Poštovani gospodine predsjedniče, tražim stanku od 10 minuta u ime kluba Promijenimo Hrvatsku da upozorim javnost za štetnost pojedinih odredbi Zakona o hrvatskim šumama koja zabranjuje brnje kestenja, gljiva, šparoga i time se rastjeruje i ono malo puka koji živi tamo.
Drugi je kolega Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Sabora tražim stanku u ime kluba MOST-a Nezavisnih lista. Progovorio bih o ozbiljnosti situacije u pogledu gospodarenja otpadom u Hrvatskoj.
Može. Treći se javio kolega Ostojić.
Poštovani predsjedniče, u ime kluba SDP-a tražimo stanku vezano za unutarnju političku situaciju.
4. kolega Mađer.
Gospodine predsjedniče, u ime kluba HSS-a tražim stanku u svezi odlaganja otpada na regionalnom centru Piškornici.
Hvala. Kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče u ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku na temu aktualna politička situacija.
Hvala. To je to, nastavljamo sa radom u 9,50 minuta. STANKA U 9,40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Nastavljamo s radom u 9 i 50. Prvi je trebao govoriti u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku, poštovani Ivan Lovrinović. Ne vidim ga nažalost. Nema ga. Ajde skoro ste izgubili pravo na riječ. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Tražio sam stanku da izvijestim građane o jednoj pojavi koja je zaista neprihvatljiva. Prošli vikend sam bio sa članovima moje stranke Promijenimo Hrvatsku u Hrvatskoj Kostajnici. Jer obilazimo, u programu rada je da obilazimo sve krajeve Hrvatske, da vidimo kako ljudi žive, da ne kažem kako narod živi. Tamo je bila manifestacija, kestenijada, to je jedan prelijepi kraj Banije, biser rijeka Una ali dok sam šetao gradom i razgovarao sa pekačima kestena, ljudi se žale da bi ubrali kesten, išli u šumu, oni moraju za tjedan dana platiti 100 kuna ulaznicu u šumu, a da bi dobili ulaznicu moraju otići u šumariju da dobiju potvrdu da su platili, a ako slučajno nekoga nađe šumar ili lugar da bere kesten ili gljive a da nema dozvolu, onda prema Zakonu o hrvatskim šumama, on mora platiti kaznu od 2 tisuće, 7 tisuća kuna pa i više. Nisam mogao biti miran kad sam slušao što pričaju, to je inače taj kraj devastiran u ratu, on se nije oporavio, teško ljudi žive, mnogo ljudi se iselilo i onda mi je automatski sinula ideja da je odredba u Zakonu o hrvatskim šumama kojoj se zabranjuje, to je članak Zakona o hrvatskim šumama, kojom se zabranjuje da ljudi beru plodove kestena, gljive, šparoge po Istri i Dalmaciji, pa nije li to upravo netko ubacio takve članke da i ono malo naroda koji je ostao tamo da ih rastjera? Ti ljudi nemaju od čega živjeti, pa njima treba plaćati 100 kuna da idu u šumu da beru. Molim vas koja savršena ajmo tako reći, mjera da i ono malo ljudi, antipopulacijska, i u svakom drugom slučaju štetna. Evo zato vas pozivam poštovana zastupnice i zastupnici, ja sam jučer predložio, nadam se da ćemo to napraviti zajedno sa HSS-om, da predložimo izmjene i dopune da se ukine ovaj jedan loši i štetni članak Zakona o hrvatskim šumama, da naši ljudi koji su se borili, tamo ima puno branitelja, da oni ne mogu ići po svojim šumama, ne mogu brati kestenje i da od toga jedan broj ljudi živi. Netko će reći pa Lovrinoviću, šta ti pričaš, ti su makroekonomist, šta pričaš o kestenima, šparogama i gljivama. Pa od toga ljudi žive, gospodo. Moramo i o tome voditi računa a ne samo pričati opće stvari koje malo ljudi razumije. Zato vas molim narednih dana, pokrenut ćemo ovu inicijativu promjene zakona o hrvatskim šumama da me podržite, da nas podržite u tome jer će od toga imati korist ljudi koji žive u krajevima koji su ionako opustošeni, gdje nema posla, gdje je teško zaraditi kunu da bi ih zadržali na tim prostorima. Evo hvala lijepa.
Zahvaljujem. Druga rasprava je poštovani zastupnik Slaven Dobrović u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Evo ja bih se vama i naravno hrvatskoj javnosti obratio vezano na temu gospodarenja otpadom. Naime, evo mogli smo čitati u medijima ovih dana kako su se građani Rijeke suočili sa vrlo neugodnim iznenađenjem. Naime, tamo je usluga odvoza i zbrinjavanja otpada porasla za 108%. Dakle, više nego dvostruki iznos. Koji su razlozi, dakle, čelnici grada kažu novi način gospodarenja otpadom, treba pokriti troškove rada Centra za gospodarenje otpadom koji je na Marinščini izgrađen. No šta nisu rekli ti isti čelnici? Prvo, nisu rekli da je to ustvari prvo poskupljenje jer će uslijediti vjerojatno još poneko jer sadašnjih 470 kuna operativnog troška, odnosno ulazne naknade, neće biti dovoljno da pokrije troškove rada centra. Šta još nisu rekli? Drugo, taj skupo plaćeni CGO Marinščina ustvari uopće ne omogućuje postizanje ciljeva odnosno obaveza koje je Hrvatska zapisala i u svojem Zakon o održivom gospodarenju otpadom. Dakle, to su eu ciljevi, 50% recikliranja do 2020. Ovaj cilj je obavezan, dakle i postoji opasnost plaćanja penala dakle u nekom razdoblju nakon 2020., međutim taj cilj je ustvari nama poželjan. Zašto je poželjan? Pa evo npr. u Marinščine, tamo imamo materijala, dakle 60 tisuća tona se dovozi, ima najmanje 30 tisuća tona godišnje papira i plastike, taj materijal vrijedi na tržištu barem 10 milijuna kuna a i više, a u Marinščini kad se doveze pomiješan sa svime, dakle u formi smeća, on će koštati 20 i više milijuna kuna. Dakle, šta je ovdje još zanimljivo? Dakle u Rijeci čelnici grada su se, to vam mogu posvjedočiti iz prve ruke imali prilike upoznati sa ovim stvarima. Naime, još 2013. su na razmatranje dobili studiju, dakle ekološki zasnovan sustav gospodarenja otpadom za grad Rijeku. Dakle, 2013. u ožujku mjesecu. Naravno da je taj sustav orijentiran odvojenom prikupljanju i recikliranju. Da su oni poslušali tada vjerojatno bi danas donosili sasvim drugačije vijesti, dakle građanima Rijeke. Vijesti poput onih koje imaju s obližnjeg Krka gdje su čelnici, dakle otoka poslušali takve iste preporuke nekoliko godina ranije. Dakle, otok Krk je već postigao ciljeve koje ima Hrvatska do 2020. Šta je sa ostatkom Hrvatske? Dakle, kad preslikamo na Hrvatsku, dakle radi se o 20 puta većem iznosu odnosno pitanje je hoćemo li pola milijarde novog troška za zbrinjavanje papira i plastike, dakle zamijeniti sa 200, 300 milijuna kuna prihoda. Dakle, to je kružna ekonomija, to su zelena radna mjesta. Dakle, a mi sad imamo situaciju da naši obrtnici plastičari uvoze reciklat iz Austrije i Njemačke, dakle i ugrađuju ih u proizvode u Hrvatskoj. Zato je u novi plan gospodarenja otpadom iz siječnja ugrađen, dakle sustav odvojenog prikupljanja i sve ono što tu ide dakle posudba vozila, sortirnice, kompostišta, reciklažna dvorišta, centri za ponovnu upotrebu. Šta je danas? Čini se kao da je PGO mrtvo slovo na papiru. Dakle, posebno na to ukazuju signali na sjeveru Hrvatske gdje se revitaliziraju ideje ogromnim centrima za gospodarenje otpadom, dakle gdje je obuhvat dovoza i preko 100 km. Čak se sada spominje i energana, energana koja će koristiti taj materijal kako bi se potrošio taj vrijedni proizvod. Kažu čak je i proglašen strateški projekt. To daje još žalosniju sliku stanja u Hrvatskoj, gdje stratezi dakle u Hrvatskoj doista ne poznavajući materiju stavljaju takve projekte na listu strateških projekata. I zato mislim da je krajnji čas i pozivam ministra koji se o ovome ne očituje, teško ga je čuti da se krene koracima zacrtanim planom gospodarenja otpadom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Idemo na treću raspravu, Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala vam lijepa kolegice i kolege, učenici na galeriji pozdrav svima dobro jutro, dobro došli u Sabor. Ja bih danas upozorio hrvatske građane i hrvatsku javnost na i Klub zastupnika SDP-a na jednu činjenicu koja se desila jučer nakon što smo konačno, nakon četiri mjeseca natezanja sa HDZ-om uspjeli doći do Istražnog povjerenstva o Agrokoru. Znači u travnju kada smo podnijeli zahtjev u 7 mjesecu HDZ je još uvijek ustrajno se opirao tome i govorio da ne žele Istražno povjerenstvo i sada su pod pritiskom SDP-a pristali na tu varijantu. Ali upozoravam građane RH da HDZ i dalje ne želi dati odgovore na pitanja oko Agrokora. To se vidi i po izjava jučer kolega Brkića i kolege Borića vezano za to kad bi Povjerenstvo trebalo početi, da se očekuju uhićenja, pa ćemo onda razmisliti o tome da li ćemo i kako ćemo raspravljati. Znači činjenica je i sada da će HDZ sve napraviti da do odgovora koje tražimo na Povjerenstvu ne dođe, a tražimo vrlo jednostavne odgovore, a bit će vam jasno zbog čega oni to ne žele. Zašto je Ramljak očito doveo svoje poslovne partnere Night head u Agrokor da zarade 400 milijuna eura? Zbog čega bi Plenković, Dalić, Ramljak i Marić htjeli ogovarati na to pitanje. Zbog toga HDZ to neće dati. Odakle primjerice Brkiću, Milijanu Brkiću jučer informacije koje on dijeli ovdje među svima koliko je i kome HBOR posuđivao novaca tijekom svih ovih godina. Ja vam govorim kolegice i kolege da se ovdje izgleda obavještajna zajednica također uključila u cijelu priču. Odakle gospodin Brkić to zna? Evo neka nam kaže gospodin Bačić u svojoj flaster javljanju u ime kluba na kraju znači nakon svih da on kao komentator iskomentira sve. Neka nam kaže odakle gospodinu Brkiću te informacije? Znači on ne može ni od kuda doći do tih informacija koje dijeli u javnosti, a ja ću vam reći zbog čega to radi? Zbog toga što želi baciti maglu, zamutiti vodu. Ne žele dati odgovore na pitanja šta su Marić, Ramljak, Dalić, Night head radili i tko je i zašto zaradio 400 milijuna kuna, a rizik su preuzeli hrvatski građani. Mi ćemo na tome inzistirati i zbog toga SDP traži, Klub zastupnika SDP-a traži a pošto je ovo javni poziv da se Todorić Ivica odazove 30. listopada na prvu sjednicu povjerenstva kao svjedok oko ovog slučaja, da razjasnimo sve ove informacije. Ovo je javni poziv gospodinu Ivici Todoriću da dođe 30. listopada na prvu sjednicu povjerenstva, da pokaže sve ovo što sam rekao šta je razgovarao sa Ramljakom, da Dalićkom, sa Plenkovićem i da dobijemo potpuno informacije. Nadam se da će nas u tome podržati i Klub zastupnika HDZ-a ukoliko nemaju šta skrivati ili gospoda iz HNS-a, ali tu nemam baš previše iluzija s obzirom da su prije mjesec dana branili da ne treba povjerenstvo, a sad kad je HDZ rekao da treba onda su se, odmah su se predomislili. Ali svi oni kojima je u interesu čuti istinu nadam se da će podržati ovaj prijedlog s obzirom da je Sabor donio odluku da se 30. listopada krene sa radom nakon tehničke sjednice od 15, 20 minuta kada će se usvojiti Poslovnik tražimo da se Ivica Todorić odazove na razgovor i da da iskaz uz sve ovo što se u javnosti sada već mjesecima raspravlja i na šta on može dati odgovor. Ukoliko je HDZ-u u interesu da se čuje i druga strana, znači HDZ-ova strana, neka predlože da iskaz taj dan, isti taj dan, daju Ramnjak, Dalić i Marić. Mi nećemo imati ništa protiv. Ali zahtjev SDP-a je da se Ivica Todorić pojavi 30.10. u Hrvatskom saboru i na povjerenstvu da svoj iskaz u svojstvu svjedoka vezano uz slučaj Agrokor, kako bi hrvatska javnost, konačno nakon ovog natezanja HDZ-a i Todorića koji traje već mjesecima čula istinu što se tamo desilo. Hvala vam lijepo.
4. rasprava, poštovani kolega Mladen Madjer, u ime Kluba zastupnika HSS-a.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani kolege i kolegice, poštovani prvenstveno Podravci i Prigorci. Htio bih vas u par minuta skrenuti pažnju na višegodišnju problematiku vezano uz odlagalište Piškornica. Evo što je kolega Dobrović u svom izlaganju rekao oko sortiranju otpada. Htio bi se nadovezati na odlagalište otpada u Koprivničkoj-križevačkoj županiji Piškornica. Sve je u početku bila jako dobra priča. Treba na sadašnjem odlagalištu biti sagrađen regionalni centar gospodarenjem otpadom, gdje će se on reciklirati, gdje će se sortirati sirovina, upotrebljavati, za dalju, kao reciklirana sirovina za daljnju upotrebu, a jedan manji dio mogao bi se obraditi, trebao ostati na odlagalištu. To je nekih 20% Što se u međuvremenu dogodilo, ne znam ja, pa ne zna puno njih, ali mislim da oni koji su počeli projekt Piškornica, dobro su znali koji biznis smeće i počeli su provoditi svoje provedbe. Počeli su dovoziti ogromne količine komunalnog otpada, smeća sa svih strana i sa Rijeke, i sa Lasine i sa Karlovačke županije, Jastrebarskog i tko zna od kuda. Jasno da nitko nije pitao niti mještane Koprivničkog Ivanca, gdje se odlagalište nalazi, kao niti građane grada Koprivnice, niti ostale mještane oko općine Koprivnički Ivanec. Zahtijevam da se žurno i transparentno objave podaci u svezu dovodu smeća na Piškornicu, u kojim količinama, te podaci o mjerenju štetnih plinova da se oni obavljaju redovito, a struka neka odredi što je redovito. Sigurno ne nikada, kao što je to sada bio slučaj, nažalost. Ali nije tu kraj, zbog pohlepe i gramzivosti pojedinaca pokušava se progurati projekt kod generacijskog postrojenja za proizvodnju pare i električne energije. Uz vrlo lijepo objašnjenje kako će biti sve po najvećima ekološkim standardima. Možda bi povjerovali u to da se ne događa ovo što se već do sada događalo ili da živimo npr. u Švedskoj ili u nekoj drugoj zemlji gdje je ekologija na prvom mjestu. Gospodin Mladen Jozinović, sadašnji direktor Piškornice i Piškornica sanacijskog odlagališta, traži povećanje kapaciteta odlagališta i to zamislite od 419000 tona na novih 1,1 milijun tona dovoza smeća. Uz mnoga proučavanja, istraživanja i pregledavanja dokumentacija, dolazi se do saznanja da je spaljivanje smeća je najgori mogući način zbrinjavanja otpada. Znamo da kod izgaranja nastaju štetni plinovi, puni teških metala, žive, i oksida za koje je poznato da su najkarcinogenije tvari i da direktno utječu na zdravlje građana. Želimo znati, koliko tona smeća će dolaziti, odakle će to smeće dolaziti. Ali želimo znati kako će i taj centar izgledati. Ako raspravljamo o tome, da će u projekt biti uloženo 50, 60 milijuna novaca, eura iz EU, pa valjda negdje mora postojati neka projekcija što će biti tamo i kako će to funkcionirati. Istovremeno postavljam i pitanje županu, Korenu, ali i direktoru Jozinoviću, odakle im pravo da samovoljno, bez pitanja i bez znanja odlučjuje da se sagradi spalionica otpada porez tvornice, zamislite pored tvornice dječje hrane i pored pogona za proizvodnje ljekova. Još jedan apsurd Piškornice, koje svako drugo odlagalište, općina Koprivnički Ivane, koja je suvlasnik, u iznosu od 10% ima pravo za dobivanje naknade, ekološke naknade. Nažalost, zbog nemogućnosti dobivanja određenih dokumentacija, koliko je smeća dovezeno, oni nemaju pravu informaciju i praktički je proračun jedinica lokalne samouprave Koprivnički Ivanec oštećen. Tražimo smjenu sadašnjeg direktora Piškornice d.o.o. i Piškornica sanacijsko odlagalište, gospodin Jozinovića koji je svojim načinom trajno narušio povjerenje mještana općine Koprivnički Ivance ali i svih okolnih mjesta i usporio razvoj našeg kraja, a nadam se da će župan Koren, stati u zaštitu svojih žitelja, osim ako nema jasno svojih osobnih interesa u izgradnji te spalionice. I samo da znate da ćemo koristiti sva legitimna sredstva koja su nam na raspolaganju i pritisak u ovom Visokom domu da zaustavimo izgradnju spalionice.
Hvala vam. Zadnja rasprava nakon stanake Klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ja bi predložio da možda tajništvo sabora omogući jednu u susjednoj prostoriji još jednu govornicu, pa da cijeli dan kolega Maras može lamentirati oko Agrokora. I da tamo argumentom vike pokušava zamijeniti viku argumenata koja očito njemu ne ide u prilog. Ja bi podsjetio kolegu Marasa da smo jučer osnovali povjerenstvo i da je kolega Maras član, tek 1 od njih 9. Pa i vaš predsjednik, odnosno vaš član koji je predsjednik povjerenstva, kolega Orsat Miljanić, a pogotovo predsjednik vaše stranke, niti vi ne možete i nećete određivati kad će se tko pozvati, pogotovo nećete to postignuti vikom ovdje u Saboru i ja bih vas zamolio, ja sam vas pozorno slušao da ušutite dok ja govorim, pa onda se možete javiti za riječ koliko god želite. I kažem bilo bi bolje još jedna govornica u susjednoj prostoriji pa se tamo prezentirajte.
Samo malo kolega Bačić.
… /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Kolega Bačić, samo malo. Kolega Maras, pa ne ali ne možete se tako ponašati, nemojte se sada ispričavati jer namjerno provocirate dobacujete. Vas je kolega Bačić pozorno slušao, sada pustite da on kaže svoje. Digli ste i pločicu za povredu Poslovnika pa ćete imati prilike reći što mislite. Izvolite kolega Bačić.
Dakle onog trenutka kada počne povjerenstvo sa radom, kada povjerenstvo, a još nije započelo, kada započne s radom i kada utvrdi poslovnik o radu znat će se i utvrditi će se tko će to moći u ime tog povjerenstva govoriti. Hoće to biti gospodin Maras, ja nemam ništa protiv toga, ali to će odrediti povjerenstvo. A pogotovo neće vaš predsjednik stranke na dan kada je to povjerenstvo osnovano govoriti u medijima tko će i kada biti pozvan u istražnom povjerenstvu kako bi se očitovao o njegovoj ulozi oko Agrokora. Ovo što vi radite ovo je grubo politiziranje rada istražnog povjerenstva. Vama uopće nije stalo da se dozna istina. Ja mislim da kolega Maras vi ovo što radite magla kako bi se pokušalo zamagliti vaša uloga u radu Agrokora i kroz rad FGS-a Fondova gospodarske suradnje i kroz vašu ulogu u nadzornom odboru HBOR-a, pa možda bude vi prvi, zašto ne biste vi bili prvi svjedok, ja to ne zna, ali možda će povjerenstvo utvrditi da vi budete prvi svjedok i da vas se na taj način uopće eliminira iz rada povjerenstva jer ovako kako nastupate u Saboru vi štetite tom povjerenstvu i očito vama nije stalo da se istraže okolnosti nego kako bi se možda zamaglila uloga vas i vaše vlade za koje je vrijeme nastao najveći, dignuti najveći krediti i najveće dubioze u koncernu. Prema tome, ako smo se dogovorili o radu povjerenstva onda pustite da to povjerenstvo radi. O tome kome je doista bilo stalo kada će se povjerenstvo osnovati najbolje bolje govori činjenica i podatak da niste u petak, prošli petak pet do dvanaest, a u dvanaest je trebalo započeti s radom Sabor i glasovanje o osnivanju i imenovanju istražnog povjerenstva vi niste znali tko će vam biti u ime SDP-a član niti predsjednik. Na vašem ste se klubu posvadili oko toga tko će biti član istražnog povjerenstva i vi nama prebacujete da mi opstruiramo izbor istražnog povjerenstva. Prema tome, to vam ne može proći na taj način. I budite strpljivi, polako sve će se istražiti, mi s tim nemamo nikakvih problema, apsolutno nikakvih i to odavno govorimo da mi sa istražnim povjerenstvom nemamo problema, nek se istraže sve okolnosti svi vlada, svih HDZ-ovih vlada, svih ministara bilo onih HDZ-ovi, bilo SDP-ovih bilo čijih drugih ministara, ali to da ćete na ovakav način opstruirati rad povjerenstva to najviše govori o vama samima. Stoga bi možda i bilo najbolje da se i utvrdi potencijalni sukob interesa ako ćete ovako nastaviti opstruirati rad i samim time svoju ulogu oko stvaranja i okolnosti oko nastanka koncerna dovoditi u pitanje. U tom smislu mi u klubu HDZ-a podržavamo rad istražnog povjerenstva, podržavamo da se istraže sve okolnosti, ali da se rad istražnog povjerenstva ne bude stvar politikantstva, što je očito počelo, prije nego što je počelo sa radom već se sada unaprijed nameće potrebe tko će se kada i na koji način pozivati, uopće ne uvažavajući činjenicu da tamo ima devet ljudi koji svojom glavom misle i koji bi trebali sami samostalno odlučiti kako i na koji način. Ovo što vi radite govorim isključivo je politikantstvo i opstruiranje rada povjerenstva. Zato podržavamo da se što prije utvrde okolnosti, HDZ neće opstruirati, dapače, aktivno će u tome sudjelovati, ali će se poštivati Zakon o istražnim povjerenstvima i djelokrug rada povjerenstava koji je definiran samom odlukom, a on govori koliko se meni čini vi ste jedan od autora te odluke o osnivanju istražnog povjerenstva, pa vi dobro znate što ste napisali i što ste pisali vi u klubu od kada će se istražiti, od nastanka pa do danas, prema tome u svemu tome postojati red, treba postojati uvažavanje i želja da se utvrde sve okolnosti, a ne da se politikantski već na početku opstruira rad povjerenstva. Hvala.
Hvala vam. Imamo povredu Poslovnika kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 229. i 231. znači ne 238. kao što je inače, gospodin Bačić vi mene uplašiti nećete. Ja ne odgovaram HDZ-u, ja ne odgovaram Plenkoviću, Bačiću, ja odgovaram hrvatskim građanima. Nećete me ušutkati prijetnjama. Gospodine predsjedniče ovo je po prvi puta da se sa govornice prijeti zastupniku iz drugog kluba od strane HDZ-a, da će mene neko obilježiti s nečim. Pa radite što hoćete gospodine Bačić, ja sam spreman na sve prljavosti koje će iz HDZ-a doći, ali želim odgovore hrvatskim građanima dati. A vi odgovorite da li ste spremni da Todorić svjedoči 30. listopada, to je jedino šta je bitno što sam rekao u cijeloj raspravi, vi to rekli niste. Ja vas molim gospodine predsjedniče da vodite sjednicu, 229., znači ne može gospodin Bačić mene ušutkavati [[Upadica predsjednik: Hvala lijepo.]] i 231. još jedna stvar, ova flaster replika znači ja vas molim da svaki puta gospodin Bačić ne bude zadnji, to nije pošteno.
Kolega Maras, kolega Maras nije bio povrijeđen Poslovnik. A ovo na što ste se vi pozvali nema nikakve veze što se je događalo u sabornici. … [[Upadica se ne razumije.]] A što se vi javljate? Samo sam vas čekao, cijelo jutro jedva čekam da se vi javite. Dakle nije bilo povrede Poslovnika i ja vas molim da to ne činite. Kolega Bačić je iznio svoje viđenje, vi ste iznijeli svoje i niste u svom viđenju bili ništa nježniji nego što je bio kolega Bačić. Dakle molim vas kada iznosite grube iskaze, kada prozivate drugoga budite spremni da će se on braniti i učiniti isto, ali onda nemojte tražiti povredu Poslovnika. Kada ulazite u rasprave budite spremni da će i druga strana braniti svoja mišljenja na isti način kao što to činite i vi. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 238. Poslovnika. Naime kolega Maras se nije pozvao na točan članak Poslovnika niti sam ja povrijedio Poslovnik, niti sam ja povrijedio Poslovnik nego naime njemu smeta gospodine predsjedniče i poštovane kolegice i kolege kada netko iza njega ima nešto reći i to argumentirati. I to je problem od gospodina Marasa. I ne može gospodin Maras određivati kada će se tko javiti za stanku. Mi se jutros nismo imali namjeru javiti za stanku dok nismo čuli da ćete se vi iz kluba SDP-a osvrtati na rad Agrokora nakon što je jučer osnovano Povjerenstvo i već unaprijed diktirati povjerenstvo što će raditi. Zbog toga sam se javio. Ništa drugo. Hvala.
Nastavljamo ponovno sa zlouporabom instituta povrede Poslovnika. Ja bih molio da to ne činimo. A nadam se da će u među stranačkim konzultacijama oko promjene Poslovnika i ta tema doći na dnevni red kako bismo puno jasnije definirali uporabu povrede Poslovnika. Hvala svima.
Sada se javio za riječ uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Tražio bi stanku u ime kluba Most-a deset minuta, a tema je agonije kaštelanskih staklenika. Hvala lijepa.
Dobro. Onda se vidimo u 12,35. STANKA U 12,25 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,35 SATI]] Evo kolegice i kolege stanka je gotova pa ćemo dati riječ uvaženom zastupniku Miri Bulju u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Riječ je o prehrambenoj proizvodnji, riječ je o strateškom najbitnijem resursu koje bi trebali razvijati u RH, međutim agonija toliko prepoznatljivog kaštelanskog staklenika koji su dali brojne proizvode koji su nagrađivani na svjetskoj razini, brojne kulture koje su proizvodili od salata, rajčica i ostalih proizvoda cvijeća, nažalost prije dvije godine je otišlo u stečaj. U vremenu kada uvozimo 90% hrane sumnjivog prehrambenih proizvoda sumnjive kvaliteta što su dokazali i nalazi inspekcijski danas u Kaštelima tj. u Kaštelanskom zaljevu 58 tisuća kvadratnih metara od 58 hektra prostora staklenika koji ima kompletnu infrastrukturu je zatvoreno, raspada se. Čak jedan dio tih staklenika je čovjek privatnik iznajmio, plaća veliki najam sada tvrtki u stečaju prije dvije godine znači kaštelanskim staklenicima i opstaje, 700 tisuća kuna. U ovome stečajnom postupku ima rješenje, o tome je govorio prije lokalnih izbora ministar državne imovine gospodin Marić koji je tada i ponudio rješenje da se jedan dio uz kaštelanski aerodrom zemljišta proda i da se tim obeštete radnici od ukupnoga duga od 92 milijuna kuna, radnicima cijeli bi im se mogao isplatiti skoro uz male nadoknade države, mogao bi se nadoplatiti cijeli stečaj tj. isplatiti poglavito radnicima koji traže 21,8 milijuna kuna potraživanja na ime radnika i radnici su sada bez posla, a imamo odličan proizvodni brend i vrlo lako rješiv. Sindikati, još pola godine je prošlo već od ministra Marića koji je bio u Kaštelima, nije pozvao više ni sindikate koji traže rješavanje sa aerodromom tj. sa Ministarstvom prometa da se riješi problem koji je obećano, međutim do dana današnjega nikakvih pomaka nema, osim ako netko nije bacio tu svoj pogled da se investira u nekakve hotele, motele, a znamo da 56 hektara ili 58 točnije hektara staklenog prostora gdje su najkvalitetniji proizvodi proizvode prehrambeni sada leže i zjape. Rješenje je jednostavno, rješenje je ponudio sam ministar i neka krene u realizaciju, ali više se ne javlja niti radnicima, niti sindikatima, niti ostalim koji su zainteresirani na tom području. Čak se skidaju nekakvi staklenici pa se renta car službi iznajmljivanju za parking prostore. I očekuje od stečajnog upravitelja Vedrana Šeparovića da i on sam krene u ovaj projekt spašavanja u biti deblokade izlaska iz stečaja ove tvrtke jel rješenje ima prodajom zemljišta 16 hektara uz sami aerodrom koji je potreban koji je vlasništvo Kaštelanski staklenici. Kada govorimo o poljoprivredi, Podravka uvozi 80% svojih proizvoda za svoju proizvodnju poljoprivrednih proizvoda, a naši staklenici, naša polja bez navodnjavanja u ovome slučaju kada govorimo o kaštelanskim staklenicima za naše hrvatsko tržište još bi trebalo toliko izgraditi i tko zna kolike količine proizvoditi. A mi uvozimo. Kome je interes, evo pitam najprije gospodina Marića kada će to riješiti, pitam Ministarstvo poljoprivrede da se uključi, ako su mogli plaćati brojne subvencije Todoriću i ostalima ne vidim nijedan razlog da se ne pokrene ova proizvodnja, da se naše zainteresirani koji će zapošljavati ljude jel to je isplativo. Tržište postoji u Hrvatskoj i u izvozu imaju brendirane proizvode i da se ovo rješenje koje sam napomenuo i koje radnici traže da se napokon provede jel ono što je najbitnije u Hrvatskoj uz vodu, zrak, čisti okoliš je prehrambena proizvodnja, a Kaštelanski staklenici za to imaju uvjete i ima se rješenje ako ima dobre volje, ako netko nije bacio šape na to lijepo zemljište uz obalu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa.
Poštovane kolegice i kolege dobro jutro. Nastavljamo sa sjednicom. Prva točka dnevnog reda je Konačni prijedlog zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 153. No vidio sam nekoliko ruku u zraku. Sada nastavljamo sa dnevnim redom. - Konačni prijedlog Zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 153. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ja bih molio da ja kažem, pa ćemo onda. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda, primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu a amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Molio bih onda uvaženu Nikolinu Brnjac, državnu tajnicu u Ministarstvu, mora, prometa i infrastrukture da dade dodano obrazloženje. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora, poštovani saborski zastupnici. Ovo je Konačni prijedlog odnosno, Konačni zakon o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu. Zakonom o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu uređuje se sukladno pravnoj stečevini EU, područja regulacije tržišta željezničkih usluga, područje zaštite prava putnika u željezničkom prijevozu, nadležnost i ovlasti nacionalnog regulatornog tijela te sam inspekcijski nadzor. Tržište željezničkih usluga je uređeno Zakonom o željeznici. Željezničke usluge obuhvaćaju usluge korištenja željezničke infrastrukture, usluge korištenja pristupa uslužnim objektima, bilo to putnički, bilo to ranžirni kolodvori, morske luke, luke na unutarnjim plovnim putevima, zatim dodatne usluge, napajanje električnom energijom i recimo prateće usluge, usluge prodaje karata na kolodvorima. Pravna stečevina EU uređuje tržište željezničkih usluga Direktivom 20-12/34 Vijeće Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenog 2002. godine. Međutim krajem prosinca 2016. kao dio 4.-og željezničkog paketa stupila je na snagu direktiva 23-70. Kao što i znamo 4.-ti željeznički paket dijeli se na dva tijela, tehnički dio vezano uz interoperabilnost jedinstvenog europskog željezničkog tržišta i prvi dio koji je vezan uz tržišni pristup. Tehnički dio je u potpunosti prihvaćen od Europskog parlamenta dok je na prvi dio pristupa vezano uz tržište bilo primjedbi i ona je odbačena. Upravo zato dolazi do izmjene direktive i novom uredbom 23-38 kojom se mijenja dakle smjernice jedinstvenog europskog željezničkog tržišta. U pogledu otvaranja samog tržišta dakle novom Direktivom 23-70 od 1. siječnja 2019. godine predviđeno je potpuno otvaranje tržišta željezničkih usluga, željezničkog prijevoza putnika. U značajnoj mjeri izmijenila se odredba Direktive 20-12/34 u svezi poslovima nadležnostima nacionalnog regulatornog tijela. To znači da je ovom Direktivom jasno definirano koje su zadaće upravitelja željezničke infrastrukture, da su njegove zadaće pristup trasi, ubrajanje pristupa i regulacija prometa. Između ostalog jasno se definira organizacijska struktura koja je dopuštena državama članicama da svaka na svoj pojedini zahtjev može odabrati koju strukturu će se pristupiti. Znači mogućnost pružanja također i usluga u putničkom i teretnom prijevozu. Prijedlogom Zakona određuje se da je nacionalno regulatorno tijelo nadležno za obavljanje regulatornih i drugih poslova u području tržišta željezničkih usluga, Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti pri čemu je osnivanje i ustrojstvo regulatornog tijela uređeno zakonom koji je uređen u području elektroničkih komunikacija te statutom i općim aktima. Prijedlog zakona vezano uz regulatorno tijelo sadrži odredbe o načelima rada, o dužnostima članova Vijeća, odlučivanjima u poslovima, o donošenju i izvršenju odluka, o sudskoj zaštiti, o sredstvima za obavljanje poslova i o donošenju izvješća o radu. Također prijedlogom zakona vezano uz regulaciju tržišta željezničkih usluga sadrži odredbe o regulatornim načelima i ciljevima, o nadležnosti regulatornog dijela te o postupku po prigovoru u prikupljanju podataka te o provjeri računovodstvenog razdvajanja. U okviru zajedničke prometne politike potrebno je štiti korisnička prava putnika u željezničkom prijevozu i poboljšati kakvoću i učinkovitost putničkih usluga u željezničkom prijevozu. Prava korisnika usluga u željezničkom prijevozu uključuju pravodobno dobivanje informacije o usluzi kako prije tako i tijekom putovanja. Kako bi usluge u željezničkom prijevozu služiti svima potrebno je voditi računa i o osobama sa posebnim potrebama i sa osobama sa smanjenom pokretljivošću. Prijedlogom zakona uspostavlja se pravni okvir za provedbu Uredbe 13-71 s posebnim naglaskom na određivanje prekršaja. Prijedlog zakona određuje da je regulatorno tijelo nadležno za zaštitu prava putnika u željezničkom prijevozu te nadležno za provedbu Uredbe 13-71 te Prijedlog zakona vezan uz zaštitu prava putnika o željezničkom prijevozu sadrži odredbe o nadležnosti regulatornog tijela, o postupku po službenoj dužnosti, o prigovorima putnika i o prigovorima putnika regulatornom tijelu. Prijedlog zakona također vezan je uz inspekcijski nadzor regulatornog tijela nad provedbom predmetnog zakona i ostalih propisa kojima se uređuju prava putnika određuje obavljanje poslova inspekcijskog nadzora, ovlasti inspektora i obveze nadziranih i drugih osoba koje sudjeluju inspekcijskom nadzoru. U prijelaznim i završnim odredbama prijedloga zakona odnosno zakona, određuje se rok za donošenje predviđenog pravilnika, rok za početak i prestanak primjene određenih odredbi u skladu sa pravnom stečevinom EU-a. Također, prihvaća se amandman Odbora za zakonodavstvo u svezi novotehničke dorade teksta. Znači ono što je najbitnije iz ovog zakona, da se primjenjuje pravna stečevina EU-a, izmjenom Direktiva 23/70 odnosno primjenom nove uredbe koja stupa krajem godine na snagu 23/38. Hvala.
Zahvaljujem državnoj tajnici. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena tajnice, govorimo o hrvatskim željeznicama. Govorili ste o primjeni direktiva EU-a, zakonodavstva EU-a, ali je činjenica otkako smo, to sam i u prvom čitanju kazao, otkako smo u ovome, govorim otkad smo ušli u EU, da su naše željeznice u sve gorem stanju i sve lošije su usluge našim putnicima koji se voze, koriste hrvatske željeznice. Tako od Osijeka do Splita, od Zagreba do Splita, svaki dan sve je duže i duže potrebno vrijeme da se dođe do, prije bi došlo sa biciklom. Infrastruktura je katastrofalnom položaju, to ponavljamo. A jedino što radi Hrvatska je pripisiva direktive EU-a i pokušava primjenjivati zakone, ali samo prepisujući te zakone, u stvarnosti ne ulaže se u infrastrukturu. Jedino ako vi nemate nekakvu drugu informaciju ali realno stanje na terenu je da je od ulaska u EU, bilo je govora kad se uđe u EU da će se poboljšati uvjeti, da ćemo mi ući u europske asocijacije, u strateške trase. Ali je činjenica da nije tako, dal' se ovo ciljano uništava hrvatska željeznica ili je netko bacio šapu na taj naš prostor i da netko sa strane preuzme, tj. stranci da preuzmu hrvatske željeznice gdje očito imaju oni svoj interes. Pa bi vas molio kratak odgovor, zbog čega se ne ulaže u hrvatske željeznice i čiji je interes da se ne ulaže i tko je bacio šapu na hrvatske željeznice? Hvala lijepo.
Želite li odgovoriti na repliku? Evo izvolite.
Znači, mi sada imamo otprilike oko 2,1 milijarde eura ulaganja u željezničku infrastrukturu, točno imamo oko 13 projekata koje se ulaže. Znači imamo, to je sada što je trenutačno situacija. Znači kad pogledate na CEF-u, mi smo do sada imali prilike 545 milijuna izvući iz eu sredstava, mi smo 95,6% sredstava izvukli sad iz CEF-a, upravo se radi na konkretizaciji cijelog mediteranskog pravca koji je nama prioritetan, vratili smo prioritetni pravac Rijeka-Zagreb, Zagreb-Mađarska, odnosno granica, na tim pravcima su najveći projekti. Postojeći su sad razgovori u lobiranju širenja mediteranskog pravca na ličku prugu, isključivo zato što smatramo da je ta pruga od strateškog interesa, sa lukama Split, Šibenik i Zadar, koji se moraju nadovezati sa Zagrebom i na taj način ući u mediteranski koridor odnosno core network. Znači Hrvatska mora biti prvo pozicionirana dobro na prometnim pravcima u sklopu core networka TNT mreže da možete izvući dovoljno sredstva, odnosno za sufinanciranje. A mislim da ovaj odgovor što sam vam rekla od 2,1 milijarde eura i 13 projekata upravo na mediteranskom pravcu dovoljan dobar pokazatelj. Hvala.
Zahvaljujem državnoj tajnici. Sada bi pozvao izvjestitelje odbora. Želi li uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu, prvi se za riječ javio uvaženi zastupnik Tomislav Žagar u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice, gospođo Brnjac sa suradnicama, zanimljivo je, tri žene brane ovdje Zakon o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu i vjerujem da ćete to dobro napraviti. Dakle, ovaj zakon sam po sebi nije problematičan je nastavlja ono što je započeto još tamo mislim, 2003. godine, još u Račanovoj Vladi kad se krenulo sa liberalizacijom tržišta željezničkih usluga i to je jedan put koji je RH pokrenula. Na tom putu smo se spoticali, na tom putu smo prihvaćali, prihvaćajući ono sve što je nuđeno kroz direktive, kroz 4 ova paketa da će nam pomoći naravno u dobroj namjeri. Bilo je primjera gdje se u tom uspjelo, bilo je primjera gdje to zapravo i nije baš najbolje napravljeno. Mi međutim od tog procesa ne možemo pobjeći. Liberalizacija sama po sebi na ravno, nije problem, ona prije svega ako shvatimo u tom smjeru kojem je trebala, ona treba pomoći da se tržište razvije, da imamo što bolju uslugu za što manje novca i mislim da se u teretnom prijevozu otkad je od 2007., 2008. liberaliziran, pojavili su se novi operateri i prema podacima koje vidimo dakle, imamo veći broj prevezen robe, znači tu pomaka ima. Međutim, neka iskustva zemalja, recimo poput Slovenije, koje su u tim pregovorima isključivo bazirala na tome da zaštite količinu robe koja se prevozi. Onda im se i promaklo to da zapravo nije sve u količini robe, nekad su financije u pitanju pa od luke Koper recimo do Mađarske prijevoz može biti izuzetno profitabilan i to je onaj dio na kojem nisu vodili računa. Mi smo, da se vratimo samo malo u prošlost, da ne previše oko prošlosti jer puno smo o željeznici već pričali bilo da je u pitanju Međunarodni monetarni fond, bilo da je u pitanju Svjetska banka. Oni su nas uvijek pritiskali da donosimo pojedine odluke bilo o smanjenju broja radnika, bilo o razdvajanju poduzeća i razdvajanju svega onog što nije temeljni, da kažem temeljni posao u Hrvatskim željeznicama. To su 16 povezanih društava. Tu je bilo u ovom Hrvatskom saboru puno i to s pravom mislim da su bili i prigovora na izdvajanje recimo pružnih građevina iz tog područja, pa se kasnije ustanovilo da oni koji su bili za razdvajanje su kasnije ustanovili da je dobro da nekad u samoj željeznici postoji majstor koji bi ovo ili ono napravio, jer je preskupo da opet tražite putem outsourcinga ili na neki drugi način preko izdvojenih poduzeća tu uslugu. Dakle, pod pritiskom Međunarodnog monetarnog fonda RH je, to je bila strateška odrednica svih političkih opcija u RH, ulaska u EU Republika Hrvatska je pristala na potpisivala one pretpristupne ugovore, sve ono što se od nje tražilo. Naravno i zbog ekonomske situacije u kojoj smo se nalazili, a i Svjetska banka naravno kao i svaka druga banka koja daje kapital jer kapital osim financijske poruke ima i političku poruku. Znači on traži određena odstupanja. Mi smo išli svojevremeno i na razdvajanje Hrvatskih željeznica na, u to vrijeme na pet povezanih društava HŽ Holding kao krovni, HŽ Cargo, HŽ Putnički prijevoz, vuča vlakova i nešto mi je i infrastruktura. Dakle pet. U prvih šest mjeseci zapravo nije ni bilo snalaženja zapravo što se HŽ Holding raditi. Međusobna potraživanja ovih poduzeća su se toliko zavrtila da kad su išla u ministarstvo, ministarstvo reklo to morate sami rješavati. I onda se zapravo došlo do toga, zbog prevelikih troškova koje, faktura koliko se ja sjećam ispostavila HŽ Vuča vlakova došao je zapravo do rješenja da se HŽ vuča vlakova pripoji u putničkom i teretnom prijevozu. I to su otprilike bile te transformacije koje smo mi oko tih poduzeća radili. Tu je bio veliki broj radnika, jer željeznica je imala poseban status ne samo kod nas u RH Hrvatskoj, nego u svim zemljama. Tako je recimo u Austriji bio primjer, čak su imali posebne zakone, posebni svoj Mirovinski fond. Dakle, to je bila jedna da kažemo država u malom. I ti procesi nisu išli bezbolno. U željeznici su postojali jaki sindikati tamo od devedesetih godina koji su djelovali. Jedan od posebno jakih sindikata je Sindikat strojovođa. I dobro je da su sindikati postojali. Čak su oni, oni su primijetili da kad se sindikati, kad postanu profesionalni da su manje učinkoviti nego kad su polu profesionalni, a zapravo ljudi koji rade da su ujedno i aktivisti u sindikatu. No da ne idemo previše u prošlost, ono što bih sad svakako trebalo voditi računa a to je liberalizacija putničkog prijevoza i 2019. godina, mislim kraj 2019. godine kad će ona nastupiti. Ono što sve nas zapravo zabrinjava, a jučer kad smo gledali financiranje jedinica lokalne samouprave su ona područja gdje ima mali broj stanovnika. Pa najveći grad u RH ima 700 tisuća stanovnika i ne možemo se uspoređivati sa liberalizacijom u Njemačkoj. I ljudi se s pravom boje, plaše da ako dođu njemačke željeznice, a njemačke željeznice imaju od bicikla do vlaka, sve imaju pokriveno i autobusni prijevoz. Znači oni su, to je jedna vrlo organizirana grupacija koja će onda vrlo lako progutati tržište u RH. Gotovo je teško vjerovati da će putnički prijevoz, HŽ putnički prijevoz preuzeti dio tržišta u Njemačkoj. Voljeli bi da je tako, ali to će biti dosta teško. I to je ta opravdana bojaznost da će, znači evo recimo na primjer njemačke željeznice doći preuzeti. I znate šta je još tu opasnije? Kad bi barem onda one preuzele većinu tih pravaca, nego doći će situacija da će one pojedine trase preuzeti koje su profitabilne i logika kapitala je takva – idem tamo gdje mi je profit. Neću ja tamo voziti gdje nema profita jer to netko mora subvencionirati onda barem do onoga. Mislim da je, evo imam ovdje i bivšeg ministra, digao je repliku, neka mi pomogne u replici. Mislim da se dozvoljavaju negdje 15% profita se dozvoljava uz subvencije ako je to točno, ja ne znam. Ali postoje pravci koji nisu isplativi i koje netko mora sufinancirati. Teško je vjerovati da će to jedinice lokalne samouprave kao što je u nekim državama da će to moći ostvariti i subvencionirati željeznički putnički prijevoz. Dakle, tu je ta opasnost da i one pruge koje su već tamo 2010., jedanaeste kad su ukinute pojedine putničke linije tamo prema Đulovcu pa od Našica prema Pleternici, da će, može se zapravo dogoditi da se još takvih pruga ukida jer jednostavno neće moći, neće biti profitno interesantne a država je zapravo i krenula u cijelu priču da se riješi ovih silnih subvencija. Državi je prije svega interes zaštititi svoj proračun. Dakle, ono na što zapravo upozoravaju ljudi koji su danas zaposleni u željezničkom putničkom prijevozu je strah od liberalizacije koja će koncem 2019. nastupiti. Bit će prilike kroz repliku da ne kažem, ponavljamo sve ono što smo već o željeznici govorili. Ja bih samo htio sad par još tehničkih stvari. Dobro je državna tajnica spomenula ovaj i četvrti paket željezničkih mjera. Ima znači ovaj tehnički dio sigurnost, interoperabilnost. Tu nema, ali u ovom tržišnom dijelu postoji sad i opravdana bojazan sada jedinog operatera a to je HŽ putnički prijevoz oko ovih nekih uredbi ili prenesenih odredbi iz direktive. Pa recimo i u direktivni i u zakonu se spominje upravitelj kolodvora. Toga nema kod nas. Znači, mi imamo upravitelja infrastrukture, a ovdje je definirano. Onda se za svaku pohvalu je zaštita putnika posebno osoba sa invaliditetom. Međutim, ovdje se upozorava kroz direktivu da ih treba upoznavati sa, davati im sve informacije. Međutim šta ako ta osoba kupi na automatu svoju kartu? Ili šta općenito kad putnik kupi preko interneta kartu. On kupnjom karte postaje putnik. Može li prijevoznik odgovarati za njega od tog trenutka kad je on kupio kartu. To su neka pitanje koje i prijevoznici postavljaju, jer ova sama direktiva je u tom dijelu rigorozna i dobro je da je rigorozna, jer putnike treba zaštiti. Međutim, treba razmišljati o ovim problemima koji se mogu pojaviti u praksi. Nadam se da sam većinu stvari, većinu ovih tema otvorio pa evo bit će prilike i kroz replike odgovoriti. Klub Mosta će nakon konzultacija donesti odluku hoće li podržati ovaj prijedlog zakona. Nema u njemu ništa sporno, osim kažem ove situacije oko 2019. kad nastupa liberalizacija i hoće li resorno ministarstvo i država učiniti sve što su učinile i neke druge države. Poput recimo Njemačke koja nije čak išla na razjedinjivanje svoga poduzeća, nego su one ostale iz zajedničkog poduzeća i toliko su ga isprepali da nitko na zapadu ne može kupiti profitabilni dio. Hoće li biti takvih mjera da zaštitimo u ovom slučaju domaćeg prijevoznika, pa da onda zaštitimo radna mjesta od ljudi koji rade. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. 5 je replika. Prvi je uvaženi kolega Hajdaš Dončić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Kolega vi ste spominjali … [[Govornik se ne razumije.]] liberalizacije putničkog prometa u ovom dijelu. Dakle, ja osobno nemam tu neku, ne vidim tu neku opasnost, jer je manje od 7% linija u Hrvatskoj, zapravo, kad gledamo samo ekonomski profitabilno i bez soa, dakle, jednog ugovora u zračnom prometu, a isto postoji u željezničkom prometa gdje se sufinanciraju troškovi našem operateru, dakle, HŽPP-u. Vrlo teško da bi bilo koji operater iz vana došao u Hrvatsku i takmičio se bilo koju liniju. Isto vam je takav slučaju u pomorskom prometu. Ne vjerujem, da će netko Jadrolinijom od vanjskih operatera ikada konkurirati. Ali ja ne bi uopće raspravu vodio u prošlosti, jer infrastruktura je zadana više-manje. Dakle, zadana je našim ulaskom u EU, gdje smo, reći ću svojim nesnalaženjem kasnili. Tako da su karte već davno prije podijeljene što se tiče koridora i mogućnosti sufinanciranja. A ja ne vjerujem, Ministarstvu pomorstva, ja ovdje čak izuzimam od bilo čega, jer ministar financija je taj koji odlučuje zapravo koliko novaca možete dati za infrastrukturu koja je nacionalna. Ali ono što mene zanima kod ovog zakona i znam da se to ne može dogoditi ni danas ni sutra je zapravo dizanje standarda usluga u putničkom prometu. A na način kao što postoji. Sad neću namjerno nabrajati zemlje, jer se s njim ne možemo uspoređivati, ali u većini europskih zemalja vam je apsolutno normalno da ako vlak kasni, čak i ako ste u vlaku, dakle, ako ste putnik, vam dođe stjuard ili kondukter po hrvatski i koji vam jednostavno onda da, reći ću već kuvertirani, kovertu, dakle, sa markom koja postoji, i gdje je samo vaša obveza da proslijedite to i gdje vam operater željeznica vraća 20% od karte, 50% od karte, ovisi o tom dijelu. Dakle, to je pitanje budućnosti, kako dizati razinu usluge. A u infrastrukturu se mora brinuti, zapravo HŽ infrastruktura, tj. Ministarstvo financija iskreno govoreći.
Odgovor na repliku.
Hvala kolega Dončiću na replici. Naravno da je ovo složeno pitanje, ne znam koliko postoji mogućnost da se kod nas županije, znači imamo regionalni ustroj, … [[Govornik se ne razumije.]] regija, mislim da Tirol ili koja već radi. Postoje takvi modeli da se lokalna samouprave uključi u financiranje prijevoza. Znači, oni čak nabavljaju vlakove i onda oni kreiraju vozni red i onda oni traže oni koji će tu uslugu ispostavljati. Recimo to je dobar model. Kod nas je to naravno još uvijek znanstvena fantastika, ali to je nešto što u budućnosti bi možda ako daj Bože zaživi. Pogotovo u ovom dijelu u kojem ste rekli podizanje usluge željezničkog prijevoza. Hvala.
Idemo na 2. repliku, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega kazali ste da smo prihvatili ove uvijete ulaskom u EU i da je većina u saboru, tj. jednoglasno u Saboru bila za to u Parlamentu. Činjenica da se je ušlo u EU, da narod nije bio većino za ulazak u EU, na ovaj način. Jer je činjenica da su željeznice i usluge osim što ih se više firmi, tvrtki stvorili, što imamo više direktora i veće troškove za kadrove, željeznice su sve gore i gore. Čak ni vesterni filmovi se ne mogu snimati. Jer gore izgledaju nego za vrijeme divljega zapada. Nema usluga tu ljudima za ono što plaćaju. Sve sporije i sporije su te linije, a ušli smo u EU. Sa namjerom i tada je bilo govorim kad smo ulazili sa ovih govornica, kad uđemo da će i željeznice biti puno bolje, promet puno bolje, komunikacija puno bolje, nije obrnuto je. Pa čak iz Istre, Istrijani to znaju, ne možete doći u Hrvatsku, da ne pređete granicu sa Slovenijom. Znači ništa apsolutno ništa nismo napravili po tom pitanju i sad i bivši ministar je sad spominjao, nitko nije odgovoran. To vam je isti slučaj, kad je bio, za sve je kriv Ivo Sanader. A svi su bili uzdani. Ili za sve je kriv Todorić a nitko ga nije od … [[Govornik se ne razumije.]] jučer spomenuo. Tako i u hrvatskim željeznicama. Ajmo mi zaboraviti tko je odgovoran, a sve gore i gore, a obećavali smo ulaskom u EU, tko zna što su oni potpisali. Znaju ministri vanjskih poslova, oni bi se mogli obratiti u to vrijeme, kad su za Sanadera trkali, oni koji su bili u Parlamentu, ali ne oni su prekulturni da to običnom jezikom, narodu kažu, oni su bolji, da na facebook stranicama svoje stranke objašnjavaju situacije unutar Sabora. Naravno, već je ministar vanjskih poslova iz toga vremena reče da je sve lijepo, ali nažalost, sve je ružno bilo.
Hvala. Kolega Žagar, odgovor, na repliku. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bulj, dobro ne bi se složio s vama da je baš sve, ulaskom u EU, sve krenulo niz brdo. Ali vi ste u pravu, puno stvari je obrađeno loše, ali čak nije to ni problem EU. Mi kad smo razdjeljivali poduzeća, tu se s vama slažem, uprava tih poduzeća, bilo je bilo riječ o HŽ hargu, HŽ putničkom prijevozu. I recimo to je primjer od sindikata. Slabo ste slušali ljude koji su u tom sustavu dugi niz godinu. Uprava je radila na onaj način na koji su to milili da je dobro. I često puta to nije dobro završavala. Oko ovog samog pretpristupnih pregovora, ne znam jeste li vi ikad dizali kredit, ja sam dizao kredit stambeni i onda kad dođeš dignuti kredit, onda potpisuješ to. Pa može i ovaj, ma joj daj samo da to riješilo da bi gradili. Međunarodni monetarni fond je došao, došao je Svjetska banka, rekli su vi morate otpustiti 800 ljudi. I sada nije problem u tome što se 800 ljudi otpustilo, ali je problem u tome koji je cilj postignut. Možda se išlo u ovo što vi govorite da se ulagalo, možda bi se zadržalo tih 800 radnih mjesta. Ali lakše je upravi reći, otpustit ćemo 800 mjesta nego ćemo stvoriti uvjete da oni mogu poslovati i da mogu zarađivati plaću za tih radnih mjesta. To je naš, to je hrvatski problem, čak više nije problem ni EU.
Dobro. Idemo sada na treću repliku, uvaženi kolega Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Žagar, razmišljao sam govoriti ili ne govoriti o željeznici jer ja sam željezničar, ja taj sustav jako dobro poznajem od '88. godine sam na željeznici, završio sam i Srednju željezničku školu i Prometni fakultet željeznički i puno toga znam o sustavu i ipak ću se prijaviti za raspravu, govorit ću ime kluba i govorit ću o onome što na željeznici ne valja i zbog čega je željeznica u ovom stanju u kojem jest. Prema željeznici se država ustvari ponaša kao maćeha dok se prema cestama ponaša kao dobra majka. Zašto je tako? Prije svega je zbog toga što vjerojatno nitko nije uspio pronaći interes da zaradi neki dobar novac kroz poslove na željeznici, a moram reći da je željeznica odraz države. Kakva je željeznica, takva je država. Pogledajmo željeznice u razvijenim zemljama Zapadne Europe i vidjet ćemo da svaka zemlja koja ima kvalitetnu željezničku uslugu da je tamo i država kvalitetna. Dakle dok se željeznice ne dovede na nivo željeznice u jednoj Francuskoj, Njemačkoj, Švicarskoj, Austriji pa možemo reći čak i Sloveniji i oni su nas pretekli, daleko su nas pretekli, dok željeznica ne bude na tom nivou, naša država neće biti država koja je dostojna svoga naroda. I stoga ću se prijaviti za raspravu i govorit ću o nekim stvarima o kojima nisam imao namjeru govoriti. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Žagar.
Hvala predsjedniče. Uvaženi kolega Aleksić, drago mi je da ćete govoriti i dobro je da govore ljudi koji su u tom sustavu bili. Ja nisam nikad bio u tom sustavu, ali mnogi moji prijatelji jesu. U Slavoniji se željeznica razvijala tamo krajem 19. stoljeća pojavom parnih pilana onda je krenuo taj razvoj željeznice, '90.-tih godina dolazi do novoga preustroja, međutim ne dolazi do razvoja željeznica nego do stagniranja i propadanja. Jednom je kolega Babić sjećam se u raspravi rekao, nije samo još prije '90.-tih tamo ne znam da je zadnji put bilo koja trasa pruge napravljena. Za svaku pohvalu ovo što se radi u Sv. Ivan Žabno-Gradec, to je dobar primjer. A ono što sam htio što mi se čini i u vašoj replici najvažnije i to ponašanje maćehinsko, mi smo pod pritiskom i EU i Komisije išli na izdvajanje ovih jeli to bio dovoljan pritisak, izdvajanje svih poduzeća koja nisu temeljna djelatnost. I tu su bila poduzeća koja su bila profitabilna, a zašto bi nešto što je profitabilno izdvojio i maknuo iz onoga što ti donosi korist. Tu recimo neke stvari koje smo radili a nema logike samo zato da bi ispunili određene naputke. I ono što je najvažnije iz vaše replike, pa imamo mi pametnih ljudi, ja sam uvjeren da i ovi predstavnici ministarstva slušaju te ljude koji su na željeznici koji znaju šta su stvarni problemi, a nama se baš događale da uprave nisu slušale, uprave poduzeća. I ono što trebaju predstavnici ministarstva prema tim upravama biti da kaže stroži i od njih tražiti uvijek rezultate.
Zahvaljujem. Idemo na četvrtu repliku poštovani kolega Vedran Babić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Evo kolega Žagar, imali ste stvarno jednu opširnu raspravu, proširili ste od teme i očekivao sam da će se tako rasprava i voditi jer sve željeznica boli, način na koji naša željeznica funkcionira i izgleda i to je zorno rekao i kolega Aleksić vama u replici. Ja ću se samo osvrnuti na dio gdje ste se možda malo i uplašili za našeg distributera putničkog prijevoza, ali evo ja vam kažem da se svakako HŽ Putnički prijevoz ne treba bojati konkurencije uz subvencije od ja mislim 700 milijuna kuna godišnje što mu daje država i gotovo evo što je i bivši ministar Hajdaš Dončić rekao da je 7% linija profitabilno. Problemi su na stvarno drugim mjestima, vi ste dali primjer da bi se moglo možda lokalnoj samoupravi dati da financijski sudjeluje, ali morate znati da dok ne promijenimo, čak vjerujem možda i Ustav, ali bitno i zakone i prihode lokalne samouprave da je to kako ste i sami rekli znanstveni fantastika. Hvala.
Odgovor na repliku kolega Žagar.
Hvala predsjedniče. Uvaženi kolega Babić, što se tiče ove bojaznosti na to ljudi upozoravaju. Šta je recimo interesantno? Interesantno je prigradski prijevoz grada Zagreba, to je interesantno. Ja ne znam možda postoji šira bojazan ako dođe, a spomenuto je to možete vidjet, njemačke željeznice imaju sve, nude i bicikla, imaju i autobuse, imaju sve, mogu preuzeti dobar dio kolača prijevoza putnika jer bit će konkurentni i onda će tu nastupiti problem. Neke države, ne znam jel to Češka nudi čak i taxi prijevoz u toj svojoj kombinaciji. Kod nas država i potiče i mi smo donijeli Zakon o intermodalnom prijevozu putnika, krivo sam se izrazio … ali pitanje je koliko to sve skupa može zaživjeti. A s vama se u svemu ovom ostalom slažem potpuno.
Hvala. Idemo na zadnju repliku, poštovani kolega Kirin.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane predstavnice ministarstva. Uvaženi zastupniče Žagar. Spomenuli ste jeftin transport željeznicom do Mađarske, ja vjerujem da to mislite na povijesno značenje kada je od Rijeke temeljem 5B paneuropskog koridora bila željeznica izgrađena i transportirali se i putnici i naravno roba iz Rijeke do Budimpešte do Mađarske do Srednje Europe. No recite mi što vi mislite danas o tom transportu jer transport roba a i osoba od Rijeke do Mađarske je najkraći baš tim putem. Postoje druge luke i to je Trst i Koper, postoji Pirej gdje je puno dulji transport roba. Rijeka je najkraća, najjeftinija. A stanje u riječkoj luci je vama jasno i poznato, ne, znamo kuda to ide. Recite mi, da li treba graditi nizinsku prugu ili zaustaviti projekt u korist Hrvatske? Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Kirin, dakle ovo je pravo pitanje. mene pitate osobno, dakako, treba graditi nizinsku prugu. Treba graditi posebno zato, ja sam spomenuo prijevoz od luke Koper do Mađarske. Luka Rijeka ima daleko bolje još tu, vi sami spominjete, to je jedan puno kraći pravac i luka Rijeka tu, zapravo ta trasa, ta pruga može itekako biti konkurentna. I tu RH može ostvariti veliku zaradu. Dakle dapače, treba nastaviti ali sve opet je u pripremi projekata, u financiranju. Taj projekt će uvijek sebe isplatiti i to daleko. I otvorit će radna mjesta.
Završili smo s replikama pa prelazimo sada na drugi klub zastupnika, to je HDZ i poštovani zastupnik Pero Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, uvažene predstavnice predlagatelja iz Ministarstva mora, prometa i infrastrukture, uvažene kolegice i kolege. Kao što je i kazala predlagateljica u uvodnom izlaganju, ovim prijedlogom zakona uređuje se područje regulacije tržišta željezničkih usluga i područje zaštite prava putnika u željezničkom prijevozu, nadležnost i ovlasti nacionalnog regulatornog tijela uključujući i poslove inspekcijskog nadzora nad provođenjem ovoga zakona. Znamo da je u RH u potpunosti liberaliziran željeznički teretni prijevoz dok je putnički prijevoz liberaliziran u samom segmentu međunarodnog prijevoza i ovim zakonom se vrši daljnje usklađivanje zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU-a. Posebno uz propise iz četvrtog željezničkog paketa koje se odnose na potpuno otvaranje tržišta za usluge domaćeg željezničkog prijevoza koji stupa na snagu 2019. godine i upravo je i kolega Žagar i ovdje je bilo o tome polemike, kako će to utjecati na našeg operatera, koje su tu prednosti i mane s obzirom na stanje operatera, mislim da ta liberalizacija se odvija u dva segmenta. Jedan je znači, 2019. imaju pravo pristupa svi operateri na naše tržište, a drugo je ona liberalizacija koja se tiče dodjele ugovora o obavljanju javnih usluga. Naime, sve države žele zaštititi svoje željeznice, posebno u ovom djelu gdje one subvencioniraju te prijevoze tako da ti ugovori, dan je rok, znači do kraja travnja roka ili najviše 10 godina od 2017. kada je to stupilo na snagu, znači da imamo jedan period zaštite gdje mi našem operateru možemo osigurati, da kažem, nekako ravnopravniju borbu sa ovim bolje opremljenim operaterima. Ali evo, on do sada dobiva godišnje ugovore i na nadam se da će ministarstvo izići u susret i da će dodijelit taj ugovor za našeg operatera do kraja tog mandata. U EU i brojnim drugim zemljama svijeta, željeznice postaju sve konkretnija grana drugim granama prometa i posluju pozitivno. Nažalost znamo kakva je situacija kod nas, za razliku od njih, naša trgovačka društva HŽ infrastruktura, HŽ Cargo, HŽ putnički prijevoz i njihova društva kćeri uglavnom posluju s gubitkom, konstantno se smanjuje broj putnika, smanjuje se količina prevezenog tereta a željeznička infrastruktura, bilo da se radi o onoj pokretnoj ili onoj nepokretnoj, stari i sve manje je upotrebljiva. Ovako loše stanje u hrvatskim željeznicama je neodrživo i krajnje je vrijeme da se nadoknade godine ne investiranja u željezničku infrastrukturu te se zaustavi stvarno zanemarivanje željeznica. Željeznica treba biti i je generator rasta i razvoja hrvatskog gospodarstva a da bi se taj razvoj zaista i dogodio, potrebna je dugoročna strategija i kontinuitet u njenom provođenju, bolja koordinacija među dionicima povezanim u željeznički promet, odgovorno upravljanje sustavom željeznice i naravno, jedan konsenzus cjelokupne struke i svih parlamentarnih stranaka u RH. Budući da je EU osigurala velika sredstva za modernizaciju željeznica, usklađivanje naše sa europskim zakonodavstvom, neće dodatno opteretiti proračun i gospodarstvo. Štoviše, može pridonijeti njegovom opravku i nije problemu u novcu, novca ima. Znači europski fondovi su osigurali 10 milijardi eura za hrvatske željeznice a svaka kuna uložena u željeznicu donosi dodatne prihode za gospodarstvo i građane te može utjecati na povećanje BDP-a, povećanje zaposlenosti i neke procjene govore da bi se ovako jednim velikim ulaganjem u hrvatske željeznice, moglo ostvariti oko 20 tisuća novih radnih mjesta. Samo je pitanje imamo li dovoljno pripremljenih projekata za povlačenje i realizaciju ovih sredstava iz europskih fondova, možemo li tim sredstvima nadoknaditi izgubljen godine ne investiranja u željeznicu i približiti je standardima željeznice EU-a. Također važno napomenuti da zbog nedovoljno ulaganja u željeznice, dobar dio domaće željezničke industrije je u teškom stanju. Znači prisutni su stečajevi, zastarjela tehnologija i niz drugih čimbenika koji opterećuju cjelokupno hrvatsko gospodarstvo pa i ovu specijaliziranu industriju. Evo na sreću ima i pozitivnih primjera koji bude optimizam. Neke tvrtke su se okrenule stranim tržištima, preživjele su pa čak i evo rade po svim da kažem, svjetskim standardima. Veseli me primjer koji sam prije tjedan dana pročitao u našem tisku a radi se o nabavci ugradnje auto-stop uređaja. Sjećate se da smo u 7. mjesecu donijeli izmijenili Zakon o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava gdje smo produžili rok za ugradnju tih uređaja za godinu dana, konačni rok je 31. srpnja iduće godine, a evo, ovaj cijeli posao za naše dvije tvrtke, znači putnički prijevoz u iznosu od 12 milijuna kuna i HŽ infrastruktura od 24 milijuna kuna, ugovorio je i odradit će domaći konzorcij. Znači u srpnju su donijeli ovaj zakon evo sada već imamo saznanja da će to graditi domaće tvrtke. Mislim da je to jedan primjer kako se implementacija europskih standarda može donijeti prilike i našem gospodarstvu. Naravno da je to na nama, odnosno, na njima kako te prilike iskoristiti. Moram reći da je ova vijest, po meni nije dobila adekvatno zastupljeno u medijskom prostoru, evo to je jedna crtica iz novina o toj vijesti. Ali ovo je samo jedan korak u nizu i ponovno ističem kako je potrebno niz drugih mjera kako bi se postigao željezni efekt, a to je konkurentna i kvalitetna usluga željezničkog prijevoza. Zato očekujem da će i donošenje ovog zakona rezultirati novim mjerama koje će vratiti građane u vlakove a pritom zaštiti njihova prava, prava putnika u željezničkom prometu, općenito se primjenjuju na sva putovanja vlakom i željezničke usluge u EU. Usluge željezničkog putničkog prometa trebaju biti od koristi svim građanima. Zbog toga se željezničke tvrtke i upravitelji kolodvora moraju pobrinuti, da kolodvori, peroni voze i ostali uređaji budu dostupni osobama sa invaliditetom i ostalim osobama ograničene pokretljivosti. Smatramo da treba maksimalno pojednostaviti postupak pružanja željezničkih prijevoznih usluga, podići kvalitetu željezničkih prijevozničkih usluga te se odmaknuti od neodrživosti tržišnog poslovanja u ovome sektoru. I na kraju, donošenje ovog zakona je nužno jer se njime regulira tržište željezničkih usluga, prava putnika i inspekcijski nadzor. I stoga će Klub HZD-a podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Imamo 9 replika. Prva je poštovani kolega Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Čosić u svojoj raspravi i sami ste rekli da je do sada bilo premalo investicija u očuvanje našeg operatera i da je nezadovoljstvo svih građani da su s pravom nezadovoljni sa stanjem željezničke infrastrukture i stanje u operateru. Vidimo da kroz sve dosadašnje restrukturiranje ove tvrtke nije niti su sačuvana radna mjesta, niti su stvoreni uvjeti da hrvatske željeznice budu konkurentnije. I naravno da se slažemo sa usklađenjem hrvatskog zakonodavstva sa europskim direktivama. Ali niti će taj zakon donijeti konkurentnost Hrvatske željeznice, niti će omogućiti zaštitu našeg operatera od ino konkurencije, a niti smo u stanju u ovom trenutku zaštiti sva prava putnika u putničkom željezničkom prijevozu. I vidimo da je, činjenica da sve više putnika putuje autobusima i drugim prijevozima pogotovo kod nas u Slavoniji i Baranji. Sramotno je da prvoga od Okučana, Nove Gradiške, Broda, Vinkovaca, Vukovara, godinama nije obnovljeno niti uloženo. A i grad Požega, Pleternica, Velika, pa i Našice zaslužuju bolju željezničku povezanost. I državna tajnica je rekla da negdje 13 projekata je spremno za Dalmaciju i Liku, a što je sa Slavonijom, kada će ići ti projekti i kada će željeznički kolodvor u Slavonskom Brodu može odgovoriti svim ovim uvjetima. Jer činjenica je da je izgubio na važnosti i da se ovo zadnje što je uloženo u kolodvor Slavonski Brod, treba dalje širiti prema kolodvorima Oriovac, Nova Kapela, Nova Gradiška, jer dok se to ne riješi, putnici nemaju jednaku kvalitetu kao što to imaju u Zagrebu ili nekim većim središtima. Pa molim vas, da mi odgovorite na ovo. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi kolega. U svom izlaganju sam rekao, da jednostavno se treba zaustaviti ovo sustavno zanemarivanje željezničkog prometa koji je počeo davnih godina, još prije, siguran sam prije '90. jer su se prioriteti dali nekim drugim sektorima prometa. Ako pogledamo strategiju '99., 2010. vidjeti ćete da je u željeznice uloženo svega 7% od planiranih sredstva dok je u ceste uloženo 80%. Sigurno je da je opravdano ulagati u ceste. Vidimo što to donosi našemu turizmu i ostalim granam gospodarstva. Ali svakako nije se smjelo zanemariti željeznice u ovom postotku. Naravno, dopire tu i ratna zbivanja, gdje smo mi izgubili transporte, međunarodne transporte. Znamo da željeznica dosta svojih troškova i rada pokriva baš na tim teretnim prijevozom, a naravno i putničkim koji nije bio obavljan. Tako da, to su bile otežavajuće okolnosti. Sada ova Vlada je predvidjela naravno 13 projekata koja će ona riješiti. Između ostalih jedan je dio svakako Vinkovci-Vukovar, gdje bi se povezala sa glavnim transportnim koridorom, koji ide istok zapad, luka Vukovar. I idu prioriteti. Slavonski Brod se nalazi na jednom od glavnom koridoru, europskom koridoru, znači od tih 9 koridora, 2 su u Hrvatskoj, ovaj istok-zapad i ovaj sjever od Rijeke koji ide. Tako da svakako treba Brod, mora dobiti onaj prioritet koji zaslužuje, naravno modernizacija i sve ostalo je kod operatera HŽ infrastruktura. I ovi novci koji su predviđeni sigurno će dobar dio doći na ovaj pravac Zagreb-Lipovac.
Hvala. Druga replika poštovani kolega Mišić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Ćosiću, upravo ste spomenuli Vinkovci-Vukovar, željeznicu koja se treba raditi, što je po meni ovo sve promašaj za promašajem. Promašaj za promašajem. Vinkovci-Vukovar, 18 km, idemo elektrificirati. Do Kutine idemo sati i pol vremena, ja se pitam tko pravi projekte, posebno ova željeznica od Zagreba, do Vinkovaca prema istoku. Za ovih 25 godina nisu napravili apsolutno ništa ono što bi trebalo napraviti. Odavde ljudi do Kutine, ja se vozim željeznicom idu sat i pol vremena. Meni ovo više liči željeznica na muzejsku željeznicu, nego na željeznicu. Ja putujem željeznicom, ja idem. Mi idemo 3,5, 4 sata iz Vinkovaca, dok smo prije rata išli 2 sata. A ovo ulaganja, nekakvi promašaj, za promašajem i ja to ne mogu razumjeti. Projekti, tko je pravio te projekte? Zašto se nije radilo prema istoku željeznice, evo radi se prema tamo. Evo neki dan sam slušao gospodina Čačića kako kaže, ja ću utjecati da se do Varaždina dođe za 40 minuta. Ja se u potpunosti slažem, ja mu čestitam što se bori za sebe. Pa što smo mi u Slavniji napravili? Da idemo 4 sata, a on će za 40 minuta. Kroz Vinkovce se nekada prolazilo 300 vlakova, 300 vlakova dnevno. Najveći željeznički čvor je bio u bivšoj Jugoslaviji, pa ovo je sramota vidjeti kako to sve izgleda. Nećemo o kolodvorima, je napravljeni ima lijepih stvari, ali kolodvor ne vozi, željezničari voze. Radimo sve naopako, radimo kada hoćemo nešto da ne napravimo. Slavonija je zapuštena umjesto da mi dolazimo za dva sata ovdje treba doći iz Varaždina za 40 minuta, odlično. To jednostavno ne mogu razumjeti ovu koji su vodili ovu državu 25 godina ja se nadam u ovom zakonu i nadam se ovoj Vladi da će raditi upravo na poboljšanju željeznice prema Slavoniji i prema istoku. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Ćosić.
Hvala lijepa. Gospodine Mišić, ma svi dobro znamo u kakvom je stanju naša željeznička infrastruktura i dobro ste rekli kao muzejska, a prosječna brzina negdje je oko 34km i sva ta neka briga o sigurnosti putnika, robe i svega ostalog rješava se kroz brzinu i to se konstantno smanjuje. Mislim da to treba prestati, da se mora uložiti u infrastrukturu. Što se tiče pravca Zagreb-Slavonski Brod i dalje nastavlja na istok, to je pravac jedan europskih koridora koji je sigurno prioritet i Europa baš upravo daje sredstva za održavanje tih koridora kao ovaj nizinski koridor koji ide Rijeka-Zagreb-Budimpešta i taj koridor će ući u prioritete. Tu projekti praktično postoje, nema potrebe ni otkupa zemljišta, tu se neće mijenjati kao ovdje na nizinskoj pruzi koridori i to mislim da je relativno jednostavan projekt za modernizaciju i mislim da bi to trebalo pripremiti što prije jel tu dosta tereta možemo privući sa ovog 4. koridora koji ide gore sjeverno i mislim da je to prioritet. Što se tiče Vinkovci-Vukovar ona je isto jedan dio tog strateškog gdje povezujemo Luku Vukovar i dalje intermodalni prijevoz brodovima i sve, to će zaživjet. Evo hvalite gospodina Čačića kako želi to, nemojte imati ništa protiv toga. Nisam za to da svaka općina, svaka županija u zavisnosti od trenutne vlasti iskoristi to pa radi neke pruge, lokalne pruge koje neće imati tereta, neće imati putnika jel to se može nekim drugim intermodalnim načinom riješiti, bilo autobusima, bilo nečim drugim da se ti ljudi prevezu i da ti ljudi dobiju adekvatnu brigu da mogu doć u školu i da mogu dobiti posao.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Vedrana Babića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Ćosić, pozorno sam slušao vašu raspravu, evo mogu se gotovo sa svime složiti, jedino mi se malo nije svidjelo u replici ne znam kome kada ste spomenuli da zbog ratnih zbivanja smo izgubili dio teretnog prijevoza, ipak mislim 20 godina je malo previše da se izvlačimo na ono što nam se događalo jer smo imali svakako dovoljno vremena da nadoknadimo što smo izgubili. Slažem se definitivno s vama u činjenici da se niz godina smanjuje broj putnika. Ja sam također kao i kolega Mišić pogotovo dok sam studirao vozio se vlakom i svjedočio događajima koje bi mogao nazvati namjernim ubijanjem voznog reda i jednostavno kao da je iz tih voznih redova i svih apsurdnih situacija koje se događaju u željezničkom prijevozu čovjek pomisli da se to događa namjerno. Sada sam se prije par minuta sjetio primjera iz Daruvara je vozio vlak za Zagreb i odjednom su … u pet ujutro, dolazio u osam što je sada napominjem znanstvena fantastika jel vlak više ne vozi vi to ne možete odraditi u tri sata iako vozi autobus od Banove Jaruge odnosno Kutine do Zagreba se vozite pola sata duže, ali recimo u tom trenutku prije petnaestak godina su promijenili vozni red, vlak kreće pola sata ranije u pola pet dolazi manje od 10km udaljenije mjesto Sirač, vi tamo čekate pola sata da se mimoiđete sa drugim vlakom. Jednostavno nema sluha u HŽ Putničkom prijevozu ni u razgovoru sa lokalnom samoupravom, pogotovo na onim željeznicama i trasama gdje nema velikog putničkog prijevoza. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Ćosića.
Poštovani kolega Babić, slažem se s vama da je proteklo dugo vremena, ali za ovako zaostajanje sustava željezničke infrastrukture koje smo mi imali prije Domovinskog rata i naravno sedam, osam godina kada se nije moglo prolaziti tim koridorom slobodno robe i terete, to je dug period. Infrastruktura je zastarjela, a još je veći problem obnoviti infrastrukturu, još je veći problem što smo izgubili povjerenje raznih investitora koji trebaju svoju robu transportirati tim pravcem jel i dalje je nesigurno i kroz Srbiju i dalje, jednostavno otišla je roba na druge koridore, putnički prijevoz dobrim dijelom također, tako da je bitno jedno povjerenje dobiti. Znači jedna politička sigurnost, jedna sigurnost u infrastrukture da će ta roba doći u određeno vrijeme na određeno mjesto, to je svakako dobar preduvjet. A što se tiče ovoga lokalnog povezivanja i interoperabilnosti na tome trebamo puno raditi, na tome treba raditi lokalna zajednica jel EU daje prioritet na ove glavne koridore, ali svakako se tu može i sa domaćim sredstvima i dijelom sa europskim sredstvima popraviti situacija jel to je jako bitno ta interoperabilnost željezničkog sustava sa ovim drugim sustavima jel to poboljšava migraciju ljudi, ne onu migraciju da odu vani već da dođu na svoj posao na vrijeme uredno da za pol sata stigne i on će ostati živjeti u svom mjestu, djeca će ostati tamo, ljudi će ostati u tim područjima to je jako dobar segment. Ali mislim tu lokalna i regionalna zajednica se moraju puno više uključiti da bi i ti vozni redovi koji sigurno ne odgovaraju tome da djeca dođu tri sata ranije prije nego što počima škola u grad Slavonski Brod to nije dobro, to nije uredu, tako da mislim da puno toga trebamo zajednički u jednom konsenzusu riješiti, konsenzus struke i konsenzus politike.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Demetlike.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni kolega Ćosiću. Cijenim i poštujem ovo što ste izjavili budući da ste predstavnik vladajućih da u proteklih 25 godina u Hrvatskim željeznicama se malo radilo, tako reći možemo reći ništa. Donosimo strategije, ali jednostavno se ne pomičemo iz mrtve točke. Kolega Mišić je rekao da stvarno željezničke pruge kod nas mogu ono, a vi ste rekli da treba zaštititi nacionalni interes i mi ih možemo zaštititi stvarno kao muzejski primjer. Jer današnja Europa vidimo kako razvija upravo promet preko željeznice, a mi tu stojimo. Nemamo projekte, ne povlačimo sredstva iz EU, jednostavno smo nespremni. Sjećam se strategije kad je spominjana ova pruga Rijeka – Zagreb koja bi trebala biti ona žila kucavica upravo u teretnom prometu kao luka. Ali isto tako mi iz Istarske županije za razliku i Slavonije gdje je spomenuti su Vinkovci čak je bio prijedlog 2015. godine da se pruga kroz Istarsku županiju isključi iz, baci uopće željezničke karte RH. Ali ja želim podsjetiti ovaj cijenjeni Sabor i zastupnike da je još pokojni predsjednik Franjo Tuđman odmah tamo devedesetih godina postavio kamen temeljac za povezivanje istarske željezničke pruge sa ostatkom pruge u RH, ali do dana današnjega jednostavno nema niti u ovoj strategiji koju je Vlada u kolovozu ove godine predložila, koja bi ja vjerujem trebala doći na ovaj Sabor nema željezničke pruge u Istarskoj županiji. To je žalosno budući da upravo mogućnosti koje daje kroz prijevoz putnika do Pule, povezivanje ja ću reći sa centralnom zapadnom Europom od Beča do Münchena i dalje i stavljanje u funkciju onog što sam već rekao u ovom Saboru luke Bršica kao jedina potencijalna luka još na ovom Jadranu koja se može razviti za prijevoz tereta. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Ćosića.
Hvala lijepo uvaženi kolega. Ma ne bih se vraćao sad opet na stanje željeznica, svjesni smo šta je bilo. Ne bih nikoga posebno ni da kažem apostrofirao i prozivao za takvo stanje, tj. stanje koje se tako dogodilo u ovih 25 godina. Što se tiče luke Rijeka, luka Rijeka je jedna točka, strateška točka u svjetskom, na svjetskoj razini od 17 nekih geostrateških točaka u prometu jedna od tih je luka Rijeka. I mislim da je to od 4 točke u Europi je luka Rijeka. I mi taj potencijal luke Rijeke koje imaju kao luke ali naravno i željeznice, nizinske željeznice moramo što žurnije staviti u izvođenje jer tu nema odlaganja. Tu nema jel' treba, jel' ne treba, zašto treba. Ako su svjetski da kažem koridori transporta, tereta prepoznali točku Rijeke kao takvu onda se jednostavno mora razvijati i mi o tome pričamo. Neke dionice jesu sada u ovim planovima da se rade. Radi se ova gore Dugo Selo – Križevci. Mislim gore se taj dio radi, ali jednostavno taj cijeli pravac se treba napraviti. Što se tiče same Istre, naravno treba znači o tome i struka slažem se i politika, ali i struka o tome reći koliko tamo ima roba, koliko tamo … [[Govornik se ne razumije.]] Da li je to samo za putnički promet. I prema tome kategorizirati tu željezničku prugu koja tamo već i postoji i da se na njoj odvija promet. Naravno da bi bilo dobro povezati sa Rijekom i sa tim glavnim pravcima luku Rijeku, jedan dio prometa međunarodnog koji ide sa te, znači od Španjolske gore prema sjeveru ide i kroz Italiju. On prolazi, a drugi krak bi se mogao povezati sa lukom Rijeka tako da bi tu dobili i nešto tereta koji bi išli kroz Istru. Ali evo kažem treba jedan konsenzus i struke i politike da se u to krene.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Hajdaš Dončića.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Kolega malo ću vas samo pojmovnički ispraviti, ali dobronamjerno dakle kad pričate da postoje sredstva za željeznicu iz EU. Dakle, ne postoji za željeznicu, nego za infrastrukturu 99% tako da građani ne pomisle da postoje sredstva za putnički CARGO. Nešto možda malo za neko zajedničko povezivanje sa drugim aspektima prometa. Isto tako, važno je naglasiti da na žalost kažem do dvadeset i prve, osim dakle ako propadnu projekti na mediteranskom koridoru nećete baš moći iz europskih sredstava graditi ništa od Zagreba prema istoku. Dakle, možete samo ako je ušao u kor mrežu graditi od Zagreba tu do slovenske granice gradit kažem novo, čak ne niti obnavljati. E sad, tu imamo nekoliko problema koje ste vi isto istaknuli. Dakle, ja se sa vama slažem da željeznica može biti generator ekonomskog rasta samo je pitanje da li može u Hrvatskoj nakon uništene industrije. Dakle, to je jedno krucijalno pitanje. Zapravo možemo isto postaviti pitanje, iako uopće nije tema ovog zakona koliko je zapravo učinak na hrvatsko gospodarstva čak ovih projekata u infrastrukturi, dakle koliko zapravo hrvatske tvrtke uopće mogu kontribuirati dakle u samoj izgradnji koliko će od tih sto eura kažem granice, dakle ostati u Hrvatskoj. A koliko će bit transformirana dakle u Austriju, u Njemačku čak i zbog onih primarnih nekih građevinskih radova. A ono kažem što je ključno i kod ovog zakona je zapravo pitanje, dakle koje pitanje sam možda čak i trebao postaviti državnoj tajnici. Dakle, mi smo imali neke projekte, ne kažem da sam ja bio idealan, daleko od toga. Dakle, da smo uspjeli nešto ispregovarati. Evo i kolega Šuker je bio onda ja mislim čak u Nadzornom odboru HBOR-a čak i opomenuo dva puta da se sami ne možemo dogovoriti između sebe. Ali smo uspjeli nekakvih tih 22 nova vlaka što je Končar radio isfinancirati. Dakle, ključna pitanja su ovdje usluge. Da li sadašnja Vlada kažem, dakle uopće ima određena financijska sredstva da nastavi taj program pa da se usluge te dižu. Ili kakvi su recimo odgovori na CARGO koji na žalost kažem gubi promet. Dakle, ušao je jedan privatni operater, ušao je Mađari preuzimaju 15% tržišta [[Upadica Reiner: Hvala.]] Sad ću vas podsjetiti, znam sekundu. Dakle, da ja mislim da je Komisija prije godinu dana, dakle odobrila i plan restrukturiranja CARGO-a i putničkog prometa. Ne vidim ništa. Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Ćosića.
Hvala lijepo uvaženi kolega. Kada sam govorio za željeznicu mislio sam na normalne infrastrukture, rekao sam bilo da se radi o vlakovima. To je jedan kolokvijalni naziv željeznica. Željeznica je infrastruktura, znači vlakovi koji voze, vagoni, kompozicije i ostala infrastruktura kolodvori, prijelazi to je sve ta infrastruktura za koju su ti novci osigurani. I oni bi trebali biti povučeni. Ne slažem se sa vama da teško da će biti koristi za naše gospodarstvo, jer dosta tvrtki radi i radilo je u samoj izgradnji infrastrukture koje su otišle u stečaj, uzimo Gredelj koji je otišao prije 4, 5 godina u stečaj, jedna nova tvrtka se napravila i ona je puštena u stečaj, mislim da je to nedopustivo i da država treba nešto poduzeti da se to vrati iz stečaja i da tu se može zaposliti tisuću ljudi koji će raditi i za našu željezničku infrastrukturu i na naravno i za ostalo tržište. Koja korist može biti? Pa evo uzmite u HŽ infrastrukturi je tvrtka kćer … [[Govornik se ne razumije.]] Ona se ne može javiti na ove natječaje gdje su europska sredstva a recimo susjedi naši Slovenci su izdvojili su praćenje investicija u drugu državnu agenciju, znači investiranje je odvojeno i naravno da se onda mogu javiti i tvrtke kćeri … [[Govornik se ne razumije.]] znači mi bi trebali u skoro vrijeme to izvući iz tog djela, znači investiranja. Danas kod nas svaka ta tvrtka investira za sebe, da li je to koordinirano sa ministarstvo, usklađeno je o tom potom, znači briga o investiranju, tako je bilo i za vaše vrijeme, znači briga o investiranju treba ući u jednu agenciju, da li je to Agencija za sigurnost željeznica ili može i za razvoj i za investiranje koje će dalje raspisivati natječaj, tako da naše tvrtke koje su sada možda u sukobu interesa jer su direktno vezane uz investitora, mogu raditi jer to je tvrtka koja zapošljava preko 1000 ljudi i tvrtka koja je sigurno dobro opremljena da bi investirala. A da ne kažem druge male tvrtke koje su na to vezane i koje će sigurno bolje i pod boljim uvjetima raditi kod naših izvođača nego kod … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepa. Kolega Ćosić, vi ste u svom obraćanju u ime kluba istaknuli neke stvari u zakonu koji ima jednu tehničku prilagodbu, međutim iz replika iz vašeg govora je evidentno kao što se vrlo često događa u sabornici, da se govori kako se za nešto izdvaja malo novaca. Pa bi ja kolegama preporučio da pogledaju izvršenja proračuna, izvješća o danim i nenaplaćenim jamstvima u proteklih 16, 17 godina pa ćete vidjeti onda da brodogradnja, hrvatske željeznice i poljoprivreda čine preko trećine onoga što zovemo javni dug RH, što je izdvojeno, a situaciju u željeznicama imamo danas takvu kakvu imamo. Kad je krenuo nekakav program restrukturiranja željeznica onda je bio i taj tzv. radni omjer gdje na jednu zarađenu kunu hrvatske željeznice su morale dobiti pomoć iz državnog proračuna, negdje oko 2, 70 kuna da bi uopće mogle egzistirati. Međutim, mi smo danas u jednoj drugoj poziciji. S jedne strane smo uzeli 20 lipa Hrvatskim autocestama i dali Hrvatskim željeznicama na ime izgradnje infrastrukture, doveli smo se u poziciju da možemo povući sredstva iz EU-a za izgradnju infrastrukture, međutim ono što je ključno i što mi moramo konačno napraviti da u željeznicama ne govorimo kao nečem negativnom, a to je ono što ima perspektivu, što će poslovati onako kako treba, u to treba ulagati, tamo gdje država želi da postoji nekakav pravac onda neka se u proračunu osiguraju novci da se to subvencionira ta linija iz raznoraznih razloga a ne da netko stvara gubitke pa se onda ti gubici krpaju na ovaj način. I ova rasprava danas kao i u prvom čitanju je otišla u jednom drugom smjeru, otišla je u smjeru silnih problema u Hrvatskim željeznicama i završit ću svoju repliku. Ono što definitivno može poslovati sjajno, to su prigradske željeznice, tu oko Zagreba, oko Splita, dakle, u to se nažalost vrlo malo ulaže. Kad samo uzmemo primjer Velike Gorice i Samobora onda je to definitivno prigradska željeznica koja bi sjajno funkcionirala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Ćosića.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Šuker, ne bi imao što nadodati u vašoj replici, dobro je što ste se sjetili i pripomenuli koliko je to sredstava pomoći subvencija uloženo u željeznice, uloženo u brodogradnju i infrastrukturu. Nažalost, nekad je to bilo ne za razvoj već za kupovinu nekog socijalnog mira. znamo koliko je bilo i viškova u željezničkim poduzećima, ali evo, što je tu, Europa je došla, Europa ima svoja pravila, tih pravila se moramo pridržavati, mislim da nije izgubljeno vrijeme kao što nije ni u brodogradnji. Naša brodogradnja je i prodana i ona se polako restrukturira i sigurno će zauzeti jedno mjesto na tržištu, tako i naše željeznice imaju priliku i evo mislim da kažem to, možemo se prisjetiti, znači koliko je toga bila, koliko je država dala ali evo što je, tu je, tako je. Mi i dalje moramo nastaviti pravilima EU-a. imamo dobru poziciju, znači 10 milijardi kuna je osigurano za našu infrastrukturu i vjerujem da će ova Vlada iskoristiti ta sredstva i da će dobiti jedna novi standard i usluga i prijevoza kako roba i putnika na našoj željeznici.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Pa evo ja bi sad vama kolega postavio pitanje, vidim da ste, i kolega Šuker je dobro kazao u biti koliko se dosada uložilo u željeznicu. Kolega Šuker je napomenuo, vi ste rekli da je to ogroman iznos i da bi trebalo provjeriti koliko se uložilo kao i u brodogradnju i u poljoprivredu i vidimo gdje se najviše ulagalo, da je najgore stanje. Činjenica da moramo tražiti rješenja otkad smo ušli u EU, jedino što prepisivamo direktive i uredbe, i slušamo priče koje su maglovite, valjda pred ovim svjetlima Sabora da ne izgubimo stvarnost i realnost ali je činjenica da para nema u Hrvatskoj jer nema ulaganja, jer ne vide se. Jedino što smo napravili, šta smo se prilagodili direktivama i otvorili umjesto jedne tvrtke u željeznicama, pet, pa bi mogli još jednu otvoriti, turističko-muzejsku djelatnost jer jednostavno toliko novac koji je uložen, ja ne znam o kojem se iznosu radi, a vjerujem da je kolega Šuker upoznat o kolikom se iznosu radi, gdje su onda uložena ta sredstva? Gdje su otišla? Kome su otišla? U stvarnosti se ne vidi, u realnom svijetu se ne vidi, pa pogledajte kako izgledaju željeznička infrastruktura. Ljudi koji žive često koriste, to i ja često koristim, nije vidljivo na terenu. Možda pod ovim svjetlima u izvješćima mi vidimo da su velika ulaganja, vidimo lijepe direktive, uredna izlaganja od naše tajnice ali je činjenica da možemo otvoriti jedino muzejsko turističku djelatnost u ovome stanju. Netko je odgovoran, ne može samo biti za sve odgovoran Sanader i sada Todorić. Netko je odgovoran za ovo stanje. Nego mi nađimo … [[Govornik se ne razumije.]] i taj je odgovoran. Ako se je toliko ulagalo a ne zna se odgovornost, onda ne možemo naći ni rješenje jer ti ljudi i dalje upravljaju koji su odgovorni za ovo. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Ćosića.
Hvala lijepa. Ma evo mi moramo staviti se u okolnosti kakve su bile na našem tržištu, znači željeznica, rekao sam o tome u kojem dijelu je bila bez gubitka tržišta koje je imala, poljoprivreda je se našla u sličnim okolnostima, brodogradnja također i ti novci koji su davani, subvencije države davali su se sigurno u razvoj željeznica. Da li je on iskorišten da kažem na pravi način o tom potom, radile su se neke pruge koje imaju manje tereta, neke lokalne pruge nisu se radile, ovi strateški projekti za koje stvarno trebaju veliki, veliki zahvati, znači evo sada je prilika, sada treba jedna politička odluka, jedan konsenzus da im zauzmemo jedan stav da ćemo ići u razvoj željeznica, rekao sam, zbog toga što je to prioritet i EU, prioritet je da se dobar dio tereta znači do 2030. godine 40% tereta sa cestovnog prometa bi se trebalo prebaciti na željeznicu i druge vidove, znači riječki i pomorski promet i da bi se smanjila i misija stakleničkih plinova i sve drugo. I naravno taj prijevoz je i puno jeftiniji i puno bolji i puno brži. I ja se nadam da ćemo mi evo iskoristiti ta sredstva u pravom smjeru i da ćemo da kažem modernizirati naše željeznice a što je bilo prije i kako je bilo a zato uvijek netko može istraživati. I vjerujem da su se većina tih sredstava koja su dana utrošila onako kako su bila i namijenjena.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine Ćosiću u vašem izlaganju govorili ste zapravo o okolnostima u kojima se nalazi hrvatska željeznica svjesni svih onih činjenica iz povijesti ali i iz ovih izlaganja kolega u njihovim replikama i onih vremena kada smo živjeli na nekom zajedničkom prostoru gdje su bili neki putnički pravci, teretni pravci, ono sve što se zapravo moglo iskoristiti, svjesni konfiguracije terena i onoga u čemu se nalazi danas Hrvatska željeznica. Vi ste u jednom trenutku zapravo pokazali kako je zapravo Hrvatska željeznica uložila jedan dio sredstava koji dobiju hrvatski klaster. To je ono što me posebno raduje jer znamo da smo u prvom čitanju govorili o mladim ljudima koji dobivaju nagrade izvan Hrvatska vezano za određena rješenja za željeznicu. I pitali smo koliko se to koristi u hrvatskoj željeznici, vi ste i tada govorili da se koristi i danas ste zapravo u raspravi pokazali da je hrvatski klaster dobio značajna sredstva vezano za jedan autostop uređaj, budnik za strojovođu, zapravo koji se ne samo sada koristi i ugrađuje u RH već koliko znam a iz medija koliko su pisali koristi se i u Kanadi i u Indiji i u drugim zemljama. Bitno je da se pomaže hrvatsko gospodarstvo i da u tome sudjeluju Hrvatske željeznice. To je također put od onih sredstava koje mi koristimo iz državnog proračuna da se pomogne hrvatskom gospodarstvu. I drago mi je da ste to naglasili. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Ćosića.
Hvala lijepa uvaženi kolega. Ma htio sam samo reći da, navesti primjer da je implementacija ovih zakona koje mi ovdje donosimo sa europskim zakonodavstvom samo nije puko slovo na papiru. To je zaista jedna prilika gdje se može uključiti naše gospodarstvo. I stava sam tome da dosta naših gospodarstvenika se može uključiti kako bi se ova sredstva od 10 milijardi kuna realizirala. Znači da to ne ide sve samo stranim tvrtkama i stranim ljudima i izvođačima koji će doći na ovo tržište da imamo dosta naše operative. Naravno da tu moramo uključiti i struku i fakultete i sve ostalo, ti novci neće doći preko noći da bi se opremili i da bi bili konkurentni na ovome. I dobro je da kažem ovaj isječak iz novina koji sam primijetio prije tjedan dana gdje se vidi gdje domaće tvrtke koje već te uređaje izvoze na druge kontinente da su okupile se u jedan klaster i da će oni dalje dobiti ovaj naš posao na javnom nadmetanju i da će dalje nastupiti na tržištu. Znači ova implementacija je prilika za naše gospodarstvo a na nama je da vidimo kako ćemo to iskoristiti.
Hvala lijepa. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Zdravka Ronka. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Ćosić, kroz vašu raspravu a i raspravu državne tajnice moglo se čuti o strateškom interesu, strateški interes kao izgradnja, rekonstrukcija itd.. Ja bih vas podsjetio da je strateški interes danas u našoj državi zaustaviti odljev našeg stanovništva, posebno mladih ljudi. I sa tog osnova bih htio samo napomenuti da se slažem sa dijelom onoga što ste rekli, no vi možda lijepo pričate ali život vas demantira. Upravo vaš kolega iz Požeško-slavonske županije 2010. predlagao je Vladi HDZ-a koju je tada vodila Jadranka Kosor da se ukine pruga Pleternica-Čaglin-Našice. A pruga Velika Požega je spuštena na 25km što je ustvari željezničari to znaju uvod da se i ta pruga zaustavi. Prema tome, kažem, ponavljam, život vas demantira, lijepo pričate ali činjenica ono što se radi dolje, što se radi Slavoniji, to je strašno, strašno u bilo kom pogledu pa i u prometnom, pa i u željezničkom, kako god hoćete. I došlo je do promjene vlasti 2011., uspjeli smo, uspjeli smo rekonstruirati prugu Velika Požega i osposobiti ju za naredno razdoblje. Uspjeli smo osigurati sredstva i uspostaviti promet Pleternica-Čaglin i ostvariti sve pripreme za nastavak pruge Čaglin-Našice. Došlo je opet do promjene vlasti, HDZ je došao na vlast i znate šta se dogodilo, ukinulo se to nema ništa, ne radi se apsolutno ništa, iako je sve bilo u planovima iako je za sve osigurana sredstva.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Ćosića.
Hvala lijepa. Pa normalno da je strateški interes razvojem prometa bi bilo to cestovnog, željezničkog, pomorskog, riječnog prometa je strateški interes poboljšati gospodarstvo, a s tim svakako zadržati ljude na onim prostorima gdje žive, spriječiti to iseljavanje. Samo da li je prava investicija postojeću prugu koja je nekad postojala imala je teret, možda imale su i neke druge uvjete i više je ljudi na tom dijelu živilo da se baš gradi željeznička pruga u jednom smjeru i da je jedna vlada to odobri da radi se, druga vlada to stopira to nije nikako dobro. Ali struka mora reći da li je ta pruga potrebna, recimo ta pruga Pleternica-Čaglin je izgrađena nekih 75 milijuna kuna koliko se sjećam potrošeno je, da li ona ima dovoljan broj tereta, tereta nema, da li ima dovoljan broj putnika, da li se to nekako drugačije moglo riješiti, bolje, jeftinije. I svakako ljudi trebaju doći kao što sam rekao i prije i na posao i doći u školu sa tih područja, zadržati se tu živiti jel ljudi na zapadu putuju po 50km na svoj posao i više, ali imaju tu interoperabilnost zastupljenu gdje oni iz autobusa odmah ulazi u vlak i čega ga ili obratno kada ide kući. To kod nas nije događaj i ne bi to samo prepustio politici građenje tih pruga. Naravno da Slavonija ne samo u tom zakinuta, zakinuta je usvajanjem onih NUC regija gdje smo mi bili podijeljeni u dvije regije, gdje smo mi duplo postali bogatiji nego što jesmo i naravno da su nama subvencije manje. I nitko iz Zagreba neće gospodarstvenik doć u Slavoniju ulagat jel pod istim uvjetima može ovdje ulagati u Zagrebu. Neko izvana isto će ulagati ovdje u ovom dijelu Hrvatske, neće otići do Slavonije, jel će otići u Slavoniju onda će otići u Mađarsku gdje su te regionalne potpore 50%, a kod nas su 30% i mislim da se to svakako u sljedećem koraku mora ispraviti da bi naša Slavonija uhvatila neki korak razvoja prema europskim regijama i …
Hvala lijepa. Sada ćemo krenuti na Klub zastupnika SDP-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Vedran Babić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana tajnica sa suradnicama iz ministarstva. Kolegice i kolege zastupnici. Tajnica nas je upoznala sa Konačnim prijedlogom Zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu, upoznala sa činjenicom da tehnički zakon usklađujemo sa direktivama EU, ali evo vidimo da je rasprava otišla u smjeru onoga čega smo svi svjesni, a to je da željeznice u našoj zemlji nikako ne funkcioniraju. Dio infrastrukture kojom se je naša domovina nažalost i mi kao građani kada gledamo sa okolinom i susjednim zemljama se na neki način i stidimo, doduše ajte i u Bosni i Srbiji nije bolje nego kod nas, ali to nikako ne može biti razlog da budemo zadovoljni. Također čitajući prijedlog zakona navedeno je što će se zakonom urediti, meni je najviše naravno izdvajam ono što mislim da je svakako prioritet i mora biti najbitnije, a to je da će se zakon baviti štićenjem korisničkih prava putnika u željezničkom prijevozu odnosno poboljšanjem kakvoće učinkovitosti putničkih usluga u željezničkom prijevozu sa ciljem povećanja željezničkog prijevoza u odnosu na druge načine prijevoza. Također ova problematika obuhvaća pravodobno dobivanje informacija o usluzi, vođenje brige o putnicima s invaliditetom te smanjenom pokretljivošću. Činjenica je da je stanje na terenu pogotovo vezano za infrastrukturu HŽ-a po ovom pogledu što je navedeno vrlo, vrlo loše. Jednostavno kada govorimo na prvom mjestu osoba sa smanjenom pokretljivošću na velikom broju željezničkih stanica gotovo je nemoguće da osobe pristupe, da uđu u vlak, čak ima dosta i ovih lokalnih stanica gdje putnik mora biti atletske građe da bi mogao skočiti jel nisu izvedeni ni tereni, skače se direktno na šljunak, umirovljenici i mala djeca imaju problem ulaska u vlak, a da ne spominjem kretanje i u samom vlaku, kakvi su wc-i, šta se događa sa samim načinom putovanja na taj način se o tome definitivno ne vodi briga. Mogu napomenuti da bivša vlada jest naručila i kupila 23 nova vlaka, tu se stalo i jednostavno se čak ne ide ni u tom sjeru kupovanja novih vlakova. Što se tiče same infrastrukture one banalne da i dalje postoje stanice gdje nemate klasičan peron, gdje osoba može normalno ući, izaći iz vlaka također je jedna od sramotnih činjenica koje nam se u 21. stoljeću događaju. Da bi kvalitetu i usluge povećali naravno treba raditi i na infrastrukturnim pravcima. Vi ste poštovana tajnice rekli da je preko dvije milijarde projekata u pripremi, mi smo već koliko u EU, 4 godine u 4 godine gradi se samo pruga Sv. Ivan Žabno-Gradec, natječaj raspisala i radovi su započeti u vrijeme SDP-ove vlade, vidim da u ove dvije godine vlade HDZ-a se apsolutno ništa ne događa, ništa novo. Činjenica je da je to nova pruga, prva valjda u gotovo 50 godina koja se gradi. Nažalost mi smo u nasljeđe dobili gotovo najveći dio infrastrukture iz nažalost iz Austro-Ugarske, Jugoslavenske željeznice isto nisu bile na nivou da ne bi netko krivo shvatio da je prije bilo bolje. Ali ni onda nije bilo dobro, nije bilo na europskoj razini. A kada mi govorimo o Europi govorimo, mislimo na Njemačku i Francusku gdje je to dovedeno do nekakvim najboljih granica, najboljih nivoa u svjetskom pogledu. Ali ja bih se svakako i zadovoljio da Hrvatska u vrlo bližoj budućnosti ima željeznicu kakvu npr. ima Španjolska, da imamo takve vlakove, da imamo modernizirane stanice, da se može kovanicama ili karticom kupiti karte da ne moraš ići na šalter, da je osobama sa smanjenom pokretljivošću omogućen pristup u svaki vlak, da vlakovi ne kasne, da kada se radi vozni red da se sluša lokalna samouprava a ne da jednostavno nema sluha, da na pruzi gdje vozi jedan vlak u 5 sati ne može se pomaknuti, uskladiti vozni red nego dolazi na mjesto presjedanja i tamo čeka još sat i pol. I baš kao što sam kolegi Žagaru u replici rekao, to sam doživljavao kao student, sada je još i gore. Stječe se dojam kao da netko želi ubiti određene pravce, odnosno linije putničkog prijevoza. Da ne govorimo o ovom transportnom prijevozu. Također imamo projekt Slavonije. Koliko je željezničke infrastrukture u projektu Slavonija. Daruvar, Pakrac, dolje Lipik pa sjever prema Vučinu, prema Suhopolju, odnosno to je zapadna Slavonija. Tamo je pruga zatvorena. Taj dio naše domovine bogat je kamenom, bogat je drvetom, osposobljavanjem kompletno pruge, znači Banova Jaruga-Pčelić, dati ćemo jedan dobar poticaj za gospodarski razvoj tog nerazvijenog dijela Hrvatske. O tome se, uvijek se, recimo konkretno ta pruga stavlja pod tepih. Svojedobno, dok je bio predsjednik uprave HŽ infrastrukture gospodin Peričić preko, vlastitim sredstvima, znači čak izmjenom ugradnjom starih šina i vrlo malim investicijama taj, dobar dio te pruge s osposobio da bi i ona dalje bila zatvorena a uvijek se plašilo sa nekakvim stotinu milijunskim, stotinama milijunskim ciframa koje su potrebne da bi se ta pruga osposobila. Nažalost nije to jedina pruga. Evo u požeškom kraju također postoje slični primjeri ali ne davajući priliku poslovnim subjektima da se razvijaju na način da im se omogući što kvalitetniji i jeftiniji prijevoz mislim da je jednostavno cijela politika promašena. Znači evo moje je isto tako, volio bih da mi, iako nije tema, ali je vidite i sami da je rasprava otišla u ovom smjeru, zanima me u kojoj su uopće fazi ovi projekti što spominjete za 2 milijarde eura ulaganja i da li se uopće u ministarstvu razmišlja o nabavi novih vlakova za početak a ove sve ostale stvari vjerujem da ćemo imati sluha a i novca kako bi Hrvatske željeznice svakako se podigle bar jednu razinu više. O ovoj temi svakako bi mogli pričati i do jutra jer problema je mnogo ali evo nadam se da ćemo evo i podrškom našom oko ovog usuglašavanja zakona sa europskim direktivama ići u smjeru da konsenzusom stvarno odredimo koji jesu prioriteti i da dižemo željeznički prijevoz na viši nivo. Hvala.
Hvala vam lijepa. Imamo tri replike. Ja bih samo zamolio sve govornike da pokušaju se držati ipak teme. Ja sam svjestan toga da su željeznice nešto što nas sve zanima i nešto što je od vitalnog značenja za zemlju ali ipak probajmo se malo suziti na temu koliko možemo. No, imamo, rekli smo više replika, prva je uvaženog zastupnika Giovannija Sponze. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa na samom kraju gdje ste sami izrekli da je ovo tema koja je od vitalnog značaja. S obzirom da ste vi kolega Babiću, isto tako kao i vaši prethodnici dotakli se teme, vrlo loših stanja željezničke infrastrukture, želio bih iz mog kuta gledanja kazati i ponoviti što sam do sada u raspravlja u ovom Saboru rekao da se mi kontinuirano bavimo posljedicama a da vrlo rijetko govorimo o uzrocima. Dotakli ste se pri kraju svog izlaganja oko spremnosti projekata. A kada govorimo o uzroku postavljam pitanje da li zapravo uzrok leži u Hrvatskim željeznicama, da li je taj sustav konačno postao proaktivan ili je dalje ostao inertan. Da li doista rade na pripremi projekata gdje svi skupa trebamo vidjeti šansu koja nam se nudi kroz veliko privlačenje sredstava iz EU fondova i da li ima nekakvih naznaka da se sustav HŽ-a koji je doista kapacitiran što se tiče prema broju ukupnog broja zaposlenih djelatnika, napravio jedan iskorak i pomak gdje konačno moramo početi razgovarati o obliku odgovornosti. Definitivno se potvrđuje da projekti nisu spremni, definitivno neki nisu shvatili da moraju imati proaktivan pristup i slijedom navedenog vjerojatno ako se ništa ne bude nažalost u budućnosti promijenilo onda će i naredni saziv pričati o tome kako vidimo šansu u EU fondovima ali pomake nikakve nismo ostvarili. Ovo je važna tema, moramo ukazivati na uzroke i moramo tražiti odgovornost, moramo raditi na projektima. Mi definitivno po pitanju bilo kojih komunalnih ili drugih infrastrukturnih projekata moramo kazati i priznati si da nismo dovoljno spremni i to je ozbiljan problem.
Hvala lijepo. Odgovor uvaženog zastupnika Babića. Izvolite.
Evo hvala. Poštovani Kolega Sponza, pa evo ja da bi vam odgovorio vi vjerojatno kao i ja znate, da je moj odgovor naravno negativan. Nažalost, trendovi pokazuju, da je stanje u Hrvatskim željeznicama sve gore i gore. Sami vozni redovi, isto potvrđuju. Prije 20 godina, linija Daruvar-Zagreb, vozio se 3 sata. Sada je to gotovo nemoguće. Mislim da je kolega Šimić spominjao, da se od Kutine do Zagreba, vozi sada sati pol, oni misle, vjerujem na brzi vlak. Prije, 15, 20, 15- tak godina taj put je trajao sat vremena. Što reći. Projekti, vjerujem da jesu nespremni. Evo, konkretno kad sam govorio o pruzi Žabno-Gradec, samo ću napomenuti, da je u izradi projekata sudjelovala Bjelovarsko-bilogorska županija i općine. Znači u cijelom postupku, sve te pripreme i oko izvlaštenja i oko same projekte dokumentacije, možda to i je način da lokalna i regionalna samouprava na neki način dovodi pred gotov čin, državu koja ima veći dio novca kako bi usmjerila novac na njihove projekte. Ma da moramo također biti svjesni činjenice da gradovi i županije nemaju kapacitete za takvo što. I iskreno se nadam, vaša županija vjerojatno ima. Ako nema vaša, onda nema ni jedna. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Božice Makar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodin potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega stavili ste akcenat i ono što je najvažnije u ovom zakonu je zaštita putnika. I to je svakako ono o čemu treba voditi brigu. Ja sam imala tu sreću da sam se u ponedjeljak vozila vjerojatno jednim od ova 23 novonabavljena vlaka iz Zagreba za Koprivnicu. I kod Vrbovca dolazi kondukter i veli prelazimo na autobus, idemo do Križevca autobusom. Kraj mene je sjedila jedna mlada cura i ona zbunjeno gleda. Kroz razgovor uključila sam se, shvatila sam da nije iz Hrvatske, ona je bila Bugarka, iz Bugarske i rekla sam, odite samo sa mnom, presjesti ćemo. Ali, ono što želim reći. Bila je oduševljena kakav je to vlak, kakve mi imamo željeznice. I onda sam se tek ja zamislila, pa zar je moguće da ima nešto lošije nego ono što je kod nas i o čemu svi mi konstantno pričamo. Točno je da se napravilo nešto. Imamo ono što ste govorili i u prijevozu invalidnih osoba, postoji mogućnost i Hrvatske željeznice, izlaze u susret, doduše, trebalo bi najaviti 48 sati ranije prijevoz, ali oni uredno servisiraju takve slučajeve i nema problema. Uveden je i prijevoz bicikala, omogućena je kupnja karte internetom, imaju posebne vlakove. Doduše još uvijek se reklamira uskrsni vlak, iako je sad, ali neću o tome. Ono što vas želim pitati, svakako moramo vidjeti što su to strateški interesi. Ali, da li vi osobno smatrate, da bez obzira na rentabilnost, sve sadašnje pruge, odnosno, linije trebaju ostati i treba se subvencionirati ili ipak postoji mogućnost da se odredi ono što treba ostati, a što nikako ne može biti iz nikakvih razloga opravdanje, odnosno, da se uvedu alternative, odnosno, alternativi prijevozi. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Babića.
Sad da ja govorim kolegice, da vam odgovaram na pitanju, da li trebaju sve linije ja to ne mogu znati. Ali iskreno vjerujem, da velika većina njih treba ostati, jer baš zbog te subvencije koju dobiva i HŽ putnički prijevoz, željeznice mora imati i tu socijalnu mjeru kao takva u prijevozu putnika. Jer ako plaćamo školski prijevoz autobusima, zašto ne bi bilo na neki način subvencije i u tom smislu kroz željeznicu. Očekuje se samo od lokalne samouprave da to sufinancira. Isto tako treba definitivno kad govorim o održavanju i građenju nove infrastrukture razmišljati i o onom gospodarskom dijelu, gdje jesu, potencijali za eksplantaciju kako kamena, drveta i ostalih sirovina koje imamo, jer da bi mogli biti tržišno konkurentni željeznica mora biti uključena u prijevozu. Pogotovo kod ovih sirovina sa niskom jediničnom cijenom. I da, evo, ako ćemo, ako trebam globalno reći, treba svakako održati što veći broj tih linija, jer činjenica je da se ako gledamo u zadnjih 50 godina, mnogo, mnogo više pruga je zatvoreno, nego što se otvorilo. Hvala.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Tomislava Klaraića. Izvolite.
Kolega Babić, vi ste rekli da se plaši ljude sa stotinama milijunskim kuna ulaganja u željeznicu, pa ste istaknuli čitav niz problema, investicija u željeznici koja bi se trebala odraditi ili ne odraditi. Po meni, ovakva situacija na željeznici, krenula je tamo krajem '90.-tih godina pa na ovamo sa silnim tim restrukturiranjima i ne znam čemu. Mi možemo uložiti ne stotine milijuna kuna, nego milijarde kuna u željeznicu ukoliko se ne promjeni promišljanja i strategija. Ništa od toga neće biti. Govorimo o ravničarskoj pruzi, Rijeka-Zagreb. Ja mogu odgovorno govoriti o pruzi upravo toj Rijeka-Zagreb, staroj pruzi, jer se radilo na njoj i upravljalo prometom u jednom dijelu te pruge. U ono vrijeme sa dalekom slabijom prugom nego što je sada, sa manjim brzinama. Tamo '80.-tih, '90.-tih godina. U jednoj smjeni se privukli, po nekoj 40, 50 vlakova. I nije bilo problema, vlakovi su bili krcati, bili su puni tereta. Samo kolodvor Bakar je generirao po 10, 15 vlakova. Kolodvor Škarljevo, gdje su se sklapale silne kompozicije. Ništa bolje pruga nije bila nego sada, bila je daleko lošije. Daleko manje opremljena. Ali, se kompletna slika, kompletna vizija našeg gospodarstva promijenila. Željeznica nikada nije mogla niti će ikada ostvarivati nekakav silan prihod. Ali može … [[Govornik se ne razumije.]] generator razvoja. Čime se danas vozi teret iz riječke luke? Da li ga ima na željeznici i u koliko ga u postotku ga ima u odnosu na cestovni promet i šlepere koji tuda voze? Uspoređujući promet putnički i teretni promet u simbiozi jednog i drugog, mogli bi se govoriti o nekakvom razvoju. Ali ukoliko se kompletna slika našeg gospodarstva i promišljanja tog gospodarstva ne promijeni, onda se neće promijeniti sa ne znam kakvim ulaganjima u željeznicu. A da ne govorim priče o Gredelju, o silnoj imovini koju željeznica ima koja se na takav način tamo od 2001., a mogu o tome govoriti, tvrditi, svjedoči tome evo i u Rijeci u kolodvoru Rijeka što se događalo tko je kako dobivao imovinu koja je danas zapuštena, prazna i urušava se. Dakle mi kada govorimo o željeznici onda treba promišljati o strategiji i promišljanju na sasvim drugačijima osnovama nego što je danas.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Babića.
Kolega Klariću, mi se načelno slažemo u svemu. Ne slažemo se samo u jednoj stvari kada ste rekli da je infrastruktura bila onda bila gora nego sad, to uopće nije pravilo. Mi nažalost imamo činjenicu … [[Upadica se ne razumije.]] o.k. za riječku prugu, ali činjenica je zbog svih ovih stvari koje su se događale uvjeren sam da smo sami svjesno ili ne ubijali taj željeznički prijevoz, kako putnički tako i teretni davanjem nedovoljno napora da se pruga revitalizira. Istina, ne ide nam u prilog jugoistočne granice gdje je infrastruktura još puno gora jel i o tome isto ovisimo, ali da nismo imali vremena ozbiljno raditi na pruzi Rijeka-Zagreb to jednostavno mogu prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj Živog zida i SNAGA-e u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene službenice, dužnosnice ministarstva, uvažene kolegice i kolege. Ja sam željezničar, pa tako nadam se da mogu s određenim kompetencijama govoriti o željeznici. Moj tata je bio željezničar '65., '64. je on radio na pruzi u Splitu kao pružni nadzornik, kao pružni poslovođa ustvari, moja majka mu je dolazila u posjet u Split, on je za to vrijeme stanovao u vagonu, a ja sam rođen '65., prema tome ja sam s pruge došao tako da sam ja baš ono pravi željezničar. Završio sam srednju željezničku školu koja je bila vrlo zahtjevna, ne znam kakva je sad, ali u moje vrijeme je bila vrlo, vrlo zahtjevna, dat ću vam jedan primjer. Jedan profesor koji je predavao uporabu vagona imali smo to je bio dosta težak predmet gdje smo morali puno toga naučiti, između ostalog morali smo naučiti sve serije i podserije vagona, brojčane i slovne oznake na vagonima i stare i nove, morali smo znati na tisuće znakova što znače na pojedinim vagonima. I kada bi se netko pobunio profesoru i rekao ali profesore to je teško, profesor … bi rekao, kome je teško poljoprivreda. Dakle željeznica nije lagan posao, za željeznicu se trebalo dobro namučiti i da bi se došlo raditi kvalitetno na željeznicu. Kasnije sam završio i Prometni fakultet Željeznički smjer i radim od '88. godina na željeznici sve do dolaska ovdje u Hrvatski sabor. Željeznica je prije Domovinskog rata bila primjer poduzeća, nije bila savršena, ali bila je primjer. Nakon Domovinskog rata željeznica je zanemarena u nju se nije ulagalo, ona je polako propadala dat ću vam samo dva primjera. Već je netko rekao od Zagreba do Kutine sada se putuje brzim vlakom gotovo sat i pol, '90.-te godine Sava Express poslovni vlak vozio je od Zagreba do Kutine 45 minuta. Pruga Zagreb-Dobova 60km/h, a ta pruga donosi novac, dakle to je pruga na kojoj je fluktuacija putnika ogromna i ne ulaže se u tu prugu nego se krpa. Evo sada su krpali pragove jer su građevinari htjeli smanjiti brzinu na pruzi zbog toga jer je totalno dotrajala, pa su onda na brzinu skrpali nekakve pragove i zamijenili ih da bi ostala brzina čak 60km/h. Država se prema željeznici ponaša maćehinski, ali samo prema željeznici kao nečemu što proizvodi, prema radnicima se ne ponaša tako maćehinski. Željeznica je što se tiče radnika jako dobra i dobra je prema radnicima, posebno prema onim radnicima koji puno zarađuju. Pa bih ja krenuo, morat ću govoriti o problemima na željeznici, morat ću govoriti o tome, a ne baš o samom zakonu jer problemi na željeznici su razlog zašto željeznica danas ne funkcionira kako treba i malo tko o tome govori ovako javno, a ja koji sam iz sustava, znam o čemu se radi i moram reći neke stvari. Sjećam se kada su počele priče o podjeli željeznica, prva stvar koja se dogodila je ta da su ukinuli prijevoz komadnih pošiljaka, to je privatizirano, to je postalo tzv. Dom Express i nešto što je donosili prihode je prebačeno u privatno vlasništvo. Danas više nema uopće prijevoza komadnih pošiljaka, možda je to moglo ostati, ne znam. Kažem pruge su u lošem stanju, moraju se dovesti u bolje stanje. Na koji način? Potrebna su ogromna ulaganja. Ne znam jeli to moguće drugačije osim koncesijom, stvarno ne znam. Da li je RH u stanju isfinancirati milijarde eura, ne kuna, da bi željeznicu dovela na nivo prije rata jer sve što je potrebno, potrebno je pruge dovesti u njihovo stanje u kakvom su one izgrađene. Dakle pruge moraju biti u onom stanju u kakvom su bile kada su građene, većina pruga na hrvatskim željeznicama je daleko od toga stanja. Sjećam se situacije kada smo pokušali kao malo povećati brzinu do Splita pa doći brže do Splita, pa smo odlučili da ćemo kupiti nagibne vlakove. Ja sam već tada ljudima iz menadžmenta govorio da to nije dobro jer nagibni vlakovi se ne koriste za duga putovanja nego za kratka međugradska putovanja na dionicama gdje je pruga takva, brdovita, u krivinama, pa da se brže može doći, onda se koriste takvi vlakovi ali samo u međugradskom prometu jer su vrlo neudobni, nisu za daljinska putovanja. Međutim, bila je politika takva, idemo mi kupiti nagibne vlakove pa ćemo smanjiti brzinu na 5 i pol, 6 sati do Splita. I što se događa? Danas ne znam dal i voze dva nagibna vlakova od kupljenih, a ne znam ni koliko je kupljeno, 12 ili 10, mislim da voze samo dva. Imali smo slučaj onaj, teške one nesreće, ja tvrdim da se ta nesreća ne bo dogodila da to nije bio nagibni vlak, ja to tvrdim. Da je to bio neki drugi vlak, to se ne bi dogodilo. Dakle, to je bio veliki promašaj, za taj promašaj nitko ne odgovara. Problem je što u ovom našem sustav nitko ne odgovara za promašaje. Donesu se odluke, te odluke budu štetne, nitko ne odgovara. Sjećam se kad je željeznica podijeljena, govorio sam tada da se željeznica ne mora dijeliti na posebna poduzeća nego da željeznica može ostati korporacija a ta poduzeća nova na koje se željeznica dijeli, ona mora biti samo financijski razdvojena. Dakle, željeznica je mogla biti korporacija. Kao što su njemačke željeznice korporacija. Mi nismo imali prisilu da se ta poduzeća podjele, nego smo imali prisilu da se zna tko što troši. I što smo dobili sa podjelom željeznica? Formalno smo ih podijelili i umjesto da smanjimo troškove, troškovi su povećani i to prije svega u upravnom djelu. Nagomilalo se menadžera do besvijesti, menadžera koji u principu u velikom broju ne upravljaju nego samo slušaju šta im se kaže, ne talasaj. Dakle, ne talasaj, na takvom principu oni funkcioniraju. Ne na principu kreacije, ne na principu istraživanja tko u poduzeću zna raditi dobro svoje poslove pa ga unaprijediti da vodi nekakve poslove nego na principu ne talasaj, a najbolji mi je onaj tko meni bude podložan i tko mi klima glavom. Taj je najbolji. Dakle nije najbolji onaj koji dobro radi svoj posao nego je najbolji onaj koji kima glavom. Osim toga, željeznica je bil kroz povijest ovu našu, frišku povijest, mjesto gdje se smještaju politički istrošeni ljudi. netko bude politički istrošen, ne znaju kud bi s njim, ajmo na željeznicu. Netko bude iz neke propale firme kao što je NAMA, ajmo na željeznicu. I tako taj sustav je velik i onda on to sve trpi. Ali to je štetno za željeznicu i željeznica se sve manje pretvara, sve je manje željeznica a sve više se pretvara u neki sustav koji služi samo za nekakvo reći ću baš tako, uhljebljivanje. Ja sam dugo razmišljao da li da govorim o tome jer za mene je to čak i opasno, danas sutra mogu ostati bez mjesta ovdje u Saboru, vraćam se tamo u taj sustav, a sad govorim ovakve stvari protiv tog sustava. To nije za mene dobro, ali moram reći. Reći ću svoj osobni primjer. Dugo godina sam vodio poslove kao jedan voditelj, nisam bio menadžer, ali voditelj poslova za izradu prometnih propisa. Smatram da sam u tom poslu dosegao vrhunac i da sam bio tata-mata što se toga tiče. Ali nikad nisam dobio priliku da vodim te poslove kao menadžer, nikada. Jednom kad je došla prilika da mogu voditi takve poslove, dao sam čak molbu upravi da me imenuje za šefa jedne takve službe. Uprava mi nije odgovorila. Zatim je uprava ponovno rekla, promijenili su organizaciju i sad sam na temelju te nove organizacije ponovno podnio molbu, opet mi nitko nije odgovorio. Pa su imenovali jednog čovjeka koji u biti te poslove nikada nije radio, meni za šefa. Ja sam nakon toga prigovorio i zahtijevao sam od uprave da mi odgovori po čemu je taj čovjek koji je izabran za šefa bolji od mene, da li on ima više iskustva od mene, što je on to radio bolje od mene da je on izabran, opet nisam dobio odgovor. Tada je bila ustvari predsjednica uprave gospođa Suša. Ta gospođa Suša, tadašnja predsjednica uprave, meni nikada nije odgovorila na moja pitanja. Nikada. Dakle, oni su me jednostavno ignorirali. Ja sam mogao samo sada ići nekoj pravobraniteljici, ministarstvu, ne znam ja kome, ali bih ustvari nastradao. Istina je, nisu me dirali, nisu me kaznili ali su me na neki način šikanirali. Nek' on priča svoje, 'ko njega šiša. I tako funkcionira, vjerujem većina stvari u državnom sektoru. Dakle, taj politički klijentelizam, on je rak rana svih naših državnih sustava. Samo ako ukinemo politički klijentelizam, željeznica će biti pravo poduzeće. Samo u tom slučaju. Inače, nema šanse. Dalje, ne znam da li znate kakva je zaštita radnika na željeznici. To je tek nešto što ja smatram strašnim. Prije Domovinskog rata, postojala je tzv. zaštita radnika koji izgube zdravstvenu sposobnost i onda ukoliko su radili 15 godina na određenim poslovima, zadržavaju istu plaću koju su imali prije, koja je bila veća ali idu na manje odgovorne poslove jer su izgubili zdravstvenu sposobnost. Na koga se to odnosilo? To se odnosilo na manevriste, na skretničare, na prometnike vlakova, na skladištare, dakle na izvršne radnike, na one ljude koji su direktno u proizvodnji i koji rade teške poslove i zbog tih teških poslova često izgube zdravstvenu sposobnost. A što se dogodilo poslije Domovinskog rata? Ta zaštita je proširena na menadžment. Zamislite vi, ženu menadžera na Hrvatskim željeznicama koja je radila 15 godina na željeznici, dakle bilo što je radila 15 godina na željeznici, godinu dana je samo radila menadžerske poslove sa nekih 13, 14 tisuća kuna plaće, u 51. godini života nju maknu sa tog radnog mjesta na neko referentsko a ona i dalje prima 13, 14 tisuća kuna plaću. Kolika je tu šteta nanesena državi RH? Zamislite kolika šteta, a sve je to u dilu sindikata i uprave naravno. sindikati uopće ne rade svoj posao. Ja sam predlagao sindikatima da se u kolektivnom ugovoru propiše sustav napredovanja. Jer kad bi bio sustav napredovanja, to bi značilo da nitko ne može obavljati nekakve bitne poslove dok nije bio najprije na nižim poslovima. Ja kad sam dolazio raditi za prometnika vlakova, najprije sam morao naučiti što rade skretničar, što radi manevrist, što radi skladištar, što radi putnički blagajni, što radi blagajnik za teretni promet, sve sam ja to morao znati da bi bio svojevrsni šef tim ljudima ispod sebe. Danas dođe čovjek od nekud, nema pojma o željeznici, on je šef, direktor, bilo što, predsjednik uprave, član uprave, nikad nije vidio željeznice. Ali, nema veze. To sve može. To je politički klijentizam je ustvari korupcija, najgore vrste. On je rak, rana RH, to moramo ukinuti. Dakle, željeznica ima šansu, samo ako damo prednost kvaliteti, rezultatima rada i ako konačno počnemo ulagati u infrastrukturu, jer infrastruktura je ta koja koči razvoj. Infrastruktura koja onemogućuje, barem 100km/h na bitnim prugama, je jako loša infrastruktura i prijevoznici jednostavno ne mogu ostvarivati profit na takvim prugama. Ne mogu. Povećanjem brzine doći će prijevoznici. Dakle, ne radi se o gospodarstvu, radi se i o međunarodnom prijevozu. Međunarodni prijevoz će se povećati, ako povećamo brzine, a za to je nadležna HŽ infrastruktura. Ako nije moguće da uložimo te silne milijarde eura koji treba uložiti u željeznicu, idemo na koncesije. Idemo zašto ne. Ali koncesije mora biti na pošten način ugovorena. Evo, drago mi je da ste me saslušali, ja sam došao iz tog sustava, rekao sam neke stvari o tom sustavu. Ako budu prijevremeni izbori, mogu i nastradati, ali rekao sam. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Aleksić, naravno da ne bi volio da vi nasrljate zbog ovoga što ste rekli. Ali, mislim da nije u tome poanta. Jer vi ovo što govorite, koliko sam shvatio, govorite iz nekakvog uvjerenja, zbog uvjerenja. Naravno, postoje stvari s kojima sa ja slažem i sko jim ase ne slažem u vašoj raspravi. Ali, prvo da ispravim jednu stvar, 6 nagibnih vlakova vozi sad. Ne 2, 6 nagibnih vlakova vozi u RH. Što se tiče željezničke škole, to je ono znate, cjeloživotno učenje, pa onda prekvalifikacije, ja se s vama slažem i moj nećak je završio ovdje u Zagrebu željeznički tehničku školu. Nije dobio posao na željeznici, otišao je u Njemačku raditi. Neki drugi njegovi vršnjaci koji su završili druge vrste škole, koji nisu mogli napustiti, on je iz Slavonije došao u Zagreb, su se kasnije prekvalificirali i dobili posao na željeznici. To je jedna isto od nepravdi, ali ne možemo to sprječavati, zato što postoji, kažem u sustavu obrazovanja, taj horizontalna protočnost, jel. I sada krenem od kraja, vi kažete ulaganje u infrastrukturu. Pa naravno da je to najbitnije. I najbitnije je ono što mi zapravo kroz strategiju želimo. A željeznica može biti jak poticaj razvoja industrije i kroz ono što je kolega Ćosić pričao, vezano za nabavu sigurnosnih signalnih uređaja, gdje su tvrtke koje su udružene u klastere ili u nekakva udruženja koja se na tom području lakše mogu dobiti taj posao, da to bude domaće tvrtke. Jer, teško su konkurentne stranim tvrtkama na tom polju. I to je područje u cijeloj regiji prilika za razvoj takvih tvrtki koji su vezano uz samo željezničku industriju. Ali, onda sama željeznica može potaknuti i razvoj industrije općenito u RH i mislim da je željeznica žrtva nestanka industrije u RH, a ne obrnuto.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Aleksića.
Kolega Žagar ne slažem se s vašim stavom. Ja ne govorim iz uvjerenja nego iz iskustva. Ja sam iz tog sustava, dakle, govorim isključivo iz iskustva, nema tu uvjerenja. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi kolega rekli ste iz propale firme agon na željeznicu, kod nas dvojice je obrnuti slučaj. Mi smo sa željeznice otišli u politiku. I vi i ja i dobro znamo o čemu govorimo, međutim, vas šalje kompletna rasprava na ovu temu je bila promašena i nije se odnosila na samu temu. Dakle, govorimo o Konačnom prijedlogu Zakona o regulaciji tržišta željezničkih u sluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prometu. I to bi trebala biti okvirno tema o kojoj i mi sad razgovarali. Ovo što naš potpredsjednik Reiner upozorava da se držimo teme, ali ja u cijelosti dobro razumijem i vjerujte mi da znam o čemu ste vi govorili, tim više što je željeznica tamo i opet to ponavljam iznijela je ogroman teret i rata do 2000. godine, nakon 2000. godine počelo se događati upravo ovo o čemu ste vi govorili. Dakle, to je jedan vremenski tijek od 17 godina. I ono kad sam rekao u kakvom stanju je bila pruga prije rata i do 2000.g i danas, konkretno riječna pruga o njoj najviše znam, jer sam na njoj radio, nije tu nekakvih velikih oksidacija. Ali, nek mi netko objasni kako Luka Kopar može imati veći teret od Luke Rijeka? Luka koja je bila nekakva mala lučica u malom slovenskom gradu kojeg treba produbljivati stalno. Dakle, problem nije u samoj kvaliteti pruge. Možemo uložiti u nju ne znam kakve milijune i milijarde kuna. Možemo izgraditi ravničarsku prugu. Ukoliko promišljanje gospodarstva i preusmjeravanja tereta na tu prugu ne odradimo neće biti ništa. A ovo su bile ludorije o kojima ste vi govorio. Ja sam isto tad govorio, jer sam tad bio nekakav šef kolodvora kad se dijelio i onaj RVR kako su se već zvale sve te službe, pa HŽ nekretnine, pa HŽ infrastruktura, pa HŽ putnički prijevoz, pa više nije znao tko pije ni tko plaća, a željeznička struktura, hijerarhijska se u cijelosti rasula. Dakle, kompletno promišljanje će dovesti upravo u ovom smjeru u kojem želimo u kojem smjeru bi trebalo uskladiti zakonsku regulativu. Mora Riječka pruga preuzeti teret Kopru, u protivnom nam nema koristi od ravničarske pruge.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Aleksića.
Hvala. Uvaženi kolega Klariću, ja se slažem s vama u principu, ja jesam promašio temu, ali namjerno sam ju promašio možda prvi put od kad sam u Saboru sam promašio temu, al jednostavno sam morao govoriti o željeznicu jer mi je ona na srcu. Što mogu? Morao sam. U principu se nas dvojica slažemo u stavu, nije to nešto puno drugačije ali da bi se privukli teret na željeznicu, željeznica mora odraditi svoj dio posla, o tome sam upravo govorio, o tom lošem kadroviranju, koje je krivo isto dijelom za ono stanje u kojem se željeznice sada nalazi. Tako, da ukoliko dopustimo ljudima koji su kreativni i koji imaju dobre namjere i koji žele željeznici stvarno dobro, dao ni vode poslove na željeznici, bit će puno bolje i s tim da mora politika takvim ljudima dati onda odriješene ruke i pustiti ih da rade i onda na temelju toga kako će oni raditi neka procijeni politika da li treba takve uprave npr. micati ili ih ostavljati. Takve ljude treba pustiti da rade i tek ako ne rade kako treba, tek ih onda maknuti. Ja smatram da jedna uprava da bi bila uspješna mora trajati barem 10 godina. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je uvažene zastupnice Bernarde Topolko. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine Aleksiću, spomenuli ste krpanje pragova i modernizaciju pruga. Naime, ja nemam tu sreću kao moja kolegica da bi za jedan sat mogla doći vlakom do Zagreba, ja sam iz Međimurja. Pri svakom dolasku u Zagreb već neko vrijeme vozim se pokraj Novog Marofa gdje ljudi ručno mijenjaju pragove, petorica ljudi. Ja se sad pitam kad će ta modernizacija doći do Međimurja, do Međimurja koje je imalo prvu željezničku prugu u RH 1860. godine, pruga koja je išla od … [[Govornik se ne razumije.]] Kotoriba-Čakovec… [[Govornik se ne razumije.]] Mi govorimo o zaštiti prava putnika u željezničkom prometu ali smatram da tu spada i brzina i točnost voznih redova. Mi imamo dolazak vlaka u Čakovec iz Zagreba za 3 sata. Mislim da to nije zaštita prava. Pa s obzirom da s te i vi radili na željeznici, željela bi čuti vaš komentar. Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegica, pa upravo sam o tome govorio. da pruge koje bi mogle donositi dobit, ne ulaže se u njih. Upravo ajmo reći kajkavske pruge, kajkavci su jako okrenuti željeznici i tu treba svakako ulagati u promet, prije svega putnički prijevoz jer ljudi su okrenuti željeznici. Nažalost ne ulaže se. Nije to samo to, osim pruga problem je i u nekim stvarima. Evo sad ću vam pokazati, ja putujem vlakom i dan danas na posao, dakle Zaprešić-Zagreb, Zagreb-Zaprešić, ja idem na posao vlakom. Do ove godine ovako je izgledala iskaznica za godinu, karta za godinu dana, nisam dobio ni ovaj omotač plastični nego sam morao sam taj plastični omotač pripremiti i unutra staviti ove papirnate kartice da mi se ne pohabaju. Dakle to je tako izgledalo do ove godine. Evo ove godine sam kupio novu kartu godišnju za prijevoz željeznicom i ona konačno izgleda kako treba. Evo, dugo nam je trebalo. Ali prije toga smo mi puno para potrošili na promašaje pa se tako svojevremeno, dok sam ja radio na željeznici, pokušalo uvoditi, ono što kondukteri danas imaju, one elektroničke uređaje koji ispostavljaju karte na elektronički način. Pa su kupljeni ti neki uređaji, uloženo je puno novca, ne znam koliko točno, ali se ispostavilo da se s tim ne može raditi i taj novac je bačen. Isto tako u onoj zgradi u Mihanovićevoj, uložilo se u centralno hlađenje. Proveli su cijevi po cijeloj zgradi da bi se nakon štos u proveli cijevi po cijeloj zgradi, raskopali cijelu zgradu, ispostavilo da više nema takvih uređaja koji bi mogli hladiti na takav način. Milijuni su potrošeni, nikom ništa. Tako mi radimo. Hvala.
Hvala. Ja vas ipak molim, ajmo se ipak malo koliko toliko skoncentrirati na temu, sad smo došli već na hlađenje u upravnoj zgradi HŽ-a. Zadnja replika je uvaženog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo. Gospodine Aleksić, vi ste u vašoj raspravi dali i osobnu crtu odnosno osobni štih kako mi kažemo u Zagrebu u cijeloj ovoj priči zbog toga što ste radili tamo godinama i na neki način ste živjeli život ljudi zaposlenih u tom sustavu. Ono šta je bitno i po čemu se vidi kolika je nebriga o željeznicama u RH govori da je takvih ljudi kao što ste vi danas 30 tisuća manje nego što je bilo '90. godine, znači niti se ulaže niti naši građani korist, nažalost, ne nažalost nego su jednostavno u ponudi usluga orijentirani prema autobusima i drugim oblicima prijevoza ili sobnim automobilima i gotovo je nevjerojatno da ono šta europske zemlje praktično ni nemaju, vrlo rijetko viđate u međugradskom prijevozu da se toliko koriste autobusi, većinom ljudi putuju pa između država, između gradova na većim udaljenostima od 300, 400, 500 kilometara sa željeznicom. Kod nas u pravilu građani putuju sa autobusom i tu je u biti najbolje, ja bi rekao, najbolje istraživanje, najbolja ocjena šta Hrvatska sa željeznicama radi i kako u njih ulaže, a u biti je dana od samih potrošača, jer ako nikom na pamet ne pada ili vrlo maloj količini ljudi na pamet pada sjesti na vlak od Zagreba do Splita i od Zagreba do Osijeka, sve vam je jasno. Znači, nitko se ne želi voziti 2, 3 sata više za taj komfor koji ima u željeznici zbog toga šta je ta razina usluge ostala gotovo na istoj razini dvadesetak godina, i sa te strane vaša je rasprava je u biti pogođena. Bez obzira što ovdje zakon definira nešto sasvim drugo, upravo trebalo o željeznici i kvaliteti usluge govoriti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Maras, pa je, kada bi željeznica bila na nivou na kakvom treba biti, bilo bi manje opterećenje na Zagreb što se tiče ljudi koji žive u Zagrebu. Ljudi bi živjeli u Novskoj, u Kutini, živjeli bi Karlovcu, živjeli bi pa pa čak možda i u Splitu, ne bi stanovali u Zagrebu ne bi kupovali stanove u Zagrebu, ne bi unajmljivali ovdje u Zagrebu stanove nego bi putovali iz svojih mjesta gdje žive do Zagreba na posao jel puno ljudi izvana živi u Zagrebu. Dakle to ulaganje u željeznice ne bi bilo besmisleno niti u tome smislu. Evo to sam htio reći. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa točkom i ponovo će govoriti ovaj puta u pojedinačnoj raspravi uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Bit ću kratak, neću iskoristiti cijelo vrijeme jel kolega Aleksić kada je govorio nisam mu htio replicirati. U biti on je pogodio srž, cijela priča se sastoji od potencijala ljudskih unutar HŽ-a u svim tvrtkama. Oni ljudi koji su kvalitetni tribali bi napredovati, nikako kako je on kazao svojim iskustvom, da isključivo politička iskaznica bude mjerilo prijema na odgovorne dužnosti unutar svih tvrtki u HŽ-u. Činjenica da smo se naslušali puno lijepi od vas riječi, puno direktiva, puno zakonskih prepisivanja, također jedino šta u ovome trenutku pod ovim svjetlom još ću ponoviti saborske pozornice ovoga najvećega doma, osim tih prepisivanja zakona u stvarnosti se ništa ne rješava jel od Osijeka do Šibenika od Vinkovaca cijeli dan sa vlakom da putujete, znači brže bi došli biciklom. Ne znam što su tada politike potpisivale kada je jednoglasno Sabor ulazio prihvaćao sve šta EU naređivala ja ne znam točno, ali je činjenica od kada smo u EU da je stanje HŽ-a još gore. Vi ovdje govorite o pustim milijardama ulaganja u infrastrukturu, bilo željezničku, bilo prometnu, činjenica da se najviše priča o parama, a para nema. Zbog čega i nema to bi vi trebali pojasniti jer ulaganja u stvarnosti nema. Krenuti ćemo od moga Splita, iz Dalmacije do Vinkovaca, do same granice pa ćemo vidjeti da li se ulaže. Da li je uopće Hrvatska u strateškim kartama ucrtani i ti pravci ili nisu to je sada pitanje svih pitanja, ja o tome ne želim govoriti ali ono što je kolega Aleksić kazao u biti je pogodio cijelu priču. Mi možemo, ja ću još jednom ponoviti još jednu tvrtku uz ove tvrtke koje su nam po direktivi EU, zapoviđene da ih otvorimo. Možemo muzejsko turističku djelatnost da našu željeznicu i infrastrukturu prikažemo kao turističko muzejsku atrakciju i da na tome pokušamo brendirati još jedan turistički potencijal jer ipak ni danas nije dovoljno samo obala, trebamo pokazati i ovo jer jednostavno ni u vestern filmovima se ne možemo nagledati ovakve infrastrukture željezničke kao što možemo u Hrvatskoj. Pa evo, u tome smjeru bi možda trebalo ići a graditi nove pruge. Puna su usta investicije, projekti, europski fondovi a nema para, gdje su pare. Evo ja vas pitam gdje su te pare, gdje se ulaže? Jer uvijek otkada smo ušli u EU i prije ulaska u EU, uvijek se pričalo, uvijek o parama, o novcu, a di su pare, gdje se ulaže? Nabrojite evo, ja sam čuo sve ljude koji žive u Slavoniji da je katastrofalna, Međimurju, gdje sam god spomenuo od Istre, do Zagreba se ne može doći, moramo preći 2 granice da bi došlo se od Istre do Zagreba željeznicom. Onaj je gospodarski najisplativija, ona je pokretač, ona je najjeftinija ali je činjenica da u Hrvatskoj se ne ulaže, to je činjenica, ovo najobičnijim jezikom govorim. Znam, jer znam kakvo je stanje u Dalmaciji, kakva je infrastruktura, pa samo pogledajte kakva je, stanice kakve su željeznice, komplet, znači komplet infrastruktura je, niti se ulaže i otkada smo ušli u EU je u biti pad kvalitete. Svake godine po par sati smo sporiji, sporiji je naš prijevoz naših putnika. A tu govoriti o sigurnosti, prepisivati direktive EU, mi možemo tu sve prepisivati. Evo malo prije je kolega Šuker rekao da su ogromna sredstva ulagana u željeznicu, nabrojao je i brodogradnju, nabrojio je i poljoprivredu. Međutim, gdje smo najviše ulagali u postotku, to smo sve uništili. E sada dolazimo do pitanja odgovornosti. Odgovorni, tko je odgovoran? Kada je bio u Vladi Ivo Sanader, onda je samo on odgovoran. Sada kada je Todorić, kada je bio Zoran Milanović, samo je Zoran Milanović. Kada je bio ne znam tko, nije uopće bitno, Orešković ili bilo tko, znači uvijek je samo jedna osoba odgovorna, naše se Pedro, udarimo Pedra, nitko drugi nije odgovoran i nastavimo po istome. A pod ovim svjetlom Sabora, pod ovom našom govornicom, pod ovim Parlamentom, najvišim domom koji bi trebao biti istinit, vjerodostojan, pričamo priče uvijek iste. Investicije, projekti, milijarde eura, ali u stvarnosti toga nema. Vi trebate puno više uložiti, znam da imate energiju, pokazujete volju ali je činjenica ono što je kolega Aleksić rekao da je glavni resurs i potencijal Hrvatskih željeznica je čovjek koji je nastao u Hrvatskim željeznicama, koji bi trebao napredovati, ne po političkoj podobnici, ali eto, uglavnom uliću ljudi, on je rekao i uprave, ljudi koji ne znaju gdje je željeznica ni kako izgleda, koliko tračnica ima. Ima li dvije, jedna ili tri. Što se tiče kašnjenja, odgovornosti naših vlakova, pa pogledajte gospodo, mislim u Japanu, ja to ne bih želio, za minut kašnjenja onaj tko upravlja harakiri … [[Govornik se ne razumije.]] u nas zna kasniti cijeli dan, dva dana. Nitko ne odgovara, kriv je premijer Sanader, kada je otišao Sanader onda Kosorica, kada nema Kosorice Karamarko, sada dok je Plenković Plenković, kada ode Plenković onda će biti Plenković. Znači nema odgovornosti sustava, pustimo politiku. Mi najveća ulaganja imamo u željeznice, poljoprivredu, brodogradnju, to je uništeno, država najviše ulaže. O čemu mi pričamo? Donosimo zakone koje možemo samo prepisivati, direktiva EU, nacrti EU, strateška EU je dala zahtjev da imamo mi željeznice, prometnice. Budemo li mi na taj način funkcionirali, ne bude li određena odgovornost unutar Hrvatskih željeznica, brodogradnje ministarstava onda nema iz ovoga ništa, ovo je samo prepisivanje zakona koje je EU nama naredila da prepišemo. I mi kao ponosni dolazimo na stotine tisuća zakona, direktiva. A to može znači svatko ovdje doći u Sabor i prepisivati te direktive. I mi se kao uzdamo u te direktive kada ih prepišemo nama će dati EU. A ima jedna stara iz moga kraja uzdaj se u se i u svoje kljuse. Konj kakav je takav je, tvoj je. S njime ćeš napraviti onoliko koliko možeš. Ono što će oni nama dati više će uzeti a to u posljednjih godina to je vidljivo u odnosu po svim pitanjima. Možda je malo smiješno što ovo govorim ali je činjenica takva, svjetla kamere, možda bi željeli prikazati se ovdje kako smo proeuropski, previše imamo investicija, previše projekata. Ali je žalosna činjenica draga tajnice, poštovana, poštovani pomoćnici da je u željeznicama najviše uloženo sredstava, financirano, ministar bivši rekao Šuker, poljoprivredu i brodogradnju. Odgovornosti nema jer odgovoran je Pedro a Pedro su oni koji se dobro iscipelare oni koji su se klanjali, kada ih iscipelare onda je on Pedro. Sve ostalo postaje prošlost i isti ljudi sjede u ovome Parlamentu. To je osnovni problem. I to je ključni problem. To se kaže njonjova politika, to je novi izraz. Hvala lijepa.
Ima jedna replika uvaženog zastupnika Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Bulj, dakle možemo se složiti oko konstatacije da mnoge stvari na Hrvatskoj željeznici godinama nisu dobre i godinama se talože da tako se izrazimo. Vi ste dobro rekli da je najvažnije u svakom sustavu tako na željeznici čovjek, to je kolega Aleksić rekao da na željeznici postoji puno uhljeba. Ja se ne bi složio s tom izjavom da postoji uhljeba, mislim da svaki čovjek koji je došao na radno mjesto pa taman i preko nekakve političke veze, ako obavlja zadatke koji su mu zadani, da on ništa nije kriv, neka čovjek radi. A kad kažete tko je odgovoran, pa odgovorne su uprave, i zapravo onda možda ovo vaše pitanje ili poruka, kaže maknimo se politike, ne možemo se maknuti od politike, upravu postavlja politika i onda su oni odgovorni za poslovanje tih poduzeća. I kad se svaljujemo na EU, moramo opet reći, EU daje okvire a mi smo ti koji ih prihvaćamo ili ih ne prihvaćamo. Ne možemo reći da je EU, sami smo krivi za sve ono što smo napravili pogrešno, do sad što se nismo pripremili da bi mogli biti na tom tržištu. Naravno da vi kad kažete ako vlakovi 40 kilometara ne možemo biti konkurentni niti mogu ići u tom smjeru. Ali najvažnija tema koju ste otvorili a tiče se zapravo vlasništvo infrastrukture, a to su kolodvori. U mnogim mjestima koje su danas, te zgrade su prazne, netko u njima stanuje ili ne stanuje. Mislim da infrastruktura treba povesti više računa o tome ako može ministarstvo na to utjecati, čak i ljudi koji su tamo živjeli, plaćali su struju, plaćali su plin, a nisu dobili ugovore. To se godinama odugovlačilo, ne znam zapravo kakav je to pravni status ali treba na tome poraditi barem da se oko tog kolodvora onda pretenciozno je reć kolodvora, ali oko te zgrade da se makar kosi, da to bude uredno. Evo hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Pa složio bi se u biti, slušao sam cijelu danas raspravu, tijek rasprave i kolega Aleksić je u biti rekao osnovni problem. Neki će reći bio je van teme, po meni je osnovni problem je ljudski potencijal. Ja nisam govorio o upravama, možda ključnim ljudima, ali govorimo o napredovanju unutar šta je i on govorio da su uvijek dolazili ljudi koji su napredovali unutar nižih razina koji bi dolazili znači vjerojatno po Duhu svetome. To je kolega Aleksić opisao kao najveći oblik klijentelizma i korupcije i da je to glavna kočnica jer ako je najviše sredstava ulagano, hrvatska država u subvencionirane željeznice, infrastrukture ili bilo čega znači da je činjenica da taj novac nije dobro upotrebljen jer očito nije bilo ljudskih resursa, potencijala jer ti ljudi koji su mogli to odraditi vjerojatno nisu bili na tim pozicijama ili ne znam koji je drugi razlog. Ali je činjenica da je ovdje u ovome Parlamentu kad se pretpristupalo u EU i ulaska u EU, da se pričalo da će to biti željeznice, brzi vlakovi, 300 kilometara, 400 na sat, da neće kasniti sekunde, međutim obrnuto je, mi prepisivamo direktive a stanje je sve gore i gore i usluge su sve gore i gore. I zaista, ako nastavimo ovako, moramo to turistički brendirati da nam to muzejsko-turistička atrakcija i da to uz turističku ponudu još povećamo. Inače, ugrožavaju se životi na našim željeznicama, one su opasne, spore, bolje sa biciklom putovati i očekujem da ćemo jasno odgovor dobiti na ova pitanja. Evo od Splita do Zagreba, gdje su ulaganja, zbog čega su ulaganja, vidim na prijelazima cesta preko željeznice kako izgledaju signalizacije, sve je vidljivo, mogu vam slikati pa poslati. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Nakon ove precizne rasprave gospodina Bulja, ja mogu samo nadodati još neke činjenice koje su bitne za ovu tematiku kada govorimo naravno o Zakonu o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu. Ključno pitanje je kako mi uslugu nudimo građanima RH, da li je oni koriste, ne koriste, da li se u nju ulaže, di smo danas u odnosu na prije 25 godina i u biti kakva je situacija i da li će taj zakon nešto u budućnosti promijeniti. Činjenica je da bi ja volio primjerice da u zakonu i to bi bio avangardni pristup pisanju zakona, da napišemo primjerice u zakon da građani RH imaju pravo na uslugu ukoliko je prijevoz na većoj relaciji od 300 kilometara, da prosječna brzina bude 100 kilometara, znači da se ta usluga odvija u 3 sata. To bi bio recimo pristup koji bi onda orijentirao i državu i željeznice da se ulaže na taj način primjerice na povezivanje Splita i Zagreba ili Slavonije i Zagreba i da onda znamo da takva usluga će se recimo za 3, 4 godine zbilja nuditi pod tim uvjetima a ne da imamo situaciju gdje je danas sporije doći od Osijeka do Zagreba nego primjerice '90. godine kad nismo imali svoju državu. I kakva je to poruka ljudima u Slavoniji, svi se tu kunemo i pričamo o tome da se iz tog dijela Hrvatske ljudi iseljavaju, da odlaze stotine tisuća ljudi, znači u zadnjoj godini dana preko stotinu tisuća ljudi je napustilo Hrvatsku, najviše iz tog dijela Hrvatske, ali se u infrastrukturu ne ulaže gotovo pa ništa pa danas primjerice putujete od Osijeka do Zagreba skoro 4 i pol sata, a '90. ste putovali 3 sata i 20 minuta. Kako je to moguće, kakva je to poruka? Šta Hrvatska uopće želi sa tom infrastrukturom napraviti? Da li želi razvijati svoju zemlju ravnomjerno ili ćemo razvijati samo ono što se taj tren nekome čini interesantno i od toga napraviti pa nekad puno više problema nego koristi. Evo primjerice, koliko smo investirali u luke, obilaznice oko Zadra itd., a primjerice izgraditi prugu od Gradeca do Žabnog što danas također čuli je bio problem godine i godine. I nadam se da će se sad konačno europskim sredstvima i natječajem koji je počeo tijekom Vlade Mihanovićeve i izgradnju, znači da će se sad u narednom roku to konačno završiti. Ali, recite mi kako je moguće da Hrvatska država ne odluči povezati Slavoniju na taj način sa središtem Hrvatske, sa hrvatskom metropolom i sa drugim dijelovima Hrvatske. Znači da mi imamo ravnicu, da nije to problem napraviti, ali se ništa ne radi i danas se vozimo 4,5 sata, za 270km pruge do Osijeka. To je loša poruka. I to su u biti ključni problemi koje ovdje gotovo baš nitko ne spominje ili se vrlo rijetko spominju kada dođu ovakve teme na dnevni red. Prosječna brzina u Hrvatskim željeznicama je 44kilometara. I gotovo da se ne mijenja. Kada pogledamo što drugi rade i u biti koliko bi koristi bilo od toga da recimo, 2, 3 pravca osiguramo našim građanima, jedan prema Slavoniji, jedan prema Dalmaciji i eventualno dole prema Rijeci i Istri, ma da je to najbolja pruga koju imamo. Ali, svejedno, kažem može biti još i bolje i da osiguramo tako kvalitetan prijevoz primjerice kao što imaju Francuzi u Francuskoj ili zemlje Beneluxa ili, pa mislim ne mogu tu uspoređivati ni Kinu, jer to se neda uspoređivati. Kinezi su izgradili 20000km željeznice u zadnjih nekoliko godina, gdje je prosječna brzina preko 300km, a najveće brzine dosežu do 400km. Pa zamislite da mi u Hrvatskoj napravimo takvu vezu između Osijeka i Zagreba i između Splita i Zagreba. Imali bi ne koristi, nego ogromne koristi. Ne samo ljudi koji dolaze u Hrvatsku, mislim da bi i naši stanovnici puno više koristili željeznicu. A danas svi koji nas gledaju, vjerujem da se pitanju, kada su zadnji puta uopće putovali vlakom. I ja se to pitam. I kada razmislim o tome, mogu se vratiti 15 i više godina unazad, jer jednostavno usluga nije dovoljno privlačna ljudima da je korisna. I dok se to ne promijeni neće biti ničega. A da se to vidi, vidi se i po opsegu zaposlenih u željeznici, '90.-te godine 30000 ljudi manje radi, to primjerice u Njemačkoj i Francuskoj nije slučaj. Tamo radi više ljudi nego '90.-tih. To se vidi i po broju vlakova, to se vidi i po broju linija. Po svemu se to vidi da Hrvatska ne investira u svoju infrastrukturu pogotovo željezničku. Naravno kada usporedimo ulaganja u ceste i željeznice, vidimo da je ulaganje u ceste, kada se promet uzima u obzir 80 i više posto, a željeznici manje od 10%. Znači da sad kažem na kraju, naravno podržavam ovaj zakon, ali tražim od države i bilo bi dobro da evo i predstavnici ministarstva, državna tajnica, gospođa Brnjac čuje ove poruke i prenese ukoliko ne čuje trenutno zbog komunikacije s gospodinom Bačićem, ali će onda njene suradnice prenijeti, da prenese ministru Butkoviću da zastupnici i hrvatski građanima, što je najbitnije, traže više investicije u željeznice. Da, traže nešto što bi bilo logično da se nekoliko pravaca u Hrvatskoj poveže na više brzini i da ljudi na taj način dobiju bržu uslugu. Ono što sigurno može pomoći, a ja se bojim da Vlada HDZ-a nastavlja u tom smjeru, pogotovo kada pratim ove zadnje natječaje, vezano recimo uz Čiovski most, a bojim se, nešto mi govori da će biti tako i oko mosta prema Dubrovniku. Da će biti izabrane skuplje ponude i da ćemo opet imati netransparentnu i da sad ne kažem i težu ocjenu kakvu nabavu vezanu uz našu infrastrukturu. Znači, sad ćemo pozorno pratiti kod čiovskog mosta imam određene informacije, da je prihvaćena skuplja ponuda od one koje su nudile naše tvrtke, strane jedne tvrtke koja se sada tamo aktivirala. A s druge strane vidjeti ćemo kako će proći natječaj za most na Dubrovniku, gdje imamo ponude koje su različit 300, 400 milijuna kuna. I vidjeti ćemo, da li Hrvatska ima hrabrosti odabrati najjeftiniju ponudu, ili će se opet uplesti razno razni sitni interesi koji najčešće završe onako kako su završile FIMA-e medije i cijeli kriminal koje smo imali oko izgradnje naših cesta. To će biti recimo test za HDZ-ovu vladu, da vidimo da li smo se odmakli od Sandalovog vremena. Kad su se gradile autoceste skuplje nego što su se trebale. Kada smo preplatili milijarde kuna, sada, na natječaju za pelješki most ćemo vidjeti da li se izabiru one ponude koje su ekonomski najisplativije, ili se izabiru 300, 400, 500, 700 milijuna skuplje ponude, koje ko zna kojim putovima najčešće nađu, najčešće ti novci nađu put do privatnih džepova, a problem je što su to sve novci poreznih obveznika i to država ne radi u svoje ime, nego u ime svih građana RH. Kada bi i da smo štedjeli na cestama, vjerojatno bi mogli više ulagati, a ne mislim štedjeti na način da ne gradimo autocestu. Apsolutno da smo gradili autocestu ali na onaj komercijalni način, a ne 4 puta da je narasla cijena 2004. kada je HDZ preuzeo odgovornost za Hrvatsku. Od tih novaca svih u tih 4, 5, 6, godina, 7 godina gradnje autoceste, vjerojatno smo mogli izgraditi željeznice i do Splita i do Osijeka kojim bi se sada naši građani vozili u prosječnoj brzini preko 150 ili 200km/h. Sad da naši ljudi vide, da nije bilo tog kriminala oko cestogradnje u Hrvatskoj koji se sada povlači i po sudovima, vjerojatno bi i stanje željeznice u Hrvatskoj bilo puno puno bolje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Branimira Hrga. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, da niste bili član kukuriku Vlade, ja vam danas ovdje ne bi replicirao. Ali vas moram podsjetiti da ste bili član Vlade koja nije uspjela pokrenuti projekt izgradnje drugog pružnog kolosijeka Dugo Selo-Križevci koji se nalazi na relaciji Osijek-Zagreb i gdje će se skratiti sada put kad se napravi drugi pružni kolosijek do Koprivnice a pripremni radovi su već i u tom djelu u tijeku. Spominjete Osijek-Zagreb, spominjete Zagreb-Split, ne spominjete Zagreb-Rijeka. Sjetimo se što je u vrijeme vaše Vlade bilo ovdje u Saboru, što ste sve radili, kako ste mijenjali nazive te pruge, radili raznorazne eskivaže i u stvari zaustavljali taj projekt. Hoću reći da mi je stvarno zanimljivo slušati kada ljudi koji su do pred dvije godine upravljali Hrvatskom državom i odlučivali o projektima i trebali ih provoditi, danas govore da je stanje loše. Da, stanje u željeznicama je loše. Apsolutno se slažem s vama. I apsolutno bi to podupro i složio se kažem, da niste bili sudionik, aktivni sudionik toga kao ministar u Vladi i stvarno mi je malo onako, čudno kad danas čujem ovakve rasprave. Svi moramo biti svjesni, svaki svoje odgovornosti, svi moramo biti svjesni za ono sve što je dobro napravljeno i što nije, a činjenica jest da ste trebali pokrenuti projekt Dugo Selo-Križevci, da ga niste pokrenuli, da ste bili nesposobni i da je tek nakon vašeg odlaska taj projekt pokrenut pa se konačno nešto događa na gradnji infrastrukture u željeznici.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Marasa.
Hvala lijepa. Pa vi najbolje znate da smo mi pokrenuli čitav niz projekata u vašem kraju Križevci i oko Križevaca. To su na kraju krajeva verificirali i nagradili baš Križevčani i Križevčanke kod vas gdje je uvjerljivo lista SDP-a pobijedila na parlamentarnih izborima, u Križevcima 42%. Znači s te strane ljudi najbolje znaju šta ke tko napravio i kako je napravio za njih, recimo, brza cesta za koju ste vi planirali da bude autocesta pa smo mi to promijenili, pa sad ljudi imaju cestu kojom se mogu besplatno voziti do Križevaca i praktično povezani sa Zagrebom u pola sata. S te strane to ljudi cijene, možda nije napravljena dovoljno brzo, moglo je to biti i brže, ali je napravljeno. Što se tiče ove pruge o kojoj ste govorili, da, bilo je nekih poteškoća oko prvog natječaja, nažalost, ja ne znam detalje, vjerojatno pratite Milanovićevu Vladu ali ja nisam baš bio u svim resorima kao što gospodin Bačić misli da jesam, ali nisam ja, imam određeni limit i vremenski i ne mogu reći da sam najstručniji za sve, tako da s te strane nisam bio najupoznatiji sa time šta se dešava po pitanju ali znam daj e bio problem ali da se taj problem nakon toga riješio, da se ta pruga gradi. Da se gradi i ovo što je danas rečeno, isto je iz Vlade Zorana Milanovića od Gradeca prema Žabnom, znači to su projekti koje ljudi vide i iskreno, baš u ovom kraju di ste vi, najviše tih projekata je pokrenuto za vrijeme Vlade Zorana Milanovića a ja sam uvjeren da to ljudi cijene, na kraju su to ocijenili, rekao sam na parlamentarnim, doduše nešto manje na lokalnim izborima s obzirom da nismo tamo očito pogodili s kandidatom, ali opet vidjeli ste da ni vas nisu baš pozdravili sa palcem gore.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je uvažene zastupnice Bernarde Topolko.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine Maras, spomenuli ste da se ne sjećate kad se ljudi voze vlakom. Ja vam mogu reći što su učinile međimurske osnovne škole. Naime, imali smo priliku vidjeti tu i u utorak posjet Osnovne škole Strahoninec, odnosno četvrtih razreda. Nakon povratka i razgledavanja Zagreba, povratka za Čakovec, djeca su se sjela na vlak i vozila iz Zagreba do Križevaca vlakom gdje ih je čekao autobus kako bi ih odveo u Međimurje. Naime, zbog ove situacije koja je u Međimurju, a to je da nam treba do Zagreba puno, puno vremena i nije isplativo, mnoga djeca su prvi put sjela na vlak i 'ko zna kad će. Poznata je situacija da se gospodin župan Posavec bori za brzi vlak, nadamo se obećali su nam još 2010. da bude se radilo na modernizaciji Međimurja, da bude se dobio brzi vlak. Evo ja i ovom prilikom apeliram da to bude što prije a ne da nam se ukidaju nerentabilne linije a normalno, zbog vremena putovanja postaju nerentabilne. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Vi ste u biti replicirali u ovom smjeru u kojem sam i ja govorio, znači da ljudi nažalost ne koriste i nemaju uslugu koju bi trebali imati. Znači ja iskreno se ne sjećam kada sam bio van Hrvatske, primjerice u nekoj zemlji poput, ne znam Belgije ili Njemačke, ljudi međugradski promet isključivo koriste željeznicu ili Italije jer to je neusporedivo brže, komotnije, jednostavnije, dolaziš u centar grada, pa čak i za udaljenosti koje mi u Hrvatskoj prelazimo. Evo primjerice, gospođa Putica kad ide u Dubrovnik, ona ide avionom, umjesto da ima normalnu vezu vlakom, a mogla bi imati da smo investirali na taj način ili recimo da smo gledali način kako da povežemo vlakom Split pa dalje i do Dubrovnika, to je udaljenost od nekih 500, 600 kilometara koji ti prođeš bez ikakvog problema van Hrvatske u tri sata, 2 i pol do tri sata. U Hrvatskoj ćemo imam osjećaj, većinu vremena koristiti i voziti se autocestama, doduše, naši građani to ne koriste i sa te strane ja sam rekao da se ne sjećam kad sam ja osobno, a i malo ljudi mi govori da se vozi vlakom. Prije je to bio doživljaj, ljudi su se vozili. Bilo je puno putnika. Razlog je vrlo očit. Ako se '90.-te, evo gospodin Šuker se tog sjeća, ako smo se vozili, '90.-te brže za sat vremena od Zagreba od Osijeka, pa o čemu mi ovdje govorimo? O čemu govorimo? Tako da s te strane, s te strane, evo ja jedino što inzistiram da se investira konačno u željeznice, da ljudi počinju koristiti željeznice u svakodnevnom prijevozu. Hvala.
I zadnja replika, uvaženog zastupnika Antona Klimana.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Gospodin Maras, evo nabrojali ste dosta toga gdje bi trebalo poboljšati dakle, pružni promet, brzine itd. Međutim, evo ja moram opet reći da Istre nije bilo u vašem fokusu, mi uistinu nemamo praktički prugu. Uopće nismo povezani sa željezničkim prometom sa ostatkom Hrvatske. Imamo jedan tunel, tunel Lučko koji je cestovni promet, ne daj Bože nekakvoj većoj nesreći, jer mi nemamo kako doći do Zagreba. Praktički moramo ići onda dolje prema Opatiji, vući se sa lokalnim cestama itd. itd. Promet sa željeznicom nam je mrtav. Imamo direktnu vezu sa Slovenijom, ali nemamo sa ostatkom Hrvatske. Dakle, to držim da je jedan veliki problem za Istru, za gospodarstvo Istre i za razvoj turističkog prometa u Istri. Imamo problem što nam jedna gospodarska luka Bršica to je tamo blizu Labina, da je u Raškom kanalu, nema direktnu željezničku poveznicu sa Rijekom. Dakle, imamo dosta problema sa tom infrastrukturom i držim da definitivno je Istra zaslužila da se o tome povede računa, s obzirom na sve ono što daje danas u RH i u turističkom prometu i u budžet i sve ovo ostalo i evo molim ministarstvo molim i ministra da se o tome povode računa, jer držim da bi naši rezultati kasnije vidjeli, kroz proračun, bili puno puno bolji nego što su i danas.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Marasa.
Hvala lijepa. Ja se s vama slažem i ja misli da nije samo pitanje naravno da mi prvenstveno trebamo voditi računa o svojim građanima i o ovome što ste rekli povezanosti zemlje, ali sad mi nešto pada na pamet, s obzirom da ste vi bili ministar turizma, recimo, koliko bi još ljudi posjetilo primjerice Istru ili Dalmaciju, da Zagreb ima vezu tog tipa, da se s vlakom može stići za sat, sat i pol do Istre ili za 2, 2 i pol sata do Splita. U Zagrebu godišnje imamo preko 2 milijuna noćenja, broj turista se dramatično povećao i sigurno pola tih turista bi posjetilo kada bi u prilici na dan ili dva. Jer ima jako puno turista koji dolaze iz dalekih destinaciji poput SAD-a ili Koreje, koji ili Japana ili Kine koji nisu orijentirani isključivo na Jadran itd. I dolaze tijekom cijele godine. Dolaze evo od ožujka do danas, kada prođete ovdje Gornjim gradom vidjeti ćete grupe i grupe turista. I sada kada bi mi imali takvu infrastrukturu o kojoj sada ja ovdje govorim, koliko bi ljudi još poželio 2 dana potrošiti više i vidjeti Pulsku arenu ili Dioklecijanovu palaču u Splitu i na taj način produžiti boravak u Hrvatskoj. Znači to je po meni, jedan strateški interes naše zemlje, da se ta situacija pa čak mislim na razini ovoga, kada je pokojni premjer Ivica Račan odlučio da se napravi strateški projekt povezivanja autocestama RH i da se napravi do Splita autocesta. Ja milim da je to sada, da je sada u ovom trenutku tako nešto nužno napraviti na razini željeznice. Evo to je samo moje mišljenje, bez obzira na smjer gospodina Šukera, ja se nadam da će se složiti samnom.
Samo molim vas, molim vas, ne dobacivati iz klupa. Evo ga, sad ćemo riječ dati u ime predlagatelja državnoj tajnici, uvaženoj Nikolini Brnjac. Iako je zapravo cijela diskusija ili veliki dio diskusije bio izvan Zakona o regulaciji tržišta itd. o čemu se trebalo diskutirati. Ali, ona će pokušati valjda nešto reći i na tu temu. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Uvaženi sabornici. Ja bih voljela nešto samo istaknuti, nisam mislila ovim redom, ali bih voljela samo istaknuti na ovu zadnju repliku što je bilo vezano uz infrastrukturu i stanju projekata. Pa upravo to sam se i ja upitala kad sam došla na ovo mjesto, na ovu dužnost. Pa sam počela gledati papire, kakvi su stanje projekata, stanje pripremljenosti, u kojoj su fazi projektna dokumentacija i ono što sam vidjela je da je u 2012. 5 projekata, mogu otprilike reći da je to ukupna vrijednost oko 10 milijuna eura projekta dokumentacije, pripreme, sve stalo, obustavljeno zato što je plaćeno 60% avansko konzultantima. Znači ti projekti su stali i kasniti će gotovo nekakvih sigurno 4, 5, do 6 godina. Kad govorimo o infrastrukturi. Znači to je na vaše pitanje kakvo je stanja infrastruktura danas. Druga stvar što je vrlo bitna u cijeloj priči, da bi vi povukli novce iz EU sredstava vrlo dobro vjerojatno ste i u poznati sa pričom, morate biti u strategiji. To je ono što je ova Vlada napravila, je stavila upravo u strategiju cijelu nizinsku prugu, znači razvoj povezivanja od Rijeke do Zagreba, od Zagreba do Koprivnice, Koprivnice, Mađarska granica. Stavila je ličku prugu, također. Stavila je bivši 10 koridor, znači da bi mogli povući sredstva, morate biti na tim koridorima. Sad bi se krenula još objasniti, znači, temeljem što ste govorili prepisivanje direktiva o uredbi. Znači 4 željeznički paket, sastoji se što sam rekla od 2 dijela. Jedan je bio tehnički dio koji je u potpunosti prihvaćen od Europskog parlamenta zato što on omogućava interoperabilnost cjelokupnog željezničkog područja, omogućuje i lokomotivama i vagonima da nesmetano prolaze i povezuju više zemalja država članica, omogućuje one stop shop vezano uz European real agency itd., niz prednosti i smanjenja administrativnih prepreka i troškova za naše prijevoznike. Što se tiče tržišnog dijela, znači u tom tržišnom dijelu upravo ovo što smo danas i govorili Uredba 23 i 38 će omogućiti ono što se sve ovdje par puta ste dotakli bojazni šta će se desiti sa našim nacionalnim operaterom odnosno HŽPP-om. I također tvrdnja da mi nismo danas ugroženi u toj cijeloj situaciji nije ispravna, da do toga nije došlo dakle u principu. Je, prigradski promet je vrlo interesantan. Prigradski promet je interesantan i našao bi se sigurno netko tko bi se javljao i preuzeo ulogu našeg domaćeg nacionalnog operatera. Međutim, upravo sa tom uredbom koja se primjenjuje krajem 2017. godine desit će se to da po novoj uredbi će se produžiti otvaranje tržišta do 2023. godine, a nakon 2023. godine svakih deset godina PSO ugovor koji nama omogućuje što je dobro jer Europski parlament nije prihvatio u četvrtom paketu odluke, znači direktive koje su tada bile riješene da se, znači omogući državi, svakoj državi članici sama da odabir napravi u kojem smjeru želi ići, da li direktan ugovor sa PSO što će se moći napraviti dakle da li će to biti koncesija, da li će to biti neki drugi oblik. Znači na taj način mi smo zaštitili i primijenit ću pogotovo sad ovu uredbu našeg nacionalnog operatera. Upravo zato uredba to kaže na tržištima gdje ima manje od 23 … [[Govornica se ne razumije.]] kilometra da se to može primjenjivati, a mi smo upravo na … [[Govornik se ne razumije.]] otprilike oko 15, tako da možemo taj benefit iskoristiti. Druga stvar što se tiče također je bilo dotaknuto i to je u uredbi također regulirano. Ono što su Europski parlament nije prihvatio, odnosno što se sada po novoj uredbi omogućeno je vertikalno integriranje željezničkih društava. Znači, vodeće zemlje kao što su Njemačka, Francuska, Italija nisu išle u tom smjeru, dakle razdvajanja svojih društava, holdinga ovo što se napravilo kod nas i to će nam omogućiti sa novom izmjenom zakona u koju krećemo na svu sreću u idućoj godini i na taj način ćemo si omogućiti da ponovo ili uvedemo holding ili neki drugi oblik. Ali i u sklopu te izmjene zakona naravno organizirat ćemo jednu raspravu konstruktivnu na stručnim prijedlozima i vidjeti u kojem smjeru je kvalitetno otići. Znači liberalizacija tržišta da ali pod strogo kontroliranim i pravednim uvjetima. Što se tiče projekata više puta je također bilo spomenuto i dizanje standarda usluge, pa možemo se pohvaliti da smo pokrenuli putem EU fondova nabavku da će se pokrenuti nabavka novih 32 elektromotorna i dizel motorna vozila zajedno sa HŽ PP-om. Znači to smo pokrenuli. Pokrenuli smo Studiju modernizacije službenih mjesta i stajališta, znači da će se napraviti početna i završna i analiza detekcija svih stajališta i modernizacija svih stajališta. Također smo, bilo je navod subvencija preko 700. Nije istina, 422 milijuna kuna se radi subvencijama. Što se tiče nizinske pruge nabrojano, nizinska pruga je od strateškog interesa RH. Upravo zato stoji u novoj Strategiji o razvoju, prometnog razvoja RH 2017., 2030. godinu. Također kao što sam rekla i lička pruga između ostalog. Što se tiče teretnog prijevoznika HŽ CARGO, dakle HŽ CARGO na žalost nije restrukturiran na pravilan način. Zašto nije na pravilan način? Zato što nije cilj pri strukturiranju kako ja gledam otpuštati ljude, znači oni su otpušteni a tvrtka je danas u puno lošijoj situaciji nego što je bila. Šest je operatora. Znači ono što se planira vidjeti koji je cilj, šta se želi, koji su tehnološki procesi koji će se unaprijediti. Znači što se tiče željezničkog operatera i kako bi HŽ CARGO mogao opstati i biti konkurentan na tržištu. Dakle i ono što je zaključno da će prema izmjeni direktive opet na žalost nekom to ne paše, ali moram reći 23 70 iduće godine idemo, mijenjamo Zakon o željeznici i na taj način kažem možemo ići opet vidjeti u kojem smjeru ćemo ići sa što se tiče tih društava. Eto zahvaljujem. I prihvaća se amandman Odbora za zakonodavstvo.
Hvala vam lijepo. I na vaše izlaganje ima vjerovali ili ne nekoliko replika, pa idemo redom. Prvo uvažena zastupnica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Pa evo vi ste na početku u svom uvodnom izlaganju napomenuli kako se ovim zakonom uspostavlja pravni okvir za provedbu Uredbe 1371/2007 Europskog parlamenta i Vijeća. Želim napomenuti kako ova uredba cijelo jedno svoje poglavlje posvećuje osobama sa invaliditetom i ovaj zakon u svojim prekršajnim odredbama određuje i prekršajne kazne koje će se, kojima će biti kažnjeni oni koji ne poštuju provedbu ove uredbe, pa tako i u onom dijelu koji se odnosi na osobe sa invaliditetom. Jedan bitan dio ove uredbe odnosi se na pristupačnost. Mene sad zanima, ja znam da izgradnja novih kolodvora mora biti u potpunosti pristupačni novi kolodvori, da oni koji se rekonstruiraju jednako tako. Međutim, zanima me da li će inspektori imati nekakvu edukaciju, da li će se njima dati mogućnost da vide kako je to i u našim propisima. Znate zašto to pitam? Ukoliko to nije predviđeno onda možda mi sada ne možete odgovoriti na to i ne tražim, ali onda predlažem da se doista njima omogući neka vrsta edukacije, obzirom da je RH i prije ove uredbe već krenula sa prilagođavanjem i vagona i perona negdje itd. to još u potpunosti nije napravljeno, ali nije bilo nikakve kontrole. Da li je ta prilagodba doista ono kako treba biti? Jeli rampa određeni postotak koji mi [[Upadica: Reiner: Hvala.]] evo samo još jednu rečenicu, mi u Hrvatskoj imamo pravilnik koji određuje kakva prilagodba doista mora biti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor uvažene Nikolina Brnjac.
Znači to uopće sve ovo što ste sada spominjali to je jedan od zadataka Studije modernizacije službenih mjesta i stajališta, detaljna analiza takvih mjesta.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena gospođo Brnjac. Evo samo dva pitanja. prvo konkretno pitanje, naime, imamo informaciju da nije imenovana Uprava HŽ Carga i ono što se priča ovako po kuloarima da se izrazim, da to se ne čini zato što PPD ima svoj interes tamo, da vrši pritisak kako se ne bi imala uprava ili da u tamo u tu upravu stave svog čovjeka. I druga stvar vezano za mislim da je i kolega Bulj nešto o tome u replici rekao vezano za ulaganje u pruge, pruge su podijeljene sa pruge međunarodnim karakterom, to su koridori 10, 5B i 5C i spojne pruge, pruge regionalnog karaktera, lokalnog karaktera. Kakva je situacija vezano za financiranje iz fondova EU vezano za pruge regionalnog karaktera i lokalnog karaktera? Jeli moguće iz fondova EU to financirati ili je samo moguće za one pruge koje su uvrštene kao međunarodne pruge? I to je jedan problem, ja ne znam kada je RH slala prijedloge … davno ali tada je napravljena i ovo sve što danas govorimo tada je napravljena glavna pogreška što mnoge, recimo pruge oznake R202 koje ide od Koprivnice prema Dalju koja prolazi kroz dobar dio Slavonije nije dobila značaj pruge međunarodnog karaktera, to su ključni problemi. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor uvažene Nikolina Brnjac.
Ovoga što se tiče tih pruga mi ćemo tek ja mislim imati prilike da ih 2023. imati mogućnost daljnjeg proširenja. Ono što se može sufinancirati mogu se samo pruge koje su na cor network na … cor network i u principu zato smo mi već sada pokrenuli lobiranje i prema Europskoj komisiji i prema … i napravili prezentaciju svih ovih pruga što sam do sada napomenula i proširenje znači bivših odnosno paneuropskih 5B i 5C koridora da se uključe u mediteranski koridor. Znači to su u principu od strateške važnosti pruge za RH, to smo i nastavili i u strategiji jasno je napisano i na taj način smo već sada krenuli sa lobiranjem da se te pruge postanu kao sastavni dio core networka to je kada postanu sastavni dio core networka mi možemo prijaviti na određena sufinanciranja.
I zadnja replika uvaženi zastupnik Josip Križanić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Državna tajnice, vi ste govorili o strategiji kao preduvjet za izgradnju ili modernizaciju pruga, zanima me kakva je situacija sa prugom Zagreb-Varaždin-Čakovec u kojim je ona prioritetima vezana uz tu strategiju i koja je trasa aktualna? Još jedan apel vama kao državnoj tajnici, jedan štiklec, jel moguće da jedna rampa na pruzi između Varaždina i Ludbrega obilježeni prijelaz ne radi već nekoliko mjeseci? Eto to je pitanje koje bi možda vaše ministarstvo trebalo riješiti. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor uvažene Nikolina Brnjac.
Upravo zato je ministarstvo pokrenulo akcijski plan revizije i analize detaljne svih željezničko cestovnih prijelaza u sklopu te problematike koje su se javljale i nakon te napravljene analize napravit će se ponovno znači vidjet ćemo na koji željezničko cestovni prijelaz će se moći znači putem kojih fondova da li iz EBRD-a, Svjetske banke, eu fondova na koji način će se sufinancirati ponovno obnavljanje željezničkih cestovnih prijelaza. A što se tiče ovog prvog pitanja što ste postavili ta pruga je ušla znači također je u strategiji i trenutačno smo … /Govornica govori nejasno./ … studija, znači studija opravdanosti, pokrenute su sve radnje i sa upraviteljem infrastrukture … [[Govornica se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravo o prvoj od sedam točaka koje ćemo danas raditi. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevoz, drugo čitanje, P.Z.E., br.153. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, tijekom rasprave, predstavnici predlagatelja, prihvatila je amandman odbora. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevoz, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 104 za i 12 suzdržanih donesen Zakon o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevoz zajedno s prihvaćenim amandmanom.
Idemo na drugu točku, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju, drugo čitanje, P.Z.E. broj 155. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodano obrazloženje? Da, uvaženi državni tajnik Tomislav Dulibić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Ovim Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju RH osigurava usklađivanje s Direktivom 1787 iz 2015. prema kojoj su države članice dužne nacionalni monitoring praćenja zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju temeljiti na procjeni rizika. Sukladno navedenom proširuju se obveze pravnih osoba koje obavljaju djelatnost javne vodoopskrbe vezano uz uspostavljenje sustava upravljanja rizicima umjesto dosadašnjeg sustava samokontrole zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju temeljenog na osnovi sustava analize opasnosti i kartičnih kontrolnih točaka. Podnošenje zahtjeva Ministarstvu zdravstva u svrhu odobravanja planova sigurnosti vode za ljudsku potrošnju, registraciju u svrhu upisa u registar pravnih osoba koje obavljaju registar djelatnosti javne vodoopskrbe koju vodi Ministarstvo zdravstva te obvezu objavljivanja ažuriranih podataka i obavješćivanja javnosti o zdravstvenoj ispravnosti vode za ljudsku potrošnju. U vezi razlika između rješenja koja se predlažu konačnim Prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz Prijedloga zakona i zbog kojeg su te razlike nastale, imamo jednu primjedbu koju smo prihvatili, znači razlika između, uvažavajući prijedlog zastupnika Slavena Dobrovića u članku 6. Konačnog prijedloga zakona u sastavu stručnog povjerenstva za procjenu rizika u programu monitoringa vode za ljudsku potrošnju dodan je 1 predstavnik Ministarstva zaštite okoliša i energetike. Također na sjednici Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku dana je primjedba na sam naziv zakona preko koje se naziv voda za ljudsku potrošnju treba promijeniti u naziv voda za piće, ta primjedba nije prihvaćena. S obzirom na to da bi se prihvaćanjem primjedbe u bitnom suzilo područje primjene i opseg zakona koji onda ne bi bio u skladu sa područjem primjene i opsegom Direktive vijeća 1898 iz '83. o kvaliteti vode namijenjene za ljudsku potrošnju sa svim izmjenama i dopunama.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista vrijeme podijeliti poštovani zastupnici Tomislav Panenić i Slaven Dobrović. Izvolite. Kolega Panenić prvi je.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, državni tajniče, mislim ja sam htio ovako malo da pokažem zapravo tematski, znači kada uzmete ovu vodu, ovo je u jednom trenutku uzeto iz vodovoda, znači kada je bilo u Komletincima, ali zapravo htio sam reći da ovo možda izgleda ovako loše ali nije problem u ovome što mi vidimo, problem je u onome što se ne vidi. Zapravo tu krećemo od samih izvještaja koje su radili i Ministarstvo zdravstva, inspekcija, koju je radio Hrvatski zavod za javno zdravstvo, … [[Govornik se ne razumije.]] valjda ona, počela je čak i plastiku da nagriza ova voda. Uglavnom ključna problematika koju smo, na koju sam ukazivao i koja potječe iz moga područja je onečišćenje vode koje čak nema uopće veze sa ljudskom djelatnošću nego jednostavno sa slojem iz kojega dolazi. I to bi bilo nešto što je prihvatljivo jer ne možemo promijeniti nešto što je godinama nastajalo kao takvo. Nego bih samo pojasnio tijek događaja koji je bio vezan za aferu koja je bila medijski prisutna oko arsena u vodi, mjesta Komletinci. Ne bi možda ni bilo poznato da jedan poduzetnik nije trebao analizu vode za svoje poslovanje. Pa onda kada su tvrdili da postoje nedozvoljene koncentracije arsena nije mogao dobiti dozvolu onda se pokrenuo cijeli niz postupanja i utvrdi se da još 2016. je rađena analiza, da ta analiza je pokazala da ta voda nije za ljudsku potrošnju, da je zabranjena njena distribucija u tu namjenu ali krimen je što lokalni distributer nije obavijestio stanovništvo o toj činjenici. Znači godinu dana je praktično bilo prošlo od trenutka kada je to utvrđeno. Znači ja ne govorim o tome da je bilo tko od njih mogao promijeniti stvarnost, da ta voda postane bolja jer to je zahtijevalo velika ulaganja, planiranje, međutim, javnost je morala biti obaviještena. A pogotovo u onom trenutku kada je utvrđeno da ta voda više nije primjerena za ljudsku potrošnju. Ulazeći malo dublje u izvještaje, možemo utvrditi evo da obaveza stoji regionalnih samouprava da financiraju kako redovni, tako i revizorski monitoring. Redovni koji je osnovni, onaj revizijski koji je vrlo detaljan, u kome se i nalaze većina tih teških metala između kojih je i arsen. I onda dođemo u izvještaju Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, jasni pokazatelji da određene županije, na području određenih županija nisu vršeni upravi takvi, upravo takve, taj monitoring. Pa npr. Vukovarsko-srijemska županija nije osigurala sredstva što je i navedeno u izvještajima, ne za tu županiju nego za, kao ključni problem. A npr. u Vukovarsko-srijemskoj županiji od 248 redovnih monitoringa koji su bili u planu i 55 revizijskih, ukupno 303 napravljeno je samo 53 redovna. Znači niti jedan jedini revizijski, jer taj revizijski bi zapravo i pokazao prisutnost arsena. I onda ispadne da je 34% uzoraka iz javnih vodovoda neispravno. 18 je bilo tih neispravnih koji je utvrđeno, znači od tog malog uzorka od 54 provedena samo je, od 53 zapravo ostvarenih uzoraka samo je 18, 18 je bilo neispravnih, 6 je dobilo privremeno rješenje a 12 nije dobilo rješenje uopće da smiju distribuirati tu vodu. Dobro, gledajući ove podatke koji su navedeni tabularno. Ja se zahvaljujem institucijama koje su to odradile, treba ih iščitati. Zapravo iz toga proizlazi i postupanje i napori koje trebaju poduzeti i Hrvatske vode i sve institucije da se prioritetno rješavaju situacije tamo gdje postoji takva problematika. Kada dođemo na lokalnu vodoopskrbu, znači ona koja nije usustavljena, onda vidimo da tamo su podaci još porazniji. To su mali, prije seoski vodovodi koji imaju niže mogućnosti zapravo i investiranja, tamo sežu postupci neispravnih uzoraka. Evo ima jedan podatak u Požeško-slavonskoj do 88%. Ako govorimo o vodi kao nešto što je za ljudsku potrošnju onda vidimo kolika je problematika. A arsen, on je izišao u javnost, on se pojavio kao nešto što je arsen kao element koji je neprihvatljiv, kojega poznajemo kao vrlo opasnoga i oko njega se složila cijela priča, ali gledajući same rezultate istraživanja, vidimo da arsen je jedan od češćih uzroka, ali pojavljuju se i brojni drugi uzroci onečišćenja. Iako moram reći kad se pogleda ukupno stanje u Hrvatskoj, da je relativno solidno. Znači mi imamo točasta mjesta na kojima se događaju problemi. U kojim odgovornost trebaju snositi upravo oni koji su vertikalno povezani. Od lokalnih vodo opskrbljivača, koji poznaju situaciju, znaju stanje od Hrvatskih voda koje bi trebale tražiti prioritetno rješenja upravo u tim područjima. Županije koje bi trebale financirati taj monitoring i javno objavljivati upravo takve podatke. Jer na kraju je ispalo, da do toga monitoringa ne možeš niti doći. Znači on nije javno dostupan, a radi se o javnom interesu. I ono što me zapravo i najviše na neki način iznenadilo, da za sve to postoji prekršajne odredbe koje financijske nisu ni male, nisu ni tako ni velike, ali prema nikome nije postupio. I onda dođemo zapravo u situaciju, da svi oni koji su odradili svoj posao, njihov trud se ne vrednuje na ispavan način. I onda ako neka inspekcija je utvrdila postotak ili udio arsena, željeza, anomija, fosfata, određenih drugih onečišćivača u vodi, oni mogu samo promatrati, kako se ništa ne događa. Da li to nije demotivirajuće. Ja se nadam da s ovim izmjenama koje usklađuje i jednim dijelom sa EU, ne samo da ćemo poboljšati sustava, nego da ćemo i taj nažalost, represivni dio provoditi primjereno i to je odgovornost upravo vašeg ministarstva u kojem ja očekujem da će biti značajan napredak. Znači svjestan da se to ne može brzo promijeniti, ali isto tako da se uz ulaganje maksimalnog napora može doći do stanja u kome će reći, da je vodovod, ne znam, regionalni vodovod istočne Slavonije prioritet. Treba ga završiti, treba završiti prepucavanje između Vinkovačkog vodovoda i Brodskog vodovoda. Tko će upravljati s time? Što je problem ako je 50, 50? Ja ne vidim problem. To je izgleda samo ego. I takve situacije treba jasno rješavati da ne bude situacija. Kažem, oko ove vode, mislim da ne ispadne sad da je to nešto što mi ne konzumiramo i ovo i ja mogu popiti pa. Nije to tako loše koliko loše nešto što radimo ovdje a nemamo rezultata. Jer ljudi žele da od ovoga nastane ovo. Hvala lijepa, kolega Dobroviću, nastavite.
Hvala. Izvolite kolega Dobrović.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani predstavnici predlagatelja zakona, kolegice i kolege, evo ja ću nastaviti. Idemo odmah konkretno. Zahvaljujem se na dobroj volji i promjeni sastava stručnog povjerenstva. I sada stoji evo, 3 iz Ministarstva zdravstva i 1 iz Ministarstva zaštite okoliša, jedan član iz Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, jedan iz Hrvatskog zavoda za toksikologiju, jedan iz Hrvatskih voda. Evo, još uvijek mi tu nemamo nikoga dakle, iz sektora koji provodi zakon a koji se cijeli zakon odnosi. Dakle, vodovodi, odnosno, pravne osobe koje upravljaju distribucijskim sustavima, ovdje nisu uopće zastupljene. Ja mislim da nije cilj njih isključiti, nego je cilj osigurati zakon koji će ovu problematiku riješiti da ona bude funkcionalan, da tu ne bude ugroza funkcionalnosti. Jer ja ću ponoviti ovo je interdisciplinarno područje. Jako je lijepo da je obuhvaćena na kvalitetniji način područje crpilišta, odnosno, slivno područje, da se tome pristupa kompleksnije. Međutim, tamo postoji zahvat. Zahvat postoji obrada vode ili kondicioniranje, kako vi to zovete, crpna stanica, distribucija i velika mreža distribucijska postoje naravno cijevi, crpke, postoje važni parametri sustava kao tlakovi i protoci. Postoje korozijski procesi, postoji starost vode u sustavu, u pogotovo povezana sa vrlo različitim profilima potrošnje, ne samo dnevnim ili tjednim nego i sezonskim. Dakle, sve to znaju jako dobro ti vodovodi. Mi smo zemlja u kojoj vodovodi organiziraju vodoopskrba postoji prilično dugo i trebali bi se s time ponositi. I oni su dosta dobro organizirani, ja bih rekao izvrsno. Dakle, postoji grupacija vodovoda, kao jedna organizirana forma, gdje je vrlo lako i lijepo s njima surađivati i postići konsenzus u nekim pitanjima je sasvim jasno da 5 osoba koje su zdravstvenoga profila ne mogu to poznavati. Zato je potrebno uključiti ih u bilo kakvu raspravu o tome. Stoga ja smatram da je definitivno nužno imati barem jednoga člana iz tog profila. Jer nema potrebe da su 3 osobe iz Ministarstva zdravstva, ja ne znam zbog čega, jer upravljati jednim složenim interdisciplinarnim područjem, ne znači uzurpirati mogućnost rasprave. Ja sam siguran da je vama u interesu funkcionalnost ustava, da se ciljevi koje ste postave u zakonu da se oni ispune. Dakle, oni će se ispuniti puno bolje ako ne bude problem komunikacije. Ne znam da li su i diskutirani odredbe zakona sa tim profilom ljudi. Ja ću se sada evo konkretno uhvatiti jednoga članka. Dakle, to je bivši članak 15. ili sada čl.9. gdje se navodi da pravna osoba mora osigurati cijeli niz stvari. I naravno, sve one dobro stoje, međutim postoji i jedna stavka to je na zahtjev subjekta u poslovanju s hranom, osigurati rezultate provedenih analiza u vodi za ljudsku potrošnju koju im isporučuje. Dakle sad ovo je potpuno nejasno sektoru u kojem govorim, dakle ja sam dobio od njih informacije da doista nije jasno kako će se i na koji način to provoditi odnosno o čemu se ovdje radi. Radi li se o vodi koja se nalazi u unutarnjoj mreži, dakle iza brojila odnosno kod korisnika ili se radi u vodovodnoj mreži, dakle na mjestu isporuke kod samog mjerila. Pitanje kako osigurati koju kontrolu, da li njihovu kontrolu, internu, putem njihovih internih laboratorija, treba znati da oni nisu ovlašteni za rad prema trećim licima, dakle, nego za vlastiti uvid u kvalitetu vode koju isporučuju jer su odgovorni za tu kvalitetu vode, moraju znati šta se dešava i moraju onda reagirati jer vodoopskrbni sustav je jedan živi sustav. Dakle, postoje parametri koji osciliraju, posebno sezonski jako oscilira potrošnja, dakle sve to ima utjecaja na mnoge uvjete na mnoga stanja unutar vodoopskrbne mreže i to kvalitetni vodovodi itekako dobro poznaju. Naravno postoje evo u ovom izvješću o kojem je moj kolega Panenić govorio, postoje informacije kako je veliki problem sa malim vodovodima gdje naprosto zbog nedostatka ljudi je u principu kvaliteta vode slabija. Te probleme naravno treba dresirati, to je određeno okrupnjavanje važno, međutim svakako je vrlo važno postignuće za svaku pravnu osobu koja se bavi ovim poslom da ono postigne urednu uslugu odnosno da je kvaliteta vode koju oni isporučuju s obzirom na ulaznu vodu, odnosno sirovinu s kojom raspolažu, koju obrađuju, o kojoj brinu, zadovoljava će odnosno je ispravna za potrošače. Tako da ja vjerujem da se tu može unijeti još neki napor da bi se izgladile ove stvari, da bi se definitivno pojasnile jer nije dobro da kasnije u provedbi imamo poteškoća. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike na zastupnika Panenića i dvije na Dobrovića. Idemo redom, prvo na izlaganje zastupnika Panenića, uvaženi zastupnik Josip Križanić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Panenić, mi smo i na odboru raspravljali o ovom problemu gdje županije i gradovi moraju osigurati odnosno županije i grad Zagreb moraju osigurati financijska sredstva za provođenje redovitog i revizijskog monitoringa. I to je ok. I to je zakonom predviđeno, također smo jučer otkrili da je to i u starom zakonu da su predviđene i sankcije ukoliko se to ne odradi. Međutim, maksimalno sam uz vas vezano uz to da se to ne radi i da se to mora raditi. Znamo da kontrolu monitoringa rade zavodi za javno zdravstvo koji su županijski a da kontrolu njihovu vrše sanitarni inspektori koji su pod ingerencijom Ministarstva zdravstva. U tom djelu sigurno da se ne bi smjelo dogoditi da uopće distribuiramo ovakvu vodu. Ova voda koju ste vi sad tu okusili za piće i nije najveći problem ako se radi samo o mutežu, ako se radi o drugom parametrima koje smo vidjeli da su puno puta neispravni, onda je to puno veći problem i takva voda se distribuira i onda i oni koji su odgovorni distributeri te vode, nisu sankcionirani. Ja se isto zalažem zajedno s vama i to govori i Ministarstvo zdravstva, da tu trebamo biti maksimalno rigorozni jer ovo sigurno nije dopustivo. Velim ponovno, sam mutež nije problem ali puno put imamo pogotovo zbog onih … [[Govornik se ne razumije.]] zbog male potrošnje vode u pojedinim dijelovima cijevi gdje se moraju ispirati češće, imamo puno puta zdravstveno higijenski neispravnu vodu. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Panenića.
Hvala lijepo. Kolega Križanić, o toj temi, evo stvarno smo imali tematsku sjednicu i razgovaralo se o tome i kod mene je bilo dosta razgovora. Što zapravo ovdje ima? Ovdje imamo slučaj da i državne institucije koje su i ključne u tome su odradile svoj posao. Znači, da ne bude da netko stalno proziva prema gore vi niste, znači išlo se, napravile su analize određene koje su mogle, utvrdile, napravila rješenja, napravila izvješća. Ta izvješća netko treba pročitati tko to provodi na određenoj razini. I onda naravno da postane problem kad to se ide zataškati. Znači, to nije čak ni politička odgovornost nego je odgovornost prema ljudima koji konzumiraju takvu vodu. Tu dolazimo do toga, takav jedan slučaj urušava cijeli sustav. On kasnije bude prozivka prema ministarstvima, prema Hrvatskim vodama, prema kome, a kad pogledamo ova izvješća, onda možemo točno detektirati gdje nastaje problem i koje su zapravo i osobe koje upravljaju s tim sustavima koje prave problem. I postupanjem prema njima zapravo je rješavanje ključnoga problema jer ja mogu iskazati zadovoljstvo sa postupcima ispravnih uzoraka sve skupa što se uzima, ali ne mogu reći da je ispravno da dvije, tri županije imaju sustavan problem s tim. I da ne žele o tome javno govoriti. Jer politička odgovornost je i borit se za svoj kraj i reći mi imamo taj problem koji dolazi iz nekih prirodnih, geoloških uzorka i želimo to promijeniti, ima neko rješenje, dajte nam potporu i o tome se treba i dnevno govoriti, na taj način dobiješ potporu i ljudi koje zapravo predstavljaš politički i stručno na kraju predstavljaš. I onda se nađe ta ključna, brza poveznica jer smo postali svjesni, kad je nas ovdje pritiska neko oko nekog problema i mi postajemo senzibilniji i radi toga je bitno o vodi kao resursu koji se govori da smo stvarno u vrhu EU-a, da ga štitimo i da ostane stanje što dulje tako. Hvala lijepo.
Hvala. I slijedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Paneniću u ovom izvješću je vidljivo sve i vi ste u svome izlaganju ukazali na probleme i sada ste na kraju kazali da je voda osnovni glavni resurs i da brojni većinom preko milijardu i pol ljudi nemaju uopće mogućnosti doći do pitke vode. Činjenica da u mreže vodovodne imamo izgrađene, ali činjenica da brojni naši zaseoci i mjesta se iseljavaju i da … ovo što je i Slaven govorio da nema dovoljno stanovnika i da je to određeni problem, vode ostaju u cijevi dugo i tako. Međutim činjenica da je taj glavni resurs Hrvatska slabo štiti. Možda u zakonu piše da je voda zaštićeno dobro, javno dobro međutim mi smo evo samo što se tiče TE Peruća ja ću uvijek govoriti o Cetini jel je to najveći bazen pitke vode Peruća u ovom dijelu Europe. Mi da bi sačuvali ovaj resurs i štitili ovaj resurs da bi poštivali sve zakonske odredbe i kazali ste inspekcije odrađuju svoj posao, službe odrađuju svoj posao ali osnovni problem je očuvanje ovoga resursa gdje ne preza interesne skupine koje su direktno povezane s Vladom i sami se sjećate ovdje reakcije ministrice zamjenice tj. prve potpredsjednice Vlade i direktno vlasnik projekta koji je štetan, suprug od potpredsjednice Vlade. I sada se mi borimo da sačuvamo taj pitki bazen i da bi uopće mogli ostvariti ovu mogućnost da čuvamo i da zarađujemo na toj vodi, mi u biti ne čuvamo taj strateški najbitniji resurs uz hranu i zrake, okoliš tj. voda za održivi razvoj. Znači institucije su tu vrh države duboko upleten i ne biraju. Njihovi interesi ne biraju ni vodu …
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Panenića.
Kolega Bulj, imamo dubinske slojeve iz kojih se crpi voda uglavnom za ljusku potrošnju. Ovi slojevi koji su na 20, 30 metara oni već imaju onečišćenja od našega djelovanja, a ono što je najlakše vidljivo je na vanjskim vodotocima i rezervoarima vode. Evo i sami ste pratili, dolazi do isušivanja i da stvarno voda postaje resurs radi toga. Da li je stvarno bitno da na samom Perućkom jezeru nastane takva TE? Uvijek se možemo pitati da li nema nijedne druge lokacije u Hrvatskoj koja bi bila prihvatljiva i neko je želi nego baš se mora dogoditi na mjestu ovime bi moglo doći do onečišćenja zapravo zagađenja izvora koji vi zdušno štitite. Što će iz svega toga biti? Vidim bit će borba koju vodite protiv ljudi koji sada pokušavaju to nametnuti kao jedno dobro rješenje. Ali ja ću reći samo jedno, da ekonomski interes određenih grupacija je toliko snažan da nekada ispadne ova naša borba da možemo reći uzaludna. Nadam se da ćemo dobiti što veću potporu. Nismo protiv niti jedne investicije, nije to i svjesni smo da i struja koja nastaje iz hidroelektrana na nekom je vodotoku, da postoje TE i na plin i na druga goriva i koristimo i nuklearnu energiju koja dolazi, ali opet moramo gledati da ta ugroza je što manja. Ako postoji alternativa ajmo napraviti o toj alternativi, ali vjerujte mi da uvijek ta alternativna rješenja ne donose prihod na uložena sredstva kao ova koja se uvijek izvuku kao najbolja, ali ne gleda se opći utjecaj. I možda će biti neko rješenje koje dođe o utjecaju na okoliš i pozitivno, ali uvijek smo svjesni jedna havarija što može napraviti, a to je jako teško predvidjeti obujme na koji način može ugroziti naš životni okoliš. Hvala lijepo.
Hvala. Ja bih ponovo sve zamolio, prošla točka je protekla u jednom tonu u kojem se o svemu više govorilo nego o samom zakonu, molim vas da ova točka ne prođe u ovom istom tonu. Ja vas lijepo molim ajmo se skoncentrirati na vodu za ljudsku potrošnju jer o tom govori zakon. Replika na uvaženog zastupnika Dobrovića, prva je poštovanog zastupnika Marka Sladoljeva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine Dobroviću. Govorili ste zapravo izrazili ste nezadovoljstvo sa sastavom ovog povjerenstva i istaknuli ste da je problem vrlo kompleksan i postavlja se pitanje koliko će ovo povjerenstvo moći tehnički odraditi uopće svoju zadaću s obzirom da u njoj nema ljudi iz vodovoda, a pitanje je vrlo kompleksno i zahtjeva takve ljude u povjerenstvu. Ne znam, meni se to čini usporedio bi ko da se osnuje povjerenstvo za doping i onda u povjerenstvu za doping nema farmaceuta koji su vrlo bitni za tu temu. Pa evo još jedanput ponavljam pitanje koliko će tehnički moći povjerenstvo ostvariti svoj naum s obzirom da je tako ekipirano?
Uvaženi zastupnik Slaven Dobrović.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Sladoljev. Da, ja sam iskazao bojazan naime interdisciplinarna područja moraju biti zastupljena sa svim strukama, to je nužnost ako se želi to riješiti. Jasno je da ne mogu rješavati samo predstavnici jedne struke dakle nešto što se tiče više struka. Tako da ovdje imamo tri medicinara iz Ministarstva zdravstva, jednoga iz Hrvatskoga zavoda za javno zdravstvo, jednoga iz Hrvatskog zavoda za toksikologiju dakle ukupno pet, uredu ako treba biti pet, međutim uz Ministarstvo zaštite okoliša koje bi se trebalo brinuti za slivove i Hrvatske vode koje također imaju funkciju bliže samim kapacitetima i slivovima, a manje tehničkoj probi definitivno fali tehnička struka dakle struka onih koji doista provode taj zakon jer se ponavljam, radi o vodi za ljudsku potrošnju koja se distribuira složenim distribucijskim sustavima, koje upravljaju pravne osobe, gdje naravno tehničari raznih struka imaju puno toga za reći. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mladena Madjera. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Moje pitanje se bude ticalo baš pitke vode, a upućujem ga kolegi Dobroviću. S obzirom da kolega Dobrović bio bivši ministar zaštite okoliša, pa je dobro upoznat sa regionalnim odlagalištem smeća Piškornica u Koprivničko Ivancu, a s obzirom da se odlagališta nalazi u blizini vodocrpilišta Koprivnica, pa vas pitam, da li vodocrpilište, koje se nalazi u blizini i odlagalište i uzimanje uzoraka, koji se uzimaju, da li vi smatrate da su oni mjerodavni i da li možda nije, ipak znamo koji je utjecaj lobija odvoza smeća i koji je utjcaj lobija samog smeća. Da li smatrate da su uzroci mjerodavni i koliko vaš stav oko toga odlagališta koliko šteti vodocrpilištu koji se nalazi u blizini odlagališta smeća Piškornica?
Odgovor uvaženoga zastupnika Slavena Dobrovića.
Hvala vam lijepo. Poštovani kolega apsolutno je točno da objekti ovoga tipa imaju utjecaj. Postoje tehničke mjere zaštite, to su te prostirke, odnosno, … [[Govornik se ne razumije.]] slojevi, pa bočni, pa … [[Govornik se ne razumije.]] slojevi, postaje i tehničke mjere kvalitetnog rukovanja. Međutim, sve to skupa ima za mjeru prevenirati i smanjiti štetni utjecaj. Ali, on definitivno postoji, jer kad padnu velike kiše na radnu plohu, koja zna biti velika bez dnevnih prekrivanja, onda vam to ide na razne načine, pojednostavljeno znaju postojati tzv. preljevni šahti. Dakle, to se naprosto neda spriječiti i najbolji način prevencije da se s svime postupa kako treba. Nemojmo raditi svinjarije i nered tamo gdje to nije potrebno. Posebno ako se tome pristupa na način, da se privilegiraju posebni partikularni interesi, to je onda tim prije zvono za uzbunu svih nas kojima je javni interes prvi. Tako da i ja znam, da odnosno, obveze monitoriranja izvještavanja, često isto znaju biti napravljena na jedan, na drugi i na treći način. Odnosno, u principu postoji i vrijeme i mjesto koje kada operater bira može postići kvalitetnije rezultate. I onda s tim rezultatima mahati, kao evo, utjecaja nema. Međutim, utjecaja ima, samo je pitanje, kako kvalitetno je prezentirana realna slika. Točkasto uzrokovano u mjestu i vremenu, doista ne mora se poklopiti s onim što stvarno jest. Hvala.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predstavnici predlagatelja, uvažene kolegice i kolege. Na početku podsjetila bih da smo tek s prijedloga ovoga zakona u prvom čitanju raspravljali u ovom Viskom domu 11. srpnja ove godine i tada je bilo jasno da prvo čitanje sadrži izjavu usklađenosti prijedloga s pravnom stečevinom EU, iz koje proizlazi da ovaj zakon u potpunosti usklađen s odredbama primarnih i sekundarnih prava EU. Ono što je vidljivo iz ovog zakona, je da se, a kako i piše ovim prijedlogom zakona proširuju zahtjevi za monitoring, zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju, uvođenjem procjene rizika. Proširuju se obveze pravnih osoba, koje obavljaju djelatnost javne vodoopskrbe. Kako u zakonu i piše razlika između rješenja koji se predlaže ovim zakonom, u odnosu na rješenje iz prijedloga zakona koji je bio u prvom čitanju, odnosi se na sastav stručnog povjerenstva za procjenu rizika u programu monitoringa vode za ljudsku potrošnju. Naime, u sastav stručnog povjerenstva za procjenu rizika, u programu monitoringa vode, za ljudsku potrošnju, dodan je jedan predstavnik Ministarstva zaštite okoliša i energetike. Vidimo da se definira osnivanje stručnog povjerenstva za odobravanje planova sigurnosti vode za ljudsku potrošnju i procjenu rizika u programu monitoringa vode za ljudsku potrošnju, kao i definiranje poslova koje ono obavlja. Ovim zakonom također kako i piše dopunjuju se odredbe vezane uz službene laboratorije koji su u obvezi u svrhu ovlašćivanja posjedovati validacijska izvješća i mjerne nesigurnosti za metode koje nisu akreditiranje. Definirani su i propisi za pravne osobe koje obavljaju djelatnost punjenje vode u boce i drugu ambalažu. Ono što je vidno je da ovaj preloženi zakon omogućava fleksibilnu prilagodbu domaćeg zakonodavstva, zakonodavstva EU, osiguravajući pravovremeni vrijednost i primjenu direktive Komisije EU 2015/1787 od 6.10.2015. Kao što sam rekla i u prvom čitanju, važnost ovog zakona, ne treba posebno isticati, s obzirom da se radi o vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju a tu dakle, spada sva voda koja se u svom izvornom stanju ili nakon obrade namijenjena za piće, kuhanje, primjenu hrane ili druge potrebe kućanstva neovisno o njezinom porijeklu, te neovisno o tome, potječe li iz sustava javne vodoopskrbe, cisterni, iz boca, odnosno, posuda za vodu, te sva voda koja se rabi u industrijama za proizvodnju hrane u svrhu proizvodnje, obrade, očuvanja ili stavljanje na tržište proizvoda ili tvari namijenjenih za ljudsku potrošnju, osim ako nadležno tijelo ne utvrdi da kakvoća vode, ne može utjecati na zdravstvenu ispravnost hrane u njezinom konačnom obliku. Proširuju se obveze hrvatskih voda, koje su obvezne stručnom povjerenstvu za odobravanje planova sigurnosti vode za ljudsku potrošnju i procjenu rizika dostaviti podatke o rezultatima monitoringa, stanju površinskih i podzemnih voda u svrhu odobravanje planova, sigurnosti vode za ljudsku potrošnju i procjene rizika u programu monitoringa zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju. Pitka voda postaju glavni resurs u 21 stoljeću zbog porasta ljudi na zemlji, ali i povećane potrebe za koju su posljedica porasta životnog standarda. Naša zemlja ima kvalitetnu vodu, te svakako bogatstvo koje treba čuvati. Stoga su ove mjere ministarstva pohvalne. Ono što očekujemo jest da će se ovim zakonom kontrole vodit za piće ili za ljudsku potrošnju značajno osigurati kvalitetnijom, ispravnijom za naše građane nego što je to bilo do sada, a tamo gdje se pronađu povećane količine bilo kojih štetnih, odnosno nepotrebnih tvari da će se na vrijeme reagirati i zaštititi naše stanovništvo od uporabe takve vode. Slijedom svega navedenog Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će konačan prijedlog ovoga Zakona.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Siniša Varga, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolega državni tajnik iz Ministarstva zdravstva sa kolegama. Evo danas imamo drugo čitanje izmjena i dopuna Zakona o vodi za ljudsku potrošnju. Kao što je kolegica rekla sve detalje vezano za sam zakon ja neću puno u detalje oko njega. Samo bih htio napomenuti da je ovo veliki korak zapravo u usklađivanju legislative u RH po pitanju sigurnosti voda za piće, odnosno za ljudsku potrošnju koju svakodnevno koristimo kao za normalni život. Valja napomenuti da dok na primjer Republika Slovenija izglasala da je voda ljudsko pravo u Republici Sloveniji istovremeno u Hrvatskoj trebamo usklađivati sa direktivama EU i podići našu razinu kontrole vode za piće na jedan europski nivo što apsolutno pozdravljam. Međutim, dosadašnji rad na tom području je bio manjkav i smatram da treba se primjena ove Direktive i sve što se tiče njezine primjene u RH mora se doslovce jako dobro pratiti i tražiti da se provedba bude na jako visokoj razini. Naime, znamo da i u istočnoj Slavoniji imamo probleme sa previsokim razinama i koncentracijama arsena u pitkoj vodi. Treba smanjiti te dozvoljene koncentracije. Imamo nedovoljnu odazivost stručnih službi po pitanju primjedbi, kada se primijeti da je kvaliteta vode ispod tražene razine da se nedovoljno i nedovoljno brzo obavještava sama javnost i da bi što prije došlo do intervencije i da ljudi prestanu koristiti tu vodu privremeno ili trajno. A isto tako se traži da svi podaci vezano za sigurnosti vode za piće i u samom registru i način na koji se vodi tražimo da to bude apsolutni javni podataka kako bi ljudi što više mogli i što prije mogli reagirati radi zaštite vlastitog zdravlja. Također u dosadašnjem radu imali smo plan monitoringa o zdravstvenoj ispravnosti vode koje predvodi Ministarstvo zdravstva na prijedlog Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo. Međutim, prema podacima sa kojima raspolažemo vidimo da je izrazito nizak postotak ostvarenog planom monitoringa i zato je potrebna i primjena ove direktive kako bi se ne samo podignula razina monitoringa nego također napravila taj proaktivni pristup u izradi plana i procjene rizika za cjelokupno područje vodoopskrbe u Republici Hrvatskoj. Prema tome, klub SDP-a će podržati donošenje ovog zakona i smatram da je ovo dobrobit za sve građane RH. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj Živog zida i SNAGA-e u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Nema ga. Gubi pravo na govor. Sljedeći klub zastupnika je klub GLAS-a HSU-a u ime kojeg će govoriti uvažena zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade. Ja ću o ovoj temi govoriti iz perspektive zainteresirane građanke budući da to kao i 99% ljudi u ovoj zemlji ja sam vrlo zainteresirana građanka za ovu temu, ali nisam stručnjakinja za ovu temu. Prema tome, molim vas da razumijete sve što ću reći ni kao podršku, ni kao kritiku, nego kao pitanja na koja vas molim da onda odgovorite, odnosno da pojasnite o čemu se točno radi. Dakle, jasno je da je intencija ove direktive i naša obveza da ju prenesemo u hrvatsko zakonodavstvo viši standardi u čistoći vode i u zaštiti i kontroli kvalitete vode koju svi pijemo. I svaka čast uvažavanje kolegi Paneniću, ali ja bih rađe da ne moram pit onakvu vodu. I pretpostavljam da većina ljudi bi isto rađe da ne mora pit takvu vodu bez obzira na sve ostalo, naravno uvažavajući činjenicu da ima onečišćenja koja se ne vide, a koja katkad su puno štetnija po zdravlje i opasnija od onih koja se vide. Ali mislim da je interes svih i interes cijelog ovog projekta pa i ove direktive i njezinog prenošenja u hrvatsko zakonodavstvo, da takve da tako kažem kompromise ili ocjenjivanje rizika vezanih za vlastito zdravlje naprosto ne moramo raditi. Dakle prenošenje direktive je naravno ne samo obveza nego i interes ali kao što znamo uvijek kod tih direktiva je pitanje da li se načinom na koji se ona prenosi u hrvatsko zakonodavstvo faktički postiže taj cilj koji se želi postići. Dakle da li se tim načinom na koji se ova direktiva prenosi u hrvatsko zakonodavstvo faktički postiže kvalitetnija kontrola vode za piće. Moje prvo pitanje, dakle osniva se dodatno povjerenstvo koje će uspostaviti i definirati standarde i načine kontrole pridržavanja tih standarda. Što je sa Zavodom za javno zdravstvo? Što je sa instrumentima koji postoje unutar Hrvatskih voda? Dakle da li je to povjerenstvo poboljšanje i zašto je ono poboljšanje u odnosu na ono što bi mogla i trebali raditi ili trebao raditi Zavod za javno zdravstvo i trebale raditi same Hrvatske vode? Na prvi pogled kažem kao zainteresiranoj građanki meni se to čini kao dodatna birokracija koja defacto već ima svoje inačice u postojećem sustavu koje možda ne funkcioniraju najbolje. Ali da li nije onda možda bolje popraviti i unaprijediti funkcioniranje institucija koje već imamo jer mi imamo malo i inače tu tendenciju kada nešto ne funkcionira ajmo osnovati jedno dodatno povjerenstvo, ajmo osnovati neku dodatnu instituciju umjesto da popravimo funkcioniranje institucija koje su već na djelu. Naročito mi je to sumnjivo ili ajmo reći izaziva kod mene ovo pitanje koje vam postavljam, dakle zašto povjerenstvo a ne unapređenje funkcioniranja institucija koje već imamo jer je predviđena implementacija do 2023. E sada, šta ćemo u ovih 6 godina? Dakle u ovih 6 godina će netko drugi to kontrolirati ili na neki drugi način će se to raditi. Molim dakle i odgovor na to pitanje o čemu se ovdje zapravo radi. Treće pitanje koje bih vam postavila je ovim se Izmjenama i dopunama Zakona određuje da će ministar pravilnikom naknadno definirati standarde. Kada se radi o vodovodima kolege koji mnogo više o tome stručno znaju od mene su već rekli u čemu je problem, razlika između velikih i malih vodovoda. Ali možemo reći kada se radi o vodovodima ne vidim tu neki posebni problem. Međutim, voda je i biznis i o ovome se tu također govori. Dakle različiti ljudi i to vrlo unosan biznis, različiti ljudi se bave punjenjem, imaju punionice pitke vode. Vidjeli smo u slučaju Agrokor na koji način je koncesija ne samo prekršena nego milijunski se više vode crpilo nego što je to bilo pravo dobiveno koncesijom. Ali moje pitanje je i ovo, ukoliko ministar pravilnikom određuje, dakle bilo koja osoba, bilo koji pojedinac pravilnikom određuje standarde i način kontrole tih standarda i primjene toga to otvara prostor arbitrarnosti. Rekla sam kod vodovoda je to manji problem, kod punionica, po mom mišljenju potencijalno veći, ovisno o tome kakvi su standardi, neki izvori, neke punionice mogu dramatično profitirati u odnosu na svoju konkurenciju, možda vi na to imate racionalan odgovor. Pa vas molim, dakle ne tvrdim to decidirano nego vas molim onda da mi odgovorite i na to pitanje ali uvijek kada se neki standardi određuju, kada jedna osoba u poziciji da to regulira pravilnikom a to nisu unaprijed definirani standardi i utemeljeni od stručnih i znanstvenih tijela i na taj način apriori definirani, to uvijek otvara u svakom području prostor za arbitrarnost a prostor za arbitrarnost u državnoj regulativi je uvijek potencijalni prostor korupcije. I zato mislim da nije nevažno da se na to pitanje odgovori. Ovisno o tome kako mi odgovorite na ta pitanja naš klub će u slučaju da se, da na sva ta pitanja imate racionalne odgovore ćemo podržati ovaj zakon a ako ne nećemo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub HSS će podržati donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju jer smatramo da ne samo što je evo naša obveza uskladiti sa direktivama EU nego ovaj i slični zakoni pridonose sigurnosti u opskrbi kvalitetnom pitkom vodom, zdravstvenom ispravnom vodom građana RH što nam je i zakonska obveza ali evo, bilo bi dobro da je to i, to je jedno osnovno ljudsko pravo, pravo na pitku vodu i mi smo si dali zadatak da do 2020. u RH 80% građana ima mogućnost priključka na javnu vodoopskrbnu mrežu. I to relativno ide u dobrom pravcu zahvaljujući i međunarodnim fondovima, aktivnostima jedinica lokalne i regionalne samouprave uz naravno veliku pomoć Hrvatskih voda. Međutim, gdje nastaju problemi? Nastaju problemu pravo u zaštiti tih vodocrpilišta i održavanju postojeće vodoopskrbne mreže. I zbog toga nam se u mnogo vodoopskrbnih područja javljaju problemi sa kvalitetom pitke vode. Već je ovdje spomenut problem pitke vode u okolici otoka, Privlake, Komletinaca gdje su utvrđene velike količine arsena i drugih teških metala i ono što nas iz HSS-a i sve građane RH zabrinjava, kako je tu sustav mogao i smio zakazati. Prije svega kod definiranja prioriteta izgradnje vodoopskrbne mreže, zašto to nije bio prioritet i taj dio Vukovarsko-srijemske županije, priključiti na istočni regionalni vodovod Sikirevci koji je zdravstveno ispravna voda, gdje ne treba nikakvu tehničku doradu ta voda, nego su išli iz lokalnog vodovoda iako se godinama znalo da postoji problem arsena i drugih teških metala. I reagiralo se tek kad su se građani pobunili, kad je javnost putem medija pokrenula ovu inicijativu. I drugo pitanje, a i ovim zakonom je definirano da javni vodoopskrbitelj mora uspostaviti sustav upravljanja rizicima i krize umjesto dosadašnjeg sustava samokontrole zdravstvene ispravnosti vode, da li ga je bilo, očito ako je i bilo, da se nije provodilo i drugo da su Hrvatske vode obvezne stručnom povjerenstvu dostaviti podatke o rezultatima monitoringa stanja površinskih i podzemnih voda u svrhu odobravanja planova sigurnosti vode za ljudsku potrošnju. Da li su Hrvatske vode imale i do sad tu obvezu, ako jesu, što su poduzeli? Da li su obavijestili isporučitelja a to je vodovod Vinkovci, da postoji taj problem i tražili zajedno s njima rješenje? Možda i jesu, ali evo građani su nezadovoljni što to do dandanas nije riješeno i što i kad se utvrdilo, nije došlo do kažnjavanja odgovornih osoba. Naknadno je riješena opskrba vodom tih građana i sad je evo obećanje da će to biti prioritetni projekti spajanja ovog lokalnog vodovoda na regionalni vodovod. Sličan problem je i u gradu Slavonskom Brodu gdje preko 40% vode se gubi u mreži od crpilišta do krajnjeg korisnika i gdje potencijalno postoji rizik od zagađivanja voda. U Novoj Gradiškoj je to još i teže, preko 50% se gubi u mreži, a i akumulacija iz kojeg se grad Nova Gradiška opskrbljivao pitkom vodom, Bačica je izvan funkcije iako je stavljen u prioritete Hrvatskih voda, još do dandanas nije završen, ne zna se kad će biti završen, nije završena vodosprema, nije završen ni uređaj za doradu vode. I s spravom se građani potaju da li smo mi građani drugog reda ili bi mi isto kao i u nekim drugim krajevima Hrvatske trebali imati dovoljne količine vode i to zdravstveno ispravne vode. Također, već je spomenut problem definiranja zona sanitarne zaštite, izgradnje vodoodvodnje odnosno kanalizacije, pročistača vode. Tu kaskamo, tu smo daleko od onih zacrtanih ciljeva i veliki je problem evo i u Piškornici što je blizina izvorišta i odlagališta otpada, slično je i u Brodsko-posavskoj županiji, Općini Davor gdje ni tri kilometra od odlagališta otpada je vodocrpilište iz kojeg se treba opskrbljivati šezdesetak tisuća stanovnika pitkom vodom i upravo ovo što je gospodin Dobrović rekao, postoji realna opasnost da zbog klimatskih promjena, zbog velikih oborina u kratkom vremenskom periodu dođe do prelijevanja otpadnih voda, isperu se u zone odakle se zahvaća pitka voda i da dođe do onečišćenja. Tko je tu radio procjene rizika i da li su ispravno napravljene i dal i treba ponovno napraviti, ja mislim i građani se boje da će se i ova vodocrpilišta zagaditi, a to nam ne bi smio biti cilj. Također ovim zakonom se predviđa da ministar pravilnik odredi plan monitoringa i da to bude obveza regionalne samouprave putem Zavoda za javno zdravstvo u svakoj županiji, to je i dosad tako funkcioniralo a i imali smo i na onoj tematskoj sjednici raspravu u ovom djelu gdje sam tražio da se ugradi onda i obveza ministra da usuglasi taj plan sa županijama i Zavodom za javno zdravstvo. Ne možemo stalno spuštati obveze na jedinice lokalne i regionalne samouprave bez da osiguramo i financijska sredstva za istu jer ovdje na kraju zakona kaže da za provođenje ovog zakona ne treba osigurati dodatna financija sredstva. Zašto tako? Zašto spuštati stalno obveze a ne osigurati i financija sredstava? Čak je bilo i prijedloga da se da amandman, da se dodatno kazne župani kao čelnici regionalne samouprave ako se ne provede plan monitoringa. Pa hoće i župan provest, hoće i Zavod za javno zdravstvo, ali on će u plan staviti milijun kuna koliko bi u Brodsko-posavskoj županiji trebalo za monitoring ako se proračun ne bude punio ili ako vijećnici u županijskoj skupštini kažu ne, milijun kuna za to nego milijuna za nerazvrstane ceste i tako skupština donese odluku, kako onda župan može upravljati na taj način. Mislim da treba malo kvalitetnije riješiti i usuglasiti između nadležnih ministarstava, regionalne samouprave i Zavoda za javno zdravstvo i kvalitetnije riješiti. Evo apeliram na oba ministarstva, nadležna za ovo, na Hrvatske vode da hitno riješe problem u Vukovarsko-srijemskoj županiji, da se konačno riješi problem upravljanja vodocrpilištem u Sikirevcima koji dandanas nije riješen iako je bio dogovor da se osnuje zajedničko poduzeće obje županije i oba vodoisporučitelja, odustalo se od toga. Trenutno sad se još uvijek vodi kao probna proizvodnja što je nedopustivo i pitanje da li se kvalitetno analizira i provodi onaj broj monitoringa koji bi trebao da građani dobiju zdravstvenu ispravnu vodu što nam je u konačnici svima cilj i kroz ovaj zakon i kroz druge mjere. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je uvažene zastupnice Vesne Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa. U završnom dijelu svoje rasprave, kolega Vlaović vi ste dakle već odgovorili na moju repliku ali to sam i ja primijetila čitajući ovaj zakon. Dakle vi ste u svojoj raspravi iznijeli cijeli niz stvari koje bi trebalo napraviti koje apsolutno sve zvuče kao da koštaju novaca. A na kraju ovog prijedloga zakona piše da za provedbu toga zakona neće biti potrebno nikakvih dodatnih sredstava i to se i meni činilo i sa sasvim laičke pozicije dosta nerealnim. Pa možda ako možete malo dodatno komentirati a poslije naravno i predstavnici Vlade.
Evo odgovor uvaženog zastupnika Vlaovića.
Da, hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice Pusić, pa naravno da sam istaknuo upravo taj problem što u većini zakona predlagatelj zakona da bi lakše prošao i usuglasio zakon sa drugim državnim tijelima kaže ne trebaju dodatna financijska sredstva ali to su greške koje ne bi trebali ponavljati i mislim da ima argumenata i kroz ovaj i kroz druge zakone da predlagatelj zakona kvalitetno to obrazloži i nadležnom ministru aktualnog državnog tijela koje predlaže ali i ministru financije i drugim resornim ministarstvima da za provedbu ovakvih zakona trebaju financijska sredstva jer što će nam samo zakon i papir koji će stajati u ladici a u konačnici neće biti provediv. Jer ako ovako ostavimo da je to obveza i dalje jedinica regionalne samouprave a ne budu imali dostatno vlastitih izvora prihoda bojim se da se taj monitorig putem Zavoda za javno zdravstvo neće provoditi u onom obimu koje bi trebao gdje želimo zaštiti građanina kao potrošača pitke vode i vjerujem da u tom pravcu će se povesti i dalje rasprava i da će se taj sustav i financijski potpomoći od strane samog Ministarstva zdravstva jer ako je naređena mjera onda treba i za nju osigurati sredstva. Također zaboravio sam spomenuti da se od prošle godine vodi isto naređena mjera kontrola vode na radionuklide, radioaktivne tvari u vodi. Od 2016. se počeo voditi, još nemamo rezultate kakvi su uzorci jer se tek godinu dana vodi. Isto je spuštena obveza na jedinice regionalne samouprave i Zavoda za javno zdravstvo bez da su se osigurala financijska sredstva. Na taj način ćemo dovesti u situaciju regionalne samouprave da ne mogu one druge obveze koje su im zakonom propisane provoditi nego će morati sva izdvajanja imati za ovakve mjere a da ne govorim o onome da sustav treba još dograditi i u smislu izgradnje vodoopskrbne mreže, sanacije šteta na starim mrežama, izgradnje kanalizacije, pročistača voda, to nije resor ovoga ministarstva ali apel da se to čim prije napravi. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Ljubice Maksimčuk.
Uvaženi kolega Vlaović i vi i ja znamo da bi se pitanje vodoopskrbe cijelog istočnog dijela Slavonije riješilo kada bi se pustilo, znači u pogon vodocrpilište regionalni vodovod koji se nalazi na našoj županiji. Jednim dijelom to vodocrpilište napaja pitkom vodom žitelje Vukovarsko-srijemske županije, ono je na našem području, ja pozdravljam to što je već krenulo sa vodoopskrbom u Vukovarsko-srijemskoj županiji ali žalim što se još uvijek nije krenulo sa napajanjem pitke vode, odnosno korištenjem u našoj županiji. I samo da napomenem u svibnju, u ožujku i u svibnju ove godine su se izradile dvije bušotine i znači više u Komletincima i u otoku sa danom 26.09. je provedena obavijest da je voda ispravna za piće i povućene su cisterne, znači građani konačno u Komletincima i u području otoka pitku vodu. A evo a ja apeliram na vodovode, znači odnosno 4 su, tu su 4 firme, to je vodovod Slavonski broj, vodovodi i kanalizacija Vinkovci, Komunalac Županija i Drenovci da čim prije riješe te imovinsko pravne odnose odnosno da se krene sa napajanjem i korištenjem pitke vode iz Sikirevaca i u našoj županiji.
Hvala. Evo, teško je reći odgovor ali nešto će reći uvaženi zastupnik Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice Maksimčuk i vi i ja se slažemo da građani i naše županije i svih županija u Hrvatskoj moraju imati dostupnost pitke vode. U ovom trenutku građani Brodsko Posavske županije kao što ste i vi rekli nemaju još uvijek svi mogućnost priključka na pitku vodu što se ne smije događati kada ležimo tamo na izvorima pitke vode. I drugo da iz formalno pravnih razloga neaktivnošću nadležnog Ministarstva Hrvatskih voda i dva vodoisporučitelja nije riješen pravni status crpilišta u Sikirevcima što je za svaku osudu. I pogotovo što još uvijek nije riješen do kraja spoj na grad Slavonski Brod jer u pojedinim mjesecima u godini građani grada Slavonskog Broda nemaju dovoljne količine pitke vode i kada se priključi to biti će riješeno i sigurno da na taj način pomažemo svim našim sugrađanima. Također mi je drago da građani otoka … [[Govornik se ne razumije.]] Privlake sada piju pitku vodu ali žalosno i da se moralo reagirati putem medija javnom osudom da bi došlo do ove privremene realizacije. I želim im da čim prije budu spojeni na regionalni vodovod i da u konačnici riješe ovaj problem. A kada je već riječ o dostavi pitke vode što je obveza svakako javnog vodoisporučitelja onog koncesionara koji je za određeno područje definiran, u slučajevima poplava i drugih nepogoda oni moraju naći načina dostaviti pitku vodu. Kada je bila poplava u Posavini nismo imali cisterni za dostavu pitke vode, nego smo dostavljali cisternama javnih DVD-a i javnih vatrogasnih postrojbi koji su za tehničku vodu. Pa evo ujedno apel i na robne rezerve i ministarstvo da nabave još cisterni za dostavu pitke vode i da distribuiraju diljem cijele Hrvatske ali da ne budu locirani samo oko Zagreba. Brodsko-posavska županija je dobila nedavno dvije a do sada nismo imali niti jednu. Hvala.
Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. I sljedeći je uvaženi zastupnik Ivan Pernar. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo, govorimo o Zakonu o vodama, pitkoj vodi itd. U Hrvatskoj postoji mnogo problema, jedan od glavnih problema je taj što je dozvoljeno iskapčanje struje socijalno ugroženim građanima koji nemaju novaca za podmirenje računa. I ja sam to na svoje oči kroz djelovanje Živog zida imao prilike i vidjeti. U takvim uvjetima građani zaista žive u poniženju. Onaj tko nije živio bez vode ne zna kako je to živjeti bez vode. Ja sam imamo svojedobno radove u stanu, vodu nisam mogao koristiti na kratko, po par sati na dan, to je katastrofa. A zamislite da živite cijeli dan ili ne daj Bože tjedan ili mjesece bez vode. Nažalost, Vlada ne namjerava zaustaviti prisilna iskapčanja vode tim malim potrošačima koji su bez mogućnosti da plate račune čime oduzimanje njima elementarno pravo, a to je pravo na pitku vodu. Znači umjesto da se naplaćuje tražbina putem ovrhe, ovršnog postupka, jednostavno komunalna poduzeća odnosno vodovodi miču vodomjere i potrošačima uzimaju zapravo pristup pitkoj vodi. Takva politika je pogrešna politika i ovaj zakon nažalost neće riješiti taj problem. Ima još jedna stvar koju ovaj zakon ne rješava a to je pitanje zagađenja pitke vode. Naime, u Donjoj Lomnici kraj Velike Gorice, Strabag gradi asfaltnu bazu, ta asfaltna baza se gradi samo 10 metara od kuća i 300 metara od vodocrpilišta, odakle se stanovnici Novog Zagreba snabdijevaju vodom. Takva politika državnih institucija i lokalne uprave u kojima je objema na čelu HDZ, u Velikoj Gorici i na državnoj razini, dovela je građane Donje Lomnice u nezavidan položaj jer od tih svih plinova, prašine itd. će pasti značajno njihova kvaliteta života ali što je još bitnije i zdravlje. Iako oni koji su se dosjetili da tamo instaliraju tu asfaltnu bazu tvrde da ona nije opasna za zdravlje, štetna itd., određena odnosno ajmo reći, javne studije govore suprotno. Kaže ovako: „Asfaltne baze miješaju šljunak i pijesak sa derivatima nafte da bi se napravio asfalt. Asfaltni cement je mješavina ugljikovodika koja uključuje naftu koja pridonosi isparavanju organskih spojeva kod radne temperature 150 do 180 stupnjeva. Ove baze oslobađaju milijune kilograma kemikalija u zrak. Tijekom proizvodnje svake godine uključujući i mnoge kancerogene, toksične, onečišćujuće tvari kao što su arsen, benzen, formaldehid i kadmij koji se ispuštaju u zrak.“ Kaže „Ostale otrovne kemikalije koje se puštaju u zrak kada se asfalt tovari u kamione izvlači iz tvornice uključuju i hlapljive organske spojeve, policikličke aromatske ugljikovodike i vrlo fine kondenzirane čestice. Asfaltni plinovi su poznati toksini. Savezna agencija za zaštitu okoliša u Americi, to je EPA, Environment Protection Agency, navodi: „Prerada asfalta i asfaltnih krovnih proizvodnih pogona su glavni izvori opasnih zagađivača zraka kao što su formaldehid, heksan, fenol, toulen i policikličke organske tvari. Izlaganje ovim toksinima može izazvati rak, probleme sa središnjim živčanim sustavom, oštećenja jetre, problem sa disanjem i iritaciju kože.“ Znači to je službeni stav Savezne Vlade u Americi, i pazite ovo, kaže: „Utjecaj na zdravlje i gubitak vrijednosti nekretnina.“ Kaže ovako: „Studija vrijednosti imovine dokumentira gubitke do 56% zbog prisutnosti blizine asfaltne baze. U drugom istraživanju, gotovo polovica stanovnika požalila se na negativan utjecaj na njihovo zdravlje iz novih asfaltnih baza. Istraživanje od vrata do vrata pokazalo je da 45% stanovnika koji žive u krugu od 1 kilometra od postrojenja se požalilo na pogoršanje njihovog zdravlja koje započelo nakon što je baza otvorena. Najveći navedeni zdravstveni problemi su visok krvni tlak, problemi sa sinusima, glavobolja i kratkoća daha.“ Itd., itd., itd. I sad naravno postavlja se pitanje…
Kolega Pernar, vi se to krasno sve pročitali ali mi ne govorimo o zagađenju zrakom. Ovo je Zakon o vodi za ljudsku potrošnju.
Nadovezat ću se na vas, naime naravno sad sam govorio o zagađenju zraka ali problem je u tome što čestice koje idu u zrak padaju na okolnu površinu i u njoj su a samo 300 metara od vodocrpilišta, znači u Donjoj Lomnici se gradi ta asfaltna baza što znači da će jednostavno ljudi koji žive u Donjoj Lomnici i oni koji se iz tog vodocrpilišta snabdijevaju vodom, da će biti zapravo njihovo zdravlje oštećeno. I ono što meni nije jasno jest zašto ovim zakonom o vodi koje regulira pitanje pitke vode se ne zaštiti vodocrpilišta od toga da se u njihovoj blizini grade ovakva da tako kažem industrijska postrojenja? Ovaj zakon kao takav je manjkav, on neće riješiti pitanje niti zagađenja vode kao što će se dogoditi uskoro sa zagrebačkom vodom zahvaljujući HDZ-ovoj politici, niti će riješiti pitanje iskapčanja pitke vode građanima koji su siromašni. Znači, smatram da ovaj zakon ima dva temeljna problema građana, a to je pravo na zdravstveno ispravnu vodu i samu vodu kao takvu ne riješava i zbog toga osobno, neću podržati ovaj zakon.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja uvaženi državni tajnik Tomislav Dulibić valjda dati neke odgovore na neka pitanja koja su postavljena.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem vam svima na raspravi. Kao prvo htio bi istaknuti da je 85% građana RH spojeno na javni vodovod i da od toga znači 97% ima ispravnih uzoraka tako da imamo da nije stvar loša nego da je stvar vrlo dobra što se toga tiče u RH. Ali pokušat ću odgovoriti na sva ova vaša pitanja koje ste mi postavljali u raspravi. Što se tiče financijskih sredstava u proračunu, znači ovo se odnosi da financijska sredstva nisu potrebna, dodatna u proračunu. Znači ovo se financira iz županijskih proračuna, ne radi se o nekakvim velikim novcima. I do sada je bilo tako u postojećem zakonu, znači radi se o 11 milijuna kuna na godišnjoj razini, od toga se na grad Zagreb odnosi 9 milijuna, na sve ostale županije se odnosi nekih 9 milijuna kuna, znači ne radi se o značajnim financijskim sredstvima koje … [[Govornik se ne razumije.]] što sve drugo što županije financiraju. Probat ću na ova nekakva druga pitanja, što se tiče Povjerenstva za plan monitoringa, znači u povjerenstvu nisu predviđeni predstavnici vodovoda budući da oni izrađuju svoje osobne planove. I onda bi određen bio sukob interesa da oni budu sad i u stručnom povjerenstvu. Što se tiče punionica, pitanje za punionice, punionice su regulirane posebnim drugim propisom, znači Ministarstva poljoprivrede o mineralnim i izvorskim vodama i nisu predmet ovoga zakona. U Pravilniku kojega ministar donosi, znači rekli ste da ministar donosi Pravilnik. U izradi tog Pravilnika znači sudjeluje Ministarstvo okoliša, Hrvatske vode, zavodi za javno zdravstvo, geolozi, kemičar, tehnolozi i epidemiolozi. Znači to se radi na bazi stručne procjene. Što se tiče mislim da je bilo još nešto u vezi Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo. Hrvatski zavod za javno zdravstvo naravno sudjeluje i ono predlaže godišnji plan monitoringa Ministarstvu zdravstva. Na osnovu njega se donosi plan monitoringa. Što se tiče učestalosti što je bilo predviđeno da li je učestalost uzorkovanja po županijama da se to uskladi sa županijama, znači to je isto propisano direktivom EU. Ne možemo mi sami određivati kad će biti učestalost.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Slavena Dobrovića, izvolite.
Hvala lijepo. Evo čuli smo vaša obrazloženja i razmišljanja. Ja mislim da je krivo tumačiti sastav povjerenstva na način kako ste vi to izrekli naime, mogući sukob interesa. Pa ne radi se ovdje kviz ili matura za srednjoškolce. Ovdje se radi o sustavu koji mora bit dogovoren. Dakle, kako će povjerenstvo je moguće nema tehničke osobe prosuđivati planove sigurnosti koji se itekako tiču tehničkih aspekata sustava kojima, na koji se plan odnosi. Tako da ne mora to biti pojedinačni vodovod, ali vi morate uključiti nekoga tko ima o tome pojma. Dakle, zdravstveni aspekt je bitan i nipošto ga ne želim umanjiti. Dapače, tu ima jako puno posla jer postoje tzv. emergency kontaminanti. Dakle, kojeg smo, tek otkrivamo šta sve ima u vodi, tek otkrivamo koje su sve nus pojave dezinfekcije. Svašta mi otkrivamo i važni su ti aspekti i toksikologija i zdravstveni aspekti. Dakle, nipošto ne želim umanjiti ali mora biti netko tko se razumije šta je crpka, šta je tlak, šta znači povremeno zamučenje izvorišta, šta znači obrada, šta znači ovo, šta znači ono jer inače će to biti apstraktni planovi. Ja ne znam kako će se to prosuđivati. Evo hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi državni tajnik Tomislav Dulibić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Znači Hrvatski zavod za javno zdravstvo će davat suglasnost, neće ovo povjerenstvo davat suglasnost na planove, nego će Hrvatski zavod za javno zdravstvo davat suglasnost, a Hrvatski zavod za javno zdravstvo će angažirati dodatne stručnjake tehničke struke koji mu trebaju. I to je tako predviđeno. I još samo da kažem da smo to znači uskladili, bili smo u petak isto prošli petak na skupu sa udrugom znači vodoopskrba. U RH nisu imali primjedbi na zakon.
Hvala lijepa. S time bi i zaključio raspravu o ovoj točci. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju, drugo čitanje, P.Z.E., br. 155., predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 94 za i 21 suzdržani, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju.
I prelazimo na sljedeću točku a to je Prijedlog zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora, prvo čitanje, P.Z. br. 199. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, te Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu uprave Dario Nekić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora. Ovlast Vlade da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora prema sada važećem zakonu kojim je Vladi ta ovlast dodijeljena prestat će 10. prosinca 2017. godine jer tog dana ističe rok od godine dana od kada je Vladi dana ta ovlast. Prijedlogom zakona se predlaže da se Vladi i nadalje kao i do sada dodijeli ovlast da uredbama uređuje pitanja tekuće gospodarske politike iz djelokruga Hrvatskog sabora a na temelju važećeg Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora. Vlada je donijela do sada dvije uredbe koje su na snazi. Uredbu o izmjenama Zakona o obnovljivim izvorima energije i visoko učinkovitoj kogeneraciji i Uredbu o izmjeni Zakona o tržištu kapitala. Kako prema Ustavu uredbe donesene na temelju zakonske ovlasti prestaju vrijediti istekom roka od godine dana od dana dobivene ovlasti ako Hrvatski sabor ne odluči drukčije prijedlogom zakona se ujedno predlaže da uredbe koje je Vlada donijela na temelju sada važećeg zakona a koje vrijede na dan stupanja na snagu ovoga Zakona ostanu na snazi najdulje do 30. lipnja 2018. godine. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I prvi se javio u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Ivan Šipić, izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege, cijenjeni državni tajniče. Zakonom o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora ovlaštena je Vlada RH da svojim uredbama uređuje pitanja tekuće gospodarske politike iz djelokruga Hrvatskog sabora osim izmjena državnog proračuna i propisivanja poreza, te onih pitanja koja prema Ustavu RH može uređivati samo Hrvatski sabor. Pored ustavnog ograničenja kojem Vlada RH ne može uređivati pitanja koja se odnose na razradu Ustavom utvrđenih ljudskih prava i temeljnih sloboda, nacionalna prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela i lokalne samouprave, ovlast Vlade RH da uređuje pitanja tekuće gospodarske politike ograničena je još i odredbom prema kojoj Vlada RH može koristiti ovu ovlast samo u vrijeme kada Hrvatski sabor ne zasjeda. Iznimno ovlaštena je Vlada RH da u razdoblju od dana raspuštanja ili isteka mandata Hrvatskog sabora pa do dana prvog zasjedanja novoizabranoga Hrvatskog sabora uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora osim onih pitanja koja prema Ustavu RH može uređivati samo Hrvatski sabor i donošenje ili izmjena državnog proračuna ili propisivanje poreza. Ovlast Vlade RH da svojim uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora prestat će prema spomenutom zakonu 10. prosinca 2017. godine jer toga dana ističe rok od godine dana kada je Vladi RH dana ta ovlast. Vlada RH ocjenjuje da joj i nadalje treba podijeliti zakonsku ovlast za donošenje uredbi na temelju zakonske ovlasti, ali ograničeno kao i do sada. Samo u razdoblju kada Hrvatski sabor ne zasjeda, te za razdoblje kada je Hrvatski sabor raspušten ili mu je istekao mandat. S obzirom da je člankom 79. Ustava Republike Hrvatske propisano da je Hrvatski sabor redovito zasjeda dva puta godišnje između 15. siječnja i 15. srpnja prvi put i drugi put između 15. rujna i 15. prosinca Vlada RH će ovu ovlast imati samo u razdoblju od 15. prosinca 2017. do 15. siječnja 2018. godine, te od 15. srpnja 2018. do 15. rujna 2018. Vlada Republike Hrvatske ima obvezu Hrvatskom saboru podnijeti izvješće o uredbama koje je donijela. Prema odredbi članka 88. stavka 3. Ustava RH uredbe donesene na temelju zakonske ovlasti prestaju vrijediti istekom roka od godinu dana od dana dobivene ovlasti ako Hrvatski sabor ne odluči drukčije. Stoga se predlaže da uredbe koje je Vlada RH donijela na temelju sada važećeg Zakona o ovlasti RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora koji vrijede na dan stupanja na snagu ovog zakona ostanu na snazi, a najdulje do 30. lipnja 2018. godine. Na temelju važećih zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora Vlada RH je donijela dvije uredbe – Uredbu o izmjenama Zakona o obnovljivim izvorima energije i visoko učinkovitoj kogeneraciji koja je na snazi i Uredbu o izmjeni Zakona o tržištu kapitala isto je na snazi. Ovaj zakon je po sadržaju kratak, jasan i neophodan radi funkcioniranja države. Da zaključim. Obzirom da je sve prethodno i navedeno i kako se radi o zakonu tehničke prirode klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj prijedlog zakona pa čak to, radi se o jednoj uredbi koja bi mogla ići praktički pošto je ovako kratka i jasna i kroz jedno čitanje, ali ostavljena je mogućnost i drugog. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Iako se radi o tehničkom zakonu imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Hrvoja Zekanovića, izvolite.
Iako se radi o jednom kao što je predsjednik Sabora rekao tehničkom zakonu i Vlada RH je dobila legitimitet od Hrvatskog sabora neki zakoni kao što je Zakon o obnovljivim izvorima energije su zakoni koji nisu samo tehničke prirode, tehničke naravi, tako da je bitno da se oni u što većoj mjeri i razmatraju i na samoj plenarnoj sjednici, tako da je to jedan moj kratki komentar. Normalno da Vlada mora imati mogućnost donošenja odluka u periodu kada Hrvatski sabor zasjeda, ali neki zakoni poput ovoga ipak, znači je potrebno da dođu na plenarnu sjednicu. Hvala.
I imamo uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolega Šipiću kazali ste da tijekom raspuštenog Sabora da Vlada ima ovlast, tj. da Parlament ovlasti da mogu uredbama donositi određene zakone tj. uredba da bude snagu, da mi delegiramo da mogu tehnički u biti upravljati državom. Međutim, nejasno mi je pa ćete mi malo pojasniti, a prije toga pojašnjenja samo bih kratko kazao da je najveći napredak u RH bio kad je bila tehnička Vlada i kad nije bio raspušten Sabor tako da šta prije zbog boljitka Hrvatske da ovaj Sabor bude raspuštan. Ali dobro o tome će prosuditi većina u ovome Saboru, to su činjenice pokazatelj ekonomski. Vrlo bitno je, vi ste kazali da od trenutka raspuštanja Sabora do početka zasjedanja novog Sabora, … [[Govornik se ne razumije.]] Vlada ima, znači tehnički da mi dajemo legitimitet tj. ovlasti za uredbe. Po meni to je nelogično, ako je to istinito, to ćete morati malo pojasniti, po meni bi trebalo do imenovanja u Hrvatskom saboru nove Vlade, tj. do izbora, dok, kada Sabor većinom Sabor izabere premijera time je i Vlada izabrana. Znači vi ste kazali do ako je to točno u zakonu ne znam može li pojasniti i predlagatelj. Evo, hvala lijepa.
Hvala. Evo kolega Šipić će pokušati odgovoriti.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ja sam kolega Bulj točno rekao rokove koji su u prijedlogu zakona navedeni. Znači nisam ništa govorio iz glave, ništa nisam rekao nešto što nije prepisano. Znači ovdje jednostavno kaže ovako, ovlast Vlade RH da svojim uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora prestati će prema spomenutom zakonu, znači ova sada, ovaj rok prestati će 10. prosinca 2017. godine. A onda ide ovo korak dalje. Daje se ograničeno, znači daje se ograničeno, a onda kaže ovako, samo u razdoblju kada Hrvatski sabor redovito ne zasjeda te za razdoblje kada je Hrvatski sabor raspušten ili mu je istekao mandat. A znači nije, opet vrijedi isti zakon. Po ovom opet vrijedi isti zakon ili ćemo zamoliti pošto državni tajnik je tu i ima, ima mogućnost da nam odgovori. Evo ako nije ovo ovdje jasno neka nam državni tajnik još pojasni. Ali po meni u onom trenutku kada je Hrvatski sabor raspušten ili i kada mu je istekao mandat normalno je da Hrvatska država mora funkcionirati i da postoje tehničke stvari koje se obavljaju, to smo i do sada vidjeli. Evo pa evo mislim a zamoliti ćemo državnog tajnika ima mogućnost da u završnoj riječi kaže ali po meni je ovdje sve jasno.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Nema ga, gubi pravo na govor. I sada će završno reći nešto uvaženi Darko Nekić, državni tajnik u Ministarstvu uprave. Izvolite.
Evo ja bih pokušao samo odgovoriti na pitanje, znači ovo je iz zakona veoma jasno. Dakle u razdoblju od 15.12.2017. do 15.01.2018. te od 15.07.2018. do 15.09.2018. te u razdoblju od dana raspuštanja ili isteka mandata Hrvatskoga sabora pa do dana prvog zasjedanja novoizabranog Hrvatskoga sabora. Hvala lijepa.
Evo, kolega Bulj ima repliku, očito nije sve jasno. Izvolite.
Meni je sasvim jasno što ste vi rekli. Vi ste rekli do, da trajanje, ja govorim sad u slučaju raspuštanja Sabora da je trajanje do zasjedanja, tj. do konstituiranja nove saborske većine, izborom novog predsjednika. Međutim, kada se izabere predsjednik Sabora ne mora značiti da će se u kratkom vremenu izabrati Vlada, postoje zakonski rokovi, može odmah a može i duži rok. Šta je u tome roku od izbora Sabora do imenovanja novog premijera bez predsjednika Vlade? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] A nema ovlasti tehničke koje ima u ovome zakonsku prijedlogu. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ima, točno piše do, … … [[Upadica se ne čuje.]] Pa, ja sam to i pitao, ja sam pitao do trenutka, vi ste rekli imenovanja tj. izbora predsjednika a tada je konstituiran Sabor. Ovaj period mi je nejasan jer ovo može trajati zakonski rok, ma nije smiješno nego zakonski rokovi o izboru predsjednika Vlade mogu trajati dugo jer imaju točno propisane procedure. Hvala.
Pa očito, očito, evo odgovor ponovno.
Ja se ispričavam ja nisam spominjao nikakav izbor predsjednika. Ja sam veoma precizno rekao pa do dana prvog zasjedanja novoizabranog Hrvatskoga sabora. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa postoji Sabor dakle onda. Hvala lijepa.
Ako ja mogu možda kolegi Bulju pojasniti, vrlo jednostavno. Sabor je taj koji donosi zakone. Ima li Vlade ili nema Vlade Sabor donosi zakone. … [[Upadica se ne čuje.]] Ali Sabor donosi zakone. … [[Upadica se ne čuje.]] Vlada je predlagatelj, vi možete biti predlagatelj, ja mogu biti predlagatelj. Ali Sabor donosi zakone. Dobro. Time ćemo zaključiti ovu raspravu a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatska sabora, prvo čitanje, P.Z. broj 199. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatska sabora i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 115 za i 1 suzdržan i 2 protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Pa ćemo prijeći na sljedeću točku: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građevnim proizvodima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 198; Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik Željko Uhlir. Izvolite.
Zahvaljujem poštovane dame i gospodo, predsjedavajući, predsjedniče Sabora. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građevnim proizvodima, naime radi se o tome da važećim Zakonom o građevnim proizvodima koji je donesen bio '13.-te i '14.-te godine uređeni su sustavi ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava građevnih proizvoda, radnje koje u okviru ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava građevnih proizvoda provode proizvođači građevnih proizvoda, te prijavljena i odobrena tijela. Dokumenti nadalje ocjenjivanje i provjere stalnosti svojstava građevnih proizvoda, zahtjevi za prijavljena i odobrena tijela, postupak prijave, obaveze prijavljenih i odobrenih tijela, obaveze i zahtjevi za imenovanje tijela i tehničko ocjenjivanje, te se uređuje provedba Uredbe EU 305/211. Nadalje se propisuju usklađeni uvjeti trgovanja građevnim proizvodima, uvjeti za rad i postupanje tijela odgovornog za provedbu uredbe i druga pitanja vezana za stavljanje na tržište ili stavljanje na raspolaganje na tržište građevnih proizvoda. Nadalje važeći Zakon o građevnim proizvodima uređuje dva područja građevnih proizvoda i to usklađeno područje građevnih proizvoda i neusklađeno građevno, područje građevnih proizvoda. Tijekom 2014. godine donesene su dvije izmjene navedene uredbe Europske unije 305/11. I donošenjem ovog predloženog zakona osigurava se provedba te izmijenjene uredbe za usklađeno područje građevnih proizvoda. Također kako je pravni okvir kojim su uređeni građevni proizvodi u neusklađenom području uređen na isti način kao i građevni proizvodi iz usklađenog područja na koje se primjenjuje sama uredba. Donošenjem ovog zakona usklađuju se odredbe važećeg zakona koje se odnose na neusklađeno područje sa spomenutim izmjenama i dopunama uredbe. Praćenjem propisa i njegove provedbe utvrđene su i druge potrebne izmjene koje su ugrađene u prijedlog ovog zakona kao na primjer potreba pojednostavljenja postupka prijavljivanja ili notifikacije prijavljenih tijela u Europskoj komisiji, pojednostavljenja postupaka provođenja zadaća treće strane, tj. odobrenog tijela koji se provodi prema izdanoj hrvatskoj tehničkoj ocjeni, te potreba smanjenja administrativnog opterećenja za tijela koja provode zadaće treće strane, tj. za prijavljena i odobrena tijela, a usklađenom i neusklađenom području glede roka važenja rješenja koja se donose tim tijelima. Na temelju svega navedenog predlažem da ovaj zakon i usvojimo. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. A da, izvolite uvažena Bernarda Topolko predsjednica Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora na svojoj 11. sjednici održanoj 4. listopada 2017. godine raspravljao je o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građevnim proizvodima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 198. koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 22. rujna 2017. godine. Odbor je za prostorno uređenje i graditeljstvo na temelju članka 93. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao navedeni akt kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje osnovnih odrednica ovog prijedloga zakona iznijela je predstavnica predlagatelja i naglasila da se donošenje ovoga zakona osigurava provedba izmjene uredbe EU br. 305/2011 za usklađeno područje građenih proizvoda i usklađuju se odredbe važećeg zakona koje se odnose na neusklađeno područje. Tijekom 2014. godine za navedenu uredbu donesene su dvije izmjene. Predstavnica je istaknula da će se ovim Prijedlogom zakona stvoriti pravni okvir za ubrzavanje postupka prijavljenih tijela Europskoj komisiji na način da će ministarstvo nadležno za poslove graditeljstva provesti prijavu po izvrsnosti rješenja donesenog prijavljenom tijelu za provedbu određenih radnji koje se provode tijekom proizvodnje građevnih proizvoda. Također, produžit će se rok važenja rješenja donesenog prijavljenim, odnosno odredbenim tijelima. Sad je to šesta godina, a ovim se zakonskim prijedlogom rok važenja produžuje do prestanka ispunjavanja zahtjeva za donošenje tog rješenja. U kraćoj raspravi je postavljeno pitanje što ovaj prijedlog zakona znači za malog proizvođača, te u kojem smislu to utječe na njegov položaj na tržištu posebice ako se radi o malom proizvođaču pojedinih tradicionalnih proizvoda. Predstavnica predlagatelja pojasnila je da se unutar zakonodavstva Europske unije Uredbe broj 305/2011 postoji mogućnost da se pojednostave postupci za mala poduzeća, te da EU može i ima pravo svojim delegiranim aktima donijeti određene odluke i na taj način omogućiti da se i vanserijski proizvodi odnosno proizvodi za izradu tradicionalnih kućica izuzme iz tog klasičnog slijeda postupka koji se moraju proizvoditi u kontinuitetu na razini Europske unije. Također, naglasila je da se ovim zakonskim prijedlogom prijavljenim i odobrenim tijelima odnosno tijelima za certificiranje i ispitnim laboratorijima stvaraju određeni benefiti koji se posljedično reflektiraju i na same proizvođače, pa se tako i ubrzava postupak stavljanja građevnog proizvoda na tržište. Odbor je jednoglasno sa 12 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građevnim proizvodima. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Idemo na klubove. Prvi je Klub zastupnika HNS-a i govorit će uvažena zastupnica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Evo ispred kluba HNS-a samo ću se ukratko osvrnuti na ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građevnim proizvodima. Čuli smo već da prema sadašnjem važećem zakonu imamo usklađeno područje građevnih proizvoda gdje postoje usklađena pravila za sve države članice EU i imamo neusklađeno područje građevnih proizvoda koji se odnosi na područje trgovanja za pojedine države. Međutim, i do sada je prema važećim zakonima o građevnim proizvodima u Republici Hrvatskoj većina pitanja trgovanja tim građevinskim proizvodima uređena na isti način kao i za trgovanje građevnim proizvodima iz usklađenog područja. Pa dakle, ono što je najvažnije iz ovog dijela je da će se donošenjem ovog zakona uskladiti neusklađeno područje građevnih proizvoda s usklađenim, što poslijedično osigurava ujednačenost, a time i jednostavniju provedbu propisa. Dakle, tu stvaramo pravni okvir za ubrzavanje postupka prijavljivanja građevnih proizvoda. Čuli smo da i sukladno Uredbi 305. od 2011. gdje su postojale određene nedoumice i zabrinutost za one vanserijske specifične proizvode koji su u svakom području u svakoj državi članici da imamo i tu male obrte koji upravo i poduzeća i takve stvari i takve proizvode stavljaju na tržište, da tu postoji mogućnost izuzeća. I to je dobro. Kako se radi o zakonu kojim se omogućuje ubrzavanje ovog postupka i brže realizacije prijavljivanja Klub zastupnika HNS-a će svakako ovaj zakon podržati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je HDZ-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građevnim proizvodima na način kako je u samom zakonu napisano i kako je gospodin državni tajnik izložio u svom uvodnom obrazloženju. Pri tome bih ja samo dodao s obzirom da govorimo o građevnim proizvodima, da građevni proizvodi je u stvari proizvod ili sklop koji je proizveden i stavljen na tržište kako bi se na trajan način ugradio u građevinu ili njezine dijelove, te čija svojstva imaju utjecaj na svojstvo građevine. U tom smislu smo Zakon o građevnim proizvodima donijeli čini mi se 2012. godine, a 2014. godine imali smo izmjene i dopune Zakona, pa ovim izmjenama i dopunama praktično usklađujemo zakona sa direktivom iz 2011. godine koja se od 1. srpnja 2013. godine neposredno primjenjuje u svim državama članicama i ovim zakonom praktično ćemo omogućiti njezinu provedbu kao što je već u nekoliko navrata rečeno kad je riječ o građevnim proizvodima postoje dva područja ono koje je usklađeno u kojemu su definirana i utvrđena pravila na razini Europske unije i neusklađeno područje građevnih proizvoda koji se odnose na proizvode za koje države članice Europske unije same propisuju pravila njihova svojstva, način novogradnje, trgovanja itd. itd. Ovim što je bitno reći, a to je već i ponovljeno, dakle, ovim sada zakonom utvrđujemo ujednačeni pristup i usklađujemo neusklađenu i usklađeno područje građevnih proizvoda. Tako da je to nešto samo po sebi trebamo prihvatiti i dobro je zbog ujednačavanje kvalitete i svojstava pojedinih građevnih proizvoda. Ono što bih pozdravio, a to što postoje korektivne mjere koje su usmjerene ka proizvođaču u koliko proizvođač pojedinog građevnog proizvoda ne proizvodi ne stavlja na tržište i uporabu proizvoda koji zadovoljava kriterije propisane zakonskim i podzakonske aktima, postoji određeno vrijeme koje predstavlja dragovoljne mjere u kojim sam proizvođač mora svoj proizvod uskladiti sa propisima koji su definirana na taj način je to jedan blaži, a rekao bih i brži oblik inspekcijskoj nadzora kad provodimo kad je u pitanju stavljanje na tržište građevnih proizvoda, a s druge strane predstavlja edukacijsku mjeru prema svim proizvođačima. Evo ništa drugo nemam za dodati osim da će i Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala vam lijepa. Time zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građevnim proizvodima, prvo čitanje, P.Z.E. broj 198. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građevnim proizvodima i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 115 glasova za i 2 suzdržana donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeći zakon. - Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji vatrogasnih organizacija Podnositelj izviješća je Državni ured za reviziju temeljem članka 9. Zakona o Državnom uredu za reviziju. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi zamjenik glavnog državnog revizora gospodin Jozo Serdarušić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Cijenjene zastupnice i zastupnici. Državni ured za reviziju je obavio reviziju financijskih izvještaja i poslovanja vatrogasnih organizacija za 2015. kojom je obuhvaćeno 89 subjekata i to Hrvatska vatrogasna zajednica, 35 javnih vatrogasnih postrojbi, 32 vatrogasne zajednice i 21 dobrovoljno vatrogasno društvo. Broj od 89 vatrogasnih organizacija koje smo revizijom obuhvatili može vam se činiti mali u odnosu na broj, ukupni broj vatrogasnih organizacija njih je 969 koliko ih je dostavilo financijske izvještaje Financijskog agenciji za 2015. godinu. Međutim, ovom revizijom mi smo obuhvatili više od 60% prihoda svih vatrogasnih organizacija koje su dostavile financijske izvještaje. Primjera radi, tih 969 vatrogasnih organizacija ostvarile su 803 milijuna kuna prihoda, a ovih 89 koje smo obuhvatili revizijom ostvarili su 484 milijuna kuna prihoda. Kao što ste primijetili kriteriji za to koje ćemo vatrogasne organizacije obuhvatiti revizijom bili su financijska značajnost na prvom mjestu, zatim rezultati prošle revizije, procjena rizika, te prikupljene informacije o poslovanju vatrogasnih organizacija. Dakle, kriteriji koji su propisani Zakonom o Državnom uredu za reviziju, a to je koliko ćemo subjekata obuhvatiti ovisilo je o broju ovlaštenih državnih revizora. Revizijom smo utvrdili da su sve vatrogasne organizacije donijele financijski plan i program rada, da su sve ostvarile zadaće i aktivnosti predviđene Programom rada, a one se odnose na veliki broj intervencija, izobrazbu i stjecanje vještina te nabavu zaštitne opreme potrebne za uspješno obavljanje vatrogasne djelatnosti. Osim toga ocijenili smo da su vatrogasne organizacije bile efikasne u provedbi planiranih aktivnosti i zadaća iz svoje nadležnosti te da su najvećim dijelom bile učinkovite u trošenju sredstava jer su sredstva korištena za ostvarenje postavljenih ciljeva i zadaća. Međutim, revizijom smo utvrdili i nepravilnosti i propuste u poslovanju nekih vatrogasnih organizacija, a te nepravilnosti i propusti su se odnosili između ostalog na planiranje računovodstvenog poslovanja, prihode i rashode, imovinu i obveze te javnu nabavu. Stoga smo o financijskim izvještajima i poslovanju vatrogasnih organizacija izrazili 39 bezuvjetnih, 48 uvjetnih, jedno nepovoljno mišljenje i to za Dobrovoljno vatrogasno društvo Predavac te jedno suzdržano za Dobrovoljno vatrogasno društvo Slunju. Za sve utvrđene nepravilnosti i propuste Ured je dao naloge i preporuke čija bi provedba pridonijela povećanju usklađenosti poslovanja sa zakonom i drugim propisima te transparentnosti trošenja i korištenja javnih sredstava. Osim toga, na temelju utvrđenih činjenica o poslovanju vatrogasnih organizacija Državni ured za reviziju je mišljenja da je potrebno dopuniti članak 46. Zakona o vatrogastvu na način da se utvrde rokovi u kojima su društva za osiguranje obvezna uplaćivati izdvojena sredstva na račune vatrogasnih zajednica te podatke o naplaćenim premijama osiguranja od požara dostavljati Hrvatskoj vatrogasnoj zajednici i vatrogasnim zajednicama na području na kojem se nalazi osigurana imovina kako bi se ispunili preduvjeti za poduzimanje aktivnosti za pravodobnu naplatu prihoda odnosno iskazivanje potraživanja za nenaplaćene prihode iz te osnove. Također s obzirom na to da vatrogasne organizacije koriste autoceste bez plaćanje cestarina neovisno o tome jesu li vozila na intervencije ili ne, a da Zakonom o cestama niti drugim propisima to nije uređeno te da u poslovnim knjigama oni ne iskazuju prihode niti rashode u vezi s korištenjem autocesta, Ured je mišljenja da je to također potrebno urediti propisom. Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici, zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvažena zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine Serdarušić, govorili ste o tome da ste dali određene preporuke nakon revizije brojnih javnih vatrogasnih dobrovoljnih vatrogasnih društava, vatrogasnih zajednica i sl. Zanima me, da li ste vi napravili usporedbu među njima, npr. koliko pojedina javna vatrogasna postrojba dobiva sredstava iz državnog proračuna po vatrogascu? Jer znamo da su jako velike razlike i npr. javna vatrogasna postrojba Grada Vodica ona je formirana među zadnjima i 2011. je počela sa radom, ali ona je po iznosu koji dobije iz državnog proračuna na 65. mjestu od njih 66. Mislim da bi to bilo jako dobro i da vi utvrdite koliko su razlike, kolike su razlike u osobnim dohocima vatrogasaca jer to je zaista jako neujednačeno u vrijeme kada svi znamo da učiteljica u Vodicama i u Gradu Zagrebu i ne znam gdje u nekom selu ima isti osobni dohodak, a kada su u pitanju vatrogasci tu su zaista velike razlike. Hvala.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Moja replika ide u smjeru, vi ste ovdje reviziju radili u javnim vatrogasnim postrojbama, vatrogasnim zajednicama i dobrovoljnim vatrogasnim društvima. Mislim da zbog svih problema koje vatrogasci imaju jer mi se njih očigledno sjetimo jedino kada na ljeto gledamo požare na televiziji kako se ti ljudi junački bore protiv tih požara, međutim sve naše rasprave kasnije kada bi trebali ih pripremati za te požare idu u kontra smjeru. Zato bi po meni s obzirom da se ne mogu uspoređivati uopće vatrogasne zajednice, one su krovna udruga nečega, dobrovoljna vatrogasna društva funkcioniraju na jedan način, a javne vatrogasne postrojbe smo mi na određeni način riješili Zakonom o financiranju jedinica lokalne samouprave jer smo dali udio od 1,5% poreza na dohodak od sredstava od poreza na dohodak. Bilo je na početku strogo definirano koji su to gradovi. To je bilo 30. Međutim, kasnije smo tu na žalost doživjeli jednu veliku ekspanziju javnih vatrogasnih postrojbi, a sve sa ciljem da kada bi napravili te revizije odvojeno i kada bi pokazale jednu veliku različitost u opremljenosti, u primanjima itd. bi možda došli do kvalitetne podloge kako za buduća vremena urediti kvalitetno vatrogasna društva. I ono što je daleko najbitnije, ljetos smo imali priliku vidjeti da naši vatrogasci nisu imali cisternu, a istovremeno po dobrovoljnim vatrogasnim društvima na kontinentu gdje uz kako je nekada bila veća opasnost od požara n a kontinentu nego na moru, stoji hrpa navalnih vozila i cisterni neiskorištenih. Dakle, ta materijalna sredstva bi trebala biti jedno opće dobro koje u kriznim situacijama se može koristiti i mislim da bi trebalo napraviti jednu, možda ne državna revizija, ali netko bi to morao napraviti kao jednu podlogu da ubuduće uredimo na kvalitetan način jednu kvalitetnu materijalnu potporu tim ljudima koji nesebično praktički izlažu svoje živote da bi spasili tuđu imovinu i živote.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. I prvi se u ime Kluba zastupnika HDZ-a javio uvaženi zastupnik Ante Sanader. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zamjeniče, državni tajniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo možda bi trebalo krenuti kad govorimo o ovoj reviziji od ovoga o čemu je govorio gospodin Šuker kao uvod. Naime, najčešće o vatrogascima govorimo ljeti kad izbiju veliki šumski požari, kad se onda mnogi iznenade kako to naši vatrogasci nešto nemaju, pa evo ni cisterni, ni opreme, ni tehnike i tako. Ali kod nas u Dalmaciji kažu da ljudi ljeti, prije se voda nije imala iz vodovoda nego iz bunara, pa onda kaže ljeti kopaju vode, a zimi grade kuće. Tako je od prilike stanje i s našim vatrogastvom. Čim dođe 11. 12. mjesec više nitko ne govori o vatrogascima i normalno dođu neke druge teme, dođu drugi problemi. Gradonačelnici i načelnici imaju niz problema isto tako i državne strukture i ministarstva i onda se zaboravi na vatrogastvo. Problema ima mnogo to je vidljivo kad su oči javnosti uperene u vatrogasce onda se vidi koliko problema ima u vatrogastvu. Ali, činjenica je da godišnje vatrogasci imaju nekih 30 tisuća intervencija. Od tih 30 tisuća intervencija 1% intervencija one koje javnost vidi i koji se pretvore u velike požare i onda smo interesantni medijima i ukupnoj javnosti. I kroz taj mali dio se vide svi problemi vatrogastva. Danas su vatrogasci praktično jedna interesantna služba svim gradonačelnicima i načelnicima i ovdje prisutni gradonačelnici i načelnici znaju da im je vatrogastvo jedna služba koja na dugme imate ga 24 sata na raspolaganju. Ja moram priznat da mnogi, mnogi apsolutna većina gradonačelnika i načelnika daju apsolutnu potporu i dobro podržavaju i brinu o svom vatrogastvu i sigurno njima i zahvala i čestitka. Najteže je stanje u jedinicama lokalne samouprave koje su siromašne, to je najčešće u Slavonije i ovi našim siromašnim malim općinama oni nemaju sredstava za vatrogastvo. Ovdje o čemu je govorio gospodin Šuker još dok je bio ministar, tada je riješeno pitanje profesionalnih vatrogasaca. Naime, tada je Zakonom iz 2000. odnosno iz 99. koji je stupio na snagu 1.1. 2000. nastavljeno financiranje vatrogastva profesionalnog koje je tada izišlo iz MUP-a i onda su vatrogascima profesionalno se davati određena primanja. Danas je to došlo na 300 milijuna kuna godišnje, bilo je nekih 360 ali godinama se to smanjivalo. Iz tih 300 milijuna se financiraju zaposlenici u javnim i profesionalnim postrojbama i onda se događa i ovo o čemu je govorila kolegica Juričev, da neke manje postrojbe imaju manji iznos po profesionalnom vatrogastvu, ali Državna uprava za zaštitu i spašavanje koja je nadležna za vatrogastvo u Hrvatskoj, ona ima kriterije po broju stanovnika, požarnom opterećenju, veličini jedinice i po tome daje, po tim kriterijima određuje koliko ide po vatrogastvu godišnje iz ovih 300 milijuna. Međutim, nama se tu dogodio drugi problem. Ovo također što je Šuker napomenuo da se izuzetno povećao broj, imali smo 48 profesionalnih vatrogasnih postrojbi, danas imamo 66, najnovija je sinjska 66. Zašto? Jer svi načelnici i gradonačelnici razmišljaju ako osnujem profesionalnu postrojbu onda će mi država platiti te profesionalce. Ako imate zaposlene u DVD-u kojih ima u Hrvatskoj u mnogim dobrovoljnim vatrogasnim društvima po jedan, dva, kao neka profesionalna jezgra onda vam država ne daje ništa. Tako da npr. na našim otocima, mojim Brač, Hvar, Vis ili drugim otocima u Hrvatskoj koji nemaju javne vatrogasne postrojbe, znači ove profesionalne njima država ne izdvaja niti jednu kunu za vatrogastvo. A ovi koji imaju tako smo i u Vodicama dugo razgovarali hoćemo li osnovati profesionalnu postrojbu i mi smo u Hrvatskoj vatrogasnoj zajednici išli molbom prema ministarstvu odnosno Vladi da se svima ravnomjerno rasporede sredstva za vatrogastvo po tim kriterijima broj stanovnika, požarno opterećenje ili kako već, po tim kriterijima koji su definirani u vatrogastvu kao opasnost. Međutim, na žalost nikad nismo došli do toga i mi imamo danas situaciju u Hrvatskoj da samo jedinica lokalne samouprave koje osnuju profesionalnu vatrogasnu postrojbu onda njima država izdvaja po tim kriterijima nekakav iznos za svako profesionalno vatrogastvo. Jasno, ta sredstva se stalno smanjuju jer je uvijek isti iznos tih 300 milijuna, a sve više postrojbi što osnujete oduzima se onima koji već imaju profesionalne postrojbe. I zato je došlo sa 48 na 66 postrojbi, to je jedan loš kriterij i sigurno trebala bi Vlada razmišljat o tome da se ide kriterijem ravnomjerne raspodjele svim postrojbama. Jer ako znate da u Hrvatskoj imamo 55 tisuća operativnih vatrogasaca, to su oni koji izlaze na požar, koji imaju zdravstveni pregled i onu osnovnu oprema za izlazak na intervenciju, a od 55 tisuća mi imamo samo 2.500 profesionalnih vatrogasaca u Hrvatskoj. Ne težimo većem broju jer nemamo sredstava, uvijek je to isti problem nema sredstava i ovo malo sredstava ako ostavite nešto više onda uzima se od tog. Na žalost, mnoge jedinice lokalne samouprave one nemaju nikakvu organiziranu vatrogasnu službu, ni profesionalne ni dobrovoljne vatrogasce. I onda one sklapaju ugovore sa nekim susjedima, a neki na žalost zbog siromaštva ništa. Kako smo mi visoko turistička zemlja i zemlja koja ima znatan prihod od turizma onda je logično da se, a imajući u vidu ove probleme sa požarima da se pažnja posvećuje vatrogastvu i moram reći sve Vlade do sada su uvijek imale razumijevanja i ne možemo uložiti prigovor da je neka Vlada nas zapostavljala jer se uvijek nastojalo i programom Vlade da ljetni period napraviti, pomoći vatrogascima i uvijek sufinancirat. Međutim, vrlo je to problematično jer na žalost mi dijelimo očito realnost hrvatskog društva. U Hrvatskoj prosjek starosti vatrogasnih vozila u javnim vatrogasnim postrojbama je 17 godina. A u dobrovoljnim vatrogasnim društvima 24 godine. Ja mislim da nije toliko niti stanovništva prosjek da nešto bolje stojimo kod stanovništva i to je onda razlog da mi kada se dogodi neki požar onda se čudimo kakvo je stanje vatrogasnih vozila. Bio je jedan program Vlade ono 210 vozila od 2003. do 2008. se ta vozila isporučivala. Evo sad je dobar vjetar ove godine zbog ove izuzetne situacije, to ste vjerojatno svi i upoznati da je Vlada donijela odluku da se iz ove premije rizika odnosno europskog fonda za rizike tih 30 milijuna eura od 210 koliko je predviđeno za poplave i rizike u Hrvatskoj izdvoji tih 30 milijuna eura za vatrogastvo odnosno za kupovinu vatrogasnih vozila, unapređenje vatrogasne veze komunikacija. To će na žalost donijeti samo nekih 80-tak vozila, ali bolje je i to nego ništa. Znači, naša šansa su europska sredstva. Međutim, mi nismo, vi ste vidjeli ovdje kada je bila nedavno Strategija domovinske sigurnosti, ja sam amandmanom ubacio vatrogasce u to jer obično kada nema problema onda svatko kaže pustite vatrogasce. Ali evo kada se dogodi kao ovo ljeto onda evo sada smo ušli u Strategiju domovinske sigurnosti, ali mi kao država nemamo kvalitetnu strategiju koja je jasno definirala dok su Poljaci, Česi uspjeli napraviti da u sve strategije zaštite od požara i rizika stave znatna sredstva i odrede se za kupovinu vozila, izgradnju vatrogasnih domova. Na žalost kod na su problem i vrtići, i škole, i javne ustanove i domovi starih i sada u toj stalnoj bitci uvijek vatrogasci obično dobiju najlošiji kraj. Mi smo jedna od bolje organiziranih država u Europi jer i veliki broj požara je to rezultirao da i opremljenost vidjeli ste imamo 6 kanadera, 6 … [[Govornik se ne razumije.]] traktora da smo mi evo kao mala država dali pomoć jednom Izraelu. Onda pokazuje da ipak ono što sam rekao prethodno sve vlade su te koje su se ipak brinule za vatrogasce, ali na žalost ukupno stanje u našem društvu i financijski problemi su rezultirali da je vatrogastvo u tom stanju u kakvom je. Evo, ja apeliram na sve vas, posebno na naše ministarstvo koje nas prati da vatrogastvo imamo razumijevanje za vatrogastvo i da se nastoji kroz europske fondove, kroz kvalitetne strategije predvidjeti mjesto za vatrogastvo, a samim tim i mogućnost korištenja europskih fondova. Naš veliki problem je to što je 2005. godine se osnovala Državna uprava za zaštitu i spašavanje kada je glavni vatrogasni zapovjednik premješten u Državnu upravu za zaštitu i spašavanje. Tako da vatrogastvo do županijske razine ima jasnu vertikalu, a onda iznad županije kada dođete na državnu razinu onda se dijeli na dva dijela. Jedno je glavni zapovjednik koji je u Državnoj upravi za zaštitu i spašavanje, a ovamo je Hrvatska vatrogasna zajednica i kompletno vatrogastvo. Međutim, evo i nakon ove sezone nizom razgovora mislim da će biti razumijevanja da taj glavni vatrogasni zapovjednik prvo da ga imenuje Vlada, a drugo da bude u Hrvatskoj vatrogasnoj zajednici. Jer na žalost, on trenutno ima razinu činovnika u Državnoj upravni za zaštitu i spašavanje. Nije niti zamjenik glavnog vatrogasnog, ovaj ravnatelja Državne uprave za zaštitu i spašavanje. Tako da evo mnogi su i bremeniti problemi u vatrogastvu odnosno ti organizacijski. No bez obzira na to vatrogasna organizacija u Hrvatskoj postoji 140, 150 godina društva, a 140 godina je organizirana Hrvatska vatrogasna zajednica. To najbolje znate i vi koji ste iz kontinentalnog dijela Hrvatske gdje su vatrogasci još puno bolje i razvijeniji odnosno više organizacija, više vatrogasaca ima nego na priobalju jer to je stara tradicija Austrougarske i zahvaljujući Austrougarskoj i njenom sustavu vatrogastva mi baštinimo tu najrazvijeniji način vatrogastva jer danas je Austrija i Njemačka najrazvijenije države kada govorimo ili najbolje organizirano vatrogastvo. Naša želja je upravo to da i mi težimo prema tom modelu i da hrvatsko vatrogastvo bude da nam bude uzor Austrija i Njemačka jer to je najbolje vatrogastvo. Na žalost danas imamo neke tipove koji bi htjeli centralizirati vatrogastvo, koji bi htjeli ruski model. Ruski model je ono komunističko-diktatorski bio on je centralizirao vatrogastvo, stavio ga je u policiju i danas je to vatrogastvo uništeno. I Rusi dolaze u nas snimati stanje dobrovoljnih vatrogasnih društava da bi imali takvo vatrogastvo. Jer danas je vatrogastvo način življenja u najvećem dijelu Hrvatske jer tamo su tri člana obitelji djed, unuk i otac znači, tri generacije i to je ta snaga da je vatrogastvo proživjelo sve ovih 150 godina u Hrvatskoj. Evo ja molim i apeliram na gospodina našeg državnog tajnika i ministarstvo da ne podlegne tome i da vatrogastvo ne centraliziramo jer to će biti onda uništenje hrvatskog vatrogastva. Jer naša tradicija je rezultirala da mi u 150 godina imamo najbolje organizirano vatrogastvo u ovom dijelu Europe skupa sa ovim Austrijancima i Nijemcima. Samo kada popravimo državni i društveni standard onda će se popraviti i stanje u vatrogastvu. I evo što se tiče same ove revizije mi pozdravljamo reviziju. Uvijek je dobro i zahvaljujem reviziji jer ti ljudi iz revizije bar ono što sam ja čuo na svim razinama gdje je bila revizija su bili korektni, savjetodavni jer mnoge ovo Hrvatska vatrogasna zajednica, vatrogasne zajednice gradova i profesionalne postrojbe one imaju dobro organiziran sustav i plaćene ljude i oni to mogu napraviti kvalitetno, ali mnoga dobrovoljna vatrogasna društva – vi niste bili u njima - jer imamo društva dobrovoljna vatrogasna koja imaju 10 tisuća kuna godišnji prihod. Sada možete zamisliti što može netko, to je najčešće na žalost u Slavoniji 10 tisuća kuna godišnje prihod je toga društva i onda revizija, nisu niti obavezni valjda prijavljivati i tako. Ali ima i društava na priobalju, kako na priobalju gori tako su i gradonačelnici i načelnici najosjetljiviji i onda se vatrogastvo najbolje financira i društva su tamo dobra. Tako da su dobrovoljna društva u rangu možda i puno bolja nego i neke postrojbe manje u nekom dijelu države i oni imaju znatna sredstva i tamo je dobro da se ide u reviziju i dobro je da se vidi da se kontrolira i djelovanje tih društava. Problem nam je HANF-a to ste i vi primijetili, odnosno nije HANF-a, nego osiguranje, jer mi nikako ne možemo ući u trag koliko osiguravajuće kuće moraju platiti za zaštitu od požara. Jer oni imaju kompletan rizik i za poplave, potres i ovo, i kad smo mi došli tražit koliko je za vatrogastvo, da oni to ne vode posebno. I onda automatski nam ne mogu dati koliko bi ono to trebali izdvojit, jer moraju izdvojiti postotak za vatrogastvo, da oni to nikako ne mogu daju nam to odoka, i onda to stvara silne minuse. Vi ste vidjeli ako pogledamo zadnjih 10 godina, evo Croatia osiguranje od kad je išla u privatno koliko su se drastično smanjili prihod od Croatia osiguranja, a ove druge privatne kuće one isto tako, oni kalkuliraju. Ja ne mogu govoriti da oni lažu sa ove govornice, ali išli smo u HANF-u misleći da oni mogu ući kontrolno u to, međutim, oni nas uvjeravaju da nema, da se ne zna koliko oni moraju uplatiti jer se ne vodi odvojeno zaštita od požara i evo tu smo u problemima to ste i vi primijetili. Ovo što se tiče autocesta, tu je bio u prijedlogu novi zakon o cestama koji je to trebao regulirat da vatrogasci imaju sa ENC-om prolaz pa da se onda to na kraju regulira, međutim, evo u očekivanju smo tog zakona, kad se on donese onda će se riješiti i ovo pitanje autocesta. Evo hvala lijepa Reviziji na korektnosti i na dobro obavljenom poslu. I ja apeliram još jedanput na ministarstvo da uvaži i da ne dopusti pojedincima zločestim koji su već biti u državnoj upravi koji su sad otišli u ministarstvo ponovo i koji pokušavaju napraviti zlo vatrogastvu. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo niz replika. Ja lijepo molim da se skoncentriramo na financijsku reviziju vatrogasnih organizacija. Naravno o vatrogastvu možemo pričati puno i treba pričati ali u nekoj drugoj prilici, sada idemo se skoncentrirat na financijsku reviziju, to je tema. Evo imamo, prva replika uvaženi zastupnik Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, poštovana revizijo. Ja neću baš poslušati u potpunosti vas potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, jer ste rekli da se držimo isključivo revizije, nego ću replicirati kolegi Sanaderu koji je govorio općenito o vatrogastvu. Ali jasno da se tiče, ali tiče se i revizije koja će sigurno imati svoje mišljenje vezano uz to. Gospodin Sanader je govorio u ime HDZ-a, Kluba HDZ-a ali vidim da je govorio u ime svih vatrogasaca Hrvatske jer je on glavni vatrogasni zapovjednik Hrvatske vatrogasne zajednice i vidim da je definitivno u temi. On je spomenuo jednu temu koja je vrlo aktualna pogotovo kod svih čelnika jedinica lokalne samouprave. Svi načelnici i gradonačelnici svjesni su koliko je vatrogastvo važno u Hrvatskoj, ne samo kad je požar, nego i kod drugih nedaća. Kod poplave znamo da se isključivo možemo osloniti na vatrogasce. Ali ja ću aktualizirati jedan drugi problem, a to je način financiranja hrvatskih vatrogasaca. Kad govorim hrvatskih vatrogasaca onda su to svi skupa. Mi imamo javne vatrogasne postrojbe, 66 javnih vatrogasnih postrojbi i oni dobivaju iz države 320 milijuna kuna koliko ja znam, 320 milijuna kuna. E sad, tu je problem. Kad govorimo o javnim vatrogasnim postrojbama one su uglavnom u gradovima i vrlo malo jedinica lokalne samouprave i manjih općina koriste usluge tih javnih vatrogasnih postrojbi jer znamo da postoji onih 15 milijuna, djelovanja i da oni to moraju zadovoljavat. E sad moje bi bilo pitanje ali i prijedlog. Mi govorimo o tome da je država nekome majka, nekome maćeha. Majka je onima koji financira gradovima preko javnih vatrogasnih postrojbi, a one male siromašne općine ne dobiju niti kunu. To se mora promijeniti. Mora država brinuti i o malim općinama i gradovima kojima se ne financiraju putem javne vatrogasne postrojbe i dati sredstva kod njih. Znači, decentralizirati. Ja sam na brzinu izbrojio svaki stanovnik bi trebao dobiti 75 kuna od 300 milijuna kuna koliko ih imamo na raspolaganju i to bi bilo dovoljno da općine financiraju vatrogastvo u potpunosti. Hvala.
Hvala lijepo. Evo niste se držali teme ali evo. Izvolite kolega Sanader će nešto reći s tim u vezi.
Pa evo htio bih ispraviti krivi navod, znači 300 milijuna kuna ne 320. Ali to je ono o čemu sam ja i govorio evo ovdje kolegica Branka je bila načelnica Vodica i jedno 4 godine smo razgovarali o tome. Ona je dolazila, daj osnovat će javnu postrojbu, ja kažem, nemoj osnovat, borimo se tamo sa Vladom da se svima decentralizira, da se ne decentralizira samo ovima. Obećanja smo imali 2009. smo imali obećanja da ćemo do 2012. sve to riješiti, pa onda to nije prošlo, pa je došla kriza. Evo Bulj je naš moj kolega zastupnik također, meni kaže, šta vi niste u Splitu osnovali postrojbu? Evo upravo iz tog razloga jer smo želili da se svima ravnomjerno podjeli, a ne da mora netko osnivati javnu postrojbu da bi dobio od države 5 kuna. Jer tragedija da naši otoci, ono što sam rekao, nemaju niti jednog vatrogasca kojeg plaća država, a ne znam Grad Zagreb ima 350 vatrogasaca. Gradu Zagrebu dajemo još 300 ali moramo dati i drugima. I to je ta nepravda koja je napravljena i koju evo kod svih Vlada pokušavamo ali nikako to izborit da se, nekih po procjenama koje smo mi napravili u Hrvatskoj vatrogasnoj zajednici trebalo bi još nekih 150 milijuna i onda bi pokrili cijelu Hrvatsku. Ja sam više pobornik da se tih 150 milijuna dodijeli jer ovako gradonačelnik i načelnik, kaže pa šta ću se mislit osnovat ću javnu postrojbu skinut sa sebe odgovornost i država će platit. Zato je došlo sa onih 48 postrojbi na 66 i za dvije godine doći će na 70, 80 postrojbi. Jer će ljudi reći nek plaća država. Zato ste vi u pravu.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Ante Bačić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Sanader. Evo nakon ove katastrofalne požarne sezone povukla se tema upravo oko financiranja vatrogastva nešto ste spominjali u svom izlaganju, pa me evo konkretno zanima. Hrvatska vatrogasna zajednica javne vatrogasne postrojbe su proračunski korisnici dok dobrovoljna vatrogasna društva su neprofitne organizacije. Evo neki zapovjednici su čak nakon ove sezone vatrogasne su upravo spominjali taj model da se vatrogastvo prebaci pod Ministarstvo unutarnjih poslova, vi kao predsjednik Vatrogasne zajednice, zanima me vaše mišljenje kako bi to izgledalo, bi li to doprinijelo razvoju vatrogastva baš konkretno kod nabavke opreme, bi li to povećalo proračun naše vatrogasne zajednice ili bi nas zapravo unazadilo u razvoju? Hvala.
Odgovor, poštovanog zastupnika Sanadera.
Pa evo ja sam to rekao, ja sam apsolutno protiv centralizirana vatrogastva jer centraliziranje vatrogastva bi nas dovelo u ruski model. To je model koji je bio specifičan za sve one istočne zemlje i danas je njihovo vatrogastvo mrtvo. Mi u našoj državi gdje imamo probleme sa požarima otvorenog prostora najveće, tu narod mora biti vatrogastvo. Što znači? Što više ljudi i ovu tradiciju koju imamo i snagu dobrovoljnog vatrogastva ojačati još više. Evo, u Splitu je Torcida došla i gasila je požar ali ljudi nisu bili niti obučeni, niti opremljeni. Znači da je netko stradao tada, tko bi odgovarao? Ja sam pozvao tada, a i sada pozivam naše građane da se uključe u sustav ili dobrovoljnog vatrogastva ili gorske službe spašavanja i Crvenog križa jer civilna zaštita to su njene operativne snage i samo tako mi možemo se suprotstaviti tim problemima. Mi ne možemo imati toliko profesionalnih vatrogasaca koliko treba u ljetnom periodu da bi se gasili požari, jer jedna profesionalna postrojba koju imaju Vodica, sutra Sinj ima 20 vatrogasaca. Stavite u 4 smjene to je 5. Računajte da je jedan od njih zapovjednik, da jedan mora biti tajnica, da ne spominjem računovodstvo i ostalo da netko mora ostati u domu kada izlazi vozilo van, da jedan od tih je vozač. Znači tko ide gasiti? Može biti jedan vatrogasac i jedan vozač eventualno i to nije rješenje problema, a 20 ljudi košta. Računajte da je 10 tisuća kuna bruto plaća bez opreme, bez ičeg drugog, pa onda vidite koja su to sredstva, a ja apeliram i znam da ima snage jer ima tradicije da mi naše građane koji su voljni koji imaju snage i volje, mnogi mogu biti rezervni sastav, ali je to sigurno bolji model, nego ovo centraliziranje. I rekao sam na žalost došao je jedan i sada u ministarstvo gospodin tamo koji pokušava taj model. Ja se s njim tučem već 10 godina, ali ja se nadam da će vatrogasci pobijediti u toj bitci.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega Sanader, kako ste rekli naši građani, većina naših građana pa i mediji vatrogasaca se sjete kada se događaju ovakve katastrofe koje smo imali prilike vidjeti diljem Dalmacije. Ono što mi čelnici jedinica lokalne samouprave itekako znamo da je ogroman postotak svih onih vozila, sve one opreme na tim požarištima su činila upravo operativna sredstva dobrovoljnih vatrogasnih društava koja su većinom odnosno uglavnom isfinancirali gradove i općine. I tu je onih 1,5% naše obveze financiranja nabavke te opreme i opet se vraća na ono što je evo i moj kolega prethodno govorio o tome što se financira iz državnog proračuna, što se financira iz proračuna jedinica lokalne samouprave. Ja sam uvjeren da su i prilikom obavljanja revizije revizori mogli vidjeti da brojna dobrovoljna vatrogasna društva imaju različit način vođenja knjigovodstva, pa nekima to vode knjigovodstveni servisi. Ja ne vidim razloga zašto bi dobrovoljno vatrogasno društvo koje financira isključivo jedinica lokalne samouprave nitko drugi, zašto ne bi i knjigovodstvo mu vodio djelatnik u jedinici lokalne samouprave. Već samim tim su uštede po 10-tak, 20-tak tisuća kuna ovisno o vatrogasnom društvu, a ne govorim o vatrogasnim zajednicama, da ne govorim o tome da bi pokrili operativni plan na području jedinica lokalne samouprave da i pored vatrogasnih društava i pored vatrogasne zajednice koju imaju jedinice lokalne samouprave na svom području imaju sklopljene nekakve ugovore sa javnim vatrogasnim postrojbama, pa to još dodatno plaćaju. Ovo govorim iz razloga što je upravo i revizija i vaše izlaganje, a i svi mi na terenu to dobro znamo koji smo čelnici jedinica lokalne samouprave da je vatrogastvu potreban puno jači suport u smislu zakonske regulative koji će definirati ove stvari. Po meni onaj model dok je vatrogastvo odnosno profesionalni dio vatrogastva bio pod MUP-om još bio po meni na neki način i možda kvalitetnije rješenje nego ovo danas. Ali u svakom slučaju decentraliziranje ovih funkcija onda neka se spuste na jedinice lokalne samouprave i sredstva, a ne da nam se samo pripisuju obveze.
Hvala. Uvaženi zastupnik Sanader će odgovoriti.
Evo uvaženi kolega vi govorite apsolutno kao svaki gradonačelnik i načelnik. Dobili ste opterećenje i logično želi se uvijek riješiti toga problema zašto bi to imali kod sebe. Međutim, imali smo mi situaciju 2003. kada je osnovana javna postrojba u Imotskom, pa onda dvije godine država nije dala sredstva za tu postrojbu, pa su ljudi 2 godine bili bez plaće. Isto je bilo u Metkoviću, znači 2 godine su ljudi bili bez plaća jer je država u jednom momentu prestala financirati javne postrojbe i to je strah koji je kod vatrogastva, dobrovoljnog vatrogastva osnujete postrojbu, a sutra država promijeni neki zakon ili plan i to padne onda na teret jedinica lokalne samouprave. Što mislite da u Vodicama sada tih 20 ili koliko ima vatrogasaca, 26 vatrogasaca, 16 znači 20-tak vatrogasaca padne na teret, još su Vodice dobre jer imaju neki prihod turistički. Ali uzmite neku slavonski manji gradić ili općinu koja bi dobila 20 ljudi na svom proračunu, može odmah bankrotirati. Mi si apsolutno ne smijemo dozvoliti da se decentralizira bilo kakva funkcija bez da se decentraliziraju sredstva i moramo se boriti za decentralizaciju da se decentraliziraju sredstva za vatrogastvo, a onda ćete vi načelnici procijeniti skupa sa stručnim ljudima u vatrogastvu što je vama najbolji model, koliko. Gledajte, ja živim u Gradu Kaštela, 45 tisuća stanovnika. Imamo 9 profesionalnih vatrogasaca, ali imamo 3 društva jaka sa jakim dobrovoljnim vatrogastvom i odlučili smo se za taj model jer smatramo da je najučinkovitiji i financijski najbolji jer se sa malim brojem profesionalnih vatrogasaca držimo sustava. Ali grad izdvaja sredstva i za dobrovoljno vatrogastvo i to je jednostavniji model. Ne može se bez profesionalnih vatrogasaca, samo treba uvijek vidjeti koliko to košta. Lako je imati kada ti drugi plaća i zato vi načelnici i gradonačelnici morate dignuti svoj glas i tražiti ravnopravnost ili osnujmo svi javne postrojbe, pa onda kako završimo.
Hvala. Ja vas lijepo molim dajmo se držimo teme. Pričamo općenito o vatrogastvu što ponavljam jest važna tema, o financiranju vatrogastva itd. Međutim, tema je financijska revizija, molim vas. Sljedeća je replika uvažene zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Sanader, kad govorimo i o revizijama pa smo čuli prethodno od kolega usporedbu javnih vatrogasnih mada sam ja iznijela kritiku koliko koja javna vatrogasna postrojba dobiva sredstava, dobrovoljna vatrogasna društva ne dobivaju nikakva. Međutim, spomenuli ste i vi da ima onih jedinica lokalne samouprave koji nemaju organiziranu vatrogasnu službu. Čini mi se da su oni još najmudriji i najpametniji jer oni sklope nekakav ugovor sa susjednom jedinicom lokalne samouprave, kažu ne možemo izdvojiti više od neki 5, desetak tisuća kuna i oni su se time zaštitili. Članak 3. Zakona o vatrogastvu kaže da je propisano da općinski načelnik, gradonačelnik i župan ima obvezu skrbiti o potrebama i interesima građana na svom području za organiziranjem učinkovite vatrogasne službe pri čemu se planom zaštite od požara utvrđuju zadaće i područja itd. I sad, oni savjesni čelnici oni donose plan procjene ugroženosti od požara, mi znamo da se to naručuje, da to kad stručnjaci izađu na teren pa vide koliko hektara je površine ta jedinica lokalne samouprave, koliko građana štiti, posebno kod nas u ljetnim mjesecima, da ta procjena pokaže u pravilu minimalno 20 zaposlenika i djelatnika. Kad to donese gradsko, odnosno općinsko vijeće onda je sva odgovornost na čelniku da to i osigura, kako i iz kojih sredstava. Zaista, pod hitno bi trebalo ići u izmjenu načina financiranja, ja ću se priključiti svim ovim kritikama koje su rekli i kolege neovisno iz kojeg kluba zastupnika dolaze. Hvala.
Hvala. Uvaženi zastupnik Ante Sanader.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice, apsolutno ste u pravu, neodgovorni pojedinci, neodgovorni načelnici i gradonačelnici idu na kalkulaciju hoće platiti 5 tisuća kuna kazne ako nemaju ustrojen sustav. Međutim, ima jedna druga opasnost o kojoj oni ne razmišljaju, da izgori kuća tom gradonačelniku, nekom njegovom građaninu, on i po ovom zakonu i po Ustavu je odgovoran za zaštitu od požara. Znači, on bi, i on osobno bi vjerojatno imao odgovornost a i ta općina bi morala nadoknaditi štetu tom građaninu. Jer ste vi dužni njemu osigurati zaštitu od požara kao i hitnu pomoć, ne hitna je županijska, ali ono što je u nadležnosti, dječji vrtić, ne znam. Tako i ovo, vi ste to odgovorni po zakonu. To što vi to ne znate da ste odgovorni i što vi izbjegavate to vas ne oslobađa od odgovornosti kad se dogodi nekakav događaj pa vas netko sutra tereti za troškove koji su nastali, ili ne daj Bože poginulog čovjeka. Vaša je odgovornost kao načelnika i gradonačelnika za to i vi snosite zakonsku odgovornost i kaznu za takve slučajeve. Ja znam da ima ovih o čemu vi govorite ali to revizija ne može riješiti, to nije u nadležnosti revizije to je u nadležnosti inspekcije, odnosno zakona koji mora rigoroznije kažnjavati te koji ne poštuju zakon i ne osnuju postrojbu.
Slijedeća je replika uvažene zastupnice Božice Makar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Gospodine Sanader, pa evo točka dnevnog reda točno je da je izviješće o obavljenoj reviziji u vatrogastvu, ali vi ste se isto većinu svog izlaganja zadržali na onome što je najbitnije u vatrogastvu, a to je njegova djelatnost. Međutim, ja ću ipak malo na ovaj dio što se tiče revizije jer moram reći da od 89 revizija koliko ih je izvršeno, da sam zapravo začuđena koliko su dobri rezultati, s obzirom da znam s kakvim se sve problemima susreće na terenu vatrogastvo. Ako krenemo od DVD-a kao neprofitne udruge, u istoj vatrogasnoj zajednici unutar koje posluju ta dobrovoljna vatrogasna društva, odnosno, djeluju, svako je registrirano ima svoj OIB ima osposobljene vatrogasce i zadovoljava one osnovne kriterije. Međutim, i tu imamo razlike. Neka rade preko žiro-računa vatrogasne zajednice, neka imaju vlastite, neki sami pokušavaju voditi knjigovodstvo, neki nađu nekoga da im vodi bez bilo kakve naknade jer stvarno nemaju od kud platiti. Njihovo je osnovno ono da budemo vatrogasci jer je to naša tradicija da pomognemo ljudima. Pa događa se čak i u tim manjim mjestima da dobiju i vatrogasna vozila u donaciju. Tamo u mom kraju dosta je bilo donacija iz Engleske. Neki nisu željeli primiti jer su rekli kako ćemo ih održavati. I stvarno moram reći da bi morali poraditi na tome da pomognemo tim DVD-ima, tim vatrogasnim zajednicama da nađe se neki modul da i oni mogu normalno poslovati odnosno, zadovoljavati ove zakonske propise. I samo da vas pitam, da li smatrate da li je potrebna nova kompletno zakonska regulativa o onome što je bilo tu rečeno da treba urediti pravednije uvjete za vatrogasne postrojbe profesionalne i one operativne i ovo što je skrenuto bilo kako zapravo nisu ni DVD-i ni vatrogasne zajednice ni javne postrojbe koji su napravili ove prekršaje i stavljeno je na mišljenje što se tiče cestarine, da li će se moći unutar postojećih zakona riješiti nekim pravilnicima i propisima? Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Sanadera.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice vi ste dobro detektirali probleme jer očito poznajete problematiku. Mnoga društva dobrovoljna njima vode općine, sve ide, oni su proračunski korisnici i HVZ je proračunski korisnik i direktno ide preko Riznice, znači nema nikakve autonomije u tom smislu. Ali ljudi nalaze razne načine i sigurno da treba zakonodavno pokušat riješiti, ne znam, sportaši imaju 1.700 bez ikakvih poreza, vatrogasci za svaku kunu plaćaju porez. Od tog da se stimulira sezonski vatrogasac koji radi, radi za 3.500 kuna, te najteže poslove i one najteže požare kad su bili. Tako da ima tu niz stvari koje treba regulirat. Međutim, evo vatrogasci su nekako skromni pa uvijek smatraju trebamo dijeliti sudbinu ili stanje u društvu i onda se puno ne bune, ali kako je to vi znate po nekim mjestima posebno na kontinentu gdje je cijelo selo u društvu, svi su organizirani i ljudi se tu snalaze i ne traže pomoć od nikoga. Rekao sam ja sam bio u slavonskom mjestu 10.000 kuna ima proračun za cijelu godinu. Šta može od tog? Ni struju ne može platit ili gorivo ako ima neko vozilo. Tako da evo, morat će se posvetiti veća pažnja, morat će se zakonskom regulativom riješiti one stvari koje se mogu riješiti. Mi ne možemo očekivati niti vatrogasce, to je da se preko noći sa vatrogascima sve riješi, jer je to nemoguće. Dok, netko tamo nema ni osobni dohodak, dok ljudi imaju mirovinu 1500, ili 1000 kn, onda mi ne možemo tražiti da sad vatrogascima se sve ovo riješi, da se kupe nova vozila, novi dronovi, to je nemoguće. Ali, mogu se mnoge stvari dovesti u red, da se olakša život. I ovo što ste rekli, za reviziju isto tako, evo možemo biti svjedoci da samo jedno društvo imalo negativnu ocjenu, da su bile sve ocjene pozitivne i da je to ipak znak, da se vodi jedna velika briga i s obzirom na godine staža, ljudi su i naučili, ako se stalno mijenjaju propisi, pa je to problem.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Sanader, dakle, mogu još jedanput reći, da cijenim sve vaše napore u borbi za bolji položaj vatrogastva u RH. I ako se sjećate i kada smo razgovarali o strategiji domovinske sigurnosti, sam sam tražio da uđe u samu strategiju ime vatrogastva. I s tim, u vezi vaša opaska, nije dobro ovo što sad danas imamo, Državna uprava za zaštitu i spašavanja ili glavni vatrogasni zapovjednik, nije čak ni u rangu ni ravnatelj Državna uprava za zaštitu i spašavanja i moje mišljenje je da bi on makar trebao biti u rangu državnog tajnika. Ali, vratimo se na ovu reviziju i izvješće. Dakle, ja se slažem s kolegicom, dobro je još ovo izvješće pokazalo, izvješće je odlično napravljeno i dobru sliku još daje. S obzirom na sve uvjete o kojima smo svi govorili. Riječ je ozbiljnom poslu. I država se prema ovom ozbiljnom poslu mora ozbiljno ponašati. Pročitati ću sad iz dijela revizije, program rada, vatrogasna organizacija, svoje zadaće i ciljeve provodi na temelju odredbi Zakona o vatrogastvu, Zakona o zaštiti od požara, Zakona o zaštiti i spašavanju, Zakon o sustavu civilne zaštite, planom intervencije kod velikih požara otvorenog prostora, program aktivnosti u provedbi posebnih mjera zaštite od požara od interesa za RH, statutima, programima rada, financijskim planovima i drugim aktima. I tu ne zaboravimo još što je i kolegica Jurinčev Martinčev govorila i plana zaštita od požara jedinica lokalne samouprave i općenito onog civilno zaštite. Dakle, to su ozbiljne stvari. Vi ste rekli da više operativnih vatrogasaca ima u DVD-ima nego u javnim vatrogasnim postrojbama. Prema tim ljudima država mora pokazati odgovornost. Čak sam ja primjerio u Zakonu o vatrogastvu, da ne stoji ni onaj minimum, da čak se tamo kaže ako netko pogine prilikom gašenja požara, da će mu jedinica lokalne samouprave, na teritoriju kojem je poginuo, će mu osigurati sahranu. Pa mislim, tim stvarima moramo puno ozbiljnije pristupati. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Sanadera.
Pa gledajte, vi ste isto dobar poznavatelj ove problematike, kao i mnogi ovdje ljudi u našem Saboru, ali dobrovoljni vatrogasac, ako je ozlijeđen na požaru i ima nekakav problem, on nema nikakva prava, jer kao nije zaposlen, ne može iz rada, ne može, dobiti nikakvu naknadu, zato što se ozlijedio na požaru, koji nije njegov posao. Profesionalni vatrogasac može. Normalno, jer to radi. Tako da i taj detalj i puno tih stvari koji, ali ja sam dopise pisao, stotine dopisa evo, koje smo pisali, jednostavno nemamo odgovor. I ja sam ponosan što stvarno u vatrogastvu nema podijele ni po strankama ni po ničemu. Mi smo tu stvarno, jedno pokret zajednički i tu nema podjela, ali nažalost, ne možemo probiti vrata u niti jednoj vlasti koja dođe, jer se zaboravi vatrogasci. I apsolutno mi … [[Govornik se ne razumije.]] tražimo da ne budemo metla ničija. Mi nemamo razloga biti ničija metla. Vatrogasci imaju svoju strukturu jasnu, i zapovjednu i organizacijsku i 150 godina se to gradi. Znači ne može doći pojedinac sad, jer znate kakva je politika, dođe neki pojedinac, misli da je od njega sve počeo i onda on bi sad uređivao nešto jer on je vidio na televiziji vatrogastvo. A neki zapovjednici koji su 15, 10 g. radili u službi oni ništa ne znaju. Evo, protiv tih gluposti se mi borimo i protiv svih stranaka, odnosno, protiv svih politika koje nastupaju negativno. Evo, i to je i snaga i zato smo i preživjeli 150 g.
Poštovana kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Dopredsjedniče zahvaljujem. Evo ja bi samo htjela stati u obranu svih zastupnika sa bilo koje strane, koji su spominjali prvni oblik vatrogastva, jer on je itekako povezan sa financiranjem vatrogasnih zajednica i svakako kad nam dođe jedno izvješće revizije o financiranju vatrogasne zajednice, da ćemo se varati tog pravnog oblika, jer nakon ovog ljeta takve teme su se jako potezale. Ono što je važno reći, naglasiti, pa bi dala komentar na izvješće ove revizije da ne može dati stvarne potrebe u vatrogastvu, jer mi bi ih naravno voljeli tu vidjeti zato što 800 odnosno, čak 900 vatrogasnih društava. Nismo imali uvid u njihove financijske izvještaje, ne zato što oni krše neki zakon ili nisu vodili dobre evidencije, nego zato što do 20115. kao udruga nisu imali obvezu da uopće izrađuju financijske izvještaje. Tako da upravo nam to može dati, ustvari jedan drugi zaključak, da puno njih treba puno veća financijska sredstva, jer čim nisu u toj obvezi, već znamo da imamo male mogućnosti za financiranje. Kolega Sanader, je spominjao i 10000 kn, da one funkcioniraju. I htjela bi ovdje komentirati i pohvaliti ovaj komentar da se ide prema tome da održavamo tu tradiciju i dobrovoljna vatrogasna društva i da ne idemo prema javnim vatrogasnim postrojbama, jer to je upravo ono što smo zadnjih 150 g gradili i nikakvi novac i centralizirana sredstva ne mogu platiti srce. Imamo dosta primjera ovdje svakodnevno u saborskim raspravama kako trebamo decentralizirati stvari, pa se bunimo i protiv sustava i Hrvatskih šuma i Hrvatskih voda, kako funkcioniraju ti uredi. Kako su oni lokalno prepoznati, vidljivi i poznati, a upravo ovdje imamo vatrogastvo i mislim da nema nikakve potrebe da se ono ne unaprijedi i da se problemi ne rješavaju i da se samo rješavaju ukoliko su njihovi sustavi centralizirani kao i financije. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolegici Dragici Rošičić, odgovor kolega Sanader. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo, uvažena kolegice slažem se apsolutno s vama, da malo, ovoga, i ova revizija koja ste rekli, ona nije mnoga društva obuhvatila, jer mnoga praktično i nemaju nikakva sredstva, ali ako pogledate da je 60,2% ukupnog prihoda u cijeloj državi, znači od društava općina, gradova, županija i države 60,2% prihoda je obuhvaćeno ovom revizijom. Onda je to jedna dobra slika kad govorimo o financijskom a ne ukupno. Imamo 1816 društava i 66 postrojbi. To je skoro 2000 jedinica, pravnih osoba. Onda je ovo mali broj prema tomu. Ali važan je ovaj da se pregledaju oni koji imaju veći prihod. Mislim neka društva koja imaju 10000 kuna i takvih 50 ili 100 nemate šta praktično ni gledati. Ali sva veća društva, sve javne postrojbe veće i većih proračuna su pregledane. Tako da je to jedna slika i mislim da je evo dobro da je stanje ovakvo. Ono što su rekli moji prethodnici ovdje danas u raspravi, ali to je samo pokazatelj kao osnova nama da mi zastupnici smo odgovorni kroz zakone da pokušamo poboljšat stanje i da pokušamo sustav omogućit da može funkcionirat u punoj snazi.
Zahvaljujem kolegi Sanaderu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite. Nije nazočan. Rasprava završna u ime Kluba zastupnika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući, poštovani revizori, poštovani tajniče, uvažene kolegice i kolege. Protupožarna zaštita inače civilna zaštita i svi segmenti njezini moraju biti prije svega iskoordinirani i o ovom izvješću financijskom kad govorimo da moramo govoriti samo o financijskom izvješću koje je revizija napravila kao i sva svoja izvješća temeljem pokazatelja i činjenica i naravno nelogičnosti na koje upozoravaju. Međutim, vidim da je cijelu raspravu i kolega Sanader, inače vrijedi jedna stara poslovica kad pogriješite put kriv je vodič, a zna se tko vodi vatrogastvo u Republici Hrvatskoj. Prema tome, činjenica da sa ove govornice govorimo o vatrogastvu, a kad pogledamo samo javne vatrogasne postrojbe Hrvatska 302 milijuna kuna ima sredstava za 66 javno-vatrogasnih postrojba najmanje ima. Toliko je to nepravedno tu se slažem sa Antom Sanaderom, da najmanje sredstava ima Splitsko-dalmatinska županija koja je i najveća teritorijalno i po broju stanovnika. Primjer usporedit ću Istru. Istra je 4 puta manja teritorijalno, ima 30 milijuna kuna iz decentraliziranih sredstava. Splitsko-dalmatinska županija ima ravno 15 milijuna, 4 puta veća i 2 i pol puta više stanovnika nego Istarska županija. To je nepošteno i tu se slažem sa gospodinom Sanaderom, ali je činjenica da je žalosno da Kaštela nemaju javnu vatrogasnu postrojbu. Mi moramo njegovati dobrovoljno vatrogastvo, a drugo je dobrovoljne postrojbe koje su stare 150 godina, u mom Sinju 110 godina, ali je činjenica da je najveća županija Splitsko-dalmatinska je do nedavno imala samo dvije javno-vatrogasne postrojbe, a sam Split je veći po broju stanovnika od Istre. To je činjenica, a nećemo govoriti o otocima, nećemo govoriti o cijeloj Dalmaciji koja je zaboravljena, a koja je najugroženija po pitanju požara. Možemo po šumi, ali ja se slažem u načelu da je to nepravedno. Ali zašto baš nepravedno prema Dalmaciji? Zašto najmanje od decentraliziranih sredstava ide prema Dalmaciji. Ja sad tu postavljam pitanje. Bar da se računalo po broju stanovnika, po procjenama ugroženosti od požara i tehničke eksplozije ili tih elaborata i procjena koje rade stručnjaci to bih shvatio, nego ne mogu shvatiti da se najmanje izdvajalo u Splitsko-dalmatinsku županiju, a vidjeli smo kakvi su učinci imali i Šibenska županija, Šibensko-kninska i Dubrovačka da su to strašno ugrožena područja, velik teren, teren neprohodan dijelom i u ratu još i miniran tako da je teško uopće govoriti na ovaj način o vatrogastvu. I vrlo bitno je, vrlo bitno je da ne postoji hijerarhija, znači kao ni zapovjedna, ni vertikalna. Mi nemamo uopće subordinaciju, a to je vidljivo bilo u zadnjim požarima. I opet ću ponoviti na kraju. Kad pogriješite put kriv je vodič, a vodič je onaj tko upravlja vatrogascima. Onaj tko upravlja vatrogascima pa ne može se dogoditi da najmanje sredstava po glavi stanovnika imaju krajevi koji su požarom najugroženiji. Zbog toga je sinjsko Gradsko vijeće donijelo onu odluku o osnivanju. Zbog toga bi tribala imat i Kaštela i Solin i zbog toga bi tribalo bit više sredstava centraliziranih, da profesionalne postrojbe, a lokalne samouprave poticati udruge, dobrovoljna vatrogasna društva šta imaju obavezu zakonsku svi gradovi, pa tako i Sinj, Kaštela, Split i ostali gradovi. Znači javna vatrogasna postrojba to su profesionalci, to su vojnici koji u svim potrebama, svim ugrozama priskaču u pomoć stanovništvu, a dobrovoljna vatrogasna društva tribamo njegovat jer oni su oni koji u biti iznjedruju najbolje, koji će kasnije biti profesionalci. I tu nema ničeg drugog osim što triba biti ravnomjeran raspored financijskih sredstava i da triba imat bar po nekakvim izračunima i kriterijima šta sad nije. Reka sam vam usporedbu. Neke županije nemaju par kuna po glavi stanovnika za vatrogastvo, a neki imaju po 500. Hvala lipo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miri Bulju na ovoj završnoj riječi. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Ante Sanader, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, mi o ovoj temi dosta raspravljamo i vertikalno i horizontalno. Ja i dalje smatram da evo na primjer Sinj sad ste dobili 20 vatrogasaca ja mislim jel' da će bit 20 profesionalnih vatrogasaca. Koliko je u Sinju? 20 profesionalnih vatrogasaca ste dobili. Znači dvadesetak profesionalnih vatrogasaca oni ne mogu riješiti probleme zaštitu od požara vatrogastva u Sinju. Koštaju dva i pol milijuna. Najmanje samo za osobne dohotke. Kaštela ni dalje neće imati profesionalnu vatrogasnu postrojbu. Zašto? Jer dok mi ne donesemo državnu jasnu odluku i zakon koji će reći da se vatrogastvo decentralizira i da se da svima sredstva pa će onda svaki gradonačelnik i načelnik odlučiti šta će on na svom području napraviti, hoće li on. To je isto kao i vi u obitelji i svatko od nas, svatko kalkulira. Svi bi mi kupili nešto novo. Ja se zalažem da u Hrvatskoj bude 50 tisuća profesionalnih vatrogasaca ali jesmo li mi kao država to spremni, je li to možemo platiti? Ne možemo platiti. A imamo već tradiciju, imamo ljude, imamo iskustva, imamo htijenje, volju. I sad umjesto to njegovati i razvijati mi idemo na ovaj jednostavniji model ajmo mi od države uzeti, neka on meni da a ja ću zaposliti 20 ljudi i ja sam riješio problem. Ali vi ništa s time niste riješili, a vi kad imate 20 profesionalnih vatrogasaca vi imate dva u smjeni ponovo vam ponavljam. Jedan mora biti vozač, jedan mora ostati na telefonu, znači ide jedan vatrogasac i jedan vozač na intervenciju, oni ne mogu ništa napraviti. I to je problem. A s tim novcima mogli ste, kad vi budete jedan dan gradonačelnik onda ćete razmišljati šta vam je najpametnije napraviti kao bilo tko kod sebe kući. Tako da Istra je imala profesionalne postrojbe i ostale su, ona je imala i prije '90. profesionalne postrojbe i ostale su iste. Mi nismo imali, mi smo imali dobrovoljno vatrogastvo i tako je ostalo. I to ćemo razvijati dalje.
Zahvaljujem gospodinu Sanaderu. Odgovor kolega Bulj. Izvolite!
Ja bih opet pohvalio dobrovoljno vatrogastvo u Republici Hrvatskoj staro 150 godina. Govorim o jednoj stvari, to su udruge koje financiraju lokalne samouprave i grad Sinj izdvaja za dobrovoljno vatrogasno društvo milijun i 700. Javna vatrogasna postrojba je nešto drugo po ustroju ali je žalosno što temeljem procjena požarnih od eksplozija, od svih tih elemenata, broja stanovnika, nepristupačnost terena a to ima svaka lokalna samouprava što se ne donese koliko treba na jednoj Cetinskoj krajini, Imotskoj krajini, splitskom bazenu, otoke. Imamo otoke, nemaju niti jednu javnu vatrogasnu postrojbu. I žalosno je što Kaštela nemaju javnu vatrogasnu postrojbu, meni to nije jasno. Ali ja uvijek govorim kad pogriješite put tko je kriv? Vodič. Ja kad vas dođem u Sinj i kad pogriješimo put kriv je vodič, tako i vi kao čelnik vatrogastva u Hrvatskoj vi ste pogriješili put. Izvor je, znate gdje je greška? Nikada nije kada je potok prazan i malo ima vode nije krivo korito, kriv je izvor, slabo voda teče. U vama je problem gospodine Sanader. Dobrovoljno vatrogastvo njegovati a javne vatrogasne postrojbe trebaju biti iz tih dobrovoljnih vatrogasaca koje lokalne samouprave kao udruge financiraju trebaju biti najelitniji, najsposobniji ljudi, to je vojska, to su profesionalci koji trebaju biti obučeni za najekstremnije uvjete u bilo kakvim rizičnim situacijama. Ali ne, vi bi sad udruge koje su gradovi osnovali da postanu profesionalci. Njegovati dobrovoljno vatrogasno društvo, oni trebaju biti izvor, ali opet vam ponavljam kaže rijeka nema vodotok. Nije krivo korito nego izvor a vi ste izvor, vi ste oni koji na čelu vatrogastva. I ako je itko u 20 godina javiše oštećen oštećena je Dalmacija, poglavito 2002. i šutnja ljudi koji su vodili vatrogastvo je katastrofalna a posljedice su viđene u zadnjem požaru gospodine Sanader.
Zahvaljujem kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite!
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulj, mi moramo nekada znati i moramo vidjeti šta je to uzrok požara bio i šta su radile županijske i gradske vlasti. Ove godine sam bio u Splitu i na moru i promatrao sam malo okoliš kako to sve izgleda. Ja smatram da je većina ovog požara bila kriva lokalna i gradska vlast. Mi imamo komunalne redare koji imaju plaće, koji obilaze okolo i gledaju šta se dešava i šta je tko uradio i šta tko nije. Pa tako isto da li su šume očistile puteve i da li su ceste napravile ono što je trebalo i upozorenja davale na vrijeme. Ja sam bio u Trogiru dole u ovom hotelu Medenoj pa sam gledao a pošto dolazim tamo često baš ove godine sam bio tamo pa sam vidio ona šuma u „Medenoj“ kompletno u travi od ovako jedno od metar. Netko je samo trebao baciti opušak da sve ono izgori. Pa pitam se čiji je taj hotel. Zašto to netko nije pokosio bar u sezoni? Evo, ja to vam otvoreno govorim, sada je to tako a nema nijedne klupe tamo koja ima da možete sjesti. I pitam vas, i to je uzrok pitanja svih pitanja. Znači, u šumi gdje je „Medena“ trava je od pola metra, staze su zarasle pješačke. Čiji je to hotel, ne znam, nebitna stvar ali on to mora održavati. I tako i sve druge stvari, moraju se trave održavati pa bi onda imali manje.
Zahvaljujem kolega Mišić. Odgovor kolega Bulj. Izvolite!
Pa složio bih se s vama to znači što se tiče protupožarne prevencije. Činjenica da brojne čestice zemlje gdje su nekada bila i stoka, gdje se obrađivalo da je to napušteno, da je to područje stvarno bi trebali komunalni redari tj. lokalne samouprave voditi više brigu jer ta zapuštena zemljišta korov sve, čak i tu postaju najčešće i divlja odlagališta i to su glavni uzroci nekontroliranih požara koji brzo planu, u blizini su naselja i tu bih se složio. Ovdje je tema to je vrlo bitno to da ne dođe do požara, mi govorimo da ne dođe do požara a ovdje govorimo kad je došlo do požara tj. o ljudima koji trebaju sprječavati te požare. To je prevencija koja je vrlo bitna i o kojoj treba razmišljati i treba znači prvo hrvatske šume gdje su vlasnici pitati šta rade i radi li išta netko i plaća, lokalna samouprava koja ima svoje djelatnike, koja je dužna i svoje komunalne tvrtke koje su dužne to odraditi ili privatnici koji su dužni naplatiti to, međutim činjenica je da vatrogastvo u Hrvatskoj, ja sam govorio o drugoj stvari. Mi govorimo ovdje o vatrogastvu, o financijskom izvješću o kojem se najmanje govori, izvješće je takvo kakvo je. Revizija odradi svoj posao profesionalno. Mi smo ovdje govorili o neravnomjernom raspoređivanju decentraliziranih sredstava za vatrogastvo i govorili smo o dobrovoljnim vatrogasnim društvima, ljudima, dobrovoljci koje obučavaju i ta društva treba njegova, ona su stara, moje sinjsko 110 godina za koji dan se proslaviti, to je ogroman kapacitet. Međutim, mi govorimo o javno vatrogasnim postrojbama, o profesionalcima, a najmanje sredstava ide u Dalmaciju, najmanje. Znači po glavi stanovnika najmanje poglavito u Splitsko-dalmatinsku županiju. I zato ću ja ovdje ponoviti, uvijek je problem u ljudima koji su na čelu. Ja ću ponovit ovu poslovicu staru, nije - problem je kad se izgubite putom u vodiču. A vodič je baš … šef vatrogasnih postrojba, vatrogastva Hrvatske i naravno da je tu problem od glave se rješava problem.
Zahvaljujem kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Silvano Hrelja.
Poštovani kolega Bulj, pažljivo sam slušao bar dio jedan vašeg izlaganja, ali mislim kao što je to uobičajeno u Hrvatskom saboru da najmanje govorimo o temi, jer tema je Izvješće Revizije za 2015. godinu i obuhvaća i javno vatrogasne postrojbe i dobrovoljna vatrogasna društva i vatrogasne zajednice. O tom Izvješću bi se moglo puno govoriti međutim, toliko je obiman da treba sjesti i ugrijati klupu. No, ja samo želim replicirati vam na par detalja. Prvo, da kako je osvrt bio na ovu godinu, javno vatrogasne postrojbe su najelitniji dio vatrogastva i treba ih stalno držati pod posebnom pažnjom. Ali oni su samo izvršni dio sustava. Sustav nije samo politički, i sustav nije samo financijski. Sustav mora imati ono što ste rekli, ne znam što ste pod time mislili, i svoje vertikalno i horizontalnu koordinaciju ili kako smo nekad zvali subordinaciju jel. Prema tome, mora se znati tko što nije organizirao u cijelom tom sustavu, a uzroci mislim, Revizija za to nije zadužena. Uzroci stanja visokog rizika zaštite od požara to je nešto drugo i mi tu analizu nemamo pred sobom, a vrijedilo bi je napraviti, vrijedilo bi reći da smo nenastanjena zemlja, da nemamo stoke, da nemamo obrađenog zemljišta i da su rizici užasno povećani. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Silvanu Hrelji. Odgovor kolega Bulj. Izvolite.
Pa kolega Hrelja, složio bi se da nije tema izvješća ali složio bih se da u prethodnim nastupima se govorilo o ovome problemu i činjenica, od kraja ću krenuti, činjenica je da je prevencija najveći problem i sigurno, i kolega Mišić je to napomenuto, da se prevenira da se i zbog stoke i zbog Hrvatskih šuma i vlasnika ostalih zemljišta i lokalne samouprave i županije i državne imovine koja ne kontrolira se, napuštenih objekata, svega će ne, u biti to su uzroci. A ovo što ste rekli subordinacija ili koordinacija, slažem se. Nije samo imati profesionalnog vatrogasca, to je kao i profesionalni vojnik. Pitanje tko mu zapovijeda, šta će radit u koje vrijeme. Jel dobro opremljen. Točno slažem se. I onda bi oni trebali biti elitne postrojbe vatrogastva. A dobrovoljno vatrogasno društvo, da njegovati, to su udruge koje su stare 150 godine one trebaju iznjedriti ove profesionalce i tu je problem riješen. A za to treba država osigurati decentralizirana sredstva za profesionalce. Oni trebaju biti profesionalci, to su ljudi koji su spremni za najteže ugrozbe. Znači to su ljudi, to je vojnik, mislim on treba imati svaki dan tjelovježbu, mora imat standarde ispunjavat, obučen, psihofizičke i motoričke sposobnosti na maksimumu. I tu se slažem. Ali ključni problem je dokazano i u zadnjim požarima znači koordinacija i sugordinacija i komunikacija. To je dokazano na zadnjim požarima, gdje su doslovno morali ići obični ljudi, Torcida, gasit požar, a vatrogasaca imamo koji su spremni i sposobni. Ali jednostavno ne dobivaju zapovijed na vrijeme. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bulju, iako je većina izlaganja bila mimo teme ali dobro. S ovime smo zaključili raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Zahvaljujem se predstavnicima podnositelja poštovanom zamjeniku državnog revizora, gospodinu Jozi Serdarušiću i njegovim suradnicama, na obrazloženjima. Također se zahvaljujem predstavniku Vlade državnom tajniku gospodinu Žarku Katiću iz Ministarstva unutarnjih poslova na obrazloženjima. Glasovat ćemo o ovoj točki dnevnog reda kad se za to steknu uvjeti.
Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji vatrogasnih organizacija. Podnositelj je Državni ured za reviziju, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu matičnog saborskog radnog tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji vatrogasnih organizacija, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 114 za, 2 suzdržana i 2 protiv donesem zaključak kako ga je predložio matični saborski odbor.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda. - Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2016. godinu Podnositelj izvješća je Agencija za zaštitu osobnih podataka, temeljem članka 31. Zakona o zaštiti osobnih podatak. Raspravu su proveli Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Ravnatelj Agencija gospodin Ante Rajkovača želi možda dati dodatno obrazloženje? Izvolite gospodine ravnatelju.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora sve vas skupa pozdravljam i želio bih u ovom kratkom izlaganju ukazati na nekoliko bitnih odrednica koje su se odnosile na rad Agencije za 2016. godinu. Ono što karakterizira to izvještajno razdoblje je kao prvo, znatno povećan broj priliva predmeta koji se odnose na zahtjeve za zaštitu prava i pravnih mišljenja te mnogobrojne predstavke građana. To se vidi iz nominalno iskazanih podataka u tablicama pa ih ne bih ponavljao. Istaknuo bih samo da su se ti podnesci odnosili na mnogobrojne pojavne oblike zlouporabe osobnih podataka istaknuo bih samo neke, kao što su korištenje tuđih osobnih podataka u ovršnim postupcima. Zatim, obrada osobnih podataka video nadzornim sustavima, obrada osobnih podataka kod kreditnih institucija banaka ili banaka, zlouporaba mnogobrojnih na internetu i dostupnost podataka putem internetskih pretraživača. Korištenje podataka djece i maloljetnika. Zatim, obrada osobnih podataka u svrhe marketinga, ustupanje posebnih kategorija osobnih podataka od strane poslodavaca itd. Istaknuo bih samo da smo tijekom te godine riješili i završili 142 predmeta koji se tiču zahtjeva za zaštitu prava i u tome smislu donijeli odgovarajuće pravorijeke. Nešto tih predmeta je preneseno u narednu godinu, ali oni su već u međuvremenu okončani. Pored toga naglasio bih upravne sporove koje Agencija nužno vodi u smislu kada nakon donesenog rješenja zainteresirane stranke nezadovoljne takvim ishodom, takvim pravorijekom podnose tužbe upravnim sudovima. Takvih sporova je što se tiče rješenja iz 2016. pokrenuto 15 odnosno upravnih tužbi. Odnosili su se na objavu podataka o prestanku javne dužnosti u medijima, obradu osobnih podataka od strane trgovačkih društava kao npr. komunalnih, obradu osobnih podataka u svrhu plaćanja komunalnih usluga, traženi uvidi u osobne podatke, pravo na zaborav i slične pojavne oblike. Što se tiče dijela koji se odnosi na prekršajne postupke, valja naglasiti da smo i u toj godini također povećali broj podnesaka zbog sumnje na počinjen prekršaj odnosno optužnih prijedloga i moram reći da je to uvjetovani postupak. Naime, kada Agencija postupajući po nekom od svojih zakonom predviđenih osnova donese odgovarajuće rješenje, odgovarajući pravorijek u kojem naloži određene mjere, naloži dakle postupanje pravne osobe odnosno onoga na koga se ispitanik pritužuje i ukoliko ne postupi po nalogu iz rješenja Agencije tada pribjegavanju pokretanju prekršajnih postupaka prekršajnim sudovima. To je također interesantno da postoje određene možda i zakonske ograde koje umanjuju nekakav učinak po pitanju tih postupaka naprosto iz razloga toga jer smo u obvezi prije podnošenja optužnog prijedloga obavijestiti, dostaviti obavijest osobi, pravnoj osobi ili odgovornoj osobi u pravnoj osobi protiv koje pokrećemo postupak. To onako u praksi dosta traje. Potrebna je potvrda o prijemu obavijesti, pa tek onda pokretanje postupka itd. Neki od tih postupaka naravno odlazi u zastaru zahvaljujući tako naprosto sporoj reakciji. Karakteristika tog izvještajnog razdoblja je također da je zabilježen trend porasta zlouporaba osobnih podataka na internetu i društvenim mrežama. Toga smo valjda svjesni svi, gotovo svakodnevno te činjenice, pa u tom smislu smo te bavili i rješavanjem takvih situacija. Također su neupravni postupci i davanje pravnih mišljenja znatno porasli u brojkama i nije potrebno posebno naglašavati da je davanje pravnih mišljenja i davanje odnosno donošenje stavova oko toga jedan od oko upita ili podnesaka jedan od bitnih segmenata u radu Agencije. Što se tiče nadzornih aktivnosti to je vidljivo također iz tablica. Značajno su porasle nadzorne aktivnosti u segmentu nadzora po službenoj dužnosti i to sektorskim pristupom. Zahvaćeni su sektori kao što su tijela javne vlasti, lokalne i područne (regionalne) samouprave, zdravstva, financija, telekomunikacija, znanosti i obrazovanja, kulture i sporta itd. Dakle, kao što sam rekao značajno je povećan broj svih tih aktivnosti. Možda kao specifikum naveo bih aktivnosti u području povezano sa šengenskom evaluacijom odnosno provjerama mjerodavnih europskih institucija i tijela za spremnost oko ulaska Republike Hrvatske u šengenski prostor i prva evaluacija, prvi krug evaluacije određen u veljači 2016. upravo započet u Agenciji. Izvješće koje je evaluacijski tim dostavio Hrvatskoj je bilo apsolutno pozitivno i bilo je ustvari moment za nastavak daljnjih krugova evaluacije koji evo mislim da ulaze u nekakvu odmaklu ili ti završnu fazu. Što se tiče obveza koje Agencija slijedom propisa ima i po hrvatskom viznom sustavu, h-visu obavili smo također tijekom godine i 6 posjeta diplomatsko-konzularnim predstavništvima gdje smo u savjetodavno i preporukama u stvari ja se iskreno nadam pomogli tamo na tim prostorima eksteritorijalno izvan, dakle naše zemlje našim diplomatskim predstavništvima oko regulacije pitanja viznih sustava i brige oko zaštite osobnih podataka i u tom smislu. Istaknuo bih još i izrazito pojačanje aktivnosti u odnosu na prethodnu godinu koje se tiču podizanja svijesti općenito o značaju prava na zaštitu osobnih podataka kao jednog od temeljnih prava i u tom smislu vidite u prikazanim podacima da su te aktivnosti koje se tiču podizanja svijesti prvenstveno edukacija, edukacija djece i mladih, savjetovanja, dakle i kontakt s medijima općenito, sa javnošću općenito značajno porasle čini mi se u 2016. je 41 takva aktivnost provedena, a za 2017. je još značajnije, još jače pristupilo se planskom provođenju svih tih aktivnosti tako da evo još nije ni blizu kraj godine. Ali jurimo ka ispunjenju plana i ne samo ispunjenju nego i prekoračenju. Zaključno sam htio istaknuti da smo i to uvijek činimo uvažavajući i konstruktivne kritike i prijedloge koji pristižu i pristigle su upravo od vas uvaženih zastupnica i zastupnika. Agencija je nastojala u kontinuitetu pojačati svoje i nadzorne i savjetodavne aktivnosti i namjeravamo to činiti i dalje, a osobito za vrijeme koje nam predstoji to je puna primjena Opće uredbe o zaštiti podataka, dakle koja na području cijele Europe kao i u RH ide u punu primjenu u svibnju mjesecu 2018. Evo ne bih više duljio. Hvala pa u nastavku.
Zahvaljujem gospodinu ravnatelju Agencije gospodinu Anti Rajkovaču. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Predstavnik Vlade? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Zaštita osobnih podataka važno je pitanje za svakoga od nas, a mislim da je ona u Hrvatskoj loša. Usudio bih se reći vrlo loša i to bih ukratko potkrijepio sa par primjera. Prvi je primjer taj da evo u trenutku kad vozačima ističe osiguranje za auto svi ćete vi dobiti po dva, tri, četiri ili pet poziva konkurentskih kuća drugih osiguravajućih kuća koji točno znaju kad vama ističe auto, kakvu ste policu imali, koja je vaša adresa, koji je vaš broj telefona ili za recimo osiguravanje kuće ili osiguravanje života. Znači postavljam pitanje kako je moguće da ja sklopim ugovor sa jednom osiguravajućom kućom, a nakon toga sve osiguravajuće kuće imaju te iste podatke? Znači kako je to moguće? A vjerujem da ste to svi vi doživjeli. Znači to je jedan primjer kako u Hrvatskoj ti osobni podaci kolaju tržištem i mi smo u biti potpuno nezaštićeni, naša privatnost je dana u ruke ljudima koji nemaju nužno dobre namjere. Drugi primjer o kojima želim govoriti i govorio sam i zadnji put, ali mislim da je vrijedno govoriti ispočetka, upozoriti na nastavak loše prakse, a to je davanje podataka agencijama za naplatu potraživanja. Znači te Agencije za naplatu potraživanja prije svega želim reći da su u stranom vlasništvu. 99% tih agencija su u rukama stranaca i mislim da treba biti vrlo oprezan kad se strancima daju osobni podaci hrvatskih građana, a s druge strane ti podaci se daju bez ikakvog upozorenja. Znači vi tek kad je vaš dug dan nekoj od takvih agencija saznajete da se to dogodilo, znači nema nikakve prethodne obavijesti. Što je još gore u komunikaciji s tim agencijama koje danonoćno teroriziraju građane, maltretiraju do besvijesti psihički izluđuju vi uopće ne možete saznati gdje su sjedišta tih agencija, tko sjedi u njihovim upravama, kako se zovu ljudi koji vas zovu, niti možete od njih bilo šta dobiti na pismeno. Evo pokušajte u bilo kojoj Agenciji za naplatu potraživanja dobiti neki pisani podatak. Sve se svodi na telefonski razgovor, na nekakav usmeni dogovor, gdje oni vas snimaju, a vi eto ne možete saznati čak niti kako se oni zovu. Kad pogledate poslovne ponude tih Agencija za naplatu potraživanja tamo jasno piše da one prate vaše ponašanje i vaše navike. Znači, oni će saznati kada vi jedete, kada spavate, kad ste na poslu, kad niste da bi vas točno ono vrijeme kad su sigurni da bi trebali odgovoriti na poziv, e onda ćemo zvati pa taman da je to u 11 sati navečer ili u 6 sati ujutro oni će vas zvati. I pritom će vas zvati preko 10 puta dnevno, pazite preko 10 puta. Zvat će vaše susjede, radit će vam sramotu, zvat će vašu rodbinu a ako se slučajno javite ne znam javite se na nečiji tuđi telefon možda nekog svog brata ili nešto tako, oni će se raspitivati tko ste vi, što ste vi u roku s njim itd. Zovu na kućni telefon djecu ispituju. Znači, to je jedna vrlo loša praksa koja bi trebala završiti a s obzirom da Agencija za zaštitu potraživanja ništa ne čini po tom pitanju onda ću ja učiniti i Klub Živog zida, mi ćemo podnijeti zakonski prijedlog da se te agencije zabrane, da se zabrane i da putuju tamo od kud su i došle. Smatram da između vjerovnika i dužnika nije potreban nikakav posrednik a posebno je još gore to što onda te agencije naplaćuju isti onaj dug koji naplaćuje FINA, koji naplaćuje javni bilježnik, znači jedan te isti dug. Pa ako moj dug stoji na FINA-i i čeka na red, šta onda on ima sad zvati opet i tjerati neki dug. Hvala Bogu, ja nemam dug od nijedne agencije za naplatu potraživanja ali govorim radi slikovito. Znači, to su dva primjera za koja mi mislimo da osobni podaci građana nisu dovoljno zaštićeni, primjeri iz prakse koje smo osjetili na svojoj vlastitoj koži. Ne tvrdim nužno da su za to krivi djelatnici ove agencije ali mi ovako izvješće načelno ne prihvaćamo jer ih smatramo suodgovornim. Znamo da je zakonodavac taj koji je najodgovorniji, znamo da je pohlepa u Hrvatskoj ogromna, da ti lešinari i lihvari samo gledaju kako bi dodatno opljačkali, izmučili, izmaltretirali hrvatske građane ali bez obzira na sve smatramo da je ova agencija trebala biti aktivnija jer evo mnogi ljudi niti ne znaju da ona postoji niti ne znaju što ona radi a da ima nekih pozitivnih rezultata onda bi definitivno i građani bolje reagirali. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu. Imamo dvije replike. Poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite!
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče! Evo da se nadovežem na izlaganje kolege Bunjca zanimalo bi me zapravo s obzirom da iz izvješća Agencije za zaštitu osobnih podataka nije do kraja vidljivo koja bi bila uloga Agencije, replika je djelomično i vama ali djelomično se tiče svih nas, koja je uloga Agencije vezano za zlouporabu osobnih podataka u smislu otvaranja lažnih profila? Dakle, dotiče se ovoga što ste vi polemizirali kao problematično, lažni profili na društvenim mrežama kao nešto što smo svjedočili i zadnjih dana u medijima i kao nešto što je opće prisutna pojava kao i ciber buling u internetskom virtualnom prostoru.
Zahvaljujem kolegici Petrijevčanin Vuksanović. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite!
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Evo, u pravu ste s ovim dodatkom da smo čak vidjeli političke skandale zahvaljujući krađi osobnog identiteta a isto tako postoje vam programi, znači postoji program u kojemu ja mogu bilo koga od vas računalni program inscenirati razgovor da ste razgovarali s bilo kime i vrlo je žalosno da takve razgovore recimo koriste mediji, i ja sam osobno nažalost bio u prilici da su navodne neke razgovore koje sam ja s nekim obavio mediji objavljivali kao potpuno istinu i tu je strahovita šteta napravljena. I onda sam ja par puta da ukažem na taj problem napravio svoj razgovor sa Vladimirom Putinom i svoj razgovor sa Donaldom Trumpom jer to je moguće, znači vi možete u računalnom programu potpuno vjerno i identično, to su programi koji su besplatni on line dakle raditi te lažne profile, razgovore, dokaze itd. I to bi trebalo na neki način spriječiti. Trebalo bi provesti Agencija edukaciju kako korisnika ali možda eto tako i medija da jednostavno prestanu nasjedati na vrlo jeftine provokacije jer onda se rađa zla krv, ljudi dolaze u napast da dižu privatne tužbe, da rade različite troškove sami sebi i drugima a ustvari se radi o tome da je možda agencija mogla intervenirati preventivno i onda bi takve stvari bile spriječene. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na odgovoru. Slijedeća replika poštovana kolegica Sanja Putica. Izvolite!
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Bunjac, sami ste naveli niz primjera u kojima bi ova agencija zapravo trebala djelovati i zapravo im preventivno doskočiti i danas smo na Odboru za medije razgovarali o tome kao što smo jednoglasno podržali to izvješće tako smo bili jednoglasni poštovani ravnatelju Agencije u tome da postoji niz manjkavosti u hrvatskom zakonodavnom okviru koji bi trebao možda bolje propisati djelokrug rada ove Agencije i pomoći joj na taj način da ona ide ukorak s vremenom i s razvojem tehnologija u kojima zapravo ide cijelo društvo, pa smo naravno govorili o tome ne samo što je napomenula kolegica Petrijevčanin Vuksanović otvaranju lažnih profila i društvenih mreža nego i tome da bi se trebala pojačati suradnja Agencije sa Ministarstvom znanosti i obrazovanja i ulaziti izravno u odgojno-obrazovne ustanove i na taj način educirati i našu djecu, nastavnike a time i roditelje o upotrebi osobnih podataka. Također, treba kazati da je kao što i kažete vi zastupniče Bunjac i svi to vidimo, nema mislim zastupnika ni zastupnice u ovom Saboru koji nije imao iskustvo sa dijeljenjem njegovih osobnih podataka u javnosti bez obzira na to što mi objavljujemo na društvenim mrežama, što objavljujemo na svojim profilima to ipak i dalje ne daje za pravo medijima ili bilo kome da te podatke zloupotrebljava, bez obzira na to što smo mi javne osobe, bez obzira što se bavimo politikom. Nije to jedina djelatnost koju treba zaštititi. Ali evo u tom smjeru neki prijedlozi za Agenciju, za Ministarstvo uprave i za osnaživanje daljnjeg rada ove Agencije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Sanji Putici na replici. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice, u svakom slučaju dolazi vrijeme kada ćemo sa ovom problematikom morati se više pozabaviti. Računalna era otvara cijeli niz vrlo ozbiljnih problema i bulinga, ali na žalost i ovisnosti, i zloporaba. Evo, ja sam se zaprepastio kada sam jučer pročitao podatak da je otvorena prva klinika za računalne ovisnike u Zagrebu, da postoji takva bolnica. I vrlo je osjetljivo pitanje djece pri tome. Vi imate načelno zabranu da oni mlađi od 16 godina pristupaju društvenim mrežama, ali ja sada kao nastavnik vjerujem, a i vi kao nastavnica imali iskustva da djeca od 6, 7 godina imaju profile na društvenim mrežama, a da se tamo može slobodno lažirati dob, da se može slobodno lažirati fotografija, da se može slobodno lažirati ime, izmisliti bilo kakvo. I ti podaci pokazuju ustvari da je čak 10% profila na društvenim mrežama lažna. Znači to se doslovce radi o 10-tinama i 10-tinama milijuna lažnih profila. Ne mislim pritom sada da moramo uvoditi neke radikalne mjere, ne znam možda kao Kina ili Turska u vrijeme revolucije, ali u svakom slučaju ljudi imaju pravo na privatnost, ljudi imaju pravo na svoj nekakav mir i ovo što se sada radi je doslovce, znači mi smo na ledini, nemamo praktički mira niti jedan sat tijekom dana i tu će se morati poduzeti neki koraci. Predlažem Agenciji za zaštitu osobnih podataka da ona bude predvodnik u predlaganju takvih reformi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U Ime Kluba zastupnika HNS-a poštovana kolegica Marija Puh. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo ja ću se prvo osvrnuti na izvješće za koje smatram da je dobro i pregledno sastavljeno. Ono što mi se čini posebno pohvalno pogotovo za šire mase je to što je na dobar način uz samo izvješće su umetnuti i konkretni primjeri i mislim da bi o tim konkretnim primjerima koji su u samom izvješću navedeni mi svi morali puno više progovarati i puno više o njima govoriti kako bi naši građani postojali i mogli biti sve više svjesni opasnosti kojih na žalost ima sve više oko njih i prijevara koje iz dana u dan vrebaju iza svakog kutka. Neki od najistaknutijih i najčešćih povreda koje se dešavaju i što se ljudi javljaju Agenciji što je pohvalno je korištenje tuđih osobnih podataka u svrhu sklapanja pretplatničkih ugovora o pružanju usluga. Onda, korištenje tuđih osobnih podataka u ovršnim postupcima u svrhu naplate tražbina istog imena i prezimena. Evo, to su prema zahtjevima koji su upućeni Agenciji te teme trebaju najveću zaštitu prava i trebaju najviše se o njima govoriti da se one osvijeste. Ono što sam primijetila iz Izvješća i što mi je izrazito drago je to da je vidljivo da se građani u sve većoj mjeri obraćaju Agenciji i javljaju Agenciji što znači da postaju sve više svjesni opasnosti, da prepoznaju Agenciju koja je jedan od prvih koraka, prvih institucija kojima se mogu obratiti prilikom svojih povreda prava i od kojih mogu tražiti svoju zaštitu. Kada se malo detaljnije analizira sadržaj zaprimljenih predstavki građana, primijetila sam da su najčešće pritužbe bile za nedozvoljeni marketing, objavu osobnih podataka na društvenim mrežama. Tu govorimo o lažiranju razno-raznih profila na društvenim mrežama, objavi osobnih podataka na internetskim stranicama bez nekakvih opravdanih svrha i zakonskih osnova i davanje na korištenje osobnih podataka Agencijama za naplatu potraživanja. Jedna od mogućnosti koja je prošle godine koju je i sam google otvorio, a vidim da se i agencija uključila u to je kada građani imaju pravo na zaborav, znači kada imaju pravo tražiti od googla da se podaci koji su se igrom slučaja našli na internetu a za koje smatraju da im tamo nije mjesto i možda otkriva njihove osobne podatke evo Agencija se uključila i ukoliko dođe do nekakvih problema i google ne uvaži njihove zahtjeve smatram dobrom stvari što se ide na taj način i pomaže građanima da dobiju svoje pravo na zaborav. Ono što sam primijetila također u tabelama u Izvješću je da je u prošloj godini Agencija imala poprilično povećan nadzor po službenoj dužnosti sa 334 u 2015. godini na 736 i taj trend smatram pohvalnim, dobrim i da bi bili podaci što sigurniji koji se prikupljaju nadam se da će se u tom povećanju i u tom smjeru kretati i dalje. Jedan od podataka u Izvješću koji mi je najviše zapeo u oko, a to je drastično povećanje vezano uz odnose javnošću i osvještavanje građana. Znači imamo podatak o posjeti i pregledu web. Stranice i kada uspoređujemo 2015. i 2016. godinu imamo porast sa 10 tisuća 82 posjeta na 41 tisuću 976 posjeta odnosno sa 55 tisuća 465 pregleda na 215 tisuća 305 pregleda. Po meni to govori o stvarno poboljšanju razine svijesti naših građana o području privatnosti i zaštite osobnih podataka. Ono što sam u svojoj prošlogodišnjoj raspravi o istom tom izvješću bila istaknula i drago mi je da su djelatnici Agencije to uvažili a to je da je potrebno što više raditi na edukaciji građana i na osvješćivanju građana. Vidjela sam da je u 2016. godini drastično su povećane njihove preventivno edukacijske aktivnosti i koliko vidim za 2017. godinu su te aktivnosti se planiraju još i veće a ja se nadam da će ova brojka koja je navedena u izvješću, koja je predviđena biti i puno veća jer vidite i sami da ljudima svakodnevno treba podsjećati ih i osvješćivati njihova prava. Sad bi se malo željela osvrnuti nevezano na samo ovo izvješće a to je opća Uredba o zaštiti podataka koja će se početi izravno primjenjivati u Republici Hrvatskoj od 25. svibnja 2018. godine. Ta uredba predstavlja jedan veliki napredak u području zaštite osobnih prava na području Europske unije. Čitajući malo uredbu koja je već dostupna i uspoređujući uredbu sa trenutnim ustrojem i trenutnim odredbama koje Agencija ima što se tiče zadaća i ovlasti u trenutnom Zakonu o zaštiti osobnih podataka na prvi pogled je vidljivo da se zadaće i zadaci koje će sama Agencija nakon primjene te uredbe biti drastično veći, obujam njihovog posla će se drastično povećati. Pa evo meni je samo žao što nisam sad dobila priliku da čujem kako idu pripreme za uredbu, znači da li je Agencija spremna, da li se radi na ekipiranju i da li će biti dovoljnih sredstava i ljudstva tako da Hrvatska ne bi imala nekih sankcija od strane Europske unije zbog eventualne loše primjene uredbe. Željela bih još ovu svoju raspravu završiti s podacima vezanim za sigurnost djece na internetu. Kao što sam rekla svaku priliku trebamo iskoristiti da govorimo o tome, da ljudi postaju što svjesniji i ponovit ću podatke koje sam već ponavljala nekoliko puta a to je da što se tiče djece na internetu više od polovice njih koji su na internetu a znamo da su gotovo svi putem svojih mobitela i kompjutera na internetu, znači više od pola njih stavlja svoje osobne fotografije, video, brojeve osobnih mobitela, svoje e-mail adrese, škole koje pohađaju. Njih pet, na pet ispitanih njih dvoje stavljaju tuđe osobne podatke i uopće nisu svjesni da se to ne smije i ne traže njihovo dopuštenje. Svaki deseti ispitanik doživio je neugodnosti i uvrede u stvarnom životu nakon virtualnog objavljivanja osobnih podataka i nažalost, doduše to je podatak iz 2015. odnosno početak 2016. godine, nadam se da sad više nisu toliko alarmantne brojke, ali je bila većina od 92% ispitanika koji nisu bili upoznati s aktivnostima i edukacijskim aktivnostima vezano za zaštitu osobnih podataka i vezano za privatnost na internetu i nisu znali kome se eventualno mogu obratiti u slučaju kršenja njihovih osobnih podataka. Evo, ja se nadam da će Agencija i dalje raditi na promociji, da će biti na službi građana. Vidite i sami koji problemi sa pristupanjem internetu, koji su problemi su sada sve češći a definitivno ne smijemo zanemariti djecu i mislim da djeca moraju biti fokus naše edukacije i upozoravanja kako bi se ove alarmantne brojke smanjivale s vremena na vrijeme. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mariji Puh. Imamo dvije replike. Poštovani kolega Darko Parić. Izvolite!
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Na odboru smo se svi složili da je izvješće korektno i jednoglasno smo prihvatili to izvješće. Ali mi danas živimo u dobu informacija a nažalost Hrvatska pojma nema šta je to društvo informacija i kako to izgleda i to u svakom njegovom segmentu. Banalan primjer, Izvješće Agencije kaže bavili smo se pritužbama na povredu osobnih podataka zato što je netko povrijedio osobne podatke i u portunu napisao koliko je netko dužan za vodu. Ista ta osoba se tužila Agencija zato što je zvala neka reklamna agencija njen broj mobitela pa pitala šta mislite o zadnjoj verziji Ariela kako pere, pa se tužio od kud njima moj broj mobitela, a ta ista osoba nema pojma da doma ima dvoje tinejdžera koji su na Facebooku i Instagramu napisali, stavili slike gdje su ljetovali, zimovali, koliko njih ima, gdje žive, šta imaju, gdje su im vikendice i sve apsolutno ostale osobne podatke koji postoje oko njih. Ovaj primjer koji malo karikiram navodim čisto da pokažem plastično da je osnovni problem sa zaštitom osobnih podataka neznanje, puko neznanje što su podaci, gdje se nalaze i kako uopće sve to zajedno izgleda. Onda se štitimo da netko nas ne bi ne daj Bože nazvao na mobitel, da netko ne sazna naš OIB ili ne znam što a s druge strane sve je živo otvoreno i savršeno jasno. Ja sam danas i na odboru govorio i to ću reći i sada, mislim da je temelj od kojeg trebamo krenuti edukacija i to edukacija u svim smjerovima, edukacija iz škola, edukacija u državnoj upravi, javnoj upravi, edukacija među građanima jer ovo je nešto novo. Danas je u Europi glavna tema GDPR odnosno Generalni zakon o zaštiti osobnih podataka kojeg ćemo i mi morati primjenjivati kao takvoga. Mi smo kao država apsolutno nespremni na tako nešto, čak ne kao država, kao društvo smo puno nespremniji i na tome ćemo morati puno poraditi ali sad moram završiti. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Darku Pariću na replici. Odgovor kolegica Puh. Izvolite!
Pa evo kolega mi se definitivno slažemo da je edukacija i osvješćivanje ljudi nešto što nam je definitivno potrebno i pričati o tome iz dana u dan, ja znam da mi neki već stvarno zvučimo ko papige, ali jednostavno u koliko ne ponavljamo često do manjeg broja ljudi ćemo doći. Djeca su definitivno, roditelji uopće nisu svjesni što njihova djeca rade. Na žalost činjenica je da većina roditelja uopće ne prati svoju djecu, djeca imaju profile po facebuhu, instagramu, ne znam čega sve nema niti sama makar sam jedna od mlađih zastupnica, sama nisam definitivno upoznata sa svim tim profilima. I kada malo gledam i promatram to što djeca rade, da sam im ja mama, sestra ili nešto definitivno bih reagirala. Znači, to je dokaz da roditelji na žalost ne prate svoju djecu, ne gledaju što rade, uopće nisu svjesni opasnosti koju Internet predstavlja. Svi su usredotočeni na opasnosti oko sebe, ali na žalost u zadnje vrijeme sve je više opasnosti i opasnije opasnosti, ajmo to tako reći, dolaze sa interneta. Otkrivanje svojih podataka nikad ne možete znati što će se desiti. A što se tiče opće uredbe koju sam i spomenula koja će početi se primjenjivati od iduće godine, evo ja sam malo između ostaloga gledala i ustrojstvo same Agencije. Prema tabeli na 86. stranici vidljivo je da Agencija ima sve skupa 27 zaposlenih. I pazite sad ovo ima 4 informatičara. Znači u današnjem informatičkom dobu u dobu kada smo svi na internetu, definitivno smatram i da moramo voditi računa ne samo doduše o informatičarima, ali prvenstveno na osoblju koje će biti u agenciji, a i samim time što će njihove ovlasti biti puno, puno veće sa stupanjem uredbe na snagu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegici Puh na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega prof. Miroslav Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice vi ste govorili o zaštiti internetskih podataka i u svakom slučaju o tome treba govoriti, treba voditi računa i sve ono što ste rekli stoji. Međutim, treba još nešto dodati tome. Mi ovdje govorimo o podacima koji su vidljivi odnosno, o onim podacima kada smo svjesni kada dođe do zloporabe. Međutim, Internet je poput sante leda. Jedna sedmina je na površini, odnosno ono što se vidi, a ono što ne vidimo što je daleko opasnije to je pristup tim osobnim podacima koje onda netko koristi za svoje druge svrhe. A ova Agencija o tome niti može izvijestiti niti ima partnera koji će joj dati podatke o tome što se događa. Čisto ako postavite jedno jednostavno pitanje, koliko ministarstva, da ne kažemo država, ima baza podataka i gdje su te baze locirane, na kojim serverima? Koliko ja znam ti serveri, ako i jesu u državnom vlasništvu onda nemaju certifikate da imaju sigurno osiguranu komunikaciju. Prema tome, problem je daleko složeniji, problem bi trebalo u korijenu prvo postaviti na zdrave osnove da znamo koji su neovlašteni ulazi u te baze podataka koje imaju i osobne podatke pa ih treba štititi. A kažem u današnjem trenutku mi nismo u stanju čak ni sagledati dimenzije toga niti imamo institucije koje bi o tome mogle raditi, koje bi se time bavile, odnosno, ova Agencija po definiciji ne može se nužno baviti s time, ali bi trebala imati te podatke da bi mogla dati kompletnu sliku o zaštiti podataka.
Zahvaljujem kolegi Tuđmanu na replici. Odgovor kolegica Puh.
Pa evo kolega slažem se s vama da je zapravo vidljiva samo jedna mala santa leda što se tiče osobnih podataka. Svi znamo da svagdje gdje se skupljaju i prikupljaju osobni podaci moraju postojati voditelji zbirki osobnih podataka. No, na žalost, smatram da u čestim slučajevima te zbirke nisu zaštićene na dovoljno dobar način i da ti kompjutorski sustavi koji postoje da se nažalost može desiti da drugi ljudi imaju pristup tim podacima, da može doći do neovlaštenog kopiranja, skidanja tih podataka i onda iza toga i prodaje podatka i dilanja na neki način sa tim podacima. To me opet vraća na ono kad sam spomenula o kapacitiranosti Agencije, znači smatram da bi se možda s takvim stvarima kada i dođe do povrede zbirki osobnih podataka, kada se dogodi da se u određenoj zbirki podaci procure ili nešto, imati više informatičara koji bi bili ajmo reći na neki način forenzičari koji bi znali pratiti trag, koji bi znali naći način koja osoba je zapravo na kraju krajeva bila odgovorna za probijanje tih osobnih podataka i kako bi te osobe bile sankcionirane, jer ne znam osobni podaci su nešto najvrednije što mi imamo. I ako naši osobni podaci osobno procure bilo gdje, ja mislim da nam se život može pretvoriti u noćnu moru u jednoj sekundi. Na žalost novine su svakim danom sve više i više toga pune, tako da evo definitivno Agencija ima jako puno posla pred sobom i Agenciju iduće godine čeka jako puno posla i baš me zanima izvješće za iduću godinu i kako će teći ta priprema za primjenu uredbe u petom mjesecu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegici Puh na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, poštovani kolega Davor Miličević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene kolegice i kolege, poštovani ravnatelju, poštovani predstavniče Vlade. Analizom Izvješća Agencije za zaštitu osobnih podatka na žalost dolazimo do poražavajućih podataka da se unatoč pojačanoj aktivnosti rada agencije iz godine u godinu povećava broj zahtjeva za zaštitu prava i davanje pravnih mišljenja i predstavki građana iz područja zaštite osobnih podataka. Uspoređujući broj evidentiranih predmeta u radu u odnosu na 2015. godinu kad ih je bilo 1300 bilježi se blagi porast predmeta u 2016. godini, te je vidljivo da je tijekom ovog izvještajnog razdoblja zaprimljeno u rad 1163 predmeta koji su se odnosili na gore navedena prava i da je tijekom 2016. godine postupano još u 209 istovrsnih predmeta koji su preneseni u rad iz prethodne 2015. godine što znači da je tijekom navedenog izvještajnog razdoblja postupano ukupno 1382 predmeta od čega je riješeno 1196 dok je 176 predmeta preneseno u rad u 2017. godinu. Ovakvi statistički podaci jasno ukazuju da je agencija u izvještajnom razdoblju dobro radila, odnosno da je tijekom 2016. godine statistički gledano uspjela riješiti priljev predmeta, te smanjiti zaostatke iz ranijih godina što je u svakom slučaju za pohvaliti i pozdraviti. Posebno bih napomenuo da je zakonodavni okvir koji se odnosi na zaštitu osobnih podataka među ostalima i Ustav RH, Kazneni zakon, te Prekršajni zakon, stoga se postavlja logično pitanje zbog čega se iz godine u godinu povećava broj zahtjeva za zaštitu prava, zatim davanje pravnih mišljenja, te predstavki građana. Jedan od odgovora zasigurno leži u činjenici da su građani svjesni svojih prava, a na drugoj strani poražavajuća je činjenica da podjednako poslodavci te razne pravne osobe sustavno krše pozitivne propise Republike Hrvatske glede zaštite osobnih podataka. Poseban problem u radu agencije kao što je to i u ranijim izvješćima navedeno jest zakonski okvir, odnosno zakonska rješenja iz drugih zakona koji su u suprotnosti sa Zakonom o zaštiti osobnih podataka. U prilog takove tvrdnje navodi se Prekršajni zakon, odnosno prekršajni postupak u kojem se agencija pojavljuje kao ovlašteni tužitelj i ima ovlasti pokretanja prekršajnog postupka pred nadležnim Prekršajnim sudom zbog grubog kršenja Zakona o zaštiti osobnih podataka osobito zbog nepoštivanja naloženih zabrana od strane Agencije za obradu osobnih podataka koji su utvrđeni u predmetnim postupcima. Prekršajni zakon u ovakvoj situaciji od ovlaštenog tužitelja, konkretno agencije prije podnošenja optužnog prijedloga pred ovlaštenim sudom zahtijeva da se utvrdi točno adresa, prebivalište i boravište počinitelja, odnosno sjedište počinitelja i uruči mu se pisana obavijest na jeziku koji razumije, odnosno Prekršajni zakon propisuje dostavljanje obavijesti u formalnom smislu, tj. osobnu dostavu svakom okrivljeniku i u praksi često puta to nije moguće ispoštivati i time često puta se ne mogu ispuniti pravne pretpostavke za pokretanje prekršajnog postupka. Upravo ovakav primjer je problem koji treba riješiti ovaj Dom na način da se posegne za izmjenom odredbi Prekršajnog zakona, jer Prekršajni sud ima mehanizme i načine na koji može i mora postupati i osigurati urednu dostavu, a time više što se to sve ukazuje kao još jedna nepotrebna formalnost u postupanju agencije jer je sud u svakom slučaju u obvezi izvijestiti počinitelja prekršaja o sadržaju optužbe. Analizirajući izvješća agencije koja je dosta opširno, te potkrijepljeno statističkim podacima, tablicama, te primjerima iz prakse može se izvući jedan zaključak da je agencija tijekom 2016. godine u skladu sa zakonom uredno obavljala svoj posao sukladno planovima iz prethodne godine pojačalo učinkovitost svoga rada uz napomenu da se mišljenje vlade RH od 31. kolovoza 2017. godine primijeni kod izrade slijedećeg izvješća za 2017. godinu i na taj način otklone nedostaci koja su spomenuta u mišljenju. Nadalje, kroz izvješće se predlažu i konkretne mjere koje bi trebalo poduzimati kako bi stanje iz godine u godinu bilo bolje, a broj predmeta se smanjivao a ne rastao. Slijedom navedenog predlažem da se ovo Izvješće Agencije za zaštitu osobnih podataka prihvati i podrži.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Davoru Miličeviću na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Darko Parić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolege i kolegice, nekoliko riječi. Kao što sam rekao u mojoj replici mi danas živimo u društvu informacija i te informacije tako brzo kolaju, toliko ih ima da se mi jednostavno niti znamo nositi s tim, niti se nosimo s tim, niti ovo društvo ima pojma kako uopće na bilo koji način izaći na kraj s tim. Mi se po pitanju informacija ponašamo puno bliže tome kao da je 1970. godina, a ne 2017. godina. Mi štitimo naša imena i prezimena koja pišu na liftovima, na zidovima, kad nazovu telefonima, a s druge strane na internetima, na mobitelima u principu se nalazi toliko osobnih podataka da mi ni sami nismo svjesni da sve to imaju što imaju. Jedan primjer, iako to danas nije in, Multiplus plus ili već kako se zove card kartica od Agrokora. Malo tko uopće zna kad uzmete tu karticu da ti ljudi kojima ste dali karticu i kad je svaki dan provlačite u dućanima ne znaju samo vaše ime, prezime i adresu gdje živite. Oni znaju sve što kupujete sve te podatke bilježe, znaju vaše životne navike, dnevne navike, vaše zdravstveno stanje, običaj i sve živo. To su sve ogromni osobni podaci. Takvi osobni podaci se u nekakvoj teoriji, tzv. big … [[Govornik se ne razumije.]] koriste za velike analize svega i svačega, za predviđanje, ponašanje, čega god hoćete. Sve su to apsolutno osobni podaci. Ja sam duboko uvjeren da 90% minimalnog korisnika multiplus card kartice i sličnih kartica nema pojma da se sve to tamo nalazi. A nemaju pojma zato što im najčešće nitko nije ništa ni objasnio. Naša djeca u školama uče kako se ponašati u prometu, kako sigurno prelazit cestu, kako da paze na crveno svjetlo, na zeleno svjetlo. Ali ih nitko ne uči kako sigurno se ponašati na internetu, a na žalost ili na sreću danas ima oko njih puno više interneta nego ulica i automobila. I na žalost ili na sreću danas mogu nastradati na tom internetu čak i puno gore nego na tim ulicama od automobila i drugih prijevoznih sredstava i statističke veće su šanse da nastradaju tamo, nego na ulicama. Naš obrazovni sustav kao što je kolegica Sanja Putica prije nekoliko minuta govorila to još uvijek nije prepoznao kao problem, niti je postavio kao pitanje, a definitivno bi morao. Jer to je nešto što nije da će doći sutra, to je danas, to je oko nas i mi s tim živimo. Svako malo u novinama čitate kako je netko namamio nekoga, kako je netko napravio profil, pa su djeca zafrkavali onoga, pa neki stari radi ovo. Iza svega toga se krije, osim onih malicioznih namjera onih koji to rade neznanje onih koji se koriste društvenom mrežom i svime ostalim. Nadalje, kao što je već rečeno, u Europi je danas glavna stvar GPR, odnosno generalni zakon o zaštiti osobnih podataka, kojeg ćemo i mi morati od iduće godine, koliko znam primjenjivat, koji rigorozno mijenja neka pravila. Da bi ih mi mogli uopće prilagoditi cijeloj toj priči i raditi na pravi način, ja sam uvjeren da će agencija dosta radikalno se morati promijeniti. Ali, ne samo promijeniti, nego će morati zaposliti dosta novih ljudi koji će morati moći hendlati ili rukovati sa svim tim novim pravilima takva kakva jesu. Jer, ono što ja shvaćam već u zadnjih par izvješća Agenciji za zaštitu osobnih podataka oni maksimalno rade ono što mogu u zadanim uvjetima koji imaju. Više od toga teško da mogu. Ali, mislim da Vlada u ovom momentu, nadalje, mora jednostavno primijetiti i shvatiti da je nekakav momenat, kad se stvari prelamaju na drugu stranu došao i da će morati puno toga više napraviti, da bi osnažili, ekipirali, educirali agenciju da radi u drugom smjeru i da počne širiti svoj posao. Jer, samo su po meni 2 načina kako možemo doći da budemo u nivou ili da možemo se nositi s ovim problemima, jedan prvi i osnovni edukacija, edukacija na svim razinama. Od škole, preko javne uprave, jer to sam jednom rekao i reći ću ponovno, jedno vrijeme sam radio u Vladi i tad sam shvatio da je Zakon o zaštiti osobnih podataka, najviše korišteni zakon koji se koristio da netko nešto ne bi uradio. Zato što, kad god nešto netko ne bi htio uraditi, onda bi rekao to je suprotno Zakonu o zaštiti osobnih podataka, iako nisu imali pojma, da li je to suprotno ili nije suprotno, ali je bio odličan izgovor da se nešto ne uradi. Ali, definitivno, edukacije, prije svega djece, nastavnika, roditelja i iskreno govoreći kompletnoga građanstva. jer ovo je jedno novo doba, sa kojim se neki odlično nose, neki genijalno, a neki mu nisu dorasli. Imate situacije da roditelji nemaj pojma o internetu, djeca znaju puno više od njih, ali djeca ne znaju, neke druge životne stvari pa lako zaglave ili dođu u neprilike. I druga stvar koja me je potakla, da dođem za ovu govornicu, da kažem nešto, spomenutost informatičarima. E tu leži jedan ogroman problem. Naime, problem je što javna uprava RH, već dugi niz godina, uopće ne pozna što je to pojam informatičara. Uopće ne prepoznaje koja je pozicija informatičara u bilo koje ministarstvu, uredu ili bilo čemu. Uopće ne prepoznaje, koja je korist jednoga „informatičara“. I uopće ne prepoznaje koliko oni u državnoj upravi rade, koliko su tamo bitni i koliko su štete nastalo danas kad bi oni prestali raditi. Ja vas uvjeravam da kad bi danas svi informatičari, koji rade samo u javnoj upravi, ne dalje od toga, odlučili, prestati raditi, ugasiti ono s čime oni rade, država bi stala, momentalno i ne bi je više nitko pokrenuo, osim tih istih informatičara. A ti informatičari koje mi uopće ne prepoznajemo kao takve, su ljudi koji u svim ministarstvima rade u najosnovnijim ili najnižim organizacijskim jedinicama, rade za najniže plaće, jako su potplaćeni, a u nekakvoj hijerarhiji, ministarstvo, trebate ih tražiti … [[Govornik se ne razumije.]] i svima ostalima i jako im je teško kao takvim raditi. Mi smo ovdje prije ljeta, ako se sjećam, razgovarali baš o tome kako ste raspisali natječaj za jednog informatičara i nije se nitko javio. Nije se nitko javio, zato što je to bilo radno mjesto, koje je bilo na ajmo reći sa koeficijentima na samom dnu i ni jedan informatičar koji je završio fakultet elektrotehnike ili sličan informatički fakultet neće doći raditi za tu plaću. I ovo sve govorim da bih ukazao na problem, da RH, javna uprava, ako i ona želi biti u korak sa modernim društvom, sa zaštitom podataka, sa elektroničkim uslugama, sa elektroničkim servisima, sa elektroničkom administracijom, će morati radikalno početi mijenjati položaj i status informatičkog osoblja, zaposlenika i zaposlenica u ministarstvima, uredima i svemu ostalim. Jer, ti ljudi nažalost, ili na sreću danas, imaju jako velike kompetencije i znanje baš na ovim područjima. Informatika nije stara znanost, ali se tako grozno eksponencijalno brzo razvija, da je jako jako teško pratiti. Nije uopće čudno, da administracija se teško nosi s tim. Ali, IT stručnjaci su ljudi koji u principu će vrlo skoro ako hoćemo ići naprijed, ako hoćemo biti moderna država EU, morati biti prepoznati u tijelima državne uprave, kao ljudi koji su jako bitni, kao ljudi koji stvarno nose puno toga. I ako država želi i hoće zaposliti kvalitetne ljude iz IT sektorima u ministarstvima i svim ostalim tijelima, morati će promijeniti norme po kojima će vrednovati njihov rad, to doslovno znači njihove plaće, njihov status u ministarstvima i sav posao koji oni rade. Evo toliko od mene, ja zahvaljujem. I još samo da kažem, da podržali smo vaše izvješće i klub će ga podržati i sutra … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Zahvaljujem kolegu Darku Pariću na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Domagoj Hajduković, nije nazočan, poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani ravnatelju Agencije gospodine Rajkovača. Ja ću biti vrlo kratka. Što se tiče izvješća Agencije ono je korektno kao što je bilo i prošle godine i kao što je i svake godine, a možda će se dijelom moje izlaganje koje će bit vrlo kratko nadovezati na kolegu Parića i na nove prijetnje i ugroze koje nam dolaze u virtualnom prostoru i koje se tiču naročito prava djece i njihovog, dakle i njihove zaštite. Ono što je meni jako bitno da se u nekom smislu uspostavi bolja suradnja između Agencije za zaštitu osobnih podataka i Ministarstva unutarnjih poslova naročito u praćenju novih aplikacija, a vidimo da gotovo na tjednoj i mjesečnoj bazi dolaze nove aplikacije koje su jednostavno lako dostupne na Google Storyu, na web Storyu i na Doogle Playu. Znači njih mogu djeca normalno skinuti, roditelji to mogu nadzirati a i ne moraju. Te aplikacije su gotovo, neke od njih su vrlo opasne i one su gotovo oaza za zlostavljanje i nasilje. I čak razne oblike spolnog zlostavljanja ako dođe do realizacije susreta koji počne određenim chatom, komunikacijom itd. Vi dajete upute u svome izvješću koje daju tvrtke kao što su Facebook i Google i neki provajderi itd. Međutim, to nije dovoljno regulirano u našem prostoru i taj set pravila se tiče seta pravila poslovanja tih tvrtki, a zapravo ne štiti dovoljno djecu u smislu ovog zakonodavnog okvira unatoč tome što se trudimo implementirati što veći broj konvencija i direktiva. Pitanje dakle koliko su djeca educirana. Vidim da ste se o tom pitanju dobro angažirali, to je i kolegica Puh primijetila da ste zaista održali znatan niz edukacija. Ja sam pratila ovo što se događalo na području grada Zagreba i vidim da je to preko, da je oko 1000 učenika u onoj kritičnoj dobi trećeg i četvrtog razreda i to je svakako pohvalno. Ali pitanje je što je sa ovim drugim učenicima koji nisu prošli edukaciju, kolika je suradnja Agencije za zaštitu osobnih podataka HAKOM-a i Ministarstva unutarnjih poslova kao ključnih institucija za prevenciju cyber bullyinga i za prevenciju, dakle ovog virtualnog nasilja i svih oblika koji su, koji ugrožavaju djecu. Pitanje je koliko su djeca nakon tih edukacija zaista upoznati sa onim mogućnostima od brisanja lažnih profila, od objava fotografija isključivo uz odobrenje osobe čija fotografija se objavljuje. Pitanje je što je sa serverima koji su izvan EU, kolika je suradnja vaše agencije sa CARNET-om i sa srcem recimo i još nekakva pitanja. Ali da ne duljim samo bi trebalo možda jasno reći da unatoč svim ovim ugrozama i prijetnjama s kojima se vi kao agencija nosite možda ne bi bilo zgorega jasno i glasno reći da je u Hrvatskoj zabranjeno predlaganje susreta djeci mlađoj od 15 godina putem interneta. I to mi nekako se čini da cijelo vrijeme ta konstatacija i ta činjenica promiče. Putem elektroničke pošte, dakle i svih oblika elektroničke komunikacije u svrhu stupanja, dakle u odnos s djetetom koji u konačnici može završiti i nekim zlostavljanjem. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Petrijevčanin Vuksanović. Imamo dvije replike. Poštovana kolegica Vesna Bedeković, izvolite.
Kolegice Petrijevčanin Vuksanović ja ću se referirati na onaj dio vaše rasprave u kojoj ste govorili o cyber nasilju, nasilju pri čemu ste posebno, dakle istaknuli važnost prevencije pa onda i uloge Agencije za zaštitu osobnih podataka kad je u pitanju prevencija od raznih oblika virtualnog nasilja, osobito virtualnog nasilja nad djecom. Naime, danas smo svjedoci ja bih rekla svakodnevnog porasta cyber nasilja nad djecom, a jednako tako i činjenice da se, pa ja bih rekla gotovo na tjednoj bazi pojavljuju nove, nove i nove aplikacije namijenjene dakle prvenstveno djeci među kojima su neke od njih vrlo, vrlo opasne. I upravo mi se nekako čini da je na ovu pojavu potrebno staviti poseban naglasak i posebnu pozornost potrebno je staviti na i slažem se sa vama, dakle na educiranost i djece i roditelja i općenito društva o bujanju ovakvih aplikacija. Naravno o njihovoj pogubnosti za djecu i o činjenici da mi maltene svakog tjedna imamo nekakvu novu aplikaciju koja negdje u cyber svijetu iskoči i nerijetko se događa da ju čak nismo u stanju prepoznati, a kamoli prepoznati dakle pogubnost njenog djelovanja na djecu.
Zahvaljujem kolegici Bedeković. Odgovor uvažena kolegica Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Bedeković dobro ste primijetili. Zaista na dnevnoj i na tjednoj bazi se razvijaju nove aplikacije. Neke imaju zlonamjernu tendenciju kao što sam i spomenula. Nedavno je bilo u stranom tisku jedna aplikacija, mislim da se zove SARAH na arapskom. Riječ je zapravo završila na naslovnicama medija, a ona je tek od lipnja ove godine dostupna u Europi, a prije svega je bila u Africi i na tom kontinentu. Zašto je ta aplikacija kao požar se proširila i postala je zapravo jedna od tri najskidanije aplikacije sa Google Playa i Upstorea u Europi zato što je besplatna. I u vrlo kratkom roku se zapravo ona proširila, mediji su imali naslovnice da se proširila kao požar. A radi se o tome da je to jedan anonimni servis za dopisivanje, na koji se potpuno legitimno može ulogirati dijete od 9 godina i nema apsolutno nikakvog načina da se provjeri da je to dijete od 9 godina i komunicira sa čovjekom od 50, 60,70 itd. koji u suštini može imati zlonamjernu svrhu. Dakle, servisi drugi imaju neku mogućnost promjeni, ovaj SARA koji je od lipnja ove godine, dostupan na našem prostoru, nema apsolutno nikakvu mogućnost provjere. I mnoga djeca i roditelji su izrazili da je veliko bojazan i zabrinutost, a bilo je i nekih slučajeva, da je ova platforma zapravo postala idealna platforma za Internet zlostavljanje. Da za širenje govora mržnje, prijetnji i … [[Govornik se ne razumije.]] bulinga, tako da to je jedan od primjera novih aplikacija. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Petrijevčenin Vuksanović na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Darko Parić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice, svakodnevni razvoj broja aplikacija, programčića i svega ostaloga na internetu je toliko ogroman i radikalan da nema te agencije, ministarstva ili države koja će sve to pratiti, sprječavati, štiti, ne znam ni ja što činiti. Sve te aplikaciju napišu neki mali disklemer di objasne da se oni štite od svega, da ste vi upoznati sa svim, svi kažu yes i život ide dalje. Jedino mjesto za edukaciju djece o svim mogućim opasnostima koji se nalaze ispred njih je škola, vrtić, osnovna i srednja škola, fakultet je valjda već davno i kasno. I ako hoćemo išta smislenoga i pametnoga napraviti, onda toj djeci treba objašnjavati upravo na tim mjestima, koji su nedostaci, opasnosti, prednosti današnjeg društva svijeta, interneta i svega što se nalazi oko njih. A ako hoćete samo onako malo plastičan primjer, kako to danas izgleda. Danas je reguliran od nečiji pristup internetu, ponašanje na internetu i sve ostalo u RH, za djecu i sve ostale u Hrvatskoj kao kad bismo odlučili da u Hrvatskoj više ne treba polagati vozačke dozvole i da svatko … [[Govornik se ne razumije.]] auto, na cestu avione, autobuse, bagere i sve što ima 2, 4 i više kola, treba samo to imati. Imate auto, sjedite i vozite. Možete misliti kako bi Hrvatska izgledala za samo 10 dana kad bismo dopustili preko noći svima da voze sve što im je dostupno, sve do čega mogu doći, posuditi, kupiti i sve ostalo. Međutim, pošto auta postoje jako dugo vremena, mi smo uspjele kroz to jako dugo vremena regulirati sve, pa postoje auto škole, testovi i sve ostalo instruktori, autići i svi se nauče voziti, provjeri se njihovo polaganje i onda pustimo relativno pripremljene vozače pa to sve izgleda ok. Na internetu je upravo sve obrnuto. Ne možete imati školu za korištenje interneta, ali možete djecu učiti kako se pravovaljano koristi Internet. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pariću. Odgovor, poštovana kolegica Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Parić, slažem se sa većinom svega, zapravo sa svim što ste rekli, ono što, u kojem smjeru vi razmišljate, zapravo je logičan smjer razmišljanja i trebalo bi zapravo i po meni ozbiljno razmisliti, da se aktivnosti koje se tiču sigurnosti i zaštite djece na internetu, na neki način inkorporiraju i nastavni plan i program, a naročito možda u predmet informatike. Čini mi se da je to potpuno suvislo i legitimno razmišljanje i ide u ovom smjeru da se ide u korak sa ovim prijetnjama i ugrozama koje dolaze iz vana. Ali, ne samo škola, nego sve ove institucije, ako govorimo o visokom obrazovanju, onda je to srce i Carnet, i vi ste upućeni u problematiku, a MUP je s jedne strne, a agencija je za građanstvo. Dakle, svatko iz svog djelokruga. I ono što je možda zgodno isto spomenuti onaj red button Ministarstva unutarnjeg poslova, koji je nekako prošao ispod radara i nije mi baš, nisam baš primijetila da je to na sva zvona dano u medijima, smatram da je to jako korisna aplikacija, koja je izrađena za relativno jeftin novac, a zapravo jako dobro funkcionira. Vidjela sam da i na središnjem državnom portalu, a vi ste sudjelovali u izradi portala, isto je poveznica na taj red button. I mislim da je to idealan način, da se on line prijavi svaka sumnja na zlostavljanje, a zapravo, čini mi se da nije uopće dovoljno javnost upoznata s tom informacijom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Petrijevčanin Vuksanović, na ovom odgovoru. S ovime smo zaključili rasprave, zahvaljujem se ravnatelju Agencije za zaštitu osobnih podataka gospodin Anti Rajkovačin na obrazloženju. Također zahvaljujem se državnom tajniku u Ministarstvo uprave, gospodinu Darku Nekiću. Glasovati ćemo o ovoj točci dnevnog reda, kad se za to steknu uvjeti.
Izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2016. godinu. Podnositeljica je Agencija za zaštitu osobnih podataka, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu matičnog saborskog radnog tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2016. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 108, 10 suzdržanih i 2 protiv donesen zaključak kako ga je predložio matični saborski odbor.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog zakona o kvaliteti i logistici u zdravstvu, prvo čitanje, P.Z. br. 81 Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a na temelju članka 85. Ustava RH i članka 182 Poslovnika Hrvatskog sabora. Rasprava o ovom zakonskom prijedlogu, provesti će se po odredbama poslovnika, koje se odnose na prvo čitanje. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Raspravu su proveli, nadležni odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Pozivam predstavnike predlagatelja, poštovanog kolegu Sinišu Vargu, da nam da dodatno obrazloženje ovog prijedloga zakona.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče, evo pred vama je prijedlog Zakon o kvaliteti i logistiki u zdravstvu, u prvom čitanju i obzirom na vrijeme i sat, doba dana kad ovo radimo, ja vam uistinu neću dužiti i biti preopširan, ali ja mislim da sam dužan reći genezu, samog zakona, naime 2007. g. je prvi puta uspostavljen sustav upravljanja kvalitetom u hrvatsko zdravstvo i izmjena i dopuna Zakona 2011. g. koja vrijedi i danas. Osnovana je Agencija za kvalitetnu zdravstvene zaštite i socijalne skrbi u RH, međutim, nažalost, primjena samog zakona je imalo sa rezultatom, gotovo isključivo samo isplate plaće, samih zaposlenika, samih agencija, naime, osnovna djelatnost same Agencije je akreditacija zdravstvenih ustanova i moram nažalost reći da je rezultat rada te Agencije da je 0 javnih zdravstvenih bolnica u Republici Hrvatskoj do danas akreditiranih i sam postupak akreditacije u niti jednoj bolnici zapravo nije niti započet. To je nastalo iz više razloga, iz ostalih razloga koje ja mogu detektirati obzirom da sam i ja licenciran od europskog društva, Europska organizacija za zdravstvo je u Brusselsu kao menadžer kvalitete i auditor kvalitete i ja znam da moji kolege koji smo nositelji iste licence niti jedan nije zaposlenih Agencije, zapravo u Agenciji ne rade osobe koje imaju ovlaštenje za upravljanje kvalitetom kao takvom, bilo kojem poslovnom subjektu pa tako niti u zdravstvu. Kada gledamo samu genezu i problematiku o kojoj mi tu govorimo da bi se laički mogao izraziti onda govorimo da je zdravstvo i zdravlje nacije sa jedne strane svima nama jako bitna ali od strane države sustavno iz više, u više godina bez obzira tko je na vlasti u više godina zapostavljena što od strane proračuna što od strane legislative. I imamo situaciju danas takvu kakvu imamo da su nam javno zdravstveni pokazatelji izrazito loši po pitanju rezultata rada vidimo da je na primjer imamo visoke prevalencije recimo raka dojke je u Republici Hrvatskoj na razini Europske unije, međutim mortalitet odnosno broj žena koji je umro od te iste bolesti je nažalost izrazito visoka i tu smo pri dnu Europe po ostvarivanju. To je posao Hrvatskog zavoda za javno zdravstveno je bilježiti te pojave, međutim Agencije za kvalitetu zdravstvene zaštite je posao da se unaprijedi sustav, da se te pojave popravljaju, međutim tu izostaje bilo kakva aktivnost od strane same agencije. Iz tog razloga i poznavanje svih prilika u sustavu zdravstva i sa stručnog upravljačkog aspekta suvereno sam pristupio ovom poslu, oformio tim ljudi koji su napravili jedan vrlo logični apolitični politički neobojeni ideološki neobojeni zakon, radilo se o gotovo sto postotno o nestranačkim osobama koje su pisale prijedlog zakona. I ono što imate pred vama je zakon koji regulira više područja i objedinjava sve one funkcije upravljanja u sustavu zdravstva koja nisu danas regulirana odnosno taknuta po pitanju svakodnevnog obavljanja samih dužnosti po pitanju pružanju zdravstvenih usluga. Kad govorimo o načelima ostvarivanja kvalitete zdravstvene zaštite one se istovremeno jesu znane i jesu znane, znamo koliko se oni slabo provode. Samo ministarstvo unutar svojih tijela i način na koji je ustrojeno kao tijelo državne uprave Ministarstvo zdravlja ne raspolaže sa tijelom koje se bavi sa kvalitetom zdravstvene zaštite i ne provodi analize rizika i iz tog razloga se govori o formiranju nacionalnog povjerenstva koje bi neposredno moglo biti rukovođeno od samog ministra da vrlo dobro zna i rukovodi sa onim područjima koja su dobra i treba unaprijediti ali isto tako i one koji su lošije i koje treba ukinuti. Agencija za kvalitetu zdravstvene zaštite dolazi do preobražaja, pretvara se u Agenciju za kvalitetu i logistiku u zdravstvu, prema ovom zakonu se objedinjavaju dvije agencije, Agencija za kvalitetu zdravstvene zaštite i socijalnu zaštitu se objedinjava sa Agencijom za telemedicinu. Agencija za telemedicinu je jedna vrlo dobro ustrojena i vrlo dobro funkcionirajuća agencija, međutim obuhvat rada i svakodnevne aktivnosti su puno manje nego što je potencijal same agencije i spajanje uprava te dvije agencije se računa da će doći do puno većeg poticaja i iskorištava kapaciteta obadvije agencije zajedno kako bi se unaprijedila kvaliteta zdravstvene zaštite. Naime, telemedicina kao jedan od segmenta E zdravlja je okosnica i prioritet broj jedan Nacionalne strategije razvitka zdravstva do 2020. godine gdje je prioritet broj jedan informatizacija zdravstva i kroz informatizaciju dolazimo do cjelokupnog poboljšavanja i ostvarivanja ostalih šest prioriteta iz same Nacionalne strategije. Procjena zdravstvenih tehnologija je nešto što se i danas radi HTA kao jedna od međunarodnih metodologija, tu smo članovi svih međunarodnih tijela naročito na europskoj razini za razmjenu informacija, međutim ona je podkapacitirana i potrebno je puno više delegiranje ovlasti prema samoj agenciji i tom dijelu rada kako bi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i Ministarstvo zdravstva kod planiranja ulaganja, kod nabava novih lijekova i novih medicinskih tehnologija puno bolje sa puno više dokaza učinkovitosti tih aparata i lijekova mogli donositi kvalificirane odluke. Pitanje logistike u zdravstvu koji nije novitet koji nije adresiran odnosno i parcijalno pokriveno je danas što u Ministarstvu zdravstva što u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje, što u Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo, na ovaj način se to objedinjava i logistika u zdravstvu prvenstveno broj jedan je pitanje nabava nove opreme, ulaganje i razvoj ljudskih resursa u zdravstvu, pitanje upravljanja objektima i održavanje objekata u sustavu zdravstva i sve ono što se tiče same infrastrukture i opreme, i ljudskih resursa kada se to vodi na jedinstvenom mjestu na jedinstveni način može se polučiti puno bolji efekat. U konačnici kad govorimo o samom akreditacijskom postupku mi današnji model da imamo hrvatski akreditacijski standard koji još jedanput napominjem nije proveden niti u jednoj hrvatskoj bolnici, radi se preobražaj u trostupnjevanju samog akreditacijskog postupka gdje je C postizanje certifikata bolnice da je isposlovala minimalno tehničke uvjete i ono što se očekuje prema minimalnom standardu da se može uopće zvati zdravstvena ustanova iznenadili bi se koliko zdravstvenih ustanova u RH bazne i jednostavne standarde danas ne može se ispoštovati. Ali mora se krenut u smjeru što radi građana, što zbog sigurnosti i funkcioniranja zdravstvenog sustava. Razine B i AB. B je bolnica koja je ušla u međunarodni akreditacijski postupak, gdje je mnoge radnje su već napravljene kroz C razinu, uspostavljanje Povjerenstva za kvalitetu. Započeto je definiranje poslovnih procesa i metoda za njihovo poboljšanje i u konačnici bolnica koja je akreditirana sa A kategorijom znači da je postigla međunarodnu akreditaciju što je izrazito, izrazito bitna ne samo zbog hrvatskih građana kao mjera za sigurnost pacijenata i garancija visoke kvalitete zdravstvene skrbi, nego isto tako otvara veliku mogućnost zato jer zdravstveni turizam kao međunarodna grana turizma, Hrvatska kao turistička destinacija itekako je zainteresirana za popunjavanje zimskog perioda sa novim turistima, odnosno sa pacijentima. Ali prvenstveno govorim o javnom zdravstvenom sektoru kojem je, znamo koliko nedostaje novaca i imamo tu prostora za godišnji prihod od oko 800 milijuna kuna kroz prihodovanje u zdravstvenom turizmu u RH. Na žalost ta brojka je danas daleko, daleko manja. Ali bez obzira na to što nemamo još akreditacije imamo određenih područja u RH koja što silom prilika, a što … [[Govornik se ne razumije.]] zahvatima i međunarodnim dogovorima već danas pružaju i usluge u zdravstvenom turizmu prvenstveno kad govorimo po samoj geografskoj lokaciji KBC Split, bolnice Šibenik, Zadar, Pula, Dubrovnik i KBC Rijeka itekako pružaju usluge u području zdravstvenog turizma zbog velikog broja turista koji se nalaze na njihovim područjima. Ali isto tako na primjer KBC Zagreb ima ugovor sa zdravstvenim osiguranjem Republike Srbije di pacijenti koji ne mogu obaviti … [[Govornik se ne razumije.]] operacije u samoj Srbiji elektivno dolaze u grupama obaviti taj zahvat u RH i to je onda prihod KBC-a Zagreb. To imamo te sporadične male prihode koje danas imamo u sustavu zdravstva na takvim primjerima sa akreditacijom bolnica i podizanje na višu razinu kalkulacije da imamo potencijal u javnom sektoru oko 800 milijuna kuna, a u privatnom sektoru oko 1,1 milijardu kuna. Kada zbrojimo sve moguće prihode iz zdravstvenog turizma, iz kliničkih ispitivanja, iz fondova EU govorimo o porastu GDP-a odnosno bruto domaćeg proizvoda RH iz zdravstvenog sektora oko 0,6% samo iz jednog našeg sektora. Prema tome, veliki gospodarski potencijal, međutim moramo napraviti taj iskorak organizacijski. Organizacijski oblik danas daje rezultate kakve daje, međutim još jedanput napominjem apolitični, stručni prijedlog zakona daje prostora za značajno poboljšavanje sustava zdravstva koja evo mogu reći ako ne želite napraviti to zbog građana, ako ne želite to napraviti zbog svojih susjeda, onda dignite ruku za ovaj zakon i samog sebe zato jer ovaj zakon kada vi postanete pacijenti čine sigurni sustav zdravstva, daje veću mogućnost da vaše liječenje bude što brže, bezbolnije, svrsishodnije, za HZZO što jeftiniji a za vas kao pacijente što kvalitetnije. Prema tome, evo obzirom da još jedanput napominjem da se radi o prvom čitanju zakona. Pozivam sve zainteresirane saborske zastupnike i zastupnice da podnesu amandmane. Otvoren sam za sve razgovore i pitanja i pojašnjenja samog prijedloga zakona i dokažite da ovom društvu želite dobro i da vam je stalo do hrvatskog zdravstvenog sustava. Hvala vam puno.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Siniši Vargi. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolega Varga kao i kod zakona koji smo nedavno ovdje predložili, Zakona o suzbijanju zlouporabe droga gdje jedan od razloga zašto odbijaju naš prijedlog iako su ga ocijenili kvalitetnim očekujem da će i danas reći iz ministarstva da je naš prijedlog kvalitetan. Opravdanje je bilo da ministarstvo prema svom godišnjem planu normativnih aktivnosti namjerava donijeti isti zakon. Međutim, ako pogledamo nedavno Izvješće o ostvarenju Vlade u području provođenja normativnih aktivnosti možemo vidjeti da Ministarstvo zdravstva nije ostvarilo svoj plan niti sa lipnjem, a kamoli da će ostvariti ono kako piše u njihovom mišljenju, plan aktivnosti u četvrtom tromjesečju. Prema tome, što mislite da li je uopće moguće da oni donesu i Zakon o suzbijanju zlouporabe droga i Zakon o logistici kao paralela našem zakonu, a dokaz da nisu u stanju to učiniti između ostalog je, jer ste govorili o tome da kvaliteta i logistika omogućuju i povlačenje europskih sredstava samo jedan primjer. Dakle, vi ste u svom mandatu osigurali da za projekt e-zdravlja koji uključuje e-HZZO, e-bolnice, e-smjernice, e-lijekove 40 milijuna eura povučemo iz EU fondova. Do dan danas gospodin državni tajnik, njegov ministar nisu bili u stanju pripremiti ni jedan projekt. Jedini projekt koji postoji je HZZO koji ste vi pripremili u cijelosti 2015. godine. To je samo dokaz u kojoj mjeri se neodgovorno ponašaju prema zdravlju građana RH.
Zahvaljujem kolegi Jovanoviću. Odgovor kolega Varga, izvolite.
Ja se zahvaljujem. Evo sa nama je tu i državni tajnik gospodin Dulibić. Nakon javne rasprave, nakon rasprave što smo imali na Odboru za zakonodavstvo pitao sam da li se prihvaća opkladu da li će se sukladno planu normativne aktivnosti ministarstva ovaj zakon donijeti od strane Vlade do 31.12.2107. Okladu nije prihvatio. Prema tome, ja mislim da iz samog ministarstva vjeruju da neće uspjeti. Naime i Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o zlouporabi droga sa državnim tajnikom Plazonićem imam sličnu opkladu. On se kladio, ipak je prihvatio okladu da će se zakon donijeti do 31.12. Međutim, vidimo iz portala e-savjetovanje da nisu niti teze zakona još objavljeni, a nalazimo se u sredini desetog mjeseca. Prema tome, gotovo je iluzorno da će i taj zakon biti donesen u ovoj godini. Svi zakoni koji proizlaze iz rada Ministarstva zdravlja, odnosno zdravstva, su nužno potrebni i hrvatskim građanima. Evo, apeliram, na samo ministarstvo da puno brže i efikasnije rade zakonodavnu aktivnost. Vidimo da je oformljena famozna 49 članova ima u Povjerenstvu za pisanje novog zakona o zdravstvenoj zaštiti. Izrazito heterogenoj skupini sa puno interesa koje su unutra opisani. Međutim, ono što je činjenica da ta radna skupina ne počinje rada sa nekakvim prijedlogom i temeljnim dokumentom, nego počinje sa praznim komadom papira. Prema, tome moja je pretpostavka, da Zakon o zdravstvenoj zaštiti nećemo vidjeti u ovom mandatu ove Vlade, ako će se nastaviti u ovakvom načinu radu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Vargi na ovom odgovoru. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Zahvaljujem. Pozivam predstavnika Vlade, poštovanog državnog tajnika, gospodina Tomislava Dulibić da nam da dodatno obrazloženje.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi saborski zastupnici, znači prijedloga Zakona o logistici, kvalitetu i u zdravstvu, propisuje se da će buduća agencija, pazite sad ovo, upravljati zdravstvenom infrastrukturom, ljudskim resursima u zdravstvu, provoditi objedinjenu i javnu nabavu zdravstvenih ustanova i sveobuhvatno sustav e-zdravlje. Znači, koliko bi trebali mi ljudi zaposliti za to, koliko bi to bila proračunska sredstva i sve ostalo. Smatramo, ne radi se tu o pravno normativnih aktivnosti, nego koncepcijski se ne slažemo sa ustrojem ovakve agencije na ovakav način. Što se tiče naše pravno normativne aktivnosti evo danas smo imali vodu za ljudsku potrošnju, koja je završila drugo čitanje, kao i svi ostali zakoni, Zakon o zdravstvenoj zaštiti će biti donesen bez obzira koliko ima članove radne grupe, od ponedjeljka krećemo intenzivno sa svakodnevnim sastancima te radne grupe. Aha, samo još malo, ostalo je još za, znači u vezi e fondova. Znači, mi smo u ovom mandatu u narednih godinu dana, ugovorili skoro 2 milijarde sredstva iz EU fondova, što za dnevne bolnice, jednodnevne kirurgije, što za grupu 2 skupu opremu, 268 milijuna kn, za jednodnevnu kirurgiju, 860 milijuna kuna. Što se tiče ovih e-projekata, mi smo e-HZZO 134 milijuna kn prijavili u lipnju, sad je u pripremi e-bolnice, početkom 2018.g. i ostali projekti idu u svom planu. Znači iskoristili smo sva moguća sredstva iz Ministarstva regionalnih razvoja i europskih fondova. Hvala.
Zahvaljujem državnom tajniku, poštovanom gospodin Tomislavu Dulibiću. Imamo 2 replike, poštovani kolega Siniša Varga. Izvolite.
Ja se zahvaljujem. Naime, radi se o tome, da i ja bavim se upravljanjem zdravstvenim sustavom, već sada 18 godina. Te sam struke, imam diplome i poslijediplomske studije završene iz tog područja. Jednostavno, kad govorimo o tom području tražim sugovornike, koji razumiju, analizirati aktualno stanje, dati prijedloge za poboljšanje i izvesti to rješenje. To nažalost, iz sadašnjeg ustroja Ministarstva zdravstva, to jednostavno ne proizlazi i vidimo to od veljače 2016. g. u kontinuitetu i jednostavno nema produkcije niti zakona niti podzakonskih akata, koji se tiču zdravlja nacije, skupina, obitelji, pojedinci. I to je nešto što je … [[Govornik se ne razumije.]] i ja očekujem i ja od prvog dana nudim i svoju pomoć ukoliko treba, sa savjetom, sa mojim iskustvom, da se to ubrza taj postupak, međutim, tu je ta pružena ruka ostaje visiti, odnosno, nije prihvaćena. Sama agencija i njezin djelokrug rada, kada smo imali europski semestar kod nas, više puta je rečeno, objedinjena javna nabava, kako ju vi radite u RH nije dobra, ona je loša, morate ju centralizirati u jednu agenciju, bilo koju. Je li to u Ministarstvo zdravlja, zdravstva, jel je to u Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo, je li to radi HZZO, dragom Bogu svejedno, ali mora biti centralizirani. Ali, obzirom da javna nabava u sustavu zdravstva se tiče oko 5 milijardi kn, vrijednosti lijekova, oka 3 milijarde kn, vrijednosti potrošnog medicinskog materijala, pa još kad bi se druge spojile vjerujem da bi došle do vrijednosti od blizu 10 milijardi kn roba i usluga, ja itekako mislim da zavrjeđuje da jedna agencija, kontinuirano, dedicirano se bavi sa pitanjem javne nabave u sustavu zdravstva.
Zahvaljujem kolegi Vargi, sljedeća replika, poštovani kolega Željko Jovanoić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa u mišljenju Vlade RH, koja je napisano 23. ožujka 2017. piše doslovno citiram, pitanja koja se uređuju u prijedlogom, potpisao ga je gospodin Plenković, on je vaš šef, gospodine Dulibić, ako se ne varam, a vi ste rekli, da nije točno obrazloženje zašto se ne prihvaća zakon. Tako, da nije razlog normativni akti. A u mišljenju koje je potpisao gospodin Plenković, piše, pitanje koje se uređuju prijedlogom zakona o kvalitetu i logistici u zdravstvu, s konačnim prijedlogom zakona, planiraju se u godišnjem planu normativne aktivnosti Vlade RH, za 2017. g. u 4 tromjesečju 2017. g. I to je razlog zašto se odbija naš zakon. A po svemu sudeći, vi adekvatan zakon u međuvremenu nećete donijeti. I naravno, u našem zakonu jasno piše, da za provođenje zakona, neće biti učinak na državni proračun, s obzirom na to, da će svi postojeći ljudski resursi i troškovi koji su potrebni za provođeni ovog zakona biti preraspoređeni internom preraspodijelim i neće biti potrebe za dodatnim sredstvima. Dakle, vaše obrazloženja su potpuno neprihvatljiva.
Zahvaljujem kolegi Jovanoviću na replici, odgovor, državni tajnik, gospodin Dulibić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi saborski zastupniče, znači, ja sam rekao sljedeće, ne samo da nije riješeno normativnim planom aktivnosti, nego i kad se bude rješavalo, riješiti ćemo ova pitanja iz ovog plana u našim normativnim aktivnostima ali neće biti koncepcijski riješeno na način da će biti, postojati Agencija za kvalitetu i logistiku u zdravstvu sa svim djelokrugom što ste vi predložili, da budemo malo jasniji.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom državnom tajniku gospodinu Tomislavu Dulibiću. Prelazimo na raspravu. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Nije nazočan. U ime Kluba zastupnika HSS-a poštovani kolega Krešo Beljak. Nije nazočan. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista poštovana kolegica Ines Strenja Linić. Izvolite!
Zahvaljujem. Gospodine predsjedatelju, poštovani predlagatelji zakona, poštovani zastupnici! Kratko ću malo o ovom zakonu u ime Kluba Mosta nezavisnih lista i o kvalitetu u zdravstvu. Dakle, kvaliteta zdravstvene skrbi može se opisati kao stupanj do kojega pružene zdravstvene usluge u skladu sa sadašnjim profesionalnim znanjem povećavaju vjerojatnost nastanka željenih rezultata. Svjetska zdravstvena organizacija definira kvalitetu zdravstvenih usluga kao stupanj ostvarivosti ciljeva zdravstvenih sustava koji vode poboljšavanju zdravlja i odgovaraju potrebama i očekivanjima stanovništva. Dakle, unapređenje kvalitete sustava zdravstva predstavlja nužan dio zdravstvene politike. Najčešće se kao temeljne dimenzije zdravstvene skrbi i općenito zdravstvenih sustava izdvajaju učinkovitost, djelotvornost, sigurnost, jednakost, opravdanost, prikladnost, pravovremenost, prihvatljivost, odgovornost, zadovoljstvo, usredotočenost na pacijenta, poboljšanje, kontinuitet skrbi i druge. I kvalitetu zdravstva napokon treba promatrati tri različita gledišta, pacijentovog, profesionalnog i upravljačkog. Pacijenti traže kvalitetnu uslugu, profesionalci teže ka što kvalitetnijem zadovoljavanju pacijentovih potreba te korektnom i pravilnom obavljanju procedura potrebnim za pružanje kvalitetnih usluga. Dakle, kvaliteta upravljanja uključuje onda i učinkovitu i djelotvornu uporabu raspoloživih resursa radi zadovoljavanja potreba pacijenata. Danas u biti možemo reći da zdravstvena skrb Europske unije je na visokoj razini ali isto tako postoji neujednačenost dostupnosti kvalitete te nedovoljno razvijene strategije unapređenja kvaliteta unutar same Europske unije. Slično je i sa određenim regijama u Hrvatskoj kao što imamo različitu kvalitetu u različitim bolnicama. Samo dio zemalja članica ima u Europi dužu tradiciju upravljanja kvalitetom u zdravstvu i uređen pravni okvir kojim se regulira pitanje kvalitete a naša zemlja je među onima u kojima ovaj sustav još uvijek ne možemo reći da je uređen. Zbog toga je potrebno radi poboljšanja kvalitete zdravstvene zaštite i funkcioniranja cijelog sustava zdravstva uključiti daljnji razvoj i ugradnju normi i kvalitete u poslovanje zdravstvenih ustanova, poboljšanje informacijskih sustava kao načina promoviranja kvalitete, funkcioniranja cjelokupnog sustava, osiguravanje dovoljnih financijskih sredstava, ulaganje u prevenciju, razvoj indikatora kvalitete te sustava praćenja evidencije radi omogućavanja brzog izvješćivanja. Dakle, važno je prepoznati i uvažiti različite dimenzije kvalitete i postaviti realna očekivanja te u skladu s njima stvarati uravnotežen zdravstveni sustav. Radi postizanja održivosti kvalitete i svima jednako dostupne zdravstvene zaštite 2007. godine Zakonom o kvaliteti zdravstvene skrbi socijalne, zdravstvene zaštite i socijalne skrbi Agencija za kvalitetu i akreditaciju u zdravstvu je dobila svoje prve obrise i na kraju je zaživjela 2011. godine no nije zaživio njezin djelokrug rada. Pred nama je Prijedlog zakona o kvaliteti i logistici u zdravstvu koji je još 2015. prošao savjetovanje za vrijeme bivšeg ministra Varge i koji od tada zapravo nijedan ministar nije uobličio i stavio na naše klupe, mi ga danas ovdje čitamo kao prijedlog Kluba SDP-a, to je bio prijedlog tadašnjeg ministra zdravstva. Most nezavisnih lista neće podržati ovaj zakon jer ovim zakonom Agenciji dajemo prevelike ovlasti a ona za to nije kadrovski ni financijski ekipirana. Ona ni do sada nije uspjela ono za što je i osnovana provesti, niti svoje ovlasti kompletno odraditi koje smo im dali. Što je to akreditacija? Dakle, postupak akreditacije koji je ona trebala provesti, čuli smo bivšeg ministra Vargu, postupak akreditacije na kraju nije obavljen niti u jednoj bolnici. Postupak akreditacije omogućava potvrđivanje ostvarenih razina usvojenosti temeljnih standarda kvalitete zdravstvene zaštite. Kako ojačati ovu Agenciju? Pravo pitanje je zašto iz Ministarstva zdravstva izmjestiti i dati ovlasti Agenciji koja će osim dosadašnjih ovlasti baviti se i specijalizacijama, javnom nabavom itd. Ne znam da li ste pažljivo pročitali ali za nas je apsolutno neprihvatljivo da mi u ovom trenutku iz ministarstva stavljamo u jednu agenciju a ona već sada ne obavlja svoj posao i dajemo toj agenciji osim dosadašnjih ovlasti da izrađuje plan specijalističkog usavršavanja liječnika, organizira provođenje specijalističkog usavršavanja zdravstvenih radnika, izdaje rješenja o odobrenju specijalizacija i užih specijalizacija, doktora dentalne medicine, magistre farmacije itd., utvrđuje prestanak specijalizacije i promjene mentora, da planira i provodi zajedničku javnu nabavu za sve pružatelje zdravstvene zaštite, da planira potrebe za izgradnjom i obnovom zdravstvenih ustanova. To postaje praktički jedno novo ministarstvo. Po ovome kako smo ovdje, kako vidimo napisano upravlja i održavanjem zdravstvenih objekata, rekonstrukcijom zdravstvenih objekata, planira i racionalizira, planira kompletno unutar sebe inkorporirati jedan od najuspješnijih hrvatskih zavoda za telemedicinu. Mislim da je to kadrovski i financijski nemoguće unutar ove Agencije, osim ako dvije trećine Ministarstva zdravstva ne premjestimo u tu Agenciju a pitanje je zapravo zašto. Ta Agencija ima ono za što je zadužena provesti a to je provođenje akreditacije i sve ono što je upisano zapravo što je trebala i do sada odraditi. Dakle, orijentacija na pacijente, timski rad, razumijevanje sustava i procesa te prilagođavanje promjenama valja prihvatiti kao temeljna načela povećanja i održavanja kvalitete. Unapređenje rada Agencije za kvalitetu i logistiku u zdravstvu je apsolutni prioritet i u tome treba imati podršku i Ministarstva zdravstva i na tome trebamo ustrajati jer to od nas očekuju svi dionici zdravstvenog sustava, očekuju i pacijenti i profesionalci i upravljačka struktura. Most nezavisnih lista neće podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ines Strenja-Linić. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Siniša Varga. Izvolite!
Zahvaljujem. Iako je bilo rečeno da se govori u ime Mosta, stranke Mosta nezavisnih lista isčitavamo da se tu radi o interesnoj skupini udruge bolničkih liječnika koji zahtijevaju da te fukcionalne djelatnosti koje ima Agencija da se prebaci u Hrvatsku liječničku komoru. To je sa bilo tko tko je u bilo kakvoj fazi upravljačkoj, političkoj, bilo kakvoj drugoj imao ikakav ugled i pogled na sustav zdravstva sa pogleda malo više od bolničkog odjelnog liječnika vidjet će da to apsolutno ne može biti da stavljate u situaciju da vuk ovce čuva. Prema tome, ili će taj posao raditi i dalje Ministarstvo zdravlja ili će to raditi Agencija. Ali da se to prebaci u Hrvatsku liječničku komoru ja osobno smatram da je to neprihvatljivo a što je ministar Kujundžić po tom pitanju napraviti točno ne znam. Malo ste bili kontradiktorni u svom izlaganju gdje ste prvo rekli da je Agencija za kvalitetu i logistiku nepotrebna a poslije ste rekli da se Agenciju za kvalitetu i logistiku treba unaprijediti. Prema tome, tu se morate izjasniti da li želite ili ne želite samu Agenciju. Da li je potrebno prebaciti kadrove iz Ministarstva zdravstva, Hrvatskoj zavoda za javno zdravstvo i Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje naravno da da jer to su sve institucije koje su pod ingerencijom Ministarstva zdravstva a ono što je izrazito bitno spomenuto da agencije drugačije podliježu politici koeficijenata plaća i da se može dobiti onda kvalitetniji i bolji kadar za zapošljavanje u samim agencijama jer nismo vezani onda sa politikom plaće u javnim i državnim službama. Prema tome, može se dobiti kvalitetniji kadar, može se ekipirati, od postojećih resursa u sustavu zdravstva imamo ih dovoljno, nije potrebno novo zapošljavanje, postojeći ljudi mogu obavljati sav taj posao. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Vargi. Odgovor kolegica Strenja-Linić. Izvolite!
Poštovani kolega Varga, kao i mnogo puta do sada branit ću apsolutno stav liječnika, stav onih kojih trebaju provoditi zdravstvenu zaštitu i žao mi je da ovdje spominjete usku grupaciju Hrvatske udruge bolničkih liječnika koju nisam spomenula kao što nisam spomenula ni Hrvatsku liječničku komoru. Rekla sam da Agencija postoji, Agenciju treba unaprijediti, dati joj potporu da određuje ono za što je obvezana a ne joj dati još puno veće, ogromne praktički ovlasti, ovlasti koje trenutno obavlja Ministarstvo zdravstva kako bi ona dalje nastavila raditi a ni do sada nije opravdala svoj rad. Mislim da Agencija treba postojati ali isto tako treba na svaki način pokušati unaprijediti njezin rad. Žao mi je da vi neku liječničku, znači krovnu liječničku organizaciju Hrvatsku liječničku komoru smatrate kao nekakvu organizaciju koja se bori protiv liječnika, protiv određenih drugih grupacija, protiv građana ta udruga znači liječnika, to krovno društvo je netko tko i vas i sadašnjeg ministra i svakog budućeg ministra će upozoravati na sve ono što smatra da je bolje i da treba doprinijeti kvalitetnijem zdravstvenom sustavu. U ovom trenutku žao mi je da prejudicirate i da govorite da je to nešto što je zapravo se želi prenijeti ovlast u Hrvatsku liječničku komoru.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj kolegici Strenja-Linić. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice poštovani kolega Ivan Kirin. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, dame i gospodo zastupnici! Prijedlogom zakona o kvaliteti i logistici u zdravstvu, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora uputilo Klub zastupnika SDP-a aktom od 2. veljače 2017. godine uz prijedlog da se sukladno članku 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Na temelju članka 122. stavka 2. Poslovnika Hrvatskog sabora Vlada Republike Hrvatske na svojoj sjednici 27. ožujka 2017. godine o Prijedlogu zakona o kvaliteti i logistici u zdravstvu, s Konačnim prijedlogom zakona daje slijedeće mišljenje: „Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati prijedlog“, to smo već čuli poznato ali unapređenje zdravstvene politike mora biti rezultat podrške, kvalitete u zdravstvenom sustavu. Predlagatelj ovog zakona obrazlaže i razlog donošenja zakona. Dakle, poslije ćete čuti zašto vam to i sada govorim. Razlog donošenja Zakona o kvaliteti i logistici u zdravstvu je uvođenje efikasnijeg sveobuhvatnog sustava mjera za unapređenje kvalitete zdravstvene zaštite u Republici Hrvatskoj, certifikacije zdravstvenih ustanova, trgovačkih društava i privatnih zdravstvenih radnika koji obavljaju zdravstvenu djelatnost te kooordiniranja, upravljanja logističkim poslovima u zdravstvu, upravljanje zdravstvenom infrastrukturom i ljudskim resursima u zdravstvu, provedba objedinjene javne nabave zdravstvenih ustanova, uspostavljanje sveobuhvatnog sustava E zdravlja i telemedicine i M medicine. Bivši ministar Varga je bio 2014. godine u Washingtonu na savjetovanju M zdravlja, M health u Americi gdje je iznio i naše stavove i razvoj u e i tele medicini i to je bilo dobro prihvaćeno. Dakle a sve u svrhu postizanja najviše razine sigurnosti pacijenata i smanjenja rizika po njihov život i zdravlje. Zakonom se nastoji i u pravni poredak RH prenesti Direktiva 2011/24EU Europskog parlamenta i Vijeća Europe od 9. ožujka 2011. o primjeni prava pacijenata u prekograničnoj i zdravstvenoj zaštiti. To i sada funkcionira. Postoje europske iskaznice koje mnogi koji rade u praksi to vide, doživljavaju i taj dio funkcionira manje-više. Naime, pitanja koja se uređuju prijedlogom ovog zakona planiraju se u Godišnjem planu normativnih aktivnosti Vlade RH za 2017. godinu. Ja vjerujem ima dva mjeseca, pa ćemo vidjeti i to urediti u Zakonu o zdravstvenoj zaštiti, Zakonu o podacima i informaijama u zdravstvu, Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o kvaliteti zdravstvene zaštite i socijalne skrbi. Sukladno godišnjem planu u četvtom tromjesečju 2017. predviđeno je donošenje Zakona o zdravstvenoj zaštiti kojim će se urediti upravljanje ljudskim resurdima i specijalističko usavršavanje zdravstvenih radnika vezano za dio zakonskog prijedloga koji uređuje sustav e-zdravlja. Vlada RH napominje da je u 4 tromjesečju 2018. godine godišnjim planom također predviđeno donošenje Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu. Vlada posebno napominje da je u 4 tromjesečju 2017. godine planirano donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kvaliteti zdravstvene zaštite i socijalne skrbi u kojem će se između ostaloga urediti i sustav kvalitete u području zdravstva. Zaključno. Vlada RH ističe da je uvidom u Prijedlog zakona o kvaliteti i logistici u zdravstvu sa konačnim prijedlogom zakona ali i uvidom u Zakon o ustrojstvu, djelokrugu rada ministarstava i drugih tijela državne uprave kojim je u članku 23. propisan djelokrug rada Ministarstva zdravstva vidljiva neusklađenost zakonskog prijedloga sa djelokrugom rada Ministarstva zdravstva pa ga Vlada i zbog toga djelomično ne prihvaća. Ali prilikom izrade planiranih zakona Vlada RH će razmotriti prijedloge sadržane u predmetnom prijedlogu zakona tako da se mnogi stavovi možda i inkorporiraju u budući zakon. Svi diionici u zdravstvenom sustavu moraju prihvatiti da na kvalitetu javnog zdravstva izravno utječe ukupno ekonomsko stanje pojedine države. Zato zdravstveni sustav treba sagledati zajedno sa svim ostalim uvjetima društvene, socijalne i ekonomske politike. Dakle, reforma zdravstva je prije svega politička odluka koja podrazumijeva široki politički dogovor svih dionika u zdravstvenom sustavu. Dug u zdravstvu danas iznosi oko 4 milijarde kuna, trošak zdravstva iz godine u godinu raste zbog novih i skupih medicinskih postupaka i pametnih lijekova. U sanaciji zdravstvenog sustava u posljednjih 10 godina uloženo je čak 17 i pol milijardi kuna. Na ime zaštićenih skupina država mora uplatiti 4.1 milijardu kuna godišnje. Samo cirka 1,4 osigurnika plaća zdravstveno osiguranje, a ostalo plaća država. Zdravstvo košta cirka 24 milijarde kuna godišnje. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ivanu Kirinu na ovoj raspravi. Imamo dvije replike. Poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala. Inače jedna zanimljivost ako ste, možda niste primijetili u ime tri kluba, kluba MOST-a, kluba SDP-a i kluba HDZ-a o ovoj temi govorit će sve diplomirani studenti ili liječnici Medicinskog fakluteta u Rijeci što samo svjedoči o kvaliteti Medicinskog fakluteta u Rijeci. A evo ja kao pojedinačna rasprava također sam iz Rijeke. Kolega Kirin, evo vi ste također rekli da je razlog normativni plan koji će biti do kraja godine donesen. Vi ste optimista. Na žalost ja ne dijelim vaš optimizam, ali mogu pomoći i vama i vašoj Vladi i vašem ministru neka jednostavno prepišu naš zakon. Mi nemamo ništa protiv. Evo neka ga prepišu i drugi put ga možemo usvojiti. Da je to neophodno vi ste govorili o ograničenim resursima koji stoje na raspolaganju zdravstvu, a zdravstvo je skupo. Vidjeli smo po podacima HZZO-a da je prošle godine samo za lijekove potrošeno 10% više sredstava. Ali evo, tema koja je sigurno vrlo bitna i koja govori o tome da se novci ne troše na način koji je zadovoljavajući, a upravo je vezana za vas na primjer, vi ste bolnički liječnik. Prema podacima koje ja imam značajna sredstva koja su osigurana u mandatu gospodina Varge su za kontinuiranu izobrazbu zdravstvenih djelatnika u iznosu od 30 milijuna eura. Naglašavam 30 milijuna eura. Od tih 30 milijuna eura trenutačno je ugovoreno samo 30 millijuna kuna. Dakle, 30 milijuna eura, a samo je ugovoreno 30 milijuna kuna za usavršavanje liječnika obiteljske medicine i to sa više od 2 godine kašnjenja. Ali što je sa liječnicima u bolnici? Što je sa njima? Pitajte to svog državnog tajnika.
Zahvaljujem kolegi Jovanoviću. Odgovor kolega Kirin, izvolite.
Evo uvaženi zastupniče Jovanoviću, ne znam i nemam tu informaciju, ali nema razloga da sumnjam. Samo znam, da što se tiče rada u bolničkoj službi, potrošeno je 10% manje lijekova, a u bolničkoj, odnosno, kompletno u hrvatskom zdravstvu, 5,8 milijardi kuna je potrošeno. Što se tiče pomoći, u svakom slučaju, vjerujem da je pomoć, uvijek dobrodošla. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Kirinu na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Siniša Varaga.
Hvala potpredsjedniče. Evo, kolega Kirin, ja ću vam se izrazito medicinski izraziti, naime, tu malo kad prolistam Ustav RH, onda govorimo o toj famoznoj trodiobi vlasti, govorimo o sudbenoj, govorimo o zakonodavnoj i govorimo o izvršnoj vlasti. Mi se nalazimo u Domu koji se bavi sa zakonodavnom vlašću. Ispred nas imamo zakon koji je proizveo, tko? Zakonodavna vlast. Pravo je i običaj da se upita, čisto medicinsko izraženo za drugo mišljenje u drugi tabor, odnosno, u izvršnu vlast. Oni daju pozitivno ili negativno mišljenje, koji nas ni po čemu, isto kao i drugo mišljenje, vas kao liječnika ne obvezuje na ništa, nego kaže medicina. Kaže razmišljaj svojom glavom, prevagni sve simptome, prevagni diferencijalno i dijagnostički, što drugo može biti i donosi klinički sud. Ja iz vašeg izlaganja, nemojte se ljutiti, ja sam dobio dojam da vaš klinički sud, da je ovaj zakon dobar. Međutim, vi ćete drugačije operirati ovog pacijenta nego što vam vaš sud kaže. To je sad malo problematično u tom segmentu da ja tražim od svih saborskih zastupnika, da se emancipiraju u svojoj zakonodavnoj ulozi, da predlažu zakone, da donosimo zakone, koji su dobrobit građana a ne ono što je sicem dnevno političko dogovoreno na razini izvršne vlasti. Prema tome, evo, još jedanput kažem i zahvaljujem vama što ste rekli rekli da je svaka pomoć dobro došla, ja nudim svoju pomoć, ja apsolutno neću se protiviti, kako je kolega Jovanović rekao, da se ad nomine od slova do slova kompletni zakon pripiše, da ja, čak neću ni pripisivati zastupniku. Zato jer smatram da je to dobar zakon za hrvatske građane i treba vidjeti svjetlo dana čim prije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Vargi, odgovor, kolega Kirin. Izvolite.
Evo uvaženi zastupniče Varga, u jednom dijelu sam i rekao, da će se izvjesni dijelovi i vašeg zakona možda i implementirati u novi zakon, odnosno, kritički će se naravno prosuditi u kojoj i kakvoj mjeri, a za suradnju, znate to je isto, ja ne mogu o tome suditi. Evo, hvala.
Zahvaljujem kolegi Kirinu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovana kolegica, Romana Jerković. Izvolite.
Željela bih reći, da ovaj zakonski prijedlog, je pokušaj da se unaprijedi postojeći zakonodavni okvir, kako bi se svima osiguralo ono što u Ustavu stoji, a to je zajamčeno pravo, na kvalitetnu zdravstvenu zaštitu. Vjerujemo da ovaj zakon može doprinijeti uspostavi, efikasnijeg i sveobuhvatnijeg sustava mjera za unaprjeđenje kvalitete zdravstvene zaštite u RH, na više načina, kojima se ovaj zakon vrlo konkretno i detaljno bavi. To je uvođenje kao što smo i čuli već, uvođenje certifikacije, te koordiniranja i upravljanja logističkim poslovima u zdravstvu. Sve što se prelaže u svrhu postizanja najviše razine sigurnosti pacijenata i smanjenja rizika po njihov život i zdravlje. Netko bi mogao reći, da su mjere koje se predlažu i poslovi koji spadaju u kvalitetu zdravstvene zaštite, već određeni i definirani drugim zakonima, općim aktivama ili pravilnicima. Ali, isto tako činjenica da nisu objedinjeni i uređeni specifično za zdravstvenu zaštitu, što je složiti ćete preduvjet efikasnog funkcioniranja cijelog sustava. Dakle, što se konkretno predlaže urediti ovim prijedlogom zakona? I načela za ostvarivanje kvalitete zdravstvene zaštite i nacionalno povjerenstvo Ministarstvo zdravlja, za unaprjeđenje sustava kvalitete zdravstvene zaštite, agencija za kvalitetu i logistiku u zdravstvu, mjere za osiguranje, unaprijeđenije, promociju i praćenje kvalitete zdravstvene zaštite, certifikacija i akreditacijski postupak, procjena zdravstvenih tehnologija, logistika u zdravstvu, te medicina i e-zdravstvo. Obzirom da prijedlog zakona i imate pred sobom, ja neću ulaziti u detalje, koji su vrlo precizno i jasno opisani, mogu samo za kraj reći, nije se teško složiti da bi cilj zdravstvenog sustava trebao biti odigrati svima, svim građanima i građankama RH kvalitetnu zdravstvenu zaštitu. Također, zdravstvena zaštita treba biti dostupna svima. Sustav mora biti financijski konsolidiran. Mi vjerujemo da ovaj prijedlog zakona može tome doprinijeti. Klub SDP-a naravno će podržati prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Jerković. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, kolegice Jerković, vezano za ovaj doprinos našeg zakona, još jedan podatak koji želim danas spomenuti, možda ubrza poslove u sustavu Ministarstva zdravlja. Dakle, naša Vlada i gospodin Varga su za promociju zdravlja i prevenciju bolesti osigurali 15 milijuna eura, namijenjeni za javne ustanove, jedinice lokalne i regionalne samouprave. Ali natječaj još uvijek nije pokrenut, a bio je u cijelosti pripremljen u 2015. godine. Pa zar to nije dokaz da nam kvaliteta i logistika u zdravstvu u ovog trenutka ne funkcionira?
Zahvaljujem kolegi Jovanoviću. Odgovor kolegica Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo. Potpuno se slažem kolega Jovanović, sustav zdravstva i zdravstvene zaštite je jedan segment društva koji poput mirovinskog sustava, političkog uređenja, obrazovanja bi apsulutno trebao biti pitanje konsenzusa političkog, nacionalnog. Kada bi svi dionici u političkom sustavu to tako shvaćali onda bi smo puno lakše ne samo dogovorili nego bi sustav bolje funkcionirao radili bi smo pozitivne iskorake koji su neophodni. Vrlo često imamo situaciju da važe reforme, zapravo … idu sa svakim novim ministrom ili svakom novom Vladom. To je loše, loše za sustav mi smo premala država presiromašna da bi stvari na taj način funkcionirale. Dakle, slažem se s vama.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj kolegici Jerković. Prelazimo na slijedeću pojedinačnu raspravu. Poštovani kolega Željko Jovanović.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Evo ovaj primjer koji je Klub SDP-a uputio u raspravu pokazuje zapravo kako mi u Klub SDP-a vidimo ulogu nas saborskih zastupnika. Dakle, vi koji smo predlagatelji ovoga zakona većina od nas su liječnici, zapravo mislim da smo svi liječnici, ali smo i političari. I mi smatramo da je naša uloga političara da u ovom najvišem zakonodavnom domu u Republici Hrvatskoj moramo ponuditi nekakva rješenja koja će osigurati bolju kvalitetu života u Hrvatskoj. Pripremajući ovaj zakon kolega Varga koji je bio vođa naše skupine, kontaktirao je najveće stručnjake za ovo područje ne samo iz Hrvatske nego i šire obzirom da je on konzultant Svjetske banke Europske komisije. I mi smo taj zakon predložili bez ikakvih ideoloških i stranačkih predrasuda. Dakle, željeli smo da kroz naš zakon građanima Hrvatske osiguramo ono što i piše u Ustavu, da je zdravstvo solidarno, sveobuhvatno i svima jednako dostupno. I da u periodu koji je pred nama osiguramo da za pet godina svi u Hrvatskoj živimo dvije godine duže. I mi sad očekujemo od kolegica i kolega, kojih na žalost danas ovdje nema puno, da bez stranačkih predrasuda podrže naš zakon, da uđe u drugo čitanje i da do drugog čitanja ako treba bude još bolji. Ako drugog čitanja ne bude bolji Vlada može u saborsku proceduru uputiti i svoj zakon. Vlada nije u stanju u ovom zadnjem kvartalu napisati novih zakon i na taj način smo osuđeni da sustav zdravstva ne radi dovoljno dobro. Dakle, u ovom trenutku u Hrvatskoj zdravstvo nije solidarno, nije sveobuhvatno i nije svima jednako dostupno. Nije jednako gdje živite i niste osuđeni na jednaku kvalitetu zdravstvene zaštite. Zbog toga je potreban ovaj zakon jer je on garancija da će Hrvatska zaista biti društvo jednakih šansi za sve. U ovom slučaju kad je riječ o dostupnosti zdravstvene zaštite. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Željku Jovanoviću na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Nije nazočan. Predstavnik predlagatelja? Ništa. S ovim zaključujemo raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki dnevnog reda kad se za to steknu uvjeti. Zahvaljujem se poštovanom državnom tajniku Ministarstvu zdravstva gospodinu Tomislavu Dulibiću na obrazloženjima i odgovorima. Poštovane kolegice i kolege, s ovim smo danas iscrpili sve točke dnevnog reda. Sutra nastavljamo s radom u 9,30 ujutro. S točkom dnevnog reda – Godišnje izvješće o radu Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti za 2016. godinu. Hvala vam lijepo i ugodan ostatak dana vam želim. SJEDNICA PREKINUTA U 18,23 SATI.
Prijedlog Zakona o kvaliteti i logistici u zdravstvu, prvo čitanje, P.Z. broj 81. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog Zakona o kvaliteti i logistici u zdravstvu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 82 za i 38 protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.