Republike Hrvatske. Za ove vojne vježbe planirana su sredstva u ovogodišnjem proračunu Ministarstva obrane u iznosu od 4 milijuna 340 tisuća kuna. Održavanje vojnih vježbi je jedan od preuzetih partnerskih ciljeva za naše priključenje NATO savezu i predlažem da ovu odluku usvojite.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ivan Jarnjak, predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvolite!
Gospodine predsjedniče! Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na sjednici održanoj 3. ožujka 2004. godine razmotrio je Prijedlog odluke o održavanju vojnih vježbi pripadnika oružanih snage Republike Hrvatske i Oružanih snage Sjedinjenih Američkih Država tijekom 2004. godine koju predsjedniku Hrvatskog sabora podnjela Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. siječnja 2004. godine. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja upoznaje članove odbora sa razlozima donošenja odluke te ciljevima koji se žele postići održavanjem vojnih vježbi u Hrvatsku. Odbor je podržao predmetne odluke ocjenivši pri tome da je ona u interesu Republike Hrvatske zbog stjecanja stručnih znanja i iskustava pripadnika naših Oružanih snaga koje će sudjelovati u vježbi te pridonjeti našoj namjeri za učlanjenje u NATO savez. Stoga je odbor jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje odluke o održavanju vojnih vježba pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga Američkih Država tijekom 2004. godine u tekstu kako je predložen od predlagatelja zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Poštovani zasutpnik Željko Kurtov. Izvolite. U ime Kluba HNS-a je li tako.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani članovi Vlade, kolegice i kolege. Klub HNS-a i PGS-a će podržati ovaj Prijedlog odluke o vojnoj vježbi zato što i mi zalažemo se da hrvatska vojska bude svakim danom sve uvježbanija i maksimalno pokretna i samo takva moderna i maksimalno uvježbana vojska može biti sposobna obavljati složene zadaće obrane jedne moderne države. Mi znamo da će hrvatska vojska morati sa puno manje vojnika i časnika i trebati izvršavati iste i puno zahtjevnije zadatke a ujedno sposobnija biti integrirati se u NATO snage. I što je jako bitno da naše ekipe saniteta budu obučene i uvježbane da rade i u najsloženijim uvjetima kada bude potrebno pomoć susjednim državama a u slučaju potresa, poplava, požara i ne daj Bože gorih katastrofa. Budući da i mi kao narod i država očekujemo isto to od naših susjeda pa prema tome isto tako moramo uvježbati se sa njima zajedno da radimo sa tim vježbama. Na kraju zamolio bih Vladu da pazi da se vojne vježbe ne održavaju u jeku turističke sezone, ako moraju onda da to ne bude na turističkim destinacijama da ne uznemiravamo turiste i ne radimo na svoju štetu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. To bi bilo sve za danas, a ne bi bilo, malo prekriženo, već se ministar obrane uznemirio. Prijedlog odluke o održavanju vojnih vježbi pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga Sjedinjenih Američkih država tijekom 2004. Predlagatelj je Vlada. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 97 glasova za, 2 suzdržana donesena odluka o održavanju vojnih vježbi pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga Sjedinjenih Američkih država tijekom 2004. godine u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Dobro večer, cijenjene gospođe i gospodo, ovaj tekst poslovnika koji se nalazi pred nama radi potvrde. U njemu su uvrštene sve primjedbe i preporuke nadležnih saborskih odbora i Vlade Republike Hrvatske. Evo, samo toliko.
Zahvaljujem. Izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba HNS-a, PGS-a, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Poštovani predsjendiče, poštovani kolege, poštovana gospođo ministrice i poštovana gospodo predlagači. Drago nam je da iako ovo već traje praktički 2 mjeseca, znači od prvoga prijedloga poslovnika pa zatim drugi prijedlog Poslovnika da su ove primjedbe koje su bile dane, poboljšale kvalitetu ovog poslovnika i to značajno. Međutim, i nadalje postoje neke stvari koje predlažemo da bi bilo dobro da se stave u ovaj poslovnik. Predlaže se da se poslovnikom odredi otvaranje web stranice, da se odredi email adresa što bi omogućilo bolju informiranost, bržu komunikaciju i učinkovitost u ostvarivanju zaštite prava i interesa djece. Da se trajno na teletekstu objavljuju sve informacije o pravobraniteljstvu kao i da se mreža osnovnih i srednjih škola, knjižnica, autobusna stajališta, školskih autobusa obavezno oglase informacijama o mogućnostima kontaktiranja pravobranitelja za djecu. Poslovnik pravobranitelja za djecu i nadalje je nedostatan jer se ne vidi kako se ostvaruje komunikacija sa sredstvima za socijalni rad. A također je nejasno kako pravobranitelj djeluje u jedinicama lokalne samouprave. Isto tako nije razvidno iz poslovnika suradnja pravobraniteljstva sa međunarodnim institucijama za zaštitu prava djeteta. I na posljetku predlaže se da poslovnikom prvenstveno predloži i jednostavnija manje birokratizirana komunikacija između onih kojima je usluga potrebna i onih koji ju pružaju. U tom smislu predlažemo članak 5. alineja 7. da se zbog nejasnoče preformulira na način da se kaže da se razmatra postupak i način upoznavanja i savjetovanja djece o načinu ostvarivanja i zaštiti njihovih prava i interesa kao i način suradnje sa djecom te utvrđivanje adekvatnih rješenja za poticanje djece na izjašnjavanje i uvažavanje njihovog mišljenja. Isto tako uz članak ranije 11. sada članak 10. gdje se govori o uredovnom vremenu koje će biti naknadno utvrđeno odlukom predlažemo da se svakako tu utvrdi da to uredovno vrijeme za primanje građana se proširi na jedan dan u tjednu u posljepodnevnim satima kako bi svima bila dostupna i omogućena jednaka pravna zaštita. Isto tako člankom 13. smatramo da bi radi kvalitetnog provođenja, kvalitetnijeg provođenja ove odluke bilo potrebno utvrditi tko i na koji način određuje hitnost i druge opravdane slučajeve. Vi ste ovdje definirali da će sve pridošle predmete praktički na neki način određivati sam pravobranitelj ali ne vidimo da li se to odnosi na hitne slučajeve. Isto tako člankom ranijim 12. a sada člankom 16. i 17. u ovom zadnjem trećem prijedlogu mi smo ranije predlagali i drago nam je da je to uvaženo da svatko tko smatra da su neko pravo ili interes djeteta ugroženi ili povrijeđeni može usmenim ili pismenim podneskom pokrenuti razmatranje pojedinačnog slučaja ugroženosti ili povrede prava interesa djeteta kao i općih pojava na tom planu. Drago nam je da je to prihvaćeno. U članak 17. također nam je drago da je otklonjena jedna formulacija, kaže mogućnosti postupanja po iznimkama. Tj. predlaže se da se svi podnsesaci obrađuju bez obzira na njihovu nepotpunost što je bilo u prethodnom prijedlogu i nerazumljivost. Naročito vodeći računa o nivou pismenosti i neobrazovanosti našeg stanovništva jer u protivnom ovaj članak navodi mogućnost iznimke da je i mogućnost diskrecionog prava prava braniteljstva da neke slučajeve obrađuje a neke pak ne. Drago nam je da je praktički u novom prijedlogu prihvaćen da se svi podnesci obrađuju. Međutim, nadalje u članku 20. pod pojmom redovito obilaženje i pregledavanje prostorija i objekata nije jasno koliko često, da li mjesečno ili godišnje će to pravobraniteljstvo provoditi. I napokon, i na kraju naročito bih pohvalila da su u poslovniku, iz poslovnika maknuo termin djeca u sukobu sa zakonom, to je bio ujedno i prijedlog Vlade Republike Hrvatske koji po Vladinom tumačenju nije zakonski termin jer valja reći da je to djelomice točno. Hrvatski zakoni doista još uvijek ne poznaju taj termin ali hrvatski zakoni nisu posve sukladni međunarodnim pravnim standardima a naša bi itencija terbala biti da usvojimo u naše zakonske propise i termine koji predstavljaju viši međunarodni standard i naprednu međunarodnu praksu. Naime, Odbor za prava djeteta Ujedinjenih naroda je izdao tzv. implematacion book koji je jasno i nedvosmisleno dao stručna tumačenja Međunarodne konvencije o pravima djeteta, djeteta, ujedinjenih nacija i njima je utvrdio da se djelovanje u zaštiti prava ne smije ograničiti isključivo na djecu koja su u sukobu sa kaznenim zakonom. Tzv. penalti low. Nego uopčenito sa zakonom. Utoliko su hrvatski termini neprihvatljivog ponašanja ili sukoba sa kaznenim uzakonom koje zagovara Vlada neodgovorajući jer je prvi zastaraio a drugi je preuzak i izvan fokusa pravobranitelja za djecu ostavlja mnoštvo djece koja jesu u sukobu sa zakonom ali nisu u sukobu sa kaznenim zakonom. Stoga držimo da je prijedlog formulacije koji je dan drugim prijedlogom Poslovnika od same pravobraniteljice daleko bolje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Izvolite. Gospođa pravobraniteljica. Ljubica Matijević Vrsaljko.
Ja sam koliko sam uspjela pročitati primjedbe ali mislim da sam one najtemeljnije, najrelevatnije zapisala. U pogledu e-mail adrese ona već postoji. Pravobraniteljica i zamjenici imaju et. pravobranitelj za djecu hr. Isto tako web stranica u izradi ali nismo imali novaca za sada do kraja sve to platiti. To će sada proračunom se, ona je već u izradi to se može provjeriti. ide pravobranitelj.www. pravovobranirtlej za djecu.hr. U pogledu sa suradnjom sa međunarodnim organizacijama ured već odavno surađuje sa UNICEF om u RH i gospođa TAnja Radočaj je redovit gost ureda i mi njen gost. A ja sa velikim zadovoljstvom mogu obavijesiti da još od 10 mjesecaHravtska je članica najrelavatnijeg međunarodnog udruženja za ombucmane za djecu. Koji se zove Europian network ombusman for children. I mi smo čak već platili članarinu i za prošlu godinu, što ćemo navesti u našem izvještaju koji moramo dati tijekom trećeg mjeesca ove godine. Kao i dokaz o članstvu. U pogledu radnog vremena u prijašnjem poslovniku mi smo to radno vrijeme puno detaljnije propisali ali upravo je bila primjedba Odbora za zaknodavstavo da nije potrebno, budući će radno vrijeme uvijek prilagođavati i količini stranaka i djece i moći će se prilagođavati. Pa je zbog toga zgodnije d ato bude odluka pravobranitelja za djecu. Ja ću naravno primjedbu gospođa Šain primiti na znanje i svakkao mislim organizirati da to bude jedan dan i poslije podne. Ono što isto tako smatram u pogledu obilaska mjesta gdje su smještena djeca u domovina socijalne skrbi, domovima za djecu s poremećajem u ponašanju, u poslovniku stoji redovito to će biti mislim da nije bilo potrebno govoriti jedan puta jednom dva puta tjedno. Evo zapravo meni ovaj poslovnik jako bitan da mogu otputovati iz Zagreba i krenuti konačno u pregled dječjih domova zbog svih ovih notornih situacija koje su se dogodile. Sasvim sigurno o tome ćemo voditi evidenicju, obavještavati vladu. I sve će biti predmetom našeg izvještaja, bit ćete vrlo više nego zadovoljni količinom i načinom pregleda domova kao i komunikacije sa djecom. Evo sada to su negdje primjedbe one koje sma mogla zapisato. Tako na brzinu.
Zahvaljujem pravobraniteljici za djecu. Zaključujem raspravu. Potvrđivanje Poslovnika pravobranitelja za djecu. Dajem na glasovanje odluku o potvrđivanju Poslovnika pravobranitelja za djecu koji je 17. veljače ove godine donijela pravobraniteljica za djecu. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržan? Utvrđujem da je sa 99 glasova donesena odluka o potvrđivanju Poslovnika pravobranitelja, pravobraniteljice zapravo za djecu.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. TEkst Poslovnika o radu dorađen je na temelju primjedbe Vlade i svih relavantnih saborskih odbor na način da su sve primjedbe prihvaćene.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora. Vlada? Otvaram raspravu. Nema. Zaključujeme raspravu. Poslovnik o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Dajem na glasovanje odluku o potvrđivanju Poslovnika o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova koji je 27. veljače 2004. godine donijela pravobraniteljica za ravnopravnst spolova. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 99 glasova za, jednoglasno donijela odluka o potvrđivanju Poslovnika o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Kolegice i kolege zastupnici! Prema broju amandmana koji su podnijeti to je 432 ako bi postupak za svaki amandman trajao 4 minute, znači 2 minuta koliko ima pravo se izjasniti predlagatelj amandmana ukoliko ga Vlada ne prihvaća slučajno sa glasovanjem, sa očitovanjem Vlade traje po našoj računici 29 sati i 20 minuta. To je ona niža granica. Pa, zbog toga da mi tu granicu što prije prešli prekidam današnju sjednicu i zakazujem sutrašnju u 8,30 sati. U 8,30 sati ujutro.