Poštovane dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, otvaram Drugu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Kao što vam je poznato, ovu posebnu sednicu sazvala sam da bi se Narodnoj skupštini obratila Njena Ekselencija, gospođa An Braser, predsednica Parlamentarne skupštine Saveta Evrope. Čast mi je da u ime narodnih poslanika i u svoje ime, pozdravim Njenu Ekselenciju gospođu An Braser, a pored nje, pozdravljam i ostale članove delegacije Njenu ekselenciju Tima Kartrajta, šefa Misije Saveta Evrope, Artermija Kartenka, zamenika šefa Kabineta predsednice An Braser i Javhenija Kžižanovskog, savetnika predsednice An Braser. Sada molim Njenu Ekselenciju gospođu An Braser, da uzme reč.
Hvala vam. Poštovana predsednice Skupštine, poštovani poslanici, dame i gospodo, sada ću govoriti na svom jeziku, a ovo je sve što znam da kažem na srpskom, uz vašu dozvolu nastaviću da govorim na engleskom, uz pomoć prevodioca. Zadovoljstvo mi je i imam posebnu privilegiju da vam se danas obratim. Ovo je moja druga poseta ovom regionu. Pre dve nedelje sam bila u Zagrebu, a sutra idem u Sarajevo. Veoma sam zahvalna predsednici Narodne skupštine, Maji Gojković, što me je pozvala u Srbiju i što mi je omogućila priliku da vam se danas obratim kao predsednica Parlamentarne skupštine Saveta Evrope. Želim da se vama zahvalim što ste došli na ovu sednicu, jer znam da je ovo posebna sednica i znam šta to znači za parlamentarce da rade dodatno. Tako da vam se zahvaljujem što ste ovde danas. Za mene je jako važno da obiđem različita mesta kako bi bolje upoznala ceo region, svaku zemlju posebno i posebno da ostvarim lične kontakte, jer politika se svodi na osobe, to jesu osobe, to jesu ljudska bića, tako da su ti lični kontakti jako važni, ali ne samo lični odnosi sa političarima već i sa civilnim društvom. Susrela sam se sa predstavnicima civilnog društva juče. Tako reći sam imala priliku da održim jedno predavanje na Univerzitetu i za mene je važno da imam kontakt sa akademskim građanima i sa mladima. Vaša zemlja je mlada članica Saveta Evrope, s obzirom na to da ste se pridružili ne tako davno, pre nekih 12 godina, međutim, ako pogledamo promene koje su se od tada desile, ogromne su. Danas je Srbija stabilna, demokratska, više etnička i više kulturalna država. Ona je zemlja kandidat za članstvo EU. Takođe, ona je važan igrač na evropskoj sceni, s obzirom da je predsedavajući u OEBS-u i ona je takođe jedan od glavnih činilaca u regionu gde imate ogromnu odgovornost. Ono što je možda još važnije jeste da Srbija deli vrednosti pan evropske zajednice i najviše standarde u oblasti ljudskih prava, vladavine prava i demokratije. Dame i gospodo, promene o kojima sam upravo govorila su veoma važne za Srbiju, posebno za građane vaše zemlje koji moraju biti u mogućnosti da imaju koristi od visokih standarda koje Savet Evrope pruža u oblasti demokratije, ljudskih prava i vladavine prava. Želela bih da pohvalim vlasti u Srbiji, kao i političke aktere što su odlučno započeli proces reformi. Veliki napredak ste postigli u jačanju vaših demokratskih institucija, reformi, izbornog sistema i pravosuđa, borbe protiv korupcije, koja podriva našu demokratiju, tako da zaista moramo da se borimo protiv nje u svim našim zemljama. Takođe, ste ostvarili veliki napredak u jačanju lokalne samouprave, kao i u ostvarivanju prava manjina. Ponosna sam na to što su tela Saveta Evrope, uključujući i našu Parlamentarnu skupštinu, u mnogome doprineli postizanju ovih velikih rezultata. Prošle sedmice je Komitet ministara Saveta Evrope razmatrao saradnju između Srbije i Saveta Evrope i na osnovu postignutog napretka je doneo odluku da obustavi to redovno procenjivanje zasnovano na dijalogu. Ovo je jedna pozitivna vest i zaista je svim srcem pozdravljam i želim da vam još jednom čestitam na tome. Međutim, dozvolite mi da vam ipak predočim i neki savet. Srbija, demokratska država zasnovana na ljudskim pravima i vladavini prava je uvek nešto na čemu moramo da radimo. Slobodu koju imamo, ne možemo da uzmemo zdravo za gotovo, tako da moramo da uložimo veliki napor, jer uvek možemo bolje u svim državama članicama Saveta Evrope. Ne smete da stanete na pola puta u procesu reformi, bez obzira na sve što ste uradili, svi politički činioci se moraju uključiti u postizanje zajedničkog cilja, a to je da se ojača demokratija u Srbiji, da se održi vladavina prava i da se garantuje zaštita ljudskih i manjinskih prava u skladu sa najvišim evropskim standardima. Naglasila bih nekoliko prioritetnih oblasti. Reforma pravosuđa treba da nastavi da se odvija na temeljima već postignutih rezultata, posebno kako bi se ostvarila veća efikasnost sudova, smanjila kašnjenja u sudskim procesima i obezbedilo sprovođenje presuda, donetih na nacionalnom nivou. Treba nastaviti sa reformama u cilju jačanja pluralizma medija i povećanja transparentnosti vlasništva nad medijima. Nedavno usvojeni zakoni o medijima predstavljaju odgovarajući zakonski okvir. Njihovo sprovođenje sada treba da bude na prvom mestu, najvažniji prioritet. Novinari moraju biti imuni na pritisak i na neprimerene uticaje, istovremeno poštujući načela profesionalne etike u svom radu. Ne postoji sloboda bez odgovornosti. Treba nastaviti ostvarivanje manjinskih prava na temelju dobrog zakonodavnog okvira koji već postoji. Potrebno je dalje unaprediti delotvorno sprovođenje zakonodavstva u oblasti borbe protiv diskriminacije. Potrebno je jačati podršku nezavisnim telima koja imaju nadzornu ulogu, pošto ona već igraju aktivnu i pozitivnu ulogu u zaštiti i unapređenju ljudskih prava, kao i u kontroli rada Vlade. Mi, kao parlamentarci, jedna od naših dužnosti jeste da kontrolišemo rad Vlade, bez obzira da li smo u vladajućoj stranci ili opoziciji. Njihovo saznanje i preporuka, treba pažljivo razmotriti i adekvatno primeniti. U svim ovim, kao i u mnogim drugim oblastima, Savet Evrope pruža dragocenu stručnu pomoć i podršku. Na raspolaganju vam takođe stoje koizvestioci i monitoring Komiteta Parlamentarne skupštine, koji vam mogu pružiti političku podršku. Takođe, bih naglasila da su ove reforme od suštinskog značaja za evropske integracije Srbije. Da bi ste uspeli, neophodno je da imate sve adute na svojoj strani. Sve zemlje u regionu prolaze ili su prošle kroz proces evropskih integracija. Neke su naprednije i već su se pridružile EU i stoga su saradnja i razmena iskustva važni. Znam, gospođo predsednice da vi obilazite svoje susedne zemlje, svoje kolege, predsednike parlamenata susednih zemalja, što je takođe jako važno. Tako da, ne ustručavajte se da učite od svojih suseda i da sa njima delite svoje iskustva. Udruživanjem snaga možete mnogo brže napredovati na putu ka EU. Dame i gospodo, uvažene kolege, podelila bih sa vama neka razmišljanja o izazovima sa kojima naša organizacija mora da se suoči, koji zahtevaju koordinisani odgovor svih država članica. Prvi izazov koji bih pomenula je suprotstavljanje ispoljavanju ekstremizma. Nedavni teroristički napadi u Danskoj i Francuskoj su prodrmali pravne temelje naših društava. Ne sme biti opravdanja za terorizam i dužnost je naše organizacije da doprinese pronalaženju delotvornog odgovora na ovakvu pretnju. Terorizam je nesumnjivo najvidljivija i najopasnija pretnja sa kojom se naše društvo mora suočiti. Ipak, danas u Evropi postoje i neke druge pretnje koje su daleko manje očigledne na prvi pogled iako imaju razarajuće posledice, one podrivaju same temelje naših demokratskih društava. Populizam buja, raste, razorno je i ponekad zapaljiva retorika je sve prisutnija u političkom diskursu. Govor mržnje postaje sve rasprostranjeniji naročito na internetu. Dozvolite mi da u ovom kontekstu naglasim sledeće – političari imaju posebnu odgovornost da promovišu toleranciju i poštovanje. Sve demokratske političke snage se moraju jasno zalagati protiv razorne populističke retorike, netolerancije i govora mržnje. Moramo ostati ujedinjeni uprkos svim našim političkim različitostima, moramo ostati ujedinjeni i snažno štititi svoje vrednosti od opasnosti i ekstremizma. Parlamentarna skupština je sada spremna da odgovori na ovaj izazov. U januaru 2015. godine, dakle pre dva meseca smo formalno pokrenuli parlamentarni savez protiv mržnje. To je jedna panevropska politička platforma za borbu protiv rasizma, mržnje, netolerancije, kao i za promovisanje suživota, zajedničkog života. Sa zadovoljstvom iščekujemo učešće parlamenata Saveta Evrope u ovom projektu. Drugi izazov koji bi naglasila je regionalna saradnja. Regionalna stabilnost je ključna za evropsku perspektivu ovog regiona. Ne tako davno, ovaj region je bio poprište razarajućih ratova koji su za posledicu imali hiljade žrtava, razorenih porodica, izbeglih i nestalih lica. Jedini način da se zacele ratne rane i iznedri pomirenje jeste unapređenje dijaloga i saradnje. Evropske integracije se poslednjih 60 godina temelje na istim ovim principima, ostvariti pravdu za prošle događaje sa jedne strane i udružiti snage u pronalaženju zajedničkih rešenja za zajedničke izazove, sa druge strane. Nema održivog mira bez pravde i nema pravde bez istine. Naša je dužnost da govorimo istinu, da osuđujemo gnusne ratne zločine koji su počinjeni tokom sukoba 90-tih i da pokažemo političku posvećenost izvođenju odgovornih pred lice pravde. Naglasila bih, ne sme biti nekažnjavanja za kršenje ljudskih prava, nekažnjavanja posebno kada su u pitanju ratni zločini, zločini protiv čovečnosti. Zbog toga danas kada se poslednji procesi Haškog tribunala privode kraju, sve zemlje u regionu treba da pojačaju napore na nacionalnom nivou i da omoguće pravdu, istinu i nadoknadu štete za žrtve. Takođe, dobra saradnja sa Haškim tribunalom je od suštinskog značaja za okončanje suđenja koja su u toku. Saradnja Srbije sa Haškim tribunalom je dobra. Podstičem vaše vlasti da nastave da se kreću u istom pravcu. Istovremeno, neophodna je jasna opredeljenost političara kako bi se pronašla zajednička rešenja za probleme sa kojima se zemlje u regionu suočavaju. Pre svega mislim na potrebu da se nađu održiva rešenja za izbeglice koje su raseljene tokom sukoba. Aktivnosti na ovom planu su nedavno povećane i želim da pohvalim političare Bosne i Hercegovine, Hrvatske, Crne Gore i Srbije na njihovoj političkoj posvećenosti u okviru takozvanog Sarajevskog procesa. Pitanje nestalih lica takođe treba da ostane ključni prioritet. Učinjen je napredak na ovom planu koji je zaista za pohvalu i pozdravljam usvajanje Deklaracije o ulozi države u rešavanju pitanja osoba nestalih usled ratnih sukoba i kršenja ljudskih prava, koju su potpisali predsednici Bosne i Hercegovine, Hrvatske, Crne Gore i Srbije u avgustu mesecu prošle godine. Ovakva posvećenost na najvišem političkom nivou treba da podstakne dalji napredak. Na kraju, kada govorimo o regionalnoj saradnji, moram da pozdravim pozitivan razvoj događaja u dijalogu između Beograda i Prištine. Prvi sporazum o principima koji uređuju normalizaciju odnosa je bio ključna tačka u ovom procesu i uverena sam da će u budućnosti ostvaren još veći napredak, jer zaista potreban nam je još veći napredak. Kao što znate, aktivnosti u Savetu Evrope na Kosovu se sprovode u skladu sa Rezolucijom 1244 Saveta bezbednosti UN. Naš glavni cilj je da obezbedimo da svi evropski građani, naglašavam svi, bez izuzetka, uživaju standarde u oblasti ljudskih prava, demokratije i vladavine prava. naše aktivnosti saradnje na Kosovu su u skladu sa ovim ciljem i pozdravljam konstruktivna pristup Srbije ovom pitanju koji je omogućio našoj organizaciji da pokrene niz projekata na Kosovu. Na kraju, ali ništa manje važne, pitanje krize u Ukrajini. Ovo je verovatno jedan od najozbiljnijih izazova sa kojim se u Evropi danas moramo suočiti. Ova kriza se ne sme rešavati vojnim putem. Nedavno postignut Sporazum u Minsku daje tračak, nade, ali to je ipak samo tračak, ali hajde da damo šansu miru, jer nam je mir neophodan u Ukrajini kako bismo je podržali da ostvari neophodne uslove za izgradnju jedne stabilne, demokratske države, zasnovane na vladavini prava. Kao što znate, Savet Evrope ima neophodne mehanizme i ekspertizu, stručnost da podrži ove reforme. Sada sprovodimo jedan novi akcioni plan za period od 2015. do 2017. godine, za podršku reformama u oblasti ljudskih prava, vladavine prava i demokratije. Istovremeno moramo nastaviti da radimo na evropskom i međunarodnom planu kako bismo zaštitili osnovne principe međunarodnog prava. Poštovanje teritorijalnog integriteta je osnovni princip međunarodnog prava. granice se ne mogu menjati jednostrano ili silom. Sve države članice moraju poštovati ove principe. Baš iz tog razloga Parlamentarna skupština Saveta Evrope je donela odluku da uvede i produži sankcije delegaciji Rusije na poslednjem zasedanju. Neki članovi Parlamentarne skupštine, uključujići i članove delegacije Srbije, nisu podržali ovakav pristup. Kao predsednik Parlamentarne skupštine moram da poštujem način glasanja svih članova parlamentarne skupštine, ali isto tako moja uloga je da se postaram da se odluke Parlamentarne skupštine i sprovode. Biću jasna, nismo isključili delegaciju Rusije iz rada Parlamentarne skupštine. Dakle, potvrdili smo im mandate kako bismo mogli da radimo sa njima i na pronalaženju rešenja za krizu u Ukrajini. I dalje smo spremni da započnemo ozbiljne, konstruktivne razgovore sa članovima delegacije Rusije. Međutim, ja sam se sastala sa predsednikom ruske Dume tri puta u poslednjih nekoliko meseci. Međutim, biće teško nastaviti ovaj dijalog, pošto smo baš nedavno obavešteni da je delegacija Rusije donela odluku da prekine sve kontakte sa Parlamentarnom skupštinom Saveta Evrope do kraja 2015. godine. Žao mi je zbog ovakve odluke. Nadam se da ćemo naći načine da održimo komunikaciju. Kao predsednica Parlamentarne skupštine istražiću sve mogućnosti za ostvarivanje dijaloga putem parlamentarne diplomatije i zaista računam na podršku svih članova Parlamentarne skupštine, kako bismo postigli uspeh. Hvala vam na vašoj podršci i pomoći, jer zaista ne možemo sebi dozvoliti taj luksuz da ne razgovaramo jedni s drugima. Uvaženi poslanici Narodne skupštine, dame i gospodo, pred nama su veliki izazovi i u mom današnjem obraćanju sam mogla da se usredsredim samo na neka od pitanja sa kojima se moramo uhvatiti u koštac, koja moramo rešiti, ali ne smemo da odustanemo. Kao izabrani političari koji predstavljaju 820 miliona Evropljana imamo političku dužnost da radimo zajedno i da pronađemo rešenja. Ljudska prava, demokratija i vladavina prava nisu ni levo, ni desno, niti u centru. Kada je u pitanju zaštita osnovnih prava naših građana, moramo biti ujedinjeni. Biće tu poteškoća na putu i do sada je bilo poteškoća i predstoji nam dosta posla, ali sam uverena da ćemo uspeti, jer mi moramo da uspemo. Nemamo drugog izbora. Zajedno možemo promeniti stvari, naglašavam zajedno. Hvala vam na vašoj podršci.
Zahvaljujem Njenoj Ekselenciji na obraćanju. Zaključujem Drugu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Nastavak Prve sednice Prvog redovnog zasedanja je u 11,00 časova. (Sednica je završena u 10,25 časova.)
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA PRIVREMENE STENOGRAFSKE BELEŠKE Prva sednica Prvog redovno zasedanje (neredigovane i neautorizovane) Narodne skupštine Republike Srbije (Peti dan rada) 01 Broj: 06-2/90-15 10. mart 2015. godine Beograd (Sednica je počela u 11.05 časova. Sednicom predsedava Maja Gojković, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 151 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 122 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Srpski pokret obnove, srpski politički brend je juče proslavio 25 godina svog političkog delovanja po obnovi višestranačja u Srbiji. Jedan od osnovnih programskih ciljeva naše političke stranke je obnova tradicionalnih vrednosti, obnova istorijskog sećanja i pun doprinos nacionalnom pomirenju. Prošle godine smo obeležili sto godina od početka Prvog svetskog rata. Moje pitanje će biti postavljeno Ministarstvu rada, zapošljavanja, boračkih i socijalnih pitanja, gospodinu Aleksandru Vulinu, a tiče se sledećeg. Srbija ima bogatu filmsku industriju. Naši filmovi, režiseri i scenaristi su jako dobri, popularni i postoji niz kultnih filmova. Ali, nažalost, izuzev filma „Marš na Drinu“, ne postoji ni jedan jedini snimljen kadar, igrani film o sjajnim pobedama srpske vojske u balkanskim i Prvom svetskom ratu. To je velika sramota za Srbiju. Umesto toga, nama se i dalje repriziraju do besvesti serijali poput „Otpisanih“, pa filma „Otpisanih“, pa izmišljenog „Povratka Otpisanih“, u kojima se ponovo forsiraju ideološke podele, izmišljene ličnosti i izmišljeni događaji treba da služe kao naša istorijska svest u vaspitanju budućih generacija. Sa druge strane, Srbija ima o čemu da priča i što se tiče filmske industrije. Pored Cerske bitke 1914. godine, Bregalničke bitke, bitke na Kajmakčalanu, na Kumanovu, možemo snimiti neki film, recimo, o prelasku srpske vojske, Vlade i stanovništva preko Albanije, kada je za skoro mesec i po dana nadčovečanskog marša poginulo 72.000 ljudi u bespućima Albanije. Umesto toga, mi imamo jedan igrani film koji je takođe finansirala država, a zove se „Igmanski marš“. Igmanski marš je trajao jednu noć. Čast antifašistima koji su se borili i gde je dosta verno prikazano njihovo stradanje, a tiče se promrzlih nekoliko prstiju. O poređenju Igmanskog marša, gde nije bilo žrtava i koji je trajao jednu noć, i albanske golgote, mislim da je suvišno pričati. Mi nemamo film o Kolubarkoj bici, najsjajnijoj pobedi Srbije u Prvom svetskom ratu, o 1300 kaplara koji su napustili školovanje i pridružili se Kolubarskoj bici i dali svoje živote, većina njih, a trebali su da budu buduća elita Srbije. Mi nemamo film o Mojkovačkoj bici. Mi nemamo nijedan film o boravku Vlade i Vojske na Krfu i sjajnom ponašanju, o boravku ranjenika i bolesnih na ostrvu Vido, o Plavoj grobnici, o Solunskom frontu, o bitkama kod Dobrog Polja srpske i francuske pešadije, o proboju Solunskog fronta, o tome da su čak u tri zemlje severne Afrike naši vojnici ostavili svoje kosti u Prvom svetskom ratu. Srbija je u velikoj meri zaboravila one koji su zadužili ne samo našu, nego sve prethodne i sve buduće generacije, one koji su za ovo što danas imamo, a zove se sloboda, dali najveću hrišćansku vrednost, a to je život. Mislim da je komunizam zvanično otišao, ali da je najveći problem Srbije danas ukorenjeno komunističko nasleđe. Mislim da zaista Srbije treba da učini napore u svim segmentima svog delovanja da se oslobodi toga jednom zasvagda, da prestanemo sa ideološkim podelama, sa finansiranjem i repriziranjem ideoloških filmova, jer oni imaju veliki uticaj na oblikovanje svesti i istorijsko sećanje svih generacija. Zbog toga je moje pitanje gospodinu Vulinu – šta će Ministarstvo, koje se između ostalog i bavi ovim pitanjima, uraditi u segmentu svoga delovanja da se ova velika istorijska nepravda prema onima koji su nas zadužili ispravi? Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olena Papuga. Izvolite.
Hvala predsednice. Svoje pitanje postavljam Ministarstvu poljoprivrede. Pitam, kada će se razrešiti poremećaj u otkupu mleka i stoke koji se pojavio u Republici Srbiji? Naime, juče je oko 500 paora protestovalo u Bogatiću, nezadovoljni time da nemaju kome da prodaju svoje mleko i nemaju kome da prodaju stoku u koju su puno toga uložili. U selima u Vojvodini već skoro tri nedelje nema ko da otkupi mleko. Ljudi svoje mleko prosipaju ili prave od njega sir, kažu da imaju pune zamrzivače sira koji nemaju kome da prodaju. Ključni zahtevi da se interventno otkupe tržišni viškovi svinjskog mesa i mleka bi doprineli stabilizaciji poremećaja i u proizvodnji i u otkupu. Zbog očiglednih poremećaja na tržištu mesa i mleka, stočari zahtevaju hitan interventni otkup tovljenika po ceni od 185 dinara za kilogram žive mere, interventni otkup mleka i zabranu uvoza svinjskog mesa i mleka do kraja godine. Poljoprivrednici ističu da znaju da je država potpisala Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, ali niko im ne objašnjava zašto nisu iskoristili mogućnost da se primeni član 32, što su skoro sve države u procesu tranzicije ulaska u Evropsku uniju iskoristile da bi zaštitile domaće proizvođače. Naši paori takođe sumnjaju da država to neće da uradi ne zbog Evrope, već zbog toga što štiti velike otkupljivače, odnosno, kako ih mi zovemo – tajkune, kojima odgovara da se uvoze žive svinje, meso, a i meso koje je sumnjivog porekla. Pitam takođe Ministarstvo poljoprivrede - kada će da se izmene pravilnici o izvozu, preradi i prometu mesa? Do uvećane ponude na tržištu tovljenika u Srbiji došlo je zbog povećanog uvoza svinja i svinjskog mesa. Znamo takođe da je i tržište mleka stalo zbog toga što se uvezlo, na neki način, mleko u prahu, pa su naši paori time jako oštećeni. Pitam Ministarstvo poljoprivrede - kada će se utvrditi, zbog čijih interesa je dozvoljen uvoz mesa treće kategorije i velikih količina smrznutog svinjskog mesa, u trenutku kada stočari u Srbiji ne mogu da prodaju svoje tovljenike i zbog čega nije počeo izvoz svinjskog mesa u Rusiju, kao što je bilo nekada najavljivano? Kada će biti pronađeno rešenje za probleme na tržištu tovljenika? Ministar Ljajić je nedavno rekao da se razmena nekoliko opcija za rešavanje problema na domaćem tržištu tovljenika obavlja, među kojima je i povećanje nekih, da kažem, uslova za uvoz u cilju njegovog smanjivanja. Druga opcija su za različite vrste podsticaja i subvencija, na šta naši paori sigurno čekaju jer im je potrebna pomoć. Poljoprivreda je dugo godina bila čuvar socijalnog mira, ali na razvoju i stočarstva i mlekarstva i uopšte poljoprivrede se ne ni ne razmišlja. Pitam ministarku poljoprivrede – kada će poljoprivreda biti naša razvojna šansa, kada će se razmisliti o tome da se pomogne poljoprivrednicima u ovoj zemlji, a ne da ih se uništava? Posebno tu mislim na mlade ljude koji su ostali na selima, koji žele da žive na selu od poljoprivrede, ali čim ulože u više stoke, uguše se. Čim ulože možda više novaca u drugu proizvodnju poljoprivrednu, opet se unište, tako da dolazi jedna teška godina za poljoprivrednike, ako se ne pomogne i mlekarima i stočarima i ratarima. Molim ministarku poljoprivrede da u što bržem roku odgovori kako će pomoći poljoprivredi do za mesec dana, jer počinju radovi na njivama.
Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, drage kolege narodni poslanici, najpre imam pitanje za ministra energetike gospodina Antića i za ministra finansija gospodina Vujovića. Tiče se teme koja je uzburkala domaću javnost, a to je poskupljenje struje. Zbog različitih dezinformacija koje se pojavljuju u javnosti, a vezane su za poskupljenje struje od 1. aprila, najpre pitanje za ministra energetike - da li će sve socijalne kategorije koje u ovom trenutku imaju popuste za plaćanje električne energije, imati te popuste i nakon 1. aprila? Jer, naravno, tzv. „nezavisni mediji“ proturaju različite informacije, vrlo je bitno zbog građana Srbije da se zna da li će zaštićene kategorije imati zaštićenu cenu i posle 1. aprila. Pitanje za ministra finansija. Ministar finansija ovih dana govori oko akciza za struju i najavio je da ćemo za jedan kilovat-čas utrošene električne energije plaćati od 0,5 dinara po jednom kilovat-času. Pitanje za ministra finansija glasi – da li se razmišlja da se uvede tzv. stepenovana akciza? To znači da bi za ona domaćinstva, a takvih je preko milion u Srbiji, koja troše do 300 kilovat-časova, a koja su pretežno po ruralnim, odnosno seoskim, područjima Srbije, a imali su prošle godine elementarne nepogode i vidimo kako je i ova godina počela, znači jednu vrlo tešku ekonomsku situaciju, da li se može razmisliti da imamo za njih nižu akcizu, npr. od 0,2 dinara, a da onda za one koji su veći potrošači imamo, da kažemo, veću akcizu, pa da onda ta neka srednja akciza bude 0,5 dinara? Ovo je vrlo važno pitanje, iako u Evropi imamo obrnutu situaciju, da oni ljudi koji su veći potrošači, njima je akciza manja, ali Srbija je u takvoj ekonomskoj situaciji. Možda ćemo i mi za dve do tri ili više godina moći da stimulišemo veću potrošnju, ali u ovom trenutku Vlada Srbije i ova dva resorna ministarstva treba pre svega da razmišljaju da se zaštite oni ljudi koji su najugroženiji, a kažem, to su u ovom trenutku pretežno porodice koje žive u ruralnim predelima i porodice koje troše do 300 kilovat-časova. Kada sam pomenuo malopre ministra energetike, mislim da je vredno pažnje da Ministarstvo proceni da li postoji mogućnost da se porodicama koje primaju bilo koji oblik socijalne pomoći otpišu prethodna dugovanja za električnu energiju pre stupanja na snagu ovog novog poskupljenja od 1. aprila. Sledeće moje pitanje se odnosi na ministra poljoprivrede i ministra trgovine. Gospođa koja je postavila poslaničko pitanje pre mene je već ta pitanja malo dodirnula, ali ja bih da ih još jednom pomenem, a odnose se u ovom trenutku, po meni, na najaktuelniju temu, a to je tržište mleka u Srbiji. Pitanje za ministarku poljoprivrede je – šta se čini u ovom trenutku da seljaci koji, evo u Šumadiji, ja dolazim iz Šumadije, iz Topole, imali smo prethodnih dana bukvalno po selima prosipanje mleka jer mlekare su odjednom prestale da otkupljuju mleko od seljaka i, nažalost, imamo situaciju da, bez reči objašnjenja, bez ikakvog otkaznog roka, mlekare se povlače. Objašnjenja su različita – da dolaze velike količine mleka iz Evropske unije, da je tržište Rusije stalo padom rublje, da su mlekare otkupljivale veće količine mleka a sada su stale i sada, nažalost, tu cenu plaćaju seljaci koji ni za koju cenu više ne mogu dapredaju mleko. Zbog toga je moje pitanje za ministarku poljoprivrede i za ministra trgovine gospodina Ljajića – šta će država učiniti, u kom roku, da se poboljša situacija na tržištu mleka u Srbiji? Posebno smo zabrinuti najavama da će sredinom 2015, znači sredinom ove godine, u Evropskoj uniji biti ukinute kvote za limite u proizvodnji mleka i bojimo se da će tek u drugoj polovini 2015. godine doći do ogromnog prelivanja mleka iz Evropske unije, iz susednih zemalja koje su susedi Srbiji, na teritoriju Srbije i da će tek onda naši seljaci, ako Vlada ne bude imala jasnu politiku, doći u opasnost da više apsolutno neće imati kome da predaju svoje mleko. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi.
Hvala, gospođa predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, ovih dana potpredsednica Vlade Kori Udovički nakon posete Bujanovcu i razgovora sa predstavnicima ovog područja izjavila je da u ovim multietničkim sredinama postoji spremnost za nastavak prekinutih razgovora o sedam definisanih tema iz 2013. godine, između lokalnih vlasti i predstavnika manjina i Vlade Republike Srbije. Znajući, ranije izjave predstavnika vlasti, ovom najnovijom izjavom potpredsednice Vlade veoma jasno se nastoji da se poruči, pre svega, međunarodnoj zajednici da su legitimni predstavnici Albanaca prekinuli ranije razgovore sa Vladom o rešavanju životnih problema na ovom području i da sada pokazuju interesovanje da se nastave ovi razgovori. Očigledno je da aktuelna potpredsednica Vlade koja nije bila član prethodne Vlade nije najbolje upoznata sa ovom veoma ozbiljnom temom iz 2013. godine kada je tadašnji premijer, na sastanku sa delegacijom Albanaca u oktobru obećao da će se sastajati svaka tri meseca sa njima da bi se razmotrili rezultati ostvarivanja programa za urgentno rešavanje životnih problema na području opštine Preševo, Bujanovac, Medveđa, koji je bio prihvaćen prethodno od strane Vlade na njenoj sednici od 4. juna te godine. Na kraju istog meseca te godine tadašnja ministarka zdravlja je u Preševu razgovarala sa predstavnicima Albanaca, naravno, tada o aktuelnoj temi, unapređivanju zdravstvene i socijalne zaštite. Međutim, do sada nije ostvarena nijedna od dogovorenih tačaka, pa nije još uvek proradilo porodilište koje je čak svečano promovisano pre godinu dana, što nije nikakva novina, jer i deonica autoputa između Preševa i Bujanovca je svečano bila otvorena četiri godine pre nego što je u praksi proradila. Početkom novembra iste godine, takođe je održan neuspeo razgovor sa tadašnjim državnim sekretarom Ministarstva pravde i nije se uspelo izbeći ukidanje sudske jedinice u Preševu, a što je bilo prethodno reducirano od ranijeg Opštinskog suda Preševa. Takođe, nije uspelo da se izbegne potpuno ukidanje osnovnih tužilaštava u Preševu i Bujanovcu. Kada se ovome doda i činjenica da ni raniji, ni aktuelni premijer nisu više pozivali predstavnike Albanaca na razgovore, sasvim je jasno da Vlada Republike Srbije nije bila zainteresovana da nastavi započete razgovore. Pa, zato postavljam pitanje – zbog čega i na osnovu kojih argumenata predstavnici Vlade optužuju Albance za prekid započetih razgovora? Zapravo, da Vlada nije bila do sada spremna za ove razgovore je sasvim jasno upravo iz izjave potpredsednice Vlade date nakon sastanka ambasadorom OEBS-a, a u kojoj se tvrdi da za rešavanje životnih problema iznetih u pomenutom programu neophodno je da se prvo reši problem sa brojem Albanaca u ovim opštinama. U ovoj teškoj situaciji i do sada neviđenoj situaciji, da rešavanje veoma ozbiljnih i krajnje osetljivih egzistencijalnih problema albanskog stanovništva u Srbiji treba da sačeka određivanje broja Albanaca u ovim opštinama, moram Vladi da postavim sledeće pitanje. Ako rešavanje iznetih problema u okviru sedam tema programa sačinjenih od strane albanskih predstavnika uslovljava se sada sa utvrđivanjem tačnog broja Albanaca, zašto nije na ovaj uslov ukazano u vremenu, upravo 4. juna kada je Vlada prihvatila ovaj program? Zašto se tek nakon dve godine pojavljuje ovo uslovljavanje? Koliko je relevantna potreba da se zna tačan broj Albanaca da bi se rešili sledeći životni problemi koji su veoma često čisto egzistencijalne prirode? Na primer, što je bitan broj Albanaca da bi se rešila nostrifikacija diploma sa univerziteta teritorije Kosova i niz drugih egzistencijalnih problema koji čekaju da se rešavaju.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Prvo pitanje upućujem ministru Verbiću i tiče se objašnjenja i zahteva za objašnjenjem i razlozima za uskraćivanje finansiranja domaćem portalu „SCIndeks“ koji je baza za pretraživanje stručnih radova i koji je široko korišćen u naučnoj i akademskoj zajednici pri obradi, pretrazi i radu sa naučnim radovima. Naime, korisnici ovog portala dobili su praktično od onih koji portal vode obaveštenje da se prestaje sa finansiranjem portala „SCIndeks“ i da već jednom dobrom delu baze naučnih radova ne može da se pristupi. Smatram da je to uz „KoBSON“ dakle uz portale koji inače imaju registar naučnih radova jedno od osnovnih alata za naučnu zajednicu i ne vidim nikakav logičan razlog da ako je u pitanju bila odluka ministra da uskrati finansiranje, zašto to da uradi, zašto da u 21. veku uskraćujemo jedan takav portal naučnoj sceni i ne samo naučno istraživačkoj sceni u Srbiji. Ako je u pitanju dogovor sa onima koji organizuju i rade na bazi, zašto nije bilo kulturnog obaveštavanjasvih korisnika šta će biti sa bazom podataka. U svakom slučaju to je nedopustivo i očekujem da mi ministar Verbić sasvim detaljno odgovori, ne samo o razlozima prestanka finansiranja „SCIndeks“ nego i ako je moguće o motivima da se tako nešto uradi. Drugo pitanje, prenosim informacije koje je svim poslaničkim grupama uputila grupa radnika kompanije „Agroživ“ AD u štrajku. Naime, njih oko 500 želi da od poslanika dobije podršku da se reši status u kojem su već deset meseci, bez plate, pet meseci bez zdravstvenog osiguranja, vode se kao radnici kompanije „Agroživ“, ali ne mogu da ostvare pravo time na materijalno i zdravstveno osiguranje kod Nacionalne službe za zapošljavanje. Pre svega, ministru privrede, ali pošto je ovo i problem koji je počeo 2008. godine odlaskom u stečaj, pa odlukom Vlade predajom „Agroživa“ javnom preduzeću „Srbijagas“, pa zatim pojavom firme „BG Mibras“ koja je preuzela „Agroživ“. Dakle, pretpostavlja ulogu nekoliko ministarstava osim gospodina Sertića, ali ne sumnjam da će on umeti da napravi grupu ljudi koja će umeti i hteti da ljudima koji godinama idu od sastanka do sastanka, štrajkuju u zgradi Opštine Žitište i ne mogu dođu do konačnog rešenja o svom statusu kada je u pitanju sve ono što im se uz kršenje radnih prava događalo tokom 2014. godine. Sindikat „Nezavisnost“ je imao bezbroj molbi i zahteve za sastanke u Vladi za pronalaženje rešenja za radnike „Agroživa“ i uputio je zahtev za mirno rešavanje mirnog spora između radnika „Agroživa“ i vlasnika „Agroživa“, ali povratne informacije nema. Zbog toga se ovi ljudi obraćaju nama poslanicima, jer smo mi mesto koje bi trebalo da bude zagovarač ostvarenja njihovih garantovanih prava. Kakvo god rešenje da bude, spor predugo traje i sve ono što vide od nadležnih, ne upućuje u to da imaju ikakve nade osim da se u javnosti da ova informacija, da se izvrši pritisak na ministra i da se problem reši. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Prvo bih vas zamolio da zamolite predsednika Vlade Republike Srbije da nam da odgovor na pitanja koja smo mu do sada, u prethodnom periodu postavili. Neka ću ponoviti, moguće da pošta ne funkcioniše između Narodne skupštine i Vlade Srbije, pa evo. Pitao sam pre oko dva meseca šta je bilo od obećanja izgradnje jeftinih stanova? Predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić je 9. maja 2014. godine obećao da će kvadrat stana koštati 387 evra i tom prilikom je izjavio da će kranovi biti po celoj zemlji i da je predviđen poseban paket mera, jer je to, kako je ocenio premijer, oblast u kojoj imamo najviše problema. Ja te, poštovana predsednice i narodni poslanici, kranove širom Srbije ne vidim i nisam video ni jedan kran. Još jednom vas molim da pitate gospodina Vučića kada će mladi bračni parovi, kada će ljudi bez stanova moći da kupe te stanove od 387 evra. Stanovi su trebali biti završeni do 2015. godine i bilo bi pravo vreme da se krene sa tom izgradnjom. Drugo pitanje, već postavljeno, jeste, kako teče proizvodnja „Mercedesa“ u Srbiji. Trebalo je sa traka da izlazi veća serija mercedesovih proizvoda. Srbija je trebala biti jedna od zemalja u kojoj se „Mercedes“ proizvodi. Ja ne vidim sa traka da silaze mercedesi, pa molim vas, gospođo Gojković da mi pomognete, da dobijem odgovor od gospodina Vučića kako teče proizvodnja mercedesa u Srbiji, koliko je ljudi zaposleno na tim trakama, koliko je ljudi zaposleno u oblasti koja snabdeva tu proizvodnju mercedesa u Srbiji? Sledeće pitanje koje sam već postavio i nisam dobio odgovor, šta se dešava sa postavljanjem ambasadora u najvažnijim zemljama sveta poput Nemačke i nekih drugih zemalja. To pitanje sam postavio gospodinu Vučiću i gospodinu Dačiću. Ono što je moje današnje pitanje, tiče se novih članova Vlade ili ne znam kakvu već oni ulogu imaju, odnosno o timu Tonija Blera. Dakle, moje pitanje upućeno predsedniku Vlade bi glasilo, kakav status Toni Bler ima u Vladi, da li on ima svog čoveka u Vladi kao člana Vlade, potpredsednika Vlade u formi savetnika, jer smo razumeli da neko od predstavnika Blerove kompanije radi u našoj Vladi i nadgleda rad Vlade, pa vas molim, ko ih plaća, da li ćemo u Skupštini skoro dobiti ime tog čoveka i da li će možda biti izabran kao ministar za saradnju sa Blerovom kompanijom? Vezano sa tim, ima neke veze sa Blerom, ali vas molim, da dobijem odgovor na pitanje, kada će biti nastavljena gradnja Žeželjevog mosta srušenog 1999. godine, dok je Bler bio predsednik, odnosno na čelu Vlade Velike Britanije, odnosno Engleske? Pitanje, kada će biti i da li će uopšte biti početa obnova RTV, zgrade RTV koja je srušena takođe 1999. godine? Vi, gospođo predsednice, znate da RTV od tada nema svoju zgradu, pa vas molim, da li će Republika Srbija možda, pa i kompanija gospodina Blera pomoći u obnovi izgradnje zgrade RTV koja radi u nehumanim uslovima, nema ni zgradu, ni adekvatnu tehniku i smatram da bi trebali dobiti odgovor ovih dana od Vlade i da li će biti obnovljena zgrada RTV, koja je srušena u NATO bombardovanju?
Hvala. Reč ima Dragan Šormaz.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, ja neću tući kao „Maksim po diviziji“ sa 65 pitanja koji malo znače ili skoro ništa građanima Srbije, nego ću postaviti dva konkretna pitanja. Prvo, za MUP, smatram da je potrebno i tražim informaciju od ministra da li je MUP krenuo u istragu, jer smatram da je potrebno da se ispitaju medijski navodi da je Miroslav Mišković došao u posed 1,1 ili jedan hektar, odnosno 1,1 hektar ekskluzivnog zemljišta na Novom Beogradu i svi znamo gde se to nalazi, pored hotela „Hajat“, na kojem je danas upravna zgrada kompanije „Delta holding“. Mišković je do parcele došao nakon što se obavezao da „Generaleksportu“ koji je bio vlasnik isplati 10 miliona dinara ili tadašnjih 150.000 evra, što je 36 puta manje od tržišne cene te parcele danas. Otprilike je država oštećena po tim medijskim navodima za više od pet miliona evra, a sve se događalo 2002. godine kada je gospodin Mišković u to vreme bio suinvestitor sa „Geneksom“ u gradnji objekata od 50.000 kvadrata na njihovoj parceli, zatim sukorisnik zemljišta, vlasnik objekta i na kraju, vlasnik polovine parcele, navodi se da je i vlasnik objekta postao 2002. godine na osnovu ugovora o regulisanju imovinsko-pravnih i finansijskih odnosa između „Geneksa“ i „Delte“ u kome se navodi da će u toj društvenoj firmi platiti devet miliona dinara ili današnjih 150.000 evra. Ne sećam se da je ijedan naš građanin bio toliko privilegovan ni 2002. ni 2012. godine, naročito nije 2015, da neku imovinu kupi po vrednosti 36 puta manjoj, nego što je procenjena ili stvarna vrednost te imovine, tako da smatram da MUP, pod obavezno ovo mora da proveri. Takođe, da ne bismo više imali priče o raznim bankama, o Razvojnoj banci Vojvodine, mislim da je krajnje vreme da nam i Ministarstvo finansija i Ministarstvo unutrašnjih poslova da odgovor, dokle se stiglo sa istragama o radu, neradu, monopolističkom položaju Razvojne banke Vojvodine, kako god da nazovemo i kroz jedan konkretn predlog, jedno konkretno pitanje ću postaviti, pre svega Ministarstvu finansija. Naime, pošto je sada situacija takva da Ministarstvo finansija ima uvid, kakav je kredit podigla DS 2012. godine u vreme izbora za svoje potrebe od Razvojne banke Vojvodine, da li ga je vratila do sada, pod kojim uslovima je podigla taj kredit i kakvu je zaštitu Razvojna banka Vojvodine preduzela za taj kredit, kakvo je obezbeđenje imala, kakvu hipoteku, garanciju, kakvu vrstu garancije i da li je uopšte imala i bilo kakvu garanciju? Po mojim informacijama, nije imala nikakvu garanciju i taj kredit još uvek nije vraćen, ali da bi građani Srbije znali da li je to tačno, pošto se postavljaju danas razna pitanja, a evo čuli smo i Vladi Republike Srbije, mislim da je konačno došlo vreme da raščistimo sa tim i da građani Srbije to očekuju, šta se radilo i na koji način se vodila država u ranijem periodu? Dok to ne rešimo, teško da možemo da budemo, uz sve pohvale koje smo i danas čuli ovde na svečanom delu sednice od strane Saveta Evrope, upućeno Srbiji, sve pohvale su u redu, Srbija je zaista na pravom putu, ide ka EU, na jedan pravi način, za razliku od ranijih vremena, ali ako želimo da raščistimo sa kriminalom i korupcijom, u zemlji moramo da rešimo ove slučajeve. Ne možemo više da govorimo i da slušamo ovde da se traži zamrzavanje kamata, kamatnih stopa, da tražimo da se u našem bankarskom sistemu radi kao da živimo u Severnoj Koreji ili na Kubi, jer tako nešto ne postoji i to nije nešto što postoji u EU i ne može ni u Srbiji, ali dosta je bilo da slušamo demagogiju od onih koji su radili ovakve stvari do 2012. godine, pa čak i nešto kasnije, dok nije došlo do saznanja od strane države, šta je radila na primer, Razvojna banka Vojvodine? Hvala.
Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o hemikalijama. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam danas pozvala da današnjoj sednici prisustvuju: prof. dr Snežana Bogosavljević-Bošković, ministar poljoprivrede i zaštite životne sredine; Stana Božović, državni sekretar u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine; Zoran Ibrović, načelnik Odeljenja za harmonizaciju propisa u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine; Nada Lukačević, načelnik Odeljenja za integrisano sprečavanje i kontrolu zagađivanja životne sredine u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine; Sonja Roglić, načelnik Odeljenja za hemikalije u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine; Gordana Petković, načelnik Odeljenja u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine; Dragana Bosiljčić, šef Odseka u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine i Ivana Radosavljević, savetnik u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste Izveštaj Odbora za zaštitu životne sredine i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade na podnetim amandmanima. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Ivan Karić i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem predsednice Skupštine, iako bih dao reč Zelenima, pošto je nekako tema veoma upućena i na njih. Ovo je nešto što se tiče naravno svih građana Srbije i mi jesmo predložili nekolicinu amandmana koji su usvojeni, koji u nekoliko popravljaju predložene izmene i dopune Zakona o hemikalijama i u ovom slučaju amandman koji jeste usvojen na član 8. proizvođač, uvoznik i dalji korisnik plaća taksu za stavljanje u promet supstanci koji izazivaju zabrinutost. Dakle, ovo je negde usklađivanje sa važećim jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa i mislimo da je veoma važno što se ovaj amandman usvojio i zahvaljujem se i ministarki i naravno timu ljudi koji je ovde zajedno sa nama učestvovao u raspravi u načelu. Ono što je za nas veoma bilo sporno, mi smo rekli u načelnoj raspravi, naravno, iz tog razloga i najbolje moguće namere DS je predložila niz amandmana sa kojim želimo da popravimo ove predložene izmene i dopune. Ono što je takođe važno da je ceo zakon u načelu nije toliko u skladu sa regulativama i propisima EU o kojima smo govorili u osnovnoj raspravi i mislim da ćemo uspeti u nekoliko da vas ubedimo da i u slučaju agencije i mnogih drugih stvari koje smo predlagali našim amandmanima ubedimo gospođu ministarku i vas kao vaš tim i Vladu Republike Srbije da ove amandmane zaista usvojimo, jer mislimo da su pre svega u interesu građana Srbije. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvažena predsednice. Poštovana ministarko, uvažene koleginice i kolege, u jednom delu se razlikuje Izveštaj Vlade ili je možda Izveštaj Odbora nešto drugačiji nego Izveštaj Vlade. Kolega je govorio, ako sam dobro razumeo, o amandmanu kao da je prihvaćen, tako da ja nemam Izveštaj Odbora, a bio sam sprečen da budem na Odboru. Članom 1. mi smo imali pre svega želju da uvedemo neke definicije koje su u skladu sa propisima posebno sa Uredbom 1907/2006 o registraciji, evaluaciji, autorizaciji hemikalija koja je u skladu sa RIČ uredbama i to naročito u delu koji se odnosi na zabrane i ograničenja. U daljoj diskusiji o amandmanima mi ćemo naravno moći da diskutujemo i o nekim ostalim pojedinostima, tako da će biti vremena za sve, ali da kažemo, pre nego što završimo ovaj amandman 1. ostaje ono što je utisak i sa načelne rasprave i kroz ove amandmane da nažalost načelo „zagađivač plaća“ je na dobar način derogirano, da načelo predostrožnosti je takođe u nekim delovima izmena ovog zakona stavljeno van snage. Možda je trebalo raditi ponovo ceo Zakon o hemikalijama i onda napraviti nešto što je u skladu sa evropskim direktivama. Možda nije bilo dovoljno vremena ili dovoljno prostora da se zakon koji je izmenjen, da kažem zakrpi sad ovim izmenama, nego je trebalo možda uraditi sasvim nov zakon i ona priča o naknadama, ja imam i vreme ovlašćenog predstavnika, da kažem o Zakonu o hemikalijama u svim ovim članovima se držimo naknada kao izvornih prihoda koji nisu budžetski prihodi, nego prihodi koji su strogo namenski definisani i troše se i ne padaju na teret građana. U narednim amandmanima, izvinjavam se na ovaj deo, znači, razlike između Izveštaja Vlade gde je naravno po definiciji se odbijaju amandmani opozicije. Na odboru je to izgledalo malo drugačije pa ćemo u toku rasprave tako i razgovarati. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Saša Mirković. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsednice. Uvažena ministarka, kolege narodni poslanici, moram da kažem da ako već donosimo ovde ove amandmane, prvo drago mi je da je ovaj amandman usvojen, ali ako već donosimo ove amandmane i ako donosimo zakone treba i da se poštuju, ako predlagač ovog amandmana, je nadam se zadovoljan, što je Vlada prihvatila amandman i drago mi je zbog kolege iz „Zelenih Srbije“. Međutim, mora da se vidi šta se dešava sa ekološkim taksama koje su strogo namenske što se tiče lokalnih samouprava, a ja konkretno imam u Zaječaru problem sa tim da je 92 miliona bivši gradonačelnik Boško Ničić svojevremeno otpisao, određenim fabrikama u Zaječaru ekološku taksu, upoznati ste nadam se sa tim, mi smo slali kao opštinska i lokalna samouprava, da bi se ženskom rukometnom klubu obezbedilo 40 miliona dinara. Znači, kompenzovao je prihod gradskog budžeta koji mora strogo namenski da se troši za kontejnere, za svest građana da se razvije o ekologiji itd, potrošio je za rukomet, tj. samovoljno je doneo odluku bez odobrenja Ministarstva i o tome niko ne vodi računa. To su stvari koje moramo da sagledamo i moramo u narednom vremenskom periodu da znamo da i kolege iz DS kad već podržavaju takve ljude koji uzimaju od gradskog budžeta da bi zadovoljavali rukometnu, tj. neke dečačke snove iz mladosti da finansiraju rukomet moraju da znaju da amandmane ako predlažu i ako se usvoje amandmani Vlade i Odbora itd. i ova Skupština i ovaj dom, moraju da znaju da moramo i da poštujemo. Molim gospodina Božovića da svog koalicionog partnera opomene da nije trebao da troši ekološku taksu u svrhe rukometa, a vas molim kao ministarku da izvidite o čemu se radi, i ako možete evo, ja vam ovo upućujem kao jedno poslaničko pitanje da me obavestite o tome šta je Ministarstvo preduzelo povodom trošenja ekološke takse od 92 miliona, gde je grad uskraćen za 92 miliona prihoda, a to usmereno na rukometni klub od raznih fabrika, imate u spisima koje su to. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Ivan Karić, po amandmanu.
Ne koristim poslaničko vreme, nego kao ovlašćeni predstavnik. Zahvaljujem se uvaženom kolegi Mirkoviću. Upravo ono o čemu smo razgovarali tri godine, nažalost jedno vreme je politički vođa pomenutog gospodina iz Zaječara, ne gospodina Mirkovića, bio deo koalicije i ukinuo Agenciju za hemikalije, ukinuo Fond za zaštitu životne sredine pre tri godine i upravo već tri godine Zeleni Srbije pričaju o tome da naknade moraju da idu u fond, da fond mora da postoji, da iz fonda samo mogu da se troše za zaštitu životne sredine. Ima puno u lokalnim samoupravama slučajeva da se pare nenamenski troše. Možda bi trebalo povezati Ministarstvo za zaštitu životne sredine i prirodne resurse, buduće, koje ćemo napraviti, nadam se, sa Fondom za zaštitu životne sredine, za koji ste rekli da ćete napraviti, i upravo izvršiti tu kontrolu novca, jer je to zaista neophodno. Dešavaju se manipulacije i zbog toga je važno da namenska sredstva budu strogo obeležena, kao zeleni novac. Mi smo kao „Zeleni Srbije“ od DRI tražili za 2012-2013. godinu da preispita tokove novca od naknada za zagađenje i da preispita način na koji su ona potrošena, kako za lokalne samouprave, tako i za nadležno ministarstvo, s obzirom da smatramo da namenska sredstva ne smeju da se koriste za neke druge namene, a najmanje smeju da se koriste kao takse i kao prihod budžeta, a da onda idu za opšte namene a ne za zaštitu životne sredine. Nama se dešava da nam godišnji budžet ministarstva bude manji ili u nivou sa visinom naknada za zagađenje i ostalih osam naknada, što je nedopustivo. Država mora da odvoji deo novca za ministarstva, a fond mora da se puni naknadama iz naknada za zagađenje. Dobro je što ćete vratiti fond. Mi ćemo nastaviti da pričamo o posebnom ministarstvu i nadamo se da će vrlo brzo i posebno ministarstvo početi da funkcioniše. Zahvaljujem se.
Za reč se po amandmanu javio narodni poslanik Saša Mirković.
Samo sam hteo da dodam, pošto sam zaboravio, a vidim i gospođu Božović da je tu pa mi je odletela misao. U pravu je kolega iz „Zelenih Srbije“. Znači, jeste, to je ukinuo Mlađan Dinkić u nekom prošlom vremenu. Ja se nadam da danas kolege iz DS ne podržavaju ovo i pošto su ovaj amandman podneli, to znači da ne podržavaju ovakvo pljačkanje lokalnih budžeta, kao što je to bilo konkretno u slučaju u Zaječaru. Molim gospođu Božović, kao državnog sekretara, da se to stvarno ispita. Grad Zaječar je ostao uskraćen za 92 miliona prihoda, što je otišlo na ženski rukometni klub, gde su se plaćale igračice od sedam do 30 hiljada evra mesečno. Znači, neko je finansirao rukometni klub, a sve novcem iz ekologije. To je prosto neshvatljivo, ali je tako. Zato vas molim da se obrati pažnja na to i da date odgovor. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković, po amandmanu.
Koristio bih vreme za repliku.
Ne možete da replicirate pošto Jovan Marković nije spomenut.
Jeste Demokratska stranka i ja sam ovlašćen.
Vi ne možete da govorite u ime poslaničke stranke. Gde vam je šef poslaničke grupe, zamenik?
Ali ja sam ovlašćen.
Vi jeste ovlašćeni, ali ne možete da replicirate pošto niste tražili repliku.
A kako drugačije da se javim?
Da kažete po kom osnovu se javljate, na primer. Prošlo je već 10 meseci, Poslovnik smo proučili svi, nadam se. Po kom osnovu želite reč, da bih znala kako da vodim sednicu?
Po osnovu toga što sam ovlašćen za ovu tačku dnevnog reda.
Znači, tražite repliku. To je velika razlika. Izvolite, replika, dva minuta.
Mislim da je jako važno i nužno, gospođo predsedavajuća, da sve poslanike odmah u startu na ovoj raspravi usmerimo u dobrom pravcu i da sve eventualne optužbe koje danas možemo da čujemo u ovoj skupštini, koje su na početku ove rasprave iznete, usmerimo bar u tom pravcu da nadležne institucije rade svoj posao. U svakom slučaju, mi imamo dosta amandmana koje smo ovde podneli. Ti amandmani su upravo išli u tom smeru da damo svoj doprinos da se ova rasprava vodi na kvalitetan način. Optužbe koje danas ovde čujemo u smislu da je neki gradonačelnik u nekom periodu, u nekom gradu, odvojio novac od eko-takse u sport su zaista paušalne i one jesu predmet istrage ili predmet nekih drugih radnji i ne mogu se tako ovde iznositi. Postavio bih pitanje gospodinu Mirkoviću – na osnovu čega on danas tvrdi da je novac koji je ulazio u budžet baš taj namenski novac koji je odvojen u taj rukometni klub na neki drugi način? Mislim da to ne treba da bude deo današnje rasprave, već da se bavimo amandmanima i ja vas molim da ovu raspravu usmerite u dobrom smeru. Hvala.
Zahvaljujem na sugestiji, ali vi ste upravo usmerili diskusiju u drugom pravcu. Sada moram poslaniku Mirkoviću da dam šansu od dve minute da vam odgovori na konkretno pitanje. Niste trebali da postavite pitanje ako nećete odgovor. Molim sve poslanike da se vratimo na amandmane. Izvolite.
Kada sam diskutovao malo čas, pričao sam o tome da mi je drago da su Vlada i nadležni odbor usvojili ovaj amandman, tj. vaš predlog amandmana. Ovo što sam izrekao, izrekao sam kao predsednik Skupštine, na osnovu zaključaka radne grupe Skupštine grada Zaječara i podnete krivične prijave od grada Zaječara prema bivšem gradonačelniku Zaječara Bošku Ničiću koji je 92 miliona umesto ekološke takse, nemojte to da branite molim vas, jer to niko ne može da brani, imam uvid u sve papire i ako hoćete, iskopiraću ih i dostaviću ih i vama, usmerio u drugom pravcu. Ja sam tražio odgovor od nadležnog ministarstva, ne ode vas, od gospođe Božović i gospođe ministarke, da mi kažu šta su preduzeli u vezi sa tim. Naime, 92 miliona je mnogo para za jedan grad kao što je Zaječar. Umesto da tih 92 miliona ode u kontejnere, u čišćenje kanala od poplava, otišlo je u rukometni klub. Znači, ne rasplinjavam diskusiju ni u jednom smeru osim u smeru amandmana i podržavam ovaj amandman koji su podneli kolega iz „Zelenih“ i gospodin iz vaše poslaničke grupe. Amandman je i usvojen. Ja samo kažem da treba svi da poštujemo zakon i amandmane i zakone koje ovde donosimo. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja se pridružujem kolegi Mirkoviću da u vezi ovog zakona i u vezi ovog amandmana sve bude transparentno. Ali sam protiv toga da se ograničimo samo na Zaječar. Zašto ne bi govorili o uvozu 140 tona akumulatora i 1,1 milijardu dinara koliko je Dulić potrošio na uvoz polovnih akumulatora? Čini mi se da je tu bilo i 13 tona polovnih guma. Takođe sam protiv toga da ispitujemo samo šta se dešavalo u Zaječaru, zato što su sem rukometa podržavani iz fonda za zaštitu životne sredine i tenis. Dakle, da se proveri na koji način je otišlo 500 hiljada evra za tenski turnir? Ako ćemo da ispitujemo, da ispitujemo sve. Dalje, da ispitujemo kako su pare trošene od „TENT-a“, recimo, u Obrenovcu, da vidimo koliki je fond bio za zaštitu životne sredine u Obrenovcu, kolika su se to sredstva slila, ko je bio direktor, ko je bio zamenik i na koji način su trošena ta sredstva i da li je tačno da su se uglavnom trošena za održavanje šest hrastova lužnjaka? Mislim da je u proteklom periodu mnogo toga zloupotrebljeno, ne samo u Zaječaru već širom Srbije i voleo bih neko da mi objasni kako se to na vodozahvatu u Inđiji vrši reciklaža polovnih akumulatora, ko je takvu dozvolu dao u Pokrajinskom sekretarijatu, na koji način, pod kojim uslovima i da li je to bio deo njihove vizije ili provizije? Hvala.
Za reč se javio gospodin Marković. Imate pravo da govorite po amandmanu, jer niko nije spomenuo stranku, nikoga pojedinačno. Gradovi nisu vlasništvo ni jedne političke partije. Znači, želite da govorite o amandmanu, a ne da replicirate? (Jovan Marković, s mesta: Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, mislim da bi bilo dobro da i poslanici vladajućeg režima i vladajuće koalicije i građani Srbije, pre nego što nastavimo priču o amandmanima, dobiju odgovor na pitanje da li je ovaj amandman usvojen ili nije, pošto se sve vreme ovde priča da je usvojen amandman. Bilo bi dobro da se bar toliko uključe u raspravu i da kažemo da li je on usvojen ili nije.
Evo, ja ću obavestiti. Imate svi izveštaj ispred sebe. Nema potrebe da dodatno imam ulogu nekog ko prepričava izveštaj. Nije usvojen. Zahvaljujem.
Ali sve vreme govore da jeste.
Ja sad nisam cenzor tu da kažem poslanicima govorite da jeste, govorite da nije. Svako ima izveštaj i zna šta piše. Govorite šta smatrate da je potrebno u okviru amandmana. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Ivan Karić. Odbor za zaštitu životne sredine prihvatio je amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Ministarka traži reč. Izvolite.
Prihvatamo amandman gospodina Karića.
Znači, ministar je prihvatio ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem. Želja u svim amandmanima je bila, bez obzira što se ne slažemo sa predloženim izmenama i što smatramo da bi trebalo uraditi novi zakon o hemikalijama i usaglašavati ga sa direktivama EU, želja je bila da u nekim delovima u kojima možemo, da kažem, popravimo tekst izmenjenog Predloga zakona. U ovom amandmanu, u skladu sa članom 33, „PIC“ uredbe, koja je najviša uredba EU u oblasti hemikalija i upravljanja hemikalijama, predviđeno je objavljivanje liste kandidata za listu supstanci koje izazivaju posebnu zabrinutost, a u cilju davanja jasne informacije potrošačima i privredi, o kojim se supstancama radi. Ovo je posebno interesantno zato što građani svakodnevno koriste preko 100.000 toksičnih, kancerogenih, mutagenih i ostalih štetnih i veoma opasnih hemikalija i zbog toga je neophodna rigorozna kontrola, zbog hemikalija koje se nalaze u različitim proizvodima, a koje su u vezi sa bolestima modernog doba. Tako u vezu sa hemikalijama, na osnovu naučnih istraživanja, mogu se dovesti i karcinom i leukemija i sterilitet i dijabetes i gojaznost i autizam i alergije i mentalne deformacije kod dece i imunološki poremećaj, kao i rak dojke i rak testisa. Veoma je značajno ovo sve imati u vidu zbog toga što kada upravljamo hemikalijama može doći do veoma loših posledica, kao što vidimo. Zahvaljujem na usvojenom amandmanu i kao i do sada, i kada se slažemo i kada se ne slažemo, imamo predloge, pa se oko toga raspravljamo. Zahvaljujem.
Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Zahvaljujem i ministarki koja je prihvatila ovaj amandman. Smatram da je veoma važno da na ovaj način nastavimo saradnju i diskusiju. Još jednom vam se zahvaljujem i u raspravi u načelu što ste nam to omogućili. Koliko nam je drago što se ovaj amandman usvojio i što je postao sastavni deo zakona, toliko nam nije drago što Agencija nije na kraju vraćena i što nismo imali prilike da jednu agenciju koju je EU, kao što i sami znate, označila kao jednu od pet najuspešnijih u Srbiji, nismo uspeli da se izborimo za sve te mlade ljude koji su bili tamo zaposleni, kao mlade, stručne kadrove koje je Srbija proizvele na jedan potpuno nov i moderan način. Smatram da je to velika stvar za Srbiju koju nismo uspeli u ovom slučaju da uvažimo. Potpuno smo svesni toga da ste kao ministarka, i o tome smo govorili, nasledili katastrofalno stanje od 2012. do 2014. godine i da smo u te dve godine vratili Srbiju 50 godina unazad kada je ova tema u pitanju. Smatram da je bilo veoma bitno da se u tom smislu skupi snaga i hrabrost da se Agencija vrati, kako bi na jedan sveobuhvatan način na temu hemikalija, biocidnih proizvoda, danas mogli potpuno drugačije da razgovaramo i Srbija bi danas umesto začelja bila sigurno jedan od lidera u regionu. Pedeset godina smo iza Hrvatske, preko 100 godina smo u ovoj temi iza razvijenih zemalja EU. Smatram da je to nešto što smo morali kao zemlja da uvažimo i da prepoznamo kao nešto što je važno. Do 2012. godine svi izveštaji Evropske komisije su bili pozitivni, 2012, 2013, 2014. i 2015. godine će biti sigurno negativni. Zaista bih voleo da zajedno sa poslanicima bilo opozicije, bilo pozicije, zajedno radite u ovoj oblasti do te mere da Srbiju vratimo na ono mesto koje joj pripada, a to je da bude lider makar u regionu, ako ne i jedan od primera u EU. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem. Ovo je još jedan primer pozitivne prakse koja se ovde nameće. Posle člana 60. dodaje se član 60a, koji glasi – izvoznik plaća taksu za procenu podataka koje dostavlja radi sprovođenja postupka prethodnog obaveštenja. Amandmanom se vrši usklađivanje sa važećim jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa i to je još jedan doprinos DS pri kvalitetnijoj izradi ovih izmena i dopuna zakona. Mislim da je to takođe jedna od važnijih stvari. Jako je bitno da se oko suštine ne razlikujemo i da zajedno upućujemo Srbiju u onaj pravac koji je EU prepoznala kao dobar tih godina kada smo imali pozitivne izveštaje. Smatram da i vi kao ministarka morate da uradite mnogo više od nas. Mi ćemo vas uvek podržavati kada se za to steknu uslovi i kao što ste vi rekli, kada date vi maksimum u datim okolnostima. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Branka Karavidić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać, od vremena grupe.
Uvažena predsednice, uvažena ministarko, damo i gospodo narodni poslanici, moja koleginica Branka Karavidić je u dogovoru sa nama podnela amandman na član 13. i predvidela da se član 13. briše. Naime, članom 13. se regulišu takse. Kaže – visinu takse, obaveze plaćanja, kao i način plaćanja taksi iz člana 30. stav 5, člana 48, člana 61, člana 67. stav 7, člana 68. stav 5. i da ne čitam, to su sve novi članovi, koji predviđaju uvođenje taksi, i člana 76. stav 2. ovog zakona, utvrđuje Vlada na predlog ministarstva nadležnog za zaštitu životne sredine; prihod od taksi propisanih ovim zakonom pripada budžetu Republike Srbije. Vlada je odbila ovaj amandman uz obrazloženje – amandman se ne prihvata iz razloga što je članom 17. Zakona o budžetskom sistemu propisano da se takse mogu uvoditi samo zakonom kojim se može propisati i njihova visina ili se tim zakonom može dati pravo određenom subjektu da utvrdi njihovu visinu. Taksa se naplaćuje za neposredno pruženu javnu uslugu, odnosno sproveden javni postupak ili radnju koju je pružio, odnosno sproveo nadležni subjekat. Shodno navedenom zakonu, poslovi za koje se uvodi taksa spadaju u najsloženije postupke kojima se obezbeđuje minimalizacija štetnih efekata od hemikalija po zdravlje ljudi i životnu sredinu, pa tako ne postoji ekonomsko opravdanje da finansiranje ovih postupaka padne na teret građana, već na teret privrednih subjekata koji ostvaruju profit proizvodnjom, odnosno stavljanjem u promet hemikalija. Republičke administrativne takse propisuje se posebnim Zakonom o republičkim administrativnim taksama. U ovom obrazloženju je došlo do zamena teza. Ovim amandmanom nije bila težnja da se prebaci plaćanje takse na građane, nego da i dalje ostanu isti subjekti, obveznici plaćanja taksi. Cilj amandmana je bio da ne propisuje te takse Vlada, nego da one budu propisane Zakonom o administrativnim taksama koje donosi ova Skupština, jer ako Skupština propisuje takse, to subjektima koji plaćaju daje neku pravnu sigurnost i procedura donošenja taksi je javnija i objavljuje se u „Službenom glasniku“ i subjektima koji su obavezni da plaćaju zaista pruža veću mogućnost da se na vreme upoznaju i da ispunjavaju tu obavezu plaćanja taksi. Znači, ovo što je rečeno u obrazloženju nije adekvatno onome što smo mi hteli da postignemo amandmanom. Ne želimo da prebacimo to na građane. Samo smo želeli da propisivanje tih taksi bude u nadležnosti Skupštine Zakonom o administrativnim taksama, kao i ostale takse što se propisuju. Zahvaljujem na pažnji.
Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Uvažena predsednice, poštovana ministarko, uvažene koleginice i kolege, za razliku od moje poslaničke grupe, da kažem, Zeleni Srbije nastavljaju da insistiraju na tome da reči „budžetu Republike Srbije“ mogu da se dodaju reči „ili javnoj agenciji“, s obzirom da smatramo da je upravljanje hemikalijama jedino ispravno i na najbolji način moguće kroz javne agencije i planira se da prihod od taksi pripada budžetu Republike Srbije ili javnoj agenciji, ukoliko se za tim ukaže potreba kako bi se zakon efikasno sprovodio. U prilog tome da se zakon efikasno sprovodio je da je Agencija za hemikalije donela 45 podzakonskih propisa na preko četiri hiljade strana i da su transponovani skoro svi relevantni propisi EU. Takođe je, veoma interesantno i da je za upis hemikalija u Registar hemikalija podneto dve hiljade zahteva i odobreno. Za izdavanje dozvola za obavljanje delatnosti prometa oko 30 i za PIS postupak oko 40. Na drugoj strani, to piše u obrazloženju, od poslednjih izmena zakona nije započet veliki broj postupaka. Započeto je 1.676 predmeta za upis hemikalija u Registar hemikalija, 11 zahteva za izdavanje dozvola za obavljanje delatnosti prometa, naročito opasnih hemikalija, i 14 zahteva za PIS postupak. To je jedna četvrtina i govori o zastoju u upravljanju hemikalijama od kada je ukinuta Agencija za hemikalije, a kaže se da se javna agencija može osnovati ako razvojni, stručni i regulatorni poslovi ne zahtevaju stalan i neposredan politički nadzor, iako javna agencija može bolje i delotvornije da ih vrši, nego organ državne uprave, a naročito ako se u celini ili pretežno mogu finansirati scene koje plaćaju korisnici usluga. Mi ovde imamo, više nego, da kažem, očigledno, da ukidanjem javne agencije hoćemo da izvršimo neki politički nadzor i na taj način, možda iz oblasti nezavisnog donošenja odluka, imamo politički nadzor ili eventualno političko uplitanje u donošenje odluka koje su hemikalije dozvoljene, a koje nisu, što naravno može imati implikacije na upravljanje životnom sredinom na teritoriji Republike Srbije. Zahvaljujem se.
Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Karić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović-Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Poštovana predsednice, uvažena ministarko, poštovane koleginice i kolege, u članu 86. Zakona o hemikalijama stav 1. mi smo predložili da nadzor nad primenom ovog zakona i propisa donetih na osnovu njega vrši ministarstvo nadležno za zaštitu životne sredine, a preko inspektora za zaštitu životne sredine. Naravno, predlažemo da se drugačije definišu nadležnosti sanitarne inspekcije u vršenju nadzora nad primenom Zakona o hemikalijama. Sanitarna inspekcija ima nadležnost, tradiciju i iskustvo u vršenju nadzora nad primenom Zakona o zdravstvenoj ispravnosti predmeta opšte upotrebe, a što podrazumeva konceptualno drugačije postavljen sistem nadzora i poslova koji u vezi sa njim vrši inspekcija. Sa druge strane, sanitarna inspekcija nema dovoljno kapaciteta i potrebna znanja za vršenje nadzora nad svim odredbama Zakona o hemikalijama, a što se može zaključiti iz podataka koji govore o do sada izvršenom nadzoru. Tako je i predlagač izmena Zakona imao intenciju da suzi oblast za koju je nadležna sanitarna inspekcija, ali je to učinio, po nama, na neadekvatan način, dodajući definiciju, u skladu sa članom 1, koja može da poremeti celokupno sprovođenje Predloga zakona kojim se pojam predmeta opšte upotrebe nepravilno i protivno relevantnom propisu EU, jer se takvom definicijom sužava pojam predmeta opšte upotrebe, ne samo nekoliko kategorija i ne odnosi se na iste pojmove date u uredbi koja propisuje zabrane i ograničenja. Tako imamo one čuvene narukvice od gume, a o kojima smo razgovarali, i tu aferu o kojoj je sanitarna inspekcija izjavila da je proverila sve gumice, ali svako ko se i najmanje razume u hemikalije zna da se pronađeni ftalati, koji su zabranjena hemikalija, ne mogu naći u gumicama, nego se mogu naći samo u PVC plastici. Izjava sanitarne inspekcije pokazuje koliko su bili nestručni za sprovođenje hemikalija, što ne znači da sanitarna inspekcija nije stručna za ono što je u delokrugu njenog delovanja. Mi se ovde, kao Zeleni, borimo za pravo, da kažem, da inspektor za zaštitu životne sredine i stručnjak koji se razume u oblast hemikalija vodi inspekciju u ovim oblastima. U prilog tome ide i ta izjava sanitarne inspekcije da je proverila sve gumice, što nama govori da nije ništa provereno, niti taj sanitarni inspektor zna o čemu govori, niti je on trebao da vrši inspekciju nad oblasti upravljanja hemikalijama. Dalje, ovim amandmanom, da kažem, poštovala bi se intencija predlagača zakona da se sanitarnoj inspekciji ograniči nadležnost samo na nadzor nad primenom zabrana i ograničenja propisanih Zakonom o hemikalijama, ali taj bi se nadzor dao samo za prenete opšte upotrebe definisane Zakonom o zdravstvenoj ispravnosti predmeta opšte upotrebe. Mislimo da bi predloženim rešenjem u ovom amandmanu izbegli sve ove nedostatke, jer bi, po nama, trebala da bude nadležna inspekcija za zaštitu životne sredine. Na taj način bi se olakšala komunikacija privrede sa nadležnim državnim organima, kada već ne postoji agencija za hemikalije, a inspekcijski nadzor bi bio efikasniji i ekonomičniji, odnosno trošilo bi se manje sredstava iz budžeta. Sa druge strane, ono što podržavamo, i u ovom predlogu je moglo da se uoči, jeste uticaj i značaj tržišne inspekcije koja, po nama, ima veliko iskustvo u kontroli stavljanja različitih proizvoda na tržište, a naročito smatramo da tržišna inspekcija ima izgrađena znanja i kapaciteta na koji način se najbrže i sa najmanje posledica povlače ne bezbedni proizvodi sa tržišta. Takođe, tržišna inspekcija se pokazala u dosadašnjem radu kao najefikasnija inspekcija u kontroli primene zabrana i ograničenja propisanih Zakonom o hemikalijama. Tako da, u ovom delu smatramo da sanitarna inspekcija ne može dovoljno dobro da obavlja ono što bi obavljala inspekcija za zaštitu životne sredine, a naravno da uključivanje tržišne inspekcije i sve ono što ste rekli u danu o načelnoj raspravi da prožimanje inspekcija i uticaj tržišne inspekcije u svakom slučaju je pozitivan. Tako da, smatramo da ovaj amandman, i očekujemo da podržite ovaj amandman u danu za glasanje. Zahvaljujem se.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim grupu mladih sa opštine Savski Venac, koji pohađaju seminar „Podizanje političkih kapaciteta mladih sa opštine Savski Venac“, koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale, i molim vas da aplauzom pozdravite naše današnje goste. Reč ima dr Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Znate, kada se radi o jednom ovakvom kompleksnom pitanju, onda to zahteva i mnogo ozbiljnije stavove i mnogo ozbiljniju raspravu. Ako bismo korak po korak sanitarnoj inspekciji oduzimali ovlašćenja onda bismo došli u jednu vrlo lošu situaciju. Mislim da je prethodni govornik malo pomešao neke stvari. Sanitarna inspekcija ima nadležnosti koje se odnose na kontrolu zdravstvene ispravnosti predmeta opšte upotrebe. U predmete opšte upotrebe su i određeni predmeti koji su kontrolisani. Kada kontrolišemo određene predmete postoje zakonske odredbe o parametrima koji se kontrolišu. Ovom prilikom sanitarna inspekcija nije kontrolisala hemikaliju nego je kontrolisala predmet opšte upotrebe na određene parametre. Određene laboratorije koje su akreditovane za to vrše ispitivanja, a sanitarni inspektor daje predlog mera na osnovu nalaza laboratorije. Prema tome, kada se radi o ovakvim kompleksnim stvarima moramo voditi računa šta izgovaramo, jer sanitarnojinspekciji su nadležnosti toliko uskraćene, toliko ograničene u domenu, znači, ispitivanja i zdravstvene ispravnosti hrane, i zdravstvene bezbednosti namirnica, da možemo da očekujemo i porast nekih alimentarnih intoksikacija, jer mnoge namirnice upravo zbog preklapanja nadležnosti, prenošenja nadležnosti na neke druge inspekcije, koje su lobirale u prethodnom periodu, a sada shvataju da ne mogu da postignu kontrolu na terenu. Imamo situaciju da se mlečni proizvodi veoma retko kontrolišu, da se mnogi drugi proizvodi biljnog porekla, veoma retko kontrolišu, a kada vam zbog preklapanja nadležnosti u jedan ugostiteljski objekat uđe u istom danu sanitarna inspekcija, koja vam kontroliše briseve sa predmeta, uđe vam tržišna inspekcija koja vam kontroliše poslovanje, turistička inspekcija koja vam kontroliše svoje parametre, veterinarska koja vam kontroliše namirnice životinjskog porekla, poljoprivredna koja vam kontroliše namirnice biljnog porekla, a samo iz jednog prostog razloga što u Zakonu o bezbednosti hrane u članu 12, kada je usvajan u prethodnom periodu taj zakon je izbrisana nadležnost da sanitarna inspekcija treba da kontroliše ugostiteljske objekte, odnosno i namirnice u ugostiteljskim objektima. Prema tome, zamolila bih uvažene kolege da vode računa, kada predlažu uskraćivanje nadležnosti pojedinim inspekcijama, a mi ćemo predstojećim zakonom, znači o inspekcijskom nadzoru da se stvarno potrudimo da naše privrednike ne opterećujemo preteranim inspekcijskim i nepotrebnim nadzorima i preklapanjima, već da to budu svrsishodni nadzori i da imaju efekte za dobrobit i poslodavca a i za dobrobit naših građana. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Uvažena predsednice, poštovana ministarko, ovde je reč o Zakonu o hemikalijama, a ne o Zakonu o uskraćivanju prava sanitarne inspekcije. Ovim zakonom nisu uskraćena prava sanitarnoj inspekciji, ja ne govorim o skraćivanju prava sanitarnoj inspekciji, verovatno niste čitali ni Predlog zakona o hemikalijama, koji je naša Vlada predložila, a ne znam kako to tumačite, ono o čemu sam ja govorio. Ja sam govorio o nepotrebnom davanju prevelikih ovlašćenja sanitarnoj inspekciji u odnosu na Zakon o hemikalijama i vrlo decidno sam to ponovio nekoliko puta. Verovatno i kolege koje su vam tapšale, nisu čitale predlog Zakona o hemikalijama, zbog toga što ja nisam govorio o onom što ste vi interpretirali. U vezi sa Zakonom o zdravstvenoj ispravnosti predmeta opšte upotrebe, samim tim i efikasnosti rada na ovoj oblasti, „Zeleni“ naglašavaju da još uvek nisu doneti zakonski propisi za sprovođenje, iako je taj zakon donet još 2011. godine. U tom delu o kom ste vi pričali, ja se slažem, ali ja uopšte nisam pričao o tome da treba uskratiti ovlašćenja sanitarnoj inspekciji, nego da im treba dati ovlašćenja u oblasti upravljanja hemikalijama, u koje se oni očigledno nedovoljno dobro razumeju. Postoje manjkavosti ovog Zakona o zdravstvenoj ispravnosti koji ste već pomenuli, koje se ogledaju u tome da zakon nije u dovoljnoj meri transponovao evropske propise, propise EU, i ova ocena nije moja, nego je preuzeta iz Nacionalnog programa za usvajanje pravnih tekovina EU iz jula 2014. godine, poglavlje 3.1.2.4, što takođe ukazuje na neadekvatnu uređenost ove oblasti, govorim o zdravstvenoj ispravnosti namirnica.Sve to navedeno može da utiče i na sprovođenje Zakona o hemikalijama, i samo u tom segmentu smo govorili o sanitarnoj inspekciji. Predložena izmena član 86. kojom se daju ovlašćenja sanitarnim inspektorima da prilikom kontrole predmeta opšte upotrebe, a definisano prema Zakonu o zdravstvenoj ispravnosti predmeta opšte upotrebe, i to da li su ispunjeni uslovi prema Zakonu o zdravstvenoj ispravnosti predmeta opšte upotrebe, proverava i da li je proizvod u skladu sa zabranama i ograničenjima koje su propisane Zakonom o hemikalijama čini taj inspekcijski nadzor drugačijim. Zbog toga smatramo da samo u tom delu, kada govorimo o upravljanju hemikalijama, nikako o onome da treba uskratiti nekakve nadležnosti sanitarne inspekcije. Kada sam rekao da u njihovom delu rada imaju izuzetne uspehe i niko ne osporava sanitarnu inspekciju kao takvu, nego samo njen delokrug rada u okviru upravljanja hemikalijama i Zakona o hemikalijama. Osporeni predlog da isključivo sanitarna inspekcija vrši kontrolu zabrane i ograničenja u predmetima opšte upotrebe na način kako je definisano u predlogu ovog zakona, „Zeleni“, smatraju da bi doveo do problema u određivanju nadležnosti pojedinih inspekcija, odnosno do neefikasnosti, neefikasnog i nesistemskog nadzora. Tako bi npr. moglo doći do situacije da pojedine proizvode koje isto lice stavlja u promet za profesionalnu i za opštu upotrebu, a za koje važi ista ograničenja, budu nadležne dve inspekcije, odnosno obe inspekcije moraju da izađu na teren i nalože mere da bi se otklonila ta nezakonitost. Tako je ispravljeno da inspekcija životne sredine može izvršiti celokupan nadzor kod ovakvih primena kontrole. Isto tako bi moglo da dođe do potrebe da se nalože mere od strane dve različite inspekcije, a povodom usaglašenosti istog proizvoda sa različitim odredbama Zakona o hemikalijama, posebno odredbama o klasifikaciji, obeležavanjui odredbama o zabranama.Tako da, još jednom kažem, u delokrugu rada sanitarne inspekcije nemamo nikakve zamerke. Smatramo samo da bi u ovom delokrugu upravljanja hemikalijama inspekcija za zaštitu životne sredine trebalo da ima veći uticaj. Zahvaljujem.
Reč ima dr Vesna Rakonjac. Izvolite.
Ja vrlo pažljivo čitam, a obzirom da dolazim iz struke jednostavno želim da vam kažem, kroz predmete opšte upotrebe, koje pominjete, nalaze se i deterdženti i paste za zube i boje za kosu. Sve su te hemikalije. Zato sam govorila o jednom vrlo kompleksnom pitanju i vrlo kompleksnom problemu. Pažljivo sam slušala šta ste rekli. Znači, postoji Pravilnik za predmete opšte upotrebe. Ne zakon nego pravilnik. To je jedna stvar o kojoj sam pričala, a druga stvar je Zakon o bezbednosti hrane. Što se njega tiče, on je potpuno prepisan, preveden kao što je američki Zakon o bezbednosti hrane.Prema tome, da li je primenjiv kod nas ili nije, to je druga priča. O tome ćemo verovatno u nekoj drugoj raspravi. Što se tiče mog pažljivog čitanja, pažljivog slušanja i pažljivog tumačenja, kao neko ko dolazi iz struke i koji 20 godina sarađuje sa sanitarnom inspekcijom kada su predmeti opšte upotrebe, samo bih vas zamolila da razdvojite te dve stvari i da pokušate da napravite onu sinergiju koju mi na terenu imamo u saradnji sanitarne i ekološke inspekcije. Ne morate da branite jednu od drugih. Jako lepo Zavod za javno zdravlje sarađuje i sa jednim i drugima na dobrobit građana. Hvala.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi posle 18,00 časova zbog potrebe da što pre donesemo akte iz dnevnog reda ove sednice, odnosno da ih izglasamo. Reč je tražio dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem. Vrlo kratko. Analizirao sam odgovor dobijen od strane Vlade, odnosno upućivanje na preciznost prilikom podele nadležnosti u odgovoru. Kratkom uporednom analizom onoga što predstavlja predloženi tekst zakona i onoga što se predlaže amandmanom zaista nije teško utvrditi da postoje ozbiljne razlike na temu upravo podele nadležnosti, dok u osnovnom tekstu koji je dostavio predlagač postoji vrlo jasno evidentirano šta se podrazumeva kao nadležnost pojedinih inspekcija. Pretpostavljam da je predlagač amandmana pre svega u želji da proširi nadležnosti tržišne inspekcije izgleda propustio da napravi jasnu distinkciju između pojedinih nadležnosti. Ako pogledamo u delovima amandmana koji se odnose na nadležnosti sanitarnih inspektora i tržišnih inspektora kojima je pretpostavljam želeo da dodatno da na značaju i slobodno neka me koriguju ukoliko u bilo čemu grešim, koristi se bukvalno isti set nadležnosti nad određenih aktivnostima. Dakle, i u jednom i u drugom slučaju reč je o ograničenju i zabrani proizvodnje, stavljanja u promet i korišćenja, s tim što u jednom slučaju imamo hemikalije generalno, a u drugom hemikalije za predmete za opštu upotrebu. Kako bi jedno moglo vrlo lako da postane podskup drugoga pretpostavljam da bi to podrazumevalo da tu u preseku imamo nadležnost i jedne i druge inspekcije, što nije slučaj u slučaju originalnog teksta zakona i zbog toga mi svakako deluje precizniji i jasniji, što bi bio razlog da ne prihvatimo amandman, ako sam u pravu, svakako. Hvala vam.
Hvala. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Reč ima narodni poslanik Olena Papuga.
Hvala. U članu 15. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o hemikalijama, kojim se menja član 88. Zakona, dodaje se novi stav 3. u članu 88. koji glasi – za praćenje funkcionisanja i koordiniranja rada zajedničkog radnog tela, zaduženo je Ministarstvo nadležno za zaštitu životne sredine. U obrazloženju smo naveli da članom 15. Predloga zakona je propisano da Ministarstvo nadležno za zaštitu životne sredine, Ministarstvo nadležno za zdravlje i Ministarstvo nadležno za trgovinu sporazumom obrazuju zajedničko telo radi planiranja i preduzimanja zajedničkih mera i obuka nadležnih inspekcija za vršenje inspekcijskog nadzora u skladu sa propisima kojima se obezbeđuje državna uprava. Dosadašnja praksa ukazala je na efikasnost međuresorne saradnje tih ministarstava koja smo naveli i zbog nepostojanja precizne podele nadležnosti inspekcija u oblasti zaštite životne sredine, sanitarne i tržišne inspekcije. Članom 14. Predloga zakona izvršeno je preciziranjem nadležnosti svih ovih inspekcija, a članom 15. nalaže se formiranje zajedničkog tela radi usklađivanja i preduzimanja mera i aktivnosti koje će se preduzimati za sprovođenje zakona. Međutim, imajući u vidu praksu rada međuresornih radnih tela, mislimo da je korisno unapred definisati nosioca posla, te amandmanom predlažemo Ministarstvu nadležnom za zaštitu životne sredine kao koordinatora rada zajedničkog radnog tela. Hvala.
Hvala. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Borđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Olena Papuga.
Amandman je prihvaćen. Hvala vam što ste uvažili naš amandman. Zbog javnosti samo hoću kažem da se brisanje predložene izmene tačke 12. i 13. predlaže, jer smo mišljenja da je postojeće zakonsko rešenje preciznije, a ono glasi – stav 12. da se naredi da se određena opasna hemikalija koja se stavlja u promet kao proizvod namenjen za opštu upotrebu prodaje u skladu sa propisanim uslovima i pod 13. zabrani prodaju određene opasne hemikalije koja se stavlja u promet kao proizvod namenjen za opštu upotrebu suprotno propisanim uslovima, tako da je dobro što ste nam prihvatili ovaj amandman.
Hvala. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč traži Zoran Živković.
Građanke i građani Srbije, evo još jednog primera bahatosti aktuelne vlasti koja uporno krši i Ustav i sve dobre običaje koji mogu da postoje u jednoj državi, a opet se radi o rokovima. Na član 22. smo dali amandman vezan za rok važenja zakona. Ovo je član 21. gde tražimo da se podzakonski akti, umesto da se rok za pisanje i usvajanje podzakonskih akata, da to traje tri meseca, da se taj rok skrati na mesec dana. Vrlo je čudno obrazloženje zašto se odbija ovaj naš predlog. Kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što je za donošenje ovog propisa kojim se uređuje visina taksi za najsloženije administrativne postupke na poslovima upravljanja hemikalijama je potrebno uraditi adekvatnu procenu opravdanosti troškova kojima će se uspostaviti održiv mehanizam upravljanja hemikalijama. Siguran sam da niko živ nije razumeo šta ovde piše. Treba pročitati četiri puta i ako se tom metodologijom pišu zakoni i podzakonski akti, verovatno treba i više od tri meseca da se oni usvoje. Ovaj zakon ima našu podršku osim u ovom delu. Mislimo da je to dobro rešenje, da je dobro da ministarstvo preuzme odgovornost za upravljanje i kontrolu ove oblasti, ali nema nikakvog razloga da ako se pripremi jedan solidan Predlog zakona pokvari tako što dajete preveliki rok za pisanje podzakonskih akata. Podzakonski akti se pišu paralelno sa Predlogom zakona. Podzakonski akti su nekad i deo građevine i arhitekture pisanja zakona, jer morate da znate kakvi će biti podzakonski akti kada pišete zakon, a ne obrnuto. Mislim da je ovde u pitanju samo jedan razlog za odbijanje amandman, jer sam siguran da ministarstvo ima stručne potencijale da napiše to za mesec dana. Jedini razlog je što amandman dolazi iz opozicije i mislim da to nije dobar razlog. Nije inat dobra srpska osobina. Prkos je dobra srpska osobina, a to nije isto. Hvala.
Poslanik Zoran Babić ima reč.
Može replika, a može i po amandmanu, ali bih voleo po amandmanu.
Po amandmanu jer nije spominjao političku stranku.
Po amandmanu. Lično sam uvek za skraćenje rokova. Lično sam uvek da država radi i brže i operativnije, ali nisam za to da se na uštrb kvaliteta podzakonskih akata usvajaju predlozi i da se smanjuju rokovi. Kada mislim na podzakonske akte, ne mislim samo na slovo na papiru, na te predloge koji će se napisati i usvojiti u okviru Ministarstva i u okviru Vlade, već i sama infrastruktura koja je neophodna i koju je neophodno napraviti i pripremiti da bi se ovaj zakon, ali i ta podzakonska akta na pravi način primenila. Međutim, ono što mi smeta kod predlagača, ni prkos ni inat, već neistina. Neistina izrečena u tome da na ovaj način neko u Vladi krši Ustav. Ja vas pitam – gde to u Ustavu piše i gde to Ustav određuje rok za izvršenje podzakonskih i za pravljenje podzakonskih akata? Ne piše. Nigde se u Ustavu ne kaže da je rok za donošenje i za usvajanje podzakonskih akata mesec, dva, tri, šest ili deset dana. To jednostavno ne piše. Zbog toga, u debati koja je mogla da se vodi na jedan korektan i civilizovan način, gde možemo pričati o rokovima, ali ne na uštrb kvaliteta, ulazimo u jednu vrstu političkog prepucavanja, političke mržnje i iznošenja neistina da je neko prekršio Ustav, što je ozbiljna optužba, ali kada nije utemeljena u realnosti, kada nije utemeljena u istini, onda je to već jako neozbiljno jer nigde, podvlačim, u Ustavu ne piše da je rok za izvršenje podzakonskih akata, odnosno za donošenje podzakonskih akata mesec, dva, tri, šest ili deset dana. Zbog toga Srpska napredna stranka insistira, naravno, na što bržoj implementaciji i ovog zakona, na što bržem donošenju ovih zakonskih akata, na što boljem uređenju ove oblasti, ali, naravno, gde će se uskladiti brzina sa kvalitetom samih akata.
Reč ima Marijan Rističević, pa ću vam dati reč po amandmanu jer nije bilo direktnih prozivki. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih čak bio voljan da podržim ovakvu vrstu amandmana, jer i ja sam pristalica nekih skraćenih rokova, ali ne smatram da je protivustavno da se podzakonska akta donesu u roku od tri meseca. Ja sam kao nekadašnji poslanik gledao kako se krši Ustav i odbijao da glasam kada se Ustav kršio. Na primer, dok je moj kolega poljoprivrednik bio premijer, predložen je zakon koji je bio protivustavan, koji je tako i proglašen, da uhapšeni nemaju pravo na branioca dva meseca. Ja sam prisustvovao i odluci i zakonu koji je donet za to vreme da tužioce bira Vlada. Dakle, toliko je bilo nezavisnosti, toliko je bilo ustavnosti, da je u to vreme donet zakon, koji je, naravno, kasnije je proglašen protivustavnim, po kome su ministri, odnosno Vlada Republike Srbije birala je tužioce i samim tim su oni bili u funkciji, ne građana, već političkoj funkciji Vlade i partija koje su sačinjavale Vladu. Nemam ništa protiv da se ovaj rok skrati, ali mislim da samim tim što u zakonu piše da će se podzakonska akta doneti u roku od tri meseca, da je to sasvim dovoljno, da to može da znači da će biti doneti i u roku od nedelju dana, da mogu biti doneti u roku od mesec dana i dva meseca, ali je Vlada, odnosno Ministarstvo koje se bavi zaštitom životne sredine dobilo neki razuman rok od tri meseca. Ja im savetujem da taj rok ubrzaju i da se, ukoliko je to moguće, u proceduri uklope u ovih 30 dana, a ako treba i neki kraći rok da bude. U svakom slučaju, ja sam za brzinu, ali da se ne izgubi na kvalitetu i voljan sam čak da podržim ovaj amandman, ali smatram da zakon nije protivustavan, da je bilo protivustavno ono što sam već opisivao i da baš nije uputno da neko ko je kao predlagač nekada kršio Ustav na najvažnijim pitanjima civilnog društva, da zbog jedne odredbe da će u roku od tri meseca biti donet pravilnik kaže da je to protivustavno. S tim u vezi, 2009. godine, koliko znam, donet je Zakon o bezbednosti hrane, a 2012. godine, kada smo došli, planski akti, odnosno planski dokumenti koji su vezani za bezbednost hrane, koji nisu bili usvojeni tri godine. Dakle, voleo bih da prilikom ovakvih amandmana neko bude malo i samokritičan, s obzirom da su rokovi koji su ovde propisani obavezujući, a da u nekim zakonima koji su donošeni do 2012. godine nije bilo rokova za donošenje podzakonskih akata, već je to stajalo samo uopšteno. Dakle, ako je rok tri meseca, to ne znači da podzakonska akta ne budu doneta i za mesec dana. Ja bih bio voljan da podržim ovakav amandman, ali se bojim da iz nekih drugih tehničkih uslova ne ograničimo Vladu, ali svakako im preporučujem da budu vredni, ažurni, da vreme provode u trudu i znoju, da rade onako kao što nije radila prethodna Vlada i sve će biti u redu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Očigledno da je naš amandman bio dobar i očigledno da je i moja diskusija pogodila na pravo mesto, jer ovakav odziv komentatora renesansnog znanja i obrazovanja je potvrda tome. Naravno, pažljivijim slušanjem, razumevanjem srpskog jezika, pa i sposobnošću čitanja može da se dođe do puno dobrih zaključaka. Recimo, u smislu razumevanja da sam pomenuo Ustav kada sam govorio o amandmanima na član 21. i na član 22. Član 22. je direktno kršenje Ustava, a to je skraćenje roka za važenje zakona sa osam dana na jedan dan. To piše u Ustavu i bilo bi dobro da narodni poslanici učine napor i u okviru svojih sposobnosti i mogućnosti razumevanja, čitanja i analize dođu do saznanja koja su u izvoru u Ustavu, a važna su za rad narodnih poslanika. Očigledno je da je amandman i diskusija na pravom mestu i zbog toga što se ministarka brani ćutanjem. Znači, apsolutno je bez bilo kakvog komentara na ovaj naš Predlog zakona, osim ako ova hrpa reči koja je napisana kroz obrazloženje treba da bude taj komentar koji je neponovljiv. Ja sam siguran da ni pisac ovih redova ne može da ponovi ovu formulaciju. Naravno da postoje u Ustavu odredbe koje bi mogle da dokažu da je i ovo skraćivanje roka, odnosno onaj kratak rok, da je i to neustavno, ali nije moje da se bavim analizom Ustavnog suda. Po Ustavu se i vladavina prava pominje. Postoji puno stvari koje definiše Ustav, pa i vladavina prava. Ne postoji racionalno obrazloženje za to da se veliča zakon kao zakon koji treba ponovo da uvede red u oblasti hemikalija, posle ne znam koliko godina katastrofe u toj oblasti, da se sa takvim zakonom, koji se sprema jako dugo, ozbiljno i koji smo mi, ponavljam, bili spremni i da podržimo, zato što je u principu to jedan solidan zakon, da se paralelno s tim ne radi na onom delu koji se tiče podzakonskih akata. Ne postoji nikakvo istraživanje koje treba sprovesti nakon donošenja zakona koji važi sutradan od dana donošenja, a ne osam dana, kao što to kaže Ustav, pa da se onda počne sa jednim velikim istraživanjem, analizom, verovatno sa stranim savetnicima iz nama dalekih, ali prijateljskih zemalja, sa ljudima koji pune naslovne strane svetskih novina, da bi neki „delivery team“ ili neka specijalna ekipa iz Vlade došla do otkrića kako će, kao što ovde piše, najsloženije administrativne postupke na poslovima upravljanja hemikalijama, potrebno je da se uradi adekvatna procena opravdanosti troškova, kojima će se uspostaviti održiv mehanizam upravljanja hemikalijama. Opravdanost troškova? Troškovi ne mogu da budu opravdani i neopravdani. Radnje koje su neophodne da se dođe do nekog dokumenta su neophodne, a troškovi su realna posledica rada na tim dokumentima. Ne postoji nigde formulacija da se neko bavi opravdanošću troškova. Naravno da je jasno koji su poslovi i koje su radnje neophodne, zna se njihova cena i onda se tako formira cena svakog proizvoda, pa čak i takse koje su,šire gledano, jedna vrsta proizvoda. Zato ostajem pri tome onome što je jasan utisak, a to je da se ovo odbija samo zato što dolazi iz opozicije i to nije neobično, to nije samo primer u Srbiji, ali najgori primeri takve vrste su u Srbiji. Svako podsećanje nekih kolega na to šta je nekad bilo i pozivanje na Ustav i pozivanje, direktno ili indirektno, na akciju „Sablja“ mene ispunjava zadovoljstvom, jer to je jedna policijsko-pravosudna akcija koja je na čast Srbiji, građanima Srbije, svima koji su u tome učestvovali i mojoj malenkosti, koji je imao tu čast da praktično na jedan način vodi tu celu akciju koja je ostavila najbolje rezultate u toj oblasti u posleratnoj Evropi, a ne samo u Srbiji. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Nisam najbolje razumeo argumentaciju i naročito onaj deo oko pominjanja stručne spreme. Ne krijem i sa ponosom ponavljam da sam po struci diplomirani mašinski inženjer, da sam to zvanje stekao na Mašinskom fakultetu Univerziteta u Beogradu, kao hiljade i hiljade ljudi pre mene i posle mene. Voleo bih da se svako ko se lati te akademske čestitosti prvo kvalifikuje na način što će sam reći šta je, kako i koje je škole je završio. Žalosno je što se na manjak argumentacije odmah ulazi na uvrede i prelazi na teren uvreda jer ukoliko se koristi argumentacija koja nije vezana za ovaj amandman, a koriste argumentacije iz nekog drugog, onda neko pažljivo ne sluša dobro raspravu, ne čita dovoljno dobro Poslovnik o radu, koji kaže da se rasprava vodi samo o tački koja je na dnevnom redu, odnosno o amandmanu koji je na dnevnom redu. Ako se neko već tako lako lati Ustava i odredbi Ustava, zašto je onda meni zabranjeno da pitam – a koja je to odredba Ustava prekršena, ukoliko se podzakonska akta donose za tri meseca? Po čemu je to vlast bahata ako se opredelila za tri meseca, jer smatra da je taj rok od tri meseca tačka spajanja za vreme, brzinu i kvalitet podzakonskih akata i, što je najvažnije, pravljenje infrastrukture koja će da i ta podzakonska akta, ali i zakon da primenjuje?
Vreme.
Jel ja ne mogu da govorim po amandmanu?
Po amandmanu govorite. Izvinjavam se, pošto sam mislio da ste dobili reč po replici. Izvinjavam se, gospodine Babiću, nastavite.
Pozivam se, i time ću završiti, gospodine Bečiću, na reči predlagača, a to je da za ovaj amandman nema utemeljenja u Ustavu i zbog toga što je izrečeno, mislim da o ovom amandmanu ne treba glasati i ne treba ga prihvatiti. Ono što je takođe jako čudno i nepotrebno, što je i u ono vreme kada sam bio opozicioni narodni poslanik i sada kada podržavam Vladu, kao uostalom i većina građana Republike Srbije, uvek sam se radovao novim prijateljima i novim prijateljstvima i novim znanjima i novim iskustvima koja će doći u državu Srbiju. Bez obzira ko napravio ta prijateljstva, to su prijateljstva vaše države. Ali mi smetaju ona stanja u našem društvu, da kada u Beograd u zvaničnu posetu dođe Vladimir Putin predsednik Rusije. Zašto je došao? Nepotreban je. Kada u Srbiju dođu predstavnici Ujedinjenih Arapskih Emirata, a znamo kakav je investicioni potencijal i prijateljstvo i želja da investiraju u Srbiju - ne trebaju ni oni, znate, zato što ih je dočekao predsednik Vlade. Kada u Srbiju dolazi Toni Bler, sa novi znanjima koja našu državu ne koštaju ništa, ali su donesena - ne treba nam ni on. A ko nam treba? To dolazi od istih onih koji su nas iz ovih skupštinskih sala, iz ovih klupa, plašili, ne nas, znali smo da toga neće biti, plašili su građane Republike Srbije. Odzvanjaju mi u ušima reči 2012. godine kada se formirala Vlada u kojoj je učestvovala SNS, da će takvom Vladom, bez njih, Srbija biti u izolaciji, hiperinflacije, sankcije, ludila. Onda kada se tako nešto nije desilo, onda kada se desila politika spajanja, politika prijateljstva, prvenstveno na evropskom putu i prijateljstva sa evropskim narodima, kada su se desili snažni kontakti i snažne integracije u regionu, kada je u ovoj sali bio i predsednik Hrvatske i predsednik Mađarske i predsednik Slovenije i predsednik Skupštine Crne Gore, kada je na najvišem nivou primljen kao državnik, zato što to jeste, predsednik Vlade Republike Srbije Aleksandar Vučić, i u Sarajevu i u Zagrebu, i u Moskvi i u Berlinu, i u Parizu, onda nam smeta i to. A šta odgovara? A šta odgovara? Šta je dobro? Kada visoki predstavnici Evropske unije kažu – dajte dokaz za cenzuru u Srbiji, onda će od istih tih ljudi doći izgovor i reči – zbunio se. Da li se zbunila i gospođa En, koja je danas sa ove skupštinske govornice ukazala na reformske korake i na sve ono što sprovodi Vlada Republike Srbije? Zašto postoji deo našeg društva koji se mršti na sve dobre stvari koje se dešavaju? Zahvalio sam se i na tome. Zahvalio sam se i na onom prostoru gde još možemo da napredujemo, zato što je podsticaj i jedno i drugo. Ali, nikada neću razumeti, nikada neću podržati da zbog čiste političke mržnje ću dočekati na nož sve dobro što se dešava u našem društvu i u našoj državi. Ovim amandmanom koji je regularan, ali obrazloženjem koje nije u skladu sa Poslovnikom o radu, a naročito ne da je time i ovim Predlogom zakona Vlada prekršila Ustav, SNS će glasati protiv usvajanja ovog amandmana.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima ministar u Vladi Snežana Bogosavljević Bošković. Izvolite. Prijavite se, molim vas. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Gospodine Živkoviću, niste pomenuti nijednom. (Zoran Živković, s mesta: Niste me prepoznali ni u čemu o čemu je govorio?) Gospođo Bogosavljević Bošković, izvolite, dobili ste reč.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine. Drage kolege, želim samo kratko da kažem da apsolutno nije tačno da su vaši amandmani, amandmani poslanika Živkovića, odbijeni zato što dolaze iz opozicije. Istina jeste ta da na Zakon o hemikalijama je pristiglo 18 amandmana. Od 18 amandmana, četiri amandmana su usvojena i to su amandmani koji su usvojeni upravo i dolazili su iz redova opozicije. Ukoliko ste bili prisutni od početka, mogli ste i da čujete da su se kolege poslanici i zahvaljivali na usvojenim amandmani, pa i pored toga što su usvojeni su ih na određen način i obrazlagali i objašnjavali. Hoću vama da još kažem to zbog čega je rok tri meseca predviđen za ovaj podzakonski akt. Odnosi se samo na Pravilnik o taksama rok od tri meseca. Svi ostali podzakonski akti su doneti u skladu sa Zakonom o hemikalijama. Sada u skladu sa predloženim izmenama Zakona o hemikalijama imamo za obavezu da donesemo i pravilnik o taksama, a to je jedan izuzetno složen postupak, jer ne zavisi samo od naše spremnosti i od našeg rada u smislu danonoćnog rada, već je prosto potrebno da izvršimo i određene konsultacije i usklađivanja, pre svega sa Ministarstvom finansija. Nije jednostavno reći takse će biti 5.000. Iza tog iznosa takse mora da stoje precizni podaci i precizno obrazloženje. Tačno je da je to do tri meseca, ali mi ćemo se zaista truditi da bude do mesec dana, prosto radićemo maksimalno brzo koliko to bude moguće, ali smo ostavili ovaj prostor da bismo eventualno, ukoliko u određivanju iznosa takse naiđemo na određene teškoće imali i to dodatno vreme. Na kraju, pošto nije sada taj amandman, ali pretpostavljam da ćete isto postaviti pitanje zbog čega je odbijen vaš amandman, jel samo zato što je od opozicije, odnosi se na vreme stupanja na snagu zakona. Vi kažete – rok osam dana. Mi kažemo da je nama važno da bude što pre. Verujte da ja verujem vama, da vi ozbiljno čitate zakone i to svedoči i broj amandmana koji je usvojen, koji dolazi od vas. Amandmani koji čak uočavaju i one tehničke greške i ispravke i korekcije u samom tekstu. Upravo zbog toga, smatram da samo usvajanje ovog amandmana koji bi bio za vas jedan amandman više koji je usvojen, vama ne znači puno, a nama znači puno da ne gubimo vreme, nego da što pre krenemo u implementaciju ovog zakona, pogotovo pošto se ne radi o nekoj suštinskoj izmeni koju vi predlažete. I, mene posebno raduje to što ste vi istakli da ovaj suštinski deo je u stvari dobar deo, a ovaj tehnički deo dozvolite nam da mi predložimo i da u skladu sa interesom koji je pre svega za nas da što pre krenemo u implementaciju da to ostavite nama, na našu savest da mi odradimo i mi ćemo vam u tom smislu biti vrlo zahvalni. Hvala lepo. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Zahvaljujem gospođo ministar. Replika na izlaganje gospođe ministarke. Izvolite.
Dobro je što se ministarka javila, tako da je odbrana ćutanjem prekinuta. Siguran sam da ministarka ima šta da kaže dobro oko ovog zakona i to sam već nekoliko puta ponovio. Zakon je solidan, dobar u svojoj suštini, rekli smo to i u načelnoj raspravi, ali nema nikakvog razloga upravo zbog svega toga da se pokvari na tehničkom delu. Vašom diskusijom sada vi ste potvrdili moj stav da je moj amandman odbijen samo zato što dolazi od nas, od opozicije. Rekli ste, da ima vremena, rekli da ste već spremili sve, rekli ste samo da je problem sa Ministarstvom finansija koliko sam shvatio, a onda tim zakonom ako rok skratimo na mesec dana, nateraćete Ministarstvo finansija da vam da te podatke koji su neophodni za procenu takse. Znači, ovo je 21. vek, te analize se više ne rade mastiljavom olovkom na visokom karo papiru, nego postoje u bazama podataka sve činjenice i bilo ko ko je iole vispren, a takvih ljudi naravno ima u srpskoj Vladi, može lako da dođe do svih analiza koje će dati pravilan odgovor na to oko toga kolika taksa treba da bude za koji dokument. To je jasno kao dan. Rekli ste da je vama važno da zakon počne da radi što pre. Kako može da radi, a to zavisi da li zakon stupa na snagu sutradan ili za osam dana, kako može da počne da stupi na snagu prvog dana nakon usvajanja, ako nemate pravilnik o taksama. Znači, kada nemate podzakonske akte ukupne ne može da vam radi zakon. To je drugi dokaz da je odbijeno samo iz ovog razloga. Statistika da je od 18 amandmana, četiri usvojeno, pa je to dokaz da ste vi dobri prema opoziciji, molim vas. Drugo, ako se neko zahvaljivao iz opozicije Vladišto je prihvatila amandman. Ne zahvaljuju se poslanici, poslanici mogu da pohvale Vladu. Parlament je iznad Vlade u svakoj državi, pa i u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Živkoviću. Reč ima mr Jovan Marković, po amandmanu.
Poštovani predsedniče, poštovana ministarko, potpuno podržavam predlog ovog amandmana i smatram da je u ovom slučaju da su poslanici imali zaista dobru nameru i da su ukazali na neke nelogičnosti koje ovde postoje, odnosno pogotovu koje su vezane za ovaj predlog amandmana i za amandman koji dolazi iza. Ako uzmemo u obzir hronologiju događaja i ako ukažemo još jednom poslanicima i vama skrenemo pažnju na to da je praktično ovaj zakon prvu svoju izmenu imao, odnosno predlog izmene u maju 2012. godine, da je upravo posle formiranja Republičke Vlade iz 2012. godine, taj predlog povučen iz procedure, da je praktično dve i po godine i vaše Ministarstvo i Vlada Republike Srbije ovaj prostor ostavila nepokrivenim, da smo došli u situaciju da vi u obrazloženju razloga donošenja ovog zakona upravo navodite razloge koji se tiču hitnosti, efikasnosti privrede, ulaganja itd. Dolazimo do pitanja – zbog čega onda dve i po godine ovo područje potpuno nije pokriveno i zbog čega sada tražite hitan postupak bez javne rasprave, tražite da se sledećeg dana, praktično danas ako budemo glasali za ovaj zakon i sutra on stupa na snagu, a onda ostavljate sebi prostor tri meseca da se usvoje pravilnici i podzakonska akta. Znači, naš je predlog da se u svakom slučaju uvaže ovi amandmani u slučaju da odbijete ovaj amandman, onda je potpuno opravdano da sledeći amandman prihvatite iz razloga koji je kolega naveo. Znači, postoji ogromna nelogičnost zbog čega dve i po godine ovo područje nije pokriveno u državi Srbiji, zbog čega nema registra, zbog čega nema nadležnosti, zbog čega nema preciznosti u zakonu, a sada tražite da se po hitnom postupku izjasnimo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, ja sam se javio još onog trenutka kada je moj uvaženi kolega poljoprivrednik, želeći da me uvredi rekao da sam poslanik renesansnog znanja. Nemam ništa protiv što je pokušao da me uvredi, obično ljudi misle da si loš kad prestaneš da se ponašaš onako kao što njima odgovara. Dakle, nije mu smetalo 2003. godine da zbog pijeteta prema Demokratskoj stranci glasam da on bude premijer, ali smatra da sam dovoljno loš da uopšte govorim u Narodnoj skupštini i misli da je renesansa neki loš period. Moram da mu kažem da je renesansa bila jako napredan period, da je to bio period kada se napredno razvijala i nauka, kultura, umetnost, slikarstvo, Mikelanđelo, Leonardo, da je u vreme renesanse Kolumbo pronašao Ameriku, valjda će ga to obradovati, u fizici i matematici Galileo Galilej, Kopernik. Dakle, ne znam šta da kažem još da opravdam svoje znanje i da kažem da je renesansni period jedan dobar period bio za sve to i za kulturu Bbio je dobar i za vinogradarstvo. Proizvodila se jako lepa vina, pila u Firenci, podizali vinogradi u Italiji bez ikakvih subvencija, bez 525.000 evra, jako napredan period i za nas poljoprivrednike, odnosno za njih vinogradare. Što se tiče pokušaja da me uvredi ja mislim da mu ne odgovara najverovatnije što nisam bio u Kuli na zabavi JSO-a, gde je on tamo tancovao i tapšao uz pesmicu Bajaginu „Moji su drugovi žestoki momci“. Ako mu ne odgovaram zbog toga, ja se ponosim zato što mu iz nekog razloga moja diskusija ne odgovara. Ja sam čak podržao njegov zahtev u amandmanu da taj rok bude 30 dana, odnosno da Ministarstvo preporučuje da Ministarstvo ne čeka tri meseca da donese podzakonska akta, da se ne ugleda na nekakve bivše vlade već da pokuša da taj rok bude što kraći, pa čak i da se uklopi u amandman ako je to moguće, mog prethodnog govornika. Dakle, bez obzira za pokušaj uvrede, ne može čoveka poniziti i uvrediti svako, mene može da ponizi i uvredi samo bolji od mene, lošiji nikad i nije u 21. veku džabe kletva – dabogda ti vinogradar bio premijer. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Na osnovu čega, nije pomenuto vaše ime i prezime uopšte? (Zoran Živković, s mesta: I, dalje niste shvatili o čemu je reč?) Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite. (Vladimir Pavićević, s mesta: Molim vas gospodine Jovanoviću da ne počinjete svoj govor, dok ja ne dobijem reč po povredi Poslovnika.) Gospodine Pavićeviću, vrlo dobro znate i morate da poštujete Poslovnik. Ako je neko dobio reč, vi dobijate posle toga. Kada završi izlaganje gospodin Jovanović, vi ćete dobiti reč. (Vladimir Pavićević, s mesta: Po poslovniku.) Po Poslovniku. Zahvaljujem. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući, poštovana ministarko, poštovani predstavnici Ministarstva. Neću da polemišem sa amandmanom, ali ću polemisati sa obrazloženjem amandmana koje je najblaže rečeno, nesuvislo iz dva razloga. Prvi razlog je što ne postoji ni jedna jedina norma, ni jedna jedina odredba u Ustavu Republike Srbije, koja ograničava predlagača u diskrecionom pravu da odredi rok za donošenje podzakonskog akta. Podsećanja radi i zarad istine koju građani treba da čuju, podzakonski akti se donose upravo kako bi se omogućila efikasnija primena zakona koji danas usvajamo. Ako je to cilj, a jeste cilj podzakonskog akta, onda je predlagač taj koji će da odredi i rok u kome će taj podzakonski akt da stupi u pravni život kako bi omogućio zakonu da bude efikasan u praksi. Da li će to da bude pet dana, ili tri meseca, je stvar predlagača i predlagač o tome vodi računa, i nesumnjivo je da u tom pravcu ne postoji nikakvo kršenje, ni zakona ni Ustava. Ukoliko se predlagač amandmana pojavljuje ovde kao ustavobranilac, pa nema druge pravne mehanizme pa neka ih koristi, nek podnese inicijativu Ustavnom sudu za ispitivanje ustavnosti ovakve predložene odredbe. Ja nemam ništa protiv, ni poslanička grupa SPS, a i uveren sam cela vladajuća koalicija, naročito Vlada. Zbog toga smatram da je potpuno nepotrebno komentarisati nešto što nema svrhu u obrazloženju. Drugi razlog jeste da primena zakona, bez obzira što ne govorimo sad o tom amandmanu, već narednom, primena zakona koju je predlagač predložio da počne prvog dana od dana usvajanja, ima svoje uporište, i ne stoje navodi da se na taj način krši bilo šta, bilo koji pozitivno pravni propis, bilo koja imperativna norma. One odredbe zakona koje su hitne prirode one će stupiti na snagu odmah. One odredbe zakona koje će se poboljšati i u praktičnoj primeni dobiti svoju svrhu podzakonskim aktom, počeće kasnije, i tu nema ništa sporno, i to građani treba da znaju. To je ono što je istina, i to je ono zbog čega treba podržati predlagača, treba podržati Ministarstvo i podržati Vladu Republike Srbije. Ako opozicija koristi ovakvu vrstu obrazloženja isključivo radi deklarativnog prikazivanja političke egzistencije, na taj način doprinosi poboljšanju kvaliteta ni zakona, ni predloženog člana. Zbog toga poslanička grupa SPS i svi dobronamerni narodni poslanici koji po svojoj funkciji imaju obavezu da doprinose poboljšanju kvaliteta zakona neće glasati za ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Povreda Poslovnika, reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, poštovana ministarko Bošković Bogosavljević, poštovane gošće i gosti iz Ministarstva, smatram da ste, gospodine Bečiću malopre povredili Poslovnik Narodne skupštine i to članove 104. i 106. Poslovnika Narodne skupštine. Član 104. tiče se prava jednog narodnog poslanika na korišćenje replike drugom narodnom poslaniku nakon govora tog narodnog poslanika. Očigledno je da je narodni poslanik koji je govorio pre narodnog poslanika, gospodina Neđe Jovanovića, dao svoj osvrt na ono o čemu je govorio narodni poslanik Zoran Živković, pogrešno tumačeći jedan dobar deo onoga o čemu je govorio narodni poslanik Zoran Živković i prema članu 104. narodni poslanik Zoran Živković je u takvom slučaju, poštovani predsedavajući Bečiću, imao pravo na repliku, a vi mu to pravo niste dali. Dakle, povredili ste Poslovnik. Povredili ste i član 106. Poslovnika Narodne skupštine, kada narodnog poslanika koji je govorio pre narodnog poslanika Neđe Jovanovića, niste upozorili da se u svojoj diskusiji vrati na ono što je tačka dnevnog reda, član 106. tiče se toga. Tačka dnevnog reda u ovom momentu je naš amandman, narodnog poslanika Zorana Živkovića i mene na jedan član Predloga zakona o hemikalijama. Narodni poslanik koji je govorio, je govorio o svemu, osim gospodine Bečiću o onome što je predmet i sadržina našeg amandmana. Vaša je obaveza bila da ga za početak upozorite, da se vrati na tačku dnevnog reda. Vi niste reagovali ni na osnovu člana 104. ni na osnovu člana 106. povredili ste Poslovnik, i sebi molim vas, sada na osnovu Poslovnika, izrecite meru upozorenja, gospodine Bečiću.
Zahvaljujem se gospodine Pavićeviću. Kao što se pozivate na član 104. ne čitate ga do kraja. Gospodin Živković je dobio pravo na repliku na izlaganje gospođe ministarke kada su uslovi bili i kada je pomenut u tom izlaganju. Takođe, da ne čitam ponovo isti član 104, ali na kraju se kaže – o korišćenju prava iz člana 1, iz stava 1. i 2. ovog člana, odlučuje predsednik Narodne skupštine ili predsedavajući. Ja sam procenio da izlaganje gospodina koji je govorio i na čije se izlaganje poziva gospodin Živković, da ima pravo na repliku, nema mogućnosti, nije pomenuto ime i prezime, ni u negativnom kontekstu, nisam ga prepoznao iz tog izlaganja, tako da sam smatrao da mogu da koristim član 104. i da odlučim o tome da li ima prava ili nema pravo na repliku. Ja sam odlučio da nema pravo na repliku. Svaki sledeći put kada procenimo da ima pravo na repliku, repliku će i dobiti. Zahvaljujem. Da li da se glasa o ovome? (Da) Hvala. Da li još neko želi po amandmanu? Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući današnjom sednicom, gospodine Bečiću, poštovana gospođo Bošković Bogosavljević, poštovane gošće i gosti iz Ministarstva, mislim da je veoma važno da nastavimo našu raspravu o našem amandmanu na član 21. ovog Predloga zakona, pre svega, poštovana gospodo, zato što je Narodna skupština institucija u kojoj se raspravlja o idejama i predlozima zakona, umesto da se u Narodnoj skupštini ćuti, kao što je red, poštovana gospodo. Povodom našeg amandmana ovog, da se dijalog ceni umesto da se naziva i označava mržnjom, kao što je to uradio malopre gospodin Babić, ne može poštovana gospodo usmerenost ka dijalogu da bude mržnja, naročito u instituciji koja služi za raspravu, poštovana gospodo. O čemu je ovde reč, da podsetim još jednom i narodne poslanike i ministarku Bošković Bogosavljević i uvažene gošće i goste iz Ministarstva, kako bismo vas ubedili da prihvatite ovaj naš amandman i sledeći na član 22. Dakle, u članu 21, još jednom da se podsetimo, Vlada je predložila sledeće – da podzakonski propis o kojem govori gospođa Bošković Bogosavljević, koji se donosi na osnovu ovog zakona, da će se doneti u roku od tri meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona. Mi smo predložili poštovana gospodo, da malo podsetim i narodne poslanike, možda neko nije stigao da pročita sve amandmane i obrazloženje zašto je neki odbijen, a neki prihvaćen, predložili smo da će se podzakonski propis koji se donosi na osnovu ovog zakona, doneti u roku od mesec dana, od dana stupanja na snagu ovog zakona. Dakle, mi predlažemo, umesto tri meseca, mesec. Vlada je odgovorila na naš amandman zašto ga ne prihvata i Vlada, predstavnik Vlade je napisao – amandman se ne prihvata, zato što je za donošenje ovog propisa, kojim se uređuje visina taksi za najsloženije administrativne postupke na poslovima upravljanja hemikalijama, potrebno uraditi adekvatnu procenu opravdanosti troškova. Dakle, potrebno je neko vreme, kako ja razumem, da se uradi adekvatna procena opravdanosti troškova. Sada ja, poštovana gospodo, upravo u ovom obrazloženju Vlade, u odgovoru gospođe Bošković Bogosavljević, kada se javila ovde povodom našeg amandmana, primećujem jednu nekonzistentnost, poštovana gospodo. Dakle, Vlada kaže, treba nam mnogo vremena za procenu opravdanosti troškova. Vladanam time kaže, neko vreme koje smo mogli i do sada da koristimo za ovakvu vrstu procene, jer se Predlog zakona priprema, neko vreme protiče, a mi nismo iskoristili za to i sada za Predlog zakona, poštovana gospodo, za koji predlažemo da stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja, što je nešto što nije redovno stanje, što nije poštovanje onoga što je zakon i Ustav, onda se za takav zakon koji odmah sutra treba da stupi na snagu, traže tri meseca, za podzakonski propis. Poštovana gospodo, ja u tome primećujem jednu vrstu nekonzistentnosti. Naš predlog je bio, poštovana gospodo, mnogo je tri meseca. Ministarstvo treba da pokaže da se ozbiljno bavilo i do sada ovom materijom, da je analiziralo, pripremalo, išlo u susret ovoj raspravi, a ne čekalo današnju raspravu da se da još tri meseca. Argumentacija koju mi nudimo ovde služi tome da i ono što je sadržinski, mi smo to tako i ocenili, dobro da bude na odgovarajući, formalni način zaokruženo. Naš zakon nije samo sadržina, nego je pitanje i forme i procedure. I da li je potrebno, poštovana gospodo, u danu kada smo ovde imali gošću iz Saveta Evrope, da se ponovo poziva na jednu tačku Rezolucije Evropskog parlamenta koji i danas raspravlja o Srbiji, da se pozovem na jednu tačku gde Evropski parlament u Rezoluciji kaže – preveliki broj zakona po hitnom postupku. Sada vidimo da i u onim slučajevima kada za to ne postoji opravdanje, gospođo Bošković Bogosavljević, naročito ako smo dve i po godine imali neuređeno polje jednim delom kojeg se tiče i ovaj zakon. Pa dajte da zakon stupi osmog dana i da ova Vlada sebi zada jedan zadatak i da kaže – za mesec dana to da uradimo, da pokažemo jednu efikasnost. Ako Vlada neće, da narodni poslanici ovde, svi mi zajedno, pritisnemo tu Vladu da Vlada uradi to efikasnije nego što sama predlaže, gospođo Bošković Bogosavljević. Hvala.
Replika, pošto ste pomenuti, narodni poslanik Zoran Babić.
Najočitiji primer nekonzistentnosti je kada pogledate ova dva amandmana. Po jednom amandmanu se rokovi skraćuju sa tri meseca na mesec, a po drugom amandmanu se rokovi produžuju sa danom stupanja na snagu ovog zakona, sa sutradan na osam dana. To je očiti primer nekonzistentnosti i nedogovora sa samim sobom. Ali ću ja sada biti malo i obazriviji, pošto vidim da bi neke kolege meni da ograniče prostor, to je valjda tako demokratski, i da mi ograniče šta ja smem a šta ne smem u izražavanju, pa je tako „stoko jedna“ prihvatljivo, a „mrzeti“ nije prihvatljivo. Kako nazvati slučaj kada se koristi argumentacija iz nekog sasvim drugog amandmana govoreći o amandmanu koji je na dnevnom redu? Nepoznavanje Poslovnika ili neznanje? Da li je i to zabranjeno? Sa druge strane, kada se koristi argumentacija da je prekršen Ustav i da je to bahatost, a da nije citirano i koji član Ustava i po čemu, iako to ne postoji, onda umesto jednog – izvini, opet smo suočeni sa salvom uvreda. Šta je to drugo već deficit sa istinom ili izrečena laž? Prema tome, birajte da li ćete političku mržnju, neistinu, deficit sa istinom, laž i neznanje. Ali, ja mislim da su u ovom trenutku i u ova dva amandmana na sceni svih pet slučajeva.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući današnjom sednicom, poštovana gospođo Bošković Bogosavljević, poštovane gošće i gosti iz ministarstva, kada sam izabran za narodnog poslanika, poštovana gospodo, u ovom sazivu naše Narodne skupštine, ja sam izabrao da se ovde borim za najbolje moguće zakone. I svaki put kada učestvujem u raspravi, poštovana gospodo, povodom bilo kog našeg ili tuđeg amandmana, povodom bilo kojeg predloga zakona, ja se borim da zakoni budu najbolji za građanke i građane naše države. Zato mi je važno ovde da kažem dve stvari, u odgovoru gospodinu Zoranu Babiću. Najpre, poštovana gospodo, u našim amandmanima nema nekonzistentnosti. Apsolutno sledimo logiku. Mi se pozivamo na član 3. Ustava koji se tiče jednog od ključnih načela naše države – vladavine prava, poštovana gospodo. A vladavina prava se tiče i opštosti zakona i usaglašenosti zakona i zakonitosti i pravednosti, poštovana gospodo, a mi se u našim amandmanima pozivamo na taj član Ustava. Mi smo konzistentni zato što mi tvrdimo ovde da zakon treba da stupi na snagu onako kako je zakonom i Ustavom predviđeno, a ne da se skraćuje vreme, ali da se vreme koje je potrebno za podzakonski akt smanji na mesec dana, jer je tri meseca, po našem mišljenju, mnogo. Poštovana gospodo i gospodine Bečiću, ovo da prenesete gospodinu Babiću, kada jedan narodni poslanik dijalog i raspravu nazove mržnjom, onda je to, po mom sudu, udar na demokratiju u našoj državi, naročito kada to radi šef poslaničke grupe najveće stranke u našoj Narodnoj skupštini. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Replika, pominjanje imena i prezimena, narodni poslanik Zoran Babić, izvolite. Ovim zatvaramo krug replika.
Ako je politička mržnja udar na Narodnu skupštinu Republike Srbije, onda ću vas pitati gospodine Bečiću i zamoliti da pitate gospodina Pavićevića - a šta je kada jedan narodni poslanik vas gospodine predsedavajući, a na taj način i sve druge narodne poslanike, a na taj način i sve građane Republike Srbije koji su nas izborima ovde poslali da predstavljamo njihove interese i da štitimo njihove interese, da ih predstavljamo, ovde nazove „stoko jedna“? Na šta je to udar? Na šta je to udar? Na koga je to udar? Sa druge strane, ja ću po treći put i ponavljaću dokle god ne dobijem odgovor, a dobiću ga verovatno i onda kada nam gospodin Pavićević kaže koji je to notar koji je imao prihod od 160, 180 hiljada evra za jedan mesec. Nije rekao i to traje već duže od pola godine. Član 3. – Vladavina prava je osnovna pretpostavka ustava i počiva na neotuđivim ljudskim pravima. Vladavina prava se ostvaruje slobodnim i neposrednim izborima, ustavnim jemstvima ljudskih i manjinskih prava, podelom vlasti, nezavisnom sudskom vlašću i povinovanjem vlasti Ustavu i zakonu. Gde su tu rokovi za podzakonska akta? Nema ih. Ali zato jeste politička mržnja kada koristite argument koji ne stoji, samo da bi napali Vladu i predsednika Vlade, Aleksandra Vučića. To jeste mržnja, ma koliko se vi ježili na to, jer je to istina.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Doktore Pavićeviću, prošli put ste dobili repliku, nije bilo dovoljno osnova, tako da bih ispoštovao ono što sam rekao, da zatvaramo krug replika. Imaćete prilike ponovo da govorite. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Ako su obrazloženja amandmana kako to čini opozicija, način da opozicija dokaže svoju političku ili još uvek političku egzistenciju, onda je to loš način, vrlo loš zbog toga što se inverzijom pokušava stvoriti zabuna kod građana šta mi ovde radimo. Da li radimo nešto što podrazumeva kvalitetan zakon ili radimo nešto suprotno od toga? Očigledno je ovde takav pokušaj politički promašaj. Moram poslednji put, javljajući se po ovom amandmanu, istaći nešto što se ne može dovesti u sumnju, barem ne sa stanovišta struke, jer ovde su mnogi govorili koji nemaju mnogo dodira sa strukom kada su ova pitanja u domenu naše diskusije, pre svega, rok od tri meseca koji je ostavljen za donošenje podzakonskog akta je optimalan rok i to je krajnji rok, što znači da podzakonski akt može da bude donet i u roku od pet dana i u roku od 15 i u roku od mesec, najdalje u roku od tri meseca. S druge strane, priroda samog zakona je takva da se u pojedinim delovima, imajući u vidu suštinu i cilj zakona, zakon ima primeniti odmah i to je u interesu onih na koje se zakon odnosi, a to smo svi mi, pre svega građani Republike Srbije. Ako je to tako, a jeste tako, onda se ne može dovoditi u sumnju obaveznost nas kao narodnih poslanika da omogućimo momentalnu primenu zakona u onom delu gde mora da se momentalno primene. U ostalom delu gde zaista treba podzakonskim aktom omogućiti efikasnu primenu, praktičnu primenu zakona, uveren sam da će predlagač taj podzakonski akt doneti u najskorije vreme, a u svakom slučaju vreme kada je to najneophodnije da zakon bude u punom kapacitetu. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, po amandmanu.
Ja hoću još jednom da zamolim sve kolege poslanike. Mislim da je i gospodin Babić imao dobru nameru i čini mi se da je bio na tragu onoga što sam spomenuo u svom prvom obraćanju povodom ovog amandmana, a to je nelogičnost koja se tiče ova dva amandmana koja su na neki način povezana. Znači, još jednom hoću da ukažem na to da je dve i po godine potpuno prazan i nepokriven prostor ove države, ministarstava, Vlade i ovog društva od ukidanja Agencije za hemikalije na ovamo i dolazimo sa raspravom da danas tražite hitno usvajanje amandmana i zakona, znači po hitnom postupku. Imate obrazloženja koja ste ovde naveli. U sledećem amandmanu se takođe govori o tome da zakon stupa na snagu sutra. Znači, naše pitanje je ako dve i po godine ova Vlada nije uredila ovu oblast, ko je odgovoran za to? Naše pitanje je zbog čega, ako danas raspravljamo o 21 članu ovog zakona, Vlada i ministarstvo nisu već pripremili predloge pravilnika i podzakonskih akata? Ako već tražite da sutra ovaj zakon bude primenjen, zbog čega se onda odlaže 30 dana usvajanje podzakonskih akata? Valjda ste za ove dve i po godine nešto radili na tim predlozima? Ne vidim razloga zbog čega je nelogično to što poslanici danas postavljaju pitanja ili traže da se primeni princip i da se po hitnom postupku odrađuju sve radnje, pa i usvajanje podzakonskih akata. Ako se već pozivate na štetu koju ste već proizveli privredi, ustanovama, preduzećima u ovoj državi, građanima itd, onda se usvajaju i podzakonska akta po hitnom postupku. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, narodni poslanik Zoran Babić.
Podsetio bih sve narodne poslanike koji to ne znaju ili koji namerno ne žele da barataju istinom da je ova Vlada Republike Srbije formirana u Narodnoj skupštini Republike Srbije 27. aprila 2014. godine, da je mandat narodnih poslanika svima nama verifikovan na sednici 16. aprila 2014. godine. Prema tome, nikakvi rokovi i nikakav protok vremena ni na kakvom abakusu, po nikakvoj računici ne može od aprila do marta meseca naredne godine da se pretvori u dve i po godine. Istom logikom i na isti način mogu da postavim pitanje šta ste vi radili 12 godina, šta radite u Vojvodini 15 godina, šta ste to uradili, osim što ste upropastili, devastirali, uništili, opljačkali, oteli, odneli, ne izgradili, zastali? Šta ste drugo radili 12 odnosno 15 godina? Šta ste drugo radili, osim što ste nam stavili tegove na noge, tegove na ruke, a onda rekli zašto ne trčite brže od Juseina Bolta? Pa ne možemo, ali hoćemo da skinemo tegove, hoćemo da dobro istreniramo, hoćemo da stanemo na liniju, hoćemo da se takmičimo i siguran sam da, kao i u atletici, kao i u tenisu, kao i u mnogim drugim sferama, a ne samo u sportu Srbija će biti prvak i biće najbolja.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima mr Jovan Marković, po amandmanu. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, voleo bih kada bi gospodin Babić objasnio ko je Husein Bole. Nisam baš siguran ko je taj čovek. Pravo da vam kažem, postaje prilično degutantno da u našem pokušaju da ovu raspravu zaista usmerimo u dobrom pravcu, dobijemo optužbe i jedna ista priča se ponavlja o prošlosti i šta je to bilo pre ne znam koliko godina. U obrazloženju donošenja ovog zakona po hitnom postupku stoji da je prvi predlog ovog zakona poslat u proceduru u maju 2012. godine, da je zbog formiranja republičke Vlade 2012. godine taj predlog skinut, da je godinu dana kasnije ponovo u decembru mesecu 2013. godine zakon poslat u skupštinsku proceduru i da je praktično u martu 2015. godine on u raspravi. Ako saberemo taj period, znači dve i po godine, pogotovo od septembra 2012. godine, kada je ukinuta Agencija za hemikalije, mi praktično imamo neuređenu oblast. Tražimo odgovore na pitanje zbog čega je to tako i ko je odgovoran i umesto da dobijemo argumentovane odgovore, da dobijemo diskusiju koju zaslužuje ova Skupština, mi dobijamo ponovo neke paušalne optužbe šta smo uradili. Moram gospodinu Babiću da kažem da je od 2007. i 2008. godine upravo Ministarstvo za zaštitu životne sredine donelo preko 30 zakona, preko 250 podzakonskih akata i verovatno je ovaj zakon 2009. i 2010. godine bio usvojen tako što su bila spremna podzakonska akta. Danas menjamo 21 član ovog zakona. Pa zbog čega je problem bio da se u okviru tih 21 člana urade i podzakonska akta? Zbog čega je problem da se onda mora po hitnom postupku za sledeći dan ovaj zakon usvojiti i zbog čega sve te rezultate koji su očigledni, i u načelnoj raspravi smo o tome pričali, na neki način devastiramo sa ovom raspravom. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Replika, narodni poslanik Zoran Babić.
Kao što gospodin Marković ne zna da ni jedno ministarstvo, pa ni Ministarstvo za zaštitu životne sredine, ne donosi zakone, već Vlada predlaže Narodnoj skupštini zakone, a Narodna skupština usvaja zakone, tako gospodin Marković, to je deo opšte kulture, ne zna ko je Jusejin Bolt, da je to atletičar sa Jamajke, rođen 1986. godine, da je u tri navrata od 2009, 2010. i 2013. godine proglašen najboljim sportistom sveta i da je nosilac, kao najbrži čovek na svetu, svetskog rekorda sa 9,56 sekundi, za koliko je pretrčao 100 metara. To je, gospodine Markoviću, Jusejin Bolt, a Vlada Republike Srbije uči i poredi se i gleda na najbolje, gleda na šampione zato što želimo da postanemo šampioni i to da postanu šampioni naši građani, da postanemo šampioni kao društvo. Ne gledamo i ne poredimo sa onima koji su zarad optičkih kabala pravili razne dilove koji su sada deo istražnih radnji, a vidim i podignutih i potvrđenih optužnica pred Specijalnim sudom za organizovani kriminal. Nećemo se porediti sa onima koji više vremena provode u Ustaničkoj ulici, ali hoćemo se porediti i hoćemo gledati ka šampionima. Srbija i njeni građani to zaslužuju.
Zahvaljujem. Replika, narodni poslanik mr Jovan Marković. Molim vas da kada diskutujete ne pominjete imena narodnih poslanika, jer time omogućavate repliku. Izvolite.
Ja sam potpuno siguran da sam znao na šta se odnosila prethodna izjava gospodina Babića i smatram da je verovatno nehotice rekao Bole umesto Bolt. Mislim da je posle ovoga što je rekao o mom neznanju vezano za tu temu, praktično posledica njegovog neznanja, jer o tome, siguran sam, daleko više i bolje znam od gospodina Babića, ali nećemo da ulazimo u to. Ja mislim da je to što se njemu omaklo da kaže Bole omaška, kao što mu se omaklo da ne kaže optički kablovi nego optički kabl i to neka uđe na neki način u lapsus današnje njegove diskusije. Ono što mislim da zaista ne priliči ovoj diskusiji jeste način na koji se priča o ljudima koji su nekada nešto radili u ovoj zemlji. Znači, i načelna rasprava, a tako će biti i danas će obilovati upravo tim optužbama vrlo paušalnim, vrlo dvosmislenim koje govore o ljudima koji nisu prisutni. U najmanju ruku mislim da vi, predsedniče, treba da opomenete poslanike koji na takav način govore o nekim drugim ljudima. Danas smo čuli optužbe da je, recimo, gospodin Dinkić kriv što je ukinut Fond za zaštitu životne sredine, a niko ne pominje to da je gospođa Mihajlović bila ministarka u ovom resoru od 2012. godine i da je ona upravo naložila da se ukine Fond za zaštitu životne sredine. U načelnoj raspravi čuli smo da ministarka kaže kako smo mi krivi što nije bilo novca na računu kada je ukinut taj fond, odnosno kada je ona preuzela. Možda nije bilo novca kada je ona preuzela posle dve godine taj fond, ali u momentu kada je ukinut fond, tu je bilo tri milijarde i 100 miliona dinara. Znači, nekome je palo na pamet da upravo zbog tog novca koji ubacuje u potrebe kako oni misle ukidaju taj fond, posle dve i po godine mi danas praktično usvajamo zakone koji potvrđuju i ukidanje agencija u tom periodu.
Vreme. Zahvaljujem. Replika, narodni poslanik Zoran Babić, takođe pominjanje imena i prezimena. Izvolite.
Zamoliću ove divne ljude koji tu provode više vremena od nas, a iz tehničke službe Narodne skupštine Republike Srbije su, da malo našteluju ozvučenja, jer ukoliko kolega malopre nije čuo i nije prepoznao ime gospodina Bolta, sada je čuo nešto sasvim drugo što sam i kako sam koristio reč optički kablovi. Međutim, ono zbog čega ne smemo, neću i ne želim da se poredimo je sledeća činjenica. Fond za zaštitu životne sredine ukinut je septembra 2012. godine zbog netransparentnog trošenja sredstava. Ukupne obaveze fonda, po ugovorima zaključenim po sektorima, iznosio je u tom trenutku, zamislite, samo 7.435.293.586 dinara. Broj projekata iznosio je 1480. Imam i strukturu, ali ne bih da vas opterećujem. Drugim rečima, ovaj fond kojeg gospodin Marković tako hvali je ostavio dug od sedam i po milijardi dinara i oko dve hiljade ugovora, odnosno nezavršenih projekata. Alarmantan podatak je da je od toga 316 projekata u potpunosti isplaćeno bez usvajanja završnog izveštaja, odnosno sami projekti niti su započeti, a isplaćeni su u potpunosti do kraja. Takav netransparentan način trošenja novca, tako bahato odnošenje prema novcu građana Republike Srbije, je nedopustivo i zbog toga tako nešto sve više u Srbije neće desiti.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Sa ovim zatvaramo krug replika. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović-Korać, Ivan Karić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Da. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić, izvolite. (Jovan Marković, s mesta: Vrlo su teške reči izrečene, pa zbog čega mi ne date repliku?) Dao sam reč gospodinu Kariću. Dobićete reč kada gospodin Karić završi.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući Moj amandman i amandman poslaničke grupe SDS, ZZS i ZS zvuči identično. Naši razlozi nisu tako prozaični, niti smatramo da je ovaj amandman od suštinske važnosti da bi smo o njemu raspravljali sat i po. Ovaj amandman smo želeli da podnesemo samo da skrenemo pažnju da bi to moglo da izgleda drugačije, da bi to trebalo da izgleda drugačije i čini mi se, ako se još uvek neko seća one diskusije sa početka, uvaženog gospodina Babića, da smo bili na istom tragu, da bi bilo dobro da to bude brže, da bi to bilo dobro da se usvajaju podzakonska akta ranije. Mi smo hteli da skrenemo pažnju ovde da bi to trebalo uraditi i ranije od tri meseca. Mi smatramo da bi to trebalo uraditi istovremeno, ali verovatno kolege koje su mnogo duže u parlamentu nego što sam ja znaju verovatno nijedan zakon nikada nije bio istovremeno sa podzakonskim aktima. Ja na to gledam kao na nedostatak. Bilo bi dobro da istovremeno dolaze. Mi smo želeli samo da ukažemo na to da bi trebalo da dođu istovremeno i da na taj način možemo da imamo uvid istovremeno na sve zajedno. Očigledno da senke prošlosti opterećuju obe strane i da smo pričali o svemu osim o ovom amandmanu. Zbog toga smo se gotovo složili, a u stvari produbili sukob koji nije suštinske prirode, nego sukob koji je formalne prirode, zbog toga što se Zeleni Srbije ne slažu suštinski sa ovim Zakonom o hemikalijama. Ovaj predlog amandmana smo podneli samo da bismo pokušali da skrenemo pažnju da bi trebalo da se radi jednovremeno i da još jednom ukažemo da bi možda, ukoliko postoji ili ukoliko bi postojala Agencija za hemikalije možda ovo bilo pripremljeno, pa onda ovog trenutka razmatrali i izmene zakona i predlog podzakonskih akata. Smatram da ovo nije suštinska zamerka i nećemo obrazlagati ako bude bilo daljih učešća u raspravi. Bilo bi dobro da promenimo naviku i da u budućem vremenu podzakonske akte podnosimo sa zakonima, jer je to u skladu sa nekim tekovinama EU, ali izgubili smo dva sata nepotrebno, čini mi se, u raspravi. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa ministar.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanici, posle duge rasprave o rokovima koje ovaj zakon predviđa za donošenje podzakonskih akata, smatram da je potrebno da naši građani znaju i sledeće. Godine 2009. kada je usvajan Zakon o hemikalijama, rok za donošenje podzakonskih akata bio je dve godine, 24 meseca, uvaženi poslaniče Kariću. Sada, kada donosimo novi zakon ili izmene zakona, mi određujemo rok od tri meseca. Znači, pristupamo krajnje ozbiljno i odgovorno. Pripremili smo sve što je potrebno za primenu zakona. Potrebno je još da utvrdimo i da predložimo pravilnik o taksama. Radi se o finansijskoj proceni koja nije bezazlena i koja traži jednu ozbiljnosti studioznost. Obećavamo da ćemo raditi maksimalno brzo i da nećemo čekati da prođe tri meseca, ali ovo je prosto jedan period koji nama daje za mogućnost da odgovorno i dobro ocenimo visinu taksi. Znači, u odnosu na onih 24 meseca, koje ste vi sebi dali tada kada je usvajan taj zakon, mi sada sebi dajemo znatno kraće vreme, što dovoljno govori o tome koliko mi kao Vlada i ovo ministarstvo želimo da ubrzamo sve ono što se sada u ovom momentu može ubrzati i da ispravimo sve što se može ispraviti. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić, po amandmanu.
Zahvaljujem, mada imam i pravo na repliku. Eksplicitno me je pomenula uvažena ministarka. Zbog toga sam i pomenuo senke prošlosti. Možda je trebalo da kažem – demoni prošlosti. Ja se vrlo dobro sećam gde sam bio 2009. godine, sakupljao sam potpise da bih registrovao stranku Zeleni Srbije, ali se isto tako vrlo dobro sećam gde je vaša partija bila 2009. godine, u istom tom ministarstvu. Gospodin iz SPS je bio zamenik ministra i dozvolio da takav zakon uđe i da se 24 meseca navede kao potrebno za usaglašavanje i za uvođenje podzakonskih akata. Znači, Zeleni Srbije su sakupljali potpise da bi ušli u ovaj parlament i da bi promenili navike u ovom parlamentu, dok ste vi učestvovali u vlasti 2009. godine i doneli katastrofalan Zakon o hemikalijama i 2009. i 2012. i 2014. godine. Ne možete meni da spočitavate nešto u čemu nisam učestvovao. Ja sam sa mojom poslaničkom grupom od 2012. godine, od kada je ona u opoziciji, a za ovih 25 godina vaša partija je 20 godina na vlasti. Tako da ti argumenti koje meni iznosite i meni spočitavate ne stoje i mislim da nisu u redu i da nisu kolegijalni. Zbog toga mislim da se manete senki prošlosti i da pogledate u budućnost, jer deca ove zemlje očekuju od vas rešenja, a ne to šta je bilo pre 10 godina, šta je bilo pre 15. godina. Bilo je šta je bilo. Da je bilo dobro ne bismo bili sada ovde gde jesmo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Kariću. Reč ima ministar Snežana Bogosavljević Bošković. Izvolite.
Očigledno me poslanik nije dobro razumeo. Ja se nisam ovde obratila sa političkog aspekta, nego sam se obratila u stručnom smislu te reči. Dakle, i oni koji su 2009. godine predlagali zakon su znali da je posao donošenja podzakonskih akata, vezano za Zakon o hemikalijama, izuzetno ozbiljna i zahtevna stvar. Zbog toga su predložili dve godine. Mi sada isto znamo da je potrebno ozbiljno pristupiti izradi pravilnika o taksama, ali sebi sada dajemo znatno kraći rok za donošenje ovog pravilnika. Ja se vama izvinjavam ako ste se vi prepoznali u nekom negativnom kontekstu. Dakle, ja sam samo govorila o rokovima koji su predviđeni za podzakonske akte u jednom i u drugom slučaju. Ovo su stvari dosta stručne prirode i prosto ne trpe neko politikanstvo kada se radi o ovim stvarima, dakle o rokovima potrebnim za donošenje dobrih podzakonskih akata.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, po amandmanu.
Hvala, predsedavajući. Malopre sam kategorički tvrdio da nema potrebe za javljanjem. Međutim, posle ovakve diskusije koja ulazi u čisto politikanske okvire, smatram da je potrebna reakcija. Ovde nije bitno da li je neko ko je participirao u vlasti, u prethodnom periodu, na neki način generisao problem. Problemi su generisani na drugačije načine i u toj participaciji su učestvovali svi, pa i oni koji se upravo na te probleme sada pozivaju. Prema tome, niko ne može biti ni amnestiran ni aboliran od svega onoga što je bilo, a nikom nije u interesu da se vraćamo u prošlost i da tragamo po tome i da tražimo greške, već da upravo ovim zakonom, koji danas usvajamo, tražimo najbolja rešenja za budućnost građana Republike Srbije, za budućnost naše dece, za budućnost svih onih na koje se ovaj zakon odnosi. Stoga ću ponoviti, zakonski rok za donošenje podzakonskog akta ne postoji kao imperativna norma. Postoji kao diskreciono pravo predlagača. Predlagač ga je odredio na tri meseca, smatrajući da je to dovoljan rok za njegovo donošenje. Nemojmo više oko toga da pravimo nešto što podrazumeva izbegavanje suštine smisla zakona i cilja zakona. Hvala.
Na član 22. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo, zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Građani i građanke Srbije, upravo ćemo sada doći do suštine ova dva amandmana, njihove svrsishodnosti i jasnog objašnjenja kako se Vlada upetljala i kako smo došli do ove situacije da pričamo sat i po o nečemu što je potpuno nepotrebno. Trebalo je samo da bude usvojen i prvi naš amandman i drugi naš amandman. Ovaj amandman kaže da se u članu 22. reč „narednog“ zamenjuje rečju „osmog“. To znači da pozivamo da zakon bude primeren Ustavu gde piše da zakoni stupaju na snagu osmog dana od dana objavljivanja. Ne postoji nikakav razlog da se to ubrzava. Obrazloženje za odbijanje našeg amandmana kaže da se on ne prihvata iz razloga što su u obrazloženju Predloga zakona precizno navedeni razlozi zbog koji zakon treba da stupi na snagu pre osmog dana, a ti razlozi kažu da je to potreba da se ponovo obezbedi kontinuitet u finansiranju sistema upravljanja hemikalijama, kao i zakonski okvir za naplatu taksi za postupke koji se sprovode na osnovu ovog zakona. Malopre nam objašnjavate da vam treba tri meseca za ove takse. Kako onda dan posle objavljivanja može da stupi na snagu zakon, gde je važno da stupi prvog dana zbog taksi, a za takse tražite tri meseca da ih napišete? U tome je suština. Pozivanje na istoriju, na to šta je bilo, kada je bilo, ko je bio, gde je bilo, je politikanstvo najgore vrste. Nema nikakve mržnje u nastupu kolege Pavićevića i mom nastupu, bez obzira na velike razloge zbog kojih bi ona trebala da se pojava, ali zato se ljudi razlikuju.
Vreme.
Prema tome, mislim da je jasno šta je problem i mislim da građani Srbije treba da znaju o čemu se radi, a Vlada, nadležna ministarka ima sada poslednju šansu da ispravi svoju grešku.
Reč ima predlagač amandmana narodni poslanik Ivan Karić.
Uvaženi predsedavajući, ja mogu da diskutujem po svom amandmanu, da li je tako? Ovde smo, za razliku od prethodnog amandmana, samo hteli da skrenemo pažnju da nema potrebe za prevelikom žurbom, s obzirom da posle izglasavanja u Skupštini,osam dana od dana izglasavanja, Zakon stupa na snagu. Smatramo da ovo nije od suštinske važnosti za primenu ovog zakona i bilo bi dobro da poštujemo procedure, a da one procedure koje ne postoje, kao u prethodnom amandmanu, počnemo da uvodimo, jer je tekovina u EU da jednovremeno dolaze predlozi zakona i podzakonskih akata. Slažem se, i sve vreme potenciram, da je neumesno i nepotrebno pominjati istoriju, šta je ko radio, šta ko nije radio, nego da vidimo šta će ko da radi. Ne mogu da se prepoznam u kontekstu u kom nisam bio, već mogu samo da kažem da ste vi pogrešili kada ste me stavili u taj kontekst i zbog toga sam reagova, kao i zbog toga što se vrlo brzo zaboravlja kako je neko deo vlasti, pa onda kada je sad sa nekim drugim u vlasti zaboravi da je bio sa onim prethodnim. Ja sa njima nisam bio u vlasti kada ste vi bili. Prema tome, sve zamerke idu na vaš i na njihov račun, a ne na moj račun. Moja je želja da navike menjate i da Srbiju menjate na bolje. Onom što je dobro podržavamo, i to je i do sada bilo očigledno, a ono što ne valja, puno toga i ne valja, mi pokušavamo da dajemo predloge, ne samo kritizerski, nego i kritički da menjate neke svoje stavove ili da menjate neke svoje politike. Na taj način verujemo da će, zahvaljujući vama, zahvaljujući nama, Srbija postati bolje mesto. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pretpostavljam, već pogađate da nisam protiv rešenja koja se usvajaju efikasnije. Mislim da smo o tome u mnogo navrata razgovarali u ovom domu u različitim prilika. Nisam protiv toga da se rok usaglasi sa onim što je inicijalni predlog, dakle, kraće od osmog dana. Nije ovo prvi put da pričamo na ovu temu. Nije prvi put, baš u ovom sazivu, da pričamo o ovom roku za stupanje na snagu. Ništa se novo danas ne dešava, što nismo već radili, ali eto opet trošimo sat i po, pre svega, pričajući o ovom roku, čak i malopre, kada je reč o nekim drugim amandmanima, verovatno zato što o njima samim nije imalo puno toga da se kaže, pa smo se onda oslanjali na ovu temu ovde. Razumem da neko ima potrebu da bude kontra onome što dolazi kao predlog od strane Vlade. Neka to bude neka politička identifikacija, pa čak i onda kada je nelogično i kada se sam poziva na konzistentnost tamo gde se predviđa određeno vreme. Kaže – ne, vreme ne damo, a tamo gde se cilja efikasnost se kaže – ne, ta efikasnost nam ne treba. Ako to sve i zaboravimo, razumem to da neko ima potrebu da bude protiv samo zato što hoće da istakne neku razliku, mada je lično ne podržavam i sam se nikada ne bih postavio tako. Ono što ne razumem jeste da uporno ne biramo reči, pa onda pominjemo neko poštovanje Ustava. Da li je činjenica ili nije činjenica, uvažene kolege, da sam taj Ustav kaže nešto više na temu ovog roka od osam dana, nešto više od toga osam dana i tačka. Da li u članu 196. stav 4, ako treba neka ga pročita neko drugi, želeo sam da možda budem od pomoći po tom pitanju ja, stoji da taj rok može biti kraći ako za to postoje naročito opravdani razlozi, utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Piše ili ne piše? Piše. Dobro ako piše. Da li je istina da postojanje tog opravdanog razloga koje se utvrđuje, utvrđuje Narodna skupština, ne utvrđuje Narodna skupština, možda sam pogrešio, nekako sam razumeo da se mi ovde uporno izjašnjavamo oko toga da li postoji ili ne postoji opravdani razlog kada postupamo po ovim pitanjima. Biće da ga ipak utvrđuje Narodna skupština. Ima li onda prostora za reči bahatost Vlade, kršenje Ustava itd? Pa naravno da nema. Svako je slobodan da da svoj sud. Da, ja smatram da je razlog dole neopravdan ili, ne ja ne smatram, ali kako će biti? Odlučiće Narodna skupština, odlučiće demokratsko glasanje, kao što i jeste red. Ako se pozivamo međusobno na to da se dijalog poštuje i da se vreme svih, pre svega ljudi koji su nas poslali ovde ne troši uludo. Ajde da onda počnemo uvek od sebe i da prvo sami biramo reči, da ne bude baš prva reč nakon uključivanja mikrofona, bespotreban napad, iako je sve ovo ovako kako jeste, da završimo ljudski i pristojno kako dolikuje ovu raspravu, pa da pređemo na to odlučivanje, između ostalog i o postojanju tog opravdanog razloga. Hvala, gospodine predsedavajući.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Reč ima mr Jovan Marković, po amandmanu. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, hoću da izrazim svoju podršku za poslanike koji su podneli ovaj amandman, jer on upravo govori i ukazuje na nelogičnosti koje su bile predmet naših analiza u poslednjih sat vremena, što se tiče ovih članova zakona i na kraju krajeva, čitave procedure hitnog postupka donošenja ovog zakona. Hoću upravo da ukažem na to da se vi ponosite time što ćete sedam dana ubrzati proceduru i što ćete umesto osam dana sutra primeniti ovaj zakon, a dve i po godine ovo društvo, ova država, ova Vlada ne radi ništa po tome da ovo pitanje i ovu oblast uredi na način na koji je to potrebno. U obrazloženju zbog čega se po hitnom postupku usvaja ovaj zakon, između ostalog se kaže da je to potreba da se obezbedi kontinuitet u funkcionisanju sistema upravljanja itd, itd. kao i da se ispoštuje zakonski okvir za promenu ili verovatno primenu nadležnosti po ovom zakonu. Ja sam i u načelnoj raspravi pričao upravo o tome koliko je važno da postoji kontinuitet u vršenju određenih poslova. Upravo sam govorio koliko je pogubno to što ste izgubili kontinuitet u obavljanju ovih delatnosti, odnosno zbog toga što ste ukinuli Agenciju za hemikalije, što ste ukinuli Fond za zaštitu životne sredine i prosto danas ne mogu da razumem da vi hoćete da ubrzanjem od sedam dana za primenu ovog zakona na neki način anulirate svu svoju odgovornost koja postoji po ovom pitanju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres po amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BIOCIDNIM PROIZVODIMA. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac, Goran Ćirić, Ivan Karić, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo, Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za zaštitu životne sredine, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto jeNarodna skupština obavila načelan pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Ivan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Dame i gospodo, narodni poslanici, dakle, praksa je pokazala da nadležno Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine po ukidanju agencije od septembra 2012. godine nije adekvatno odreagovala na potrebe građana u oblasti zaštite životne sredine. O tome smo govorili i danas i pre nekoliko dana, da je Srbija 50 godina iza zemalja u regionu, da je preko 100 godina iza najrazvijenijih evropskih zemalja. Dakle, pošto ne možemo do kraja da govorimo da je aktuelna ministarska kriva za ovu oblast, nekada kada je ukinuta agencija ona je sa svim zaposlenima, sa postojećom dokumentacijom do tada i zajedno sa svim onim što je radila, prešla u tada ministarstvo energetike. Dakle, jedna od prvih agencija koja je ukinuta jeste upravo agencija za hemikalije, jedna od pet najbolje ocenjenih u Srbiji. Od 2012. godine do danas Evropska komisija iz tog razloga ima negativne ocene, kada je u pitanju zaštita životne sredine u Srbiji. Ono što je takođe važno jeste da smo mi amandmanima pokušali da vratimo agenciju za hemikalije koja bi odgovorila potrebama građana Srbije na adekvatan način, kao što je to predlagala Evropska komisija u godinama iza nas. Međutim do toga nije došlo i zbog toga smo veoma razočarani. Mladi stručnjaci koji su tada radili u agenciji za hemikalije, danas uglavnom beže iz Srbije i traže sreću u nekoj drugoj zemlji Evropske unije i to jeste zvanična politika Vlade Republike Srbije, gde je odliv mozgova većih nego devedesetih godina. Evropska unija koja je prepoznala agenciju kao stvar koja je zaista vredna pažnje, ona je kroz projekte i donirala samu agenciju i kroz razne projekte pokušavala da da jedan institucionalni okvir podrške Srbiji kada je u pitanju zaštita životne sredine. Omogućeno je takođe sticanje znanja iz toksikologije i ekotoksikologije kada je u pitanju školovanje u Srbiji i to su mnoge stvari koje su predstavljale benefit, za razliku od danas, kada Srbija evo već treću godinu za redom ne samo da nema agenciju, nego je ova oblast od strane kadrova SNS do te mere unazađena da ćete vrlo teško gospođo ministarka, uspeti da očuvate onaj nivo iz 2012. godine. Dakle 2018. godine ćemo ukoliko se budete izborili i ukoliko budete imali hrabrosti i snage doći na nivo iz 2012. godine, što znači da je šest godina propušteno, da je šest godina Srbija kaskala u mestu. Smatramo da ćete biti pun i izazova, naravno kao što smo rekli, na tom putu ukoliko imate najbolju nameru i ukoliko budete predlagali prave stvari imaćete našu podršku. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala uvaženi predsedavajući. Moram da priznam da nisam imao nameru da se javljam, ali slušam obrazloženje amandmana i nešto me povuklo da reagujem. Svako može da podnosi amandman kakav hoće, da razmišlja kako hoće, ali znate kada pričamo o odlivu mozgova, porazno za Srbiju je, a to statistike kažu, da nažalost u periodu od 2000. do 2012. godine za tri ili čak četiri puta više mladih je otišlo nego devedesetih godina. toliko o tom bajnom periodu koji ste nam vi ovde servirali. Jedino što ste za mlade omogućili bilo je da se zaposle eventualno po partijskoj liniji u državnom sektoru. Nigde niste razvili, ni kod jednog mladog čoveka preduzetnički duh da nešto sam preduzme. Jedino gde su mogli da se zaposle, to je u vašim suludim agencijama koje ste ovde otvarali i eventualno u državnoj upravi. I to je bio vrhunac dostignuća mladog čoveka kada završi fakultete, a da ne pričam o nekom usavršavanju. Tako da ta priča o odlivu mozgova čini mi se da vama ne ide u prilog i glupo je da je vi uopšte sada potežete zato što ste nas doveli do toga da su mladi zaista jedva dočekali da beže iz ove zemlje. Upravo zato što ako nisu bili članovi DS mogli su samo da se pozdrave sa poslom ili da odu odavde i da traže neku bolju budućnost. Jedino preko vas su možda mogli negde da se zaposle. Da se ne lažemo i danas to postoji, i u našem periodu ima toga. Ali je značajno smanjeno i ide se ka tome da se to potpuno suzbije zato što to nije normalno da ako imate partijsku knjižicu možete da se zaposlite i nije normalno da student jedino kada završi fakultet sanja da se zaposli u državnom sektoru. Naprotiv, mi želimo da razvijamo privatni sektor i želimo da ljudi razvijaju svoj preduzetnički duh i smatramo da je to nešto što je dobro. To je nešto što naravno, sve zemlje razvijenog sveta inače razvijaju, a vi ste nas doveli do toga da nam vrhunsko dostignuće bude da ako završite elektrotehnički fakultet radite u državnoj upravi, što je potpuno van pameti. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodine Đukanoviću. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Gospodine Božoviću, ne možete da dobijete repliku, možete samo po amandmanu [[Balša Božović, s mesta: Ne mogu repliku?]] Ne možete zato što niste vi lično pomenuti ni jednom. Više bi mogao da replicira gospodin Marković, ali on se svejedno javio po amandmanu. Prvo ima on reč, pa onda vi, gospodine Božović. Izvolite. Reč ima magistar Jovan Marković, pošto je on ovlašćeni.
Od vremena grupe,predsedavajući. Poštovani predsedavajući, poštovane kolege, dame i gospodo, u obrazloženju odbijanja ovog amandmana od strane Vlade, kaže se da ovaj amandman nije dao ubedljive razloge za prihvatanje ovog amandmana. Smatram da smo u načelnoj raspravi uvažavajući i ono što je gospođa ministarka na kraju rekla, ipak dali dovoljno jasne razloge, ipak obrazložili naše stavove po pitanju donošenja ovog zakona potpuno svesni da je ovde u pitanju samo formalizovanje nekih odluka iz 2012. godine i oko ukidanja Agencije za hemikalije i potpuno svesni da ćete ovu temu koja se tiče, u stvari, tog suštinskog pristupa i koncepta rešavanja ovog pitanja svesti na ove komentare koje smo malo pre čuli, koji se tiču, kako to kolega kaže, suludih agencija,optužbi za zapošljavanje, itd. Ali, ja ne želim da govorim o tome, jer upravo takvi komentarigovore koliko su se poslanici spremili za ovu temu i koliko su detaljno analizirali razlike između vremena kada je postojala ta agencija i ovog perioda od dve i po godine i koliko su ozbiljno analizirali kakvim putem ćemo dalje ići. Mislim da je upravo ta naša vrsta, jedna hrabrost, koja se ovde iskazuje, trebala da bude i vama možda signal da ozbiljno razmislimo o putu i konceptu koji se utvrđuje sa primenom ovog zakona. Počeću od toga da smo vam ukazali na to da se ovo društvo i država mukotrpno bore sa svim problemima koji jesu vezani za ovu oblast, da smo potpuno svesni obaveza koje predstoje i Vladi RS i institucijama ove države u procesu pridruživanja EU po Poglavlju 27. i potpuno svesni činjenice da 30% poslova koji nam predstoje u ovim procesima jesu vezani za ekologiju i zaštitu životne sredine. Prema tome, ukazali smo na to da je neophodno da postoji kontinuitet i tražili smo od vas da se upravo vratimo na period od 21. juna 2004. godine kada je usvojen Nacionalni ekološki akcioni plan, koji je zahtevao da se sve institucije ove države, od lokalnog do republičkog državnog nivoa, usaglase, da naprave svoje akcione planove i da se utvrde postupanja u odnosu na zagađenje vazduha, vode, zemljišta, industrija, itd. Smatramo da je bilo nužno da se nastavi kontinuitet da država Srbija ima ministarstvo koje se posebno bavi ovom temom, da akcioni planovi koji su ranije utvrđeni moraju da se poštuju i da je nedopustivo da se u periodu od 2012. godine pravi taj diskontinuitet, odnosno prekid, koji je ovde upravo iskazan i mi smo ovim amandmanima upravo želeli da ukažemo na to. Dajte da se vratimo na to što se zove kontinuitet. Ako ste kao ministarstvo i Vlada došli u situaciju da u martu 2015. godine nemate registar podataka koji se tiču biocidnih proizvoda, ako ste došli u situaciju da posle godinu i po dana nemate odgovor ko je kriv za to što je izgrađeno desetine i stotine stanova koji su u svojoj izgradnji imali i korišćenje farbi i boja koji su bili protiv zdravlja ljudi, ko je kriv za mnoge akcidente koji su se desili u prethodnom periodu, a nemate odgovor društva, institucija na odgovornost, onda postavljamo pitanje o putu kojim idete. Upravo je agencija, o kojoj govorimo, jedna od najbolje ocenjenih agencija od strane Evropske komisije. Upravo su tamo radili stručni ljudi koji su nosili odgovornosti, koji su nosili procese koji se tiču ovih oblasti, 95% korisnika usluga te agencije, odnosno korisnika ministarstava itd, po ovom pitanju su bili zadovoljni radom te agencije. Zbog čega sada veštački pokušavate da prikrijete svoje neznanje, svoju nesposobnost i svoj loš koncept u ovih dve i po godine sa primenom ovog zakona i nećete da prihvatite grešku i da kažete – dobro, pogrešili smo što smo ukinuli agenciju, pogrešili smo što smo ukinuli Fond za zaštitu životne sredine? Gospodin Babić nije bio prisutan u tom delu načelne rasprave, a danas takođe potvrđuje koliko se loše sprema za ovu diskusiju i pogubno je, gospodine predsedavajući i gospođo ministarka, da danas čujemo od šefa poslaničkog kluba najveće stranke u parlamentu, koji kaže, odnosno priznaje da je Vlada RS 2014. godine u oktobru mesecu ukinula Fond za zaštitu životne sredine i time je ugrozila 2000 već ugovorenih projekata. Dakle, 4,5 milijarde dinara novca koji postoji te godine u budžetu je praktično ukinut i usmeren na izgradnju puteva, na neke budžetske rupe itd. Tada sam bio svedok da su gotovo sve lokalne uprave dobile naloge od Vlade RS da se ne plaćaju obaveze koje su nastale po ugovorima te godine i ne mogu da verujem da je to tako učinjeno i za projekte koji se tiču zaštite životne sredine. Ta vrsta neodgovornosti koja se sada prikriva napadima i medijskim i na svaki drugi način je nedopustiva. Ja sam vam zbog toga, gospođo ministarka, u načelnoj raspravi predlagao da se vi svojim autoritetom izborite za put i za koncept. Nije dovoljno samo u ovom zakonu promeniti nekoliko stvari koje su vezane da li se zove taksa ili nadoknada. Nemoguće je očekivati da će ministarstvo, ako je praksa potvrdila da ove dve godine to nije bilo uspešno, u narednom periodu samo kroz promenu ovih 21 člana uspostaviti sistem i uspostaviti pravila ponašanja. Mislim da je potrebno, ne morate da zovete da je to agencija, ne morate da zovete da je to biro, ako su iskustva drugih država koje primenjuju slične zakone takva da mora da postoji neko regulatorno telo sastavljenih od ljudi koji se bave strukom, od najboljih stručnjaka iz države, onda morate te pozitivne utiske primeniti i na Srbiju. Smatramo da je nedopustivo pored svih očekivanja da se agencija na jedan ovakav način diskredituje, da danas slušamo vrlo paušalne izjave i izjave koje, u stvari, utiču na to kako vi donosite odluke. Ako biste poslušali svoje kolege, ako biste primenili iskustva i iz okruženja i drugih država i iskustva koja smo imaliod 2009. godine, videli biste da naša namera sa predlogom da se agencija zadrži ima pozitivne efekte. Ja sam vas pitao da li posle dve i po godine od ovog koncepta koji je uspostavljen država Srbija ima podatke i da li uspešno odgovara svim problemima i zahtevima koji se tiču zagađenja vazduha, zagađenja vode? Pitao sam da li ijedna akumulacija vodozahvata u Srbiji danas ima merenje kvaliteta površinskih voda? Pitao sam vas kako se danas reaguje na probleme koji se tiču zagađenja vazduha, u mnogim gradovima i mnogim situacijama? Pitao sam za to kako danas upravljamo reciklažom, ko danas odgovara za dozvole za transport biocidnih proizvoda, itd? Dobio sam odgovor da sam ja poslednji čovek, odnosno mi kao stranka, poslednja stranka u državi koja treba da postavlja takva pitanja. Zbog čega mi nismo po vašem mišljenju dostojni da to pitamo? Zbog čega mi danas nemamo odgovore na takva pitanja, odnosno građani Srbije? Smatrali smo da upravo vaš autoritet i presek da kažete svim poslanicima pa i Vladi Srbije - ono što je bilo od 2009, 2010, 2011. i 2012. je dobro, moramo da se vratimo na taj nivo. Ako već vraćamo Fond za zaštitu životne sredine i raduje meto da ćemo tamo imati sedam milijardi dinara, koji će biti direktno i namenski utrošeni za projekte koji se tiču i razvoja lokalnih zajednica i rešavanja mnogih pitanja i problema na ovoj oblasti i nekih ispunjavanja uslova koji pred nama stoje u narednom periodu, onda se takođe moramo suočiti sa tim, kako će sistem da funkcioniše. Ja mislim da upravo to što smo imali niz nerešenih problema u prethodnih dve i po godine, što smo imali niz situacija koje govore o neodgovornosti, nestručnosti, neznanju, itd, jeste bio dovoljan razloga da ovaj amandman podržite i ovaj koncept na neki način izmenite. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Potrošili ste vreme ovlašćenog poslaničke grupe i ostalo je još samo 13 i nešto minuta od poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Gospodin Marković uporno izvrće i činjenice i izvrće ono što se izgovori u ovoj Skupštini i nekako čuje na neki drugačiji način. Fond nije 2014. godine ukinut, već sam jasno rekao da je ukinut septembra meseca 2012. godine, gospodine Markoviću. Znači, septembar 2012. godine. Da li smo se razumeli?
Molim vas, gospodine Babiću, nemojte se obraćate direktno narodnom poslaniku.
Ali, ono što me gospodine Marković nije razumeo, a potrudiću se jednu po jednu stvar da govorim, jeste zbog čega je od 2000 projekata 316 projekata u potpunosti isplaćeno preko Fonda za zaštitu životne sredine, bez usvajanja završnog izveštaja, bez sprovođenja odredaba zakona? Zbog čega je Fond sufinansirao projekte čime je u ugovorima izbegnuta primena pravilnika o javnim nabavkama i samim tim Zakona o javnim nabavkama? Zbog čega su iz Fonda, u režiji DS, Olivera Dulića i vas, gospodine Markoviću, sredstva isplaćivana i do 90% avansno, bez ikakvih završnih radova, bez ičega što i kako je urađeno? Zbog čega je za akciju od 2009. do 2012. godine spiskano, odnosno zbog čega je građane Srbije akcija „Očistimo Srbiju“ koštala 25 miliona evra, a moja Vrnjačka Banja i dalje deponuje smeće u depresije nastale iskopima šljunka i peska pored Zapadne Morave? To ne radi samo Vrnjačka Banja, to radi većina lokalnih samouprava u Republici Srbiji. Kakvi su efekti i zbog čega je Fond koristio ta sredstva da, umesto…
Vreme.
Jedna rečenica još, gospodine Bečiću. …finansiranja kapitalnih projekata za rešavanje problema iz oblasti životne sredine, Fond, Oliver Dulić i gospodin Marković finansiraju razne građevinske radove, nabavku nove i polovne opreme, gorivo, dnevnice, a ogromne svote su izdvajane za promociju u medijima kroz novine, televiziju i razne sajtove, ako smo već kod pritiska na medije? Ti odgovori mene interesuju, gospodine Markoviću.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković, replika.
Poštovani predsedavajući, ja sam potpuno siguran da gospodin Babić nije bio prisutan u ovoj sali u načelnoj raspravi. Ja smislim da sam možda osam ili devet puta pomenuo da je 29. septembra 2012. godine ukinuta Agencija za hemikalije, a samim tim u tom postupku tih dana je ukinut i Fond za zaštitu životne sredine i smatrao sam da je to pogubno. Vidim i raduje me to da su ministarka i njen tim posle dve i po godine zaključili da Fond treba da se vrati, da to jeste put kako ćemo neke stvari da rešavamo. Ja jako dobro čujem i jako dobro pratim šta se ovde priča. Kada je gospodin Babić u nekom od prethodnih izlaganja rekao: „optičkih kabala“, smatrao sam da verovatno misli na kablove, pa sam ukazao na tu grešku. Na to se odnosilo to što ste vi rekli, tako da se izvinjavam ako je to drugačije, ali smatrao sam da je dobro da preciziramo na šta se to odnosi što govorite. U periodu postojanja Fonda, gospodine Babiću, od 2008. godine pa do 2012…
Molim vas, gospodine Markoviću, nemojte se direktno obraćati drugom narodnom poslaniku. Zahvaljujem.
…usvojeno je preko 30 zakona, preko 200 podzakonskih akata, 500 divljih deponija je uklonjeno iz Srbije, a preko 200 hiljada kubika otpada godišnje je iznošeno sa raznih lokacija. Došli smo u situaciju da je otvorena industrija reciklaže i zaposleno je oko 10 hiljada ljudi. To što vi danas govorite, posle već četiri-pet godina koje su prošle, potpuno je paušalno iznošenje informacija koje vama ne služe ničemu. Vi tim informacijama, gospodine Babiću, ne samo da unižavate ljude koji su radili na mnogo važnim projektima i poslovima, nego zaustavljate i sve ono što treba da se desi u Srbiji. Način na koji vi govorite o onim ljudima koji su imali iza sebe rezultate sprečava bilo kakvu vrstu aktivizma, sprečava da se akcioni planovi u Srbiji realizuju, sprečava da rešavamo probleme i pitanja. To što vi govorite…
Vreme, gospodine Markoviću.
Samo ako mogu da završim rečenicu. Ponovo vam kažem, ako je bilo propusta, ako je bilo nezakonitih radnji, ako je bilo krivičnih dela, neka institucije ove države rade svoj posao. Omogućite ljudima slobodu i širinu da rade, a ne da tim svojim primedbama zaustavljate aktivizam ljudi. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po replici i time zatvaramo krug replika. Izvolite.
Gospodine Bečiću, postoji jedna izreka u našem narodu, parafraziraću je – ja drumom, gospodin Marković šumom. Ja postavim pitanja – gde je novac, gde je 25 miliona evra, gde je deponija u Vrnjačkoj Banji, gde je to, a on mi priča o zakonima i o podzakonskim aktima. Evo, postaviću još jedno pitanje, zapravo dva, gospodinu Bečiću. Prvo, svo to silno smeće koje je u toj akciji tako lepo pokupljeno, sa sve onim kačketima, marketinškim potezima i svim tim, gde je odveženo? Na sledeću deponiju koja se zove smetlište, jer sanitarnih deponija u Srbiji postoji šest za ovoliku Srbiju. Još jedno pitanje za vas, gospodine Bečiću, a da prenesete gospodinu Markoviću. Da li je čuo za firmu „Njuz vol“, za kampanju koja je trajala dve nedelje u režiji DS i Olivera Dulića, za nekoliko bilborda i jedno platno u Pop Lukinoj ulici? Znate li koliko je koštalo tih nekoliko bilborda i to jedno platno u Pop Lukinoj ulici? Petsto hiljada evra. Za dve nedelje 500 hiljada evra. Pa, je li to ekologija u režiji DS, gospodina Dulića, gospodina Markovića i svih ostalih? Da li je to praksa koja treba da se nastavi? Ja mislim da je to kriminal i da time ne treba da se bavi Narodna skupština, već nadležni državni organi. Mislim da se tužilaštvo već bavi time, ali način na koji se želja za što boljim ekološkim društvom u našoj državi pokazuje bilbordima i jednim platnom u Pop Lukinoj ulici od 500 hiljada evra je degradiranje Narodne skupštine, gospodine Markoviću.
Zahvaljujem, gospodinu Babiću. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Balša Božović. (Jovan Marković, s mesta: Molim vas, pomenut sam pet puta.) Gospodine Markoviću, imali ste dovoljno prilike, dobijali ste repliku. Sada reč ima gospodin Božović, pa ćete moći da se javite po amandmanu. (Jovan Marković, s mesta: Molim vas, pomenut sam pet puta u negativnom kontekstu.) Gospodine Markoviću, ne možete u nedogled da se javljate za replike i da ostali narodni poslanici nemaju pravo ni mogućnost da se jave po amandmanu. Ako ne želite, gospodine Božoviću, daću reč nekom drugom. (Vladimir Pavićević, s mesta: Predsedavajući, može po Poslovniku?) Ne može, gospodine Pavićeviću, zato što je dobio reč gospodine Božović. Izvolite, gospodine Božoviću, ponovo se prijavite da vratim vreme na početak.
Zahvaljujem, predsedavajući. Potrudiću se da odgovorim i na one zamerke gospodina Đukanovića i na ove zamerke gospodina…
Gospodine Božoviću, molim vas, možete samo po amandmanu, tako ste i dobili reč.
Jeste, po amandmanu je rasprava. Zahvaljujem. Dakle, ono što smo govorili o ovom amandmanu, zbog čega je Agencija ta koja zaista nedostaje u našem sistemu, jeste zbog prevashodnih rezultata koje smo imali 2010, 2011. i 2012. godine. Onda se dešava tri godine praznine, gde su stručnjaci koji su radili mahom otpušteni, a bili su mladi stručnjaci. Malopre smo razgovarali upravo o tome koliko njih danas čeka na neku svoju sreću u nekim drugim zemljama EU. Od 2012. godine do danas 90 hiljada ljudi je otišlo iz Srbije. To je ono što je zvaničan podatak, a gospodin Đukanović je malopre govorio o tome. Kada je u pitanju partijsko zapošljavanje, po priznanju upravo bivšeg ministra finansija, 50 hiljada ljudi je posle zabrane zaposleno u javnom sektoru. Dakle, oni jesu članovi SNS. Kada je u pitanju, evo jutros, nešto što se takođe tiče verovatno i vašeg ministarstva, kada je u pitanju „Agroživ“ preduzeće, gde je 500 radnika ostalo obespravljeno bez posla jer nemaju rešenje za svoj status, nemaju socijalno, nemaju zdravstveno osiguranje. Kada je u pitanju kisela zemlja u Obrenovcu, evo, to je npr. danas nešto što bi Agencija za hemikalije i te kako mogla da utiče, kisela zemlja u Obrenovcu, gde građani Obrenovca nakon poplava ne znaju kome da se obrate. Da ne pričamo o svim rezultatima koje su do 2012. godine uradili ljudi upravo iz DS, čime se mi ponosimo. Oliver Dulić, kao ministar, je dobio pozitivnu ocenu Evropske komisije kada je u pitanju 2010, 2011. i 2012. godina. Sama gospođa ministarka Bogosavljević Bošković je upravo priznala, u raspravi u načelu, da je Zorana Mihajlović državu vratila 50 godina unazad ove tri godine, zato što je u njenom resoru energetike bila zaštita životne sredine.Danas je Srbija 50 godina iza 2012. godine. Negativna ocena Evropske komisije je za 2012, gospodine Babiću, za 2013, gospodine Babiću, za 2014. godinu, gospodine Babiću. De Žer, kao jedan od predstavnika Evropske unije, upravo je Agenciju i ministarstvo Olivera Dulića ocenio kao jedno od najboljih u Srbiji, jedno od pet koje ne treba gasiti, a vi ste to uradili septembra 2012. godine. Zašto? Zato što vam struka, zato što vam mladi stručni kadrovi ne idu od ruke. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po amandmanu.
Ne znam kako je gospodin Dulić ocenjen, ocenilo ga je tužilaštvo, pošto je podiglo optužnicu protiv njega i potvrdilo, tako da videćemo ocenu njegovog rada pred sudom, pošto je očigledno olakšan budžet. Znate kako, prosto ne mogu da verujem, verovao sam da je uvaženi kolega moderan čovek. Međutim, vidim da on, čovek, zagovara samo upravni socijalizam i apsolutno državno zapošljavanje. Vi sada žalite, a vi ste doprineli da se napravi takvo stanje u društvu da zaista ljudi ne mogu ni da otvore nigde ništa, niti da razvijaju neku privredu, već jedini smisao da im bude da kad završe fakultet da jure državni posao. Onda kažete - otišlo je 90 hiljada ljudi za tri godine. Pa jeste! Šta očekujete, da im država daje zaposlenje? Shvatite, ljudi božiji, ovo je kapitalizam, samoupravni socijalizam je davno propao. To što ste vi držali fiktivno preduzeća koja su se raspala, a koje ste inače oglobili u ovim pljačkaškim privatizacijama i davali ljudima platu samo da bi tamo neko radio, a nije ništa zapravo radio. Zaboravite više na taj sistem. Država više nema para, opljačkali ste je do kraja. Shvatite da se nešto menja. Menja se baš to što hoćemo da razvijamo privatni sektor i što hoćemo da razvijamo preduzetnički duh, da ljudi kad završe fakultet da im nije jedino na umu kako da dođu do državne uprave. Zato su ove agencije bile potpuno besmislene. Vi ste uništili smisao ministarstva, postojanje ministarstva. Čemu su služila ministarstva ako smo sve prebacivali na agencije? Doveli ste čak i do toga da direktor agencije ima veću platu nego ministar. Pa to nije normalan sistem. To je dekadentan sistem i dobro je da se ovo jednom ukida. Ne kažem, ima agencija koje su potrebne. Neko se ovde hvali, doneli su 200 podzakonskih akata. Pa treba da se stidite što ste doneli 200 podzakonskih akata. Zato što ste namerno stvarali rupe u sistemu i rupe u zakonima da biste donosili podzakonska akta i pravili sebi poslovne kombinacije. Upropastili ste državu na takav način i još nama nešto prigovarate ovde! Umesto bolje da ćutite, da se postidite za to što ste uradili. Još imate hrabrosti da ustanete i da se hvalite - doneli smo 200 podzakonskih akata. Mene bi živa sramota bila da to kažem. Zato, zaista, apsolutno podržavam ukidanje ovakvih agencija. Ničemu nisu služile, osim da se vaši partijski kadrovi zapošljavaju, da bi vi nama govorili kako ovde ljudi rade! Pogledajte koliko je privatnih preduzeća u vaše vreme bilo zatvoreno. Još nama sad kažete – pa jeste, ni sada ništa ne radi. Pa jeste, neko treba da podigne sistem, koji ste vi potpuno unazadili. E, izvinite što neko nešto pokušava da uradi i što svaki projekat ovde koji neko pokušava da prikaže da će možda biti dobar vi ismejavate. Ako se ne proda Železara – niste sposobni da je prodate, ako hoćemo da prodamo, onda smo izdajnici, je li tako, zato što prodajemo državni resurs. A vi je prodali celu za 21 milion evra. I nije vas sramota da tako nešto pričate. Izvinite, ali ovako mora da se jednom reaguje, da se jednom za sva vremena ti ljudi koji su nam upropastili sistem postave na to svoje mesto, tu ste, u opoziciji, budite u senci dokle god hoćete, ali pustite ovu državu da radi i da jednom krenemo napred. Hvala vam.
Zahvaljujem. Po kom osnovu se javljate? (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Dobićete, ali pre vas ima na vaše izlaganje repliku narodni poslanik Zoran Babić, pa onda vi. Izvolite. Po osnovu replika na vaše izlaganje, u sistemu je, prijavio se pre gospodina Đukanovića, ima pravo na repliku na izlaganje gospodina Božovića, a onda vi imate pravo na repliku na izlaganje gospodina Đukanovića. (Jovan Marković,s mesta: Mogu li da kažem o čemu se radi?) Moram poštovati Poslovnik. Gospodine Markoviću, moram poštovati Poslovnik. Znači, gospodin Babić se javio na izlaganje gospodina Božovića, ima pravo na repliku. Kada završi izlaganje, onda imate vi pravo na repliku na izlaganje gospodina Đukanovića. Izvolite.
Gospodine Babiću, izvinjavam se, ali stvarno imam potrebu da kažem, po istom osnovu po kome vama sada daje pravo na repliku je pre tri minuta predsedavajući rekao da ja nemam pravo na repliku. Hteo sam da se prijavim, prijavio se, po Poslovniku, takođe mi niste dali to pravo. Tri puta danas…
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Gospodin Božović je pomenuo ime i prezime gospodina Babića i po tom osnovu ima pravo na repliku. (Jovan Marković, s mesta: Ali i gospodin Babić mene.) Pre toga je završen krug replika i vi niste imali više osnova. (Jovan Marković, s mesta: Ali pomenut sam.) Morate da poštujete Poslovnik i tumačenje predsedavajućeg. Gospodine Babiću, izvolite, prijavite se, a onda ćete dobiti reč vi, gospodine Markoviću. Izvolite, gospodine Babiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je drago što se povela ova i ovakva polemika. Na njoj se pokazuje suštinska razlika između naših politika. Politika koju smo malopre mogli da čujemo od gospodina Božovića, da se odnos prema mladim i pametnim ogleda na način što ćemo formirati određeni broj agencija gde će oni raditi. Da li imamo dovoljno i novca i agencija da formiramo da bi sve mlade u Srbiji zaposlili? Ne, nemamo. Ali, koncept gospodina Božovića i DS je bio takav da se formira dovoljan broj agencija da se podmire svi stranački, kumovski, rođački i oni drugi kadrovi. Odnos i politika koju sprovodi SNS je da se mladim ljudima obezbede uslovi da formiraju svoje kompanije, da formiraju svoje firme, da se bore na tržištu, ne samo na tržištu u Srbiji, već i na evropskom i na svetskom tržištu, da jednom iz Srbije osvane i nastane, zato što mislim da imamo i ljudskog i svakog drugog potencijala i kapaciteta da nastanu kompanije kao što je „Fejsbuk“ ili mnoge druge, koje su samo pre nekoliko godina startovale iz jedne garaže a sada su kompanije koje vrede milijarde. Zato što ne želimo da mladi ljudi tavore radeći u agenciji, zato što poznaju gospodina Božovića ili Babića, već da svoju kreativnost, svoje znanje, uz pomoć i uz podršku države Srbije, koja neće davati 500 hiljada evra za nekoliko bilborda i za jedno platno u Pop Lukinoj ulici, već će taj novac koristiti da mladi ljudi mogu da ostvare svoje ambicije u Srbiji.
Vreme.
Da se smanjuju nameti, da se ljudi u Srbiji odlučuju da ovde ne samo da se školuju, već da ostanu, da formiraju svoje kompanije, da formiraju privatni sektor, onaj privatni sektor na kome se zasniva svako stabilno i uređeno društvo. U tome je razlika između naših politika.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima gospodin Pavićević, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući današnjom sednicom i potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Bečiću, uvažena gospođo Bošković Bogosavljević i uvažene gošće i gosti iz Ministarstva, neophodno je da sada reklamiram povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine i da tim povodom postavim dva pitanja predsedavajućem današnjom sednicom gospodinu Bečiću. Gospodine Bečiću, kako to molim vas da nam objasnite, da gospodin Babić kada se god javi za reč ima pravo čak i da bira da li je po amandmanu, je li po povredi Poslovnika, je li replika, a da kada god se javimo mi iz opozicije ne dobijamo najčešće, ne samo da biramo po kom osnovu, nego ne dobijamo pravo uopšte da govorimo ovde. Molim vas da mi objasnite da li je to u duhu i po slovu našeg Poslovnika? Drugo pitanje gospodine Bečiću, molim vas da nam objasnite ovde – kako to da se krug replika kako se ovde kaže uvek završava govorom gospodina Babića? Kako se to ne desi jednom tokom naših rasprava gospodine Bečiću, da se makar jednom u ovom sazivu, tokom rasprave o jednoj tački dnevnog reda krug replike ne završi govorom narodnog poslanika iz opozicije? Gospodine Bečiću, ovde ne smeju neki da budu jednakiji, niti ravnopravniji, ovde svaki narodni poslanik gospodine Bečiću, treba da bude jednak i ravnopravan. Vi ste ovde meni jednom rekli gospodine Bečiću, a kada ću da pripremim jednu knjigu za vas, da poklonim jednu knjigu, gospodinu Babiću sam poklonio jednu knjigu, spremam i za gospođu Bošković Bogosavljević, ali gospodine Bečiću moram da vam kažem, čim me uverite da ste temeljno pročitali Poslovnik Narodne skupštine, donosim jednu novu knjigu i za vas za poklon. Molim vas, prethodno odgovor na ova dva pitanja.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Gospodine Pavićeviću da ste vi temeljno pročitali Poslovnik Narodne skupštine, uvaženi profesore, vi biste znali prvo i da ste pažljivo pratili današnju raspravu, videli ste koliko je puta opozicija ili predstavnik opozicije dobijao pravo na repliku. Gospodine Pavićeviću, i poštovao sam to kada neko bude pomenut imenom i prezimenom da dobija pravo na repliku. Ne mogu vas sprečiti da vi u vašem govoru, što vi obično činite, pomenete nekoliko puta ime i prezime gospodina Babića. Nemojte toliko da budete oduševljeni njegovim likom i delom, pa nemojte da pominjete njegovo ime i prezime, pa onda neće imati gospodin Babić pravo na repliku. Takođe, ovom prilikom se izvinjavam gospodinu Mihajlu Miletiću, pošto on sat vremena čeka da dobije reč. Samim tim gospodine Pavićeviću krug replika mora u nekom trenutku da se završi. Zašto se završava na gospodinu Babiću? Zato što gospodin Babić dobija repliku na izlaganje nekoga iz opozicije. Kada vi dobijete pravo na repliku na izlaganje gospodina Babića prvi put, onda će se krug replika završavati na vama. Gospodine Pavićeviću kada vi budete prvi put zatražili repliku na izlaganje gospodina Babića, gde on u svom izlaganju bude vas pomenuo, krug replika se završava na vama. Ali, kada gospodin Babić dobija reč i pravo na repliku na izlaganje nekoga sa vaše strane, sigurno da se onda krug replika završava na njemu. To ako pažljivo pratite, a ja kao predsedavajući moram i dužnost mi je da pratim, da onaj ko izazove repliku mora krug replika da se završi na onome ko traži repliku. Kada gospodin Babić, ponavljam još jednom, bude izazvao repliku dobićete i vi pravo i završavaće se krug na vama. Da li ste zadovoljni gospodine Pavićeviću? (Vladimir Pavićević, s mesta: Da li mogu još dva minuta?) Ne, nećete moći, osim što vas molim još jednom da pročitate Poslovnik uvaženi profesore. Da li želite da se Skupština izjasni gospodine Pavićeviću? (Da.) Gospodine Markoviću pretpostavljam da vi želite… (Jovan Marković, s mesta: Prvo po Poslovniku, pa zatim repliku.) Ne možete i jedno i drugo. (Jovan Marković, s mesta: Po Poslovniku, na vaše izlaganje, a repliku na prethodno izlaganje.) Na moje sada objašnjenje gospodinu Pavićeviću, kako mislite da imate prvo na povredu Poslovnika? Izvolite.
Poštovani predsedavajući, posle vašeg izlaganja osetio sam potrebu da vam ukažem na povredu Poslovnika član 107. koja govori o dostojanstvu.
Ne možete ponovo da se javite. Zahvaljujem. Reč možete dobiti samo po pravu na replici. Da li želite? Imate pravo dva minuta replike.
Hoću naravno. A zašto nisam dobio reč po Poslovniku?
Zato što se na taj član već pozvao gospodin Pavićević.
Da, ali ne na vaše izlaganje nego na prethodnu diskusiju.
Gospodine Markoviću ne želim da repliciram sa vama, ako želite repliku onda izvolite.
Poštovani predsedavajući, hvala vam za pravo na repliku mada zaista nisam razumeo zbog čega mi uvek imamo vrlo loš tretman ovde sa vaše strane i vaše obrazloženje mi je bilo potpuno nejasno. Mislim da gospodin Babić namerno potencira jednu temu koja je vezana za agencije svestan da mi nemamo odgovor navodno na te njihove primedbe, a to što on danas diskutuje i njegove kolege o agencijama, upravo govori o toj nespremnosti, neznanju koje se očitava u današnjim diskusijama vezano za ovu temu. Ako bi bolje analizirali ono što smo govorili, mi smo upravo ukazali na to da su agencije najviše zaslužne zbog toga što smo imali i registre i dobar odnos sa građanima i dobru uslugu prema 95% korisnika. Ako bi dobro analizirali ono što smo govorili utvrdili bi to da je predlog Vlade i Ministarstva došao na osnovu podataka koji se iznose iz 2012. godine. Znači, i što se tiče registra i privremenih dozvola i stalnih dozvola i transporta itd. Rečenice u kome kolege govore kako smo mi oglobili i opljačkali… Molim vas, ako možete samo da ih umirite pošto me dekoncentrišu. Zaista mislim da nije u redu da slušamo ovu galamu i dobacivanje sa druge strane. Znači, rečenice gde poslanici kažu kako smo mi opljačkali i oglobili Srbiju, rečenice koje govore da su te agencije bile pogubne, upravo govore o pogubnoj politici ovog režima i ove vlasti. Znači, ovakve optužbe koje se ovde iznose su iznete i u medijima, institucijama ove države i ponovo podvlačim, da upravo ta atmosfera straha, hajke, borbe protiv političkih neistomišljenika dovodi do toga da se i u ovoj oblasti i u svim drugim oblastima u ovoj državi ne radi ništa u poslednje dve i po godine.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Nije bilo dobacivanja u sali osim buke u sali, ali niko nije vama dobacivao. Takođe vidim da niste pažljivo slušali ono što sam govorio. Vi ste upravo sada dali mogućnost gospodinu Babiću za repliku i takođe mogućnost da se na njemu završi krug replika, jer ste vi dobili repliku na izlaganje gospodina Đukanovića i vi ste u replici na izlaganje gospodina Đukanovića dali mogućnost gospodinu Babiću za repliku. Normalno, kada ste izazvali repliku, krug replika mora da se završi na gospodinu Babiću. Zahvaljujem se, a pre nego što dobije pravo na repliku gospodin Babić, pravo na repliku ima gospodin Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, dakle, replika na izlaganje gospodina Babića je, moraću da iskoristim to pravo iz prostog razloga što se konstantno vraćamo na ta vremena koja su bila iza nas. Hajde da se samo na jednu godinu osvrnemo, a to je 2011. godine. Godine 2011. dve i po milijarde direktnih stranih investicija je došlo u Srbiju. Koliko mladih ljudi je dobilo posao, ne znam, ali ono što znam jeste da je za četiri godine, a ovo je četvrta godina Vlade Republike Srbije na čelu sa gospodinom Aleksandrom Vučićem, nije otvorila ni jedno jedino radno mesto. Ako se setite samo obećanja, ako za šest meseci ne bude bolje ova Vlada će odustati od svojih fotelja. Pa, onda za godinu dana, jer ušli smo u četvrtu godinu. Za reč držimo ono poslednje obećanje – 1. januara 2016. godine živećemo bolje. Ovo je poruka mladim ljudima u Srbiji, premijer Srbije vam je obećao – 1. januara 2016. godine da će u Srbiji biti bolje. Zašto je onda 90.000 njih napustilo Srbiju od 2012. godine do danas, zato što je bolje? Zato što verujemo gospodinu Vulinu da ovde za njih ima budućnosti, ima nade? Velimiru Iliću? Kako da vam kažem, postoji utisak u javnosti da neki ministri apsolutno ne da ne rade svoj posao, ne mešaju se u svoj posao. Mladi ljudi u Srbiji nemaju šta da traže kada čuju predsednika koji ne ume da razlikuje društvenu mrežu od telefonskog imenika. To je Srbije u kojoj danas mladi ljudi žive i naravno da je 90.000 njih napustilo Srbiju u poslednje tri godine. Meni je krivo zbog toga, verujte mi na reč. Zbog toga govorim da je jedna od najboljih agencija u Srbiji Agencija za hemikalije morala da ostane u sistemu zato što su radili stručni i mladi kadrovi. Neko je rekao malopre da je suluda agencija. Dakle, suludo je to što je neko pomislio da može budućnost da veže za ovu zemlju.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, pravo na repliku.
Zamolio bih gospodina Božovića da dok se ne isključi mikrofon, bar da izbegne te psovke koje su nastavak i malopre i sada. Nije to dobro za parlamentarnu praksu. Ja mogu čak i da prihvatim ono što je gospodin Božović malopre rekao da ova Vlada nije otvorila ni jedno radno mesto, ali znamo da Vlada, ova što je sada malo u senci, a bila na vlasti do 2012. godine da je izgubila 400.000 radnih mesta. Da je taj i takav zakon sa 13% nezaposlenosti 2008. godine doveo na 20 i preko 26% nezaposlenosti. Ti i takvi stručnjaci, te i takve agencije, šta su radili tada mladi ljudi? Šta su tada radili mladi ljudi čiji su roditelji gubili posao? Šta su drugo radili? Bez perspektive, bez ikoga, jer vi ste zvali gospodina Božovića, jer jedino je on mogao da ih zaposli u nekoj agenciji. Sada da odgovorim gospodinu Markoviću, koji tako lako baci u lice rukavicu, jer tako lako vređa, pa kaže – ne pripremljeni narodni poslanici ne znaju. Evo, ja sada molim moje kolege narodne poslanike SNS, koleginice i kolege, javljaće se iz svake lokalne samouprave, od vas iz Užica preko Prokuplja, Niša, svuda gde ste vi, umesto da gradite sanitarne deponije, prečišćavače otpadnih voda, vi ste davali u bilborde od 500.000 evra, 25 miliona evra u medijsku kampanju „Očistimo Srbiju“, a vidite šta ste ostavili? Videćete na desetine i desetine sanitarnih deponija, odnosno smetlišta. Voda koja se izliva u Zapadnu Moravu, fekalna voda koja se izliva u Zapadnu Moravu iz moje Vrnjačke Banje, a 12 kilometara nizvodno taj isti Trstenik pije tu istu vodu, sa te iste Zapadne Morave i širite ruke, ali ste znali da date 500.000 evra….
Vreme…
….umesto prečišćač vi ste dali u bilbord gospodine Markoviću, i to hoćete da kažete da je ispravno. Nije ispravno gospodine Markoviću, a ako je neznanje to što nećemo bilborde, već uređenu državu priznajem da ne znam, ali ćemo zato izgraditi državu koja će imati i ekološki, bar koliko toliko stabilnu, ništa se ne dešava preko noći, ali ono što ste radili i noću i danju, da ste čistili budžete i agencija i Vlade i budžete države Srbije i budžete lokalnih samouprava, a sada molim moje kolege da se jave i da kažu koje ste to ostavljene komunalne probleme ostavili.
Zahvaljujem. Replika, magistar Jovan Marković, i time se zatvara krug replika. Reč će imati Miletić Mihajlović.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani kolega Babiću, ja zaista najiskrenije mislim…
Gospodine Markoviću, nemojte da se obraćate drugom narodnom poslaniku, ne poštujete Poslovnik Narodne skupštine..
Izvinjavam se. Zaista, najiskrenije mislim da vi kao čovek koji predstavljate poslanike u ovom domu, imate i tu vrstu težine i tu vrstu obaveze…
Gospodine Markoviću, ponovo se obraćate drugom narodnom poslaniku. Ja vas molim.
Neću više lično, nego samo da obrazložim. Znači, da svojim autoritetom, evo da vama predsedavajući kažem, da njemu prenesete, da utiče na konceptni put kako će ovo društvo da se razvija i znam da je veliki pritisak na svima vama kada mesecima pravite kampanju, oko navodnih agencija koje ništa ne valjaju. Ali, takođe tražim od vas da imate tu vrstu odgovornosti, da kažete, da, ove agencije su radile dobro, ovo je vrlo ozbiljna oblast, ona se tiče zdravlja i života ljudi, ova agencija treba da ostane, ova agencija nudi sigurnost institucijama i ljudima, i potpuno sam spreman da odgovorim na sve te vaše prozivke, zbog toga što sam jedan od ljudi, a bilo ih je mnogo u DS, bio posvećen radu na svim tim projektima koji se tiču ekologije i životne sredine, i posebno sam vezan za tu temu, i posebno sam ponosan na to što smo uradili. Nije šest ili sedam deponija, hiljade radnih mesta koje su otvorene u industriji reciklaže, 15,5 miliona evra, gospodine kolega, da ne imenujem, smo ostavili kao donaciju gradu Užicu, da se radi sistem i Fabrika za otpadne vode, a dve ipo godine niko ništa nije po tom pitanju uradio. Kada pitam ministarku, zašto to nije urađeno, o čemu se tu radi i šta se dešava, šta se čeka, dobijem odgovor optužbama da treba da ćutim o tome. Pa to nije sistem i ja upravo hoću da vas pozovem, da upravo stručnim analizama izađete pred građane i kažete da imate hrabrosti da donosite odluke koje su važne za ove ljude.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović.
Gospodine predsedavajući Bečiću, poštovana ministarka sa saradnicima, dame i gospodo poslanici, mi poslanici iz SPS,apelujemo i ja ću to učiniti da se vratimo na ono što je dnevni red i da razgovaramo o amandmanima, na predlog ovog zakona koji je sada na dnevnom redu. Evo već više, sat ili dva, razgovaramo tek o prvom amandmanu i kada je reč o tom amandmanu, mi ne podržavamo predloženi amandman, i saglašavamo se sa tim da rešenje koje je dato u zakonu podržimo i da to usvojimo. Dakle, ovde isuviše priče ima o tome što je bila uloga agencije za hemikalije, koja je ukinuta, a naravno, neću da potcenjujem rad te agencije i neću se time baviti, ali u svakom slučaju, mi ne možemo da izvršimo određenu vrstu racionalizacije, ako stalno povećavamo državni aparat, kroz povećanje broja agencija. Sa druge strane, složio bih se sa ocenom jednog narodnog poslanika, ne znam ko je to rekao, mi smo obesmislili rad pojedinih ministarstava, time što smo mnoge ingerencije Ministarstva preneli na agencije, na neke direkcije, na neka nezavisna tela, na neke komisije itd. Ja ne sumnjam u kapacitet Ministarstva i ovde je predloženo u ovom članu zakona da ministar će biti nadležan za poslove zaštite životne sredine, i propisaće vrste biocidnih proizvoda. Naravno da neće on to sam učiniti. U konkretnom slučaju, poštovana ministarka Bogosavljević, ali sigurno u tom Ministarstvu postoji jedan tim koji je kompetentan i koji će se time baviti na isti način, sa istim kvalitetom i odnosom, kao što je to činila Agencija za hemikalije, a da ceo taj proces manje košta nego što je koštao kada je postojala ta Agencija. Usput, smatram da je toliko agencija bilo u prošlosti, da je to bilo pravo pomodarstvo i da je to bila zaista jedna pogodnost za jedan broj ljudi koji su uspevali tamo da se zaposle i agencije kao pravno lice, i toliko mnogo itd. sigurno da su išli na štetu budžeta Republike Srbije, sa jako visokim platama. U tim agencijama su bile platekoje su bile višestruko veće, nego plate narodnih poslanika, a vi znate koje su, ali da ne pričam o tome, ili čak plate ministara, itd. Prema tome, mislim da mi treba da izvršimo jednu takvu reformu i da damo mogućnost ministarstvima da vrše funkciju, u pravom smislu te reči, a da o tom kvalitetu obavljanja tog posla, ovde razgovaramo. Uzgred, budi rečeno, u članu 2. ovog zakona briše se – naknada koja je bila prihod Agencije za hemikalije. Ko god da je plaćao tu naknadu, ona je bila jedan teret za onoga ko je plaćao, pa i tu imamo jedno rasterećenje što je veoma značajno i korisno. Zato još jednom, apelujem u ime poslaničke grupe SPS, da čujemo predloge i argumente. Ali, mi nemamo razloga da sada proširujemo temu i da pričamo, pričajući o Agenciji za hemikaliju, sada i o Fondu za zaštitu životne sredine i o onome što je bio efekat tog rada u prošlosti itd, od „kulina bana“ i tome slično, a zapravo to je samo jedna priča zarad jedne političke promocije koja je jalova i koja nema nikakvog smisla. Dakle, SPS podržava ono što je Predlog zakona i ne podržava ovaj podneti amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Mihajlović. Reč ima narodni poslanik dr Darko Laketić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, članovi njenog tima, uvažene kolege narodni poslanici, pre svega, zgrožen sam ovom poplavom diskusija opozicionih poslanika koji ne nude odgovor na suštinska pitanja. A suštinsko pitanje jeste – zašto je oblast poput ekologije korišćena za pljačku? Pitaću kolege i kolege koji su upućeni i koji se pozivaju da su bili upućeni u oblast ekologije i projekte vezanih za deponije, sledeće - Da li su upoznati sa slučajem deponije u Prokuplju? Da li znaju o čemu se tu radi i šta se tu dogodilo? Evo, ja ću vam reći, pošto ja njih, iskreno, i ne očekujem odgovor. Naime, planirana je izgradnja deponije na prostoru opštine Prokuplje i došlo se do toga da je urađen i projekat, praktično, došlo se skoro do kraja što se tiče tog administrativnog dela. Nakon toga, kad je trebalo da se pređe na realizaciju i pre ubodenog ašova, što bi se reklo u žargonu, dakle, pre započinjanja bilo kojih radova, biva imenovan čovek samo na jedan dan da bude direktor eko-fonda opštinskog. Novac se prebacuje iz Republike i novac sa tog računa odlazi firmi „Alpina“, koja je danas u stečaju a koja je trebala da bude izvođač radova na toj deponiji. Nakon toga, novac ostaje kod „Alpine“ jedan duži vremenski period i nakon toga pod velikim pritiskom, pre svega tada opozicionih stranaka i opozicione stranke SNS, deo novca biva vraćen u budžet Republike Srbije, ali nažalost deo novca zauvek ostaje u toj fiprmi koja je u stečaju i ko zna sve ko koga. Upravo zato celokupnu priču koju danas slušam od strane pojedinih opozicionih poslanika, ja mogu samo da je okarakterišem kao takvu priču u koju niko u ovoj državi ne može da poveruje, a naročito ne građani Prokuplja zato što smo opečeni time da sve ono što je obećavano, da sve ono što je urađeno, da sve te nazovi plemenite ideje o kojima pričate danas su zloupotrebljene za vreme bivše vlasti. Ono što je takođe razočaravajuće, jeste da oblast poput ekologije ne bi smela da bude zloupotrebljavana na taj način i ono što insistiram i od vas gospođo ministarka, ja vas molim podrobno proanalizirate taj predmetdeponije u Prokuplju, a reći ću vam još jednu stvar koja je takođe katastrofalna. Opština je garantovala 31 milion dinara menicama, sopstvenim menicama, koje nigde nisu zavedene u opštini Prokuplje. Nama je došlo sad pre mesec dana, dva meseca poziv iz ministarstva da taj novac treba da se vrati jer deponije nema, nema ničega. Ja vas molim pre svega zbog toga što će ovo dobiti verovatno i sudski epilog i zbog toga što su i građani iznevereni i izneverena apsolutno naša očekivanja da sve to shvatite ozbiljno i da nam prenesete na nekom od narednih sastanaka i sednica šta je urađeno na tu temu. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodna poslanica Ivana Stojiljković. (Jovan Marković, s mesta: Gospodine predsedavajući, imam pravo na repliku.) Ko vas je pomenuo, gospodine Markoviću? (Jovan Marković, s mesta: Tražio je od mene odgovor na pitanje šta je u Prokuplju.) Gospodine Laketiću, da li ste pomenuli ime i prezime gospodina Markovića? (Darko Laketić, s mesta: Ne.) Ne. Hvala. Reč ima narodna poslanica Ivana Stojiljković, po amandmanu. Ja vas molim da se vratite i govorite po amandmanu. (Jovan Marković, s mesta: Samo onda da vam ukažem na povredu Poslovnika.) Ne možete kada već neko dobije reč, možete samo posle toga. Zahvaljujem. Izvinjavam se gospođo Stojiljković, gospodin Blažić kao ovlašćeni ima prednost pre vas. Reč ima narodni poslanik gospodin dr Blažić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, gosti, dame i gospodo narodni poslanici, sada moram po ovom amandmanu da prokomentarišem ovu žal za agencijama, samo da dam neku informaciju, da ste vi uspeli, gospodo iz prethodnog, bivšeg režima, da napravite 160 agencija, što je više nego što ih ima ukupno Evropska unija. Dok ste otvarali agencije, zatvarali ste fabrike, zatvarali ste proizvodnju i kad prođemo Srbijom posle vaših 12 godina, možemo da vidimo da ste od Srbije napravili Hirošimu, spaljenu zemlju, u kojoj su sve hale prazne, u kojima nema proizvodnje, u kojoj imate agencije i napunjene kancelarije, dal po lokalnim samoupravama ili po ministarstvima. Recimo, do 2000. godine je Ministarstvo za zaštitu životne sredine imalo 64 zaposlena i radilo posao, a danas ih ima oko 400 zaposlenih u Ministarstvu zaštite životne sredine. Vi ste nekoliko puta povećali broj administracije, a za to vreme zatvarali fabrike i niste nikad plakali za proizvodnim radnicima koji su posle 20 ili 30 godina rada u tim fabrikama, stvarajući dobit i dohodak ovoj zemlji i finansirajući sve te kojekakve agencije, niste se setili da zaplačete nad sudbinom tih ljudi koji su ostajali bez posla, dok su se njihove fabrike zatvarale. Sad ste se setili da plačete za nekim agencijama koje su samo veštački pravljene da bi udomili vaše kadrove, a ne zato što su suštinski bile potrebne i koje su samo duplirale rad ministarstava. Vratiću se ponovo da objasnim šta je to Agencija za hemikalije imala i kako je ona strukturno bila napravljena. Imala je svog direktora, svoja dva izvršna direktora, jednog za hemikalije i jednog za biocidne proizvode, službu za međunarodnu saradnju, pa službu za evrointegracije, pa službu za pravne, ekonomske i upravne poslove, pa je na kraju imala sektore, sektor za upravljanje hemikalijama, sektor za procenu rizika od hemikalija, pa sektor za upravljanje rizikom od hemikalija i na kraju sektor za registar. Sve je to 38 ljudi, neko je trebao da plati. Mnogo ste zatvorili malih i srednjih preduzeća da bi mogli da finansirate takve i slične agencije. I nemojte da pričate o nekom uspehu, da ste vi napravili neki uspeh. Iza vas je ostala pustoš, nesreća. O kakvim deponijama pričate? Srbija ima šest regionalnih deponija. Za 12 godina niste uspeli da rešite problem otpada. Subotica 10 godina radi regionalnu deponiju. Za 10 godina možete napraviti ceo jedan grad a ne jednu deponiju. U toj deponiji 25 miliona evra ćete satariti, 25 miliona od 100 miliona koliko je cela Srbija dobila od IPA fonda. O čemu vi pričate? Vaš ministar i predsednik upravnog odbora fonda je sam sebi prebacio 20 miliona da rekultiviše staru deponiju. Sam sebi, svojoj firmi, firmi svog oca i svog brata. Fond je služio da se prebacuju pare iz fonda u ministarstvo – 25 miliona evra je otišlo za kojekakve bilborde i kojekakve letke i propagandu. Samo u jednom postupku je prebačeno milijardu i 800 miliona, jednim potpisom, isto lice prebacuje sa fonda na ministarstvo da raspolaže. O čemu vi pričate? Ljudi, kad prođemo kroz Srbiju, iza vas smo zatekli na sve strane đubrišta uz reke, uz mostove, zagađenu vodu, po njivama lete razne plastike i sve to odlazi u zemlju. O kojoj agenciji za hemikalije vi pričate, kad svest o hemikalijama nije ni malo podignuta. Poljoprivredni proizvođači i dalje koriste iste pesticide i bacaju ih na sve strane, kao što je i pre toga bilo. Još je gore. Zatrovana je i zemlja i voda i vazduh. Sve ste zatrovali. O čemu više vi da pričate? Zatekli smo pustoš koju moramo, to groblje i to sve razvaljeno, da pokupimo i da počistimo zemlju, pa tek kada je počistimo možemo temelje da udaramo. Srozran je moral i privreda i ne privreda, sve. Zemlja je satrta ispod, na dnu dna i sada se kreće ispočetka da se stvara jedno normalno društvo. To moramo, početak, stvaranje jednog društva, a vi sada se vraćate i pričate. Zaboravite i nemojte spominjati to vreme. Zaboravite da je postojalo. Zaboravite sve ako mislite dobro ovoj Srbiji i pustite da nešto napravimo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Blažiću. Gospodin Markoviću, koji je osnov vašeg javljanja? (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Na izlaganje gospodina koji je govorio sada pre vas? Gde je spomenuo vaše ime i prezime ili bilo šta iz vašeg izlaganja? (Jovan Marković, s mesta: Gospodine predsedavajući, ako vi mislite kada smo spomenuti da smo napravili zločine ...) Samo momenat, gospodine Markoviću, vi ste ovlašćeni … Dopustite, ja vas pitam za osnov vašeg javljanja. Vi sada kažete da se javljate kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DS jer smatrate da je izlaganje gospodina Blažića upućeno DS. Da li je tako? (Jovan Marković, s mesta: Da.) Izvolite. Imate pravo na repliku.
Gospodine predsedavajući, ja sam zaista zabrinut ako vi posle 15 sati rasprave, i načelne i ove, o ovom zakonu sa ovim zakonima utvrdite da sam ja ovlašćeni predstavnik. Taj vaš pokušaj da svaki put oduzmete meni vreme za diskusiju je zaista neprimeren.
Gospodine Markoviću, vi upravo sebi oduzimate vreme za diskusiju jer objašnjavate meni ono što sam tražio od vas, koji je vaš razlog za repliku, da li smatrate da ste lično prozvani, da li imate pravo na repliku po osnovu pominjanja DS, na ono što meni nalaže Poslovnik da vas pitam koji je osnov vašeg javljanja, a vi sada kažete … Vratite se na vaše izlaganje.
To vam govorim zbog toga što već peti ili šesti put i vi vaše kolege meni oduzimate reč, a niste ušli u suštini ni diskusija prethodnih, ni mog javljanja i svaki put po ovom osnovu hoću da dam repliku i vi mi to ne dozvoljavate. Moram da vam kažem jedanputa da sam ovlašćeni predstavnik i da sam zabrinut ako to moram da kažem posle 15 sati rasprave o ovim zakonima.
Ja vrlo dobro znam da ste ovlašćeni predstavnik, ali ste se javljali i po osnovu gde je spomenuto vaše ime i prezime, a tada ne dobijate repliku po osnovu ovlašćenog predstavnika nego po tome što je pomenuto vaše ime i prezime. Izvolite, gospodine Markoviću. Ostalo je još 30 sekundi.
Zahtevam da mi posle diskusija drugih poslanika, a vidim da su se organizovali da se svi javljaju, dobijem pravo na repliku kao ovlašćeni predstavnik.
Ne možete svaki put jer onda na ovoj sednici ne bi mogao niko da se javi osim vas. Imamo dosta prijavljenih. Izvolite, imate još deset sekundi.
Ne, ja tražim da mi se vrati vreme i da govorim dva minuta pošto smo nas dvojica imali diskusiju.
Imate još sedam sekundi, gospodine Markoviću.
Znači, upravo tražim da se obratim kolegi sa pravom na repliku.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Isteklo je vreme. Reč ima narodna poslanica Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Ja ću se takođe držati amandmana. Dakle, već neko vreme pričamo o Agenciji za hemikalije, odnosno o problematici koju navode kolege da je nastala upravo ukidanjem ove Agencije. Sa ovim ne možemo da se složimo. Ukidanjem Agencije za hemikalije niti je ukinuta strategija, niti je ukinuta stručnost, niti planovi za budućnost ove oblasti. Svakako da je samo ukinut komplikovan i uvišestručen birokratski aparat i to je ono što je bio cilj i na čemu se radilo. Prosto, nije to došlo preko noći kao odluka. Prosto se negde stiče utisak da je prethodna vlast umesto ministarstva da upošljava stručne ljude, u ministarstvo postavljala isključivo stranačke kadrove, a onda je morala da osniva agencije gde bi uvela i neko stručno lice koje će moći da se bavi. Kao što je kolega rekao, prosto onda ne znam čime su se ministarstva bavila ako je trebalo ovoliko ljudi u agencijama da bi se istom oblašću bavili koju je imala u nadležnosti i ministarstvo. Tu se dešavalo ono što je ova vlast želela da izbegne, odnosno 2012. godine Vlada, a to je da se više ljudi bavi istom oblašću u smislu preplitanja njihovih nadležnosti i to je bio upravo cilj ukidanja Agencije. Svakako imamo informaciju da svi stručni ljudi koji su pokazali u ovoj Agenciji za hemikalije svoju stručnost, koji su je dokazali, preuzeti su kasnije u ministarstvo i dalje rade u toj oblasti tako da u principu sve pohvale za to. Ja bih se samo osvrnula na prethodno pomenuti Akcioni plan iz 2004. godine o zaštiti životne sredine, koji je trebalo i dalje sprovoditi kako bi i dalje vazduh bio čist, kako bi se vodila kontrola o stanju vode, vazduha i svega ostalog, a ja mogu da kažem da smo mi očito ovom strategijom dobili, konkretno u Užicu, da imamo i nezdravu vodu za piće posle ove akcije i da imamo nezdrav vazduh za disanje i da imamo deponiju čije se telo posle par godina popunilo, da imamo deponiju koja nije uklonjena, stara deponija. Ono što želim da kažem jeste da je konkretno u vodnu akumulaciju Vrutci do 2012. godine, prema rečima tadašnje vlasti, uloženo oko 65 miliona dinara, od toga 30 miliona u rekonstrukciju same brane, a 35 miliona za onaj sistem „očistimo Srbiju“. Trideset pet miliona smatramo svi da je previše jer se to čišćenje nije nigde videlo. Pitanje je gde je smeće odneto. U svakom slučaju, danas to omladina radi volonterski, niko ih za tu akciju ne plaća. Ljudi se organizuju, odu, očiste kada smatraju da se negde nakupila deponija i to rade u organizaciji sa nadležnim javnim preduzećima i u dogovoru gde će kasnije deponovati to smeće. Što se tiče same vodne akumulacije Vrutci, mi smo posle ove strategije ostali u Užicu bez vode za piće i ja verujem da cela Srbija zna šta se dalje dešavalo i zahvaljujući ovoj Vladi ponovo imamo i alternativno snabdevanje i sada ćemo imati novu fabriku zahvaljujući premijeru i Vladi. Još bih želela da kažem da, što se tiče deponije, u deponiju je uloženo, deponija u Užicu, deponija Duboko, poznata je dugo bila, četiri godine smo čekali njeno otvaranje, 15 miliona evra. U međuvremenu su se pojavila klizišta jer se nije dobro isplaniralo na kakvom će se području graditi, pa se tako podizala deponija na škriljcima. Svi znaju da škriljci klize. To je glinovito zemljište. Onda su se milioni ulagali u sanaciju tog klizišta, tako da smo četiri godine čekali da se otvori ta deponija čije telo, telo deponije u koje će se odlagati smeće, nije predviđeno dobro, tako da evo već je puna. Danas je već puna ta deponija. Ono što je jako bitno reći to je da je i tada dok smo čekali to otvaranje, 15 ljudi je već bilo zaposleno, 10 sa stalnim radnim odnosom.
Gospođice Stojiljković, morate da se vratite na amandman. Ne mogu dopustiti da govorite. Nisam želeo da vas dekoncentrišem i prekidam, ali morate ili govoriti o amandmanu ili ne možete više da govorite. Zahvaljujem.
Svakako da po amandmanu kažem da ne može biti prihvaćen, jer se i naredni neki amandmani odnose na ovu agenciju. Dakle, jeste ministarstvo donelo odluku da će se fond vratiti, ali da će imati nadležnost. Što se tiče Agencije za hemikalije, tu se pokazalo da ministarstvo može da vrši tu nadležnost. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospođo Stojiljković. Moram da upozorim narodne poslanike da ovo nije načelna rasprava, da mi govorimo sada u pojedinostima, da je amandman na član 1. Mogu i da pročitam, ako nemate pred sobom amandman. Neću dozvoliti nikome više da govori van ovog amandmana. Ne znam zašto stoji gospodin Marković? [[Jovan Marković, s mesta: Tražim ili repliku ili povreda Poslovnika član 106.]] Replika na izlaganje koga? (Jovan Marković, s mesta: Gospođa Stojiljković.) Gospođa Stojiljković nijednog trenutka nije pomenula niti DS niti vas lično. (Jovan Marković, s mesta: Ako mislite da ono što pominje prethodnu vlast u Užicu…) Gospodine Markoviću, u prethodnoj vlasti nije bila samo DS. Zato nemate osnov. Zahvaljuje. (Jovan Marković, s mesta: Onda se javljam po Poslovniku.) Po Poslovniku. Izreći ću vam opomenu ako zloupotrebite javljanje po Poslovniku. Reč ima gospodin Jovan Marković, po Poslovniku. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, pozivam se na član 106. Poslovnika o radu, gde se precizira da govornik mora da se drži tačke dnevnog reda. Ako mene kaznite za povredu Poslovnika, odnosno ukažete na tu povredu, onda bi trebalo da čujete sebe šta ste u prvoj svojoj rečenici rekli kada ste se obratili mojoj koleginici. Tako da, tražim da obrazloži zbog čega je to tako.
Zahvaljujem se, gospodine Marković. Upravo ste i rekli da sam upozorio koleginicu da nije govorila o dnevnom redu. Takođe sam rekao u sledećoj rečenici da neću da dozvolim da više niko govori van dnevnog reda i van ovog amandmana koji je na dnevnom redu, tako da nemate mogućnost da obrazložite. Smatram da nisam prekršio Poslovnik i nemate mogućnost da obrazložite i da iskoristite povredu Poslovnika za javljanje za repliku. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nevenka Milošević. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, a pre svega građani Srbije koji treba da čuju sve što pričamo u današnjoj raspravi, amandman na član 1. svakako i ja smatram i podržavam svoju koleginicu Ivanu Stojiljković za sve što je rekla, naravno, treba ga odbiti, pre svega što je on u suprotnosti sa Zakonom o hemikalijama koji podrazumeva ukidanje agencije koja je prethodno postojala. Sve nadležnosti koje je ova agencija imala prenose se upravo na Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine. Ovo ministarstvo imaće zaista težak i pretežak zadatak, jer nasleđeni su veoma veliki problemi. Program „Očistimo Srbiju“ zaista je očistio Srbiju. Očistio je i moju opštinu Ivanjicu. Evo, samo kratko da kažem. Moja opština nema ni deponiju. Imala je jednu divlju deponiju koja nije imala nikakve elemente sanitarne deponije. Danas je to potencijalni problem i velika opasnost za moju opštinu. Tu su mnogi drugi nerešeni problemi, kao što je problem otpadnih voda, nemamo ni transfer stanicu. Problem koji sam iznela i u načelnoj raspravi, zagađenja životne sredine. Stoga postavljamo još jednom pitanje – gde su pare, gde su novci uloženi u programe, da li samo u bilborde ili marketing? Kao što vidite nigde po Srbiji nemamo rešeno pitanje životne sredine. Problemi su ostali ovoj Vladi, ovom ministarstvu i ja ih podržavam da im svi zajedno damo podršku da ovakvim zakonima te probleme polako počinjemo i da rešavamo. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Milošević [[Jovan Marković, s mesta: Da li mogu sada repliku, da obrazložim?]] Gospodine Markoviću, ako nemate Poslovnik, ja ću vam vrlo rado dati da pogledate. Da li imate pravo na repliku u izlaganju gospođe Milošević, nijednom niste pomenuti, nije pomenuta stranka i mislim da stvarno preterujete. (Jovan Marković, s mesta: Da li mogu u jednoj rečenici da obrazložim?) Ne možete, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Peranović. Izvolite.
Hvala. Uvažena gospođo ministarko sa saradnicima, kolege poslanici… (Jovan Marković, s mesta: Gospođa je meni postavila pitanje.)
Skupština Srbije danas ne postoji samo zbog vas, nego postoji zbog 250 narodnih poslanika i svih 250 narodnih poslanika imaju mogućnosti i pravo da govore o amandmanima, a ne samo da mislite da je Skupština danas za vas i da samo vi govorite. Niste ovlašćeni predstavnik Vlade da obrazlažete zakon, gospodine Markoviću, a vi ste se u tu ulogu izgleda uživeli.
Uvaženi predsedavajući, uvažena gospođo ministarka, kolege poslanici, slažem se sa mojim prethodnim govornicima iz SNS da ovaj amandman ne treba prihvatiti. Razlozi su brojni. Ja dolazim iz opštine o kojoj smo u prethodnom periodu zaista mnogo pričali. Grad Šabac mogao je da bude jedna katastrofa kada je u pitanju ekologija i zaštita životne sredine. Samo ću u par navrata da se osvrnem na ono šta je prethodni režim, odnosno u mom gradu i dalje režim DS i njenih satelita, šta sprovodi i kako štiti, odnosno očuvava ekologiju. Samo dvesta metara od centra Šapca postoji deponija koja je dostigla nivo četvrtog sprata. Sada je navodno ta deponija prebačena u onu čuvenu regionalnu deponiju Srem-Mačva, ali je i danje tu ostalo to đubre i smetlište koje je samo posle ovih poplava i onog peska koji je korišćen sadva, tri santimetra pokriveno. Hoću da istaknem da pored izvorišta našeg gradskog vodovoda, 50 metara od izvorišta izviru fekalije. Sva okolna mesta, mesne zajednice imaju svoje divlje deponije. Pitam lokalnu vlast, odbornici u Skupštini Grada SNS su u više navrata govorili o tome. Samo u toj deponiji kada krenu kiše najezda je glodara prema centru i prema naselju. To je i Kamičak i Bair i Donji šor. Hoću da istaknem da jedno bahato ponašanje lokalne vlasti i vlasti iz prethodnog režima na republičkom nivou je dovelo do svega toga. Zaista smatram da se poslanici opozicije bez ikakvog prava bune, bez ikakvog prava ukazuju da ova republička vlast radi pogrešno. Samo postavljam pitanje – kakvu su oni ekologiju stvorili? Kakva je to zaštita životne sredine rađena kada su silni milioni evra potrošeni na raznorazne kampanje, na raznorazne lične promocije, na raznorazne projekte i na raznorazne bilborde? Zaista, mislim da je neuputno govoriti o tome, a kako reče kolega Đukanović, kako nekoga nije sramota da priča o tome? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, pre sat vremena je šef poslaničke grupe jedne od stranaka vladajuće koalicije pozvao svoje kolege da pričaju o čemu oni god žele. Mislio sam da ste vi to čuli, gospodine Bečiću. Dakle, pozvao ih je da pričaju o problemima u svojim lokalnim samoupravama. Gospodine Bečiću, član 107. Poslovnika kaže da narodni poslanici mogu da pričaju o tački dnevnog reda koja je u toku. Ovako mogu da pričaju na sednici glavnog odbora SNS, ali ne mogu u Skupštini Srbije. Vi ste dužni da obezbedite da se priča o dnevnom redu, da se priča o stanju životne sredine kakva je ona sada i predlozima koje je Vlada podnela da uredi neke oblasti. Sada se ne priča o tome. Sada se priča o nekim sasvim drugim temama zato što su pozvani da to urade iz stranačke discipline. Vi ste tu prvi među jednakima, a ne član SNS, danas, da uredite i da ovu sednicu uvedete u neki normalan tok.
Gospodine Veselinoviću, da ste bili u sali, pošto ste upravo sada ušli u salu, videli biste i čuli biste da sam upozoravao narodne poslanike da govore o temi, da sam prekinuo replike, da su narodni poslanici koji su govorili pre nego što ste vi ušli u salu govorili o temi, o amandmanu, govorili o svojim argumentima, zašto neki amandman, u ovom slučaju amandman na član 1. ne treba prihvatiti i u početku izlaganja, u sredini izlaganja i na kraju izlaganja su pomenuli amandman koji je na dnevnom redu i ja nemam mogućnosti da im ne dozvolim da govore. Pošto su u međuvremenu kroz argumente zašto ovaj amandman ne treba prihvatiti rekli i pomenuli svoju opštinu, ja to ne mogu da sprečim. Da li želite da Skupština izjasni o povredi? (Da.) Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Dragana Barišić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da je zakon u potpunosti opravdan i da je njegovo donošenje neophodno, a da je amandman na član 1. neprihvatljiv kao i svi ostali amandmani podneti od kolega iz opozicije. Evo, reći ću zašto. S obzirom na to da dolazim iz Kruševca, grada gde je do 2012. godine vladala DS, i grad je bio jedna velika deponija. Na svu sreću, tada dolazi SNS na vlast na čelu sa našim sada ministrom Bratislavom Gašićem, koji našem gradu vraća stari sjaj. Nažalost, do tada je gradom vladala žutica, ne ponovilo se. Inače, ono što želim da kažem, gospoda koja su dobila novac za projekat „Očistimo Srbiju“ novac su koristila za bilborde, ružila moj grad, ne samo moj grad, nego i druge gradove Srbije. U Kruševcu je postojala deponija, samo jedna deponija, nazovi deponija, gde nije bilo primarne selekcije na mestu nastanka otpada. Nisu izgradili ni reciklažni centar koji je bio neophodan, a da ne govorim o problemima oko Ćelijskog jezera u vreme poplava. Zato mislim da nemaju pravo da daju bilo kakve argumente na ove amandmane, jer su imali priliku i pokazali sve što znaju. Ono što je jedno jedino pozitivno u svemu ovome je što su građani Srbije prepoznali njihove kvalitete i da ih uspešno čiste sa političke scene Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, ali pošto ste u sali gospodine Markoviću (Borislav Stefanović, s mesta: Po Poslovniku.) Mislio sam da se javljate po pravu replike, jer je pomenuta DS, ali onda ima reč samo gospodin Marković. Izvolite, po Poslovniku gospodin Stefanović.
Već sam video da hoćete tu da nam doskočite. Čl. 106. i 107. Zašto? Dakle, čuli ste sada izlaganje koleginice, koja je uz to i lekar, koja govori za jednu političku opciju da je zarazna bolest, vrlo opasna zarazna bolest – žutica. Niste reagovali. Morali ste reagovati, po meni, opomenuti doktorku koja spominje žuticu, a ja ne znam šta je žutica, ako nije zarazna bolest. Možda ona misli da je nešto drugo. Na stranu to što priča da Kruševac nije deponija od kada je Bata Gašić došao tamo i sada svi ovo što gledaju u Kruševcu kažu – pa jeste, mnogo nam je lepo, nema nigde smeća od kada su naprednjaci došli. Ja sam vama rekao i za onaj miting. Vi jeste zaista na onom mitingu, veličanstvenom sa stiroporom, stvarno pokazali da vi znate da svo smeće skupite, i to radite stalno. Svaka čast, ali ne možete dozvoliti, gospodine predsedavajući, uz svo uvažavanje vaše pozicije, da neko nekoliko puta ovde to kaže. Pošto ne znaju šta drugo da kažu, osim do 2012, i sada evo pojavljuje se i zarazna bolest. Samo sam čekao kada će neko od mnogobrojnih doktora iz SNS na kraju nas ponovo optužiti da smo bolesni. Ima ovde i drugih lekara. Ja vas molim da i vi reagujete, da kažete dokle, bez obzira što je gospođa psihijatar, pokazala je i ranije da, kada se govori za neke ljude da su za psihijatra, nije reagovala, a sada je i epidemiolog i virusolog i sve ostalo što naprednjaci pokušavaju da urade. Zašto to dozvoljavate meni uopšte nije jasno? Šta mislite da će biti rezultat toga? Ništa. Samo dalja praznina koju prosipate svaki dan. Hvala.
Kao što ste primetili, dopustio sam da do kraja završite izlaganje, iako ste u nekim delovima izlaganja zloupotrebljavali Poslovnik. Iz kog razloga? Zato što je u sali bila buka i nisam čuo da je to prethodni govornik rekla. Ja se izvinjavam, gospodine Stefanoviću, unapred. Znači, nisam čuo da je to prethodni govorni rekao. Pogledaću u stenogramu, ako bude ponovila, biće izrečena opomena. Sigurno ne bih dopustio da se tako nešto pomene da sam čuo u izlaganju gospođe Barišić. Znači, pogledaću u stenogram i sledeći put ću pažljivo slušati njeno izlaganje i ako bude to ponovo pomenuto biće izrečena opomena. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče, gospodine Bečiću, poštovana ministarko, poštovani poslanici, posebno iz opozicionih grupa, poštovani građani Srbije, naravno da nisam za ovaj amandman koji su kolege predložile iz više razloga. Navešću samo tri. Prvi, nije opravdan. Drugo, nema niti jednog valjanog razloga da se ovaj amandman usvoji. Treće, nije u skladu sa Zakonom o hemikalijama, niti odlukom o prestanku važenja odluke o osnivanju Agencije za hemikalije. Poštovani potpredsedniče, pošto je niz neistina izneto, vezano za zaštitu čovekove okoline, pogotovo oko trošenja sredstava, dozvolite da kažem da je bivši ministar u bivšoj Vladi, a član DS, a nažalost bio i predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, citiram, platio i bilborde sa porukama „Očistimo Srbiju“ više od pola miliona evra, završen citat, Izveštaj Državne revizorske institucije. Taj isti bivši ministar je, citiram, za oglašavanje u jednom dnevnom listu platio pola miliona evra, završen citat, a pogodite u kojem listu, Izveštaj DRI. Taj isti ministar koji je bio ministar za zaštitu životne sredine i prostornog planiranja u bivšoj Vladi, a član DS, a nažalost bio i predsednik Narodne skupštine Republike Srbije je, citiram, za izradu sajta „Očistimo Srbiju“ platio 25.000 evra, završen citat. Četvrto, taj isti ministar u bivšoj Vladi, a bio je nažalost i predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, citiram, plaćao izdržavanje lavića na Paliću, završen citat, „Politika“ 23.09.2012. godine, strana sedam. Na kraju, koliko se rasipnički ponosila DS i njeni ministri iz životne sredine, ministar prostornog planiranja, govori podatak, citiram, da su na pojedinim destinacijama činile 22 osobe delegacije. Citiram dalje, 2009. godine, 22 člana Dulićeve delegacije boravilo je u Kopenhagenu, u Danskoj, 11 dana, završen citat. To je, po meni, rekordan broj u istoriji Srbiji. Poštovani građani Republike Srbije, ne smem cifru da izgovorim koliko su potrošili, jer će vas zaboleti glava. Poštovani građani Srbije, vama se obraćam, očistili su oni Srbiju, ali iz vaših džepova, toliko duboko, da će teško bilo koja Vlada moći da ih napuni. Hvala lepo.
Gospodine Božoviću, da li po amandmanu ili po Poslovniku? (Balša Božović, s mesta: Po Poslovniku.) Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Reklamiram član 106. – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Dakle, malopređašnji govornik, gospodin Atlagić, govorio je o svemu, ali ne o tački dnevnog reda, a pominjao je i čišćenje džepova građana Srbije i vi ga niste opomenuli. Zašto je trebalo da ga opomenete na tu temu? Zato što je neko čistio Srbiju, a neko je čistio džepove penzionera, pa mi o tome nikako ne govorimo. Kada je u pitanju portal, kako je malopređašnji govornik rekao, da je bila pljačka, koji je koštao ne znam koliko hiljada evra, gospodin Atlagić, kao i predsednik Republike Srbije nikako sa modernim tehnologijama da dođu u kontakt. Radilo se o portalu na kojem je bilo moguće da se GPS locira divlja deponija sa mobilnim telefonom, koja se locira i onda uđe u sistem čišćenja. Hiljadu deponija je na taj način očišćeno. Na taj način smo, preko portala, koji je ugašen prvog dana kada je ova vlada stupila na vlast 2012. godine i sama na taj način proneverila 25 hiljada…
Gospodine Božoviću, svesni ste da kršite Poslovnik, jer koristite povredu Poslovnika za repliku. Zahvaljujem. (Balša Božović, s mesta: Gospodine Bečiću, nije u redu što me prekidate, ali zahvaljujem.) Da li je u redu je kada kršite Poslovnik i koristite Poslovnik za repliku? (Balša Božović, s mesta: Zašto ne mogu da kažem?) Dopustio sam minut. Dovoljno je bilo da prekršite minut vremena Poslovnika. Gospodine Markoviću, po kom osnovu? (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kolege narodni poslanici, želeo sam da još jednom vratim diskusiju u smeru u kom je to možda potrebno, da sve poslanike podsetim da se radi o jednom amandmanu, o prvom amandmanu koji se tiče Zakona o biocidnim proizvodima, gde smo mi, kao poslanici i kao opoziciona stranka, izneli svoj stav, da dobro razmislite i predlažemo vam da ostane Agencija o hemikalijama, koja je nekada imala dobre rezultate, prisutna u radu naših institucija i Vlade Republike Srbije. Otvorila se diskusija gospodine predsedniče sa velikim uvredama. Otvorile su se teme na osnovu naloga gospodina Babića da svi narodni poslanici počnu da pričaju o svemu i svačemu samo ne o dnevnom redu. Tražio sam malopre, i molio sam vas da koleginici iz Ivanjice odgovorim na njene optužbe zbog toga što me direktno prozvala i ne znate da je izgradnja deponije u Užicu koja podrazumeva prikupljanje 300 tona otpada dnevno sa područja osam opština i dva grada, završena rekordno, gospodine predsedavajući,da je deponija o kojoj se pričalo jedan od najvećih uspeha prethodnog ministarstva i ove vlade koja je ocenjena najboljim ocenama i evropskih institucija. Deponija koja na ponos građana iz Srbije i zapadne Srbije. Deponija koja treba da bude primer kako se rade ovakvi projekti u partnerstvu opština države i međunarodnih institucija. Otvorili ste diskusije sa ponovnim optužbama o ljudima koji nisu tu, o ljudima koji ne mogu da vam odgovore. Ponovo ste pokrenuli teme hapšenja, destrukcije, straha i tako dalje i ponovo se vraćate u neku mračnu prošlost o kojoj non-stop pričate, a ova tema je zajednička tema svih nas
Zahvaljujem na replici. Zahvaljujem. Zahvaljujem poslaniče na replici, razumela sam da je replika u pitanju. Zoran Babić, replika pošto ste ga sada spomenuli direktno da je dao nalog poslanicima. Što je imao pravo naravno da daje nalog svojim poslanicima, ne vidim šta je sporno.
Dupli aršini, dupli standardi gospođo predsednice. Reče uvaženi kolega, otvorili ste optužbe i otvorili ste debatu o ljudima koji nisu tu. Okrenite se iza sebe gospodine Markoviću, i pogledajte gospodina Stefanovića, koji je malo pre optužio Batu Gašića, ministra vojnog. Tada je to bilo u redu. Tada je to bilo za aplauz, samo zato što je vaš i zato što to vama odgovara. Narodni poslanici SNS ne govore o svemu i svačemu, kako je neko u ovoj sali želeo da spočita. Govore o životu, govore o činjenicama, govore o problemima svojih lokalnih samouprava, govore o problemima građana koji su ih poslali u ovu Narodnu skupštinu da ih predstavljaju, ne govore o vašim bilbordima o 500.000 evra, ne govore o očistimo Srbiju za 25 miliona evra, ne govore o stvarima koje su se pojavile na displeju, tablet računara ili mobilnog računara, pa se skupi sa jedne divlje deponije pa se prebaci na drugu divlju deponiju. Reciklaža, smanjenje otpada, deponije su ostale u prošlom veku, sada je poenta da od deponija, od tog smeća koje se iznese iz svakog našeg domaćinstva i svakog industrijskog pogona da se smanje na najmanju moguću meru, da se reciklira, da se iskoristi ono šta može da se iskoristi. Ono što ne može, da li će to biti spaliole, da li će to biti neke druge stvari ja ne želim da govorim o tim tehnologijama različite su. Različiti koncepti. Vi se hvalite nečim što je ostalo i zaostalo u prošlom veku, a zabranjujete narodnim poslanicima SNS da govore o problemima koji su nasleđeni zato što ste vi stavljali bilborde od 500.000 evra i davali za medijsku kampanju i kupovali medijsku pažnju. Pa na kome je sramota? Na ljudima …
Vreme. Zahvaljujem.
… koji govore o problemima svojih sugrađana…
Vreme. Zahvaljujem.
… ili na vama koji ste za bilbord jedan, u Pop Lukinoj ulici, dali za dve nedelje 500.000 evra.
Vreme. Zahvaljujem. Zašto ste vi ustali sada? Vrlo sam začuđena, ja ne znam čemu onda predsedavajući uopšte, ako će svi da ustaju da mi izađemo napolje, uzmemo pauzu i … Možete dobacivati, samo mi je nejasan taj gest. Zamislite ja sada ugasim svetlo iz čista mira.Ne možete naravno, pa nije ovo čajdžinica, pa da popričamo malo o tome. Ne, objasnite mi zašto ste ustali, ne vi, zašto ste obojica ustali sada? Žarko Mićin, o amandmanu, izvolite. Ja suviše ozbiljno shvatam ovu sednicu, tako da mi nije ni … Nasmejali su se, ali ne mogu da vam učinim da vi sada nešto kažete. Objasnićete mi, imaćemo pauzu pre glasanja, pa ćete mi objasniti. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo ministre, predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da amandman nije prihvatljiv, ukidanje agencija za hemikalije neophodno, smatram da to nije problem, obzirom da ministarstvo ima sasvim adekvatne ljude, adekvatne kadrove koji će preuzeti nadležnosti agencija za hemikalije, ali ono što smatram da jeste problem, a to je recimo jedan ekološki problem u naseljenom mestu Rumenka, pored Novog Sada. Dana 14.7.2010. godine, tadašnji gradonačelnik Igor Pavličić, otvorio je početak radova na izgradnji radova prečistača otpadnih voda u Rumenci koji je izuzetno značajan za ovo mesto i koji je omogućio građanima ovog mesta da žive u 21. veku. Međutim, za te poslove je trebalo biti obezbeđeno oko 220 miliona dinara, od čega je Fond za kapitalna ulaganja AP Vojvodine trebao da obezbedi 28 miliona dinara. Znači, od 2010. godine do danas, apsolutno ništa nije prebačeno od strane Fonda za kapitalna ulaganja. Čak, šta više, prošle godine Fond za kapitalna ulaganja AP Vojvodina je potpuno izašla iz tog projekta i projekat je preuzeo Grad Novi Sad odnosno Zavod za izgradnju grada. Od tada je urađeno 6,8 km sekundarne kanalizacione mreže i taj projekat prečistača se privodi kraju, a sve na čelu sa gradonačelnikom Milošem Vučevićem. Dakle, ne možemo govoriti o tome da je veći ekološki problem ukidanje Agencije za hemikalije od ovih problema koje građani imaju na lokalnim samoupravama. Ovo je jedan ozbiljan problem. Građani Rumenke su odavno trebali da imaju prečistač, a nemaju zahvaljujući tome što je neko potrošio 500 hiljada evra ili 60 miliona dinara na bilborde. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Hvala. Imam ja jedan ekološki problem, ako mogu da ispričam.
Možete. Izvolite, ispričajte zašto je bolje da se agencija za hemikalije zameni rečima „ministar nadležan za poslove zaštite životne sredine“, pa navedite primer koji želite, to nije zabranjeno. (Ivan Karić, s mesta: Nisam u stanju tako da govorim.) Ne možete, dobro. Hvala. (Balša Božović, s mesta: Jel mogu ja da govorim? Samo me interesuje koliko imamo vremena?) Možete ako ćete o amandmanu. Samo da vidim koliko imate vremena. Samo deset minuta.
Znate kako, prvo hvala na dozvoli uopšte da govorim. Malopre sam se takođe javio po amandmanu pa nisam dobio reč. Praksa je pokazala da nadležno Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine nije adekvatno reagovalo na potrebe građana Srbije, kada je 2012. godine ukinulo agenciju za hemikalije. To je amandman i to je takođe deo našeg obrazloženja. Zbog čega? Deset hiljada ljudi smo zaposlili kada je u pitanju reciklažna industrija u Srbiji. Deset hiljada radnih mesta je otvoreno. Nijedno radno mesto od 2012. godine do danas nije otvoreno, gospodo iz SNS. Pet hiljada divljih deponija je očišćeno, sedam regionalnih je napravljeno, 200 hiljada kubika otpada iz prirode. Dakle, neko prlja Srbiju, a neko čisti Srbiju, a neko čisti samo džepove penzionera. E to je loša praksa i tome će DS stati na put i verujte mi na reč. Još uvek smo opozicija, ali ne zadugo. Demokratska stranka će vratiti penzije penzionerima, vratiće plate zaposlenim radnicima.
Hvala. Ne znam šta sad to ima veze sa zaštitom životne sredine.
Ima i te kako veze, sa svime, sa mladim ljudima u Srbiji koji više ne mogu …
Hvala vam puno. Možemo da pređemo i na takav način razgovora o amandmanima, nemam ništa protiv. Znamo ko je gubitnik, a ko je dobitnik u tome. Hvala vam što ste me podsetili, nadam se da ćete me podržati kada bude pravljen dnevni red za neku od narednih sednica, da stavimo i izveštaj Odbora za zaštitu životne sredine sa tačkom koja će pokriti ovu materiju u potpunosti i onda ćemo moći da diskutujemo i šire od amandmana. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Evo, samo da se ja pridružim ovoj diskusiji. Socijaldemokratska stranka kada dođe na vlast će vratiti plate onima kojima je oduzela SNS i vratiće penzionerima penzije…
Hvala vam puno. Da li želite o amandmanu ili ćemo mitingovati danas? Hvala vam.
… ovo je jako bitno zato što je to uslov za čistu životnu sredinu. Dakle…
Da, ja vidim da prosto neke kolege vrcaju od duhovitosti, ali ja bih da radimo nešto.
Poštovana predsedavajuća, ukoliko penzioneri budu dobili svoje penzije koje ste im oduzeli…
Možete na slobodnu temu razgovarati bez mikrofona. Ja ću vas saslušati, ali ne možemo stvarno trošiti pare isto od tih penzionera na to što će svako da priča šta želi danas na sednici. Morate priznati da je i to dosta bitan segment. Svi želite na ovaj amandman da govorite? Reč ima Nada Lazić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođo ministarka sa koleginicama i kolegama i poštovani narodni poslanici, želim prosto da se vratim na temu. Podržavam ovaj amandman i prosto želim da podsetim na nešto zbog čega je agencija i formirana, upravo da regulišemo stanje u životnoj sredini, da sprečimo zagađenje hemikalijama koje su u širokoj upotrebi i u domaćinstvima, pa između ostalih i biocidi na toj listi, a da podsetim, agencija je 2009. godine formirana ne našim sredstvima, radi se, naime, o sredstvima 1,7 miliona evra koje je uložila Švedska SIDA, 1,5 miliona evra je ušlo je iz IPA Fonda, a namena je bila za formiranje ove agencije, za obuku, opremanje i za opremanje laboratorija za proveru onih uzoraka koje inspekcija uzme na terenu. Znači, osnovni je cilj bio da se ova oblast uredi i ja bih želela stvarno od sveg srca da to narodni poslanici shvate, da građani shvate. Nije bila ideja da se tamo neki partijski kadrovi zapošljavaju, jer kada bi tako razmišljali onda bi se ja pitala šta će nam Agencija za bezbednost saobraćaja kada nam se procenat stradalih na putevima povećava? Sada smo tu nedavno ojačali Agenciju za luke koja se isto tako finansira naknadama, a ukinuli smo ovo iz oblasti zaštite životne sredine. Bojim se da je to jedno potpuno neshvatanje i zato želim i molim kolege da se vratimo na temu, a ne da pričamo o svojim mestima i prosto da se osvrnem, koristim to vreme, da se osvrnem na komentare mog kolege iz Novog Sada. U ovom momentu Novi Sad ima 1.005 deponija do pet kubnih metara zapremine i 31 veliku deponiju, a najkasnije reaguje, odnosno najlošija je u pogledu regionalne deponije. Prema tome, ne bih svoj grad uzimala kao uzorak ni u kom slučaju jer je najgore od sve dece. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala uvažena predsedavajuća. Pa, znate, neko nam se godinama zaklinje u evropske vrednosti i onda je elementarni red kada komentarišete neki zakon, pa naravno i amandmane kada podnosite, da pročitate šta piše na kraju- da li je to usklađeno sa nekim evropskim pravilima, ko je učestvovao u tome, a ovde sve jasno piše – da je u postupku izrade Zakona o biocidnim proizvodima sarađivano sa predstavnicima švedske Agencije za hemikalije i od njih je dobijeno mišljenje da je tekst zakona usaglašen sa navedenim propisima EU, kao i da je tekst zakona adekvatan i da balansira između zahteva tržišta sa biocidnim proizvodima i zaštiti zdravlja ljudi i životne sredine pri upotrebi proizvoda. Znači, ovo što se radi je apsolutno usaglašeno sa nekakvim evropskim pravilima u koje ste se do juče zaklinjali. Pošto vidim da se ovde sve i svašta spominje, samo ne sam amandman, a ja vam tvrdim sve te penzije i plate možda se ne bi smanjivale da niste ovakve besmislene agencije uvodili jer ste opteretili državni budžet sumanutim telima, pa između ostalog i ovim silnim agencijama gde se zapošljavali partijske kadrove. Možda se danas te plate i penzije ne bi smanjivale. To što sada nam ovde pričate i tu demagogiju prosipate da ćete vi nekome nešto da vratite, probajte nekada nešto da stvorite, a ne samo kredite da uzimate i da tako kupujete glasove time što ste penzionerima povećavali plate bez ikakvog realnog osnova. Zaista je ovo sramota i ja bih vas zamolio, gospođo predsedavajuća, da ubuduće reagujete zato što je ovo kršenje dostojanstva parlamenta, između ostalog. Takvo prosipanje demagogije i laganja ljudi da bez ikakvih realnih ekonomskih pokazatelja i osnova možete tako da dižete plate i penzije, ne možete zato što smo mi trošili više nego što smo zarađivali upravo ovakvim neodgovornim ponašanjem kao što su malopre dvojica poslanica upravo pokazala. Hvala vam. (Jovan Marković, s mesta: Replika.)
Kako mislite da replicirate? Kome? Sedite. Stvarno, sve mi je jasno. Ne mogu da vam dam repliku. Stvarno vas ne razumem kao poslanika. (Jovan Marković, s mesta: Kada pitate, imam potrebu da ustanem i kažem.) Mogu i ja tako da ustanem. Nemate osnov za repliku. Žao mi je. (Jovan Marković, s mesta: Moram sedeći?) Nema to u Poslovniku, ustanem pa mi kažete. Nije moj nivo ovakav način rasprave da se mi dobacujemo. Ako budete imali želju za sastankom, najozbiljnije kažem da sam svaki dan na radnom mestu, dođite i razgovaraćemo. O vođenju sednice i o Poslovniku imamo kako ga vi tumačite, kako ga tumači predsedavajući. Vrlo sam voljna, da ne opterećujemo skup. Ostalima je jasno. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč povodom ovog amandmana? Reč ima mr Jovan Marković.
Poštovana predsedavajuća, smatrao sam da je zaista nepotrebno da po prvom amandmanu koji smo podneli otvorimo ovako veliku diskusiju, ali sam spreman da i na drugom otvorimo istu diskusiju jer sam potpuno siguran da ono što mi danas iznosimo kao predlog amandmana jeste suštinska razlika u viđenju vođenja ovog ministarstva, odnosno rešavanje problema u oblasti zaštite životne sredine. Smatramo da je upravo iskustvo koje smo imali i pokazatelji koji su prisutni u funkcionisanju ministarstva u prethodne dve i po godine je dovoljno jak i dobar razlog zbog čega predlažemo da se ojačaju institucije, odnosno da se vrati ili termini – agencija ili da se uvede neka druga institucija koja će se baviti ovako važnom temom, odnosno važnim problemima naših građana i potpuno smo sigurni da iskustvo koje postoji u prethodne dve i po godine u kome je Vlada pokazala i nadležno ministarstvo da ne vodi brigu o ljudima, da ne sprovodi zakone, da ne radi podzakonske akte, da je to prepušteno stihiji, da nemate odgovor na sve probleme koji se dešavaju u društvu, upravo razlog zbog čega treba da se vrati termin – agencija, odnosno da se osnuju institucije koje će se ozbiljno baviti ovim pitanjima. Ono što se ovde posebno nameće kao jedna vrsta dokaza jeste upravo nespremnost ministarstva, odnosno pozivanje na podatke koji postoje iz 2012. godine kada su pripremali ovu sednicu i hoću da verujem u to da je agencija, odnosno angažovanje stručnih ljudi put do rešavanja problema. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Poštovani predsedavajući, gospodine generale, poštovana ministarko, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, naravno da nisam za ovaj amandman iz nekoliko razloga. Ja ću reći zašto ga treba odbiti. Prvo, zbog toga što nije racionalan. Vrlo ću kratko. Drugo, što je besmislen. Treće, nije u skladu sa Predlogom zakona, u skladu sa rešenjima Zakona o hemikalijama, kao i sa Odlukom o prestanku važenja odluke o osnivanju Agencije za hemikalije. Ono što je interesantno, a što mi je jedan od prethodnih govornika prebacio, to jeste da kada sam citirao Državnu revizorsku instituciju da nisam tačno citirao. Vi mene vrlo dobro poznajete, svi narodni poslanici opozicije i pozicije. Ja se držim zaista činjenica državnih institucija, a što gospodin Božović kaže da nije tačno da sam završio možda Treću beogradsku gimnaziju, kao što je on, i bio najgori đak u istoriji te gimnazije, možda bi znao. Hvala lepo.
Hvala. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici… (Jovan Marković, s mesta: Replika!) Gospodine Markoviću, po kom osnovu? (Jovan Marković, s mesta: Pominjanje kolege Božovića u vrlo negativnom kontekstu.) Gospodine Markoviću, vi niste Božović. (Jovan Marković, s mesta: Jesam ovlašćeni predstavnik.) Ne, nemate pravo. (Jovan Marković, s mesta: Upravo su iznete klevete na račun mog kolege koji nije prisuta.) Molim vas, Markoviću, nije vas prozvao. (Jovan Marković, s mesta: Ali jeste prozvao mog kolegu i rekao da je najgori đak u istoriji.) Nije ništa posebno uvredljivo. Molim vas, sedite. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovan Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima mr Jovan Marković. Izvolite.
I ovaj amandman se odnosi na funkcionisanje čitavog sistema, na Agenciju za hemikalije i ona jeste u vezi sa konceptom Vlade koji se odnosi na funkcionisanje u ovoj oblasti. Smatramo da su rezultati Agencije, koji su postojali u periodu od 2009. do 2012. godine, odnosno ljudi koji su predstavljali Agenciju i Ministarstvo dovoljno jak razlog da Agencija i dalje ostane na budžetu Republike Srbije. Smatramo da su ljudi koji su angažovani u toj agenciji potvrdili svojim stručnim radom i posvećenim radom da su predstavljali građane Srbije na najbolji mogući način. Ocene evropskih institucija u periodu 2010, 2011. i 2012. godine govore upravo o tome da je ovo ministarstvo bilo na dobrom putu. Ocene koje smo dobili u tom periodu i rezultati koji su ostvareni u radu Ministarstva govore upravo o tome da je Ministarstvo i da su i građani bili na dobrom putu, govore o tome da su građani imali svu vrstu zaštite, da je bilo zadovoljno 95% korisnika usluga Ministarstva, Agencije i fondova u to vreme. Otvorene su velike perspektive da se i u narednom periodu uvede sigurnost. Dve i po godine koje dokazuju da ova Vlada i ova država ne vodi računa o građanima, dve i po godine promašenih rezultata upravo govore o tome da ovaj koncept koji se danas usvaja jeste potvrda u stvari tih odluka iz 2012. godine o ukidanju Agencije i Fonda za zaštitu životne sredine. Smatramo da treba da se ponovo razmisli o ovom predlogu da Agencija ostane u sastavu institucija ove države i da je potrebno da o tome donesete odluku. Hvala vam. (Balša Božović, s mesta: Replika!)
Po kom osnovu? (Balša Božović, s mesta: Gospodin Atlagić me je pomenu malopre.) Gospodine Božoviću, mi smo već otišli. Vi ste imali pravo na repliku i dao bih vam da ste bili tu, ali zakasnili ste. (Balša Božović, s mesta:Po Poslovniku!) Gospodine Božoviću, molim vas, daću vam ja reč, ali nemojte zloupotrebljavati Poslovnik. Da li ste me razumeli, gospodine Božoviću? (Balša Božović, s mesta: Nisam vas čuo.) Znači, ja vas molim da ne zloupotrebljavate Poslovnik. Daću vam reč, ali vas upozoravam da ne zloupotrebljavate povredu Poslovnika kao instituciju da bi dali repliku. Znači, radi se o tome da sam ja povredio Poslovnik. Izvolite.
Zahvaljujem. Predsedavajući, povredili ste i član 106. i 107. i 108. i 109. Bio sam ispred sale kada je gospodin Atlagić pričao o mojoj srednjoj školi ili Trećoj beogradskoj gimnaziji, koja je jedna od najuglednijih u Beogradu. Ja verujem da on ne zna ni gde se ona nalazi. Ne znam koju je on i da li je on završio…
Gospodine Božoviću…
Samo mi dozvolite da završim, pošto je u pitanju…
Neću da vam dozvolim.
Zbog čega?
Zato što sada obrazlažete diskusiju…
Ne, ja obrazlažem mesto gde ga vi niste opomenuli, zato što ste prekinuli… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Božoviću, molim vas, hajde da budemo kolegijalni. (Balša Božović, s mesta: Mogu li da dobijem reč?) Daću vam ja reč, ali sad sam vas isključio zato što neću da se sa vama prepirem ovde i da se svađam. Niti vi mene čujete, niti vas ja čujem. Dakle, ja sam shvatio smisao vašeg reklamiranja povrede Poslovnika i to mogu da prihvatim, prvi deo, ali svaka dalja priča šta je rekao Atlagić više nije povreda Poslovnika. (Balša Božović, s mesta: Mogu li da završim?) Prema tome, završite vi povredu Poslovnika, ali samo o povredi Poslovnika, a ne komentarišite, molim vas. Izvolite.
Da li smem da prokomentarišem vašu povredu Poslovnika? (Da.) Dakle, dok je gospodin Atlagić, kaže da je doktor, govorio o mom obrazovanju, vi ga niste upozorili da je izrekao niz neistina i niste ga u tom momentu opomenuli. Je li bilo tako? Dalje, da li smatrate da ste samim tim prekršili Poslovnik Narodne skupštine? Pošto je gospodin Atlagić kao predstavnik Vlade Republike Srpske Krajine hiljade mladih oterao u rat, a ovde govorio o obrazovanju nekog drugog mladog čoveka, vi ga na to niste upozorili.
Hvala. Ja ću odgovoriti vama na deo koji se odnosi na povredu Poslovnika… (Narodni poslanici pričaju u glas.) Molim vas, narodni poslanici! Gospodine Božoviću, izgleda da ću morati stvarno da primenjujem mere. Vi kao narodni poslanici kršite Poslovnik dobacujući jedan drugome, što je po Poslovniku zabranjeno i nije dozvoljeno. Što se tiče reklamiranja vaše povrede Poslovnika, da ste bili tu, ja bi vama dao repliku. Vi niste bili tu i nisam mogao da vam dam repliku. Vi ste došli naknadno da bi replicirali, što prema Poslovniku nije u redu. Vi morate da tražite repliku onog momenta kada se ona desila, ili ako se više njih javilo po tom osnovu, onda se daje po redosledu. Ja smatram da nije bilo povrede Poslovnika, a vi možete da se izjasnite u danu za glasanje o tome. Da li tražite da se izjasnimo u danu za glasanje? (Da.) Dakle, u danu za glasanje ćemo se izjasniti o povredi Poslovnika. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovan Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. I ovaj član i amandman koji smo podneli ukazuje opet na razliku u mišljenju i potpuno drugačiji koncept sa kojim se mi ne slažemo u vođenju politike koja se tiče zaštite životne sredine. Sama činjenica da od 2012. godine od septembra meseca ne postoji registar biocidnih proizvoda, ne postoje procedure, ne postoji mogućnost da građani koji su zainteresovani za ovu temu dobiju adekvatne odgovore i rešenja, da od 2013. godine nije ništa rađeno po pitanju primene ovih zakona, odnosno usvajanja ovih zakona o kojima danas govorimo, da ne postoji odgovornost za farbu, boje i ostala sredstva koja su ugrađena u zgrade koje su loše urađene u prethodnih dve-tri godine, da ne postoji odgovornost za to što ne postoji aktivna uloga, odnosno ne postoje podaci i merenje kvaliteta vazduha, ne postoji analiza merenja kvaliteta površinskih voda, zemljišta itd, svi ovi podaci govore upravo o tome da koncept kojim se išlo u ove dve i po godine treba menjati. Takođe, pozitivna iskustva koja postoje u radu institucija u ovih dve-tri godine, od 2009. do 2012. godine, jesu osnova zbog čega ovo mislimo. Takođe, pozitivna iskustva mnogih evropskih država koje imaju slične institucije govore upravo o tome da ovako važna oblast mora da ima angažovanje važnih stručnjaka, da ima na neki način koordinaciju svih institucija kroz određeni nivo rada, da li je to agencija, biro itd. Smatramo da je bila obavezujuća uloga i ovog Ministarstva i ove Vlade da se napravi iskorak. Kako su mogli da donesu odluku da posle greške koja je urađena oko ukidanja Fonda za zaštitu životne sredine takođe donesu odluku oko osnivanja agencije, odnosno vraćanja agencije. Hvala.
Hvala. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarko, uvažene koleginice i kolege, u ovom amandmanu se govori o naknadama i o taksama. Mi smatramo da naknade treba da ostanu u sistemu kao način prikupljanja prihoda sprovođenja postupaka za odobravanje stavljanja biocidnih proizvoda na tržište Srbije. U ovom slučaju biocidni proizvodi su proizvodi uglavnom hemijski, a mogu biti i biološki koji u najmanju ruku treba da unište štetne organizme po čoveka. Ako nešto uništava štetne organizme onda može biti štetno i po čoveka, naravno. Iz tih razloga je velika pažnja usmerena na ove proizvode, a za njihovo odobravanje neophodno je proceniti jako puno dokumentacije da bi se stavile na tržište i propisale mere za smanjenje, tj. kontrolu rizika pri samom stavljanju na tržište. To rade vrlo stručni ljudi kakva je praksa u zemljama članicama EU. Sam proces za uništavanjem štetnih organizama mora da bude efikasan, jer je to veoma ozbiljna potreba i iz tih razloga se u propisima EU nalaže zemljama da propišu naknade za ove poslove što je u skladu sa članom 80. EU, Uredbe 528/2012. Zadržavanjem naknada u sistemu obezbeđuje se njihovo namensko korišćenje u svrhe sprovođenja postupaka za odobravanje stavljanja biocidnih proizvoda na tržište Republike Srbije, kao i razlozi za povlačenje sa tržišta. Mi naravno ovde imamo ovu uredbu o kojoj niko ovde nije govorio, jer ovaj zakon i izmene Zakona o biocidnim proizvodima nisu usklađene sa Uredbom EU 528/2012, nego su usklađene sa direktivom iz 1998. godine, 98/8 i u kojoj ne piše ovo u vezi sa naknadama. Nažalost, od 1998. godine je prošlo 17 godina i mi se sada usklađujemo sa tom direktivom, a imamo direktivu iz 2012. godine. Pretpostavljam da će neke naredne izmene Zakona o biocidnim proizvodima se uskladiti sa ovom direktivom, žao mi je što gubimo vreme, i što ćemo opet biti u pravu kada budemo usklađivali sa ovom direktivom iz 2012. godine, pre svega, zbog toga što mislimo da je Zakon o biocidnim proizvodima trebalo uraditi sasvim novi. I, kada smo kod usklađenosti sa EU ima još jedan diskutabilan podatak. Navodi se da su osim predstavnika švedske agencije za koje se ne zna kad su konsultovani i brojni stručnjaci zemalja EU na seminarima koji su organizovani uz pomoć Biroa za tehničku pomoć i razmenu informacija EU, skraćenica Engleske je Taeks i na seminarima organizovanih u okviru drugih projekata. Po onome što može da se nađe posle 2012. godine nije bio ni jedan ovakav seminar, prema tome, ne bi da koristim ni jednu grubu reč, ali u najmanju ruku ovo je prepisano iz nekog prethodnog obrazloženja u saglašavanju sa EU i nedopustivo je da poslanike i poslanice dovodite u zabludu time što citirate nešto što je napisano 2009, eventualno 2011. godine i pozivate se na seminare koji nisu održani posle 2012. godine. Obraćam se vama nažalost, ne želim vas da okrivim, verovatno ovo ne može da bude vaša krivica, nego oni koji su vam pripremali tekst, ako grešim voleo bih da mi pokažete kad i gde je bio taj seminar posle 2012. godine i na osnovu čega se pozivate na mišljenje stručnjaka sa Taeks seminara. Zahvaljujem se.
Hvala. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovan Jovanović, Ivana Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, dakle, ovaj amandman je važan iz prostog razloga što u okviru sistema i u okviru Ministarstva ne postoji kontrola.Nadležnost institucija su pomešane. Pomešane su do te mere da više nema apsolutno nikakvog reda. Zašto smo podneli ovaj amandman? Podneli smo ga iz prostog razloga što bi bilo pogrešno da se podele nadležnosti inspekcija životne sredine, sanitarne inspekcije i tržišne inspekcije. Dakle, ovo dovodi do neefikasnosti sa jedne strane i neekonomičnosti na primeru gde bi jedna te ista agencija bila zadužena, pardon inspekcija bila zadužena da proveri i vrši nadzor nad istim onim stvarima i istim onim delima na kojima vrši i neka druga inspekcija nadzor, onda bi različite inspekcije u okviru iste stvari vršile nadzor i samim tim uvećavale troškove. Dakle, ono što ste negde loše u mom iskrenom uverenju i dubokoj veri predložili ovim izmenama i dopunama ovog zakona jeste ta stvar da na ovaj način neefikasno i neekonomično trošimo sredstva iz džepova građana Republike Srbije koji su dodatno osiromašeni neustavnim smanjenjem penzija i smanjenjem plata zaposlenih u javnom sektoru. Dakle, oni koji finansiraju i vas i nas i rad, na kraju ovih službi, i ovih inspekcija, njihov novac se troši na netransparentan i neekonomičan način. Mislimo da je zaista red da se usvoji ovaj amandman iz prostog razloga što bi na ovaj način bila ušteda u državnom budžetu veća, a ne na način da smanjujete penzije, pre svega, neustavno onima koji su te penzija zaista i zaslužili. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i magistar Dejan Čapo. Reč ima narodni poslanik Nada Lazić.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministarka, kolege iz ministarstva, poštovane kolege narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 13. ovog zakona, a on se odnosi na izmenu člana 50. postojećeg zakona koji se opet odnosi na nadzor nad primenom ovog zakona i popisima donetim na osnovu njega gde se kaže da nadzor vrši ministarstvo nadležno za zaštitu životne sredine, a inspekcijski nadzor vrše nadležno ministarstvo i još neka druga ministarstva. U obrazloženju zašto je došlo do izmena ovog člana govori se naime o tome da su definisane tačno obaveze svih inspekcija. Ono na šta smo mi podneli amandman i zašta smo smatrali da je bitno precizirati, odnosi se naime na poslednji stav ovog člana gde se kaže da inspekcije iz stava 2. ovog člana međusobno sarađuju, odnosno međusobno se obaveštavaju o preduzetimmerama, razmenjuju informacije, pružaju neposrednu pomoć i preduzimaju zajedničke mere i aktivnosti značajne za sprovođenje nadzora. Sada ono najznačajnije, a agenciji dostavljaju informacije i o rezultatima i nalazim izvršenih inspekcija. Pošto je agencija ukinuta u predlogu izmena zakona taj deo je brisan. Mi smo smatrali, baš zbog toga da bi neko vršio objedinjavanje aktivnosti i rada ovih inspekcija, jer kažem razlog zašto je došlo do ovih izmena je upravo navedeno da nije bilo sinhronizacije i zbog toga što nisu bile tačno definisane obaveze inspekcija. Znači mi smo predložili u amandmanu da se umesto brisane rečenice „agenciji dostavljaju informacije“dodat rečenica „a ministarstvu nadležnom za zaštitu životne sredine dostavljaju sve informacije o rezultatima izvršenih inspekcija “ tj. predložili smo da radi toga da bi to bilo precizno definisano da se sve ono što je do sada radila agencija u smislu objedinjavanja informacija od inspektora sada vrši i ministarstvo, odnosno da se tačno zna da se odnosi na Ministarstvo životne sredine iako se ovde govori o inspekcijama iz četiri različite oblasti, znači, životna sredina, sanitarna inspekcija, veterinarska i tržišna. To je bio razlog zašto smo predložili i mislimo da je to potpuno suvislo s obzirom da taj rad agencije koja je to sve objedinjavala sada se izgubio i ovo bi ostalo po nama nedorečeno. Hvala.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i magistar Dejan Čapo. Reč ima narodni poslanik Nada Lazić.
Samo kao nastavak, praktično prethodnog člana, pošto je u postojećem zakonu u članu 50a bilo definisano da ministarstva iz člana 50. stav 2. ovog zakona sporazumom obrazuju zajedničko telo radi obavljanja poslova inspekcijskog nadzora u skladu sa propisima kojima se uređuje državna uprava, u radu zajedničkog tela učestvuje agencija. Pošto se opet kažem, kao posledica ukidanja agencije pojavljuje da je i dalje ostala obaveza ovakvog tela, smatrali smo opet iz istih razloga da ministarstvo nadležno za zaštitu životne sredine mora biti onaj ko će koordinirati rad ovog zajedničkog radnog tela. Nažalost, opet ponavljam, zbog po meni potpuno pogrešnog poteza ukidanja agencije kao stručne institucije. Hvala lepo.
Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marijanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marijanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marijanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, poštovane kolege dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je bilo dovoljno naših komentara. Mislim da smo kroz ovu diskusiju pokazali u stvari da imamo potpuno drugo viđenje, odnosno drugačije viđenje u odnosu na vladajući režim. Mi smo pokušali i pored velikih optužbi i pritisaka koji su postojali u ovoj sali, vrlo neopravdanih da ukažemo da je koncept koji smo zastupali u prethodnom periodu, dao rezultate da smo imali izgradnju sedam regionalnih deponija, da smo imali hiljade i hiljade tona otpada koji smo pomerili, da smo imali plan, da smo imali viziju, da smo imali okupljanje kritične mase i stručne javnosti i uopšte građana na tom konceptu da radimo u pravcu gde se rešavaju pitanja koja su vezana za životnu sredinu. Smatrali smo da i ovde postoji dovoljno mudrosti da se na neki način odupru svim pritiscima i da se kroz stručnost i znanje daju odgovori, vezano za ovu temu. Imajući u vidu da to nije bio cilj vladajućeg režima imajući u vidu da ćete vi verovatno usvojiti zakone kako ste već planirali, mi hoćemo da i dalje ostanemo pri tom stavu, da je propuštena jedna velika prilika da danas ispravite greške koje ste napravili dve i po godine, koje potvrđuju i dokazuju, da dve i po godine građani Srbije nisu imali nikakvu podršku i zaštitu u ovoj oblasti, da dve i po godine vi samo pokušavate da lovite veštice, da pritiskom u javnost i na ljude koji su nešto učinili i uradili u ovoj državi, u stvari pokažete da vi ne znate kuda i u kom pravcu rešavate ove probleme. Nažalost, sigurni smo da ćete u nekom narednom periodu, kao što vraćate temu zaštite životne sredine, biti u obavezi da vratite i neke institucije koje će se baviti ovim pitanjima, jer prosto je nedopustivo da građani Srbije prilikom velikih katastrofa nemaju zaštitu države, odnosno građani Srbije nemaju odgovor na pitanje – ko je odgovoran za mnoga dešavanja, gde su propusti, to je nedopustivo i to će sigurno u nekom periodu morati da se uredi. Naš apel i poziv jeste bio, ne mora da bude agencija, dajte da nađemo neki drugi put, a vi ste imali temu koja je vezana za prošlost, imali ste i optužbe, u svakom slučaju, neopravdane prema ljudima koji su nešto uradili u ovoj državi. Diskusije koje su ovde vođene, na ovu temu, govorile su upravo o tome koliki je stepen nepoznavanja problema i koliko su poslanici sebi dali za pravo da govore o stvarima sa kojima nisu upoznati. Predlažem da još jednom u ovoj diskusiji, možda i ministarka uzme učešće i odgovori na pitanje koje smo postavili, jer ne znam da li imamo još vremena po ovoj temi ili je samo amandman u pitanju, da možda otvorimo u završnoj diskusiji.
Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Izvinjavam se, uvaženi predsedavajući, malo je drugačije, ne znam da li se moj redosled razlikuje, verovatno je drugačije, samo su nabrojani amandmani. U ovom amandmanu mi smo predložili da se član 26. briše u skladu, ne da bi popravili, da kažem, ovaj predlog zakona, nego u skladu sa onim što zastupamo u celoj ovoj raspravi i u načelu i u pojedinostima. I dalje nam se čini da u postupku donošenja zakona, predlagač uz predlog zakona treba da dostavi i predlog podzakonskih propisa, da na taj način narodni poslanici ostvaruju uvid u rešenja koja se iz zakona prenose na podzakonske akte, odnosno vraćaju predlagaču da ih uredi van domašaja Narodne skupštine. To nije dobro, rekli smo da je to i bila praksa svih ovih 25 godina i verovatno nikada nije došao zakon sa podzakonskim aktima i to nije nedostatak ovog zakona, ali bi trebalo da se svi zajedno potrudimo i da u narednom vremenskom periodu, ti zakoni dolaze sa što više i po mogućstvu sa svim podzakonskim aktima, propisima, da ne prebacujemo neku vrstu aktivnosti na Vladu, da zadržimo sve što je moguće, zakonodavne aktivnosti u nadležnosti Skupštine. Česta je pojava da rešenja koja se donose podzakonskim propisima se vrlo često i menjaju, jer ne moraju da dođu u Skupštinu, izazivajući na taj način nestabilnost sistema, a po svojoj važnosti za pojedince i privredna društva, trebalo bi da budu sastavni deo diskusije o zakonima. Ovo nije nedostatak samo ovih zakona, nego očigledno svih prethodnih zakona. Bilo bi dobro da u skladu pripreme za ulazak u EU, kojoj svi težimo, što pre počnemo da koristimo i neke nove načine i u komunikaciji rada u Narodnoj skupštini.
Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Uvažena ministar, dame i gospodo narodni poslanici, naša poslanička grupa je podnela amandman na član 26. koji glasi – podzakonski propis koji se donosi na osnovu ovog zakona doneće se u roku od tri meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona. Suština amandmana je da rok od tri meseca, predlažemo da se skrati na 30 dana. Smatramo da je rok koji predlažemo od 30 dana primereniji, imajući u vidu obim i sadržinu izmena i dopuna ovog zakona, kao i činjenicu da su izmene i dopune ovog zakona, posledica izmena i dopuna zakona kojima je ukinuta, odnosno prestala sa radom Agencija za hemikalije, a to se dogodilo još 29. septembra 2012. godine i da je od tada prošlo dosta vremena. Amandman sa istom ovakvom sadržinom smo imali i na prethodni zakon, ali tada nisam htela da se javim, jer se razvila vrlo žučna rasprava između pozicije i opozicije. Samo bih htela ovom prilikom da podsetim da je 25. juna 2013. godine ova Skupština u vrlo sličnom sastavu usvojila Rezoluciju Narodne skupštine o zakonodavnoj politici, kojom se obavezala na puno poštovanje hijerarhije i međusobne usklađenosti propisa, između ostalih obaveza i na usvajanje primera dobre prakse u oblasti zakonodavnog procesa, a znamo da je u Evropi praksa da se podzakonski akti pripremaju zajedno sa zakonima. Pored toga, kao obaveza je predviđeno da tokom izrade nacrta zakona, pripremi i podzakonske akte, nacrte podzakonskih akata i predloži ih uz predlog zakona, odnosno ako to nije moguće, utvrdi obavezu davanja obrazloženja za to, kao i obavezu da se prilože osnovne smernice za izradu tih podzakonskih akata. Znači, dame i gospodo, većina nas je za ovo glasala, za ovu rezoluciju i sada što se na razne druge razloge pozivamo, gazimo ono za šta smo sami pritisli dugme i glasali za.
Po kom osnovu gospodine Pavićeviću se javljate?
Podneli smo amandman u istovetnom tekstu.
Ali vi niste bili tu da obrazložite vaš amandman, a na ovaj amandman vi niste podnosioc i nemate raspoloživo vreme.
U istovetnom tekstu…
Žao mi je gospodine Pavićeviću, ne mogu ja da se vraćam unazad. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se. Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege, takođe ovde predviđamo da se član 27. menja i glasi da ovaj zakon stupa na snagu nakon donošenja podzakonskih propisa predviđenih ovim Predlogom zakona. Ja se ovde u nečemu razlikujem od svojih kolege iz poslaničke grupe. Vidite da na iste članove imamo nešto različite amandmane i to je demokratsko pravo unutar naše grupe da se uvek ne složimo, a da možemo da, da kažem, debatujemo i da pričamo o nekim zakonskim predlozima. Mi ovde imamo jednu zanimljivu stvar u analizi efekata i u određivanju problema koje zakon treba da reši. Kaže se, citiram – kako je osnovnim Zakonom o biocidnim proizvodima i dalje kao organ nadležan za postupanje ostala definisana Agencija za hemikalije, javio se formalno-pravni problem u sprovođenju istog zakona, itd, pa je hitnost i jednim delom opravdana ovim. Međutim, nije se ona javila, ona se javlja evo već tri godine od kako je promenjen Zakon o hemikalijama, a nije promenjen i usaglašen sa Zakonom o biocidnim proizvodima. Praktično, ova praznina traje već dve i po godine ili tri godine od izmene Zakona za hemikalije i stvarno ne vidimo zašto su sada presudni svi ti rokovi, da li je istog dana, da li je za osam dana ako kaže zakon da se objavljuje u „Službenom glasniku“ osam dana po usvajanju u Narodnoj skupštini. S obzirom da već dve i po godine traje ova neusaglašenost, osam dana neće bitno uticati i mislimo da je trebalo voditi računa i 2012. godine i usaglasiti ove dve izmene, s obzirom da Zakon o biocidnim proizvodima dve i po godine tretira Agenciju za hemikalije koja ne postoji te iste dve i po godine. Zahvaljujem se.
Hvala. Na član 27. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli zajedno narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo, zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Nada Lazić.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministarko sa kolegama, poštovani narodni poslanici, ovo je poslednji član, član 27. u kome mi predlažemo da umesto stupanja na snagu narednog dana od objavljivanja u „Službenom glasniku“, mi predlažemo da reč „osmog dana“ naime članom 151. Poslovnika Narodne skupštine, određeno je da ovlašćeni predlagač pri podnošenju predloga zakona daje i obrazloženje koje sadrži između ostalog razloge zbog kojih se predlaže da propis stupi na snagu pre osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Pokušavajući da predstavi razloge ranijeg stupanja na snagu, predlagač izmena i dopuna Zakona o biocidnim proizvodima navodi, citiram – osnovni razlog zbog kog se predlaže da ovaj zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“ je potreba da se obezbedi kontinuitet u funkcionisanju sistema upravljanja biocidnim proizvodima, kao i zakonski okvir za promenu nadležnosti u ovoj oblasti. Čuli smo već od prethodnog govornika, od kolege Karića da je već dve i po godine to nije na snazi, odnosno taj zakon je praktično ukinut, tako da ne vidimo razloge zašto se ne bi poštovala zakonska obaveza o stupanju na snagu osmog dana od dana objavljivanja. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući današnjom sednicom, potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Bošković Bogosavljević, poštovane gošće iz ministarstva, vidim da neko neraspoloženje povodom naše rasprave ovde i povodom ovog amandmana i poštovani gosti iz ministarstva, ne razumem, otkud takva vrsta neraspoloženja, naročito kada se ima u vidu gospođo Bošković Bogosavljević da su sadržinu ovog amandmana potpisali svi poslanici opozicije u ovoj Narodnoj skupštini. Poštovana gospodo, to nije česta situacija ovde. Mi imamo neke različite pristupe, ali ja smatram da obrazloženje i argumentacija koja stoji u osnovi ovog amandmana koji su potpisali svi poslanici opozicije, takođe treba nešto da nam sugeriše. Moj je utisak poštovana gospodo, pre svega gospođo Bošković Bogosavljević, da ukoliko ne prihvatite i ovaj amandman, kao i ovaj prethodni na član 26. i 21. i 22. Zakona o hemikalijama, da će to da otkrije jednu vrstu vaše nekonzistentnosti, neefikasnosti i samovolje ove Vlade. Vi ćete gospođo Bošković Bogosavljević po mom sudu da se priključite ovoj grupi ministara koji se ponašaju nekonzistentno u odnosu na ono što je i sadržina i procedura zakona koji se ovde usvajaju, pokazaćete jednu neefikasnost i samovolju. Smatram, poštovana gospodo narodni poslanici, ako je Vlada takva, dajte nemojmo mi narodni poslanici da budemo takvi. Hajde da se mi usmerimo ka konzistentnosti, ka efikasnosti ovde prilikom usvajanja zakona i pre svega ka očuvanju vladivini prava umesto samovolje koju promoviše ova izvršna vlast, poštovana gospodo. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O INTEGRISANOM SPREČAVANjU I KONTROLI ZAGAĐIVANjA ŽIVOTNE SREDINE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Ivan Karić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Karić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi predsedavajući. Poštovana gospođo ministarka, uvažene koleginice i kolege, u članu 1. kojim se menja član 6, da kažem mi smo intervenisali samo u smislu da u vremenu koje je utvrđeno usvojenom projektnom dokumentacijom, odnosno odlukom nadležnog organa o probnom radu, obrazloženje koje sam pročitao, obrazloženje Vlade i ministarstva u principu nema ništa sporno. Želja našeg predloga u ovom amandmanu je bila da razgraničimo procese koji bi, za koje je potrebno možda više od 240 dana probnog rada i da se omogući nekim kompleksnijim, složenijim proizvodnim procesima da mogu da vrše monitoring i ono sve što je potrebno za IPPC dozvolu i duže od 240 dana da na taj način ne budu zeleni uvek oni koji su, koji onemogućavaju industriju i koji sprečavaju razvoj kako nas vrlo često ovde okarakterišu. U predlogu izmene i dopune zakona utvrđuje se probni rad od najduže 240 dana. Složićete se da za neke proizvodne procese bi možda taj probni rad mogao da bude i duži, a da kažem, imamo i neku nesaglasnost sa članom 157. Zakona o planiranju i izgradnji gde piše da probni rad može trajati najduže godinu dana. Obaveza investitora je da prati rezultate probnog rada. Nismo hteli da pokvarimo nikakve izmene i predlog izmene ovog Zakona o integrisanom sprečavanju i kontroli zagađenja i ovde imamo potrebu da ukažemo da bi trebalo razmišljati o transpoziciji u sektoru industrijskog zagađenja po novoj direktivi o industrijskim emisijama i o direktivi o industrijskim emisijama iz 2010/75 EU, a ne samo o direktivi iz 2008/1 Evropske zajednice o integrisanom sprečavanju i kontroli zagađivanja životne sredine. Inače je ova oblast vrlo kompleksna i dolazi do velikih problema. Izdato je samo 10 dozvola a to nas dovodi u problem da možda nećemo moći ni do 2020. godine da ispunimo sve ove rokove. Možda bi na ovaj način, transponovanjem obe ove direktive, sprečili industriju da ulaže u najbolje dostupne tehnologije koje mogu vrlo brzo biti van ovih „bat tehnika“, zato što će biti van saglasnosti sa Direktivom industrijskim emisijama 2010/75. To može dodatno da iskomplikuje i položaj Srbije u toku pregovora, pa da onda moramo da produžavamo neke rokove dalje. Ono što je za nas bilo interesantno u celoj ovoj raspravi, predlagali smo da integrisana dozvola obuhvati sve prethodne dozvole, da uđe na početku projektne linije i da investitor razmišlja odmah i o „bat tehnikama“, najbolje dostupnim tehnikama, ali da vodna dozvola, građevinska dozvola za upravljanjem otpadom integriše sve te potrebe. Naravno, to nije moglo da se reši samo ovim zakonom, to zahteva intervencije i u nekim drugim zakonima. Na taj način bismo integrisanu dozvolu stavili ravnopravno na početak projektne linije svih proizvodnih postrojenja za budućnost. Ovde smatramo da je opet trebalo ponuditi kompletno novi zakon. Razumemo da ima problema koje bi trebalo prevazići, ali, znači, i zakon koji transponuje direktivu IPPS iz 2008, ali i zakon koji transponuje direktivu ovim industrijskim emisijama iz 2010. godine. Zaista se bojim da ćemo ovim tempom, sa ovako velikim i zahtevnim IPPS dozvolama, nećemo biti u stanju ni 2020. godine da ispoštujemo rok. I Hrvatski je rok pomeren na 2018, jer je i ona imala probleme sa tim rokom, ali verovatno da ni oni neće ni 2018. godine biti sposobni da to ispune. Moramo da osposobimo i administraciju i da vidimo, u stvari, da li nam još nešto nedostaje i da li Skupština može da pomogne u realizaciji ili u implementaciji ovih zakonskih predloga, da bismo brže izdavali dozvole, da bismo velika industrijska postrojenja kontrolisali. Jer, zaista, u okolini velikih industrijskih postrojenja imamo velike probleme sa zaštitom životne sredine. Prema tome, bilo bi dobro da što pre, i kad imamo priliku da transponujemo, da transponujemo jednovremeno sve evropske direktive i na taj način zaokružimo proces, a da zaista našu industriju i ljude koji će tek ulagati u industriju upozorimo i na vreme osposobimo da mogu po novim standardima, da ih ne bi dovodili u zabludu i možda ukinuli, da tako kažem, neke „bat tehnike“ ili ih stavili van snage, a onda doveli njih u problem zato što su ulagali u najbolje dostupne tehnologije, nažalost, kojima je, ako smem da kažem, istekao rok trajanja. Zahvaljujem se na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko i saradnici, samo nekoliko reči vezano konkretno za ovaj amandman. Veoma respektujem zalaganje „Zelenih“ za zelenu Srbiju, ali mislim da je ovde u pitanju ili nerazumevanje ili nešto drugo. Kada je bila načelna rasprava, ja sam, govoreći o izmenama i dopunama Zakona, istakao i sada ponavljam – najvažniji zakon u oblasti zaštite životne sredine je upravo Zakon o integrisanom sprečavanju i kontroli zaštite životne sredine. Zašto? Zato što on ima za cilj da spreči, ne da leči, tako što će utvrditi uslove koje mora da ispunjavaju operateri, pa tek onda može da dobije dozvolu da radi. Šta je suština izmena Zakona? Ima ih dve ključne. Jedna je kada su u pitanju novi operateri, koji ne mogu da počnu da rade dok ne dobiju dozvolu i druga je, postojeći, koji su dužni da prilagode svoje aktivnosti kroz jedan program mera kako da to urade do 2020. godine. E, upravo taj prvi amandman se odnosi na te nove operatere. Amandman koji je podnet govori ovde da zakon želi da produži ili da reguliše probni rad. Zakon se ne bavi probnim radom postrojenja, barem ne ovaj predloženi zakon. To radi jedan drugi zakon. Ovde je bio cilj Vlade da, ne upuštajući se u to koliki će biti probni rad, kad se završi probni rad da se dobije dodatnih 240 dana do dobijanja dozvole da može da radi postrojenjem, pod dva uslova. Jedan od uslova je da testovi pokazuju da su one, kada je u pitanju zaštita životne sredine, u okviru zadatih mera i drugi je da ispunjava one tehničke uslove kroz tehnički pregled. Ja mislim da je to izuzetno korektan predlog. Zašto? Zato što postrojenje tek kad završi probni rad može da zatraži dozvolu za integrisano sprečavanje, tzv. integrisanu dozvolu. Ali, to istovremeno može da znači da bi morao da prekine rad do dobijanja te dozvole. Da ne bi dolazili u tu situaciju, a to ekonomski veoma košta, predlagač odnosno Vlada je rekla – mogu da nastave sa radom i posle probnog rada, dakle, ne definiše probni rad nego i posle probnog rada, do 240 dana, ako su ispunjeni uslovi kada su u pitanju mere i zaštite životne sredine i ako ispunjava tehničke uslove odnosno upotrebnu dozvolu. Prosto treba da se razumemo zbog čega ne treba prihvatiti taj amandman. Znači, ponavljam, niti se zakon bavi probnim radom, niti definiše to pitanje. On samo daje mogućnost da, koliko god je drugim zakonom utvrđen probni rad, da još do 240 dana može da nastavi da radi pod ova dva uslova koja sam izneo. Mislim da je apsolutno Predlog zakona korektan i daje mogućnost za rešavanje problema. Hvala lepo.
Gospodine Kariću, pretpostavljam da hoćete o amandmanu da govorite? (Ivan Karić, s mesta: Da.) Dobro, onda moram dati reč gospodinu Markoviću. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovane kolege dame i gospodo, predstavnici ministarstava, smatram da je ovaj Zakon o integrisanom sprečavanju i kontroli zagađivanja životne sredine na neki način kruna svih naših napora, odnosno pokušaja da se u ovih nekoliko dana u načelnoj raspravi oko Zakona o hemikalijama i biocidnim proizvodima i na kraju o ovom zakonu izjasnimo o tome kuda ide dalje ovaj put, u kom pravcu će raditi država, ministarstvo, postupanje institucija itd. Ja potpuno uvažavam intenciju ministarstva da se u samo jednom članu menja ovaj zakon, uvažavajući sve okolnosti, mada nismo dobili odgovore i u obrazloženju zakona od strane ministarke, ni u ovoj raspravi da li su baš ispunjeni svi uslovi, odnosno da li su građani Srbije, institucije Srbije zaštićeni u primeni ovog zakona, imajući, pre svega, u vidu mogućnosti da se neke strane kompanije bolje organizuju, da neke uslove koje danas ne mogu da ispoštuju u EU upravo u ovom međuprostoru od 240 dana, odnosno osam meseci, odnosno još šest meseci probnog rada, odnosno ne ispoštuju u odnosu na zakone po kojima funkcionišu ili rade u EU. Znači, to su neke dileme koje su vezane za naše izjašnjavanje po ovom zakonu, ali s obzirom da nije otvorena diskusija na pravi način i da nemamo vremena da razgovaramo o amandmanu, uvažavam da postoji dobra namera i da ćete možda u pravilnicima i podzakonskim aktima otkloniti svaku vrstu sumnje, da ne dođemožda do problema u funkcionisanju između privrednih subjekata u Srbiji, odnosno domaćih privrednika, u odnosu na tzv. strane investitore. Ono što je nama ostala dilema, mi smo potpuno svesni da u ovoj raspravi koja je trajala, gde se vrši izmena 21 člana Zakona o hemikalijama, 26 članova Zakona o biocidnim proizvodima, ostaje i dalje dilema i nismo dobili odgovore na ključna pitanja - da li država Srbija po ovom modelu koji promoviše, odnosno posle usvajanja ovog zakona ima upravljanje, odnosno da li građani Srbije imaju zaštitu koju treba da imaju od institucija ove države? Da li ćemo imati adekvatnu kontrolu kvaliteta vode, vazduha, zemljišta? Da li će se akcioni planovi, o kojima smo toliko puta pričali, realizovati u narednom periodu? Da li će država Srbija biti sigurna da će ministarstvo koje je nadležno za rešavanje ovih problema adekvatno odgovoriti na sve zahteve EU? Da li ćemo u narednom periodu imati mogućnosti, snage i mudrosti da rešavamo pitanja koja su važna za građane? Mi smo iz diskusije, odnosno iz rasprave koja je vođena ovih dana, posebno iz diskusije koja je vođena danas o amandmanima, potpuno sigurni da vi, poštovana ministarko, nemate podršku i da nećete imati adekvatne sagovornike u državnim institucijama po ovom pitanju. Takođe, verujemo da imate dobru nameru, ali diskusija koja uvek vraća na prošlost, diskusija koja se bavi temama koje su prošlost, pogotovu ako je diskusija bez argumenata, koja je usmerena na to da se na neki način unizi ono što su uradili ljudi pre vas, ne dovodi rešenjima, odnosno ne doprinosi ničemu. Mi smo potpuno sigurni da će u vrlo kratkom periodu ova Skupština opet otvoriti ove teme, da ćete morati da otvorite ove predloge, odnosno da razgovarate i da razmislite o ovim predlozima koje smo uputili u ovoj raspravi po ovim zakonima. Potpuno sam, takođe, siguran da će koncept koji je ranije usvojen doći opet na dnevni red. Ja verujem da postoji dosta institucija, da postoji mnogo ljudi u Srbiji koji hoće ozbiljno i stručno i profesionalno i posvećeno da se bave ovom temom. Današnja rasprava u ovoj Skupštini upravo govori o tome da ti ljudi treba da sačekaju neku svoju novu šansu, ona će sigurno doći. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ivan Karić, po amandmanu.
Zahvaljujem. Samo kratko. Neke zamerke koje sam izneo u načelnoj raspravi odnosile su se na ono što je prethodni kolega govorio, ali danas u raspravi o ovom amandmanu nije bilo tih zamerki. Upravo sam govorio da ovih 240 dana bi možda za neke objekte trebalo produžiti i na duži period, s obzirom da zbog kompleksnosti postrojenja ili zbog kompleksnosti dokumentacije ili obima dokumentacije zahteva više vremena posle probnog rada više od 240, a možda opet neki objekti mogu da se nakon probnog rada i za manje od 240 dana pripreme za integrisanu dozvolu. Zaista, mislim da će veliki problem biti da od 166 zahteva od ukupno 196 postrojenja mi imamo samo 10 integrisanih dozvola, da moramo da pronađemo načine da što pre prevaziđemo taj problem i da izdamo što više pravih dozvola da bi ljudi mogli bolje i brže da rade i ekonomičnije da rade, s jedne strane, a da bi s druge strane građani imali čistiji vazduh, s obzirom da se od osam aglomeracija u jednom od izveštaja sedam aglomeracija vazduha nalazi u trećoj kategoriji, znači, u najgoroj kategoriji kvaliteta vazduha. Trebalo bi osposobiti našu industriju i ujedno i najveće zagađivače da što pre prevaziđu te probleme. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Karić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Ministarka je htela samo da vam se zahvali na konstruktivnoj raspravi, što ću ja učiniti u njeno ime, zbog poslovničkih odredbi. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak 10. mart 2015. godine, sa početkom u 17,15 časova kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. [[Posle pauze.]] Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 160 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja poslanika i da postoje uslovi za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hemikalijama, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo četiri od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Ivan Karić i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Branka Karavidić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Karić, Marko Đurišić, dr Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, dr Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandmane, u istovetnom tekstu,podneli su zajedno narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo, zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, dr Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo dva od ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hemikalijama, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo dva od ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hemikalijama. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o biocidnim proizvodima, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo tri od ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Jovan Marković, Balša Božović, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksadar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobdan Homen i Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli zajedno narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo, zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksadar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobdan Homen i Blagoje Bradić i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 169, protiv – šest, uzdržanih – nema, nema onih koji nisu glasali od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o biocidnim proizvodima u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – troje, uzdržan – jedan, nije glasalo četvoro od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama zakona o biocidnim proizvodima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o integrisanom sprečavanju i kontroli zagađivanja životne sredine, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – šest, uzdržan – jedan, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Karić, Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksadar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobdan Homen i Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Karić, Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksadar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobdan Homen i Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 171 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o integrisanom sprečavanju i kontroli zagađivanja životne sredine, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – šest, uzdržanih – nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto sada treba da odlučujemo o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih sporazuma, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom da na navedene predloge zakona nisu podneti amandmani, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština će o ovim predlozima zakona glasati u celini. Imajući to u vidu, stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Protokola o održivom turizmu uz Okvirnu konvenciju o zaštiti i održivom razvoju Karpata, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 174, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Protokola o održivom upravljanju šumama uz Okvirnu konvenciju o zaštiti i održivom razvoju Karpata, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 174, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Istočne Republike Urugvaja o saradnji u oblasti veterine, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 172, protiv – niko, uzdržanih – dvoje, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Demokratske i Narodne Alžirske Republike u oblasti zdravlja životinja, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 170, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo pet od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Kabineta ministara Ukrajine o saradnjiu oblasti biljnog karantina i zaštite bilja, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 174, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda. Stavljam na glasanje Zbirnu listu kandidata za izbor članova Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje, sa izmenama od 26. januara 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika donela Odluku o izboru članova Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje. Dozvolite mi da, u vaše i svoje ime, čestitam članovima Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje na izboru i da im poželim uspeh u radu. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Visoki savet sudstva 14. novembra 2014. godine, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – niko, uzdržanih – dvoje, nije glasalo četvoro od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Visoki savet sudstva 11. decembra 2014. godine, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Visoki savet sudstva 26. decembar 2014. godine, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo pet od ukupno prisutnih 172 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka 18. decembra 2014. godine, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo četvoro od ukupno prisutnih 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa Jedinstvena Srbija 22. decembra 2014. godine, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo četvoro od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa Demokratska stranka 29. decembra 2014. godine, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa Nova Srbija 6. februara 2015. godine, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo četvoro od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. 17. tačka dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENI ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Boris Tadić – SDS, ZZS, ZS, 23. februara 2015. godine, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo četiri od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. 18. tačka dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA I DOPUNAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka 2. marta 2015. godine, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo četiri od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Prelazimo na odlučivanje o povredama Poslovnika. Narodni poslanik Jovan Marković, na sednici 3. marta 2015. godine, u 15 časova i 30 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - četiri, uzdržanih - nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Jovan Marković, na sednici 3. marta 2015. godine, u 15 časova i 57 minuta, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Jovan Marković, na sednici 3. marta 2015. godine, u 16 časova i 24 minuta, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Jovan Marković, na sednici 3. marta 2015. godine, u 16 časova i 27 minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - dva, uzdržanih - nema, nije glasalo 135 od ukupno prisutnih 137 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 5. marta 2015. godine, u 10 časova i 35 minuta, ukazao je na povredu članova 87. i 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 133 od ukupno prisutnih 134 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik dr Janko Veselinović, na sednici 5. marta 2015. godine, u 14 časova i 15 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - tri, uzdržanih - nema, nije glasalo 128 od ukupno prisutnog 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 10. marta 2015. godine, u 13 časova i 17 minuta, ukazao je na povredu članova 104. i 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - dva, uzdržanih - nema, nije glasalo 129 od ukupno prisutnog 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisi povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 10. marta 2015. godine, u 14 časova i 45 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - pet, uzdržanih - nema, nije glasalo 124 od ukupno prisutnih 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Balša Božović, na sednici 10. marta 2015. godine, u 16 časova i 10 minuta, ukazao je na povredu članova 106, 107, 108. i 109. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - četiri, uzdržanih - nema, nije glasalo 125 od ukupno prisutnih 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisi povređeni navedeni članovi Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.