Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Devetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 141 narodni poslanik. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutan 141 narodni poslanik, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem. Usled ledene kiše koja je padala i jakog vetra, došlo je do havarije sva tri dalekovoda kojima se električnom energijom snabdeva opština Majdanpek. Tako je od 1. decembra u 17.00 časova bez električne energije ostalo više od 18.000 građana, znači do sada punih 65 sati. Ovome se ne vidi kraj. Najdramatičnije je u samom gradu Majdanpeku, gde oko 5.000 ljudi živi u stambenim zgradama i soliterima, koji nemaju mogućnost alternativnog grejanja, priključeni su na daljinsko grejanje. Osim što nema električne energije i grejanja, nema ni vode i komunikacije su neko vreme bile otežane. Nadležni iz EMS-a, generalni i izvršni direktor davali su u početku saopštenja kojima su opisivali teško stanje na terenu, teške uslove u kojima radnici EMS-a pokušavaju da otklone kvarove. Prvo obećanje da će Majdanpek dobiti električnu energiju bilo je za 2. decembar u 15.00 časova. Kako do toga nije došlo, oglasio se i sam ministar za rudarstvo i energetiku, obećavši građanima da će struja stići u 22.00 časa. Gospođo predsednice, ja vas molim da utišate poslanike vladajuće većine. Očigledno ih ne zanima ova tema.
Zanima ih, nego komentarišu vaše pitanje. Molim poslanike, samo malo tiše.
Mislim da niko ne bi trebalo da komentariše pitanja poslanika. Molim vas da vodite računa i ovu sednicu vodite kako treba.
Neću prokomentarisati ovo.
Usledile su tvrdnje da električna energija samo što nije stigla, jer će EMS primeniti nestandardno tehničko rešenje i evo, četvrti dan, sve informacije koje stižu od nadležnih su u maniru – sad će, a kada, ne znamo. Cela Srbija preživljava dramu zajedno sa građanima Majdanpeka i verovatno niko iz izjava koje su stizale od nadležnih ne može da zaključi kada će ta drama proći. Davali su neprecizne informacije, olako su davana obećanja i kako je vreme teklo, sve je manje bilo izvesno da ćemo zaista saznati kada će kvar biti otklonjen. Ministar Antić, 3. decembra u 15.00 časova kaže – do sada smo imali četiri pokušaja da popravimo dalekovod, ali su sva četiri pokušaja propala. Za sada neće biti evakuacije, jer verujemo da će jedan od naših planova uskoro uroditi plodom. Pitanje za ministra Antića – da li postoji prioritetan plan po kome se otklanja kvar na električnoj mreži ili se više planova realizuje istovremeno? Drugo pitanje – da li su nadležni u EMS-u uradili sve što je bilo moguće u datim okolnostima? Treće pitanje – da li se sa nekim odlukama kasnilo? Verujem da je radnicima EMS-a, pored građana Majdanpeka, najteže. Cenim njihov rad u izuzetno teškim okolnostima, rizikuju živote da otklone posledice havarije. Ali, treba razumeti i građane Majdanpeka, čije je strpljenje na izmaku, jer, evo, četvrti dan žive u nemogućim uslovima. U Majdanpek stiže pomoć, recimo, agregati za bolnicu i hitnu službu doma zdravlja, hleb, voda, ćebad, konzervirana hrana, ali nema onoga najneophodnijeg, a to je grejanje na ovako niskim temperaturama. Situacija je vanredna. Svi to znamo, ali ne zna izgleda ministar unutrašnjih poslova, u čijoj nadležnosti je sektor za vanredne situacije. Trebalo je da sa svojim saradnicima proceni ozbiljnost situacije, okolnosti i sugeriše proglašenje vanredne situacije. Pitanje za ministra Stefanovića – zašto nije proglašena vanredna situacija u opštini Majdanpek, koja je bez struje već četvrti dan? Ministar Velimir Ilić je juče bio u Umki. Zar situacija u Majdanpeku nije dovoljno alarmantna da je obiđe ministar za vanredne situacije? U septembru mesecu, pred održavanje vanrednih lokalnih izbora u Majdanpeku, utrkivali su se ministri i predsednik Vlade ko će pre i češće doći u našu opštinu, neki čak i helikopterom. Sada, osim ministra Antića, nema nikoga, čak ni onih koji bi po prirodi posla koji obavljaju trebalo da budu u Majdanpeku. Pitanje za premijera – zašto nije zakazao hitnu sednicu Vlade na kojoj bi se razmatrala mogućnost rešenja agonije građana Majdanpeka, pošto je problem očigledno prevazišao ministra rudarstva i energetike ili možda misli da za hitnom sednicom Vlade nema potrebe? Volonteri SNS, kojih je tokom predizborne kampanje bilo na stotine iz svih krajeva Srbije u Majdanpeku, više puta dnevno su obilazili građane Majdanpeka. Pitam premijera – gde su volonteri SNS da svojim aktivnostima pomognu starim i nemoćnim građanima, da im odnesu bar hleb i mleko? Pošto su ledena kiša, vetar i niske temperature izazvali ovolike probleme u Majdanpeku, a zima kalendarski još nije počela, pitam Vladu – da li spremno dočekuje ovu… [[Isključen mikrofon.]]
Ne radi mi mikrofon. Mnogo ste prekoračili vreme. Vi nemate obavezu da vodite računa o Poslovniku, nego samo ja da prekinem, onda vas prekidam, eto. Hvala. (Branka Karavidić, s mesta: Ali, nisam završila.) Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi.
Hvala. U poslednje vreme u opštinama Bujanovac i Preševo, a verujem i u drugim sredinama, ovlašćena lica operatora sistema Elektrodistribucije Vranje, u cilju utvrđivanja činjenica da li potrošači električne energije koriste električnu energiju pod uslovom, na način i za namene utvrđene odobrenjem za priključenje, ugovorom o prodaji, zakonom i drugim propisima donetim na osnovu člana 151. Zakona o energetici, ulaze u privatne ustanove i kuće. Da na početku odmah budem jasan, kako se mom pitanju ne bi dalo pogrešno tumačenje, sasvim je opravdano i da na osnovu odredbi Zakona o energetici radnici Elektrodistribucije Vranje imaju ovlašćenja za ovakve kontrole i sasvim je jasno da je na osnovu istog zakona kupac dužan da omogući ovlašćenim licima operatora sistema pristup mernim uređajima, instalacijama, kao i mestu priključenja, radi očitavanja, provere ispravnosti, otklanjanja kvarova, zamene, održavanja i kontrole ispravnosti mernih i drugih uređaja sa mernim ormanima, uređenje mernog mesta i obustave električne energije i niko to ne spori. Međutim, pitanje je da li kontrolori imaju ovlašćenja da ulaze i u druge prostorije korisnika, i to van mernih mesta? U praksi postoje brojni primeri da ovakvi ulasci u privatna domaćinstva ima u časovima posle radnog vremena, da postoje slučajevi da su ovakve kontrole izvršene i posle 20 časova, kao što postoje slučajevi da su ovakve kontrole izvršene i u prostorijama van mernih mesta. Smatram da je u ovakvim slučajevima zakon dosta jasan i izričit kada dozvoljava pristup ovlašćenim licima operatora sistema ulaske. On to dozvoljava samo do mernih uređaja, ali ne i u druge prostorije. Ovakvi neovlašćeni ulasci u tuđe prostorije, van mernih mesta, bez pismene odluke suda, stvaraju opasan presedan u kršenju ljudske privatnosti i čine povredu ustavnog i ljudskog prava – nepovredivost stana. Nepovredivost stana spada u domen fundamentalnih ljudskih prava i sloboda koje Ustav Republike Srbije garantuje članom 40, a Evropska konvencija za zaštitu ljudskih prava i sloboda članom 8. kao pravo na poštovanje privatnog i porodičnog života. Ustav Republike Srbije izričito propisuje da je stan nepovrediv, a ulazak u tuđi stan, vršenje pretresa u njemu, izričito se zabranjuje bez pismene odluke suda i protivno volji njegovog držaoca. Moje pitanje za Vladu Republike Srbije glasi – zašto se dešavaju ovakvi slučajevi, presedani opasnog kršenja fundamentalnog ustavnog i ljudskog prava na nepovredivost stana i da li će Vlada preduzeti mere da se sa ovakvom praksom prekine? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Žika Gojković.
Poštovana gospođo predsednice, dame i gospodo poslanici, iskoristiću svoje vreme da postavim dva pitanja. Prvo pitanje postavljam Ministarstvu poljoprivrede, a tiče se lokalne samouprave. Lokalna samouprava prvi put u poslednjih nekoliko decenija pokazuje spremnost da reši problem kafilerije, koji opterećuje veliki broj građana Sombora. Neprijatan miris koji se širi gradom i strah građana grada u kojem i sam živim od mogućih štetnih posledica do sada je bio tabu tema svake lokalne vlasti. Ove godine učestalost ove pojave je pojačana potrebom da se organski otpad uzrokovan poplavama početkom prošle godine uništi, ali svima nama koji živimo u Somboru stvara ozbiljnu zabrinutost po naše zdravlje i zdravlje naše dece. Reakcijom građana, a uz podršku nove lokalne administracije, veterinarska inspekcija je utvrdila brojne nepravilnosti i predložila čak i suspenziju ove ustanove, što je na neki način presedan, jer je ovakvo stanje neodrživo već 30, a možda i više godina unazad. Pošto je ova ustanova pod ingerencijom Republike, a nalazi se na teritoriji grada, čiji sam predstavnik građana, obavezan sam da postavim pitanje – kada će ovaj višedecenijski problem biti rešen? Zakonska regulativa, kao i u mnogim drugim slučajevima, je ovde jasna, ali je očigledno da se ne primenjuje. Koji su razlozi za tako nešto? Hoće li država, ako bude počela da plaća odštetu onim ljudima koji budu tužili državu zbog Veterinarske ustanove „Proteinka“, isplatiti možda i veću vrednost od onoga koliko bi bilo potrebno da se odvoji sredstava za sanaciju ili izmeštanje ove ustanove? Ponavljam, ovo je jako važna tema za građane Sombora i mislim da je konačno došlo vreme da se njom pozabavimo, jer postoji šansa da dođe do ekološke katastrofe, jer kako imamo poslednje informacije, konfiskat ili prerađeni otpad je čak zatrpavan u zemlju, pa čak i izvan granica ove firme, tačnije u njivama i mislimo da je to izuzetno veliki problem, ne samo za građane Sombora, nego za sve one koji su taj otpad donosili ovde. Moje drugo pitanje se odnosi na Ministarstvo finansija, a tiče se restitucije. U januaru treba da počne isplata akontacije obveznica, ali država nema novca. Realno, posle svega što je ova država prošla, bilo bi sjajno kada bi imala para za ovako nešto. Već je doneta odluka o prolongiranju iste. Zemlje ima dovoljno i svima više odgovara supstitucija zemlje, nego obveznice koje su se do sada delile, a koje nećemo moći da naplatimo. Srpski pokret obnove i DHSS na čelu sa Vladanom Batićem je godinama unazad davala predlog zakona kako da se ovaj problem, jedna od najvećih nepravdi iz prošlosti, reši. Ovo, ne samo što je nepravda iz prošlosti koja opterećuje mnoge i što predstavlja komunističko nasleđe iz kojeg, ni dan danas, nismo izašli, već je nešto što i EU zahteva od nas. Stvarno postaje smešno da se iz godine u godinu, iz generacije u generaciju, iz Vlade u Vladu ovaj problem ne rešava. Verujem da će premijer i Vlada smoći snage da ovaj problem reši, a za koji razumevanje nisu imale sve ostale vlade do sada. Suštinski problem je supstitucija, tačnije izmena zakona u ovom malom delu, gde bi svi oni, koji traže nadoknadu, tražili ne finansijsko obeštećenje, već isključivo zamenu, da li u zemljištu, pogotovo u zemljištu, jer je 94% onoga što se potražuje poljoprivredno zemljište, šume i pašnjaci. Rešenje ovog zakona, po pitanju supstitucije, je nešto što bi svima koristilo, a pogotovo državi koja nema finansijskih sredstava da na ovakav način obešteti sve one kojima je imovina oduzeta, po nekoliko osnova, posle 1945. godine isključivo zato što su to imali i zato što su drugačije mislili. Verujem da će ova Vlada, ako ništa drugo, bar imati razumevanja da uradi jednu analizu koja će pokazati istinitost svega onoga što govorimo, i SPO, i DHSS, ali i sva udruženja koja se bore za povraćaj imovine i nadam se konačnom razrešenju ove agonije koja traje već 70, 80 godina. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? Nemam nikog na tabli. Sistem uopšte ne funkcioniše. Reč ima narodni poslanik Aida Ćorović.
Svoje vreme ću danas iskoristiti da postavim nekoliko potpitanja koja se tiču skandala koji ovih dana potresa Ministarstvo za rad i socijalne poslove, a ja bih rekla i celu Srbiju. Naime, javnost je obaveštena da je na konkursu, koji je Ministarstvo za rad i socijalne poslove objavljuje za nevladine organizacije, odnosno organizacije civilnog društva, prošlo nekih 120 organizacija, ali smo mogli, uvidom u taj spisak, da vidimo da su preko 70% projekata dati organizacijama koje se uopšte ne bave socijalnom zaštitom, 50% organizacija uopšte ne ispunjava osnovne uslove konkursa. Dakle, ozbiljno je prekršena zakonodavna procedura. Ministar Vulin je izjavio da nema uvid u procedure, da nije odgovoran za ovakvo stanje. Postavljam pitanje, ako već nema uticaj na dodelu sredstava, kako da onda odjednom ima uticaj i daje sebi pravo da ta sredstva, koja su locirana za organizacije civilnog društva, preusmerava na drugu stranu? Takođe, ako ministar skida sa sebe odgovornost za ovaj skandal, zašto onda ne kaže ko su članovi te komisije koji su zaista oblatili rad ministarstva? Da li ministar zna da je naneo ogromnu štetu, ne samo nevladinim organizacijama koje je prozvao i za koje je rekao da su navikli da dobijaju novac, a da ne rade ništa, već da je učinio najveću štetu korisnicima ovih programa, a to su osobe sa invaliditetom, deca, stari, ranjive grupe? Na kraju, da li ministar smatra, posle svega ovoga, najmanje moralno što može da uradi jeste da da ostavku. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? Molim vas da fizički pokažete, jer sistem ne radi. Da li se neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Novica Tončev.
Poštovana predsednice Skupštine, kolege narodni poslanici, moje pitanje danas upućujem ministru rudarstva i energetike, a pitanje se odnosi na Javno preduzeće „Jugoistok“ Niš. Moje pitanje glasi – da li ovo preduzeće ima građevinsku dozvolu za niskonaponsku mrežu na teritoriji opštine Surdulica? Takođe, tražim da mi se pruži dokaz o vlasništvu niskonaponske mreže na teritoriji opštine Surdulica i način sticanja istog vlasništva? Naime, zašto tražim ovo pitanje? Ovo javno preduzeće je ispostavilo jednom privatnom preduzeću u Surdulici račun koji glasi – za više, kaže, zauzetih stubova prema izveštaju neke komisije i taj račun je na 15 i po miliona. Ja isto pitam sve ljude i sve poslanike ovde, kao i vas predsednice Skupštine, da li je moguće da se naplati neka usluga u Srbiji koja nije izvršena? Takođe, hoću da kažem da nam nisu nikakav dokaz dokazali u opštini Surdulica da poseduju u vlasništvo, da imaju građevinsku dozvolu, a blokirali su ovo preduzeće koje zapošljava 22 radnika. Ovo preduzeće u Surdulici takođe jedino ima dozvolu za emitovanje radio programa, jedino ima dozvolu za kablovsku televiziju i za internet. Ovo isto preduzeće je blokiralo ovim računom privatno preduzeće tako da ako mi ništa ne uradimo, da će Surdulica i građani Surdulice ostati i bez radija i bez bilo kakvog medije i bez kablovske televizije i bez interneta. Ja vas molim da što pre dobijem ovaj odgovor. Poštovana predsednice…
Ne mogu ništa da uradim, sistem uopšte ne radi.
Pre četiri meseca sam postavio jedno isto pitanje i do danas nisam dobio odgovor. Molim vas da ovaj odgovor dobijem što pre da bismo mogli da zaštitimo jedno privatno preduzeće. Hvala.
Urgirala sam za sva pitanja koja nisu dobila odgovor u poslovničkom roku, urgiraću danas i za vaša pitanja. Kome ste postavili pitanje?
Ovo je poslato Ministarstvu finansija poreskoj upravi tada. Sada vas molim da ovo što pre dobijemo zbog toga što je preduzeće u blokadi kako ne bi otpustilo radnike i kako ne bi imali probleme i građani Surdulice.
Po Poslovniku rok od 15 dana. Ako ne dobijete odgovor od lica kome ste postavili pitanje, urgiraću. To mi je jedina mogućnost, ne mogu da dam odgovor ako nisam ovlašćena.
Znači, molim vas, zamolio bih što pre. Nije teško pitanje.
Da li se još neko javlja za reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, imam nekoliko pitanja za Vladu Republike Srbije, za Ministarstvo energetike, Ministarstvo unutrašnjih poslova. Sve nas je zadesila i neprijatno iznenadila vest da je ruska strana odustala od izgradnje „Južnog toka“. Taj projekat je značajan i bitan za Srbiju. Bitan zbog same investicije, bitan zbog energetske bezbednosti, energetske sigurnosti, ali i bitan zbog otvaranja novih radnih mesta. Moje pitanje koje je upućeno Ministarstvu energetike i Ministarstvu unutrašnjih poslova je sledeće, koja je odgovornost srpske strane, odnosno glavnih pregovarača prilikom sklapanja energetskog sporazuma, neki od njih su sada naše kolege ovde, narodni poslanici, za sporazum koji je napravljen, a koji nema klauzulu? Koje su obaveze ugovorenih strana ukoliko je jedna ugovorna strana odustane od realizacije celog posla? Koji su uslovi bili 2007, 2008. godine kada je taj sporazum pravljen, kada je pregovaran, kada je potpisivan? Da li je pozadina politička, da li je pozadina neznanje, da li su pozadine interesi? Zbog toga pozivam Ministarstvo unutrašnjih poslova da shodno svojim interesima, da shodno svojim ovlašćenjima ispita sve okolnosti pod kojim je ovaj sporazum i napravljen kao i odgovorne od Vlade Borisa Tadića, odgovornih ljudi u DS koji su tada kreirali život u Srbiji, pa i kreirali takav sporazum. Drugo pitanje je pitanje upućeno takođe ministru unutrašnjih poslova, ministru finansija i Ministarstvu pravde. Znamo da je stanje u našem javnim finansijama izuzetno teško. Znamo da je to stanje produkt loših, pogubnih odluka iz prošlosti. Vidi se jasno opredeljenje Vlade Republike Srbije da se uvede finansijska disciplina svih korisnika budžetskih sredstava. Podržavam sporazum iz predostrožnosti sa Međunarodnim monetarnim fondom zato što je to novac, a i sam ugovor kaže iz predostrožnosti, ne zato što nam je neophodan već zbog stvari koje mogu da nastupe ne daj Bože. Međutim, ta finansijska disciplina ne važi svuda. Ne važi za organe koje je osnovala AP Vojvodina, kao što je Fond za razvoj, Fond za kapitalna ulaganja AP Vojvodine, Pokrajinski sekretarijat za nauku i tehnološki razvoj. Zbog toga je moje pitanje upućeno ministru unutrašnjih poslova, da li su istinita saznanja da je novac fonda i to ne mali novac, Fonda za kapitalna ulaganja, jer za 1306 projekata, ukupno je izdvojeno i plasirano 66 milijardi 412 miliona 581 hiljada 196 dinara, da li je tačno da je novac Fonda za kapitalna ulaganja Vojvodine, koji je bio namenjen izgradnji objekata za potrebe lokalnih samouprava, uplaćivan privrednim društvima iz Novog Sada, po ispostavljenim fakturama, nakon čega je različitim simulovanim poslovima preko privrednih društava koja su kroz poslovnu dokumentaciju, pojavljivala kao podizvođači, korišćen suprotno nameni, kojom prilikom su predstavnici Fonda za kapitalna ulaganja, lokalne samouprave i odgovorna lica u navedenim firmama, sebi pribavila protivpravnu imovinsku korist. Ta sredstva nisu mala, ta sredstva nisu mogla da nestanu bez političke podrške ljudi koji već 12 odnosno 14 godine vode AP, a to je DS i Bojan Pajtić sa 6% glasova. To nije sve. Kroz Sekretarijat za nauku i tehnološki razvoj obuhvaćeno je 114 pravnih lica, od čega, dame i gospodo narodni poslanici, 55 su identifikovana kao sporna i sumnjiva potraživanja u iznosu od 15 miliona evra, kao i preko Fonda za razvoj, gde je od ukupno finansiranih projekata 1059, sporno je u ukupnom iznosu od 11 miliona evra. U ime građana koji žive na teritoriji AP Vojvodine, pitam kako je nestalo 88 miliona evra iz ovih fondova i jednog sekretarijata? Odgovornost ljudi koji vode AP, odgovornost Bojana Pajtića, Dušana Elezovića i onih ljudi bez kojih ni jedan evro, ni jedan dinar ovih sredstava ne bi mogao da bude uplaćen i predat tim firmama?
Hvala. Nema potrebe da me opominjete na vreme. Vodim pešice, poslanice Karavidić. Nema potrebe da se nervirate, vodim pešice. Jedino sam kod vas pogrešila i dobili ste dve, tri minute više. Dešava se. Moram zbog nefunkcionisanja sistema i IT sektor traži pauzu da sve resetuje. Ne možemo da glasamo uopšte. Određujem pauzu utrajanju od 10 minuta, da uspostave sistem. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 136 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Momo Čolaković, Milan Korać, Dubravka Filipovski, dr Dijana Vukomanović, Vladeta Kostić, Miodrag Nikolić, Saša Maksimović, prof. dr Vladimir Marinković. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine zbog potrebe da se što pre razmotre predlozi akata iz predloženog dnevnog reda . U sazivu ove sednice koji vam je dostavljen sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine potrebno je da se odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o drumskom prevozu putnika i stvari, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 poslanik, od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 19 narodnih poslanika je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o slobodi od straha, koji je podnela Narodnoj skupštini 20. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 153 poslanika, od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa SNS je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 149, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 19 poslanika, od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat hitne sanacije od poplava) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 153, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 17 poslanik, od ukupno prisutnih 171 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji (Projekat – Prelazak sa analognog na digitalni signal) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 19 poslanik, od ukupno prisutnih 173 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o pravilima o sprovođenju javnog konkursa za izbor kandidata za članove programskog saveta javne medijske ustanove „Radio-televizija Srbije“ koji je podnela Narodnoj skupštini 25. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasao 17 poslanik, od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava je predložioda se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izboru člana saveta guvernera Narodne banke Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 27. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 155, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 21 poslanik, od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Maja Gojković, predsednik Narodne skupštine je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 20 poslanik, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, koji je podnela Narodnoj skupštini 1. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 23 poslanik, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević, na osnovu člana 92. stav 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Krivičnog zakonika, koji je podneo Narodnoj skupštini 6. oktobra 2014. godine. Da li narodni poslanik Dušan Milisavljević želi reč? (Da.)
Poštovana predsednice, poštovana ministarka, koleginice i kolege narodni poslanici, ovaj predlog dopune Krivičnog zakonika je urađen sa građanima koji su imali problem, koji su imali decu koja su pretrpela neki vid seksualnog nasilja. Sa ovim predlogom zakona pokušavam da otvorim jednu temu u Srbiji koja je prisutna, a to je zlostavljanje dece i predlog da se uvede medicinski tretman nad pedofilima jer to je problem koji postoji u Evropi i problem gde svako peto dete približno po evropskim statistikama je pretrpelo neki vid seksualnog nasilja. Problem sa pedofilima je veliki problem koji uznemirava našu javnost i problem pedofilstva trebamo vrlo ozbiljno da shvatimo. Pedofili su bolesne osobe i samo zatvaranje pedofila nije rešenje koje bi pomoglo da kada oni izađu iz zatvora budu sigurni na našim ulicama i budu naša deca sigurna od takvih ljudi. Predlažem uvođenje androgenih blokada i uvođenje psihijatrijskog tretmana ovih osoba, kao i pooštravanje kazni za ove osobe. Savet Evrope je ovaj problem pedofilstva prepoznao i 2007. godine doveo Povelju o seksualnom zlostavljanju dece, mi smo je kao država potpisali 2011. godine. Ovo je jedan od pokušaja da se u našem krvičnom zakonu tretira pedofilstvo na jedan malo drugačiji način, na što se tiče sankcija oštriji način, a što se tiče medicinskog tretmana na jedan način da se te osobe onesposobe da u nekom narednom periodu kada izađu iz zatvora počine isto krivična dela. Dragi moji, želim da vas obavestim da je 90% pedofila povratnik u seksualnom zlostavljanju dece. Oni kada izađu iz zatvora još su poremećenije osobe i mnogo bliže mogućnosti da ponovo počine isto krivično delo nad decom. Želja je, ne kažem da je predlog zakona koji ja predlažem najbolje rešenje. Samo sam želeo da otvorim debatu u Skupštini Srbije, da kažemo - dajte da nađemo možda bolje rešenje nego što je Dušan Milisavljević predložio, dajte da nađemo rešenje da zaštitimo našu decu na ulicama. Ako nije medicinski tretman koji ja predlažem, takozvana medicinska kastracija pedofila, rešenje, dajte da nađemo rešenje. Hajde da im povećamo kazne na 40 godina, jer takve osobe ponovo čine isto krivično delo. Pogledajte unazad 20 godina, u Srbiji svi slučajevi pedofilstva su povratnici. Naš zakon je jako blag. Želim da se borim za prava deteta, a ne za ljudska prava pedofila. Pravo deteta je za mene jače, svetlije, bolje i kao lekar ga branim i u ovom domu. Želim da vam kažem da je ovo početak jedne uporne debate na ovu temu. Podrška građana postoji i potrebno je samo da vidimo, ako je to mogla da usvoji Poljska, Češka, Slovačka, ako ima dogovor i prilika.
Vreme. Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević, na osnovu člana 92. stav 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Krivičnog zakonika, koji je podneo Narodnoj skupštini 7. oktobra 2014. godine. Da li narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovana ministarka, koleginice i kolege narodni poslanici, u ovom Predlogu izmene Krivičnog zakonika predlažem da jedna diskriminacija koja postoji u Krivičnom zakonu za pacijente koji su oboleli od HIV-a se ispravi. Želim da vas obavestim da sam ovaj predlog izmene zakona radio sa Nacionalnim udruženjem osoba obolelih od HIV-a, nacionalnim udruženja pacijenata, koji su sugerisali da su oni i dalje diskriminisani kao pacijenti, kao obolele ličnosti, a dodatno se nekome potkrala greška, u nekim godinama ranije kada se pisao Krivični zakonik, i onda je taj čuveni član 250. Krivičnog zakonika posebno izvadio grupu oboljenja, tj. pacijente koji boluju od HIV-a da ih tretira posebno u članu 250, a sve ostale hronične zarazne bolesti, kao što je hepatitis B, hepatitis C i ostale hronične bolesti izdvojio u članu 249. Oni su pitali – ako smo već diskriminisani, ako još uvek postoji jedna tabu tema što se tiče obolelih od SIDA i AIDS, zašto bi morali i u Krivičnom zakoniku da budemo posebno tretirani? Moram da vam kažem da sam iskoristio priliku i sa ministrom pravde da razgovaram na ovu temu i on je spreman da se nađe neko rešenje da se pacijenti oboleli od HIV-a ne tretiraju posebno članom Krivičnog zakonika i da se time vrši diskriminacija njih i njihove bolesti. Pretpostavljam da nećemo danas staviti ovaj Predlog izmene Krivičnog zakonika na dnevni red, ali sam želeo da vam ukažem da i kroz zakon se ti pacijenti diskriminišu, da smo 1. decembra svi zajedno proslavili Međunarodni dan obolelih od HIV-a, to je bilo pre samo tri dana, a da danas, 4. decembra, ponovo pričamo o ovoj temi i nadam se da će u skorijoj budućnosti biti dobre volje da se njihova prava regulišu na zakonski način i da se u Krivičnom zakoniku sva hronična zarazna oboljenja tretiraju kroz jedan član, a ne da se oboleli od HIV-a izvlače kao posebno oboljenje koja je toliko opasno. Kao lekar ću vam reći da su hepatitis C i hepatitis B možda čak i opasniji nego sada HIV virus, tako da, dajte da sve hronično zarazne bolesti tretiramo jednim Krivičnim zakonikom, a to može i član 249. Time ću završiti i nadam se da ćemo u skorijem periodu imati šansu da zadovoljimo i ispravimo nepravdu koja je naneta osobama koje boluju od HIV-a. Hvala vam puno.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutna 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, na osnovu člana 92. stav 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložili su da se dnevni red sednice dopune tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji su podneli Narodnoj skupštini 26. septembra 2014. godine. Da li narodni poslanici žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Kao što srpska javnost zna, a i poslanici, poslanik Pavićević i ja smo 26. septembra ove godine dali Predlog zakona o izmeni Zakona o visokom obrazovanju, zato što smo obećali ministru obrazovanja da ćemo mu pomoći u tome da izraz, ali i suštini nečega što se zove „akademska čestitost“, da to bude uneto u postojeći zakon. On je na sednici gde su bile izmene zakona rekao da iz proceduralnih razloga nije u mogućnosti da to predloži, ali da se slaže sa tom idejom. Akademska čestitost bi trebalo da bude preventivno i kurativno sredstvo protiv kriminala u visokom obrazovanju, protiv kriminala koji se najviše tiče plagijata, bilo da se radi o diplomama, bilo da se radi o doktorskim titulama. Povod za to je serija plagijata koja je obeležila dolazak nove vlasti na poziciji u ovoj državi, od ministra unutrašnjih poslova preko gradonačelnika Beograda, predsednika države, predsednika nekih opština i mnogih drugih čije su diplome i čija su zvanja blago rečeno sumnjiva, a za mnoge od njih je sve to dokazano. Četvrti put predlažemo da se to uvrsti u dnevni red i ne postoji nikakav razlog, osim ako neko ne želi da bude saučesnik u tom krivičnom delu, da se odbije naš predlog. To je vrlo jednostavno, izmena četiri člana Zakona, vrlo lako razumljivo, svako može da ih pročita i shvati, samo treba da ima želju da se stane na kraj ovoj lošoj pojavi koja, naravno, nije počela ove godine, nije počela sa ovom vlašću, ali je dobila svoju najširu primenu upravo u toku ove godine na vrhovima aktuelne vlasti. Naravno da će neko reći da to nije najgora stvar koja može da nas snađe. Naravno da neko može da kaže da treba menjati zakone koji će sprečiti zloupotrebe ministra Aleksandra Vulina, koji je hteo da dva miliona evra podeli svojim partijskim članovima.
Molim vas da obrazložite Predlog zakona.
Obrazlažem Predlog zakona i pokazujem potrebu za hitnošću.
U vašem Predlogu nema te teme.
Naravno da treba uvesti i zakone koji će sprečiti predsednike Vlade da se klade okolo i po parlamentu i da onda ne odgovaraju za to što rade.
Poslaniče, vi možete samo da obrazlažete vaš Predlog zakona. Razumem vašu potrebu da širite temu, ali to nije dozvoljeno Poslovnikom. Ako želite još odredbe zakona da obrazložite, imate još vremena. Izvolite.
Predsednice, čestitam vam na tome što ste posle sat vremena uspeli da popravite sistem, ali samo ovaj sistem, elektronskim, a to kako poslanik obrazlaže zakon, a da to nije protivno zakonu, nekom drugom, ili moralu, to je moje slobodno pravo. Ne možete vi da me učite kako se to radi.
Mogu.
Možete da me učite?
Mogu, po Poslovnik.
Onda morate da steknete licencu i da ta licenca ne bude plagijat.
Imam licencu za to, imam preko 200 glasova.
A to je licenca?
Da, jeste, to je licenca u demokratiji.
E, tako se dobijaju i diplome.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i svoje ime pozdravim učenike Treće beogradske gimnazije koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale. Molim da ih pozdravite. Stavljam na glasanje predlog poslanika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 15, protiv – dva, uzdržanih nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, koji je Narodnoj skupštini podneo Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo 26. juna 2014. godine. Da li narodna poslanica želi reč? (Nije tu.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2, člana 170. i članova 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi: - zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat hitne sanacije od poplava) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji (Projekat – Prelazak sa analognog na digitalni signal) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, Predlogu zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audiovizuelnog nasleđa i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja; - zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o pravilima o sprovođenju javnog konkursa za izbor kandidata za članove Programskog saveta Javne medijske ustanove „Radio-televizija Srbije“, koji je podnela grupa od 13 narodnih poslanika, Predlogu odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka, Predlogu odluke o izboru člana Saveta guvernera Narodne banke Srbije, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Predlogu odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podnela predsednik Narodne skupštine. Da li narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – 10, uzdržanih nema, nije glasalo 15od ukupno prisutnih 182 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda i o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – dva, uzdržanih nema, nije glasalo 24od ukupno prisutnih 182 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Devete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, u celini. Molim službu Narodne skupštine da sačini prečišćeni tekst dnevnog reda sednice i dostavi ga narodnim poslanicima. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji; 2. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat hitne sanacije od poplava) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj; 3. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji (Projekat – Prelazak sa analognog na digitalni signal)) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj; 4. Predlog zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audiovizuelnog nasleđa; 5. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja; 6. Predlog odluke o pravilima o sprovođenju javnog konkursa za izbor kandidata za članove Programskog saveta Javne medijske ustanove ''Radio-televizija Srbije''; 7. Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije; 8. Predlog odluke o izboru člana Saveta guvernera Narodne banke Republike Srbije; 9. Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodim parlemantarnim institucijama; 10. Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Prelazimo na rad po utvrđenim tačkama dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju: prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Aleksandra Damnjanović, državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture i Dejan Trifunović, državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PLANIRANjU I IZGRADNjI Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, želi reč? (Da) Reč ima dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsednice, potpredsednici, poslanice i poslanici, dragi srednjoškolci, pred vama je danas Predlog izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji. To je vrlo značajan zakon za ceo reformski proces koji Vlada Srbije sprovodi već prethodnih pola godine. Vrlo značajan zbog pokušaja da kroz ovaj zakon poboljšamo uslove poslovanja, odnosno da obezbedimo da svi oni koji žele da rade i grade u Srbiji, to zaista mogu da urade na jedan pregledan, jasan, transparentan način, organizovan način, na način koji im neće oduzeti vreme i novac, jer je dosadašnja praksa, a i postojeći zakon doveo Srbiju u situaciju da se za samo građevinsku dozvolu čeka u proseku oko 240 dana. Da ne govorimo da postoje slučajevi gde su se čekale građevinske dozvole i po pet do sedam godina. Dakle, nerešeni imovinski odnosi, preplitanje nadležnosti lokalnih samouprava, raznih institucija i republičkih organa dovodili su do toga da investitori idu od jednog šaltera do drugog šaltera, od jedne institucije do druge, da samim tim gube novac, zbog toga što sve što su uradili normalno da su gubili i vreme i novac, a na kraju su Srbiju doveli u situaciju, odnosno takvi zakonski propisi su Srbiju doveli u situaciju da danas možemo da kažemo da, nažalost, imamo 1,5 milion nelegalno izgrađenih objekata, da imamo sasvim sigurno gubitak u investiranju, koji može da se meri milijardom evra zbog toga što su investitori prosto gubili i nadu i mogućnost da krenu da rade i da ulažu u Srbiju, zbog toga što su uslovi bili takvi da im prosto nisu omogućavali čak ni da dobiju građevinske dozvole. Na primer, recimo, nije bilo određenih planova u određenim lokalnim samoupravama. Dalje, ono što je posebno porazno za sve nas jeste da prethodnih godina ovakvi postojeći zakonski propisi su doveli do situacije da možemo reći da je građevinarstvo gotovo na najnižim granama, a sa druge strane je jedno od najznačajnijih resora u ovoj zemlji. Daću vam samo nekoliko podataka. Prema informacijama Republičkog zavoda za statistiku iz septembra 2014. godine prijavljena je izrada 672 stana, a 2009. i 2010. godine, ali pre svega 2009. godine taj broj je bio 19.000. Reći ću vam podatak da se u poslednje četiri godine broj građevinskih dozvola smanjio za 30%. Takođe, ukupni izvedeni radovi u građevinarstvu su 189 milijardi dinara, a da su kumulirani gubici u građevinarstvo 231 milijarda. Dakle, gubici su viši od izvedenih vrednosti, izvedenih radova za 42 milijarde. Da ne govorimo da godišnje opada ono što se zove izvedeni, odnosno ugovoreni radovi u proseku za 7% do 9%. Prema tome, jedan od ozbiljnih razloga zašto je to tako jeste upravo postojeća zakonska procedura. U toku današnje rasprave u načelu, objašnjavaću šta je po postojećoj, a šta smo tačno unutar ovog zakona pred vas danas stavili, i želimo da promenimo. Ono što mislim da je značajno, ovaj zakon treba da nam donese preglednost, jasne kriterijume, treba da donese jednu jedinstvenu proceduru, da investitor bilo to fizičko lice ili privredni subjekat, domaći ili strani, kada želi nešto da uradi, izgradi u Srbiji, dolazi na jedan šalter. Taj šalter se nalazi u svakoj lokalnoj samoupravi. Mi već krećemo sa obukom lokalnih samouprava u tom smislu, i na tom jednom šalteru od ljudi dobije informaciju, ukoliko mu je informacija potrebna, ukoliko ima već određene informacije o tome šta želi da uradi, donosi idejno rešenje i sve dalje radi nadležni organ. Nadležni organ ide od institucije do institucije u roku od 15 dana dostavlja i priprema svu dokumentaciju koja je potrebna a koju je do sada praktično radio, odnosno tražio, i dolazio do nje sam investitor. Nakon toga, potencijalni investitor priprema svoj projekat za građevinsku dozvolu i u roku od pet dana je dobija nakon izdavanja lokacijske, dakle, u zbiru, to je 28 dana. Da ne bi neko rekao kako je to uopšte moguće, i da li je uopšte moguće da se zakon realizuje, jer jedno je zakon, a jedno je, nakon toga, realnost. Svi znamo da smo imali nakon dosta situacija da se zakoni naprave, a da se vrlo često delimično ili ne potpuno primene, onda ću vam reći da uz ovaj zakon je već pripremljen jedan deo podzakonskih akata, da počinje obuka lokalnih samouprava, da je ovim zakonom takođe predviđeno potpuno drugačiji pogled na odgovornost. Prvo, jačanje inspekcijskih službi, o tome možemo da razgovaramo jer imam utisak da su u prethodnom periodu inspekcijske službe namerno urušene, jer danas u Srbiji radi samo sedam inspektora u građevinarstvu, sedam građevinskih inspektora postoji, republičkih, za celu teritoriju Srbije, što je, morate priznati, prosto neverovatno. Dakle, jačanje inspekcijske službe i pre svega preuzimanje odgovornosti onih subjekata koji ne budu uradili ono što je po zakonu. To znači, da će biti podnošene prekršajne prijave protiv službenih lica, odnosno službenika, na šalterima, ukoliko ne budu radili svoj posao, kao i prekršajne prijave protiv onih ustanova, institucija ili javnih preduzeća koje ne budu izdale potvrde koje moraju da daju. Takođe, ovim zakonom smo, čini mi se, napravili jedan iskorak, a to je da postoji rani javni uvid u planove, što mislim da je veoma značajno, jer na samom početku možemo da vidimo sve sugestije i sve primedbe i da na samom početku napravimo bolje planove. I šta je cilj? I zašto ovaj zakon, pored naravno, preglednosti jasnih kriterijuma? Nama treba ovaj zakon kao sistemski, kao zakon koji treba da nam omogući da otvorimo prostor da se u Srbiji zaista gradi i da ne pričamo više o tome da administracija i birokratija koči investicije. Nadam se i očekujem jednu otvorenu raspravu. Mi smo ovde da zakon, ako možemo, poboljšamo. Ono što takođe želim da znate, to je da je ovaj zakon, rekla bih možda najduže bio u javnoj raspravi u odnosu na sve druge javne zakone, od jula meseca ovaj zakon je u javnoj raspravi. Po celoj Srbiji su održane javne rasprave. Ovaj zakon je predstavljen u jednom od svojih nacrta i poslanicima resornog odbora u parlamentu. Rekla bih da je bilo zaista dovoljno prostora i vremena i sve sugestije koje su postojale, mi smo zaista sve sugestije ili većinu sugestija uvrstili u ovaj zakon. Naravno da smo se trudili da idemo u korak sa svim standardima i svim direktivama koje nas očekuju, koje moramo da pratimo, koje moramo da poštujemo. Takođe, smo razgovarati zaista sa svima, od Privredne komore, Inženjerske komore, od Američke privredne komore, od svih predstavnika i NALED-a, dakle, svih relevantnih, naravno forma stranih investitora, dakle, svih relevantnih subjekata koji su mogli da kažu svoje iskustvo isvoje mišljenje i kako da ovaj zakon učinimo što boljim. Naravno da ne mislim da je ovaj zakon idealan. Ono što će se sasvim sigurno izroditi u narednom periodu, biće analiza efekta buduće konverzije, i mi ćemo imati poseban zakona za konverziju sledeće godine. Postoji interes iz struke koja traži da se ovaj zakon u jednom periodu, posle već primene, da se ovaj zakon već nekako podeli praktično u dva ili tri zakona resorno, u smislu da postoji zakon o građevinarstvu, zakon samo o dozvoli i zakon o konverziji. O tome ćemo sa strukom pričati, jer mislim da je struka ta koja treba da nam da bazu za sve na dalje. Plan Vlade Srbije jeste da sledeće godine, do kraja naredne godine, Srbija ima elektronsku građevinsku dozvolu. Dakle, ako to mogu neke druge države, ne postoji nijedan razlog da to nema Srbija i da u tom smislu ne napravimo još ambijent za investitore. Hvala vam i želim vam uspešnu današnju raspravu.
Zahvaljujem. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Prvi se za reč prijavio Zoltan Pek. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovana potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Zakon o planiranju i izgradnji i pokušaću da iznesem stavove poslanika SVM u vezi ovog zakona. Kao što smo čuli od ministarke da je održana duga javna rasprava o ovoj temi. U svim našim velegradovima naše zemlje je održano, održano je i u Subotici. Tako da mogu da kažem da nisu samo subotičani bili na toj raspravi nego celi severno-bačvanski okrug, znači, gradovi ili predstavnici gradova Kikinde, Sombora, Kanjiže, Srbobrana i da ne nabrajam dalje. Mi kao SVM smo održali jedan okrugli sto u vezi ove teme ili ovog zakona gde smo pitali stručnjake iz ove oblasti građevinarstva, ali nisu samo građevinci u pitanju, znači građevinski inženjeri nego i pravnici, i urbanisti, i projektanti iz projektantskih kuća, saslušali smo njihovo mišljenje i njihove sugestije. Što se tiče mišljenja da imamo dva velika problema u sadašnjem zakonu, a to su dužina čekanja na građevinske dozvole, kao što je ministarka rekla, a drugi je dosta velika visina naknade za uređivanje gradsko-građevinskog zemljišta. Pored toga je bilo dosta pitanja i o temi konverzija, ali kao što smo čuli ova tema će biti odrađena po posebnom zakonu. Kao što smo čuli od ministarke, nažalost, u našoj zemlji dužina čekanja na građevinsku dozvolu je oko 240 dana. To mogu i sam da potvrdim, jer momentalno ja u svojoj okolini adaptiram porodičnu kuću i hteo sam da uvedem ili da se priključim na vodovod tamo u Senti, u mom gradu, to je oko 25 metara dužine ovog vodovoda. Pošto imamo mikro-sisteme, prešao bih na gradski sistem. Za to da iskopam vodovod i dapriključim kuću na gradski vodovod mi je trebalo oko sto ili 115 dana. Znači, pisao sam molbe za javna preduzeća, četiri javna preduzeća, da bi dobio tzv. podzemni katastar vodova i njihovih vodova u toj ulici. Onda kada sam dobio sve ove dokaze onda sam morao ići kod opštine sa molbom da mi daju da iskopam zelenu površinu. Tek nakon toga kod javnog preduzeća da mi odrade ili da odrede trasu. To je trajalo oko 115 dana. Hoću da vam kažem da sam radio u jednoj najvećoj banci u Senti, bio direktor, pored toga i predsednik opštine, znači, svakoga poznajem, svakog direktora javnog preduzeća i administrativne radnike, ali oni su po zakonu odradili posao. Znači, ništa nije rađeno bez zakonito, ali je 115 dana trajalo. Hoću da kažem da kada sam čuo da ćemo imati novi zakon o izgradnji, rekao sam – hvala Bogu, jer ako bi došao neki investitor tamo kod nas u investicioni park, koliko bi mu trebalo vremena da dobije sve svoje dozvole da bi započeo rad. Zato smo mi, nažalost zbog ovih situacija na ovom sramnom 186 mestu od ukupno 189 mestu na javnoj listi globalnih ekonomija Svetske banke u pogledu na dužinu čekanja na izdavanje građevinske dozvole. Mi se iskreno nadamo da će ovaj zakon doneti poboljšanje u ovoj temi, pošto je ministarka rekla da ćemo od sad ukupno 28 dana čekati na građevinske dozvole. U ovom zakonu je predviđeno da lokacijske uslove dobijaju investitori, ili ko hoće da gradi, za 20 dana, građevinsku dozvolu za pet dana, a upotrebnu dozvolu za pet dana. Ovde su navedeni rokovi i oni se odnose na vreme koje je potrebno da organ, znači organ lokalne samouprave, po zahtevu stranke izda ove potrebne akte, od lokacijskih uslova do upotrebne dozvole. U ovom zakonu, kao što znamo, ili zakonu koji je u primeni, upis prava svojine je odrađen za oko 45 dana, možda i više. Znači, po zakonu je 45 dana, ali po ovom novom zakonu vreme se skraćuje na 15 dana, što je pozitivno. Ako tako gledamo, od 240 dana, kako ćemo stići do 28 dana? Možda to izgleda kao neki san, ali mislim da mi treba da sanjamo i da odradimo ove snove, što pre, tim bolje. Jer, ako ćemo odraditi 28 dana, onda ćemo biti ispred Makedonije, u kojoj mislim da 30 dana treba da se izda dozvola, a kod njih je uvedena elektronska građevinska dozvola, kao što je ministarka rekla da će i kod nas biti za godinu ili nekoliko dana. Poslanici SVM će glasati za ovaj zakon, jer mislimo da ćemo sa ovim zakonom ovaj problem rešiti što pre, da dobijaju i investitori i oni koji hoće da grade građevinsku dozvolu. To je jedan od bitnih razloga što ćemo glasati za ovaj zakon. Mislimo da je podzakonsko rešenje dobro, što ovaj zakon predviđa tzv. objedinjenu proceduru za postupak izdavanja svih potrebnih akata u procesu izgradnje. Nažalost, kao što sam rekao po mom primeru, a da ove akte koje smo tražili, ili koje traže investitori od javnih preduzeća, to je dosta odugovlačilo vreme i dosta ih je ovo koštalo. Kao što sam rekao, veći problem je naknada za uređenje građevinskog zemljišta. Mislim da nije ni naknada ovo, već nekiposeban porez za investitora, jer ako hoće neko da gradi, mora da plaća naknadu i to vam je dosta velika suma novca. Nažalost, u dosadašnjoj praksi nije bilo nikakvog ograničenja za visinu ove naknade i onda je u ovom zakonu predviđeno da se ograniči ovaj iznos naknade i to na 10% prosečne cene kvadratnog metra novogradnje, u jedinici lokalne samouprave. Ovako smanjujemo visinu naknade, ali smanjujemo i raspon između najniže i najviše cene po kvadratnom metru, a to je do sada bilo jedan prema 40, ako je istina, a onda ćemo ovde smanjiti na jedn prema šest. Znači, naknada se mora i dalje plaćati, ali ima i izuzetaka. Naknadu ne treba da plaćaju oni koji grade objekte infrastrukture, proizvodne objekte i objekte za skladišta. Ovo će sigurnopozitivno uticati na građevinu cele naše zemlje, ali će i smanjiti prihode lokalnih samouprava. Moramo nešto dati, da bi nešto mogli i uzeti. Mislim da je to jedna realna cena naknade. Isto će uticati na prihod lokalne samouprave, ali nama je važnije da podstičemo građevinu, jer pala je na nisku granu. Ima još nekoliko pozitivnih primera u ovom zakonu, što mislimo da je dobro, a to je da se nastavlja dalje unapređenje načina energetske efikasnosti u zgradarstvu, jer osnivanjem budžetskog fonda za energetsku efikasnost ostvarujemo mogućnost da građani koji imaju energetski neefikasne zgrade, one koje su građene pre 20 ili 30 godina, građani kao investitori mogu da pod povoljnim uslovima, da izvrše energetsku sanaciju svojih objekata. Mislim da je to pozitivna stvar i trebalo bi svako da iskoristi ovu priliku, ako će to biti stvarno u pitanju. Pored toga, mislimo da je još pozitivno da unapređivanje odredbi o tehničkim standardima za pristupačnost zgrade, javne i poslovne namene, omogućeno je svim korisnicima, a ovde bih istakao, naročito osobama sa invaliditetom, deca i starije osobe, nesmetan pristup kretanja i boravak u tim objektima. Kao što smo rekli, ovaj zakon će nam doneti puno pozitivnih stvari u ubrzavanju procedure i izdavanja dozvola za građenje, a naročito da smanjimo i naknadu ili taksu za građevinsko zemljište. Sa ovim zakonom ćemo unaprediti privredni ambijent da bi novi investitori došli u našu zemlju i da bi gradili, kao što ćemo povećati i učešće građevinarstva u BDP. Znači, do sada je to bilo tako da smo lako doneli zakon, ali nažalost, nismo ga primenili u praksi. Mi se nadamo, kao što je gospođa ministar rekla da imamo već pripremljene podzakonske akte i da će inspektori uraditi svoj posao, da će ovaj zakon zaživeti i građevinarstvo će doći na ono mesto koje pripada u društvu. Što se tiče toga da ćemo novi zakon o konverziji odraditi i zbog ovih svih pozitivnih stvari će glasati poslanici SVM za ovaj dotični zakon.
Reč ima Nada Lazić.
Poštovana predsednice, poštovana ministarko sa kolegama, za početak prosto kao malu digresiju, naime, da sam neozbiljna osoba, sada bih predložila predsednici da pritisne zvono i da većina u ovoj sali izglasa odmah ovaj zakon i da izbegnemo privid o tome da se uvažava ovaj dom i mi kao poslanici. Naime, zašto to kažem? Ovaj dokument smo dobili pre ravno 48 časova, da pročitamo, da damo primedbe, on ima 270 strana obimnog teksta koji je sa puno izmena, prekrajanja, a neki članovi su potpuno izmenjeni, neki prekomponovani i to zahteva jedan detaljniji i stručan pregled, a za to prosto nismo imali vremena. To je prva i osnovna primedba, ali šta je tu je, jer ja kao jedna normalna osoba neću predložiti, niti bi bilo po Poslovniku. Udruženje građevinskih inženjera, naišla sam na njihovo mišljenje, kaže da u poslednjih 25 godina svaki ministar građevine je donosio svoj zakon o planiranju i izgradnji i on je po pravilu kažu bio gori od prethodnog. Da li će i ovaj imati takvu stublinu, to će praksa pokazati i takođe je bilo primedbi, kaže – s obzirom da su napravljene velike izmene u osnovnom zakonu, postavlja se pitanje zašto se nije pristupilo izradi novog zakona i vrlo je interesantan odgovor, odnosno obrazloženje koje stoji uz ovaj tekst zakona. Kaže – razlog zašto se nije pristupilo izradi novog zakona je to što bi procedure bile usporene dok državni organi sagledaju sva nova rešenja iz zakona, što bi značilo da i nije važno šta drugi resori imaju da kažu o ovom zakonu i šta bi imali kao primedbe ili neke svoje stavove, jer se jako žurilo da se ovaj zakon donese. Želim samo da se osvrnem na, da komentarišem praktično, ovaj predlog zakona iz ugla, razlog je za njegovo donošenje, uticaja na životnu sredinu. U ovom se dokumentu, odnosno obrazloženju kaže da je jasno definisan odnos prema drugim zakonima, pa da sada ne ređam koji se sve zakoni spominju od Zakona o javnoj svojini, o privatizaciji, o državnom premeru, katastru, itd, ne spominje se nažalost Zakon o zaštiti životne sredine, ne navodi se, koji definiše korišćenje prostora u članu 19, gde kaže da razvojnim prostornim planom utvrđuju se zone izgradnje na određenim lokacijama, zavisno od kapaciteta životne sredine i stepena opterećenja, kao i ciljeva izgradnje unutar određenih delova na tim lokacijama. Znači, bitan aspekt zaštite životne sredine kada je u pitanju prostor i ono kakva se delatnost na tom prostoru sprovodi. Takođe, treba napomenuti da je procena uticaja na životnu sredinu sastavni deo tehničke dokumentacije bez koje se praktično ne može pristupiti izvođenju projekta i vrši se u skladu sa postupkom propisanim posebnim zakonom. S obzirom na brzinu donošenja, tako da kažem, brzinu dobijanja svih papira, pitanje je kako će se sprovoditi u skladu sa onim što je definisano kada su u pitanju posebni zakoni iz oblasti zaštite životne sredine. Onda se u obrazloženju za donošenje ovog zakona kaže – problem za pravnu praksu, odnosno primenu zakona i činjenica da neki važeći posebni zakoni značajno komplikuju izdavanje građevinskih dozvola, to smo ovde imali priliku da čujemo kao primere, predlagač smatra da ukoliko se u najkraćem roku ne pristupi izmenama ovih zakona, sistem koji se uspostavlja ovim zakonom može biti ugrožen i da bi se to prevazišlo, odnosno taj problem, do izmene posebnih zakona i njihovog usklađivanja sa odredbama ovog zakona, predlagač je u prelaznim odredbama propisao da se odredbe drugih zakona neće primenjivati u postupcima propisanim ovim zakonom, ako su u suprotnostisa odredbama ovog zakona. Ono što ja postavljam kao pitanje i kako ja tumačim ovakav pristup, ovo može da znači ako se zbog interesa investitora proceni da su uslovi zakona iz oblasti zaštite životne sredine prepreka za njegov dolazak, oni se neće primenjivati dok se ne promene tako da mu odgovaraju ili tome slično. Napomenuću da postoji čitava lista propisa koji se primenjuju u oblasti zaštite životne sredine i njih čini negde preko sto dokumenata, otprilike 50 strateških i 55 zakona. Mnoge stvari su kroz te strateške dokumente definisane, definisana je potreba poštovanja održivog razvoja, potreba poštovanja zaštite životne sredine, zaštita i eksploatacija resursa, itd. Bojim se da će se ponoviti praksa da se aspekt zaštite životne sredine stavlja u drugi plan, a nažalost, svedoci smo kada se donose strategije ili kada usvajamomeđunarodne konvencije i da pokažemo pred Evropom kako smo ekološki svesni, kako brinemo o zaštiti životne sredine, vrlo lako to prihvatamo i obećavamo, a u praksi nažalost imamo vrlo loše primere. Navešću samo član 209. Zakona o zaštiti životne sredine u kome su definisana 11 načela zaštite. Jedno od tih načela je načelo odgovornosti za štetu po životnu sredinu, članom 105. je definisano, u kome se kaže da je zagađivač dužan da pruži finansijske ili druge vrste garancija za obezbeđivanje plaćanja naknade troškova za štetu nanetu životnoj sredini i prostoru u toku i posle obavljanja aktivnosti. Imamo nažalost primera da se tako nešto nije poštovalo, kao što je recimo rudnik „Stolice“ i mnogi drugi primeri. Iz svega ovoga, odnosno onoga koliko sam ja mogla da vidim i da sagledam ovaj zakon, izbija i ovde je to i naglašeno, da se zadovolje želje, odnosno investitori, jer su nam, činjenica je, oni neophodni. Međutim, moguće je posledice takvog pristupa biće da će se graditi industrijski objekti koji će uvesti prljave tehnologije, te mogućnosti postoje, da će se zanemariti zaštita životne sredine i da će nažalost zagađenje ostati nama bez obzira koliko se investitor zadrži kod nas. Nažalost, imamo i primere da stari industrijski objekti i dalje stoje kao piramide u kojima je praktično sahranjeno staro zagađenje sa kojim ćemo se kad tad morati pozabaviti. Navešću primer, u svetlu takvog razmišljanja, odnosno takvog pristupa, kakve ćemo uslove dati investitoru iz Nemačke koji se ovih dana pominje u medijima, koji želi da otvori najveću farmu svinja na Balkanu od 1,5 milion svinja, kaže se u tom tekstu koji smo imali prilike da vidimo, tj. šta će raditi sa stajnjakom i da li će se na njega primeniti propisi iz oblasti zaštite životne sredine onakvi kakvi se primenjuju u njegovoj domicijalnoj zemlji, odnosno u Nemačkoj gde mora da poštuje nitratnu direktivu? Mi nažalost još uvek nismo usvojili ovaj dokument, ali nam to predstoji u procesu pridruživanja, a to je zagađenje životne sredine sa farmi i klanica, odnosno opterećenje azotom, vrlo bitna i vrlo zahtevna direktiva, da li će se u ovom slučaju jer se radi o ogromnom kapacitetu primenjivati taj propis i vidi se opet sve iz medija da taj gospodin traži prostor gde će postaviti tu farmu. Mogu samo da pretpostavim da će ona biti instalirana negde u Vojvodini. Drugi primer, investitor iz Turske koji u Šapcu želi da proizvede pelete, drvene pragove za pruge i palete, jer kaže da time želi da proširi poslovanje u Rumuniji gde prema nekim snimcima ekologa su Karpati dobrim delom isečeni, kaže u Srbiji su pronašli sirovinu, a Šabac ima odličan položaj u odnosu na šume u Bosni, Vojvodini i Hrvatskoj. Na pomen Vojvodine i šuma, o tome kako Vojvodina ima šume, meni je odmah loše zato što Vojvodina nema šuma ni za potpalu, jer ima pošumljenost najmanju u Evropi, ima 6% pod šumama, a evropski minimum je 14% i gde je u svemu ovome ekološki pristup? Šta je sa investitorima koji već posluju u Srbiji, kao što je slučaj, najnoviji primer „Energozelene“ u Inđiji, gde je investitor uložio 21 milion evra i sada čujemo da hoće ode, normalno, sve informacije iz medija i ne ulazim u detalje, šta je u takvom slučaju, odnosno sa takvim investitorima? Naime, ovo su sve primeri koji potvrđuju da je neophodno da postoji međuministarsko telo na nivou Vlade koje bi usklađivalo planove ekonomskog razvoja sa ekološkim ograničenjima i konfliktima. To je nešto što je zahtevna praksa u svim drugim zemljama, ne samo kod nas i u svim zemljama koje su u procesu pridruživanja ili one koje su već članice. Takođe, želim da se osvrnem na pitanje naknada. Naime, naknada za uređivanje zemljišta za koje se u obrazloženju kaže da je već duže vremena označena kao nepotreban, čak štetan na namerne investitore, tek jednim delom predstavlja ono što je nominalno trošak za infrastrukturu, a drugim jednokratnu naplatu kapitalizovane rente, odnosno cene zemljišta. Kaže se da je pre početka krize gotovo 50% bila veća naknada. Činjenica je da lokalne samouprave imaju problem sa finansiranjem komunalnog opremanja zato što jedan od prihoda koji imaju bila je i ova naknada. Da li je ona ispravno korišćena ili ne, to je neka druga priča, ali je činjenica da komunalna infrastruktura, kao što je opremanje vodom, kanalizacija, putevi i svi ostali detalji i tretman otpadnih voda je jedan od preduslova za dolazak ozbiljnih investitora. Ovde je sada pitanje šta bi trebalo da ide prvo, a šta bi trebalo da ide drugo. Nažalost, ovde se i u obrazloženju kaže da će ostati jedna količina novca koja će ostati lokalnim samoupravama, ali se kaže u obrazloženju da će lokalne samouprave, to se većsada zna unapred, imati gubitke i da treba imati u vidu da će pospešivanje ekonomske aktivnosti, smanjenje nelegalne gradnje zahvaljujući reformi postupka izdavanja dozvola na srednji rok, značajno povećati prihode opština. Drugim rečima, opštine treba da budu zadovoljne što će im sada biti manje da bi im u budućnosti bilo više. Ne znam samo od kojih će sredstava ulagati i graditi infrastrukturu kako bi dovele ozbiljne investitore, pa onda imali jednu pokretačku snagu za razvoj svojih lokalnih sredina? Naime, ovaj pristup promene zakona, da bi se zadovoljio ekonomski aspekt, odnosno da bi se doveli investitori, mogu da razumem, ali ne mogu da razumem po svaku cenu, jer mogu da naprave više štete, bojim se, nego koristi. Poslanička grupa Lige socijaldemokrata Vojvodine dala je amandmane kako bi poboljšala predlog ovog teksta koliko je to moguće, a u danu za glasanje glasaćemo u zavisnosti od toga da li će naši amandmani biti usvojeni. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala lepo. Ne bih rekla da je ovaj zakon po hitnom postupku i da je na taj način stavljeno u parlament. Kao što sam rekla, ovo je jedini zakon koji je od jula meseca u javnoj raspravi i toliko je važan i toliko je sistemski da verujem da ste i te kako kao poslanica bili i upoznati sa tim, jer pretpostavljam da, u odnosu na ovu diskusiju koju sada dajete, to vas zanima. Reći ću vam da, kada ste pominuli Udruženje građevinskih inženjera, mi smo sa svima razgovarali i svi su dostavili svoja mišljenja. Ako već govorite to što je Udruženje građevinskih inženjera napisalo na svom sajtu, onda morate da govorite od početka do kraja. Dakle, oni ne kritikuju ovaj predlog zakona. Oni kritikuju neke od prethodnih ministara, a ja mogu da ih i imenujem, poput Dulića i Dulićevog zakona. Jedan od osnovnih razloga uništavanja građevinarstva upravo je taj zakon, kad već pričate o tom udruženju. Mi smo razgovarali sa Privrednom komorom Srbije, sa Udruženjem arhitekata, sa Udruženjem građevinskih inženjera, sa Inženjerskom komorom, sa Društvom arhitekata, sa privrednim komorama iz okruženja, sa Savetom stranih investitora, sa svim javnim kompanijama, znači, sa svim javnim preduzećima, sa lokalnim samoupravama i sa predstavnicima ambasada. Međutim, ono što niste rekli, što mislim da je još značajnije i nije u redu zbog toga što predstavlja neku vrstu obmane, kad govorite, jeste priča o životnoj sredini. Dakle, ako ste već čitali član zakona i ako ste ga pročitali, onda ste, po meni, trebali da ga pročitate celog, zato kada govorimo o drugim sektorskim zakonima, da, primenjivaće se dok ne bude izmenio ovaj zakon, izuzev u dve situacije, a to je u zaštiti životne sredine i u zaštiti od požara. Taj član koji ste pročitali, a niste pročitali poslednji deo tog člana, deo rečenice niste pročitali, je vrlo važan, jer na tome bazirate i temeljite celu vašu diskusiju, a on glasi: „Odredbe drugih zakona kojima se na drugačiji način uređuju pitanja koja su predmet uređivanja ovog zakona neće se primenjivati, osim zakona i propisa kojima se uređuje zaštita životne sredine.“ Dakle, niste u pravu kada kažete da je to tako, da niko neće voditi računa o životnoj sredini i da ćemo pošto poto uzeti investitore i da ćemo pustiti da se takve stvari dese u životnoj sredini, dajući čak i određene primere. Vi znate da je strateška procena uticaja deo planskih dokumenata, da ne može da se radi bez toga i da dodatno da mora da se uradi strategija, odnosno studija procene uticaja. Kad ste pominjali potencijalnog investitora, a vezano za farmu, moraće da ima oba ova dokumenta. Ako tim dokumentima bude zadovoljio po zakonu sve što treba, onda će moći i da se gradi, odnosno da postoje takve vrste investicija. Druga stvar koju ste pominjali jesu naknade, odnosno sada je to doprinos. Naknada je bila parafiskalni namet. Činjenica je da su lokalne samouprave imale neobične te odnose i da su zaista preko naknade pokušavale da imaju dodatni izvor finansiranja. Ukoliko dozvolite i ukoliko pustite da investitori postoje u vašoj lokalnoj samoupravi i da oni što brže dobiju dozvolu i da grade, to znači da ćete zaposliti nove ljude, to znači da će vaš prihod, odnosno vaša opština dobijati dodatne prihode. To znači da ćete se brže razvijati. Prema tome, nije to bez veze što je smanjeno u smislu da neće biti naknade, nego će biti doprinos i što je tačno određeno da lokalna samouprava bude ta koja će odrediti onih šest zona i takođe ono što će se odrediti, a to je maksimalan iznos takve vrste doprinosa, upravo da bismo pomogli da se kapital brže okreće, da tako kažem, odnosno da što više investitora bude u lokalnoj samoupravi. To je bio razlog i nadam se da sada to razumete. Što se tiče braunfild investicija, ovaj zakon upravo to dozvoljava. Dakle, ovim zakonom je to omogućeno. Amandmane ćemo pogledati. Sve što može da pomogne zakonu mi ćemo prihvatiti. Naravno, odnosi se na sve poslanike. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospođo ministarka. Reč ima narodna poslanica Branka Bošnjak. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, uvažena gospođo ministarka, vaši članovi kabineta i ministarstva, poštovane koleginice i kolege, ja bih na početku, a pre analize zakona, možda je sada malo nezgodno pošto ću morati nešto da kažem što je upravo ministarka izgovorila, želela da pohvalim i pomenem neke procedure koje su prethodile ovom zakonu. Zaista smo svedoci brojnih javnih rasprava, okruglih stolova, prezentacija. Takođe, izuzetno korisna je bila prezentacija jednog od nacrta ovog zakona pred narodnim poslanicima na resornom odboru. Mislim da je konsultovan što nevladin sektor, što međunarodno udruženje investitora u zemlji i mislim da je sigurno to i uticalo i rezultiralo kvalitetom ovog zakona. S druge strane, materijal koji smo dobili uz ovaj zakon je neuobičajeno obiman. On obiluje statistikom, analizom privrednog, ekonomskog ambijenta, poslovnog ambijenta zemlje. Tumačenje je izuzetno složeno, kompleksno. Svaki član zakona je obrazložen. Dati su i razlozi predlaganja pojedinih članova zakona i mislim da je to jedna prilično dobra praksa i voleli bismo da dobijamo takve zakone i od ostalih ministara. Sam zakon je ambiciozan. Promene su korenite, mogu slobodno da kažem i revolucionarne. Zakon neće nikog ostaviti indiferentnim. On će verovatno naići na šire odobravanje. Mislim da će imati sigurno i svojih oponenata. Što se mene tiče, kao arhitekta, očekujem dobre rezultate u primeni ovog zakona. Najvažnije je šta očekuju građani od ovog zakona. Građani očekuju jednostavne procedure za dobijanje dozvola za svoje gradnje, adaptacije i dogradnje kada grade za sebe, žele zaštitu od prevara investitora koji ne plate zemljište, pa onda ne mogu svoje zemljište da knjiže. Građani žele elektronsku upravu radi dostupnosti informacija i žele, što je najvažnije, nekorumpiranu upravu. Šta očekuju investitori od ovog zakona? Investitori očekuju kraći rok za dozvole, očekuju jedinstven šalter, elektronsku upravu i očekuju nekorumpiranu upravu. Šta očekuje država od ovog zakona? Država očekuje nove investitore, revitalizaciju građevinarstva i razvoj vezanih privrednih grana. Država očekuje više reda i odgovornosti u upravi. Mi smo dobili jedan hrabar zakon koji se uhvatio u koštac sa brojnim problemima i zakon koji će odgovoriti na većinu od ovih postavljenih zadataka. Šta novo donosi ovaj zakon? Ovaj zakon donosi novine kao što su objedinjena procedura, jedinstven šalter, elektronsku razmenu podataka, kratke rokove, donosi transparentnost procedure i, što je meni možda najvažnije, jednu hijerarhiju odgovornosti. Šta znači objedinjena procedura? Definisanje objedinjene procedure je zapravo kroz član zakona koji kaže: nadležni organ je dužan da po službenoj dužnosti i u ime i za račun investitora pribavi sve akte, uslove i druga dokumenta koje izdaju imaoci javnih ovlašćenja, a uslovi su za sprovođenje objedinjene procedure. Šta znači ovo u praksi? Trenutno jako dug put do upotrebne dozvole i useljenja. Krećemo sa lokacijskim uslovima, uslovima komunalnih službi, a znamo da ih nekad ima i preko 20, građevinska dozvola, prijava radova i upotrebna dozvola. Novim zakonom predviđa se jedan šalter. Na tom šalteru i građani i investitori podnose zahteve po svim procedurama, a nadležni organ po službenoj dužnosti pribavlja sve uslove i podatke od javnih i komunalnih preduzeća. Šta to dalje za posledicu ima? Ukida se nedostojanstveno čekanje po redovima, smanjuje se mogućnost korupcije pojedinca, a koordinaciju postupaka radi nadležni organ. Zakon, takođe, uvodi elektronsku razmenu podataka, što za pozitivno ima jedan savremeni, efikasan način rada uprave. Ono što su problemi, meni se čini, to je što je ta dokumentacija zbog različitih programskih jezika, formata, prevelika. Mislim da je problem, takođe, što nije završena digitalizacija katastra. Planovi su, nažalost, važeći, a delimično u analognom formatu, što ih pretvara u neke PDF formate i ovo sve za posledicu će imati potrebu potpuno novog tehnološkog, tehničkog opremanja lokalne uprave. Šta znače kratki rokovi? Zakon definiše skraćenje procedure na sledeći način. Nadležni organ u roku od pet dana dostavlja zahtev za izdavanje pojedinačnih uslova i imaocima javnih ovlašćenja, naravno, to su komunalna preduzeća, javna preduzeća, odgovarajuće službe. Imaoci javnih ovlašćenja izdaju uslove u roku od 15 dana, u nekim posebnim slučajevima 30 dana. U protivnom, ovo je isto vrlo važno, nadležni organ zastaje sa postupkom, nije dobro što zastaje, ali je dobro što obaveštava investitora i podnosi zahtev za pokretanje prekršajnog postupka. Znači, postoji sankcionisanje dela uprave i nesavesnosti. Ovo znači da kada organ lokalne uprave uputi zahtev za izdavanje, komunalne službe imaju rok 15 dana da dostave te uslove. Nakon toga, nadležni organ izdaje lokacijske uslove u roku od pet dana od dana pribavljanja svih tih prispelih uslova. Građevinsku dozvolu izdaje u roku od pet dana od dana podnošenja zahteva za dozvolu, potvrđuje prijavu radova odmah bez odlaganja i upotrebnu dozvolu izdaje takođe u roku od pet dana od podnošenja zahteva. Ovde zahtev sankcioniše kašnjenje. Meni se samo čini da bi možda trebalo malo da sankcioniše i netačnost izdatih podataka. U praksi smo sretali i sada, kada nismo imali pritisak, kazne od neizvršene vremenske obaveze, imali smo greške u izdavanju podataka. Kada pritisnemo nekoga kratkim vremenom da bi izvršio obavezu izdavanja u kratkom i određenom roku, može ili nedostajući podatak da negde zaboravi, da dobijemo zapravo nekvalitetnu dokumentaciju. Šta novo, takođe, donosi ovaj zakon? To je transparentnost procedure, znači, kroz digitalizaciju, kroz elektronsko vođenje svih procedura i javno–dostupne baze podataka. Vrlo je bitno da jedan primerak građevinske dozvole automatski se daje i nadležnom inspektoru, građevinskom inspektoru, što čini ovaj postupak još dodatno transparentnijim. Što se mene tiče, postoji problem opterećenosti Agencije za privredne registre, koja sada dobija u nadležnost da vodi centralni registar. Ta agencija, potpuno mi je jasno zašto se tu locira taj postupak, jer to je zapravo jedina agencija u državi koja može da prati ovu proceduru. Ona je izuzetno dobro organizovana. Ona trenutno vodi 20 registara. Ovo će biti 21. U tom smislu, ovo kažem samo ne bi li vodili računa kako da poboljšamo njihov rad. Njih je potrebno dodatno tehnološki opremiti, jer imam utisak da će tehnika koja treba da podržava ovu proceduru biti ravna NASA tehnici. Takođe, mislim da je potrebno dodatno kadrovski ih opremiti. Zakon uspostavlja, po meni, možda najvažniji segment, a to je hijerarhija odgovornosti. Registrator centralne evidencije, a nalazi se u Agenciji za privredne registre, direktno odgovara ministru i Vladi. Registrator objedinjene procedure na nivou lokalne uprave odgovara rukovodiocu nadležne uprave. Registrator je dužan da podnese prekršajnu prijavu protiv odgovornih lica ako tokom sprovođenja objedinjene procedure ne postupe u skladu sa ovim zakonom. Vrlo precizna hijerarhija odgovornosti. Ono što je možda diskutabilno i što bih ja možda volela da je drugačije, to su ovlašćenja nadležnog organa. Pod obimom ovlašćenja ne mislim da ih imaju previše. Naprotiv, mislim da imaju premalo. Zakon kaže – tokom sprovođenja objedinjene procedure nadležni organ isključivo vrši proveru ispunjenosti formalnih uslova za izgradnju i ne upušta se u procenu tehničke dokumentacije. To dalje znači da nadležni organ vrši kontrolu forme, formalnih uslova, ali ne vrši kontrolu tehničke ispravnosti. Sva odgovornost je, po zakonu, na odgovornom licenciranom projektantu, na inženjeru koji vrši tehničku kontrolu i na investitoru. Njihova odgovornost apsolutno se ne dovodi u pitanje, ona nije sporna, ona po važećem zakonu postoji i ne dovodim to u pitanje. Mislim da je radi zaštite javnog interesa određeni stepen kontrole tehničke ispravnosti dokumentacije neophodan, podvlačim, prevashodno radi zaštite javnih interesa. Nekada, nešto što je tehnički i ispravno ugrožava nečiji javni interes, komšije, suseda i da ne nabrajam pojedinačne probleme. Skraćena procedura po kojoj nadležni organ ne vrši tehničku kontrolu, već samo ispravnost tehničkih uslova, je praksa u državama mnogo razvijenije profesionalne i lične odgovornosti. Mislim da može biti po ovakvoj formulaciji ili zloupotreba ili možda grešaka iz neznanja, što je podjednako štetno. Svedoci smo hiperprodukcije diploma, ne u nekom negativnom smislu. Mislim da diploma ima puno, ali se malo gradi i ti diplomirani inženjeri imaju relativno malo iskustvo i može doći do ozbiljnih grešaka iz tog neiskustva. Ne mora da uvek bude po sredi neka zla namera, korupcija. Moja sledeća dilema i pitanje je zašto je iz zakona izbrisan obavezan sadržaj urbanističkih projekata? Ja sam to pitanje danas i na resornom odboru postavila državnoj sekretarki. Dobila sam odgovor. Imali smo u prethodnom nacrtu zakona varijantu da su i ostali urbanistički planovi bili bez taksativno navedenog obima. Vidim da je to vraćeno sa nekim dopunama, što mislim da je izuzetno dobro, takođe. Obzirom da sam bila član planske komisije, kako beogradske, tako i u unutrašnjosti, znam da su standardi potpuno različiti. Mislim da je uvek mnogo bolje kada se procedura propiše, procedura u ovom slučaju obim dokumentacije, kada se propišu kroz zakon, nego kada se ostavi podzakonskom aktu. Naravno, i on je obavezujući, nema nikakve dileme, ali ovo je moje iskustvo. Ovaj zakon ojačava instituciju arhitektonskih konkursa, što zaista kao arhitekta želim posebno da pohvalim. Ti konkursi, opet kažem, najviše volim i najviše nam nedostaju međunarodni arhitektonski konkursi. Oni afirmišu autorsku arhitekturu, što mislim da Beogradu nedostaje. Oni afirmišu Srbiju kao zemlju koja se gradi. Međunarodni arhitektonski konkursi, pogotovo za atraktivne objekte i atraktivne lokacije, dovode velika arhitektonska imena, a znamo da pojedini gradovi, kada se recimo setimo Bilbaa, šta prvo pomislimo, to je Gugenhajn. Pojedini autorski projekti su zapravo magnet danas-sutra za turiste i neku posetu našem gradu, našoj zemlji. O segmentu troškovi uređenja građevinskog zemljišta je bilo dosta reči. Mislim da trenutne ekonomske prilike i nivo opremljenosti infrastrukturom je uslovio ovakvo zakonsko rešenje i ono je dobro. Pojedini predlozi da se plaćanje troškova vrši prema nivou opremljenosti, odnosno neopremljenosti određenog zemljišta bi bio veliki problem, jer bi centralne gradske opštine, koje su komunalno opremljene, bile jeftinije od nekih naselja poput Altine, Višnjičke banje, kojima nedostaje infrastruktura, te bi zapravo komunalno opremanje tamo realno bilo veće, te taj princip realnih troškova, srećom, kažem, zahvaljujem se što se niste pod pritiskom njega uhvatili i stavili ga u zakon. Takođe, plaćanje po zonama u rasponu od 1 do 6 mislim da je realno, to je praksa pokazala. To ja mogu da vam kažem kroz neka svoja iskustva. Naravno, to se prevashodno odnosi na Beograd i zato to i kažem. Moja najveća dilema i rezerva u ovom zakonu je prema članu 31. koji se odnosi na pravila građenja. Mislim da sam to takođe iznela na resornom odboru i takođe dobila jedan prilično kvalitetan odgovor od državne sekretarke, ali opet želim da vam iznesem svoj profesionalni stav i zaista vrlo bogato iskustvo baš u ovom segmentu. Zakon kaže – ako uslovi za projektovanje, odnosno priključenje nisu utvrđeni planskim dokumentom, organ nadležan za izdavanje građevinske dozvole će ih pribaviti iz separata. Separatom se može utvrditi za koje klase i namene i u kojim delovima područja za koje se donosi nije čak potrebno ni pribaviti uslove imalaca javnih ovlašćenja u skladu sa ovim zakonom. Koliko god se državna sekretarka opirala danas da to prihvati kao jedan planski dokument, za mene je sada separat u rangu planskog dokumenta, jer podatke koje ćemo dobijati su ili u njemu, a ako ne zadovoljavaju elemente planskog dokumenta, onda oni neće obaviti svoj posao do kraja. Zašto sam rezervisana i zašto sam nezadovoljna ovakvim rešenjem? To je što mislim, osim što može da izazove samovolju nadležnog organa, ali hajde, da kažem, da se to neće desiti, da imamo pretpostavku svačije pozitivnosti, da bilo koji element plana koji nema segmente javnog uvida može da donese velike greške. Planski akt uvek ima javni uvid baš zbog toga što planer ne može predvideti sve okolnosti ugroženosti okruženja, ugroženosti nekog drugog javnog uvida. Najgora posledica ovoga je što će se masovno pribegavati korišćenju separata i uprava će masovno odustajati od izrade planove, a bez valjanih planova nema ni kvalitetnog urbanizma. Da sam ja tu negde u pravu, na tragu da sam u pravu, govori da je ovim zakonom predviđeno da se ovo ne primenjuje na javno zemljište i javne namene, a ono što nije dobro za javne namene, nije dobro za ostale i pojedince. Na samom kraju, želim da kažem da će SDPS podržati ovaj zakon, jer je hrabar i ambiciozan. Mislim da ovaj zakon prednjači u odnosu na trenutne vrednosne sisteme i na tome mu posebno hvala. Mislim da bi bilo dobro kada bi on generisao uređenje uprave, pojedinca, procedura i kada bi smanjio zloupotrebe i korupciju. Hvala na pažnji.
Reč ima potpredsednik Vlade prof. dr Zorana Mihajlović.
Hvala vam na svim vašim sugestijama. Samo ću nekoliko dodatnih stvari. Vezano za APR, kod njega će biti samo baza podataka. Dakle, po lokalnim samoupravama i gradovima nalazi se sve, ali on prosto vrši bazu. Da ne bude zabune, to nije nikakav šalter, kasnije za sve ostale koji slušaju, pošto je bilo takvih pitanja. Ono što je vrlo važno, a vezano je za vašu rečenicu oko sankcionisanja da li je nešto tačno ili netačno. Jesmo predvideli jačanje inspekcije i mogućnost da građevinski inspektor svakog trenutka može sve da pregleda i da sankcija za to bude oduzimanje licence, bilo da je u pitanju projektant, glavni, koliko ih već ima i da je to zadatak inženjerske komore po zahtevu građevinske inspekcije. Daću vam samo jedan podatak da je na današnji dan, tražili smo informaciju, izdato 50 hiljada licenci, a da je u prethodnih pet godina oduzeto samo 14. Vi ste upravo pričali o problemima koji de fakto postoje u netačnosti, u lošim projektima itd. Tu će stvari morati malo ozbiljnije da se promene, a to ćemo raditi zajedno sa strukom. Kada ste pominjali ovaj separat, separat nije planski dokument, što i vi znate. Nisam vaše struke i ne znam, ali ono zbog čega smo ostavili ovo jeste da separat prosto treba da da tehničke karakteristike. Možemo da razgovaramo o tome kako da učinimo da i tu izbegnemo mogućnost da lokalne samouprave ili bilo ko okrene na drugi način koji ne želimo da bude rezultat ovog zakona. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Hvala puno, poštovani predsedavajući. Uvažena ministarka, predstavnici ministarstva, kolege i koleginice, naime, prilikom sprovedene analize efekata ovog predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, taksativno su navedene slabosti još uvek važećeg Zakona o planiranju i izgradnji, a o čijim izmenama i dopunama danas raspravljamo. Ličnog sam stava da tih slabosti ima daleko više od onih koje su pobrojane u samom zakonskom tekstu. Ukoliko ćemo biti potpuno iskreni i potpuno objektivni, oni su se gomilali. Ti problemi nisu nastali ni 2009, ni 2006, ni 2003, ni 2000. godine, itd. Ti problemi su se taložili, ne godinama, već na žalost decenijama unazad. Nisu se ispravljali, niti su se otklanjali donošenjem bilo kog novog zakonskog teksta, niti njegovim kasnijim, dosadašnjim izmenama i dopunama po pitanju ove materije, čak šta više, daću sebi slobodu da kažem da je po pitanju ove materije, dakle planiranje i izgradnja, čini mi se, svaki ministar je donosio zakon koji njemu odgovara, koji je tu materiju upodobljavao sopstvenim interesima, a ako ne sopstvenim interesima, onda bar interesima svojih saboraca, kada kažem saboraca, osnovano dodajte pridev političkih, jer to i mislim, ili je to pogodovalo određenim interesnim grupama i ono što je postalo pravilo, i to pravilo bez izuzetka, jeste da je svaki poslednji zakon koji je uređivao ovu materiju bivao sve gori i gori od onog prethodnog. Time je upravo na planu, od državnog značaja, materije stvoren jedan potpuni javašluk. Ukoliko bi sagledali sve ono što je on u praksi proizveo, uočili bi sledeće. U prvom redu dozvoljavao je divlju gradnju, i to u svom punom vidu, bez mogućnosti da se takvoj divljoj gradnji stane na put, a dodala bih – kakva gradnja, takva i zemlja. Smanjivao je investicije, a tamo gde je investiranje bilo moguće, kao neki posao rezervisan za pogodne i podobne, stvoreno je savršeno tle za vršenje koruptivnih, krivičnih dela, a dodaću, čiji vinovnici nikada nisu procesuirani do dana današnjeg. Omogućio je investitorima da se bave svojim omiljenim hobijem, a taj hobi se zove utaja, poreska, razume se. Podsticao je rad na crno, umesto da se protiv takvog istog rada na crno bori, čak šta više, stimulisao ga je, umesto da stvara jedan potpuno zdrav ambijent, stimulisanje razvoja malih preduzeća. Da ne govorim o tome da je pojeo hiljade i hiljade radnih mesta, da budem potpuno precizna, desetine hiljada radnih mesta i time apsolutno onemogućio stvaranje šansi za otvaranje novih radnih mesta. Čini mi se da geneza samog problema ne leži u svemu ovome, ma koliki broj kritika izneli ovde, a čini mi se kada bi ih nabrajali, bilo bi nam potrebno mnogo više vremena od današnjeg dana. Geneza problema, kao što sam navela, ne datira od juče, ne datira od donošenja još uvek važećeg Zakona o planiranju i izgradnji. Ako bi to pak postavili u formi pitanja, onda bi ono glasilo – kako smo mi to kao država, kao društvo sistemski uništavali, kako planiranje, tako i izgradnju, i zašto smo danas tu gde jesmo po pitanju ove izuzetno značajne materije? Tu gde jesmo nije ni blizu onome gde treba da budemo. Naravno, neću, slušala sam pažljivo svoje prethodnike i vas kao predstavnika Vlade, i mislim da je dosta toga već rečeno, a posebno u pogledu ciljeva koje se ovim zakonom žele postići, a oni su svakako nesporni, tako nešto niko od nas ne može da dovede u pitanje, kao i brojna pozitivna rešenja o kojima ću u načelu, u pojedinostima, kada o amandmanima budemo raspravljali, na ovom mestu. Baš iz razloga da se ne bi ponavljala, navešću da je u Srbiji još 1961. godine donet Zakon o urbanističkom i regionalnom, prostornom planiranju, čime je izvršena prva i temeljna zakonodavna obrada najznačajnijih instituta urbanističkog prava i zakonodavstva. Tim zakonom iz 1961. godine utvrđeni su osnovni pravni pojmovi, definisana je pravna priroda prostornog plana, urbanističkog plana, urbanističke dozvole, urbanističke saglasnosti, propisani su odgovarajući postupci, a pre propisivanja odgovarajućih postupaka, podrazumeva propisivanje prava i obaveza subjekata po pitanju uređenja prostora. Naravno, propisane su i sankcije, zaštite prostora. Sada imamo period od 1974. do 1990. godine. To je čuveni period pod uticajem samoupravnog socijalizma, gde dolazi do potpune grobnice centralnog planiranja, a urbani razvoj, uređenje prostora, uređenje gradova i naselja potpuno se prepušta lokalnim zajednicama. Sada, u okviru toga šta imamo? Imamo doprinos za stambenu izgradnju, imamo različite komunalne doprinose, imamo naknadu za korišćenje imamo naknadu za uređivanje građevinskog zemljišta. Razvija se, zasigurno u određenoj meri, tada republičko-urbanističko zakonodavstvo, ali onako sa segmentarnim, pojedinim elementima savremenog, ali moram priznati, prilično parcijalnog i prilično partikularnog pravnog sistema, a kako je to u svom delu i naveo Dušan Pajović, naime,u urbanističkim zakonima južnoslovenskih zemalja. Dakle, urbanističko i prostorno planiranje gube svaki karakter, gube svaki smisao svi instrumenti regulacije društvenih odnosa u prostoru, jer se prelazi na planiranja shodna koncepciji udruženog rada, zatim, nacionalne i dogovorne ekonomije čime se broj urbanističkih i prostornih planova uopšte ne ostvaruju u republikama i autonomnim pokrajinama, onda se donose urbanistički zakoni, a na osnovu ustavnog rešenja iz čuvenog Ustava iz 1974. godine, a čije posledice jesu sledeće, na prvom mestu to je potpuno parcijalno obuhvatanje relevantnih urbanih procesa i jedno, rekla bih, potpuno sistemsko slabljenje državnih funkcija po ovom pitanju. Do kojih posledica to dovodi? Dovodi do toga što se sve to manifestuje kroz potpuno derogiranje grada, prostornog entiteta, jer sva naselja postaju izjednačena u svom pravnom statusu, dok između osnovne prostorne jedinice i nivoa države nije stvoren srednji oblik regionalne prostorne organizacije, što potpuno vodi ka devalvaciji urbanih tokova u postojećoj državi. Može se reći da je taj proces okončan stupanjem na snagu republičkih i pokrajinskih prostornih planova, i to u periodu od 1967. do 1986. godine, osim opet naravno, u zemlji Srbiji, u kojoj je prostorni plan rađen zamislite od 1967. godine do 1993. godine, a usvojen 1996. godine. Nažalost, mislim da je to dovoljno poražavajuća činjenica koja govori naravno o nama i načinom na koji smo se mi bavili uređenjem ove materije, dakle zakonom o planiranju i izgradnji. Bilo kako bilo, u kontekstu navedenog, zakoni o donošenju republički i pokrajinskih prostornih planova, zasigurno jesu stvorili jednu od tzv. inicijalnih kapisla za omeđavanje republika kao budućih samostalni država, prvenstveno samostalne Srbije na sreću DJSS. Dakle, rezime bi mogao biti sledeći, da sve do kraja 20. veka urbanističko zakonodavstvo je bilo opterećeno apsolutno svim i svačim, apsolutno svime što možemo da zamislimo u ovom momentu, od neodgovarajućih ustavno-pravnih rešenja na prvom mestu, do potpuno parcijalnog zakonskog regulisanja, pre svega prostora, kao pravnog fenomena, a bez učvršćivanja poretka i pravnog zakonodavstva koje bi tako nešto i pratilo. Jer, pazite, ustavno pravna priroda a i karakter ove pravne materije ni jednim ustavnim rešenjem tadašnje države nisu mogle razrešeni. Sve to govori o kompleksnosti ove materije koja se uređuje. Ono što je najbitnije, čini mi se, da se može zaključiti u sledećem, koncepcije zakona i razlike, sada govorimo o raspadu SFRJ, o tim novostvorenim suverenim samostalnim državama, karakteristične su jasno uočljive u većini zakonodavstava, i to sa onim što ste vi dobro primetili, a to je tada predstavljao koncept, jedan preovlađujući koncept posebnog regulisanja materije uređenja prostora, regulisanja naselja, i odvojeno, ali isto tako povezanog i paralelno usklađenog regulisanja građevinskog zemljišta i građenja, kao što je to učinjeno u Federaciji BiH, kao što je to učinjeno u Crnoj Gori, kao što je učinjeno u Hrvatskoj, Sloveniji i Makedoniji. U svim tim zemljama takvi zakoni slični su i po strukturi, slični su i po obimali, jedino Srbija iz nekih razloga, pod geslom nekakve kodifikacije, vrši eksperiment jednog mehaničkog sažimanja pravnih materija urbanizma, građevinskog zemljišta i građenja u jedan jedini zakonski tekst. Kada sam rekla, ispravno ste primetili, da ova materija, stava sam ličnog, definitivno je treba podeliti da se ona treba urediti, potpuno odvojenim zakonskim tekstom. Ali eto, ništa čudno, mi smo voleli da eksperimentišemo u svim oblastima, pa smo spajali i nespojive pod prividom nekakvih kodifikacija. Eksperimenti nam uvek naravno idu od ruke, a pacijent umre. Pacijent vazda bila Republika Srbija. Nakon što je 2003. godine donet Zakon o planiranju i izgradnji, koji je stupio na snagu aprila meseca iste godine, u postupku primene uočeno je da njegova pojedina rešenja predstavljaju smetnju za njegovu primenu, što dovoljno govori o tome koliko se procenjivala efikasnost primene u praksi, naročito u pogledu rokova za donošenje prostornog i urbanističkog plana i naravno čuvene legalizacije i to legalizacije objekata bez građevinske dozvole. Onda je Narodna skupština 17. aprila 2006. godine donela zakon o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, jer je postupak primene opet pokazao neefikasnost. Onda se zaključilo da treba doneti nov zakon koji bi se uskladio sa tada donetim onim čuvenim ponoćnim usvojenim Ustavom te iste 2006. godine i to usklađivanje izvršiti u pogledu svojina nad gradskom građevinskom zemljištu, usklađivanje sa propisima EU, a govorimo o 2006. godini. Onda je 2009. godine donet Zakon o planiranju i izgradnji koji je stupio na snagu 11. septembra 2009. godine i evo danas 4. decembra imamo zakon o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji iz 2009. godine. Ono što je interesantno se ogleda u jednoj činjenici, a to je da su svim ovim predloženim, do sada važeći, pa i oni koji su prestali da važe, u svim zakonskim rešenjima se navodila jedna ista star – da se donose radi usklađivanja sa propisima EU. Ne znam da se propisi EU tako brzo menjaju, u to čisto sumnjam, ali da ne možemo da se uskladimo sami sa sobom decenijama unazad u to apsolutno ne sumnjam. Pri izradi odgovarajućeg propisa u Republici Srbiji se traži usklađenost sa primarnim, sekundarnim i drugim izvorima EU. Neke analize usklađivanja, urbanističkih propisa sa propisima država, članicama EU ukazuju na potrebu nacrta urbanističkog zakona koji bi imao posebnu strukturu, koji bi pre svega činio urbanističko planiranje. Pod tim se podrazumeva sadržaj i donošenje planova, zatim sprovođenje urbanističkih planova i to sprovođenje kroz sve one mehanizme usklađivanja privatnog i javnog interesa, zatim regulisanje korišćenja zemljišta i uređenje građevinskog zemljišta primenom urbane komasacije, finansiranje građevinske komunalne infrastrukture, obaveze finansiranja kod priključivanja, urbanističke standarde itd. U razlozima za donošenje ovog zakona navodi se da je osnovni razlog zbog kojeg se izmene i dopune predlažu jeste poboljšanje uslova gradnje u Srbiji i to implementacijom objedinjene procedure za izdavanje građevinskih dozvola, da su opštine, kako se to navodi u razlozima za donošenje, primenjivale zakon onako kako one hoće, kako im se može, da su rokovi za izdavanje građevinske dozvole varirali u rasponu od nekoliko dana, do nekoliko godina. Tu je radio ko je šta hteo da se za izdavanje građevinske dozvole čekalo preko 250, čini mi se da je 269 uzet kao broj koji se navodi u predlogu zakona i upravo ta činjenica je i rezultirala rangiranjem Srbije na fantastičnom 186 mestu, od ukupno 189 država, sve po studiji koju je sprovela Svetska banka u oblasti pribavljanja građevinskihdozvola. Moje pitanje je da li verujete da će jedinice lokalnih samouprava, one su nam najspornije bile do sada, bar kada je reč o ovoj materiji, kao jedne od nekoliko imalaca javnih ovlašćenja nadležnih za izdavanje građevinskih dozvola, upravo u okviru te objedinjene procedure za izdavanje građevinskih dozvola, zaista poštovati, po meni lično, vrlo ambiciozno postavljene rokove i još pri tom pokazati efikasnost? U jedinicama lokalne samouprave mnogi se odupiru i da tako kažem – ježe, zbog bilo kakvih izmena postojećih zakonskih rešenja, primene bilo čega što je novo, uvođenjem bilo kakvih novih instituta, već sam spomenula. Mnogi od njih zakone primenjuju potpuno ad hok, dvostruki aršimi su i dalje na snazi, a koruktivne radnje su i dalje, nažalost, sve prisutne. Što se tiče softverskog rešenja, koji treba da obezbedi sprovođenje objedinjene procedure kroz naravno elektronsku razmenu elektronskih dokumenata, to smatram jako dobrim rešenjem, čak šta više izuzetno dobrim rešenjem, a ukoliko bi se moglo to softversko rešenje da se kroz njega omogući nekako i uvid u izvode iz kaznenih evidencija za pojedine šefove odeljenja za urbanizam u pojedinim lokalnim samoupravama, mislim da bi već to bilo epohalno. Znači, izvode iz kaznenih evidencija ako bi i to moglo kroz to softversko rešenje da se obezbedi, posebno za one koji se urbanizmom bave. Mislim da bi se znatno smanjio procenat korupcije u našoj zemlji. Kada se govori o upisu prava svojine, navodi se da se na taj upis čeka 45 dana. Reći ću vam, čak i duže, to iz prakse znam, a prema predlogu rešenja iz Predloga zakona nadležni organ za katastar nepokretnosti dužan je da izvrši upis prava svojine u roku od 15 dana od dana pribavljanja potpune dokumentacije. Vidite, mnogi problemi u našoj zemlji su se taložili i to isto tako godinama i godinama i decenijama i decenijama i mislim da bi se ti isti problemi isto tako jako brzo mogli razrešiti ako bi se pristupilo kao hlebu nasušnom, kao preko potrebnoj svojevrsnoj reviziji državnog premera i katastra. Mislim da je to ono što je našoj zemlji neophodno i mislim da je to bio prvi korak od koga se moralo poći. Ovo opet govorim iz iskustva i verujem da ćete se samnom složiti, jer to bi isto smanjilo korupciju i to u velikom procentu. Takođe, kada se pozivamo na susede, ako izvršenoj uporednoj pravnoj analizi sa temom – koliko je kod njih taj rok za izdavanje građevinske dozvole, mislim u najmanju ruku da se sa nekim od njih ne možemo porediti, bar ne u kontekstu pomenutog, bar ne kada je u pitanju državni premer i katastar, jer neki naši susedi imaju zemljišno – knjižne sisteme ne decenijama, nego vekovima unazad. Po tom pitanju svako poređenje bilo bi apsolutno neumesno. Lično znam koji su to efekti, da li su rađeni neki efekti procene koji će se prvenstveno uvideti na planu borbe protiv korupcije, a kroz primenu ovog novog zakonskog rešenja. Što se tiče same transparentnosti u pogledu tada predstavljanja još uvek nacrta zakona, a danas već Predloga zakona, o kom raspravljamo, zasigurno je bila na visokom nivou i ta transparentnost se apsolutno ne može osporiti, ako se pogleda broj održanih okruglih stolova, ali isto tako javnih rasprava. Neki prisutni, kao što možemo videti u Predlogu zakona, jesu i oni čije je ime sinonim za sporne privatizacije, ali im niko ne može oduzeti pravo da prisustvuju, a za čiju sudbinu i čije ishode se recimo posebno prošle nedelje interesovao evalucioni tim Greka kada je boravio u Beogradu. Što se tiče konkretnih odredbi, pošto mi vreme ističe, o njima ću govoriti u raspravi u pojedinostima budući da sam podnela neke amandmane, kao i moj kolega Mirko Čikiriz ispred poslaničke grupe i na kraju krajeva, dodala bih samo da jedan zakon ma koliko on savršen u svom zakonskom obliku bio ne znači da će imati efikasnu primenu u praksi. To je ono što ste i vi sami dobro primetili, da postoje zakoni koji se delimično ili nepotpuno primenjuju, a nažalost svedoci smo toga da se u prošlosti neki zakoni nikada nisu primenili. Primer toga recimo jeste zakon koji je opšte poznat i na koji ću se uvek pozivati, a to je Zakon o lustraciji. To je jedan merodavni pokazatelj koji će pokazati efekte i rezultate i primene ovog zakona. Volela bih da u nekom budućem periodu po pitanju bar ove materije ne bude nikakvih izmena i dopuna, ali to su samo moje želje i ne moraju da se ostvare.
Zahvaljujem gospođice Batić. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade. Izvolite.
Hvala vam na vašem mišljenju i sugestijama. Samo dve tri stvari bih ja da dodam. To je da ste pomenuli 1961. godinu, a Srbija je 1931. godine kroz Građanski zakonik imala obavezu da uradi prvi regulacioni plan. Možda bi neko rekao da smo nekada davno vodili računa mnogo više nego danas. Pomenuli ste katastar koji je zaista ozbiljan kamen spoticanja u određenim procedurama. Trenutno se rade izmene i dopune Zakona o državnom premeru i katastru. Formirane su komisije. Upravo ovo što ste vi rekli, izvršiće se u jednom delu revizija da bismo mogli uopšte na dalje da idemo. Izmene tog Zakona o državnom premeru i katastru plus recimo i građevinska politika, dokument koji Vlada sada priprema, odnosno Ministarstvo, verujem da mogu da nam pomognu da u stvari ispunimo glavni cilj ovog zakona. Nije cilj ovog zakona samo da li mi treba da se uskladimo sa EU ili ne. Cilj je pre svega da smanjimo zaista administraciju, birokratiju, da učinimo sve preglednim. Naravno da neće biti lako, ali naš plan je da do 15. februara sva podzakonska akta budu gotova. Dakle, 15. februar je dan kada svih 40 podzakonskih akata i pet uredbi moraju biti završene. Osam podzakonskih akata i pravilnika su već gotovi i 15. februara moramo imati kompletnu ono što se zove zakon i podzakonska akta da bismo mogli uopšte da normalno radimo. Što se tiče lokalnih samouprava, sa njima kreće obuka. One će 1. marta morati da startuju, da funkcionišu kao da je sve u najboljem redu. Znam da je to ambiciozno. To je tačno, ali ukoliko se krene zajednički sa njima, ima već lokalnih samouprava koje negde parcijalno to već primenjuju. Dakle, ako se sada… Takođe, još jedna stvar vrlo značajna, koju ste pomenuli, izvinjavam se što skačem sa teme na temu, ali pomenuli ste softver. Što se tiče lokalnih samouprava, za njih će biti jedino važno da imaju pristup internetu. Ovo je tzv. „Singapurski metod“, kako kažu stručnjaci, koji je primenjen u Makedoniji. Ljudi su to gledali. Nekoliko puta sam rekla, ako može Makedonija, uz svo dužno poštovanje, da napravi tako nešto, onda stvarno ne vidim nijedan razlog da ne može Srbija to da uradi. Iz tog razloga napravljeni su timovi ljudi. Zaista verujem, ne da verujem da ćemo se pridržavati rokova, mi to moramo da uradimo po ovom zakonu. Samo toliko. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospođo potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji. Moje kolege su već rekle da je ovo četvrta ili peta izmena od 2003. godine. Svaka izmena je bila ambiciozna sa ciljem da se zakon učini efikasnijim i boljim. Međutim, očigledno je da to do dana današnjeg nije bio slučaj. Svi razlozi za donošenje ovih izmena su i u ovom dokumentu koji mogu građani da vide kada ga podignem, na nekih 270 strana. Tačno je da smo od 189 zemalja rangiranih po efikasnosti izdavanja građevinskih dozvola negde na 186 mestu. Tačno je da se kod nas prosečno za građevinsku dozvolu čeka 240 i nešto dana i sve nas to dovodi da smo opet na početku. Ono što bih više voleo iskreno, mada mislim da su ove izmene dosta ambiciozne i da ćemo njih u svakom slučaju podržati, ali ono što smatram da je bilo bolje je da smo išli sa potpuno novim zakonom. Razumem vaše argumente da je bilo potrebno vreme i sve ostalo, ali ovo su toliko obimne promene da je mogao biti novi zakon. Ono što meni lično fali u ovim izmenama je nerešeno pitanje konverzije. Ono što imamo mi koji vodimo lokalne samouprave kao osnovnu primedbu pre svega od stranih investitora jeste priča konverzija i šta da radimo i kako će strani investitor da prepozna nešto što je korišćenje. Ovim izmenama zakona imamo nešto što nazivamo tihom konverzijom. Na to ću se vratiti malo kasnije, ali vas molim gospođo potpredsednice Vlade da taj zakon o konverziji bude što pre. Na odboru nam je obećano da će biti u prvom kvartalu naredne godine i molim vas da to bude ispoštovano. Još jednom, da se ne vraćam na staru priču legalizacije. Bez završetka konverzije, bez završetka priče o legalizaciji i još jedne stvari koji je malo ko ovde pomenuo, a to je priča o restituciji i povraćaju imovine, nećemo imati sređenu i efikasnu priču u našem građevinarstvu i uopšte kod pitanja dozvola i zemljišta i svega ostalog. Sada da se vratim na sam zakon i na same procedure. Mnogo je novina i to je nešto što hoću, pre svega zbog građana, da kažem oko samih novina, jer to je ono što će sve njih interesovati kada dođu u lokalne samouprave. Zašto kažem u lokalne samouprave? Devedeset posto ovog zakona će nositi lokalne samouprave, od trenutka kada stranka dođe u jednu opštinu i kaže – dobar dan, pa sve do završetka, a završetak je uknjižba objekta. Kada kažem – uknjižba objekta, to je sada naš ključni problem. Koleginica je maločas govorila o softveru, ali, ja kažem, ako mi imamo katastre koji su u ovakvoj situaciji koja je danas, bojim se da ove rokove koje smo daline možemo ispoštovati. Možda je trebalo razmišljati i da lokalni katastri budu obuhvaćeni sa lokalnim samoupravama u jednom softveru i da bi na taj način na kraju i ta uknjižba bila efikasnija. Da se vratimo na početak. Kolege su već govorile oko same energetske efikasnosti. Ne bih tu nešto puno da pričam, osim da je ovim izmenama predloženo nešto što je novina. Do sada se stalno govorilo o zgradama, o objektima gde je potrebna energetska efikasnost, sada se spominje i reč – prostor, što bih izuzetno pohvalio. Prostor znači da možemo da već u urbanističkim planovima i uslovima da govorimo o opštinama, gradovima i regionima, što prepoznaje EU, da se rade planovi i energetske efikasnosti ne samo objekata, već i prostora, što je za svaku pohvalu. Ono što je ključno za ovaj zakon to je objedinjena procedura u postupcima za izdavanje akata u ostvarivanju prava na izgradnju i korišćenje objekata. To je ta ključna stvar, kada stranka dođe u lokalnu samoupravu i kaže – dobar dan, ja sam uradio idejni projekat, hoću da dobijem urbanističke uslove. Urbanistički uslovi su nešto što menja ranije, odnosno lokacijski uslovi, izvinjavam se, nešto što menja ranije lokacijsku dozvolu i to je sada novina. Novina je da će na šalteru svake lokalne samouprave načelnik opštine ili već neko od ovlašćenih lica određivati osobu koja će na pisarnici biti zadužena da prima taj predmet i da kasnije odgovara gde se on nalazi. Taj predmet dolazi do ovlašćenog lica, to je sada interesantna stvar, ovlašćeno lice u okviru lokalne samouprave, što verovatno može biti načelnik urbanizma ili neko, imovinac ili već neko ko bude određen u samom urbanizmu, ko dalje u rokovima postupa sa predmetom. Gospođo podpredsednice, ja sam i na Odboru za infrastrukturu to pitanje pokrenu, a to su rokovi. Najpre rokovi od pet dana. Rokovi od pet dana su vrlo kratki i vrlo ambiciozni. Podneo sam amandman, i mislim da imamo razumevanje i od vas i od vaših saradnika, da se u zakon stavi da to bude pet radnih dana. To je vrlo bitno, jer mi imamo mogućnost da će se neko pojaviti u petak popodne, da imamo subotu i nedelju, da imamo onda ponedeljak, eventualno, ako je državni praznik gde je sve to spojeno, vaš osmeh je vrlo šarmantan, ali ovde je situacija vrlo ozbiljna, ovde se može desiti da mi imamo zastoj i da neko za to sutra plati prekršaj, jer za svako kašnjenje ovde je predviđena i kaznena mera, odnosno kaznene odredbe. Zatim, ono što je vrlo bitno, a tiče se daljeg praćenja samog predmeta, kada on izlazi za dobijanje lokacijskih uslova iz opštine i odlazi u lokalna javna preduzeća. Znači, ono što su ranije radile stranke same, a to su pribavljale saglasnosti od komunalnog, EPS-a, Telekoma i svega ostaloga, sada radi jedan ovlašćeni službenik opštinske uprave. Sada, ti imaoci javnih ovlašćenja treba takođe da te rokove zadovolje. Onda dobijamo jedan ovako interesantan novi izraz, koji će sada biti vrlo čest,a to je separat. Namerno sam na Odboru pomenuo vašoj saradnici i namerno sam ga nazvao da je to planski dokument i dobio sam ispravljanje, što ste i vi sada učinili sa mojim prethodnicima, da je u pitanju tehnički dokument. To je u stvari ključna stvar koja može biti predmet zloupotreba i meni se čini da je bolje da je to planski dokument sa čime mislim da se i moja koleginica Bošnjak složila. Zašto? Zato što to može biti predmet malih zloupotreba kod javnih preduzeća, koja se uvek mogu pozivati na separat i onda kada imate jednom kršenje čitave procedure, to kod nas u Srbiji često može da pređe i u praksu. Rekao sam, što se tiče samih rokova, tu smatram da treba upisati te radne dane. Ono što ste već vi pomenuli, a to je registar. Formiraju se, takoreći, onda dva registra. Jedan registar je na nivou opštine, drugi na nivou Agencije za privredne registre. Na nivou opštine je, naravno, važnije, jer će svaka stranka na osnovu tog registra moći da prati gde se nalazi njen predmet i u kom je stepenu ostvarenja nečega, da li je to u pitanju lokacijski uslovi ili kasnije građevinska dozvola. Meni je, i to sam upitao i na Odboru, nejasno zašto je centralni registar na nivou Agencije za privredne registre? Mislim da je to moglo da bude u ministarstvu. Uvek se ovde zalažem, u Narodnoj skupštini, za ukidanje Agencija i bio sam neko ko je pokrenuo priču oko Agencije za poštanski saobraćaj. Znate zašto? Ovo je vrlo bitna stvar. Ja ću biti jedan od retkih da se ovde pominje ukidanje Agencije za prostorno planiranje, što svesrdno podržavam, ali, sa druge strane, mi jednu agenciju ukidamo, ali dajemo još veća ovlašćenja Agenciji za privredne registre, gde smo svi svesni u prošlosti kakve su sve oni greške pravili, šta su to sve oni radili. U zakonu se kaže da će Agencija za privredne registre taj tehnički deo obavljati u roku od tri meseca, obaveštavati resorno ministarstvo o svim predmetima iz čitave države Srbije. Pa, koliko štampu vidimo, kakve su greške pravili oko nekih ličnih karata i oko formiranja preduzeća, kakvih tek ovde može biti grešaka, možemo samo svi skupa da se upitamo? Ono što bih vas takođe zamolio, da nam samo pojasnite jednu stvar. U zakonu se pojavljuje i posebno definiše gradski arhitekta i kaže se da će gradovi imati gradskog arhitektu, ali, ono što je interesantno, kaže se da će on po funkciji biti i predsednik komisija za planove na nivou lokalne samouprave. To je interesantno i sa time se slažem, ali bih samo spomenuo ovde, i kolegama poslenicima, a i građanima koji ovo gledaju, 2004. godine, kada sam i ja, između ostalih, bio biran direktno za predsednika opštine, mi smo imenovali tada u opštinama i gradovima glavne opštinske, odnosno gradske urbaniste i kada smo ih imenovali za predsednika komisije, oni su tada, u tom trenutku bili u sukobu interesa i dobili su opomene od Agencije za borbu protiv korupcije da su u sukobu interesa. Pošto se sada ponovo isto rešenje ovde javlja, samo bih da vas upitam – da li ćemo i sutra imati problema oko ovog člana? Takođe, ono što je važno to je zemljište. Dobra su rešenja, i to moram da pohvalim, da ko je vlasnik objekta automatski dobije na korišćenje zemljište. Imao sam prilike kao predsednik opštine stotinu puta da se susrećem sa problemom da je čovek vlasnik placa, a da onda dolazi u lokalnu samoupravu koja treba to zemljište da proglasi da za tu privrednu aktivnost imamo odluke Ustavnog suda, imamo sve ostalo i onda se dešavaju problemi da jednostavno se vrtimo u krug i ovo je prava prilika da se ove stvari reše. Takođe, kada sam u uvodnom delu pominjao konverziju, upotrebio sam izraz konverzija, tiha konverzija, treba pohvaliti, i ja to pohvaljujem, a to je da će moći lokalne samouprave, svuda tamo gde je osnivač Republika Srbija, javna preduzeća, mesne zajednice, na kraju krajeva, da se upišu kao vlasnici na objektima gde su sada korisnici, a upisani su kao korisnici pre septembra meseca 2009. godine i to je dobra stvar. Takođe je važno da svi oni koji su na javnim konkursima, najčešće preko lokalnih samouprava, dobili zemljište na korišćenje na najmanje 50 godina za to redovno platili, sada mogu bez ikakve naknade da to zemljište upišu u svojinu i to je korak napred. Nadamo se, kažem još jednom, tom odlučujućem koraku u narednom kvartalu da se pitanje konverzije reši. Opet, pitanje konverzije ne razdvajam od pitanja restitucije, ali suština je da su neke zemlje, npr. Hrvatska još 1996. godine, to presekli i sada su u mnogo boljoj poziciji nego što smo to mi. Malopre, kada sam govorio oko rokova, pomenuo sam vam da bi trebalo onih pet dana, ne znam 15, da to budu radni dani. Još jednu stvar sam tu pomenuo, i na Odboru za infrastrukturu, a zamolio bih i vas da razmislite. Podneo sam amandman u tom smislu da rokovi koje ste dali, mogu da razumem da će lokalne samouprave ovaj zakon primenjivati od 1. marta 2015. godine i to ništa nije sporno, do 1. januara 2016. godine moći će da se radi i papirološki, da se sve predaje, a da onda imamo od 1. januara 2016. godine sve u elektronskoj formi. Poznavajući probleme lokalnih samouprava širom Srbije, poznavajući i sistem javnih nabavki, zatim, ovde će biti potreba, malo pre sam pomenuo i gradskog arhitetku, možda za još nekim ljudima, a mi imamo Zakon o zabrani zapošljavanja u javnom sektoru, ja sam podneo amandman da se samo prolongiranje ovog elektronskog dela podvede pod 1. jul 2016. godine, da nam se ne bi desilo, a to bi onda pokvarilo čitavu priču, da ovde negde na kraju sledeće godine radimo produžetak ovih rokova, jer neke lokalne samouprave zbog svojih manjkavosti ljudi, kadrova i tehničkih nemogućnosti da se opreme prosto ove rokove ne mogu da ispoštuju. Takođe, još jedna novina. Kada sam pomenuo ovu priču oko zemljišta, već je dosta kolega govorilo oko naknade za građevinsko zemljište. Ja sam i tu podneo jedan amandman koji smatram da je svrsishodan i koji može da pomogne. Znači, imamo ukidanje naknada i sa tim se slažem. Imamo i uvođenje doprinosa i to je dobra ideja. Sa druge strane, lokalne samouprave su sada po ovom zakonu dužne da izvrše zoniranje u svojim opštinama od ekstra zone do najmanje zone i to je sve u redu. Lokalne samouprave inače to već rade zbog određivanja stope poreza na imovinu, raznih amortizacije i svega ostaloga, tako da to nije nikakav problem. Ono što je sada malo sporno i u čemu se možemo sporiti, jeste koliko će ovo smanjenje uticati na budžete lokalnih samouprava? Mi ovde donosimo dosta zakona koji značajno umanjuju prihode lokalnih samouprava. Koliko će ovi doprinosi uticati na budžet lokalnih samouprava kada se gleda smanjenje u odnosu na ranije naknade koje su uplaćivane? Jer, podsetiću vas da je ipak lokalna infrastruktura na plećima lokalnih opština 80%. Sada kad imamo stalno, da li je to 1, 2 ili 3%, smanjenje prihoda, to se odmah može osetiti. Zbog vremena samo da kažem ono što sam hteo kroz amandman, a to su rokovi za plaćanje. Tako smanjenim doprinosom u odnosu na taksu data je mogućnost da se plaća, ko će u kešu, to je umanjenje od 30%, ili ova druga stvar, a to je na 36 mesečnih rata, odnosno na tri godine. Ja iskreno smatram da je ovo predugačak period i da bi ovde trebalo da bude najduže 12 meseci. Sredstva obezbeđivanja su menice, naravno, te se može vrlo lako desiti da neko za 36 meseci propadne finansijski i da apsolutno njegova menica ništa ne može služiti, niti se to može naplatiti. Ako je ozbiljan investitor, sa ovim umanjenjima koje mu ovaj zakon daje, apsolutno je 12 meseci dovoljno da on svoje obaveze ispuni prema lokalnoj samoupravi, jer lokalne samouprave planiraju budžet, naravno, na godišnjem nivou, a ne mogu ga planirati na 36 meseci. Takođe, ono što je još važno i što sam posebno hteo da napomenem, to su komisije za tehnički prijem. To je nešto sa čime se srećemo svi u lokalu, sa velikim problemima, a to je tzv. protivpožarna saglasnost. Nekada se na tu protivpožarnu saglasnost, da bi se izvršio tehnički prijem, čeka i po pet do šest meseci. Ovde smo u zakonu predvideli da u komisiji bude jedan inženjer zaštite na radu. Sa time se mogu složiti, to sve nije sporno, ali prosto mi je možda malo potrebno vaše pojašnjenje na koji način definisati da jednostavno izdavanje tih saglasnosti, tih tzv. protivpožaraca bude brže i bude efikasnije. Sa druge strane, ono što treba na samom kraju napomenuti jeste kaznena politika. S jedne strane, vi ste u uvodnom delu istakli, sa čime se apsolutno slažem, da Srbija ima nedovoljan broj građevinskih inspektora. Tu morate učiniti jedan dodatni napor da se taj broj poveća. Takođe, ono što je važno, to je da je jasna kaznena politika za svakoga ko se ne bude pridržavao odredaba ovog zakona. To je jedna dobra stvar i to je nešto što trebamo pohvaliti. Na samom kraju ovog izlaganja, gospođo potpredsednice Vlade, ove izmene su, već sam rekao, ambiciozne. Trebaće vam i energije i istrajnosti da se ovo dovede do kraja. Molim vas, preispitajte ovo što sam napomenuo oko samih rokova, da bi zakon jednostavno mogao lakše da se primenjuje i lakše da teče. Slažem se, ako je ovo moglo u Makedoniji da se primeni, zašto ne bi mogao u Srbiji? Iskreno verujem da ćemo već negde polovinom 2016. godine imati elektronske građevinske dozvole u Srbiji. Hvala vam puno.
Zahvaljujem, gospodine Jovanović. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Odmah na samom početku, mislim da ste potpuno u pravu za ovaj rok, pet radnih dana jeste nešto što je realno. Budući da je puno poslanika o tome govorilo i na samom Odboru, mi ćemo svakako to prihvatiti amandmanom. Sada nekoliko stvari koje ste pomenuli, koje su značajne zbog svih koji nas slušaju. Kada kažete – moram da krenem od početka, od tih 200 i nešto strana, mi smo kao ministarstvo uz ovaj zakon dali sve analize i najdetaljnije postojeći član i šta smo menjali i zašto smo menjali. Da, to je 200 strana, ali u stvari zakon ima 74 strane. Je li tako? Dakle, nema 200 i nešto strana. Nekako nekad nije dobro kada se daju svi podaci, nikad nismo zadovoljni. Želeli smo zaista da dobijete svaku reč koju smo promenili, kao i analizu i razlog zašto to radimo i zato je to zajedno sa obrazloženjem. Kada ste pomenuli konverziju, Zakon o konverziji treba da bude u prvom kvartalu sledeće godine i on će sasvim sigurno onda rešiti nedoumice koje trenutno imamo. Možda treba reći zbog javnosti da su sve druge države bivše Jugoslavije pitanje konverzije rešile već do 2000. godine, pa su tek nakon toga išle u privatizaciju. Nažalost, mi smo krenuli prvo u privatizaciju, pa onda da rešavamo to pitanje. Šta je, tu je. Znači, moramo naći način kako ćemo to rešiti. Verujem da ćemo zakonom to uraditi. Kada ste pominjali službenik, nije službenik, u pitanju je služba. Mi, naravno, kažemo šalter na jednom mestu, ali to je služba unutar lokalne samouprave. Postoji jasna hijerarhija odgovornosti. Neće biti potrebe za novim zapošljavanjem, ali će biti potrebe za preraspodelom i za drugačijom organizacijom unutar lokalnih samouprava, da bi ta služba mogla da funkcioniše. Kada ste pominjali separat, ne treba nam separat ukoliko uspemo i istrajemo u tome da postoje planska dokumenta, a rok je 12 meseci. Pogotovo što je sada zakonom dozvoljeno da izradu planskih dokumenata može i fizičko i pravno lice da finansira, što u mnogome pomaže upravo samim lokalnim samoupravama. Ne mogu da se složim sa tim kada kažete – šta to znači koliko će se smanjiti prihodi zbog toga što sada imamo smanjenje naknade, odnosno doprinos koji je mnogo niži? Zato što samim smanjenjem te naknade i celim zakonom koji dajemo mi otvaramo mogućnost da se podigne građevinska industrija i da se gradi u lokalnoj samoupravi i da dolaze investitori. Napominjem, domaći ili strani, fizička ili pravna lica, to automatski znači povećanje prihoda same lokalne samouprave. Dakle, koliko god da se smanji, zato što više nećemo da dozvolimo da svaka lokalna samouprava to radi onako kako to njoj odgovara, nego ćemo tačno da propišemo maksimalni iznos, mi dajemo mogućnost da investitori budu zainteresovani jer neće imati ono što ja često zovem, neke lokalne samouprave da ne pominjemo, gotovo harač nad investitorom, što zaista nije pravi način. Pominjali ste APR. Dakle, APR je dovoljno tehnički opremljen da može samo da vodi registar. Isti taj registar postoji u lokalnoj samoupravi, ali mora da postoji na jednom centralnom mestu. To nije širenje ili neka nova agencija, to je postojeća agencija koja je dovoljno tehnički opremljena da može da obavi taj zadatak. Suštinski cela baza se nalazi po svim lokalnim samoupravama koje će raditi ovaj posao. Na kraju ste pominjali komisiju i inženjera. Nije inženjer zaštite na radu, nego baš inženjer za protivpožarnu zaštitu. Potpuno ste u pravu, investitorima je, kada smo s njima razgovarali, jedan od najvećih problema upravo ta saglasnost na protivpožarne uslove ili kako god se zvala. Ona se poprilično čekala. Postoji zakon - 15 dana i postoje kaznene mere ukoliko se to ne bude završilo. Mislim da će tu morati takođe da dođe do ozbiljnih promena unutar samih službi koje daju te podatke. Mislim da sam rekla ono najvažnije, ali biće prilike pa ćemo pričati i kada budu bili amandmani. U svakom slučaju, potpuno se slažem za rok - pet radnih dana.
Zahvaljujem gospođo Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Slobodan Homen, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite gospodine Homen.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministarka, poštovani gospodine predsedavajući, danas govorimo o jednom zakonu koji je izuzetno važan i izuzetno značajan za jednu malu i siromašnu zemlju, kao što je naša. Vi vrlo dobro znate da mi nemamo mnogo resursa iz kojih možemo da napravimo eventualno neki novac, da popunimo budžet i da, na kraju krajeva, ono što je i cilj svega toga, poboljšamo standard sebe, odnosno naših građana. Nažalost, nema mnogo tih oblasti u kojima to možemo da uradimo, ali ovo jeste jedna od tih oblasti. Verovatno bi bio prioritet poljoprivreda, ali odmah iza toga, ja verujem, jeste da je građevinska industrija. Svedoci smo da od pojave ekonomske krize, faktični negde 2010, 2011. godine, mi imamo konstantan pad funkcionisanja proizvodnje stanova, gradnje novih stanova u građevinskoj industriji. Gospođa ministarka je na samom početku iznela neke podatke koji su apsolutno tačni i to jeste naša tužna realnost. Postavlja se pitanje šta mi možemo da uradimo da se taj trend zaustavi ili da krene da raste, pogotovo imajući u vidu da se u Evropi i Americi lagano poboljšavaju ekonomski trendovi i to bi bilo vrlo dobro da se prelije na našu zemlju. Izneću vam samo radi podataka o dubini krize danas u građevinskoj industriji podatke u odnosu na prethodne tri godine i to su podaci Zavoda za statistiku, tako da nema tu mnogo razmišljanja. Uzeo sam neke parametre koji su svima jasni, kada je u pitanju građevinska industrija, npr, broj završenih i izgrađenih stanova na teritoriji cele Republike Srbije. Na primer, u 2011. godini napravljeno je 18.449 stanova, 2012. godine 15.223, 2013. godine 13.505. Znači, u ove tri godine, po Zavodu, mi imamo pad od 30% izgradnje novih stanova u Republici Srbiji. Zašto se to dešava? Mi smo ranije imali zakon za koji ja, kao predstavnik opozicije, moram da kažem da je vaš zakon bolji, zaista ima dobrih rešenja i mislim da će u praksi dati rezultate, pogotovo ako budete imali u vidu i razumevanja za naše amandmane. Postavlja se pitanje da li je bilo koji zakon sam po sebi dovoljan, a vi ste kao ministar, naravno, nadležni i za određene druge oblasti, a to ću povezati sa ovim zakonom iz prostog razloga jer proizilazi iz vašeg obrazloženja. Vi ste ukazivali da ovaj zakon mora da da određene kvalitete, da će se poboljšati situacija u građevinskoj industriji. Pre svega, kupovina stanova, hajde da to držimo na nivou običnog čoveka koji to sebi može da priušti, zavisi od standarda. Znači, od visine plate, ne bih hteo da trošim vreme parlamenta, da kažemo da su niske prosečne plate u Srbiji, to svi znamo. Ali, ovo što je interesantno i da može da se utiče jeste pitanje kredita. Skoro sam imao prilike da imam u ruci jedan ugovor između jedne građevinske kompanije i banke. Ugovor je nekih desetak miliona evra za gradnju stanova u Beogradu. Rok vraćanja je 36 meseci. Najniža kamata koju daju banke danas jeste 7%. To je toliko velika kamata na godišnjem nivou, da ona ne trpi interes investitora za ulaganje. Hoću da kažem, pored zakona koji ste predložili, vrlo je važno da se vidi da li postoji mogućnost da se subvencionišu krediti, kako građevinskoj industriji, znači kamate da se subvencionišu. Nije sporno da neko ko dobije građevinsku dozvolu, kupi zemljište, da će i da vrati, ali da se subvencionišu. S druge strane, takođe da se građanima koji su kupci tih stanova, firmama, preduzećima, kako god, pomogne oko smanjenja kamata koje su danas toliko velike, da je to glavni razlog danas zašto odumire građevinska industrija. Dalje, ima još jedna vrlo važna oblast koja se tiče vas, mislim da ćete vi verovatno sa tim zakonom ući u parlament, to je pitanje legalizacije. Mislim da ono što je napravilo haos, između ostalog boljih ili lošijih rešenja raznih zakona, jeste da mi svakih nekoliko godina donosimo novi zakon o legalizaciji i kažemo – biće opet sve legalizovano, pod određenim uslovima. Drugim rečima, zašto bi neko prolazio kroz procedure predviđene u ovom zakonu, kada svi mi znamo da ćemo opet imati zakon sad, ili za vreme neke sledeće vlade i to tako traje već 20 i kusur godina. Onda mi je bolji interes da zidam na divlje, da ne pribavljam dozvolu, da ne plaćam nikakve naknade veće ili manje, pa ću jednog dana podneti zahtev za legalizaciju i neće moći da bude srušen objekat. Tako se vrtimo samo u krug. Ta praksa mora da stane i molim vas da povedete računa o tome ako i kada budete predlagali novi Zakon o legalizaciji na koji način će to biti predviđeno, odnosno od kog datuma će objekti moći da se legalizuju. Pogotovo, ono što je vama veoma važno i danas smo u jednom ozbiljnom problemu kada je u pitanju katastar, a to je upis prava objekata po onom posebnom zakonu,čuven i u narodu poznat kao „Veljin zakon“. Ono što je tu suštinski problem, uz zakonu završna odredba kaže, zakon prestaje da važi krajem ove godine. Znači, sve što je urađeno nema nikakav efekat. Da li ste upisali ili niste upisali, koji su rokovi, kakve će biti posledice. Mislim, da bi bilo mudro, a ne znam koliko imate vremena do kraja godine, da uđete sa izmenama i dopunama tog zakona, jer to je užasan haos, pogotovo u katastru. Mi možemo ovde da se ljutimo na katastar da je dobar deo problema, kao što jeste kada je primena ovog zakona, ali taj zakon je jednostavno napravio takav haos da niko nema konkretno rešenje. Hiljade nekih objekata su upisane po tom posebnom zakonu, a jednostavno nema rešenja. Možda je rešenje da ne uđete u parlament nego da on zaista prestane da važi i da se izbriše sve ono što je zakon doneo, jer mislim lično, da nikada nije ni trebao da bude donet. Pored ovog zakona mi imamo problem i sa javim beležnicima i na to moramo da ukažemo. Zbog trenutne situacije odnosa između advokature i ministra daleko je manji broj overa ugovora o prometu nepokretnosti i to dalje otežava realno poslovanje i primenu. Sve ove podatke koje sam čitao o broju stanova itd. imam tu još neke tabele, ali mislim da ne treba da vas zamaram sa detaljima jer je vrlo poznato kakva je situacija. Što se tiče samog zakona, rekao sam i stojim iza toga, mislim da ima zaista solidnih rešenja. Ono što je činjenica i što jeste zamerka gospođi ministarki, a to je da ga je trebalo ranije doneti, odnosno ako nije bilo moguće ranije ga doneti, mislim da niste trebali kroz medije da najavljujete – biće donet za mesec, dva, tri ili četiri, jer evo iz prakse šta se desilo. Svi investitori su očekivali da će biti bolje, a jednostavno niko više nije podnosio zahteve za građevinske dozvole nego je to sve na nekom čekanju. Sada, u redu, došao je zakon, dobro je ali ćemo se sada suočiti sa situacijom da imamo veliki broj zahteva, odnosno sekretarijat, sa kojima mora da radi, ali što bi rekli – bolje ikada neko nikad. Mislim da ne treba ovako važne zakone najavljivati unapred. Što se tiče broja dana potrebnih za građevinsku dozvolu, to ste lepo rekli i tu se potpuno slažem,to je nešto što mora da se promeni, jer sva ova trenutna situacija teška ekonomska u našoj zemlji ne može se rešiti, pogotovo u građevinskoj industriji, bez dolaska stranih investitora. Strani investitor meri nekoliko stvari. Jedno je pitanje troškova gradnje, profita i da li može da zaradi, ali drugo je pitanje roka u kome neko može da obezbedi neophodnu dokumentaciju. Treće je pitanje, pravne sigurnosti, odnosno rada sudova, pre svega kad to kažem mislim na privredne sudove, jer da li ćete neka prava koja će vam neko povrediti moći u nekom pristojnom roku da ostvarite. Ako saberete ova sva tri roka, mislim da je investitorima danas mnogo interesantno da odu u Bugarsku, Rumuniju u neko od susednih zemalja koje su u EU, nego da dođu kod nas. To su stvari koje zaista moraju da se reše. Naravno dobra vaša volja nije sporna, ali iz iskustva mnogi ministri pre vas, a neko je ovde rekao svako je imao svoj zakon koji je predlagao, svi su sigurno ulazili sa dobrom voljom. Dobra ideja je da taj šalter bude objedinjenih procedura, ali mislim da je na vama posle donošenja zakona velika odgovornost da kontrolišete primenu u praksi. Svi koji su doneli zakone oni su ga doneli. To je pušteno i to je administracija i kako da kažem birokratija, uvek izmisli neke dodatne procedure koje pri tome ne funkcionišu. Mislim da će ministarstvo imati vrlo važnu ulogu u dnevnoj kontroli procedura. Naravno, pričamo o Beogradu, ali treba da napravite neke timove koji će imati priliku da idu po Srbiju i da kontrolišu primenu. U suprotnom, videćete, za tri, četiri, pet meseci sve će se vratiti na isto. To su neka iskustva iz prakse do sada, a mislim da bez obzira na nekog predstavnika vlasti i opozicije, imamo nameru da ovoj zemlji bude dobro i da građanima bude dobro. Što se tiče naknade za uređenje zemljišta, činjenica je da one koštaju, da su oni prepreka u investiranju i zato podržavam tu ideju da se one smanje. Videćete kroz amandmane, mi smo kao poslanička grupa podneli određen broj amandmana. Mogu da vam kažem, ukoliko budete imali razumevanja i koliko budete ozbiljno ušli u suštinu naših amandmana, spreman sam da glasam za vaš Predlog zakona, ali vas molim da ih dobro razmotrite. Jedan od tih amandmana se tiče iznosa umanjenja ukoliko platite jednokratno naknadu za korišćenje zemljišta, jer svi znamo da je do prošle godine u Beogradu to umanjenje bilo 50%. Odlukom Grada Beograda to je smanjeno na 30 %. Ne vidim efekat toga. Niti se zidalo kada je bilo 50% niti 30%. Znači, svako povećanje naknada očigledno ne donosi niti punjenje budžeta, manje ljudi zidaju. Tako da treba ograničiti lokalne samouprave. Moj predlog je tu da to bude u iznosu do 45%, a vi naravno razmislite i videćete koliko vam to u principu odgovara ili ne. Kroz jedan amandman smo podneli jednu sugestiju koju mislim da će za vas lično biti korisna. Ne znam šta je lično namera zakonodavca ali to je pitanje kada ministar može da oslobodi ili umanji naknadu po svojoj dispoziciji. Lično, kao neko ko je bio predstavnik države, znam da takvi projekti mogu biti značajni za državu, ali moj vam je savet nemojte to da radite i tu nadležnost da date lično ministru, otvorićete prvo pitanje mogućnosti zloupotreba ministra, da dam primer – treba da neko plati komunalije pet miliona evra, daj da odnesemo ministru milion, ne pričam vama, ko god bude ministar nije bitno i na taj način umanji komunalije. Daleko je bolje za vas i za Vladu, da Vlada Republike Srbije bude donosila takvu odluku, znate da Vlada utvrđuju i šta treba za eksproprijaciju i da isplaćuju naknade, a mislim da neće ništa otežati rad tako značajnih i velikih projekata, to može biti neki projekat u Beogradu, ili sutra negde drugde, tako da u tom smislu ja vam dajem sugestiju i mislim da bi bilo dobro ako imate razumevanja da tu nadležnost prenesete na Vladu, a efekat će biti isti. Treća stvar, isto kroz amandmane, koja je meni važnija, to smo danas pričali na Odboru, pa evo samo kratko da napomenem, jer ćemo sigurno kada bude bila rasprava u pojedinostima moći da se dotaknemo, možda i nećemo ako usvojite amandman, pa će biti svima lakše, to je pitanje člana koji reguliše prenamenu objekta kada su u pitanju kompatibilne namene kroz urbanistički projekat. Taj član postoji u svim zakonima prethodnim. Ono što je činjenica nikad nije bio primenjen. Vi ste ga manje-više lepo presložili, ali i dalje neće biti primenjen. Zašto? Odgovor konkretno iz Ministarstva u Beogradu jeste – to je tačno da zakon predviđa, ali mi ne znamo kako to da primenimo. Drugim rečima, to je mrtvo slovo na papiru i to je dobro. O čemu se radi? Ako na Novom Beogradu više ne treba poslovanje, gde se negde ne predviđa ne bi se zidalo za stanovanje. Komunalije su manje-više slične naknade, a jednostavno blokirate izgradnju. Jer, evo šta je tu konkretan problem investitorima. Kada na primer naplaćujete grejanje, daleko je skuplje ako je poslovni objekat ili ako je stanovanje. Mada, nije mi jasno zašto postoji ta razlika, jer grejanje je grejanje, pa naplatite komercijalnu cenu. Molim vas da pogledate taj amandman, vrlo je značajan i mislim da bi odblokirao dobar deo lokacije u centru Beograda i u centru drugih velikih gradova, jer bi investitori imali interes da zidaju. Mi smo formulisali taj amandman, molim vas da ga pogledate, ako smatrate da treba uraditi neku ispravku ili jasnu formulaciju, to vam stoji na raspolaganju. Ponavljam, ja sam advokat, nisam dovoljno stručan iz ove oblasti, pa vas molim da to dobro izanalizirate. Što se tiče samog zakona, naravno, konačnu odluku, ono što sam već rekao da će praksa, nadam se da ćemo mi kao skupštinski Odbor imati prilike da pratimo funkcionisanje i sprovođenje ovog zakona i nadam se da će dati rezultat. Ono što smo predložili kroz amandmane to razmislite, da se određeni rokovi skrate. Vi ste predvideli donošenje podzakonskih akata do jednog roka do 1. marta faktički primenu, posle ste odložili za kraj sledeće godine. Lično smatram da je bolje da sve podzakonske akte donesete do marta, jer će biti lakše u praksi da ih primenjuju. Možemo da se dogovorimo od kada bi krenula sama primena jedinstvene baze, itd, ali nema razloga se u roku od četiri meseca ne donesu svi podzakonski akti, jer siguran sam da Ministarstvo ima dovoljne kapacitete. Ukratko, izuzetno važan zakon, žao mi je što ovde zaista poslanici ne prisustvuju u većem broju, mala je verovatnoća da ćemo se suočiti sa ovako važnim zakonom za građane Srbije i za ekonomiju i za industriju u narednom periodu, može da da rezultat pod uslovom da sagledate celinu, da sa ovim drugim zakonima koje sam pominjao, uskoro uđete u Skupštinu i da napravite celinu rešenja problema, a na kraju krajeva, uspeh vas kao ministra, pre svega će se ceniti kroz funkcionisanje ove oblasti, a sa druge strane, naravno i odgovornost, ako ne da rezultate. Hvala.
Reč ima potpredsednik Vlade, prof. dr Zorana Mihajlović.
Zahvaljujem na vašim sugestijama. Potpuno ste u pravu za ovo diskreciono pravo po članu 97. to je nešto što ćemo preneti na Vladu. Dakle, ako ste dali taj amandman, biće prihvaćen. Razgovaraćemo o ovom iznosu, oko naknade 50, odnosno 45% koliko smo mi dali i predložili. Što se tiče rokova, do 15. februara svi podzakonski akti moraju biti završeni. Ono što ostaje za kasnije, samo ovaj elektronski deo na kraju godine, a u papirnom obliku, odmah će početi primena zakona. To je ono što je naš plan. Slažem se da je zakon važan i ambiciozan i zavisi od svih nas, ali verujem da može da se primeni iz razgovora sa svima, sa svim lokalnim samoupravama, jer sve imaju isti interes, dakle, sve imaju interes da potpuno uproste procedure, jer će njima samima biti u tom smislu lakše. Mi imamo već timove koji rade. Mislim da je ovo najvažniji kada govorimo o Ministarstvu građevinarstva, trenutno. Naravno da se razmišlja o legalizaciji. Nije dobra praksa koju smo imali u prethodnom periodu, već moramo naći jedan trenutak, jedan način kada će se stvari preseći, prosto kada ćemo naći tu liniju gde ćemo staviti crtu na bespravnu gradnju. Na tome se još uvek radi i odluka još uvek nije doneta, ali mislim da stručna javnost u tom smislu može mnogo da pomogne.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, mr Jovan Marković.
Poštovana ministarko, poštovani predsedavajući, dame i gospodo poštovani poslanici, slažem se sa mojim kolegama koji su danas o ovom zakonu pričali kao jednom od najvažnijih zakona koji smo usvajali u prethodnih šest meseci u parlamentu. Ne bih se složio sa onim poslanicima koji su pričali da je ovo zakon koji je na neki način nastavak loših zakona, odnosno pričali su u tom kontekstu da su ministri ili vlade koje su ranije radile donosile zakone koji su bili lošiji, jedan od drugih, pa analogija tome jeste da će i ovo biti jedan loš zakon. Ja ne želim da verujem u to. Ja prosto smatram da svaki ministar, svaka vlada mora da uvaži ono što su iskustva prethodnika, mora da napravi određeni kontinuitet i u svom radu i u svom putu i viziji, kako rešava određene probleme i kako vodi ovo društvo. Smatram to pitanje jako važnim, jer se ovde otvara dilema zbog čega je danas pred nama Predlog izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji, ako je ministarka već u svom uvodnom obraćanju optužila ministra Dulića i koncept koji je imala prethodna Vlada i zbog čega se onda ovde danas raspravlja o nizu članova i li delova tog zakona koji su prihvaćeni na neki način i od ove Vlade, odnosno, ovog ministarstva. Smatram da je bilo nužno da danas ministarka u tom smislu pošalje jasnu poruku svim službama, pa i svim građanima da će na neki način kontinuitet iz prethodnog Predloga zakona biti nastavljen. Smatram da je to danas urađeno, imali bismo jednu vrlo jasnu poruku, da ćemo u narednom periodu građanima dati šansu upravo ovoj temi o kojoj je govorila, a to je legalizacija, da neće biti naglih zaokreta i naglih promena i da neće biti danas poslata poruka da građani Srbije treba da zastanu sa legalizacijom, a vi ste potpuno svesni da u svim gradovima u Srbiji, legalizacija stoji, između ostalog i zbog toga što se šalju ovakve poruke. Primera radi, u Užicu, imate 10.000 zahteva za legalizaciju, u prethodnih godinu i po dana je rešeno 1.300 zahteva i to po službenoj dužnosti. Znači, ljudi imaju pogrešne poruke i pozivam i vas i vaše saradnike da u narednom periodu na neki način ne zbunjujemo javnost i da šaljemo takve poruke. Danas je nedopustivo, priča o usvajanju novog zakona, na takav način da se vrše izmene i dopune, 50 i nešto posto prethodnog zakona. Mislim da to nije u redu i ako je koncept bio da se zaista reformski zakon ponudi građanima, onda je trebalo ići sa predlogom novog zakona. Smatram da je prva i osnovna stvar koja je greška u ovom zakonu, odustajanje od izrade planske dokumentacije. Gospođo ministarka, jedan sam od ljudi koji vas potpuno razume kada vi kažete da ste svesni i da će efekti primene ovog zakona biti u početku lošiji, nego što se očekuje. Potpuno sam siguran i svestan da znate sve rizike u koje ulazite, ali ono što je moja zamerka i možda najveća zamerka na ovaj zakon, jeste odustajanje od izrade planske dokumentacije. Tvrdim da ako ne budete insistirali na tome da se lokalne uprave potpuno uključe u završetak izrade i prostornih planova i generalnih planova regulacije i grupa za određena područja, nemate nikakve mogućnosti da se ovaj zakon primeni u praksi. Poslanici i građani Srbije treba da znaju da je zakonom iz 2009. godine, usvojenim u septembru mesecu, bilo predviđeno da procedura za izdavanje građevinskih dozvola bude 31 dan i smatram da upravo ta iskustva koja ste imali, a tu imate i saradnike koji su i onda bili saradnici ministra, treba da vam posluže u proceni kako će se ovaj zakon realizovati, odnosno kakvi će njihovi efekti biti. Smatram da je neophodno i podneo sam amandman na član 130. zakona da se utvrde rokovi do kada će lokalne uprave izraditi planove generalne regulacije, prostorne planove i sve one planove za koje su bili obavezni da urade do septembra 2012. godine. Ako ni jednom rečju u ovom zakonu i u vašem obrazloženju niste naveli obavezu lokalnih uprava da taj posao završe, onda ja sumnjam u to da vi imate viziju kako će se implementirati ovaj zakon u narednom periodu. Druga važna zamerka jeste ukidanje Agencije za prostorno planiranje. Ako imate agenciju koja je godinama vodila procese izrade planske dokumentacije, mislim da je to agencija koja je imala kapaciteta bez obzira na sve političke priče i procene koje traju u Srbiji više godina unazad o radu agencija, ova agencija je trebala da zadrži svoje aktivnosti, odnosno nadležnosti i po mojoj proceni greška je da ste objedinjenu proceduru podelili u ta dva sektora. Znači, jedno je vezano za projekte i APR, drugo je vezano za planove i katastar. Mislim da je logičnije bilo da zadržite Agenciju za prostorno planiranje i da ta agencija radi ove poslove. Ukidanje agencije u uslovima kada 90% gradova u Srbiji nije završilo plansku dokumentaciju i kada nemate mehanizme kako da se ta dokumentacija završi u narednom periodu jeste upravo greška i jeste potvrda da vi odustajete od tog suštinski važnog posla i za primenu ovog zakona, a i za primenu mnogih drugih zakona. Rokovi koji su ranije bili predviđeni za primenu Zakona za izdavanje građevinske dozvole su bili gotovo identični kao što su bili ovi rokovi. Iskustvo je pokazalo da tu postoji dosta problema i ja se slažem da je bilo nužno izmeniti taj koncept i institucije ove države, odnosno zaposlene u javnim preduzećima na neki način organizovati kako da se ustroji ta procedura, odnosno kako da ona bude bolja. Međutim, jedan od većih problema ovog zakona, to je neusklađenost sa drugim zakonima pogotovo o Zakonu o javnoj svojini, Zakonom o katastru, o državnom premeru, Zakonom o legalizaciji, a da pročitam i ovaj zakon koji je predložio Velja Ilić, a to je zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Znači, to su sve zakoni koji na neki način nisu usaglašeni u nekim članovima i u nekim delovima ovog zakona. Prema tome, ideja za objedinjenu proceduru koja je dobra i koja je nastavak aktivnosti koje su mnoge lokalne uprave, mnoga ministarstva, mnogi ljudi, mnoga udruženja građana pripremali godinama i kroz radionice i kroz razne projekte sada treba da zaživi, ali ono što je loše, jeste da manjkavosti ovog zakona u stvari dovode u pitanje realizaciju te ideje, iako ne budete vodili računa da usaglasite ovaj zakon sa drugim zakonima vi ćete doći u problem. Znači, kod objedinjene procedure o kojoj pričamo postoje rizici, predložio sam u amandmanima da se odloži, prvo, ovaj rok od 1. marta 2015. godine za uključivanje lokalnih samouprava u tu proceduru, jer sam potpuno siguran da lokalne uprave i zbog ne izrađene planske dokumentacije i zbog nedostatka materijalnih i organizacionih i kadrovskih rešenja nemaju mogućnosti da ovaj posao urade kako treba i nije dobro da već u tom trenutku budete suočeni sa rešenjima, odnosno problemima koja su teška i koja ne možete prevazići. Jedno od rešenja koje je moglo da bude dato za taj prelazni period do 1. januara 2016. godine jeste da se rok za sve ove aktivnosti u proceduri pomera na nekih 60 dana i ako se ne koristi elektronska komunikacija od 1. marta, da se onda ispoštuje ono što jeste realno problem svih službi na terenu i da se taj rok produži na 60 dana. Dali smo amandman da se svi rokovi, pa i ovi koji su vezani za donošenje odluka na lokalnom novu, produže do 1. januara 2016. godine kako bi se sistem uspostavio. Predlažemo takođe da u tom periodu nekoliko pilot opština, četiri ili pet gradova koji već imaju gis razrađene sisteme, koje imaju dobro iskustvo, koje imaju plansku dokumentaciju, koje imaju javne službe koje su na zavidnom nivou i koje dobro funkcionišu, budu možda pilot projekti i mesta gde ćete analizirati efekte i probleme ovog procesa. Ono što je po meni posebno važno i dali smo na to amandman, izrada planske dokumentacije na lokalnom nivou mora da bude praćena i sa arhiviranjem odnosno slanjem tih podataka u katastar. Upravo iz razloga da se ne dese problemi, a očekujemo da se dese, pogotovo što ste ovde vrlo uveli restriktivne mere kažnjavanja, odnosno prekršajne prijave, da se ne desi da onog trenutka kada se pošalju zahtevi za izgradnju, kada odgovorno lice iz gradske uprave pošalje dalje tu dokumentaciju, javna preduzeća i ustanove, da se ne desi da upravo zbog straha ljudi od prekršajnih prijava odgovori budu negativni i da sve vreme, recimo iz „Vodovoda“ iz „Pošte“ iz EPS i drugih sistema, činovnici koji su zaduženi za davanje odgovora u stvari štite svoje firme i štite sebe tako što će davati uslove koji nisu u skladu sa potrebama investitora, o tome je, čini mi se, koleginica posebno govorila kada je pričala o tome da je dokumentacija vrlo često nekvalitetna i neispravna. Ono što sam posebno hteo da istaknem jeste nedostatak, odnosno nemogućnost pokretanja upravnog postupka za predmete koji se pokreću pred gradskim upravama do dela kada se izdaju lokacijski uslovi. Znači, smatram da u tom političkom kontekstu o kome će se ovde vrlo često govoriti, gde investitor ili zainteresovana strana podnosi zahtev i predmet gradskoj upravi, dolazi u situaciju da do izdavanja lokacijskih uslova, praktično žalbu koju bi uložila, treba da daje gradskom veću. Gradsko veće u tom slučaju propisuje uslove kroz svoje službe i donosi rešenja kao politički organ. Ako tome dodamo da gradsko veće, odnosno Skupština, postavlja i komisiju za planove, pa dodamo još to da i Skupština postavlja opet političku funkciju, a to je gradski urbanista, onda se postavlja pitanje da li je to ispravno i da li je zakonito, odnosno kako može jedan isti organ da propisuje uslove i da rešava žalbe po predmetu o kome se radi. Predložili smo takođe amandmane… Gospođo ministarko, možete li da me pratite?
Pratim vas.
Predložili smo amandmane da se dobro razmisli o postavljenju gradskog urbaniste na mesto predsednika komisije. Slažem se sa kolegom koji je o tome pričao. Prvo je potrebno da se traži mišljenje od Agencije za borbu protiv korupcije da li je to sukob interesa. To je jedno. Drugo, i da nije sukob interesa, smatramo da gradski urbanista bez obzira na odgovornost koju nosi sa svojom funkcijom, ne treba da bude i predsednik komisije za planove. Mislim da je dobro rešenje što ste izmenili predloge koji su prvo bili u javnoj raspravi u nacrtu zakona, da komisija za planove ima obavezujuće mišljenje. Mislim da je to bilo potpuno pogrešno. Ali, ovaj predlog da Komisija za planove ima savetodavno mišljenje nije dovoljno dobar, odnosno, postavlja se pitanje, ujednom članu ste naveli da je potrebno da se budžetom grada ili opština odvoji novac za funkcionisanje te komisije i ja postavljam pitanje – ako ta komisija funkcioniše u ovakvim okolnostima, ako ima samo savetodavno mišljenje, da li ona treba da ima bilo kakvu nadoknadu? Predlažemo da članovi komisije rade bez nadoknade, kao što i mnogi ljudi u upravnim odborima, školama, u nekim savetima po opštinama, gradovima i komisijama rade bez nadoknade. Ovde se postavlja posebno pitanje oko statusa opština. Smatramo da nije dovoljno zastupljen interes opština, odnosno da niste dovoljno obratili pažnju na ono što su potrebe opština. Dali smo i amandmane na ove članove koji se odnose na obaveze lokalnih uprava koje imaju status gradova, odnosno koje nemaju status gradova i predložili smo amandman koji podrazumeva da se u narednom periodu i opštine koje imaju preko 30 hiljada stanovnika obavežu na izradu planske dokumentacije odnosno prostornih planova, jer smatramo da to jeste krovni dokument koji će im dati priliku i šansu da svoj razvoj i potencijale pravilno usmeravaju. Potpuno smo sigurni da nekoliko članova zakona jeste upravo urađeno zbog projekta na vodi i zbog velikog lobiranja veoma moćnih ljudi koje ste popularno nazvali – tajkuni. Pozivam sve poslanike, a i širu javnost, da obrate pažnju na čl. 53a. i 135. stav 3, koji je u vezi sa članom 102. stav 9, koji daje priliku da se zemljište koje je možda kupljeno u nekoj drugoj nameni sada privodi nameni bez neke velike procedure i da se prave investicije koje do sada nisu mogle da se prave. Imajući u vidu koliko je članova zakona promenjeno u odnosu na prethodni zakon iz 2009. godine, imajući u vidu da se odustaje od izrade planske dokumentacije, smatram da su u pravu oni poslanici koji su danas govorili upravo o tome da je potrebno izraditi novi zakon koji će se baviti samo pitanjem planiranja i da treba odvojiti ovo što je ministarka rekla, neke druge oblasti i regulisati zakonima njihovo delovanje. Mislim da je ovaj pokušaj koji je kroz ovaj zakon danas negde prisutan u javnosti, da se sa optužbama prethodnika na neki način dobije alibi za ono što se radi i da se ostavi prostor za sve loše efekte koji će se sigurno videti u narednom periodu u primeni ovog zakonaj, vrlo nekorektan. Mislim da je upravo smisao rada i ovog rukovodstva Vlade i ljudi u Skupštini da se kroz zajedničko iskustvo, kroz zajednička rešenja nađu najbolji odgovori. Vi ćete videti, poštovana ministarko, zajedno sa vašim saradnicima, da sve amandmane koje smo uložili na ovaj zakon, a ima ih preko 50, da smo ih uložili iz najbolje volje da se neke stvari možda poprave. Primera radi, nedostatak koji se tiče objedinjene procedure, gde se kaže – ukoliko ne bude odgovora odgovornih lica iz javnih ustanova ili preduzeća itd, da će se zastati sa izvršenjem, odnosno da će se zastati sa predmetom. U nastavku ne stoji šta se dešava sa predmetom. Da li predmet čeka da se reši prekršajna prijava po tom osnovu ili će neko drugo lice biti zamenjeno ili će se postupak nastaviti? Dali smo predlog da administracija u svakom slučaju predmet nastavi, sa istim rokom od 15 dana i da se nađe rešenje kako da se odgovori investitoru. Ono što je zabrinjavajuće u svemu ovome jeste da, čini mi se, niste dovoljno sagledali kapacitete institucija i na lokalnom i na republičkom nivou. Ako niste dovoljno sagledali kapacitete katastra u nekom mestu, odmah ćete doći u situaciju da sistem pada, da ne možemo ispunjavati obaveze po ovom zakonu. Mislim da efekti tog presinga, straha koji se provlači kroz Srbiju i te bojazni ljudi da će doći u prekršajne postupke i prijave može da bude vrlo veliki rizik za ove aktivnosti. Znači, predlažem da se, prvo, kroz pilot projekte… [[Isključen mikrofon.]]
Isključili ste se sami. Nije mogao niko da isključi. Prijavite se ponovo.
Koliko još vremena imam?
Imate još dva minuta.
Pozivam i vas i vaše saradnike da smognete snage da se, bez obzira na sve kritike…
Izvinjavam se, gospodine Markoviću, iz Službe mi kažu da imate još pola minuta.
Da li je to pola minuta sa ovim prekidima ili van prekida?
Ne, kada je prekinuto, bilo je 19 i po minuta. Imate još pola minuta. Izvolite.
Znači, da nađete način kako da se da sistemska i zakonska podrška građevinskoj industriji, kako da se da ponovo podrška građevinskoj domaćoj operativi, kako da se reše probleme koje lokalne uprave imaju sa međunarodnim tenderima, sa međunarodnim donacijama, sa međunarodnim procedurama. Imamo jako loša iskustva u tim poslovima. Kako da se reši pitanje podizvođača u sistemu tendera i u sistemu izvođenja radova? Mislim da ta pitanja zahtevaju vrlo ozbiljne diskusije, odgovore i zahtevaju posebne zakone koji će se njima baviti. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik u Vladi. Izvolite.
Znate, slušala sam vas i sada bih mogla da vam odgovaram sat vremena, zato što mi se čini da ili niste pročitali ili niste razumeli, ali ja ću da budem kratka, a onda posle, pretpostavljam popodne, ćemo razgovarati o detaljima. Da krenem prvo od tih planova. Ne znam stvarno gde ste pronašli u zakonu da se odustaje od planske dokumentacije? To nije tačno. Druga stvar, ono što je još važnije, dakle, ako nema plana, nema ni dozvole. Tačno se zna da u roku od 12 meseci plan mora da se napravi. Za vašu informaciju, pošto ste takođe dali netačnu informaciju, prostorni planovi postoje u lokalnim samoupravama, a u 25% lokalnih samouprava ne postoji plan detaljne regularne regulacije. Znači, to je jedino što fali i to je ono što će lokalne samouprave da rade. Takođe, Ministarstvo građevinarstva je obezbedilo novac u budžetu da pomogne lokalnim samoupravama da i to završe. Nisam razumela lobiranje moćnih ljudi za članove zakona. Odmah da vam kažem, to je možda bilo u neko vreme, ali to sada više ne postoji. Pominjali ste na samom početku tzv. Dulićev zakon. Da vam kažem, ne daj Bože da se nastavi da se radi po tom zakonu, zato što po tom zakonu mi smo 186. na listi Svetske banke. Iza nas su samo tri države. Te tri države trenutno imaju neku vrstu građanskog rata, pa se nalaze iza nas. Dakle, mi smo poslednji praktično u onome što se zove „duing biznis“. Neću sada da čitam, ali ovo je lista svega onoga što je problem, upravo i Zakon o planiranju i izgradnji, zbog čega smo mi 186. od 189 posmatranih država. Kažete, Agencija za prostorno planiranje i to povezujte sa tim da se odustaje od planova itd. Reći ću vam da prva procena kaže da će direktna ušteda biti od toga što ova agencija neće postojati kao agencija nego će biti unutar Ministarstva građevinarstva u kojem već postoji Sektor za prostorno planiranje i potpuno je smešno da postoje na tri mesta iste stvari. Dakle, godišnja ušteda će biti 400.000 evra. Mislim da je to značajna ušteda, a koncentrisaće se na jednom mestu ono što se zove priprema, koordiniranje i praćenje izrade planova iz nadležnosti sektora građevinarstva. Jedna zanimljiva stvar kod te agencije jeste da imaju budžet za planiranje i praćenje projekata samo za taj deo oko 70 miliona dinara. U isto vreme kada daju projekat, ti projekti su uglavnom pogrešni. Znači, po skraćenim procedurama raspisuju pozive, uzimaju privatne kuće, rade planove koji su u najvećem broju slučajeva potpuno pogrešni, niko ih ne kontroliše, agencija su i za to još uzmu ozbiljan novac. Daću vam primer plana područja posebne namene za Pojatu – Preljine, planovi područja posebne namene u kojima su određene lokacije za mini hidroelektrane. Dakle, sve je pogrešno. Mislimo da upravo ulaskom u ministarstvo i spajanjem onoga što se zove prostorno planiranje u ministarstvu i u agencijimožemo da budemo mnogo efikasniji. To su najznačajnije stvari koje ste pominjali i koje sam dužna zbog građana Srbije da kažem. Što se tiče zakona i toga da li je mogao da bude novi zakon, dakle, u prvom kvartalu naredne godine imaćemo Zakon o konverziji. Sasvim sigurno će u narednom periodu da se govori o posebnom novom zakonu o izgradnji i o novom zakonu o planiranju i onda ćemo reći da smo konačno zaokružili ono što se zove planiranje i izgradnja, odnosno građevinarstvo. Ne bih više ništa dalje govorila. Sigurna sam da ću u toku popodneva vašim saradnicama objašnjavati detalje.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević. Izvolite. (Jovan Marković, s mesta?) Na osnovu čega mislite da imate pravo na repliku? Nemate mogućnost. Izvolite, gospođo Spasojević.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Uvažena ministarko, predstavnici Vlade, koleginice i kolege poslanici, danas razgovaramo o jednom veoma bitnom predlogu zakona, bitnom jer vodi ka rešavanju problema u urbanizmu i građevinarstvu koji je evidentno da u praksi u Srbiji postoji već niz godina unazad i koji su doveli do toga da nam se građevinski sektor nalazi u velikoj krizi i, nažalost, nastavlja u pravcu pada građevinskih aktivnosti, da je broj izdatih građevinskih dozvola veoma mali i da u poslednjih pet godina je svake godine sve manje, a da ne govorim o tome koliki je broj građevinskih radnika proteklih godina ostao bez posla i da je nekada građevinarstvo učestvovalo u bruto društvenom proizvodu sa između 10 i 11 procenata, a da je to učešće i taj procenat sada izuzetno mali. Takođe, činjenica da je Srbija prema izveštaju globalne liste konkurentnosti Svetske banke po vremenu potrebnom za izdavanje građevinske dozvole na 182. mestu i da je prosečno vreme čekanja na izdavanje građevinske dozvole 240 dana, dovoljan su razlog da se u ovoj oblasti nešto promeni. Bitno je da su predstavnici Vlade analizirali, sagledali i definisali sve probleme u ovoj oblasti i da su rešenja tih problema implementirali u predlog ovog zakona. Kao što sam već rekla, jedan od najvećih uzroka niskog rejtinga investicione klime u Srbiji je dug vremenski rok za dobijanje građevinske dozvole, koji nije uzrokovan samo lošim zakonskim rešenjem, već i ekonomskom krizom koja postoji unazad par godina, zatim, načinom rada administracije, birokratskimprocedurama, nerešenim imovinsko-pravnim odnosima, nepostojanjem planskih dokumenata, neažurnost javnih preduzeća koja izdaju saglasnosti za koje su nadležni, zatim, neažuran katastar, sve ono što ste inače i vi već rekli da se pojavilo kao problem zbog kojeg smo na ovako velikom mestu, odnosno na skoro poslednjem mestu kada je vreme potrebno za dobijanje građevinske dozvole u pitanju. Zato je primarni cilj predloga ovog zakona brža, efikasnija i jednostavnija procedura u oblastima koje ovaj zakon uređuje. Ono što je suštinski i reformski jeste da je predlogom zakona predviđena objedinjena procedura koja za cilj ima uspostavljanje jedne jednostavnije komunikacije na relaciji investitor i organ uprave, kao i skraćenje celog postupka dobijanja građevinske dozvole, počev od momenta kada investitor donese odluku da će graditi, pa sve do momenta kada se izdaje građevinska, odnosno upotrebna dozvola. Međutim, iako zaista imamo dobru zakonsku odredbu sada u ovom predlogu zakona koja vodi brže građevinskoj dozvoli, ništa se neće promeniti ako i ovlašćeni službenici za obavljanje ovih poslova na izdavanju građevinskih dozvola i javna preduzeća i svi oni koji uopšte učestvuju u postupku izdavanja građevinskih dozvola, ukoliko se ne pridržavaju zakona, ukoliko ne poštuju rokove koji su zakonom propisani. Znate da smo imali evo skoro do dana današnjeg praksu da su svi koji su zainteresovani za gradnju dane i dane, sate i sate provodili ispred šaltera, da su ih službenici, moram da upotrebim izraz, neodgovorno prihvatali i da nisu u samom startu obavestili investitore koja dokumentacija je potrebna ili koja dokumentacija nedostaje, već su ih u nedogled vraćali po još neki i neki papir i tako izbegavali rokove, dobijali na vremenu i zloupotrebljavali zakon. Upravo zbog toga su značajne odredbe ovog predloga zakona, koje se odnose na pojačanu odgovornost svih učesnika u postupku izdavanja građevinske dozvole, kao i pojačana uloga interne i eksterne kontrole u svim segmentima, od dobijanja saglasnosti, pa do izdavanja građevinske, odnosno upotrebne dozvole. Uloga građevinske inspekcije je veoma bitna u primeni Zakona o planiranju i izgradnji i redovna kontrola aktivnih gradilišta, tako da ne bismo ponovo došli u situaciju koju smo imali ranije, kada su se inspektori bavili nekim drugim stvarima, odnosno kontrolisali npr. tehničku dokumentaciju za koju nisu bili nadležni, a nisu obavljali poslove za koje su bili i ovlašćeni i obavezni, a to je kontrola gradilišta. Da su radili ono što im je inače u opisu posla, ne bi bilo ovoliko bespravno izgrađenih objekata. Uvođenje zakonske obaveze osiguranja od profesionalne odgovornosti je veoma važno. Međutim, plašim se da možda sa druge strane to može predstavljati rizik za male građevinske firme, za manje firme koje se bave projektovanjem ili tehničkom kontrolom projekata. Možda bi bilo dobro rešenje predvideti neku skalu, ako je to ikako moguće, obaveznog osiguranja, da ne bismo oštetili male firme na račun velikih i moćnih kompanija. Poslanička grupa SPS je podnela amandman. Zatim, odredba zakona koja se odnosi na glavnog gradskog urbanistu i njegova ovlašćenja, isto se plašim da se može pojaviti problem u onim manjim gradovima, manjim sredinama, gde neće moći da imaju ovaj institut, a glavnom urbanisti je poverena uloga glavnog koordinatora između svih organa koji su uključeni u postupak izrade planskih dokumenata, kao i uloga predsednika komisije za planove, što naravno i treba tako da bude. Međutim, možda treba predvideti kao mogućnost da za one sredine gde nema glavnog urbaniste, da može neko drugo lice da obavlja te poslove. Odredbama zakona se uređuje i javni uvid, odnosno upoznavanje javnosti sa tim koji su ciljevi i efekti, koja je svrha izrade planskih dokumenata, što je zaista dobar predlog ovog zakona, jer će na taj način građani imati mogućnost izjašnjavanja, odnosno dostavljanja i davanja sugestija ili primedbi u ranoj fazi planiranja i tako uticati na planska rešenja. Znate da smo imali zaista veliko nezadovoljstvo građana što im ranije nije pružana mogućnost da svojim sugestijama utiču na rešenje prostora u kojem žive. Takođe, dobro zakonsko rešenje je i uvođenje urbane komasacije, jer se na taj način sprečava zloupotreba proizvoljnih parcelacija, naročito na obodima naših gradova. Činjenica je da zemljišna politika usmerava razvoj gradova i utiče na način korišćenja zemljišta, koje je neobnovljivi resurs i od strateškog značaja za svaku državu. Sve investitore zainteresovane za buduću gradnju sigurno veoma interesuje šta predviđa član 97. Predloga ovog zakona, koji se odnosi na plaćanje naknade za uređenje građevinskog zemljišta. Ovim članom je izvršeno terminološko usklađivanje i to nije problem, to je sada doprinos za uređenje građevinskog zemljišta. Bitno je da su uvedene i mnoge povoljnosti za investitore, u smislu da mogu plaćati na rate, da imaju popust ukoliko plate naknadu odjednom u celom iznosu. Međutim, ono što mene zanima, a možda nisam razumela, predlogom ovog zakona predviđeno je da se iznos naknada za uređenje građevinskog zemljišta dobija kada se pomnoži vrednost kvadrata stanova u novogradnji sa ukupnom neto kvadraturom objekta koji se gradi i pomnoži sa koeficijentom namene i koeficijentom zone u jedinici lokalne samouprave na čijoj teritoriji se gradi. Pitanje je šta čini neto površinu? Da li neto površinu čine samo kvadrati stanova i pripadajućih hodnika ili neto površinu čine i garaže i saobraćajnice i ostave? Ovo sam pitala iz razloga što je u nekim lokalnim samoupravama bilo zloupotreba, možda, pa se za naknadu računao i garažni prostor i prostor saobraćajnica koje su korišćene u stambenim zgradama, ostave i to je u mnogome povećavalo iznos naknade, jer je obračunata cena za garažni prostor, na primer, kao i cena stambenog prostora. Mislim da je neko od kolega rekao da će ovaj doprinos za uređenje građevinskog zemljišta neke opštine oštetiti, jer će biti dosta manji. Mislim da se to manje odnosi na manje sredine, na manje opštine, a da će se pojaviti problem u većim gradovima, jer Predlogom zakona je predviđeno da se najviši iznos naknade po metru kvadratnom objekta, koji se gradi, ograniči zakonom, i to na nivo od 10% do 15% prosečne sene kvadratnog metra. Zašto kažem da će to možda biti problem u većim gradovima? Biće problem, jer će biti manja naknada u manjim gradovima. Do sada je, barem po nekim informacijama kojima ja raspolažem, ta naknada bila negde oko 5%, između 4%, 5%, 6%, od ukupne prosečne cene kvadrata, 10%, 15% će biti veliko opterećenje za investitore. Opet kažem, možda moje računanje nije u redu, možda je to već pitanje za ekonomiste. Mislim da će ih to mnogo opteretiti, ako to bude tako. Izvinjavam se, ako sam pogrešila. Takođe, kada je pitanju uređenje građevinskog zemljišta, veoma je bitno sprečiti neodgovorne, odnosno one investitore koji su do sada bili neodgovorni ili planiraju da budu neodgovorni, koji nisu naknadu za uređenje građevinskog zemljišta platili, platio jednu ili dve rate i na tome se sve završi. Znate da su dugovanja samo za Beograd za uređenje građevinskog zemljišta nešto veća od 11 milijardi dinara, i to od strane investitora koji su već prodali stanove i poslovne prostore i uselili ih. Barem je neko pravilo postojalo, ili postoji, da ukoliko ne platite ili ne dostavite dokaz o plaćenoj naknadi, ne možete dobiti građevinsku, odnosno upotrebnu dozvolu. Bez upotrebne dozvole, ne može se uknjižiti ni objekat, ni stan, ni poslovni prostor, što znači da su na taj način oštećeni i građani, kupci stanova, ali je oštećena i država. Kada su u pitanju odredbe zakona koje se odnose na razmenu građevinskog zemljišta, predlog zakona, ne znam da li slučajno ili možda namerno, iz nekog razloga, nije obuhvatio zadružnu svojinu, kao ravnopravan oblik svojine sa javnom i privatnom. Smatramo da je od egzistencijalnog značaja za stambene zadruge da se amandman poslaničke grupe SPS, kojim se predlaže da se obuhvati i zadružna svojina, jer u suprotnom izostavljanjem ove svojine derogiraju se odredbe zakona o zadrugama koji se odnosi na imovinu zadruga… Takođe, bitno pitanje koje je izazvalo dosta polemike prethodnih godina je pitanje konverzije, odnosno pretvaranje prava korišćenja u pravo svojine uz naknadu. Čuli smo od ministarke već više puta da će pitanje konverzije biti rešeno do polovine marta, ako sam dobro shvatila, naredne godine, posebnim zakonom, a da će investitori, koji su zainteresovani za gradnju, moći da zidaju i na zemljištu na kojem imaju pravo korišćenja do donošenja posebnog zakona kojim će biti regulisano pitanje konverzije uz naknadu. Da li to znači da će investitori, koji pre donošenja zakona o konverziji dobiju dozvolu za gradnju i počnu da grade, neće morati da plate konverziju kada se donese zakon? U tom slučaju, ako ne plate, biće u povlašćenom položaju u odnosu na one koji budu gradili nakon donošenja posebnog zakona o konverziji kojim će se, pretpostavljam, odrediti neka naknada kao obaveza za pretvaranje prava korišćenja u pravo svojine. Kada je u pitanju pojam sanacije, koji je obuhvaćen ovim zakonom, nije definisana sanacija klizišta kao prirodne elementarne nepogode. Smatramo da bi bilo dobro, imajući u vidu da smo nedavno bili suočeni sa teškim posledicama ove pojave, da je ovom definicijom možda potrebno bilo obuhvatiti i sanaciju klizišta u smislu: šta su klizišta, koja tehnička dokumentacija je potrebna za njihovu sanaciju, ko izdaje dozvolu za sanaciju klizišta, imajući u vidu da se klizišta ne javljaju samo na građevinskom, odnosno izgrađenom zemljištu, već se javljaju i u šumskom, poljoprivrednom, putnoj infrastrukturi itd. Uz sve sugestije koje sam dobronamerno iznela, najbitnije je da ovaj zakon zaživi u praksi i da ostvari cilj zbog kojeg ga donosimo. Zakon je veoma kvalitetan i dobar i zaista mi je drago što se, po prvi put, napravila jedna dobra analiza svih problema, koji postoje u građevinarstvu i urbanizmu, i zaista ste na jedan dobar način, u skoro 90% slučajeva, izuzetno dobro rešili probleme koje ste sagledali i to je velika prednost ovog zakona, velika prednost za građevinarstvo i urbanizam u narednom periodu. Bitno je da zakon ostvari svoj cilj, a to je jednostavnija procedura, brže dobijanje građevinskih dozvola, da se olakša investitorima, da se olakša građanima, da se omogući učešće javnosti u postupku razmatranja planskih dokumenata na svim nivoima vlasti i da građevinarstvo oživi, da se vrati na nivo koji je nekada imao, da se podigne rejting investicione klime u Srbiji. Poslanička grupa će u danu za glasanje podržati Predlog ovog zakona. Zahvaljujem se.
Reč ima potpredsednik Vlade prof. dr Zorana Mihajlović.
Samo dve stvari, koje sam posebno izdvojila, mada je bilo mnogo korisnih predloga. Vezano za naknadu koju ste pominjali, odnosno doprinos, koji će sada biti doprinos, plaća se samo na korisne površine. Spomenuli ste garaže. Ona garaža koja je na zemlji se plaća, ali svakako mnogo manje, mnogo niže, budući da je razlika od stambenog prostora do garaže. Ono što je podzemna garaža, samim zakonom je predviđeno da se ne plaća. Pitanje svojine i naknade biće regulisano posebnim propisom. Oko sanacije klizišta, u potpunosti ste u pravu i treba da bude i biće u zakonu.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, narodna poslanica Katarina Rakić.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Predlog izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji, koji se nalazi pred nama, svakako predstavlja jedan od velikih koraka napred na putu ka reformi koje su pokrenute u Srbiji. Zakon o planiranju i izgradnji, koji je i danas na snazi, nažalost, je na snagu stupio 2003. godine i sa sobom je doneo, pre svega, izuzetno komplikovanu proceduru, zatim ogromnu cenu koju su građani morali da plaćaju, kako bi legalizovali, odnosno plaćali građevinsku dozvolu za svoje objekte i, što je najgore, uveli su korupciju na velika vrata u ovoj oblasti, u oblasti urbanizma. Moram da dodam da je i meni žao što danas idu izmene i dopune ovog zakona. Iskreno, više bih volela da ide jedan potpuno novi zakon, pa makar se on samo drugačije zvao. Prosto, iz razloga da bi zaboravili da je Srbija imala jedan takav period, da smo imali zakonsku regulativu u jednoj oblasti, a da se zakon u toj oblasti apsolutno nije poštovao. U prilog ovog što govorim jeste toliki broj nelegalnih objekata u Srbiji, a ono što ću naglasiti jeste da je od milion i po nelegalnih objekata u Srbiji, 700 hiljada tih objekata izgrađeno od 2003. godine, pa na ovamo. Takođe, ono što je jako loše i dalje, u nažalost važećem Zakonu o planiranju izgradnji, jeste da su sve izmene koje je on pretrpeo, a bilo ih je dosta, bile su izmene koje nisu predstavljale sistemsko rešenje, nego su samo prevazilazile trenutne probleme. To smatram da je jako pogrešno i Predlog izmene i dopune Zakona o planiranju izgradnji predstavlja upravo to, današnji predlog koji je pred nama predstavlja sistemski predlog za rešavanje jednog ovakvog ozbiljnog problema kao što je rešavanje problema planiranje i izgradnje u Srbiji. Srbija se danas nalazi na jednom od najnepovoljnijih mesta, odnosno strani investitori u širokom luku zaobilaze Srbiju, a to zaista nije ni čudo, jer po listi Svetske banke Srbija se ove godine našla kao što smo već čuli na 186 poziciji, a to je pozicija po efikasnosti izdavanja građevinske dozvole. Naravno da Srbiju mnogi strani investitori zaobilaze kada im je bilo potrebno 264 dana da bi dobili jednu jedinu građevinsku dozvolu i to za magacin i to u onom najboljem slučaju kada im imovina na zemljištu rešena i kada je postojao planski dokument za tu njihovu parcelu. Prosto postojalo je da kažem – 18 krugova, 18 krugova raznih procedura za dobijanje raznih saglasnosti, raznih dozvola, a neretko su ljudi bili u prilici da na jedan šalter nekada stanu i tri puta, da predaju zahtev, da dobiju dozvolu, da dobiju priključak. Često se dešavalo i to da dok jednu da dok poslednju saglasnost u nizu dobiju. Često im se dešavalo da im ona prva istekne, pa su ponovo u krug morali da vade određene saglasnosti. Znači, svaki građanin u Srbiji koji je želeo da izgradi objekat, pre svega moraju psihički da se pripremi na jednu dugotrajnu i mukotrpnu proceduru, da se pripremi da naredni skoro godinu dana mora da ostavi svoju obavezu od posla i da provede svoje vreme čekajući ispred raznih raznih šaltera. Takođe, ono što je bilo, nažalost mogu sada da kažem i uobičajna procedura, da recimo kada stanete ispred nekog šaltera, pa se promeni službenik na tom šalteru, promeni se i procedura, pa pomenuću onu poznatu, da vam je uvek nedostajao, da vam je uvek nedostajao po jedan papir, a da ne pominjem i gore slučajeve kada su vam celi predmeti bili izgubljeni. Ono što je takođe bila izuzetno loša praksa, a šta je bilo prosto javna tajna u našem urbanizmima i lokalnim samoupravama jeste da se dešavalo da ljudi koji su radili u urbanizmu, ljudi koji su radili u inspekcijama, ljudi koji su trebali da sprovode taj zakon svojim prijateljima i svojim rođacima, kada su oni nailazili na neke probleme da bi legalizovali, da bi dobijali dozvolu za svoj objekat oni su im savetovali - ma zidajte i slobodno niko te neće dirati i onako ćeš posle svoj objekat legalizovati. Videćeš da oni stalno pomeraju rokove da na takav način svakako lakše možeš da rešiš svoj predmet. Nažalost, tako se radilo i nažalost upravo zbog toga u Srbiji se našlo pre svega toliki broj nelegalnih objekta i nažalost upravo je takva situacija i dovela Srbiju na 186 poziciju na listi Svetske banke po efikasnosti izdavanja građevinske dozvole. Kao što smo čuli jedini gori od nas su Sirija, Libija i ja mislim još jedna afrička država i one su u nekoj vrsti građanskog rata. Što se tiče Predloga izmene i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji koje se danas nalazi pred nama, naravno da je svakako najbitnija izmena objedinjena procedura, što znači, u stvari jedan šalter. Usvajanjem ovog zakona građani će sve svoje zahteve predavati na jednom šalteru, na tom istom šalteru oni će dobijati svoje dozvole i svoje priključke, znači, neće morati da obilaze više od sada putuje predmet od šaltera do šaltera ne ide građanin od šaltera do šaltera. Ono što takođe predstavlja jako bitnu novinu jeste da će se svi podnesci predavati u elektronskom punktu, znači, postojaće elektronska baza podataka. Između svih nosioca pravnih ovlašćenja kao i Centralni registar na republičkom nivou koji će naravno voditi APR. To je jako bitno, jer takav način je izuzetno transparentan. Svi u tom lancu će moći da vide šta je sadržaj određenog predmeta, gde je predmet zastao i ko eventualno nije izdao neku saglasnost, a imao je rok da tu saglasnost izda. Ono što je takođe bitna novina jeste da svi ti koji vrše ovlašćenja imaju rokove da postupaju po njima i imaju pravo da pokrenu upravni spor nadležan koji vodi rukovodilac objedinjene rasprave, ima obavezu da pokrene upravni spor protiv onoga ko nije tražio saglasnost izdao u roku. Ukoliko on to ne uradi, rukovodilac na republičkom nivou će pokrenuti postupak protiv njega, što svakako uozbiljuje ovaj postupak. Ukratko ću pokušati da objasnim koje su sve to novine, odnosno koji su to koraci koje su propisane ovim novim predlozimanovog Zakona o planiranju i izgradnji. Pre svega, moram da kažem da ovaj zakon se ne tiče same imovine na zemljištu i da je ono što je osnovno i kada se krene u izdavanje svih dozvola, znači svaki vlasnik, odnosno investitor mora biti vlasnik ili korisnik određene parcele na kojoj želi nešto da radi. To je preduslov za dobijanje bilo kakvih dozvola. Prvi korak koji se ovim zakonom definiše jesu lokacijski uslovi. Da bi investitor dobio lokacijske uslove on na onom šalteru koji sam malo pre pomenula prilaže zakon i idejno rešenje. To su dva jedina papira koja su potrebna da on preda, sve ostalo nosilac javnih ovlašćenja pribavlja između sebe, između drugih nadležnih organa. Rok za dobijanje ovih lokacijskih uslova jeste 25 dana. Inače, lokacijski uslovi predstavljaju, mogu slobodno da kažem, ličnu kartu same parcele ili parcela na kojima investitor želi da gradi. U lokacijskim uslovima sadržan je plan na koji način projektant treba izvršiti tehničku dokumentaciju kao i samo priključenje na infrastrukturne objekte i samo spratnost, odnosno gabarite objekta. Sledeći korak kada dobije lokacijske uslove investitor odlazi, odnosno daje projektantu da mu izradi projekat. Sledeći korak upravo jeste dobijanje građevinske dozvole. Pošto je prema uslovima koje je dobio izradio projekta investitor predaje zahtev za izdavanje građevinske dozvole. Tom prilikom predaje izvod iz projekta i projekta za građevinsku dozvolu i tom prilikom plaća administrativnu taksu. Ovom prilikom investitor prilaže dokaz o dogovoru za plaćanje doprinosa za građevinsko zemljište,međutim on u ovom trenutku nije dužan da ovu obavezu i plati. Nosilac javnih ovlašćenja dužan je u roku od pet dana izda građevinsku dozvolu investitoru. Nakon toga investitor ima rok o osam dana pre početka građevinskih radova da svoje radove i prijavi. Ovom prilikom pored same prijave on prilaže projekta za izvođenje građevinskih radova i ovog puta je dužan da donese potvrdu da je regulisao plaćanje doprinosa za građevinsko zemljište. Poslednji korak u ovom nizu jeste dobijanje upotrebne dozvole. Kada je objekta gotov investitor je dužan da svom objektu obezbedi i tehnički pregled i to uz pomoć komisije ili nekog drugog privrednog subjekta koje on izabere. Kada je tehnički pregled gotov investitor predaje zahteve za izdavanje upotrebne dozvole. Uz taj zahtev prilaže projekta izvedenog stanja kao i elaborate o geodetskim radovima i svim onim podzemnim instalacijama koji se nalaze na objektu. Nadležan organ je dužan da u rokuod pet dana izda upotrebnu dozvolu, da tu istu upotrebnu dozvolu izda investitoru, građevinskoj inspekciji i da po službenoj dužnosti dostavi katastru nepokretnosti koji ponovo po službenoj dužnosti ima rok od 30 dana da taj objekat i uknjiži. Sledeća stvar koja je pored ove komplikovane procedure koju sada ovim zakonskim predlogom skraćujemo sledeća stvar koja se menja a koja je ranije bila izuzetno komplikovana i loša po građane Srbije jeste plaćanje naknade za građevinsko zemljište koje se ovoga puta zove doprinos za plaćanje građevinskog zemljišta. Što se tiče samog postupka koji je raniji zakon propisivao, jeste da je davao pravo lokalnim samoupravama, da sami odrede cenu tog građevinskog zemljišta. Često smo imali priliku da je ta cena išla i do 300-400 evra i to po metru kvadratnom izgrađenog objekta, što ćete se složiti, bilo jako puno, a s druge strane je bilo mnogo nesrazmernosti između opštine do opštine u Srbiji oko same cene plaćanja tih dozvola. Takođe bilo je mnogo nesrazmernosti između plaćanja cene za komercijalne i između plaćanje cene za stambene objekte. Iako je ovo svakako prihod lokalnih samouprava, imali smo situaciju da, iako su Srbiju strani investitori poslednjih godina svakako zaobilazili, imali smo priliku da zbog velikog broja nelegalnih objekata takođe nije bilo priliva u lokalne budžete jer nije bilo gradnje, tako da nije bilo ni priliva iz ovih sredstava. Možemo uzeti primer da se prethodnih godina legalizovalo, odnosno da se izdalo dozvola samo za 10% od objekata na današnji dan iznosi milion i po, znači da se legalizovalo samo 150.000 koliko nije legalizovano za 10 godina ukupno objekata, da je izdato samo 10% građevinskih dozvola. Možete da zamislite koliki bi to prihod bio za lokalne samouprave, šta bi sve lokalne samouprave mogle da urade od tog prihoda. Ono što donosi novi zakon, jeste da ograničava naknadu za uređenje, odnosno dopunu za uređenje građevinskog zemljišta, a da ta naknada ne može biti veća od proseka jedan prema šest i da ona, u stvari, predstavlja 10 do 15% prosečne cene kvadrata novoizgrađenih objekata. Ono što sam takođe htela da pomenem jeste pitanje konverzije i drago mi je što je ono ostavljeno ovoga puta sa strane, jer to nije oblast koja se može rešiti na brzinu i preko noći. Svakako se moraju ispitati svi efekti i sve analize ovog procesa pa se slažem sa tim da je potrebno donošenje jednog novog propisa koji će regulisati ovu oblast, ali ono rešenje koje ovaj zakon donosi, a to je da svaki korisnik na zemljištu može biti vlasnik objekta, odnosno može graditi, smatram da je dobro što je ponuđeno. Takođe, ono što je dobro što donosi ovaj zakon, a što je ranije bio problem jeste nedostatak pravnih akata u Srbiji, praktično ranije, ukoliko niste imali određen urbanistički projekat za određenu parcelu, vi niste mogli na toj parceli da gradite. Praktično ste imali situaciju, kao da vam je vaša zemlja bila nacionalizovana. Ovim predlogom se sada to menja i donosi se takva mera da prosto urbanistički planovi trebaju da usmeravaju a ne da usporavaju gradnju. Ono što je takođe bitno da kažem, jeste da će se svi podzakonski akti doneti do 15. februara. Naravno da je većina spremna već sada da se donese kada bude počela primena i ovog zakona. Takođe, svi sektorski zakoni su dužni da se donesu, odnosno dobili smo obećanje da će svi sektorski zakoni biti doneti u prvom kvartalu naredne godine. Još jednom želim da ponovim da mi je žao zaista što ovo sada nije jedan novi zakon, ali samo iz razloga što želimo da zaboravimo da je ovaj stari ikada postojao. Hvala.
Zahvaljujem, gospođi Rakić. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 80. stavu 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone i druge akte iz dnevnog reda ove sednice. Poštovan i narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog časa i sa radom nastavljamo u 15,15 časova. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici, ministarka malo kasni. Da li ima neko od prijavljenih ko želi da govori iako ministarka nije prisutna? (Ne.) Onda ćemo sačekati, za par minuta će doći. Gospodine Bauere, pošto ste vi prvi na spisku govornika, da li hoćete da diskutujete iako je ministarka odsutna? (Ivan Bauer, s mesta: Ne, sačekaću ministarku.) Dobro, sačekaćemo onda. Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Ivan Bauer. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, moja koleginica iz poslaničke grupe Socijaldemokratske partije Srbije, Branka Bošnjak je već govorila o ovom zakonu iz ugla struke, pa ću ja pokušati da dam jedan osvrt koji će biti kroz malo drugačiju vizuru. Kada govorimo o ovom zakonu, odnosno o Zakonu o planiranju i izgradnji, možemo da govorimo o efektima koji se mogu postići, odnosno o onim efektima koje očekujemo da ćemo postići njegovom primenom, ali isto tako možemo da govorimo i o propuštenim efektima zbog njegovog nedonošenja ili zbog njegovog neblagovremenog donošenja. Prvi zaključak koji nam se nameće kada posmatramo aktuelnu situaciju, koja je u suštini karakterisana nedostatkom adekvatne zakonske regulative, jeste da je naša građevinska industrija unazađena, ali rekao bih i da su unazađene još neke grane koje su, da tako kažem, naslonjene na građevinsku industriju, kao npr. industrija građevinskog materijala. Gubitak koji je time stvoren privredi Srbije, građanima Srbije i bruto domaćem proizvodu Srbije je gotovo nemoguće izmeriti, ali zato postoji niz nekih parametara na osnovu kojih možemo da vidimo kakva je to šteta koju trpi na prvom mestu građevinska industrija, neka direktna šteta. Opet ona indirektna šteta, koja se recimo ogleda u tome što je smanjen priliv investicija, je nešto što je prilično teško izmeriti. Tako, recimo, imamo rezultate jednog novijeg istraživanja, koje je rađeno na prilično velikom uzorku firmi iz građevinske industrije, koje je pokazalo da je u periodu od 2012. do 2014. godine, dakle u prethodne tri godine, odnosno gotovo tri godine smo imali gubitak u građevinskoj industriji, zbog poslova koji nisu uopšte urađeni ili zbog nekih poslova koji su nedovršeni, od tri milijarde evra i da smo izgubili 65.000 radnih mesta zbog tih propuštenih i nedovršenih poslova. Ako postoje izvesne sumnje u ovu cifru od tri milijarde evra među stručnom javnošću, koje mogu da razumem, jer ta suma je nekom vrstom interpelacije dobijena od onih rezultata koji su dobijeni na osnovu istraživanja oko ove sume da je izgubljeno 65.000 radnih mesta, sa tim se slažu zaista i nezavisni stručnjaci koji apsolutno nikakve veze nisu imali sa ovim istraživanjem, a mislim da je svakome jasno šta znači za Srbiju u ovom trenutku 65.000 radnih mesta. Drugi zabrinjavajući podatak je da je vrednost izvedenih građevinskih radova srpske građevinske operative u trećem kvartalu 2014. godine u odnosu na isti period 2013. godine bio manji za 20,7%. Isto tako, mislim da je podatak nad kojim treba da se zamislimo, a koji pokazuje u stvari u kakvom je stanju građevinska industrija u Srbiji danas, podatak da je doprinos građevinske industrije BDP-u samo 4,2%, a da je recimo u zemljama OECD taj procenat negde oko 6,1%. Što je još gore, građevinska industrija Srbije ima potencijal da dostigne nivo od 7% ukoliko budemo, a verujem da ćemo dosledno primenjivati ovaj zakon. Već negde u 2017. godini možemo drastično da povećamo doprinos građevinske industrije BDP-u. Ne treba da zaboravimo da je do pre dvadesetak godina građevinska industrija bila ponos srpske privrede i bila izvor velikog deviznog priliva za našu zemlju. Za direktnu posledicu ovako neadekvatnog odnosa prema građevinskoj industriji imamo nešto što ste i vi, gospođo ministarka, pomenuli, kao i neke kolege i koleginice, a ja bih rekao, nećete mi zameriti na izboru reči, katastrofalan plasman u izveštaju „doing business“ za 2015. godinu koji radi Svetska banka. Naime, mi smo plasirani na 186 mesto od 189 zemalja. Na prvom mestu zbog toga što je vreme potrebno za dobijanje građevinskih dozvola, kako se tamo kaže, 264 dana u Srbiji, odnosno potrebno je 16 procedura da se prođe da bi se dobila građevinska dozvola. Čini mi se još i važnije nešto što nisam čuo da je neko ovde pomenuo ili možda jeste, ali nije se osvrnuo u toj meri na to, a to je doprinos troškova izdavanja građevinske dozvole vrednosti skladišta. Da bi razumeli gledaoci, skladište je nešto što Svetska banka u ovom svom izveštaju koristi kao neku vrstu etalona, odnosno merne jedinice na osnovu koje vrši uporednu analizu. Dakle, 25,7% je doprinos troškova građevinske dozvole izgradnji jednog skladišta. Da vam kažem, ja sam izvršio jedan pregled te liste za većinu uporedivih zemalja sa Srbijom i nigde nisam video ni približno sličan podatak. Dakle, u većini uporedivih zemalja je taj procenat ispod 1%, eventualno nekoliko procenata, a nigde dvocifreno, naročito ne 25,7%. Uostalom, postoje zvanični podaci koji kažu da je u EU trošak izdavanja građevinske dozvolite pet puta manji kod nas, a da u zemljama OECD ta razlika ide čak i do 20 puta. Što se tiče zemalja regiona ili zemalja bivše Jugoslavije, moram da vam kažem da su nam na ovoj listi, kada je reč o izdavanju građevinskih dozvola, pričam samo o tom delu doing business liste, najbliži Hrvatska koja je na 188 mestu i Crna Gora na 138 mestu, ali uz jednu opasku. Oni su pre nas krenuli da rade ove ozbiljne reforme, odnosno u Hrvatskoj je već od 1. januara 2014. godine na snazi novi Zakon o planiranju i izgradnji. Dakle, oni mogu da se nadaju već koliko sledeće godine da budu daleko iznad nas kada je u pitanju lista doing business. Neću uopšte da pominjem druge zemlje regiona koje su daleko ispred nas, na 103 mestu Mađarska, Bugarska na 101, Slovenija 90, Makedonija 89, Grčka na 88, itd. Svi imaju mnogo bolje rezultate od nas, čak i zemlje regiona. Čini mi se da je, bar za mene, bio najviše poražavajući podatak da oni mere, praktično, na osnovu jedne skale od nula do 100, kakav je rezultat u različitim oblastima. Onda imaju neki zbirni rezultat. Kada je u pitanju izdavanje građevinskih dozvola, naš rezultat je na toj skali od nula do 129. Rezultat Hrvatske, koja je samo osam mesta iznad nas je 45. Dakle, čak i za 60% da popravimo naš rezultat, možemo da se popnemo samo za osam mesta. To pokazuje koliko je naš rezultat strašno loš i koliko moramo ozbiljno da radimo na reformama i na njihovom sprovođenju. Što se tiče efekata izmena i dopuna ovog zakona koji se nalazi pred nama, o njima je bilo dosta reči, pa neću sada da ponavljam ono što su govorile kolege, više ću se fokusirati na ono što sam u prethodnoj diskusiji pomenuo.Samo izmenama i dopunama zakona, vezano za ove probleme koje imamo kada je u pitanju lista „Duing biznis“ Svetske banke, prvo smanjujemo, ono što smo rekli, broj šaltera na jedan, odnosno broj procedura sa 16 na jedan. Druga stvar, prema izveštajima i procenama nezavisnih eksperata, nevladinih eksperata, broj dana potrebnih za dobijanje građevinske dozvole, oni to malo posmatraju šire, pa to podrazumeva i dobijanje građevinske dozvole i dobijanje i uknjižbu, prava, to će smanjiti na 54 dana. Zato je to malo više nego ono što ste vi pominjali. Ali, sa 264 na 54, to je 210 dana manje, ili, ako hoćete, 80% manje. Naravno, smanjiće se i ovaj trošak izdavanja građevinske dozvole, jer ćemo ukinuti parafiskalni namet koji je u ovom trenutku na snazi, a uvešćemo jedan doprinos čiji će iznos biti kontrolisan. Neće moći da ga određuje lokalna samouprava u proizvoljnom iznosu kako oni hoće, niti će moći da sa njim raspolažu na način kako hoće, a to će reći da nekoga favorizuju tako što mu odobre da ne plaća taj namet, a nekom drugom tu uslugu ne učine. Dakle, urediće se na jedan prilično dobar način ova oblast. Naravno, kad god donosimo neka zakonska rešenja koja zahtevaju od naše javne uprave da ona radi brže i efikasnije, što je normalno uvek i za svaku pohvalu, tu se pojavljuje opasnost da u jednom delu primene zakona se suočimo sa onom našom narodnom – što je brzo, to je i kuso. Zbog toga mislim da je jako važno, ali, vi ste rekli da je već usvojeno osam podzakonskih akata i da će do 15. februara biti 2015. godine usvojeni apsolutno svi podzakonski akti i da se radi i na ovim drugim pratećim aktivnostima koje treba da budu urađene. Dakle, imamo vremena do 1. marta, od kada taj deo zakona stupa na snagu da se u potpunosti pripremimo. Mislim da je to vrlo važno, jer kada se radi ovako brzo, a mora da se radi tako brzo da bismo bili konkurentni čak i u regionu, da ne govorim ozbiljnije, među zemljama razvijenijim u Evropi, vrlo je važno da ta nemogućnost potpune kontrole, zbog kratkog procesa, da to nadomestimo jednim kvalitetnim podzakonskim aktima i kvalitetnim praćenjem čitavog procesa. Samo da pogledam koliko još imam vremena, da bih znao, da se ne rasplinjujem previše. Mislim da je to strašno važno upravo zbog toga da nam se ne bi recimo ponavljali slučajevi. Ovaj koji je, čini mi se prilično aktuelan u ovom trenutku, a to je problem sa kojim se suočava Grad Beograd, a koji je posledica upravo lošeg zakonskog rešenja iz 2009. godine. Grad Beograd ima problem da ne može od investitora da naplati određene troškove koji su u vrednosti 40% gradskog budžeta, godišnjeg. To je nešto što je nedopustivo i to je nešto što moramo sprečiti da se događa u budućnosti, inače ćemo u potpunosti urušiti naše lokalne samouprave. U javnosti se moglo čuti i da je možda bilo bolje da se radi potpuno novo zakonsko rešenje, a ne da se ide na izmene i dopune zakona, da bi se dobio kvalitetniji zakon i da bi materija bila konzistentnija. Čini mi se da, s obzirom na objektivne okolnosti, a to je da smo prvo previše dugo čekali da donesemo jedan ozbiljan zakon u ovoj materiji, mi smo ga imali, ali, nažalost, nije se pokazao kao dobar. Druga stvar, da imamo ozbiljan pritisak investitora, ili ako hoćete, još gore, imamo odlazak investitora zbog toga što je zakon loš i u krajnjem slučaju vrlo teška ekonomska situacija. Mislim da su to sasvim dovoljni i opravdani parametri da se ovaj zakon u ovom trenutku donosi kao izmene i dopune zakona. Za slučaj da ministarstvo odluči u nekoj budućnosti da donese potpuno novi zakon, sasvim sam siguran da će imati vrlo veliku podršku u Narodnoj skupštini za tako nešto. Uostalom mi ćemo naredne godine, već početkom godine imati jedna novi set zakona ili izmene i dopune zakona iz ove oblasti. Imamo uvođenje elektronske građevinske dozvole. Dakle, uvodimo red u potpunosti u oblast građevinarstva i na izvestan način dajemo građevinskom sektoru vetar u leđa ili ako hoćete dajemo im krila. Dakle, u suštini ovo što danas radimo je početak jednog procesa koji će doduše trajati nekoliko meseci, ali i istovremeno i procesa na koji smo čekali priličan broj godina. Iz svega ovoga što sam rekao, jasno je da će poslanička grupa SDPS podržati Predlog izmene i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Ovaj zakon neće dobiti podršku poslanika Nove stranke, a zvukovi divnih stvorenja iz džungle mogu da prate moj govor slobodno. Zašto neće dobiti?Zato što je to izmena jednog lošeg zakona. Potpuno se slažem da je zakon iz 2009. godine bio na ivici katastrofalnog i tu nema nikakve sumnje. Ali, promena tog zakona sa 50% izmenjenih članova neće od te blizu katastrofe napraviti ništa mnogo bolji. Bilo je dovoljno vremena i za novuvlast, dve i po godine skoro tri, da donese jedan novi zakon. To nije bilo tako teško zato što je u bližoj srpskoj istoriji postojao jedan odličan zakon koji je donet 2003. godine, isto se zvao kao ovaj i to je verovatno navelo koleginicu iz SNS da pogreši u oceni da je loš zakon donet 2003. godine. Mi sada imamo izmene zakona iz 2009. godine. Tako da je to verovatno bio lapsus, slažem se. Taj zakon je nažalost imao vrlo kratak period primene zato što je ubrzo došla neka nova vlast koja ga je primenjivala na najgori mogući način, odnosno primenjivala ga je pogrešno. Taj zakon je promenjen relativno brzo, a pre toga nije primenjivan pre svega što je bio moderan, zato što je uvažavao sve specifičnosti Srbije u tom trenutku. Verovatno poseban razlog za to je što je imao kaznene odredbe koje su bile vrlo ozbiljne. Taj zakon je predviđao, taj iz 2003. godine kaznu do godinu dana zatvora bez alternative u novčanoj kazni za ono ko započne gradnju bez dozvole. To je bila jedna posebna odredba koja nije uobičajna ali je to trebalo da uvede red u planiranje i izgradnju u Srbiji. To se nije desilo, šta više čak su neki mediji koji su bili zaduženi za gradnju nekoliko meseci posle preuzimanja vlasti počeli da rade tako što su kršili taj zakon, ali da se ne vraćam u to. Prema tome, zakon je loš i mi ćemo pokušati da ga popravimo sa 17, 18 amandmana, ali preporučujem ako su iskrene namere i ministarstva i Vlade da spreme novi zakon jer ovaj definitivno neće biti dobar. Videćete i po našim amandmanima da ste napravili puno propusta, neki su tehničke prirode, neki suštinske. Bilo je teško i pisati amandmane zbog komplikovanosti celog tog procesa. Šta je ono što su osnovne zamerke? Prvo, previše regulacije i centralizacije u odlučivanju u ovoj oblasti. Ponovo se vraća, odnosno afirmiše, odnosno nije promenjen deo koji se tiče prostornog plana Srbije, što je jedno konzervativno, zastarelo gledanje na ovu oblast. Zamena za to u zakonu iz 2003. godine je bila strategija prostornog razvoja Srbije, što je jedan mnogo širi i savremeniji dokument koji daje više slobode i investitorima i lokalnoj samoupravi i tim regionalnim centrima naravno uz poštovanjezakona, bez mogućnosti da se uđe u bilo šta što je protivzakonito. Imamo previše regulative i dan danas, tako da mislim da to da za 28 dana se dobije dozvola će biti isto tako realno kao što je po prethdonom zakonu to bio 31 dan. Ogromna je procedura, i dalje ima puno papira. To što će sad umesto investitora neko iz opštine da trči po svim tim šalterima, nisam siguran da će poboljšati značajno taj period vremena. Imamo i recimo u članu 17. kojim vi predlažete legalizaciju „Beograda na vodi“, tog projekta koji je započet mimo zakona, odnosno protivno zakonu. Tu se uvodi ponovo da projekti od značaja za Republiku koji definiše Vlada, što je potpuno pogrešna stvar, ne može jedan komercijalni trgovački centar sa kockarnicama, sa molovima, sa ne znam čime, da bude projekat od nacionalnog interesa. To je arbitriranje koje neće da nas odvede daleko. Prema tome, mislim da je jako važno da ova ili neka sledeća vlada, za koju se nadam da će uskoro da bude formirana, da spremi jedan ozbiljan zakon, a odličan primer za to je Zakon iz 2003. godine i abditovanje tog zakona bi bilo sasvim dovoljno da u Srbiji stvorimo vrlo dobre uslove za stanogradnju. Naravno, ni najbolji zakon neće sam po sebi da pokrene investicije i tu postoje mnogi drugi problemi, ali to nije tema današnje sednice.
Gospođa Mihajlović, izvolite.
Zahvaljujem na vašim komentarima. Očekivala sam još mnogo komentara kada kažete toliko zakon ne valja. Dobro nije se stiglo za pet minuta, ali kada govorite prvo o ovom zakonu iz 2003. godine, on je teoretski zaista bio odličan i primenjivao se šest godina i za tih šest godina, jeste, jeste… (Zoran Živković, s mesta: Formalno, da.) … Kako formalno? Zakon se ili primenjuje ili ne primenjuje. Dakle, 2003. godine je donet, a 2009. godine je donet sledeći. U tom periodu između 2003. i 2009. godine, jednako broj nelegalno izgrađenih objekata koji se desio, kao između 2009. godine do danas. Dakle, možemo slobodno reći da se gotovo nije primenjivao, što ste vi na kraju krajeva i rekli. Da li će se nešto urediti za 28 dana, sigurna sam da hoće, zato što se ovaj zakon razlikuje u odnosu na zakon prethodni koji je govorio o 31 danu, zbog toga što imamo objedinjenu proceduru, što se tačno zna hijerarhija, što se zna odgovornost, što se zna koliko će ko da bude kažnjen, ukoliko nešto ne bude uradio. Pomenuli ste godinu zatvora, u Krivičnom zakoniku to i dalje stoji, čak i više od jedne godine, koliko znam, što se takođe nije primenjivalo u prethodnom periodu. Mislim da od svih nas zajedno zavisi da li će se ovaj zakon primeniti i verujem da hoće, ako već sada postoje radne grupe po gradovima koje počinju lagano da rade sa lokalnim samoupravama, mislim da to dosta zavisi od jačine Vlade. Ova Vlada je dovoljno jaka i snažna da može da sprovede i realizuje zakon. Mislim da isto tako mora da postoji jasna hijerarhija ko za šta odgovara, odnosno ko je za šta odgovoran kada se sprovodi jedan ovakav zakon. Kada pominjete Beograd na vodi i nacionalni interes, mislim da je za ovu zemlju nacionalni interes svaka investicija koja može da dovede do zapošljavanja novih ljudi, a što će dovesti do stotine miliona evra novih investicija. Verujem da je to svakako interes svakoga od nas. (Zoran Živković, dobacuje sa mesta, ali se ne razume.)
Molim vas gospodine Živkoviću, nemojte dobacivati sa mesta.
Rado ćemo pogledati sve vaše amandmane. Slažem se sa vama da ovo nije idealan zakon, ali je veliki iskorak za Srbiju. Dakle, mi možemo to da sprovedemo, ali je takođe mnogo važnije da sledeće godine, dakle, imamo poseban zakon o građevinarstvu, poseban o planiranju i da imamo zakon o konverziji. Onda ćemo tek da stavimo tu neku tačku, i naravno zakon koji već sada uskoro ide, i Ministarstvo finansija ga predlaže, a to je zakon o državnom, o katastru koji je sada u izmeni, plus građevinska politika. Slažem se sa vama da može da se popravi, ali daleko od toga da je loš. Volela bih, kada budu bili amandmani, da razgovaramo o svakom amandmanu posebno, mislim da niste u pravu, ali možemo o tome da pričamo.
Vi sigurno želite repliku, gospodine Živkoviću? Ne, ne, nemate osnova za repliku. Vi ste izneli vaš stav, a ministar je samo prokomentarisao neka vaša obrazloženja o zakonu za koji vi smatrate da nije dobar, pa ne vidim razloga za repliku. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, za razliku od mog prethodnog kolege poljoprivrednika, ja ću podržati ovaj zakon. Da budem iskren, očekivao sam da, s obzirom da nas ima malo, ima nas dvojica, doduše, onaj prethodni je bio samo na određeno vreme i ja sam očekivao da nešto više kaže o izgradnji na selu, o spoju tradicije i načelima koje ovaj zakon nudi, da se na određen način zaštiti i tradicija, posebno na izgradnji na selu i da se tako omogući ravnomeran regionalan razvoj, što ovaj zakon pokušava da uredi. Ja sam pažljivo slušao i čuo o nelegalnoj gradnji i to me zaprepašćuje, s obzirom da je neko bio na listi predsednika stranke koji je most na Adi pravio bez građevinske dozvole i odgovarajućih dokumenata. Dakle, neko ko je gradio tako kapitalan objekat, bez neophodne dokumentacije, za tako veliki i skup novac, neko ko je spajao dve mesne zajednice u Beogradu, neko ko je pravio „Beograd na magli“, sada je odjednom protiv toga da se na regularan način izgradi „Beograd na vodi“. To me je malo začudilo, s obzirom da je prethodni govornik bio i na listi čoveka koji je takve stvari uradio, odnosno ko je gradio bez neophodne dokumentacije, tako kapitalni projekat, koji se zove „Most na Adi“. S tim u vezi, s obzirom da dolazim iz jedne sredine, mogu reći da je potpredsednik te iste stranke na čijoj je listi izabran napravio u gradu Inđija u centru poslovno stambeni prostor preko 30.000 kvadratnih metara, bez građevinske dozvole, bez upotrebne dozvole je bio objekat kada je opština kupila više hiljada kvadrata u objektu koji je nelegalno izgrađen. Dakle, u toj opštini su podnete mnoge prijave seljacima za zidanje kotobanja, koševa, šupa, svinjaca, kokošinjaca, podignute su krivične prijave posle izmene i dopune Zakona, Krivičnog zakona, podnete su mnoge prijave seljacima zato što su želeli da se u tim objektima bave poljoprivredom, ali nije pokrenuta krivična prijava protiv opštinskih funkcionera, a predsednik opštine je potpredsednik partije na čijoj listi je moj kolega poljoprivrednih izabran, iako je bez građevinske dozvole izgrađen objekat poslovno-stambeni od 30.000 kvadratnih metara. Pri tome je uzurpiran plac njegovog komšije, gospodina Vukadinovića, pa pošto se ovaj nije olako dao, onda su ga živog zatrpali…
Molim vas, znam ja, hajde da raspravljamo o zakonu. Mnogo će nam to biti korisnije i sadržajnije nego sada da prepričavamo šta je ko tu radio, to neka nadležni organi teraju i neka isteraju, jedanput će valjda isterati to da dovedemo. Ako ovaj zakon bude kako valja i ako ga budemo sprovodili, onda mi postižemo cilj. Molim vas, jednostavno vas molim kao čovek čoveka da ostavite sada ko je šta radio, nemamo od toga vajde. Hajde da se okrenemo nekom boljem vremenu ako je moguće. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, prvo, nisam vas dobro čuo zato što vam mikrofon nije bio dobro namešten, ali sam vas razumeo da ste me opomenuli da nisam u temi. Ako izgradnja nelegalnog objekta od 30.000 kvadratnih metara u centru Inđije nije dovoljno dobra tema za zakon o planiranju i izgradnji koji želi da spreči nelegalnu gradnju i ako su svi govorili, čak i ministar, kao i milion i po objekata koji su izgrađeni bez građevinske dozvole, nelegalnih objekata, koliko su svi drugi bili u temi, toliko sam i ja. Ali, ukoliko vi ne dozvolite da se priča o prekršajima koji su urađeni, ja neću onda ni pričati o tome da je fabrika za reciklažu akumulatora napravljena na Vodozahvatu Inđija, tako što je prostornim planom Vodozahvat izbrisan, a onda smo pre nekog vremena imali to da Inđija nije imala dovoljno kvalitetnu vodu. Ali, ako vi zabranite da ja pričam i o toj nelegalnoj gradnji, da je na Vodozahvatu napravljena fabrika za reciklažu olovnih akumulatora, ja o tome neću pričati, pa ću pričati o tome da ovim zakonom treba malo više spojiti tradiciju, regionalni razvoj i to ću reći o čemu se radi. Dakle, ja se zalažem da se posebnom uredbom koja će biti doneta, pratećom, jasno pojasni koji objekti u svrhu poljoprivredne proizvodnje mogu da se prave na poljoprivrednom zemljištu, a da to zemljište ne bude ujedno i građevinsko. S tim u vezi, gospodine predsedavajući, moram vam reći da EU insistira da se farme ubuduće prave van naseljenih mesta, a da se postojeće farme izmeste van naseljenih mesta. S obzirom da regulacioni planovi ili osnove ne obuhvataju zemljište van seoskih sredina,ja moram da zamolim ministarku da uredbom tu oblast jasno pojasni i da se izgradnja farme tretira kao dopunska poljoprivredna proizvodnja na poljoprivrednom zemljištu i da se da jasno uputstvo lokalnim samoupravama da u cilju izgradnje farmi, svinjaca, kokošinjaca, primenjuju taj deo za koji mislim da postoji u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, dakle, da budu kompatibilna oba zakona, da jednostavno zemljoradnik koji želi da napravi farmu na poljoprivrednom zemljištu kao nekada što su pravljeni salaši, zato sam rekao u spoju tradicije, da bude omogućeno, a da nas pri tome to ne košta kao da pravimo hotel „A“ kategorije van naseljenog mesta. Dakle, da se maksimalno uprosti da ne moramo da čekamo da se radi novi regulacioni plan Komisije za planove, onda javni uvidi, dakle, neko ko bi se opredelio da se bavi stočarstvom i ko bi želeo da napravi farmu van naseljenog mesta on bi morao po onome što lokalne samouprave neke insistiraju da čeka prvo da se uradi regulacioni plan, za to im treba Komisija za planove, treba javni uvid, mora da se objavi, ide neka javna rasprava, na kraju trebaju dve sednice Skupštine opštine, znači, neko ko bi krenuo izgradnju farme van naseljenog mesta u skladu sa evropskim standardima, dakle, morao bi da čeka najmanje godinu dana da krene u taj posao. S tim u vezi, ja shvatam i uticaj na životnu sredinu i zato apelujem na Ministarstvo za građevinu i Ministarstvo poljoprivrede da naprave nekoliko modela tipskih farmi koje će zadovoljiti uslove koji treba da budu primenjeni za takve farme i da pri tome oni koji žele da investiraju da se bave stočarstvom na svom poljoprivrednom zemljištu upotrebom takvih primera, odnosno takvih oglednih farmi mogu to da grade uz vrlo malu dokumentaciju u cilju razvoja stočarstva. S tim u vezi, gospodine predsedavajući da vas upozorim, da ova veoma bitna tema, da mi izvozimo tri i po miliona tona kukuruza, da izvozimo nebrojene količine, stotine hiljada tona druge stočne hrane i da sa tom stočnom hranom možemo da ishranimo gotovo stoke u težini milijardu kilograma u protivvrednosti žive vage dve milijarde. Dakle, mi imamo perspektivu da u stočarstvu napravimo taj rezultat, ali s obzirom na sve ove zakone koji su do sada donošeni mi nismo imali pravo da izgradimo farme sa evropskim standardima van naseljenih mesta, jer su se lokalne samouprave prema nama ponašali kao da pravimo hotele najveće „A“ kategorije. Ovo govorim iz sledećih razloga, zato što statistika kaže da smo u poslednjih tri godine izgubili 130 hiljada krmača zahvaljujući tome što se propisi nisu na vreme menjali. S tim u vezi, moram da kažem da smo time izgubili oko dva miliona grla potencijalnog podmlatka i da smo ove godine uvezli više za prvih 10 meseci nego izvezli, preko 350 hiljada što žive stoke, što mesa. Dakle, za to smo izdvojili preko 50 miliona evra smo dali više za uvoz svinja žive vage i svinjskog mesa zato što je veoma teško napraviti farmu da bi ona udovoljila evropske propise zato što se lokalne samouprave prema seljacima ponašaju kad prave neki objekat, ekonomski objekat, kao da će da prave vilu na Dedinju. Zato gospodine predsedavajući sam zloupotrebio priliku da pričam o farmama iako je na snazi Zakon o planiranju i izgradnji i žao mi je što moj prethodni kolega poljoprivrednik nije pričao o vinarijama, podrumima vina, o vinarskim kućama itd, koje treba praviti u vinogradima, posebno u onima koje je država sa onako visokim subvencijama potpomagala. Verujem da će ovaj zakon biti poboljšanje, ni ovaj zakon nije Sveto Pismo i zato molim Ministarstvo da zajedno sa Ministarstvom poljoprivrede probaju da reše ovu problematiku u korist seljaka i sela zato što je to u načelima ovog zakona da se kao što su se nekada zidali salaši da se sad zidaju farme, da možemo to da radimo u skladu sa evropskim standardima, da posle ne moramo i postojeće farme da izmeštamo van naseljenih mesta, dakle, veoma je teško lokalne samouprave nagovoriti da usklađuju svoja planska akta i ukoliko ih uskladi, ukoliko uhvate malo širi atar onda sve to postaje građevinsko zemljište i to onda postaje teret za zemljoradnika jer taksa, odnosno porezi i takse na takvu vrstu građevinskog zemljišta postaju znatno veći porezi na imovinu nego kad je u pitanju poljoprivredno zemljište. S tim u vezi, ja želim da se razjasni da li seljaci, pod kojim uslovima mogu da prave farme na poljoprivrednom zemljištu i da to bude tretirano kao dopuna poljoprivredne proizvodnje i da se tako uputstvo da svim lokalnim samoupravama da se primenjuje jedinstveno na celoj teritoriji Republike Srbije, s obzirom da imamo situaciju da od lokalne samouprave do lokalne samouprave zavisi da li će vam nešto biti dozvoljeno da gradite ili ne. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam. Mislim da je odlično što govorite o selu zbog toga što je ovo prvi put da u Zakonu o planiranju i izgradnji upravo govorimo kako na jedan zakonit način, odnosno kako da se zakonito gradi i na selu. O tome se do sada nije radilo ni u jednom Zakonu o planiranju i izgradnji toga nije bilo. Prema tome, od sada ćemo imati i u selima, neće više biti bespravne gradnje. Kada pitate da li može da se gradi farma, nije pitanje ovog zakona, sasvim sigurno je da može, ali mora da ispuni one druge uslove, a to su pre svega uslovi koji se tiču zaštite životne sredine i studije procene uticaja, sve ono što je neophodno da bi se farme gradile. Kad ste predložili uredbu, mi ćemo o tome da vidimo sa Ministarstvom poljoprivrede, potpuno ste u pravu treba definisati tačno tipski šta može da se radi kada ste pominjali uredbu sa Ministarstvom poljoprivrede. Toliko. (Marijan Rističević, s mesta: Uključite me.)
Marijane, po kom osnovu? (Marijan Rističević, s mesta: Uključite me.) Ministarka je tako lepo odgovorila da ja ne vidim potrebu da bilo šta sada komentarišete. Stvarno ne vidim. Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, poštovana ministarko, moram da budem iskren da smo mi danas ovde očekivali da bude Zakon o planiranju i izgradnji, a ne dopune Zakona o planiranju, imajući u vidu činjenicu da ste u prethodnih nekoliko meseci, dana, nedelja pompezno najavljivali ovaj zakon. No, na kraju krajeva nije ni toliko bitno važno je da se mi skoncentrišemo na ovaj zakon i da ukažemo na sve manjkavosti, a i prednosti ovog zakona. Mislim da, kao što sam rekao, da je mnogo bolje da je donet novi zakon, jer svi znamo koliko je kritikovan prethodni zakon. Svi znamo koliko je dopuna ovog zakona bila, ako se ne varam ovo je po treći put da u Skupštini Srbije od 2009. godine se vrši dopuna Zakona o planiranju i izgradnji. Potpuno razumem razloge donošenja ovih dopuna, jer imajući u vidu da moramo da uskladimo sa zakonima, pre svega EU i naravno da donošenje ovog zakona i težnja ka većoj harmonizaciji sa sektorskim zakonima. No, pored svega toga mislim da ovaj zakon ima dosta interesantnih i pozitivnih ponuđenih rešenja, ali ne vidimo baš kako će izgledati prečišćeni tekst zakona u primeni, jer neke procedure u ovom zakonu su dodatno produžene kao deo oko planiranja prostora umesto koncepta plana uvodite rani javni uvid koji će i onako dug proces donošenja plana produžiti bar za 15 dana, a imajući u vidu kakva nam je administracija i koliko vremena će nam trebati da administracija uobliči odgovore na primedbe i sugestije iz tog plana. Međutim, nažalost, i ovim zakonom nisu rešeni drugi problemi koji postoje. Očigledno da druge probleme ste odložili za nove zakone koji regulišu drugu oblast kao što je konverzija zemljišta i naknadu, i to omogućujete možda i gradnju oblike svojine koji ne poznaje Ustav Srbije. Na primer, možda na odluku investitora da po konačnom rešenju o građevinskoj dozvoli započne gradnju na osnovu korisništva, a onda ne bude mogao da konvertuje uz nadoknadu ko će da plaća uvećane troškove i izgubljenu dobit u tom slučaju. Ovo oko Ustava samo ću podsetiti da postoje svi oblici svojine nad građevinskim zemljištem i to pre svega državno, zadružno i privatno. Pa, onda kako ko može na regulisano korisništvo sa konverzijom da gradi u ovom slučaju? Ovom izmenom ste požurili, verovatno zbog „Beograda na vodi“, što potpuno razumem, imajući u vidu činjenicu da je Vlada prihvatila „Beograd na vodi“ kao nešto što je opšte dobro za Srbiju. Ponuđenim rešenjima sigurno ćete, na neki način, doskočiti i analizi Svetske banke, jer ovde su neke moje kolege govorile o svemu tome i mislim da ćemo se dopunama ovog zakona pomeriti za nekih 10-ak mesta na toj lestvici. Ali, nažalost, mi ne rešavamo probleme oko izdavanja ovih dozvola. Jer, očigledno da se ovde postavlja pitanje kako će investitor graditi, šta mu sve treba u tom slučaju, jel treba prihvatiti projekat za gradnju, ugovor za građevinsko zemljište, kao i uplatu po istom, prijavu radova, pa će tek onda početi da radi. Međutim, po ovom ovde, po dopunama ovog zakona, možemo videti da kod građevinske dozvole nema obaveze zaključivanja ugovora o naknadi za uređenje građevinskog zemljišta, jer obično to traje najduže i najskuplja je stavka, bez dokaza o uplati ili bar dokaza o prvoj rati uplate. Dobro je u ovom zakonu što odgovornost prebacujete na struku. Znači, odgovorne inženjere, ali, ja se bojim da li je Inženjerska komora Srbije u okviru koje su sud časti, kadrovski i organizaciono i primereno i suštinski, spremne za primenu ovog izmenjenog i dopunjenog zakona. Nažalost, ja mislim da nije. Jer, sigurno isključivanje administracije i dodatno zastrašivanje započinjanih prijavama i njihova odgovornost, stvorićete dodatnu zakočenost u procesu dobijanja dozvola, koja može potrajati kao što je, nažalost, i do sada bilo. Pored toga, ne vidim da će Zakon o upravnom postupku moći da bude van primene, kako u administraciji kod donošenja akata po ovoj izmeni i dopuni zakona, tako i kod drugih državnih organa i institucija. To je verovatno predviđeno da se ovom izmenom kroz član 134. da odredbe drugih zakona kojima se na drugačiji način uređuje pitanje neće primenjivati ovim propisima iz životne sredine. Znači, jedini zakon koji je obuhvaćen oko toga. Izmenom i dopunom Zakona predvideli ste oko 30-ak podzakonskih akata od strane Vlade i resornog ministra, članom iz te izmene i dopune Zakona da će se to doneti do 15. februara, a u pojedini slučajevima i do 15. oktobra 2015. godine. Lično se bojim da je neophodno da se ove izmene i dopune Zakona prolongiraju i budu odložene sa primenom, bar do 1. marta 2015. godine, jer, imajući u vidu kakva je naša administracija, ko je sve uključen, bojim se da to neće uspeti. Neće moći naše lokalne samouprave, znajući u kakvom su stanju i kako su kadrovski osposobljene, da donesu sve to. Iz tog razloga se bojim da bi trebalo ovaj zakon, ne osam dana po stupanju na snagu, nego barem od 1. marta 2015. godine da stupi na snagu. Iako se svi borimo za što kraće rokove i za što bržu primenu ovakve vrste zakona, nažalost, bojim se upravo onog što sam rekao, da naše lokalne samouprave nisu osposobljene da mogu da sprovedu taj zakon na samom terenu. Sasvim na kraju, što se tiče ovog zakona, mislim da će biti donet u ovoj Skupštini, ali, ako prihvatite naše amandmane koje smo podneli, ima ih preko 20, poslanička grupa Socijaldemokratske stranke će glasati za ovaj zakon. U protivnom, bićemo protiv ovog zakona. Mi mislim da smo kroz amandmane pokušali da poboljšamo kvalitet ovog zakona i da će se kroz usvajanje amandmana svakako brže, bez obzira što se u ovom zakonu izdavanje dozvola ograničava na 28 dana, da će se na ovaj način olakšati i ubrzati proces izdavanja dozvola. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Novica Tončev. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kiolege narodni poslanici, uvažena ministarko, kao jedan od predstavnika građevinske industrije želim da pohvalim ovaj Predlog zakona koji upravo rešava neke od brojnih problema sa kojima smo se sretali svakodnevno, od dobijanja raznih saglasnosti i dozvola do početka gradnje. Posebno je dobro što se ovim zakonom skraćuju rokovi za dobijanje svih saglasnosti i dozvola na jednom šalteru. Moja koleginica, koja je i predstavnik naše poslaničke grupe, lepo je iznela šta sve mi mislimo kao poslanička grupa SPS i neću da se ponavljam zašto su dobre ove izmene Zakona o izgradnji i planiranju. Ja ću se ovde malo više založiti oko građevinske operative i građevinarstva. Takođe, hoću da svoju diskusiju posvetim jednom članu zakona, a radi se, naime, o članu 133. Zakona. Zakon o planiranju i izgradnji koji je izašao 2009. godine, članom 133. stav 2. tačka 6. predviđa da za hidroelektrane i hidroelektrane sa pripadajućom branom, snage 10 i više megavata i termoelektrane snage 10 i više megavata i termoelektrane, toplane, električne snage 10 i više megavata, kao i dalekovodi i trafo stanica napona 110 i više kilovata, građevinsku dozvolu izdaje ministarstvo nadležno za poslove građevinarstva. Postavlja se pitanje – u čijoj je nadležnosti izdavanje građevinske dozvole odnosno rešenje o odobrenju za izvođenje radova po članu 145. Zakona za prateće objekte, kakvi su, na primer: upravne zgrade, portirnice, garaže, nastrešnice, dovodni kanali i slično? Ja sam vodio opštinu Surdulica od 2008. godine, a sada sam predsednik Skupštine. U opštini Surdulica imamo Javno preduzeće „Vlasinske hidroelektrane“, koji ima urađene četiri hidroelektrane i ima urađenu branu i za sve ove prateće objekte opština Surdulica je izdavala od 2009. godine do sada sva odobrenja i naša građevinska lokalna inspekcija je kontrolisala izvođenje tih radova. Mi smo u opštini Surdulica izdali negde oko 25 što odobrenja za izgradnju, što legalizovali objekte za potrebe ovog preduzeća. Međutim, pre mesec dana nam je poništeno jedno rešenje i vi ste ga potpisali, poštovana ministarka, da mi nismo kao lokalna samouprava nadležni niti da izdajemo dozvolu, niti da kontrolišemo radove, a radi se o dovodnom kanalu u obali utvrde i još nekim sitnim radovima. Moje pitanje i molba je da se ovim zakonom ili podzakonskim aktima uredi ovo. Ako ostane ovo rešenje koje ste vi poslali i poništili naše rešenje, onda moramo sva 25 odobrenja i rešenja i legalizacije da poništimo. Ja ću da vam pojasnim. Naime, „Vlasinske hidroelektrane“ su raspisale tender koji je vredan 25 miliona dinara. Počeli su radove bez građevinske dozvole i to tri objekta. Kada su ljudi videli, oni su prijavili da se radi bez dozvole, podneli prijavu. Sada, da bi neko ispeglao tu prijavu i da se ne kazne odgovorna lica, onda je ministarstvo zbog toga poništilo ovo rešenje, što mislim da nije u redu, jer i mi kao partija vladajuće koalicije se borimo da se zakoni primenjuju, a ko napravi prekršaj, treba da odgovara za to. Smatram da ovo rešenje, kojim ste poništili naše rešenje, treba ukinuti. opština Surdulica je podnela upravni spor što se toga tiče. Znači, ovde je bitno da rešimo prateće objekte. Drugo što želim ovde da kažem jeste da bi neka građevinska firma, odnosno preduzeće gradilo i učestvovalo na tenderima, ja se nadam da će i u našoj zemlji, pošto idemo napred, da se gradi neka nova brana ili neki objekat veliki, da bi preduzeće koje je registrovano u Srbiji moglo da izvodi ovakve radove, treba da poseduje licencu 050 G1, koja kaže - „Izvođenje građevinskih konstrukcija“. Da bi neko naše preduzeće dobilo ovakvu licencu treba da ispuni sledeće uslove – da ima neki sličan izgrađen objekat, da ima zaposlenog inženjera licenciranog koji je radiona takvom objektu, a mi znamo da u zadnjih 30 godina u Srbiji nije urađena nijedna tolika brana, nijedna tolika hidrocentralai zato vas molim da uredimo da i naša građevinska operativa može da dobije ovakve licence i da učestvuje, a ne da nam učestvuju samo strane firme na ovakvim objektima. Kada sam ovde oko ovog problema, sada poneka javna preduzeća upotrebljavaju i zloupotrebljavaju Zakon o javnim nabavkama i za neki mali objekat, da li je to nastrešnica, garaža, magacin u okviru kompleksa kakav je Hidroelektrana Đerdap ili Vlasinske hidroelektrane ili Pirot, oni stave u konkursnu dokumentaciju da morate da imate licencu koja glasi IO 50G1. Ovakvu licencu u Srbiji može da ima možda „Hidrotehnika“, koja ne znam da li ispunjava uslove ili možda „Geosonda“. Onda je ovo izvor korupcije, samo jedna firma može da učestvuje na ovakvom tenderu, za šta nema potrebe, jer se ne izvode nikakve konstrukcije, već se rade manji zanatski radovi. Znam da ste ekspeditivni i cenim vašu energiju na ovom polju i nadam se da ćete ovaj problem razrešiti ili vi ili mi u opštini da ga razrešimo, jer dolazimo do sukoba. Najbolje bi bilo da ovo rešenje koje ste podneli poništite, jer smo mi izdali, a ako ne, dajte nama nalog da mi poništimo sva rešenja, pa ćemo da vidimo, ali i nadalje da znamo ko je odgovoran. Opet, isto nema veze, i da poništite ova rešenja. Investitor je morao da ima odobrenje za izgradnju ili sanaciju. Da li ga izdajemo mi kao lokalna samouprava ili vi kao ministarstvo, on je morao da ima dozvolu. Prijava radova koja stoji u opštini jer prijava radova na jednom papiru, gde nema nigde nikakvih papira o građevinskoj dozvoli i o izvođenju tih radova. Zato vas molim da o ovom problemu povedete računa i da razrešimo to. Što se tiče pomoći našoj građevinskoj operativi, ja sam takođe zamoljen od mojih kolega, pošto sam znao da ćete vi biti danas tu i da hoćete da pomognete, jer je interes i ove zemlje i nas svih da pomognemo građevinsku operativu, a ja sam zamolio našeg premijera da nam i on pomogne, kad smo imali sastanak sa građevinskim firmama. Evo nekoliko predloga kako možete da pomognete građevinskoj industriji. Jedan od njih je plaćanje poreza na dodatu vrednost, PDV, da utičete kao potpredsednik Vlade kod Ministarstva finansija da građevinska preduzeća plaćaju PDV po naplati izvedenih radova, a ne po ispostavljanju fakture, jer onda građevinska preduzeća, država i investitori ne plaćaju fakturisane radove, a mi moramo i građevinska preduzeća moraju da plaćaju porez državi. Drugo rešenje bi bilo, ako hoćemo da naša građevinska industrija radi u inostranstvu, da nam pomognete oko izdavanja bankarskih garancija. Ni jedno građevinsko preduzeće u Srbiji nije više toliko jako da bi moglo samo da izvodi neku bankarsku garanciju, da učestvuje na tenderima u inostranstvu. Treća stvar bi bila, kod raspisivanja tendera u Zakonu o javnim nabavkama, trebalo bi stavljati uslove da mogu i naše kompanije i naša preduzeća da učestvuju. Navešću vam Klinički centar u Nišu. Jedan od uslova da učestvujemo na ovom tenderu za moje preduzeće i ostala građevinska preduzeća je bilo da preduzeće ima urađeno, odnosno kompanija, neki zdravstveni objekat u vrednosti od 40 miliona evra pa na više. Toga u Srbiji nema. Zbog toga nam stranci rade i kliničke centre. Mi uzimamo kredit, ali mi plaćamo. Utičite da za ove velike projekte, uslovi konkursa da se prilagode i domaćim preduzećima. Hoću da vam kažem, jedan primer čiji je tender sada u toku. Jedinica za implementaciju modernizacija škola, trenutno je tender u toku, ovo možete da proverite, po Zakonu o javnim nabavkama moramo da prilažemo bilanse ili skoring. Oni traže skoring i to traže skoring preduzeća da ima BB plus. Ja ću poslanike, kolege koji se bave nekim drugim poslom da upoznam. Znači, po našem zakonu postoji veoma slab skoring, označen je sa E, prihvatljiv sa D, dobar sa C, vrlo dobar sa BB i odličan bonitet sa A. U redu je da traže vrlo dobar bonitet ili dobar. Oni traže BB plus. To je isto kao kada imate prosek ocena u školi 3,75, vi ste vrlodobri, kada imate 4 ste vrlodobri, kada imate 4,20 opet ste vrlodobri. Ali, oni ovde ne traže – vrlodobar, nego traže BB plus. Verujte mi da sam proverio da retko koja građevinska firma može da ima BB plus. Može da ima vrlodobar, ali BB plus nema. Tako da, i ovaj posao koji je vredan će dobiti neka strana firma, a naša preduzeća će opet biti podizvođači i da li će uopšte biti i podizvođači. To je moje insistiranje kako možete iz iskustva da pomognete našoj građevinskoj operativi. Što se tiče legalizacije objekata, mi smo imali Zakon o legalizaciji. Opet ću navesti primer jedne opštine kakva je Surdulica. Mi imamo tu Vlasinsko jezero, gde imamo negde oko 500 nelegalno izgrađenih objekata, možda i više. Ljudi su počeli da rade i projekte i dolazili u opštinu da plate. Međutim, bivši ministar Oliver Dulić, zbog sitnih političkih poena je došao jedne nove godine, ako se sećate i rekao – u Srbiji će biti legalizacija besplatna. Od ovog trenutka se više niko nije pojavio na šalteru, da dođe da legalizuje svoj objekat. Sada ljudi očekuju opet da će dobiti nešto besplatno. Međutim, znamo da je Ustavni sud poništio, legalizaciju treba sprovesti, legalizaciju treba platiti isto onoliko koliko su platili ljudi koji su u legalnom postupku dobili dozvole. Malopre sam rekao, naša poslanička grupa će podržati ovaj zakon. Mi smo dali nekoliko amandmana, nadam se da ćete da ih podržite, koji su korisni. Pozdravljamo donošenje izmena ovakvog zakona. Hvala.
Reč ima gospođa ministar.
Bilo bi bolje da nisam čula ovaj kraj, za Vlasinsko jezero. Dakle, u zoni zaštite, u prvoj zoni zaštite ne postoji zakon, ministar, ništa što može da vam dozvoli da legalizujete objekte. Govorim o Vlasinskom jezeru i ako je prva zona zaštite, a jedan deo jeste i dobili ste tu informaciju, nema legalizacije. Sve drugo što nije u prvoj zoni zaštite, sve što neće ugroziti živote ljudi, sve će se legalizovati. Druga stvar, šta je cilj? Cilj je da stanemo sa bespravnom gradnjom, da stanemo sa utajom poreza, da stanemo sa radom na crno. Vi ste potpuno u pravu za građevinske kompanije. Mi planiramo, tj. radi se već, dakle, dokument građevinske politike, da sednemo sa građevinskim kompanijama, zato radimo i crne i bele liste, da vidimo šta je zdravo, šta može da se udruži i da država za ono što je zdravo stane iza tih kompanija i pomogne im da učestvuju i na tenderima i da rade. U pravu ste i za PDV. Ono što je važno reći, a na početku ste krenuli od toga, vezano za kapitalne objekte, dakle, preko 10 megavata itd. Mi ćemo dodatno precizirati, ali je vrlo jasno i zakonom rečeno šta je prateći objekat, a šta je deo kompleksa, deo elektrane. Ono što je deo elektrane, ne možete vi sami sebi da date dozvolu, nego to mora da uradi ministarstvo. Ono što je prateći objekat, to je nešto što može da bude u nadležnosti lokalne samouprave. Prema tome, to što ste dobili takvo rešenje, ne može da se poništi rešenje, nego moramo da vidimo kako sve ostalo da bude na pravi način rešeno. Pomenuli ste, takođe, licence. To su kapitalni objekti, ponovo ponavljam. Za njih moraju velike licence ili postoji mogućnost udruživanja kompanija da bi se učestvovalo na određenim poslovima. To je uobičajena stvar i trebalo bi da bude uobičajena stvar. Ono što zaista fali i to niste samo vi, nego sve građevinske kompanije, jeste jasan stav države kakva je podrška građevinskoj industriji, jer nije dovoljno samo imati zakon i sve ovo što ćemo pripremiti. Mora da postoji i postojaće podrška države onome što je zdravo da bi građevinarstvo zaista moglo da napravi taj korak napred.
Izvolite, po kom osnovu? (Novica Tončev, sa mesta: Hteo bih da pitam nešto ministarku.) Ne može, nema pitanja. Niste dobili reč, žao mi je. Odgovoriće vam ministar kasnije u diskusiji nekog od vaših kolega. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Hvala gospođo predsednice. Gospođo ministarka, kolege narodni poslanici, meni je drago ministarka da to kažete, za zaštitu zone u kojoj je zabranjena gradnja i ne postoji nijedan ministar koji to može da odobri, obeća ili bilo šta. Ja se potpuno slažem. Podsetiću vas da je samo jedan od vaših prethodnika, ministar Velimir Ilić, koji je i sada sa vama u Vladi, na jezeru Vrujci upravo dozvoljavao legalizaciju, obećavao i omogućavao, iako apsolutno ne postoji bilo kakav zakonski osnov za to. Evo, to vam je samo jedan primer, gde je to isto rađeno od strane vašeg kolege iz vaše Vlade. Dakle, kao što znate političari svašta obećavaju, pa čak i one stvari koje su protivzakonite. To smo bar od vaše Vlade nažalost naučili, a evo uče danas i prethodnih dana građani Majdanpeka. Zakon o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji je trebalo da se usvaja, po nama, po redovnom postupku, s obzirom na obim izmena. Mislimo da je možda to bilo adekvatnije rešenje, da se donese potpuno nov zakon, jer uzimamo u obzir da broj članova koji se menja sada zaista… Čini mi se da bi možda bilo svrsishodnije da smo neki nov zakon, u nekom redovnom postupku, a ne ubrzanom, donosili ovde u Skupštini Srbije. Ovaj zakon su pozitivno ocenili i NALED i strani investitori, i primedbe strukovnih udruženja su uglavnom prihvaćeni. Dakle, ja to moram da kažem. Međutim, čini mi se da ključni problem građevinarstva u Srbiji jednostavno nije rešen i mislim da on ostaje, kao prisutan. To je suštinski izostanak investicije u infrastrukturu u Srbiji. Osim ranije dogovorenih kreditnih aranžmana za izgradnju Koridora 11 i par mostova koji su ranije dogovoreni, drugog novca za građevinu za sada ne vidimo, nema ga, a ona je, kao što svi ovde znaju i danas smo dosta o tome slušali od kolega, zaista zamajac privrede i komponenta privrednog rasta. Smatramo da bez rasta građevinskog sektora neće biti rasta srpske privrede. Srbija je u 2013. godini zabeležila pad od čak 40% u građevinskoj industriji, iako je kao prethodni ministar, evo ponovo ga spominjem, Velimir Ilić obećavao procvat nakon izmena i dopuna Zakona o legalizaciji i ukidanja odredbi o konverziji. Bili smo ovde u Skupštini, sećamo se toga. Evo, poštovane kolege, da vas podsetim na to, od toga nije bilo ništa. Rezultat je skoro nikakav. Svako ko iole drži do istine, potvrdiće ovu činjenicu. Slično će, na žalost, plašim se, biti i sa ovim zakonom. Zašto? Procedura jeste prebačena na jedan šalter. Ja mislim da je to sjajno. Mislim da je to neophodno, da je potrebno Srbiji, ali i ona je samim tim lakša za investitora i mislim da olakšavaju i potencijalno ubrzava sve procedure, potencijalno. Zašto? Zato što ostaje ne funkcionisanje i rascepkanost državnih službi u ovoj oblati, ogroman broj nadležnih organa važnih za funkcionisanje ove oblasti dovodi do potpune birokratizacije postupka. To su država, lokalna samouprava, agencije, notari, zavodi, javna preduzeća itd. Bez investicija u infrastrukturu i novog zamaha stanogradnje, nema rasta građevinske industrije i pomaka sa trenutnih 4% u BDP, na žalost. Stanogradnja se ne može oporaviti kroz politiku štednje na penzijama i platama. Istovremeno, koristim priliku da vas pitam – šta je bilo sa onim subvencionisanim stanovima koje je premijer Vučić najavljivao da će moći da se kupe za oko 300 evra po kvadratu? Sećate se koliko je to najavljivano i šta je bilo sa tim? Koristim vaše prisustvo da čujem šta se sa tim projektom dešava? Mislim da je ovako pompezno najavljivanje skraćivanja procedura na 28 dana dok nezavisni analitičari kažu da je dva meseca realan rok, ukoliko investitor poseduje potrebnu dokumentaciju. Tu dolazimo do osnovnog problema imovinskog pravnih odnosa koje ne rešava ovaj zakon i koji su nasleđe sistema koji jako dugo ne funkcioniše, i to jeste suštinski problem. Imamo prave izlive optimizma, kao svaki put kada nam donesete neki zakonski predlog i svaki taj zakon je ključan i doneće nam preporod. Na žalost, to se ne dešava. Moram da vam kažem da, zahvaljujući merama koje su u ovoj državi sprovođene, u građevini je 2010. i 2011. godine radilo 85 hiljada radnika u Srbiji i pad koji je počeo 2008. godine je zaustavljen, velikom mukom. Vašim dolaskom na vlast, danas u građevinarstvu radi oko 55 hiljada radnika. Znači, za 30 hiljada manje. Nisam siguran da je ovo tačan podatak, ali vas molim da me demantujete ako grešim. Pošto je vaša Vlada produžila važenje Zakona o pomoći građevini, koji je bio leks specijalis, sada treba da vas pitam – da li ste bilo šta na osnovu ovog zakona izgradili u Republici Srbiji za dve i po godine koliko ste na vlasti? Što se tiče konverzije, koja je dosta spominjana ovde, moram da kažem i da vas pitam – kako je to konverzija zaustavila gradnju u Srbiji? Dajte mi neki egzaktan podatak. Sa tom konverzijom smo imali rast od dve godine u građevini i pad je posledica svega onoga što se dešavalo u celom svetu, a potom i nesposobnost ove vlasti da pokrenete jedan značajan građevinski projekat. Jedino što ste uradili jeste što ste završili projekte koje je počela ona prethodna vlast. Dakle, molim vas da priču o 28 dana za građevinsku dozvolu stavimo ipak sa strane, zato što to što se stavi kao rok u zakon je jedna stvar i ne znači ništa, ako neki drugi uslovi nisu ispunjeni, ministre, i vi to dobro znate i mislim da ste o tome govorili. Ključni problem, po nama, je u javno-komunalnim preduzećima, koji nemaju uslove i saglasnost da objekte izdaju odmah, što opštine nisu odmah uradile urbanističke, itd. O tome smo, takođe, pričali. Te planove smo donosili, a sada je na lokalnim samoupravama ta aktivnost potpuno obustavljena. Na primer, imate primere Subotice i Inđije, gde se po onom Dulićevom zakonu dobijala dozvola za 30 dana. Zašto? Zato što su te lokalne samouprave bile organizovane i znale su šta rade. Kakva je sada situacija u opštinama? Vi to dobro znate, gospođo ministarka. Molim vas, da završim sada, da mi odgovorite na par pitanja koja sam postavio za ministra Ilića, za stanove oko 300 evra i da nam objasnite kako će konverzija, kada se donese… Vi ste rekli – doneće se zakon o konverziji. Molim vas, ministarka da danas javno, pred Skupštinom Srbije kažete kada ćete doneti zakon o konverziji, kada tačno ili otprilike ćete doneti zakon o konverziji i da to kažete javno građanima Srbije? Ako ga ne donesete, tajkuni u Srbiji, na osnovu ovih vaših izmena i dopuna zakona, dobijaju apsolutno sve što hoće, apsolutno, mogu da grade na zemljištu na kojem imaju korišćenje i konverzija im nije potrebna. Na taj način grupi tajkuna omogućavate da rade sa parcelama koje su uzeli na korišćenje, kao da ih imaju u vlasništvu, a porez vam neće plaćati, tj. nama kao državi Srbiji. To je istina i vi znate da je to istina. Jedini način da ih zaustavite je zakon o konverziji, ako nam sada kažete kada će tačno biti donet i da li će se za konverziju išta plaćati u Republici Srbiji? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka dr Zorana Mihajlović.
Znate li zašto se donosi, pre svega, ovaj zakon? Ovaj zakon se donosi zbog toga da bismo učinili od građana Srbije ponovo građane prvog reda, pošto ste vi zakonima građane Srbije učinili građanima drugog i trećeg reda, i to zato što su dolazili na šaltere i čekali satima, danima, zato što su pokušavali da korumpiraju šalterske i sve druge službenika po šalterima i javnim preduzećima. Odnosi se na naše građane Srbije, odnosi se i na investitore. Zato, između ostalog, donosimo ovaj zakon, da ljudi više ne moraju da idu do jednih do drugih zbog toga što su izgradili jednu kućicu od 40, 50 kvadrata u želji da u njoj žive, oni godinama ne mogu da dođu do građevinske dozvole i kreću onda u bespravnu gradnju. To nije napravila SNS. To je napravila vaša stranka i vaši zakoni. Šta je problem? Mislim da zakoni ne treba da se zovu po ministrima, kako su se prethodno zvali, jer je istina da je neki Dulićev zakon, u pravu ste, Veljin zakon. Mislim da zakon mora da uspostavi sistem, red i kriterijume i da se ne zove po imenu ministra i po imenu Vlade, nego da traje i da uspostavi ono što se zove red. Dakle, zato se donosi ovaj zakon. Kadagovorite o tim prethodnim zakonima i kada kažete da, gotovo ni na jedan način nije zaustavljena gradnja, ja vam kažem da svim prethodnim zakonima su ljudi čekali godinama građevinske dozvole, i da zbog toga imamo 1,5 milion izgrađenih objekata bez dozvole. I ako niste informisani, onda treba da se informišete, da ovde recimo, stoji čitav spisak raznih institucija gde su ljudi odlazili i pokušavali da dobiju svoje potvrde da bi mogli da dobiju građevinsku dozvolu. Dakle to je ono što se ovim zakonom menja. Kada pominjete lokalne samouprava, i kada kažete lokalne samouprave nisu sposobne ili komunalna preduzeća ne mogu da daju potvrde zbog toga što nema plana, to se menja ovim zakonom. Ako ste ga pročitali onda to verovatno ne biste ni rekli. Još jedna vrlo značajna stvar, kada pitate da se kaže građanima Srbije kada će biti zakon o konverziji, meni je jako žao što niste bili prisutni danas, to sam rekla bar jedno pet puta, i ponoviću šesti, zbog vas, u prvom kvartalu, najkasnije do kraja prvog kvartala 2015. godine, biće zakon o konverziji. Kada pominjete tajkune, dakle, ja mislim da ste vi poslednji koji o tome treba da priča, vi i vaša stranka, vi o tome ne treba da pričate, zato što red koji se uspostavlja ovim zakonom jeste red koji treba da se uspostavi na osnovu nerada koji ste namerno napravili prethodnim zakonima. Zato što i vi i ja znamo da su mnogi koristili upravo zakonske praznine da bi radili sve ono što nije dobro u Srbiji. Mi hoćemo to da ispravimo, i ova Vlada to ispravlja. Vrlo rado mogu da vam pročitam sve institucije gde su ljudi odlazili da bi dobili svoje građevinske dozvole. Da vam ne govorim o procentu korupcije i analizama koje su napravljene, koliko košta dobijanje građevinske dozvole u Srbiji po tim zakonima. Dvadeset puta je skuplje nego u zemljamaOECD-a, 10 puta je skuplje nego u zemljama EU. To nije uradila SNS, nego stranka koju vi predstavljate i ljudi koji su predstavljali vašu stranku. Prema tome to je stvar koju menjamo. Što se konverzije tiče, još jednom da vam ponovim, biće do kraja prvog kvartala 2015. godine, mislim da će biti i pre toga. Pitali ste, vrlo zanimljiva stvar, kada već pominjete Užice, zašto ne kažete onda sve? Zašto ne kažete da je suvlasnik američke građanin, ali sa njim zajedno i predsednik možda bivši sada već, više ne znam kako vam se zove stranka, ali predsednik Saveta za energetiku DS, je suvlasnik tog objekta, Ćirilović, recimo prezime, možda grešim, mislim da je bio jedan od direktora „Trizona“, jedan od finansijera, ako sam pogrešila, ispravite me, ali svakako član DS, kad već pominjete Užice i kad već pominjete Vrujce. Kada pričate o stanovima, u Srbiji će se graditi i u Srbiji se gradi, i u Srbiji postoje projekti. Kada kažete ovi zakoni nisu sistemski, nisu doneli ništa. Ne bih se složila sa vama. I pored teške ekonomske situacije, i pored poplava koje su nas pogodile, dakle sistemski zakoni koje je donela ova Vlada, donose rezultat. Šta je rezultat? Rezultat je da se sa crnog tržišta ljudi ponovo praktično da dobijaju svoje radne knjižice i počinju da rade. Rezultat će biti da već sada, stupanjem zakona na snagu može da se dobije dozvola za 28 dana, da ne morate nikom ništa da date. Rezultat će biti uređen sistem. To je ono što treba da se dobije zakonom.
Replika, Borislav Stefanović. Izvolite.
Podsećam vas da i sada razlika u danima nije bila drastična, ministre. Molim vas, nije stvar u tome da li je bilo tri dana duže ili kraće, nego prosto ljudi za to vreme ne mogu da dobiju dozvolu. Ne zato što su oni išli na više adresa, slažem se da je dobro da se ide na jedan šalter, slažem se da je to bolje rešenje. Niko normalan nije protiv toga, ali je problem što ne može dokumentacija da se pribavi. Zato što se čeka, zato što nema urbanističkih planova. Nemojte tako. Pogledajte po Srbiji kakva je situacija. Šta sad to znači? Lepo vas pitam kako može u Inđiji a ne može u Leskovcu? Zašto? Zato što svaka lokalna samouprava je drugačija. U nekoj su naprednjaci u nekoj demokrate. Tamo gde su naprednjaci ne mogu ni đubre da očiste, a kamo li to. Vi to znate. a to da li je taj „Trizon“, ili kako se zove član DS, baš me briga. Baš me briga, nismo mi kao vi da se projektujemo, pa ako je neko iz moje stranke, jao moram da skačem. Ko je kršio zakon neka odgovara. Problem je što je ministar vaše vlade rekao da je to u redu i legalizovao. To je problem. Nije bitno iz koje je stranke. Ako krši zakon nebitno je iz koje je stranke. Što ste senzitivni na stranačku pripadnost, zar zakon nije iznad toga? Kako će biti građani prvog reda, kako kažete, ako do građana nije da završe posao makar i na jednom šalteru? Nije do njih, znači ostaju građani drugog reda. Praksa će dokazati da li ste bili u pravu. Siguran sam u to i drago mi je da ste ovo rekli da će do kraja prvog kvartala 2015 biti, ali mi niste rekli da li će ta konverzija po nekoj vašoj projekciji, biti besplatna ili će se plaćati tržišna cena? Kada smo na tajkunima, mi smo tim tajkunima naplaćivali konverziju i ostvarili rast, a vi ste na vlasti dve i po godine, pa je 45% ispod.
Zahvaljujem poslaniče. Reč ima ministarka Mihajlović.
Ne znam, vi obožavate da menjate teze. Da se vratimo, u pitanju je objedinjena procedura. To što stoji u ovom zakonu nije stajalo o prethodnim zakonima. Dakle, to što stoji u ovom zakonu da će u jednoj službi da se dobije sve i da nećete vi, ja ili bilo koji investitor potencijalni domaći, strani, fizičko ili pravno lice, ići od jednih do drugih, naravno da ne bi mogli tako da dobiju svoje potvrde, pa to više ne radimo ni vi, ni ja, opet niste čitali zakon. Treba da pročitate. Kada pročitate videćete da to radi državni organ, odnosno organ lokalne samouprave. On je taj koji će obezbediti sva potrebna dokumenta zavas kao potencijalnog investitora. Dakle, to je razlika. To je razlika ovog zakona u odnosu na prethodni zakon. To je razlog zašto će se građevinska dozvola izdavati za 28 dana. Znate zašto još? Zato što ljudi koji vode ovu Vladu hoće da uspostave sistem. Ponovo se vraćam na to. Da, jesam senzibilna za političku pripadnost zbog toga što mislim da SNS maksimalno čini i daje sve od sebe da se uspostavi sistem. Kada govorite i pominjete Vrujce,morate da budete dovoljno korektni, politički korektni i da kažete – jeste, bio je i naš član tu i on je suvlasnik, a ne da optužujete stranku. Zbog toga sam reagovala, ni zbog čega drugog. Ono što je takođe važno, nulta je tolerancija na lenjost i nulta je tolerancija na kriminal.
Hvala. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Ne možete da dobijete repliku. Tu vam je šef poslaničke grupe koji replicira sa ministarkom. Ne može ovlašćeni i šef. Ne znate dobro Poslovnik. Proučite Poslovnik, nemate kome da replicirate. Niko vam se nije obraćao. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala. Uvažena gospođo ministre, prvo da vam se zahvalim na ovakvom zakonu. Zato što, evo čuli smo i od opozicije da je zakon veoma dobar i da su ga svi pohvalili. Ne vidim razlog izmišljanja neke kritike čisto da bi se nešto kritikovalo. To se zove kritizerstvo. Neko je ovde rekao, možda i moj prethodnik, da je ovde uništena građevinska operativa, građevinske firme, da slabo radi naša građevinska industrija, potpuno se slažem, to je tačno. To je nažalost zaista tačno, ali samo bih postavio pitanje – ko je upropastio ta građevinska preduzeća do sada i kako su ona u privatizacijama uništavana? To je jedno veoma dobro pitanje. Vi ste sada i ministar saobraćaja, zanimaju me i ova naša putarska preduzeća, kome su sve bila prodata, na koji način i kako je to tako uništeno i upropašćeno. Ko je recimo, uništio „Komgrap“ itd i mnogo druga preduzeća koja su bila okosnica razvoja one bivše Jugoslavije, kasnije i SRJ, a danas nam neko priča kako ona ne rade ništa. Naravno da ne rade kada su isečena u potpunosti. Pošto smo govorili o raznim projektima, recimo megalomanski projekat Most na Adi, zanima me firma koja je izvodila radove, pošto to nije naša firma, nego neka slovenačka firma čiji je vlasnik bio uhapšen. Bila je u kriminalu do guše, ali nam je ovde predstavljena kao sjajna građevinska firma koja je nekih 500 miliona evra potrošila da bi izgradila takav jedan projekat. Zanima me most na Beški ko je gradio, kao i Bulevar Kralja Aleksandra, ko je radio? Ko je su to firme koje su ovde dobijale posao? Nisu to firme ko kojima pričamo, gde je naša građevinska industrija nekada se njima ponosila, nego su to neke firme dobrim delom tašna-mašna sistem i razni podizvođači, itd. Ono što je veoma važno kod ovog zakona, prvo, ja bih krenuo s kraja, a vezano je za građevinske inspekcije. Svaka čast što će biti ovako pooštren kriterijum njihov i svaka čast na tome što će mnogo rigidniji i bolje raditi. Mislim da je veoma važno što će čak dva puta tokom same izgradnje građevinske inspekcije izlaziti na teren, da se vidi da li može da se to u potpunosti sprovede do kraja, bilo kakav projekat, i to je nešto što je apsolutno za svaku pohvalu, pošto smo mi do sada imali potpuni nered prilikom izgradnje niko to ništa nije kontrolisao i onda samo se odjednom dođe i kaže - pa dajte, hajde da sada to legalizujemo. Mi inače u Beogradu, recimo, ovde imamo strahovit problem baš sa legalizacijom, jer je prethodna neka garnitura donela jednu neverovatnu odluku, a to je da se kompletan proces legalizacije prebaci na Grad Beograd i da opština oduzmete apsolutno svaku mogućnost da legalizuju objekat i zato je samo 2% objekata legalizovana. Inače, molim sadašnju gradsku vlast ovde u Beogradu da vrati opštinama to, zato što bi to bilo potpuno normalno da opština, recimo, Zvezdara ili opština Voždovac može da ide da legalizuje, da legalizuje nekom objekat. Takođe, ovo što se uvodi ovako jedan prilično skraćeni postupak dobijanje ovih dozvola je nešto što je fantastično, ali ja mislim da ćete tu imati strahovit problem. Zato što mi imamo prvo neobučenu administraciju. Ti ljudi su potpuno needukovani, gomila njih je tu primljena samo da bi se partijski zadovoljila i da bi bili za nekim računarom na nekom šalteru i da bi primali platu i gomila njih pojma nema da izvuče sve te dozvole, odnosno da uradi ono što se od njega traži. Imaćemo tu strašan problem, a mislim da će biti i kod njih sam otpor, jer je ne tako mali broj njih i te kako živeo od korupcije koja i te kako bila rasprostranjena. Zato što kod nas ste imali jednu rastegljivu kategoriju prilikom izdavanja dozvola, mogli ste dozvolu da dobijete za šest dana, mogli ste i za šest meseci, pa ako se nekom žuri, onda znate i sami kojim merama je prosto pribegavao taj investitor od šalterskog radnika gde mu da 50 ili 100 evra do onoga koji mu je na kraju dao tu dozvolu gde mu da malo veću sumu i nažalost na taj način se kod nas razvijao jedan ušemljeni sistem korupcije koje je zaista ovde bio zastrašujuće razvijen i ogroman broj ljudi je bio u tom lancu živeo od toga i plašim se da će oni imati strahovit otpor prema svemu ovome što vi ovde želite da uvedete. Slažem se da sistem mora da se uvede. Zakon, zakon je jedno, zakon je ono što je na papiru. Kamo lepe sreće da krene da se primenjuje svim srcem svi navijamo za to, ali plašim se da će u praksi biti veliki problema upravo zbog neobučenosti naše administracije i naravno zato što je ne tako mali broj njih apsolutno živeo od korupcije. Na kraju krajeva, koliko god ide i ova borba protiv kriminala i korupcije, mi sada čitamo ponovo, a ide naravno veoma dobro, ogroman broj onih koji su upropastili ovu državu je iza rešetaka, vode se postupci, to je dobro, ali upravo ta sitna korupcija izgleda nas i dalje dovela na to neko mesto da smo po korupciji tu negde u sredini. Popravili smo se u tom segmentu što je borba pojačana, ali nažalost, ta sitna korupcija potpuno uništava društvo i to je nešto što izgleda teško još uvek iskorenjujemo, ali nadam se da ćemo uspeti. U svakom slučaju da nekako skratim, čovek koji je ovde želeo da investira morao je, da kažem tako narodski, dušu da ispusti dok dođe do svih dozvola po pet godina je morao da obilazi šaltere da bi došao do elementarne dozvole, da krene da zida nešto i naravno da nijedan investitor i svako ko je normalan nije želeo da investira ovde, jer znate svakom se to smuči. Da ne pričam, naravno što smo imali recimo situaciju kod hotela Jugoslavije kada je želeo investitor to da kupi, pa se onda nađu zaštitnici životne sredine, pa kažu - zamislite ovde ćete da zaklanjate vidik za ptice ili tako neke gluposti i onda naravno čoveku kada vidi da li mora da nekog podmiti da bi zapravo dobio dozvolu smuči mu se da tako nešto radi i pobegne odavde glavom bez obzira, što je apsolutno razumljivo. Na kraju, voleo bih samo malo da nam objasnite, pošto mi se zaista ovo dopada, ali ovaj sistem - projektuj i izgradi. Mislim da su ljudi jako malo upoznati sa tim šta zapravo to znači i u praksi kako će se to primenjivati. Ali kako god, ovaj zakon je zaista pravi početak reforme uz Zakonu o radu, zato što ovo zaista može da privuče ogroman broj investitora, zato što je ovo zaista nešto što je dobro. Ovo je nešto što polako počinje i tu sitnu korupciju da suzbija. Počinje da privlači investitore. Počinjemo da budemo zanimljiva zemlja za izgradnju, ali kažem vam sve ovo mora u praksi da se primeni i to će biti jako teško. Još moram da kažem nešto vezano za građevinsku operativu. Mi ćemo imati velikih problema, nažalost našu, zbog zaustavljanja Južnog toka zato što smo imali nameru da uposlimo ne tako mali broj ljudi u čitav taj projekat. Nažalost, to je sada tako kako jeste. Tu će građevinska operativa prilično da zastane, ali verujem da upravo ovakvim jednim zakonom, gde vi privlačite određene investitore da dođu ovde da zidaju fabrike, možemo da tu našu građevinsku operativuuposlimo na nekim drugim projektima i u Danu za glasanje ovako nešto svojski ću podržati, kao i svi poslanici SNS. Hvala.
Reč ima dr Zorana Mihajlović.
Počeću od ovoga što mislim da je možda najzanimljivije i najvažnije od ovoga, a to je „fidik ugovoranje“, projektu i izgradnji. Recimo, topionica u Boru se radi na takav način. Veliki energetski objekti će se raditi na takav način. Dakle, kako se projektuje, tako se i gradi. Zašto je to dobro? Pre svega je dobro zbog toga što snižava troškove najmanje između 20 i 30% od one početne vrednosti. Drugo, što je takođe značajno, to je da svakako u tom smislu se smanjuje vreme. Prosto se brže gradi. Naravno, da ne govorimo da u međunarodnim ugovorima i međunarodnim odnosima to se prosto podrazumeva da imamo „fidiku“ i da sada nismo imali. Pomenuli ste građevinsku inspekciju. Ja mislim da je to gotovo najznačajniji deo zakona. Građevinska inspekcija mora da bude mnogo jača. Doći će do preusmeravanja ljudi. To znači da od sadašnjih sedam građevinskih inspektora, koliko ih ima na teritoriji Srbije, što mislim da je vrlo smišljeno napravljeno da ih bude tako malo, oni ljudi koji su unutar ministarstva, koji su inženjeri i koji pregledaju dokumentaciju preći će i postaće praktično građevinski inspektori zato što bez inspekcije i kontrole ne možemo da pričamo uopšte o realizaciji i primeni ovog zakona. Hvala.
Reč ima Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Mihajlović i poštovani gosti iz ministarstva, poslanici NS, kao što je rekao i gospodin Živković danas tokom rasprave, glasaće protiv ovog Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji i moja namera je, poštovana gospođo Mihajlović, da vam saopštim koja je to osnovna primedba koju imamo u odnosu na vaš pristup u pripremi ovog Predloga zakona. Potom da vam kažem koja su to tri ključna argumenta za ovaj naš stav da treba da glasamo protiv ovog predloga. I na kraju, imam i jedno tehničko zapažanje u smislu primedbe na vaš pristup koji se tiče sadržine Predloga zakona i obrazloženja. Nadam se da će ovo imati uticaja i na vas tokom ove rasprave i u pogledu stava prema Predlogu zakona. Najpre, osnovna primedba naša tiče se vašeg pristupa, pristupa predlagača. Vi ste pristupili izmenama i dopunama postojećeg Zakona o planiranju i izgradnji koji je, koliko sam ja razumeo, nisam stručnjak u ovoj oblasti, a koliko znam niste ni vi, ali smo se konsultovali, verujem, sa stručnjacima, koji je veoma loš, teško primenjiv,menjan sedam puta do sada. Vi ste i sami jutros ovde rekli, zapisao sam, da je sam zakon teška prepreka za poslovanje. Govorim o Zakonu o planiranju i izgradnji. On je, razumeo sam, i na osnovu vašeg izlaganja nepopravljiv i vi ste, gospođo Mihajlović, odlučili da danas ovde popravljate nepopravljiv Zakon o planiranju i izgradnji umesto da stedošli sa Predlogom novog zakona. Nekoliko je narodnih poslanika koji su saopštili tu primedbu. Vi niste nijednom komentarisali tu primedbu nijednog narodnog poslanika. Ja vas pitam – zašto danas nemamo potpuno novi Predlog zakona o planiranju i izgradnji kada je i predsednik Vlade u ekspozeu ovde, sedeo sam i slušao, rekao čak da će takav zakon biti pripremljen do kraja jula ove godine? Sada smo u decembru, nemamo novi predlog. Imamo izmene i dopune kojima se popravlja nepopravljiv Zakon o planiranju i izgradnji. To je osnovna primedba, gospođo Mihajlović. Prelazim na tri argumenta. Prvi argument, po mom sudu Predlogom zakona zadržan je prostorni plan Srbije. Gospodin Živković je to takođe ovde pomenuo. Mi smatramo da je, umesto uopštenog metodološki prevaziđenog prostornog plana Srbije, trebalo propisati hitnu pripremu i usvajanje moderne strategije prostornog razvoja Srbije, pa da u toj strategiji imamo jasne ciljeve razvoja, mere i zadatke za njihovo ostvarenje, pa da na osnovu nje Ministarstvo izradi npr. posebne sektorske strategije, konkretna prostorna rešenja velikih sistema na republičkom nivou. Toga nema, gospođo Mihajlović. Drugi argument, mislimo da Predlogom zakona nije reformisana i dovedena u red Inženjerska komora npr. Profesionalci u oblasti planiranja i izgradnje, koje sam konsultovao za pripremu za ovu raspravu, su meni rekli da se osećaju da su omalovaženi i da su uniženi. Čitao sam i neke njihove zabeleške ovde, gde se kaže – ovim izmenama i dopunama propuštena je prilika da se Inženjerska komora Srbije uredi i njen rad uskladi sa potrebama članstva. Članstvo čine profesionalci, poštovana gospodo. Jer, ovakva kakva je danas, a takva će da ostane i nakon usvajanja ovih predloga izmena, ona je obezvredila, kažu profesionalci, stručnost, znanje, talenat i nije ispunila zadatke zbog kojih je osnovana, poštovana gospodo. Treći argument, imaćemo velike probleme sa dodirnim oblastima. Evo, ja sam ovde pokušao da evidentiram neke oblasti sa kojima ćemo biti u problemu kada usvojimo ovo. Na primer, Zakon o premeru i katastru, putevima, železnici, zaštiti spomenika kulture, pa i energetici, poštovana gospođo Mihajlović. To je jedna oblast koja je vama malo bliža, pa možda oko toga da vodimo dijalog ovde. Imam jednu napomenu koja se tiče tehničke stvari. Smatram da je neophodno da predlagač u ime Vlade ovde šalje tekst koji je pročitan u završnoj verziji, da nemamo greške tipa jedne rečenice u vašim razlozima za donošenje zakona. Kaže – razlozi zbog kojih se predlaže donošenje ovog zakona se u sve većoj potrebi unapređenja. Šta se u sve većoj? Nedostaju reči, poštovana gospođo Mihajlović. Propusti ovakve vrste govore o površnosti u radu i ja sam protiv toga, poštovana gospođo.
Hvala. Sada ćete dobiti odgovor. Reč ima dr Zorana Mihajlović.
Poštovani poslaniče, nedostaje meni konkretan razlog zašto ste vi protiv ovog zakona. Sve što ste rekli nije suština, ali dobro, ja ću da vam odgovorim i na to što ste vi pokušali meni da kažete zašto ste protiv ovih izmena, a verujem da će vam biti drago kada počnu dozvole da se izdaju za 28 dana i kada potpuno drugačije bude funkcionisala lokalna samouprava nego što je to danas. Žao mi je zbog tog tehničkog propusta, poslednjeg kojeg ste rekli. Verovatno je greška u kucanju i to ćemo da vidimo i da ispravimo. To prihvatam. Idemo dalje. Ja nijedanput nisam rekla da je zakon nepopravljiv, ali po svojoj sadržini ove izmene i dopune zakona su praktično nov zakon. Ne znam da li ste prisustvovali sve vreme pre podne, ali ja sam nekoliko puta naglasila, upravo uz konsultacije sa strukom, zato što ste potpuno u pravu, ja nisam ni građevinac, ni arhitekta, ja sam potpuno druge struke, a poštujem struku i struka je vrlo jasno rekla da zakon mora da bude poseban u jednom trenutku i za građevinarstvo i za planiranje i poseban o konverziji. To poštujem i to će tako i da bude, koliko sledeće godine. Zakon je bio pripremljen još u julu mesecu, kako je premijer i rekao u ekspozeu. Drago mi je da ste slušali ekspoze. To znači da onda možemo da govorimo o tome koliko smo uradili, a uradili smo puno. Dakle, zakon je bio pripremljen i osnovni razlog jesu u stvari bile dugotrajne konsultacije, na kojima smo insistirali i puno sugestija koje su dolazile od svih mogućih komora koje postoje u Srbiji, zato što ih ima više, nije samo jedna. Ne bih rekla da smo bilo koga na bilo koji način omalovažili, kada govorimo o struci, zato što sam zaista to stavila na prvo mesto. Ali, ono što je poruka upravo struci, pre svega Inženjerskoj komori, ja nisam pričala do sada, ali sada ću da kažem, dakle, potpuno će se promeniti način funkcionisanja i rad Inženjerske komore, zato što nije normalno, ponavljam, da za prethodnih pet godina izdaju gotovo 50.000 licenci, a da se oduzme tek 14, a da u isto vreme imamo ozbiljne probleme sa projektnom dokumentacijom i sa projektima gde njihovi inženjeri koji imaju licence potpisuju nešto gde država gubi po 20, 30, 40 ili 50 miliona evra. Znači, doći će do promene u radu Inženjerske komore u tom smislu potpuno sigurno. Predlog koji ste rekli, taj moderni predlog strategije, nijedna struka nije rekla da to treba da se radi. Inače, ja mislim da je to predlog Šumarca, ministra u jednom trenutku građevinarstva, koji je i predsednik, recimo, Inženjerske komore Srbije, ako ne grešim. Ali, verujte, niko nije dao predlog da to treba da se u tom smislu menja, a sve moguće predloge struke imamo od svih i zato je i trajalo toliko meseci sve ovo. Više sam za to da svi pogledaju zakon mnogo puta i mnogo dana, pa da on, kako god ga nazvali, izmene i dopune, a po sadržini je gotovo nov, da kvalitetno rešenje i onaj drugi deo, dakle, ako ga budemo usvojili, još važniji, a to je u stvari primena zakona, odnosno njegova realizacija. Kada govorite o ovim drugim zakonima sa kojima se dodiruje ovaj zakon, ako ste pročitali zakon, onda ste u prelaznim osnovama mogli da vidite jednu važnu stvar, a to je da će se, dok se ne promene sektorski zakoni, a pri tome je Zakon za energetiku već usklađen, primenjivati ovaj zakon o planiranju i izgradnji, odnosno izmene i dopune ovog zakona, izuzev samo u dva, a to je zaštita životne sredine i protivpožarno. Tako da, u tom smislu izbegavamo taj problem koji vi pominjete i koji je jasan, a svi sektorski zakoni takođe moraju da budu izmenjeni do kraja prvog kvartala 2015. godine, a u skladu sa ovim zakonom. Toliko za sada.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Mihajlović i poštovani gosti iz Ministarstva, ja smatram da je veoma važno da vodimo ovu vrstu dijaloga u Narodnoj skupštini, da se pojasne neke stvari. Na primer, kada ministarka Mihajlović kaže ovde – uradilo se mnogo u ovoj oblasti, a ja onda navedem konkretni podatak da je predsednik Vlade ovde krajem aprila saopštio da će do kraja jula biti usvojen ovaj zakon, a sada je decembar 2014. godine i zakon nije usvojen do kraja jula, biće usvojen tek krajem decembra, onda ne možemo da kažemo, poštovana gospođo Mihajlović, da je ostvaren veliki uspeh u ovoj oblasti. Nije održano obećanje koje je dato ovde u ekspozeu, poštovana gospodo narodni poslanici. Druga stvar, nisam saglasan sa vama, gospođo Mihajlović, kada vi kažete da postoje neke suštinske stvari, a za vas, onda ja razumem, nije suštinsko pitanje strategije prostornog razvoja Srbije. Za mene jeste, jer sam o njemu diskutovao sa stručnjacima, profesionalcima od kojih će jedan da bude moj gost na Odboru za prostorno planiranje kada budemo razgovarali o amandmanima, gospođo Mihajlović, pa da suočimo onda naša razmatranja i sa profesionalcima. Takođe, smatram da je pitanje Inženjerske komore važno pitanje ovde. Pitanje reforme uprave institucija koje treba sada da podnesu ove predloge ovoga zakona, to je takođe, ja mislim, suštinsko pitanje, gospođo Mihajlović. Meni ljudi kažu – neće biti dovoljno 28 dana, nego 128, jer praksa je tu, a u praksi se kaže npr. da Republički geodetski zavod ne daje opštinama sveže rektorske digitalne podloge za izradu planova. Pa, da li je to suštinski problem? Mi smo podneli 18 amandmana i nadam se da ćemo ovakav dijalog da vodimo i povodom amandmanske rasprave ovde. Hvala vam.
Hvala. Nisam razumela ko će vam biti gost. (Vladimir Pavićević, s mesta: Na Odboru.) Na Odboru? Ali, vi niste predsednik. Reč ima dr Zorana Mihajlović.
Zbog kašnjenja zakona, zamoliću predsednika Vlade da me kazni. Je li u redu?
Reč ima Zoran Babić, replika. Izvolite.
Meni je drago, dame i gospodo narodni poslanici, što neke kolege u ruci, umesto zakona i čitanja zakona, drže štopericu, pa kažu – sad je juli mesec, sada je decembar mesec. Ali, isto tako bih više voleo da su držali štopericu kada su stajali na nekoj listi i kada su podržavali tu listu koja je izmenama zakona 2008. godine, pogledajte, sa 149 mesta, gde je bila pozicija Srbije u pogledu efikasnosti izdavanja građevinskih dozvola na rang listi Svetske banke, spala na 175 mesto. Za četiri godine jednim zakonom. Gde je tada bila štoperica gospodine Pavićeviću? Zaboravljena. Gospodin Pavićević je negde zaboravio tu štopericu. Zašto tada nije merio? Mi smo sa ponosom, i gospodin Vučić, predsednik Vlade, sa ponosom je došao ovde i izneo ekspoze baš da bi se zapamtilo. Ali, bolje je zakon koji je prošao svu proceduru. Malo pre ste rekli – zašto nije brže? A onda ste rekli – nemaran odnos. Pa, kakav drugi odnos, ako smo za ovaj zakon, odnosno ministarstvo i Vlada je za ovaj zakon dobila podršku i Američke privredne komore i NALED-a, i Inženjerske komore i svih mogućih predstavnika. A onda dođe gospodin Pavićević i kaže – meni ljudi kažu. Da li su to isti oni ljudi koji su rekli da je jedan notar u Srbiji zaradio 180.000 evra? Ali, još nismo dočekali da nam gospodin Pavićević kaže ime i prezime tog čoveka. Zar su to izvori? Mislim da su neki lauferi i ostali davno u prošlosti. Ali, evo sada i gospodin Pavićević ih nekako podiže. Ponovo ih vraća. Neki, sada nisu lauferi, sada mi kolege dobacuju da imaju neka druga imena. Tako da, te ljude koji gospodinu Pavićeviću govore kako treba i šta treba, i da će trebati 128 dana u odnosu na 28 dana, ja sam siguran da bez obzira na sve izazove pred kojim se nalazi ova vlada, bez obzira na sve izazovekroz koje je prošla, od poplava pa na dalje, da će uspeti da naredna pozicija Srbije na rang listi bude ispred pozicije Makedonije, a to je neko 70, 80 mesto i tu vam tu želim sreću, gospođo Mihajlović.
Zahvaljujem. Replika, pominjanje prezimena, dr Vladimir Pavićević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovana gospođo Mihajlović i poštovani gosti iz Ministarstva, dve stvari su sada ovde, ja mislim, za mene ovde veoma važne. Najpre, gospođi Mihajlović, pazite, gospođa Mihajlović kaže – ako nisam nešto uradila dobro, neka me predsednik Vlade kazni. Gospođo Mihajlović, moram da vam kažem. Vlada Srbije kao izvršna vlast u našem ustavnom sistemu je za svoj rad odgovorna Skupštini Srbije. Nisam ja uopšte, pravo da vam kažem, zainteresovan za vaš odnos sa gospodinom Vučićem kao predsednikom Vlade, mene interesuje rad Vlade. Ako predsednik Vlade u ekspozeu nešto kaže, to ne bude realizovano, a ministar ili ministarka u Vladi kaže – radili smo mnogo, a imamo primer da nije, onda je to za mene znak da ova Vlada i predsednik Vlade, gospođo Mihajlović, ne radi dobro. Onda Skupština Srbije treba da kazni i Vladu i predsednika Vlade, a kakav je vaš odnos sa gospodinom Vučićem, mene uopšte ne interesuje to. Moramo institucionalno da posmatramo stvari gospodo. Mi smo ovde, kao Skupština, kao narodni poslanici zaduženi da nadziremo i kontrolišemo rad Vlade. Princip etike i odgovornosti koji je gospodinu Babiću dobro poznat ovde, više puta sam ga pominjao, nalaže da stalno merimo rezultate. Nije važna ta štoperica u ruci, ali je važno da kada predsednik Vlade nešto kaže i kada prođe neko vreme, da smo mi kao narodni poslanici, iz bilo koje stranke da dolazimo, sposobni da merimo rezultate rada tog predsednika Vlade i ministara u toj vladi. Ovo je, ja mislim, prilika, povodom ovog predloga zakona da izmerimo rad Vlade i da kažemo da Vlada nije radila dobro, poštovana gospođo Mihajlović.
Gospodine Pavićeviću, mi vrlo dobro čujemo, nadam se, svi narodni poslanici, pa bi vas zamolio da malo samo snizite ton. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, Zoran Babić, replika, i time zatvaramo krug replika. Izvolite gospodine Babiću.
Verujem i pozivam se na etiku i odgovornost, a oO tome sam govorio i jutros za vreme poslaničkih pitanja i pozivao na odgovornost pregovarača u postupcima kada je pravljen i energetski sporazum. Pozivam na etiku i odgovornost da kada neko izrekne neistinu sa skupštinske govornice, kao što je to izrekao gospodin Zoran Živković, pa da je etike i odgovornosti sada bi, ne samo sada, već davno bi bio tema Administrativnog odbora, ali kao tema za usvajanje ostavke na poziciju narodnog poslanika. Ali, nažalost, te etike i te odgovornosti nema, kao što nema etike i odgovornosti kod prethodnog govornika, kada se zaogrne, ponoviću – meni ljudi kažu, kao što su njemu ljudi rekli da postoji notar koji je zaradio 180.000 evra. I ako ga je Vlada pozvala i ako ga je gospodin Selaković pozvao, i ako ga je skupštinska većina, i ako smo ga kao kolege pozvali da kažemo koji je taj notar, ostali smo bez odgovora na tako nešto, zbog toga se uvek stavlja, baš zbog te etike i odgovornosti stavlja se veliki, ogroman znak pitanja na sve ono što gospodin Pavićević izgovori ovde jer jednom izrečena laž stavlja znak pitanja na sve ono što se izgovara dalje. Vlada Republike Srbije, gospodin Aleksandar Vučić, nikada nijedna vlada i nikada nijedan premijer nije došao u Narodnu skupštinu sa tako obimnim ekspozeom. Nemam problem sa štopericom u ruci, i treba da je imate. I nemamo problem sa tim, jer smo hrabro, prvenstveno gospodin Vučić, a onda i svi mi koji ga podržavamo u tom poslu i u Vladi, i u Narodnoj skupštini. Sa zadovoljstvom smo slušali i taj eskpoze zato što je to dogovor, ne sa vama gospodine Pavićeviću, dogovor sa građanima Srbije koji su dali mandat prvenstveno Aleksandru Vučiću i svima nama da reformišemo naše društvo, da od našeg društva napravimo pristojnu i uređenu zemlju, da ispravimo sve one prilike, odnosno neprilike, u koje ste nas vi i vaša lista doveli.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Gospodine Pavićeviću, sami znate da ovo ne može da traje u nedogled. Malopre sam rekao da je zatvoren krug replika, i sada će gospodin Ivan Jovanović da dobije reč. (Vladimir Pavićević, s mesta: Molim vas, po Poslovniku, moram da objasnim dalju repliku sa gospodinom Babićem.) Pa možete po Poslovniku, ali ako budete prekršili Poslovnik, normalno da ću vam oduzeti reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, smatram da, budući da nisam dobio prava na repliku sada od vas, gospodine Bečiću, da je time prekršen član 104…
Dobili ste nekoliko puta.
… Poslovnika Narodne skupštine i samo da pokušam da vam objasnim kako je prekršen Poslovnik. Najpre imao jedan dijalog sa gospođom Mihajlović, ministarkom u Vladi. Mi smo imali nekoliko govora ovde, i gospođa Mihajlović i ja. U jednom trenutku se uključio gospodin Babić i ja nisam stigao...
Zato što je imao pravo na repliku.
U redu, ali ja imam sada jedan oseća da treba da odgovorim gospodinu Babiću na ono što je on rekao, jer sam do sada, a evo i gospođa Mihajlović svojim osmehom to potvrđuje koliko ja razumem, nismo vodili dijalog preko replika, ali sa gospodinom Babićem nisam imao priliku. Budući da je gospodin Babić dva puta rekao ovako – gospodin Pavićević, a ne postoji druga osoba koja ima prezime Pavićević ovde, pa vam molim da dobijem pravo da repliciram gospodinu Babiću.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Po članu Poslovnika o tome odlučujem ja. Smatram da su dovoljno poslanici slušali nekoliko puta replike s vaše strane. Mislim da ste sve rekli što ste imali da kažete i sada gospodin Jovanović koji čeka dugo na mogućnost da govori po dnevnom redu, sada će dobiti reč. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite. (Vladimir Pavićević, s mesta: Grešite gospodine predsedavajući.)
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, na početku da kažem da DS neće podržati ovaj predlog zakona i pored onih nekih dobrih promena koje on donosi potpuno je nejasna hitan postupak i nejasno je zašto ste napravili mrlju na kraju ako ste imali javnu raspravu, ako ste imali razgovore sa strukovnim udruženjima, ako ste slušali primedbe, prihvatili neke od njih. Zašto na kraju hitan postupak i zašto na ovaj način da dolazi u Skupštinu Srbije pogotovo ako ništa za 15 dana ili mesec dana ne može tako važno da se promeni. Imali smo dosta najava zakonskih predloga raznih. Pompezne najave o velikom boljitku, od Kancelarije za brze odgovore, koja je imala taj koncept da ćemo dobiti jedno mesto koje će davati odgovorne investitore na sva pitanja do javnih beležnika i ostalih zakonskih predloga koji su na neki način korišćeni za određene medijske kampanje gde su se predstavnici vlasti utrkivali u najavama koliko će taj zakon doprineti boljitku građana. Nažalost ništa se od toga nije ostvarilo i sve se to na kraju izjalovilo. Imamo situaciju u 2013. godini kada je gospodin Velimir Ilić, vaš prethodnik dolazio u ovu skupštinu, predlagao izmene Zakona o legalizaciji, gde je tvrdio da će to napraviti svoje vrsni bum ukidanjem odredbi o konverziji. I to se nije desilo, desilo se suprotno, dakle, pad od 40% u građevinskoj industriji. Ono što kažete da će olakšati investitorima, to je taj objedinjeni postupak, gde on dolazi na jedno mesto. To jeste. Vi možete da omogućite i olakšate investitoru da on donese na jedno mesto, ali je pitanje na koji način rascepkana državna uprava funkcioniše i odgovara na taj zahtev? Da li oni međusobno mogu da obezbede da se sva procedura ispoštuje, na koji način se meri efikasnost, na koji način možete da sprovedete odredbe o sankcionisanju? Podsetiću samo, mi smo imali brojne zakone u Narodnoj skupštini, od javnih preduzeća do finansija, koji su nudili sjajne promene za građane, itd. Ali, nažalost, nisu se primenjivali i nikada nisu primenjeni i sve je ostalo isto. Čak se i pogoršalo. Ono što je dobro, to je umanjenje naknade za uređenje gradskog građevinskog zemljišta, ali nije potpuno rešenje. Nije potpuno u smislu da se ne zna kako se taj novac troši i dalje. Ja sam u tom smislu podneo amandman, gde predlažem da lokalne samouprave donesu program po kome će taj novac trošiti. I sami znamo da taj novac ne ide uvek u prave svrhe. Nema pratećih zakona koji se tiču konverzije. Obećali ste da će biti predložen do proleća. To je dobro i ja sam u tom smislu, takođe, podneo amandman, gde se oročava njegovo donošenje. Nema građevine bez investicija. Sa 4,2% učešća u bruto društvenom proizvodu nećemo se pomaći, ako ne bude tražnje, ako ne bude veći deo budžeta opredeljen za investicije i prilika je, gospođo Mihajlović, da se prilikom donošenja sledećeg programskog budžeta izborite za veće učešće sredstava za investicije u republičkom budžetu. Takođe, tražnja se neće povećati tako što se smanjuju penzije i plate. Odlično je što ste realno ocenili i na neki način izanalizirali period prethodnih pet, šest godina, kada ste rekli da je u 2009. godini bilo 30 puta više izgrađenih stanova nego ove godine. Ali, to se neće promeniti samo izmenama zakona. Potrebna je sveobuhvatna reforma celog sistema i potrebno je da se obezbedi tražnja, a tražnja se neće obezbediti ako se smanjuju plate, smanjuju penzije. Stanove, nažalost, neće imati ko da kupi. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Za reč se javila prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade. Izvolite.
Samo kratko. Efikasnost se meripoštovanjem rokova. Ako se rokovi ne poštuju, postoji zakonom predviđena kazna za privredni prestup i prekršajne. Prema tome, to je način da izmerimo hitan postupak, pa, čak bih rekla, da je i u Skupštini ispoštovano. Možda vi smatrate, kao poslanici, da je trebalo više vremena da vi imate zakon ispred sebe, ali cela struka i cela Srbija ga ima ispred sebe od jula meseca. Želja da što pre krenemo u ono što se zove objedinjena procedura, da ne gubimo vreme, je bio razlog zašto je od trenutka kada je zakon usvojen na Vladi došao u parlament, ali mesecima, mesecima traje javna rasprava. Ne postoji ni jedno udruženje ili pojedinac koji nisu dali neko svoje mišljenje, a da mi to nismo pogledali, saslušali i videli šta sve možemo od toga da uvrstimo u ovaj zakon, a pogledaćemo i vaše amandmane. Hvala.
Gospodine Jovanović, replika na? (Dragan Jovanović, sa mesta: Replika na izlaganje gospodina Jovanovića, na pominjanje ministra Velimira Ilića, u negativnom kontekstu.) Izvolite, vi ste ovlašćeni ispred Nove Srbije.
Uvaženi predsedavajući, ovde se ponavlja od gospodina Stefanovića preko mog prezimenjaka Jovanovića na negativan kontekst u koji se dovodi predsednik Nove Srbije, ministar Velimir Ilić. Dovodi se u zabludu pominjanje konstantno Velimira Ilića da je on krivac svojim činjenjem i ne činjenjem za pad građevinarstva u Srbiji u prethodnom periodu. Kao što ste mogli da vidite iz jutrošnje rasprave i celodnevne rasprave, pravi pad kreće od 2008. godine od vlade Mirka Cvetkovića i od ministra Olivera Dulića. Pazite, DS koja nama ovde spočitava sve i svašta, postavila je za ministra za planiranje i izgradnju ortopeda. Velimir Ilić je diplomirani inženjer, završio je ovde fakultet, nedaleko od ove zgrade, na Tehnološkom fakultetu BU i ima sve kvalifikacije. Ministar je od 2004. godine bio ranije za kapitalne investicije. Vi koji njemu spočitavate, iskreno to ne bi trebalo da radite, već bi trebalo da pogledate najpre sve ono šta je urađeno za vreme Olivera Dulića i na koji način je to urađeno, da sagledate svoje greške, da sagledate i da pročitate pažljivo izmene Zakona o planiranju i izgradnji koji je aktuelna ministarka predložila i da nakon toga govorimo o tim rezultatima u vremenu koje dolazi. Prosto to vreme i rad Velimira Ilića imaće ko da ocenjuje, a to nije sada trenutak i nije sada mesto. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Gospodine Ivane Jovanoviću, vi nemate mogućnosti, dozvolite mi samo da završim, na repliku, zato što ste izazvali repliku zbog čega je, a pažljivo sam slušao, niste pomenuti lično u tome. Mogućnost za repliku ima samo gospodin Borislav Stefanović, jer je pomenuta DS. Vi možete po Poslovniku, ali molim vas, nemojte da zloupotrebite Poslovnik.
Dakle, nisam interpretiran kako treba. Rekao sam… [[Isključen mikrofon.]]
Ne možete dalje, zato što se niste pozvali po Poslovniku, nego po replici. Sada je kasno. Izvolite, gospodine Stefanoviću.
Hvala gospodine predsedavajući. I nije samo stranka, i lično sam spomenut i izvinjavam se javno mr Velimiru Iliću, nespornom stručnjaku za sve oblasti. Izvinio bih mu se lično samo kada bi ga našli u Srbiji gde se nalazi trenutno. Voleo bih da …
Molim vas, poštujte jednog člana Vlade.
Ja se izvinjavam ministru, a vi mi kažete da ga poštujem. Dakle, uvaženom ministru mr Iliću se izvinjavam. (Dragan Šutanovac, s mesta: Uvaženom ministru.)
Gospodine Šutanovac, mislim da gospodinu Stefanoviću ne treba advokat i molio bih vas da poštujete ovaj visoki dom, da ne dobacujete sa mesta. Zahvaljujem gospodine Šutanovac.
Dakle, nije to problem ni jednog ministra, uvaženi predsedavajući, problem je što ova Vlada, uvaženi kolega, za dve i po godine ostvarila pad u građevinskom sektoru od preko 40%. To je činjenica. Ne sviđa vam se činjenica? Ni meni se ne sviđa što osim ministra Antića niko nije otišao u Majdanpek da pomogne onim ljudima. Niko nije otišao osim njega, jedva ostao živ čovek. Dobro, bio je Gašić, ali nisam siguran da je njegov resor u pitanju, ali neka pomogne. U ovoj situaciji sada mi raspravljamo da li je ministar Ilić kvalifikovan ili ne je besmisleno, ako ti prokuženi ministri DS, kako ste već rekli, imaju iza sebe 30 i nešto hiljada više građevinskih radnika u operativi, u tom momentu. Celo naselje „Stepa Stepanović“ je izgrađeno, započeto naselje „Ivan Ribar“, kako se već zove, gde su zgrade počele da smrde kasnije kada ste vi preuzeli, ne zbog vas, nego zbog materijala. Sada vi to pričate nekome? Radilo se 250 lokacija širom ove zemlje, kažite mi, resorni ministri, iz svih stranaka, koji ste projekat završili do sada za dve i po godine, jedan mi recite?
Molim vas gospodine Stefanoviću da birate reči koje iznosite, vaša predzadnja rečenica mislim da nije primerena ovom visokom domu, pretposlednja, izvinjavam se. Hvala gospodine Šutanovac, vi ste uvek tu da ispravljate, dobacujete. Gospodine Stefanoviću, normalno je da ministar vojni ode tamo gde je vojska izašla da pomogne svojim građanima. Gospodin Jovanović, replika.
Uvaženi kolega Stefanoviću, od svog rada, takođe uvaženog kolege, bivšeg ministra Olivera Dulića, ostala su sva ona dugovanja i neisplaćene nadnice svim tim građevinarima koji su radili na tim projektima, ostale su te, na žalost, smrdljive zgrade, gde sada ljudi protestuju svakog dana i pešače po ovoj zimi, ostalo je sve to iza toga i te fleke ne mogu se prosto zatreti ni u dve i po, nego u 12 i po i 20 godina. To svi građani Republike Srbije znaju. Iskreno se nadam da nemapotrebe da na ovakvim sednicama kada se govori o dobrim predlozima, koje je iznelo resorno ministarstvo, da ovakve stvari iznosimo. Pokazaću dobru volju, sutra ćemo i moja malenkost i Velimir Ilić biti u Majdanpeku. U Majdanpeku trebamo svi skupa da budemo… [[Dragan Šutanovac, s mesta aplaudira.]]
Gospodine Šutanovac, molim vas dozvolite da govornik završi.
I vi gospodine i svi ostali, tako da nemate razloga da na patnji ljudi u Majdanpeku, koji su i u ovim trenucima bez struje, ovakve stvari govorite i svim naporima koje čini Javno preduzeće „Elektromreža Srbije“ i resorna ministarstva da se tamo situacija normalizuje što pre. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Po Poslovniku, šef poslanike grupe Srpske napredne stranke Zoran Babić. Izvolite gospodine Babiću.
Gospodine predsedavajući, član 107, narušeno je dostojanstvo, vi ste to probali onako diskretno da skrenete pažnju gospodinu Stefanoviću, ali te uvrede se nastavljaju. To je loše za naše društvo, loše za stanje, ne znam zbog čega je ta nervoza gospodina Stefanovića da mora da kaže da te zgrade smrde zbog nas. To je nešto loše što se desilo, mnogo ljudi je nesretno zbog toga, ali optužiti da kolege da smrde i da su nosioci smrada, to je užasno za parlament, užasno za bilo kakvu političku priču. (Borislav Stefanović, s mesta: Ko je to rekao?) Malopre ste prešli preko toga, kada je isti gospodin izrekao da mi ne umemo da očistimo smeće. Naprednjaci ne umeju da očiste smeće? Evo, možda priznajem, možda negde nismo uspeli da očistimo svo smeće, ali dajem priznanje Demokratskoj stranci da ume da očisti budžet savršeno dobro i kao Bora Novaković, i kao bivši gradonačelnik Leskovca, i bivši gradonačelnik Kraljeva, i svi ovi bivši gradonačelnici koji su sada po specijalnim sudovima i po tužilaštvima i po svemu, po tome evo odajem priznanje, umeju da očiste budžet i savršeni su u tome, ali nagradu na tome daju građani Srbije na izborima, a to je jedino merodavno i jedino ispravno.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Reč ima narodni poslanik… (Dragan Šutanovac, s mesta: Poslovnik.) Gospodine Šutanovac, izvolite. Po kom članu Poslovnika? (Dragan Šutanovac, s mesta: Član 107.) Ne možete po istom članu po kome se … (Dragan Šutanovac, s mesta: Sekund, polako gospodine predsedavajući.) Izvolite gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: U svom izlaganju je uvaženi kolega Babić izneo neistinu.) Kako izneo neistinu, kada je tu rečenicu koju ja ne želim da ponovim, izrekao gospodin Stefanović? (Dragan Šutanovac, s mesta: Moj profesor sa fakulteta bi rekao – Nemojte da sedite na ušima. Znači, gospodin Stefanović je rekao – da i smrde zbog vas.) (Zoran Babić, s mesta: Smrde zbog nas.) (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne.) (Zoran Babić, s mesta: Rekao je.) Zahvaljujem se gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne, ne možete tako.) Ne možete ni vi tako. Izvolite, reč ima gospodin Blagoje Bradić. (Dragan Šutanovac, s mesta: Tražio sam reč po Poslovniku.) Ali ne obrazlažete povredu Poslovnika nego ulazite u repliku i ne želim da vam dam reč. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nije tačno.) Izvolite, gospodin dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, gospođo ministarka, uvažene koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, danas pričamo o Predlogu izmene zakona o planiranju i izgradnji. Ja bih želeo na početku, pošto imam vrlo malo vremena da dam par sugestija i mišljenja o tome šta sam ja uočio u ovom zakonu, čitajući ga zajedno sa kolegama iz poslaničke grupe. Normalno je da ćemo mi kao poslanička grupa i ja kao član stranke Zajedno za Srbiju, da podržimo sva rešenja u ovom Predlogu zakona koji doprinose ubrzavanju postupka, skraćivanju procedura, smanjenju maltretiranja naših sugrađana i svih onih investitora koji traže dozvolu, koji ima direktno uticaj na građevinsku industriju, razvoj lokalnih samouprava, stvaranje dobre poslovne klime i povećanje prihoda kako u lokalnim, tako i u republičkom budžetu. Ali, sve ono što smatramo da nije dobro rešenje mi smo gospođo ministarka obradili amandmanima. Podneli smo ukupno 25. Ja ću pokušati u par minuta da se osvrnem na vaše izlaganje, na izlaganje mojih kolega i na ono što je rečeno više puta u današnjoj diskusiji, da će se ovim zakonom smanjiti čekanje na dobijanje građevinske dozvole. Ja bih rekao ne samo građevinske dozvole, naš krajnji cilj je dobijanje upotrebne dozvole, tako da sem građevinske dozvole bitna je i ta upotrebna dozvola da se dobije u roku, jer imamo sijaset primera u Srbiji da smo zapeli kod upotrebnih dozvola, pa onda tražimo legalizaciju objekata i to je onih 700.000 objekata, koje vi intenzivno pominjete da je napravljeno u periodu od 2003. do 2009, 2010. godine, ne znam ni ja koje godine. Ja bih bio izuzetno srećan da je zemlja Srbija imala toliko kapitala da napravi 700.000 objekata za nepunih osam godina, a to znači da nije bilo krize, da nije bilo nemaštine, da ljudi nisu gubili posao, ili ja ne znam da je ijedan objekat bio legalan ili nelegalan može da se napravi bez para, to je nemoguće. Znači, trebaju novci. Tada su registrovani, to da, jer imate nelegalnih objekata koji su nelegalni zato što ne odgovaraju PDR i aktima iz šesdeset i neke godine i pedeset i neke godine. Kada govorim s kratkim rokovima, ja mogu da kažem da u gradu Nišu u nazad pet godina, ja čekam da neko od mojih kolega iz skupštinske većine to kaže, mi imamo jednošalterski sistem. Jeste da u toj varijanti je stranka donosila sva dokumenta i u gradu Nišu se i dozvola dobije i za 20 dana i lokacijska dozvola ako doneste sva dokumenta. Dobro je to što ovaj zakon predlaže da će to raditi administracija, da se neće ljudi maltretirati, ali ja ću vam u par primera izneti moju skepsu, zbog čega mislim da je to nelogično da ćete uspeti da skratite od 240 dana na 20, 25, 28 dana. Tu ću koristiti primer grada Niša, jer potičem iz tog grada pa će i vama biti lakše da pratite, a i lakše gledaocima da objasnimo o čemu mi pričamo. Prvi i osnovni problem koji se vidi kod dobijanja brzine koja utiče na dobijanje građevinske dozvole, tj. brzine dobijanja građevinske dozvole je podatak i dokument koji se dobija iz katastra nepokretnosti. Znači, to je jedna velika kočnica i jedna velika mogućnost da se prolongira vreme dobijanja tih potrebnih dokumenata, jer na primer u gradu Nišu mi imamo da katastar nepokretnosti je rađen na bazi aeropodloga iz 1988. godine, pa kada smo spojili dokumenta iz Uprave za planiranje i izgradnju, aero snimak iz 1988. godine i sudske knjige, tj. zemljišne knjige iz suda niškog, mi smo dobili nepodudaranja parcela i granica parcela. Onda da se vratim na ono kada smo diskutovali o legalizaciji objekata, imamo 25.000 zahteva za drugostepeni postupak kod vašeg ministarstva koje rešavaju samo šest službenika. Ja pitam, kako ćemo onda u slučaju da imamo nepodudaranje podataka iz katastra i papira, ako se granice i međa ne podudaraju, gde se stranke žale i traže sudsko rešenje, kako ćemo onda za 25 dana, ili kako ćemo usloviti da određeni organ i služba da dokument za pet dana, kako piše u zakonu? Znači to je nemoguće. To je stvarno nemoguće. Mislim da bi trebali da razmislite o tome da se određene ingerencije vrate lokalnoj samoupravi, naročito kada je u pitanju katastar nepokretnosti, ne mislim na ceo, ali delovi kojima se on bavi, da bi bili efikasniji i da bi lakše rešavali probleme. Sledeća stvar je vrlo bitna, to je saglasnost javno-komunalnih preduzeća na priključke. Vi kažete da će to da ide brzo. Neće da ide brzo. Hajde da vidimo koja lokalna samouprava ima kompletan podzemni katastar nepokretnosti. Da li to ima u zemlji Srbiji? Pa nema. Ako grad Niš ima delimičan podzemni katastar nepokretnosti, kako će da imaju manje lokalne samouprave. A mi ćemo tražiti saglasnost na priključak, pa onda ćemo dobijati od tih javnih preduzeća odbijanje zahteva, ako mora da kažu to u pet dana. Vremena treba da njihova ekipa izađe, da se utvrdi situacija na terenu, da li je moguće, kako je moguće i šta će propisati kao uslov za dobijanje te građevinske dozvole, naročito kada se radi o višespratnicama, tu su u pitanju i preseci i kanalizacione cevi i preseci vodovodne mreže. Ono što je bitno kada govorimo o javnim preduzećima, to je i priključak na elektroenergetsku mrežu. Vi imate primer u gradu Nišu da kada dođe neki investitor, pravi zgradu, Elektrodistribucija kao jedan od uslova traži da naprave trafo stanicu i da je opreme. To nije problem. To investitori prihvataju. Ali, onda investitor to treba da prenese u vlasništvo…
Nažalost, gospodine Bradiću isteklo je vreme.
Samo da završim rečenicu.
Ja moram da vas upozorim.
Investitor to mora da prenese u vlasništvo Elektrodistribucije, a za to mu treba saglasnost službe, tj. institucije koja se, izvinjavam se Direkcije za imovinu, izvinjavam se dok sam našao tačan podatak, tako da u Nišu imamo jednu zgradu u Igmanskoj ulici koja je četiri godine bez struje zato što još nije došla saglasnost od Direkcije za imovinu da može da se prenese Elektrodistribuciji. Sve to navodi da ćemo vrlo teško dobiti to što vi obećavate, tj. dozvole u roku od 20, 30 dana. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Bradiću. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Poštovana ministarko, drage kolege narodni poslanici, kao što je ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SPS, naša drugarica Suzana Spasojević, istakla, poslanička grupa SPS će bezrezervno u danu za glasanje podržati Predlog ovog zakona, a ja bih sa stanovišta struke, dakle, pravničke struke, zamolio da obratite pažnju na nekoliko i sugestija krajnje dobronamernih, a i komentara koje ću izneti u komentaru, odnosno diskusiji povodom ovog predloga zakona. Prevashodno moram da krenem od jednog praktičnog i životnog iskustva koje se vezuje za grad iz koga dolazim, a to je Užice. Konkretno, u Užicu već nepune dve godine nije izdata ni jedna jedina građevinska dozvola, što je zaista nešto što se može smatrati poražavajućim, poražavajućim zbog toga što je to greh rukovodstva lokalne samouprave s jedne strane, a s druge strane loših zakonodavnih rešenja koja se na našu sreću i sreću građana Republike Srbije, a sigurno građana Užica sada popravljaju. Ono što pravnički može da se istakne u startu kada se posmatra uvodni deo ovog zakona jeste da ste vi kao predlagač uradili nešto što do sada predlagači zakona nisu uradili, a to je da ste ustrojili načela na kojima se zakon zasniva i zbog toga poslanička grupa SPS snažno podržava ta načela, pre svega ona koja su fundamentalnog značaja i koja zadovoljavaju vitalne interese građana Republike Srbije. Zašto ovo govorim? Pa, ako već imamo načelo održivosti i načelo horizontalne i vertikalne koordinacije, onda smo uspeli u nečemu što do sada niko od predlagača do sada nije uspeo. Ako je stanje održivosti da imamo kapacitete i resurse kako obnovljive, tako i neobnovljive koje moramo čuvati, negovati, a na drugi način istovremeno i omogućavati da se ti resursi u buduće koriste, onda je Užice za to najbolji primer. Nedavna nesreća građana Užica, koja se vezuje za vodosnabdevanje, upravo podrazumeva jedan od tih resursa koji su od vitalnog interesa za građane. Da je postojalo poštovanje načela održivosti, kao što je sadržano u ovom zakonu, da su poštovane regulative, pa čak i one koje se vezuju za odredbe Zakona o planiranju i izgradnji, pitanje je da li bi došlo do posledica do kojih je došlo, da su se srušili objekti koji su bili u blizini vodozahvata. Opet, shodno odredbama Zakona o planiranju i izgradnji, da su se poštovale inspekcijske odluke, te posledice za građane koji su stravična nezadovoljstva, a istovremeno i stravične neprijatnosti trpeli, sigurno ne bi postojale, odnosno ne bi se desile. Ono što takođe želim da istaknem, barem kad je moj okrug u pitanju, Zlatiborski okrug, jeste nesporna činjenica da bi barem grad Užice, kao centar okruga, trebao da bude stožer planskih aktivnosti, svih aktivnosti koje se vezuju upravo za ono što se sada promoviše u ovim odredbama Zakona o planiranju i izgradnji i da upravo kroz ovaj princip, ovo načelo horizontalne i vertikalne koordinacije uspemo u tom strateškom planiranju kako bi planska aktivnost dostigla onaj nivo koji podrazumeva uređenje prostora na adekvatan način za servisiranje potreba građana sa najboljim mogućim rešenjima, a ona su ovde već i sadržana. Zašto ovo govorim? Zbog toga što smo do sada imali jednu vrstu disinhronizacije ili nedovoljne sinhronizacije sa republičkim organima. Bez obzira što je naša koalicija SPS i SNS u tom smislu zakazala, ovo sad više nakon donošenja ovog zakona ne može biti ni u kom slučaju opravdanje da se ta sihronizacija, u odnosu na ono što podrazumeva vertikalnu koordinaciju, ne ispoštuje, a ona je po meni jako dobro sistematizovana u odredbama ovog zakona. Poslanička grupa SPS snažno podržava rešenje koje vi kao predlagač ističete vezano za projektnu dokumentaciju koja je potrebna za izgradnju objekata, a u kojoj su sadržane one definicije koje se vezuju za potrebe lica sa invaliditetom, potrebe dece i starih lica. Zašto ovo ističem? Jednostavno, iz razloga što su već i građevinska rešenja prisutna u novoizgrađenim objektima ili objektima koji su nedavno izgrađeni. Dalje, ono što takođe zaslužuje bezrezervnu podršku poslaničke grupe SPS sadržano je u vašem predlogu člana 6. stav 2. Zakona o kome raspravljamo, u kojem je predviđeno da Vlada Republike Srbije propisuje uslove svojstava građevinskih proizvoda, odnosno, ocenjuje i proverava ispunjenost tih svojstava, odnosno kvalitet materijala koji se trajno ugrađuje u objekte. Zašto ovo ističem? Upravo zbog toga što su kolege prethodnici, kada su o ovome diskutovali, istakli činjenicu da imamo pojavu u Beogradu tzv. smrdljivih zgrada, zgrada u koje vlasnici stanova, koji su te stanove legitimno stekli, na osnovu legalno zaključenih ugovora, ne mogu da koriste, odnosno ne mogu da se usele u svoje stanove. Zato vas pozdravljam u ovim rešenjima, jer je upravo obaveza Vlade Republike Srbije sada i sistemski definisana i sada će kroz jednu stručnu kontrolu jedan nadzor postojati i pravilo da se ni jedan jedini element, građevinski element ne sme ugraditi ukoliko je štetan i ukoliko izaziva štetne posledice po zdravlje ljudi, kao i okolinu, a samim tim onemogućava funkcionalnu upotrebu stanova u tim objektima. Ono što je u Predlogu zakona, kako je to moja uvažena koleginica Suzana Spasojević istakla, od fundamentalnog značaja jeste tzv. objedinjena procedura u postupcima za izdavanje akata u ostvarivanju prava na izgradnju i korišćenje objekata, što je nesumnjivonajkvalitetnije rešenje zakona. Ja ću se ovde saglasiti i sa kolegom Jovanovićem iz stranke gospodina Velje Ilića, koji je istakao jednu činjenicu za koju se nadam da ste je prihvatili što se tiče samih rokova, rok od pet dana, odnosno rok od 15 i 30 dana. Rok od 15 i 30 dana nije sporan, ali rok od pet dana zaista treba biti kao rok od pet radnih dana i u tom pravcu bi zaista bilo krajnje korisno i kroz amandmanski proces i prihvatanjem tih amandmana popraviti kvalitet ovog dela zakona, za šta se slažem da je vaša krajnje dobronamerno stanovište u vidu prihvatanja upravo doprinos podizanju kvaliteta ovog zakona. Ono što takođe ističem kao pravno jako značajno jeste da su kvalitetno rešena i ona pitanja koja se vezuju za institute izdavanja zemljišta u zakup, kao i svojinsko pravni odnosi, odnosno oblici prava svojine na zemljištu. To je zaista nešto što se mora pohvaliti u odredbama ovog zakona i to je zaista nešto što smatram da je progresivno učinjeno kao iskorak napred u odnosu na dosadašnje zakone koje smo imali donete ovde u ovom parlamentu. Želim da vam skrenem pažnju, gospođo ministarka, da imamo jedan problem, a taj problem se vezuje za institut zemljišta za redovnu upotrebu objekata. Naime, u ovom zakonu, u odnosu na raniji Zakon o planiranju i izgradnji, je daleko bolje definisano pitanje zemljišta za redovnu upotrebu objekta i jako je značajno što je rečeno da to zemljište podrazumeva kako zemljište u gabaritima objekta, odnosno ispod objekta, kako i ono zemljište koje je dovoljno da bi se formirala jedna građevinska parcela. Gospođo ministarko, zamolio bih vas da imate u vidu da smo tu faktički u situaciji da imamo paralelna rešenja u dva zakona. Jedan je zakon o osnovama svojinsko pravnih odnosa, a drugi je upravo ovaj zakon o kome raspravljamo, a to je Zakon o planiranju i izgradnji. Zašto ovo komentarišem? Zato što u Zakonu o osnovama svojinsko pravnih odnosa takođe postoji institut zemljišta za redovnu upotrebu objekta, ali je sasvim drugačije sistematizovan i regulisan. Zamolio bih vas da bar na Vladi što pre dođemo do rešenja da se Zakon o osnovama svojinsko-pravnih odnosa, bar što se tiče ovih pravnih instituta, eliminiše, odnosno da ne bude više u pravnom saobraćaju i da ne bude više u pravnom životu, zato što se postavlja pitanje – šta je ovde leks specijalis? Da li je onda u odnosu na Zakon o osnovama svojinsko-pravnih odnosa leks specijalis ovaj zakon ili imamo Zakon o osnovama svojinsko-pravnih odnosa koji primenjujemo? Zašto? Zato što u sudskoj praksi dolazimo do problema? Sudovi će se oglašavati nenadležnim i reći će da su ovo upravne stvari, upravni postupci, prebacivati na upravne organe, nadležne organe lokalne samouprave, ali kada se pojave tužbeni zahtevi, gde se kaže – ja hoću da mi se prizna pravo na zemljište, na redovnu upotrebu objekta, po odredbama Zakona o osnovama svojinsko-pravnih odnosa, onda imamo koliziju dva zakona, tako da bi to trebalo što pre izbeći i na adekvatan način rešiti. Takođe, poslanička grupa SPS podržava rešenje iz predloženog zakona, koje podrazumeva mogućnost pokretanja prekršajnih postupaka u slučaju da dođe do nepostupanja nadležnog organa, shodno odredbama ovog zakona, ali vas molim, gospođo ministarka, da imate u vidu još jednu činjenicu. Nije dovoljno da se samo pokrene prekršajni postupak i da se na taj način završi sankcionisanje onoga ko ne postupa shodno odredbama zakona. Šta ćemo u situaciji ukoliko stranka nepostupanjem organa, neprikupljanjem po službenoj dužnosti, eks oficio, one dokumentacije koju sada mora da prikupi, ne stranka, već organ, šta ćemo u situaciji ukoliko do toga ne dođe? Imamo zastoj postupka. Nismo definisali rok do kada taj zastoj može da teče, odnosno da traje, što znači da može da traje i na neodređeno vreme, što bi bilo i te kako značajno da se definiše. Stranka trpi štetu, ima pravo na naknadu te štete, a mi aboliramo organ ili referenta koji je tu štetu uzrokovao. Lično moje mišljenje, a i poslaničke grupe SPS, je da bi u toj situaciji regresiranje naknade štete trebalo upravo da bude od onoga ko je tu štetu i uzrokovao, a to je organ ili referent organa koji je postupao u tom predmetu. Ovde se postavlja još jedno pitanje, pa ću vas zamoliti i za odgovor, kada budem završio ovu diskusiju, kada se radi o tzv. stručnoj kontroli tehničke dokumentacije, kontroli koja je sa stručnih parametara definisana u odredbama ovog zakona, pa je logično da tu kontrolu može vršiti samo onaj ko ispunjava zakonom propisane uslove, licenciran, stručne reference itd. Postavlja se pitanje odgovornosti takvih lica. Da li inženjeri koji su evidentirani, odnosno upisani u inženjerskim komorama, istovremeno plaćaju premije osiguranja, dakle, osigurani su za štetne posledice svog, hajde da kažemo, nepravilnog delovanja, da li je to osiguranje dovoljno da bi pokrilo određene štete i štetne posledice koje se pojave u takvim situacijama, da su stručne kontrole neadekvatne, nepravilne i da izazivaju nove posledice? Naravno da u tom pravcu mora biti daleko bolje definisano i sistemski rešeno upravo u ovom Predlogu zakona. Takođe, smatramo u poslaničkoj grupi SPS da termin „rani javni uvid“ treba promeniti. Radi se o tzv. prethodnoj kontroli tehničke dokumentacije i to je nešto što ulazi u domen javnih rasprava, pa bi možda terminološki, nadam se da ćete ovo prihvatiti kao dobronamernu sugestiju, trebalo izmeniti ovu formulaciju, da ne bude „rani javni uvid“, jer je javni uvid nešto sasvim drugo, pravnički posmatrano. U svakom slučaju, prethodna kontrola kroz javnu raspravu podrazumeva upravo suštinski ono što ste vi ovde podveli pod tzv. „rani javni uvid“. Ono što mi takođe snažno podržavamo u poslaničkoj grupi SPS jeste uvođenje institucije glavnog gradskog urbaniste, zaista jedno dobro rešenje, koje, nadamo se, u praksi može da zaživi u smislu, sa pravilnim i posledicama i pravilnim efektima, dobrih sistemskih rešenja. Malo pre sam rekao šta se podrazumeva pod svojinskim režimom građevinskog zemljišta, koji su to oblici svojine. Govorim ovde o svim oblicima svojine, govorim o zakupu. Ono što bih pohvalio jeste oročavanje zakupa. Do sada smo imali situacije koje su se, gospođo ministarko, zloupotrebljavale. Imali smo zakupe na 99 godina, imali smo zakupe gde su se bukvalno organi lokalnih samouprava pojavljivali kao uzurpatori, kao oni koji uzorkuju zloupotrebe. Sada je to krajnje dobro rešenje što je oročen zakup na vremenski period od pet godina. Možemo da polemišemo da li je moglo biti tri godine, da li je možda moglo da bude čak i 10, ali ni u kom slučaju 99 godina. Na kraju, s obzirom da je od mojih prethodnika iz poslaničke grupe istaknuto ono što zaista zaslužuje pravi komentar u odnosu afirmacije predloženog teksta zakona, želim samo da istaknemda mi se čini da u ovoj situaciji u kojoj se sada nalazi naša i građevinska operativa,a i odbijanje investitora lošim zakonskim rešenjima, naročito nepravilnim postupanjem organa, sada dolazimo u fazu da konačno te stvari uređujemo. Zbog toga podržavamo sva ova sistemska rešenja, naravno, sa ovim predlozima za koja se nadamo da ćete ih prihvatiti i sa mogućnošću da kroz amandmane u raspravi u pojedinostima dođemo do još većeg kvaliteta ovog zakona. Mi u poslaničkoj grupi SPS ćemo dati ogroman doprinos tome i podržaćemo Vladu u svakom pogledu, a vas još jednom, prilikom izglasavanja ovog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa ministar.
Odgovor vezano za stručnu kontrolu tehničke dokumentacije, koju ste tražili, dakle, ministar nadležan za poslove građevinarstva će doneti pravilnik o načinu, postupcima, obaveznom osiguranju koje mora da postoji. Ukoliko do štete bude došlo, onda će solidarno odgovarati i projektant i tehnička kontrola i investitor.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem. Cenjena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo poslanici, ovo je definitivno jedan od zakona koji su iščekivali sa nestrpljenjem i građani i investitori i lokalne samouprave, zakon koji će doneti red u naše građevinarstvo i omogućiti veći priliv investicija. Čuli smo danas neke primedbe, istina, vrlo neubedljive, ali u principu, samo treba još jednom napomenuti zbog građana, da je ovaj zakon prošao jako dugu proceduru, rasprave u kojima su mogli da učestvuju sve zainteresovane strane i da je svako ko je želeo mogao da uzme učešća i da da svoje sugestije i primedbe. Čak su učestvovale i međunarodne organizacije, tako da je, posle višemesečna rasprave o zakonu, danas zakon pred nama izuzetno kvalitetan. Samo još jednom da podsetim da se Srbija po efikasnosti izdavanja građevinskih dozvola nalazi na 186 mestu. Biti na trećem mestu otpozadi definitivno nije neka preporuka da investitori dođu u našu zemlju ili da ulažu u određene opštine, čak i oni koji su se odvažili da svoj novac ulože u određene opštine, čekali su po 200 do 700 dana, tako da ni to nije bilo ohrabrujuće da izdrže u tome. Pored toga, dešavali su se problemi u pravno-imovinskim odnosima i nedovoljna pokrivenost planskom dokumentacijom, kao i neadekvatan kvalitet postojećih dokumenata. U tom smislu, želim samo da se osvrnem zašto su dokumenti bili uglavnom nedovoljnog, neadekvatnog kvaliteta. Konkretno ću reći za Užice. Nažalost, često ga pominjemo danas kao primer kako neke stvari nije trebalo raditi. U Užicu se do 2012. godine, bez obzira što su postojali jako dobri urbanisti, planska dokumentacija izrađivala u Aranđelovcu, tako da imamo na nekim planovima da je iznad ambisa od nekoliko metara planiran put. Sada postoji služba pri Direkciji za izgradnju, koja uspešno radi i izrađuje planove. Zato smatram da kada se neko pita - gde su planovi, ovakvi planovi bolje da nisu onda ni postojali ako nisu rađeni onako kako treba. Urbanista mora odlično da poznaje teren koji uređuje i on mora jako dobro da poznaje način i dinamiku njegovog korišćenja, kako se upravo ne bi ovakve greške potkrale, jer ih je posle jako teško ispraviti. Pored problema rascepkanosti nadležnosti u institucijama, pominjali smo i visoke troškove dobijanja dozvole za gradnju. Ono što je ipak najveći nedostatak jeste da se i prethodni zakon, koji nije bio dovoljno dobar, nije se čak ni dovoljno primenjivao. Još jednom ću pomenuti, nažalost, čuli smo više puta o Užicu kao gradu koji je postao sinonim kako primenu Zakona o planiranju i izgradnji ne treba raditi i to najglasnije od onih koji su temelje tome i udarili, pa sam želela samo da kažem da smo čuli da se od 10 hiljada podnetih zahteva legalizovalo samo 1.300 zahteva. Pitala bih se odakle 10.000 nelegalnih objekata, i to najviše do 2012. godine. U Užicu imamo problem da se zaista zakon nije primenjivao i imali smo problem da se nisu poštovali čak ni urbanistički propisi, u smislu građevinskih linija, u smislu spratnosti zgrada, pa sada još veći problem imamo da legalizujemo takve objekte koji štrče u našem gradu. Pomenuli smo i jezero Vrujci. Nije tačna informacija da je iko dobio dozvolu za gradnju na jezeru Vrujci. Tada nije bila dozvoljena gradnja, nije ni sada, ali postojao je jedan propust koji se radio i to je bilo, takođe, do 2012. godine kada su korisnici ribarskog područja gradili, jer oni imaju pravo na to, male kućice u kojima će biti čuvar ribolovac, čuvar ribarskog fonda. Kasnije su se te kućice uvećavale i čak su se davale na upotrebu ili se prodavale drugim licima. Imamo slučajeve da su tadašnji gradski funkcioneri imali takve kućice na obali Vrutaka, tako da ne bi trebali oni da se pitaju odakle dozvole. Dozvole nisu postojale. Oko 70 objekata je do sada pomereno i potrebno je još neke objekte skloniti i krenuti u sanaciju akumulacije. Što se tiče samog zakona, on pre svega ima za cilj doslovnu primenu. Doslovna primena će obezbediti da zakon zaživi što pre i da bude predvidljivost troškova i predvidljivost samog trajanja ove procedure, da više ne zavisi od toga da li nekoga poznajemo na šalteru ili da li smo u prijateljskim odnosima. Što se troškova tiče, sami investitori će plaćati od 40 do 60% manju naknadu, nego do sada. Neće imati obavezu da plate doprinos za uređenje građevinskog zemljišta sve do prijave početka radova. Brzina i pojednostavljenje samog procesa je postignuto uvođenjem objedinjene procedure. Čuli smo, jedan šalter, za 28 dana osoba koja dođe uz idejno rešenje dobiće građevinsku dozvolu. Pojačana je odgovornost i istovremena zaštita svih strana koje učestvuju u ovom procesu. Pojačaće se uloga građevinskih inspekcija. To je ono na šta treba obratiti pažnju, jer do sada se uglavnom kontrolisala tehnička dokumentacija, a manje se kontrolisalo stanje na terenu. Sada će biti obrnuto. Propisane su najmanje dve obavezne kontrole tokom izgradnje objekta. Ono što je još značajno, a što je retko koji zakon primenio i obuhvatio, a ovaj zakon vodi računa o tome, jeste zaštita životne sredine i bezbednost građana primenom ovog zakona. Kao urbanista, osvrnula bih se na par novih pojmova. Znači, lokacijske dozvole se zamenjuju lokacijskim uslovima, u smislu pojednostavljenja procedure. Sada će to biti javna isprava, nešto poput informacije o lokaciji. Ukinut je koncept plana, a uveden je rani javni uvid. Meni se ovo zaista dopada i ne stojim iza one primedbe da će to produžiti izradu plana za 15 dana. Mislim da će upravo ovaj rani javni uvid olakšati urbanistima, kao i svim zainteresovanim stranama, zainteresovanim građanima da daju svoje sugestije na vreme, kako bi se kasnije izbegle neke naknadne izmene u planu. U startu se dobijaju smernice, neke primedbe i onda je urbanisti lakše da radi na tom planu. Glavni gradski urbanista je dobra ideja. Sigurno da će to biti osoba koja će biti odgovorna za koordinisanje poslovima gradnje, ali i samim ovim postupkom izdavanja dozvola. Podzakonska akta, koja su potrebna, su već spremna, kao što smo čuli, i zakon može da stupi na snagu, a ono što je potrebno jeste da se u svim lokalnim samoupravama obezbede uslovi i da se što ozbiljnije radi nanjegovoj kompletnoj primeni. Od druge polovine iduće godine ili od prvog kvartala, sada smo čuli, biće primenjen i elektronski sistem izdavanja dozvola. Slažem se sa koleginicom koja je rekla da u ovom elektronskom sistemu treba da se pojavi crvena lampica ispred svih onih koji su zloupotrebili svoj položaj u procesu izdavanja dozvola za gradnju. Dakle, dobijamo potpunu transparentnost, veću konkurentnost u investicionom smislu, jačanje naše građevinske industrije, veću uposlenost, što znači otvaranje novih radnih mesta, kao i povećanje učešća naše domaće građevinske proizvodnje u bruto domaćem proizvodu sa četiri na osam procenata. Iz svih ovih razloga, SNS će čvrsto podržati ovaj zakon u danu za glasanje.
Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić.
Poštovana ministarka, kolege poslanici, imali smo prilike danas dosta toga da čujemo ono što je vezano za sve detalje koji se odnose na izmenu i dopunu Zakona o građevinarstvu. U mnogo izlaganja naših neistomišljenika rečeno je da je možda trebao nov zakon. Ono na čemu treba danas insistirati i reći zbog građana Srbije jeste da postoje problemi u društvu, pogotovo koje do sada ni jedna vlada nije rešila, a da ste vi gospođo Mihajlović, treba vam čestitati na toj hrabrosti, započeli i uhvatili se u koštac sa najtežim problemima u ovom društvu, i to je ono zbog čega danas imamo ove izmene i dopune zakona date u vidu jednog krovnog zakona, koji će u politici pokrenuti izmene i dopune mnogih zakona koji su ovde u skupštinskoj raspravi bili kao sektorski zakoni. Šta time mi dobijamo? Dobijamo onaj najvažniji stub ekonomskih reformi koje je premijer u svom ekspozeu dao, a to je ono što se zove izmene i dopune načina funkcionisanja sistema planiranja i izgradnje u Srbiji, način na koji treba da podstaknemo priliv stranih direktnih investicija, način na koji treba da otvorimo nova radna mesta i da jednostavno zaustavimo pad građevinske industrije. Ono što smo do sada čuli u raspravi jeste da izmene i dopune zakona nisu dovoljne, a oni koji to govore ne znaju osnovni problem u državi, a to je problem imovine. Imovina je najveći problem i nerešeni imovinsko-pravni odnosi su najveći problem u Republici Srbiji. Nismo završili postupak restitucije. Tek od 1.1. će krenuti da se rešavaju ti problemi. Nismo završili određene podzakonske akte koji su vezani za imovinu. Onaj deo, koji nekako svi žele da zaborave, a to su majske poplave, da su izmene i dopune donesene onako kako je trebalo, onim tempom, u maju mesecu, jednostavno, sve kuće koje su planirane, od tada do danas, ne bi mogle da budu urađene, jer bi trebalo doneti određene građevinske lokacijske dozvolei svi ti ljudi danas ne bi imali svoj krov nad glavom, nego bi bili bukvalno na ulici. Prema tome, ova Vlada je pokazala veliku odgovornost. Vi kao ministarstvo ste uzeli u obzir sva mišljenja stručne javnosti, uzeli u obzir ono što je sanacija šteta od poplava, koje se nisu odnosile samo na privatna domaćinstva, već i na velike infrastrukturne projekte, na rešavanje šteta iz oblasti infrastrukture, misli se na puteve, mostove, ali i na onaj deo koji se odnosi na energetske objekte, koji ne mogu da idu bez Ministarstva građevine, pored energetike. To je ono što je uzeto u obzir i dato kroz deo izmena i dopuna zakona. Problemi koji se odnose na tangiranje sektorskih politika danas pokazuju da će ovaj zakon i ove izmene pokrenuti izmene i dopune zakona koji se odnosi na javnu svojinu i na deo koji se odnosi na državni premer i katastar, na Zakon o energetici, na zaštitu prirode, javne puteve, železnice, šume, zaštita od požara, eksproprijaciju i Zakon o vodama. To je dobro. Uvek se donosi krovni zakon, a ovo je zakon koji obuhvata infrastrukturu i on treba da bude krovni i on će jednostavno pokrenuti sve ove izmene. Da najavimo da je Zakon o energetici, danas je bila jedna javna rasprava u maloj skupštini, po pitanju Zakona o energetici, biće jedan od predloga koji treba da usvoji kompletan treći paket direktiva energetske zajednice, koji će biti do kraja godine usvojen, i to je taj početak svih promena u ovom društvu, u tom zakonodavnom delu koji će pratiti donošenje izmena i dopuna ovog zakona. Jedan od velikih problema koji se javlja koji, na kraju krajeva, izrečen kroz primenjivosti, i negde skepsa da ovaj zakon i ove sve izmene koje ćemo usvojiti, naravno i kao svi poslanici vladajuće koalicije, zdušno podržati je - kako ćemo primeniti ovakav zakon koji će jednostavno naložiti ljudima koji rade u lokalnim samoupravama da poštuju vreme. Kada znamo da imamo sedam građevinskih inspektora, odnosno kada imamo na nivou republike i svi oni inspektori koji se odnose na lokalnu samoupravu. Jednostavno smo skeptični o tome da neće moći da usvoje, odnosno da primene ovaj zakon na terenu. Ja vam kažem da, jednostavno, prošlost više ne postoji pogledu kontrole i inspekcije. Jednostavno danas advokati koji dolaze u lokalne samouprave koji su kobajagi u štrajku, a kada im kažu – pa, znate, zar vi ne štrajkujete? A, oni traže da izdaju se određeni papir i za to nude određenu naknadu, oni kažu – pa, znate, ali to je posao, to je biznis, a taj štrajk, pa mi jesmo u štrajku. Toga više nema. To je sada deo prošlosti, to više ne postoji i vi ste izazvali jednu vrstu zemljotresa u državnoj upravi sa ovim izmenama i dopunama i to je ono što jednostavno pokazuje da država, institucija mora da budu iznad pojedinaca. To je suština zbog čega ovakve ekonomske reforme jednostavno guraju Srbiju u razvoj, u progres i da ništa ne postoji da ih može zaustaviti u svemu tome. Ovakve izmene i dopune jednostavno treba da povećaju i kvalitet te državne uprave i to pokazuje jednostavno zakon koji nam predstoji da usvajamo, a sigurno će ići u paketu sa zakonom o konverziji. To je zakon o inspekcijskom nadzoru. Treba da uspostavi jedan nov sistem kontrole, a to je objedinjenost svih inspekcijskih službi u jedan sistem koji će funkcionisati, kako bi mi rekli, potpuno prema drugom konceptu. Jednostavno, ovih sedam inspektora neće više postojati nego će čitav sistem inspekcijskih organa na kojem će sedeti i građevinski, i ekološki, i oni koji se bave planiranjem, sedeti na jednom mestu i onda sistemski rešavati probleme. Pa, ukoliko se pojave nesavesni investitori, jednostavno oni će biti sankcionisani sa svih strana, i sa stanovišta krivice, i sa stanovišta prekršaja, i sa stanovišta građevine, i životne sredine i na taj način jednostavno neće postojati pojedinac koji će moći da pobedi sistem. Mnogo je teško danas uspostaviti na terenu u lokalnim samoupravama nov sistem. Nekako u republici, s obzirom na parlament kreira nove zakone, Vlada kreira podzakonske akte, lokalne samouprave misle da će sve biti kao pre. Ne, i one će morati da podnesu praktično teret ovih reformi i oni će morati da se menjaju i oni će morati da uče, ali će morati da snose odgovornost za to ako ne izdaju određene dozvole za 28 dana, ako javna preduzeća ne izdaju dozvole u roku od 54 dana sve ukupno, i ako ukoliko jednostavno ne izvrše ono što im je zakonom propisano. Srpska napredna stranka je pokazala da odgovorno vodi ovu državu i pokazala da može da se nosi sa najvećim problemima koje je imala do sada svaka vlast. Jednostavno, ne postoje ni političari, ni pojedinci, ni tajkuni koji mogu da budu iznad zakona. To je ono što će ostati u istoriji Srbije zapisano ma kako se zvale buduće, ma kako se zvale budući ministri koji će jednostavno zapisati da je negde nekada postojao premijer koji se zvao Vučić, koji je imao, jednostavno, određenu skupštinsku većinu, koji je imao podršku naroda da sprovede reforme i on ih je sproveo uprkos svim problemima i svim otporima u društvu koje su se javljale. U danu za glasanje mi ćemo svim srcem podržati ovaj zakon. Zato što će on svima nama dati bolje sutra.
Zahvaljujem gospođo Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Neka se pripremi narodni poslanik Žarko Mićin. Izvolite gospodine Božović.
Dame i gospodo, narodni poslanici, uvaženi predsedavajući, gospodine Bečiću, ministarko Mihajlović, dragi i uvaženi gosti, vi ste na čelu skoro devet meseci, ovog veoma važnog ministarstva. Kao što je moja prethodnica rekla, verovatno će ljudi jednog pričati o jednom Vučiću koji je uspeo da izgradi Srbiju i u nekom određenom periodu pokrene neke stvari na bolje. Mislim da će u ovom slučaju dosta toga zavisiti upravo od vas i vaših rezultata na čelu ovog ministarstva. To je bio pretpostavljam osnovni razlog zbog kojeg ste iako vam to nije struka, bili zamoljeni da preuzmete jedan ovako važan resor iz prostor razloga, što pretpostavljam i sam premijer ima poverenja u vas lično. Pad u građevini od 40% jeste nešto sa čime ste se suočili i to je nešto što je kao stanje zatečeno, zbog čega ste dodatno bili opterećeni kada ste preuzeli svoju funkciju. Na samom početku, ovaj predlog izmena i dopuna zakona ima dobre stvari, ima one stvari koje u nekoj određenoj meri uvode dodatno red i neke stvari dodatno poboljšavaju. Samo ću reći da i ta najava smanjenja takse za građevinsko zemljište, kada je u pitanju elektronska komunikacija i praćenje i još neke stvari poput aktivnije uloge inspekcijskih kontrola, uspostavljanje jasne linije upravljanja, realizacije i nadzora za podnete zahteve, za građevinske dozvole od pisarnice, sve do centralnog registra, jeste nešto što u dobroj meri ovaj postojeći zakon nekako usavršava i na neki način daje investitorima mnogo veće mogućnosti ili lakše opcije da dođu do građevinskih dozvola. Moram da priznam da sam pročitao, da ne pitate ponovo, kao i moje kolege, pročitao sam ovaj predlog izmena i dopuna, moram priznati da sam imao jako malo vremena, pa sam se iz tog razloga fokusirao na ono što u ovom predlogu izmena i dopuna nisam uvideo, što je bilo začuđujuće jeste sama konverzija koja je ovim predlogom izopštena iz izmena i dopuna ovog zakona. Prvo pitanje je – zbog čega je to tako? Konverzija je na neki način bukvalno iščupana iz ovog predloga, jer kao što znate samim zakonom iz 2009. godine predviđena konverzija je bila sa naknadom. Hoću da pojasnim, i tada ukoliko ste pažljivo pratili, bili je mišljenja da li ona treba da bude sa ili bez naknada. Dakle, rekli ste šest puta, da ne govorite i sedmi, da ćete u prvom delu sledeće godine doneti predlog zakona o konverziji i zaista jedva čekam da, ako nemate ništa protiv, da taj predlog čitamo zajedno, ali u svakom slučaju, zanima nas da li će taj predlog zakona o konverziji biti sa ili bez naknade? To je prosto pitanje zato što u slučaju konverzije sa naknadom, plaća se za zemljište gde postoji pravo korišćenja razlika između cene koja je data za privatizaciju nekog preduzeća u Srbiji i cene samog građevinskog zemljišta. U slučaju konverzije bez naknade, ona bez naknade pripada vlasniku tog preduzeća, ali sa druge strane, on plaća porez na imovinu na to zemljište koje do sada nije plaćao, zato što to nije bila njegova svojina. Dakle, šta se predviđa ovim zakonom? Molio bih vas da odgovorite na to pitanje iz razloga što su mnogi zainteresovani da ovu rupu tumače dvostruko. Sa jedne strane, da li je bila u pitanju neodlučnost, da li propust ili sa druge strane nešto što otvara mogućnost kao određena rupa da se, ukoliko nema konverzije u ovom predlogu onda ostaje pravo korišćenja nad zemljištem onima koji su privatizovali određeno npr. preduzeće u Srbiji. Da li to znači da po ovom Predlogu izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji je moguće dobiti lokacijske uslove, nekada dozvole, za izgradnju, odnosno građevinsku dozvolu,iako neko nema svojinu nad tim građevinskim zemljištem. Dakle, to je suštinsko pitanje koje mi danas postavljamo, i evo da vam iskreno kažem ja sam imao prilike da slušam i u sali i van sale raspravu i jako bi me zanimalo da li je to rešeno i na koji način? Hoću drugim rečima da kažem - nema konverzije, samim tim je i reformski kapacitet ovog zakona sporan, nema konverzije to znači da nema rešenih pravno-imovinskih odnosa, to znači da kao takvi ne možemo da pristupimo EU. Evropska unija je jasno rekla - sa nerešenim imovinsko-pravnim odnosima nemate šta da tražite kao punopravna članica. Dakle, da li je moguće u međuvremenu, a vi ste rekli da će podzakonski akti doći u nekom periodu koji je veoma blizak nama, dok se ne donese zakon, odnosno Predlog zakona o konverziji u skupštinsku proceduru, da li će biti moguće da neko dobije građevinsku dozvolu da na zemljištu gde ima pravo korišćenja, a ne pravo svojine, dobije dozvolu da tu nešto gradi? U tom slučaju sve ono što smo slušali svih ovih godina, a odnosi se na tzv. pljačkaške privatizacije iz vremena vlade Vojislava Koštunice, svi ti pljačkaši bi imali priliku da na neki način izigraju zakon ili nameru zakonodavca, ne tvrdim, samo kažem da postoji i ta mogućnost, da bez konverzije ipak dobiju pravo da građevinsku dozvolu na zemljištu gde oni imaju pravo korišćenja. To bi u velikoj meri uvelo mogućnost ogromne i nezapamćene korupcije u Srbiji. Iz tog razloga me zanima odgovor na ovo pitanje. Mislim da je jako važno da sve one dobre stvari iz ovog zakona, i zato se i ovaj zakon i nije menjao, i to je odgovor nekim kolegama poslanicima i poslanicama koji su postavljali danas pitanja, nije donesen novi zakon, zato što on suštinski i nije bio toliko loš. Bilo je onda i oko konverzije veoma velikih sporenja. Jedan model je usvojen. Drugi model je takođe bio predlagan, ali sa druge strane u globalu ovaj zakon i nije loš. Iz tog razloga se na ovaj način izmenama i dopunama stvari mogu poboljšati a neke pogoršati. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Božoviću. Po Poslovniku šef poslaničke grupe SNS, gospodin Babić. Izvolite, gospodine Babiću.
Reklamiram Poslovnik, gospodine predsedavajući, član 97. stav 2. i taj član 97. stav 2. kaže – vreme iz stava 1, a to je ovih pet časova, raspoređuje se na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova te poslaničke grupe. Pažljivo sam pratio tok današnje sednice, kao i uostalom sve ostale, poslanička grupa DS je potrošila 20 minuta, ali poslanička grupa DS nema više taj broj poslanika. Danas je poslaničku grupu DS napustio gospodin Milan Petrić i o tome zvanično obavestio Narodnu skupštinu. Raspad se nastavlja po slici koju vidimo iz klupa DS, ne da je jedan napustio, nego je ostao samo jedan, i time podržavam i poštujem gospodina Balšu Božovića, zato što je ostao. Ali, mislim da je neprimereno i kontra Poslovniku da se koristi neko vreme koje im ne pripada i koje nemaju. Verujem da će u danima i mesecima koji su ispred nas da će to vreme biti sve manje i manje. Verujem, gospodine predsedavajući, da je to previd, ali zbog javnosti, zbog kolega, zbog onih koji to ne znaju, zaista mislim da je potrebno da umanjite to vreme i da se na taj način potpuno i pravilno poštuje Poslovnik o radu Narodne skupštine i da kad neki narodni poslanik napusti, kao što napuštaju polako ali sigurno redove DS, da se to javno kaže i da se na taj način dobije vreme po Poslovniku Narodne skupštine. Ne želim da se glasa o tome, verujem da je previd. Zahvaljujem se gospodine predsedavajući.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Izvinjavam se narodnim poslanicima, moj previd. Imao sam ovde dopis Milana Petrića da je napustio poslaničku grupu DS. Izvolite. Reč ima potpredsednik Vlade prof. dr Zorana Mihajlović.
Vezano za konverziju. Dakle, prvo, život se nastavlja i nije zaustavljeno ništa. Konverzija bez naknade postoji za sve, izuzev za određene subjekte, bilo iz privatizacije, stečaja, dakle, izvršnog postupka, lica, sportska udruženja, dakle, to vam je u članu 102. Može lepo da se vidi iz Aneksa G itd, koje nisu obuhvaćena, kod kojih takva konverzija ne može biti. Zašto je to odloženo? Odloženo je zbog toga što radimo trenutno analizu efekata konverzije koje ćemo dobiti verujem do kraja ove godine i u tom smislu je zakon poseban za konverziju, jer kao što sam rekla danas, mi smo zemlja koja je nekako obrnuto radila i napravila samoj sebi ozbiljan problem, a to je da su sve druge države pre nas prvo završile konverziju, pa krenule u privatizaciju, a Srbija je nažalost krenula u privatizaciju a konverziju još nije bila završila. Kada pitate za pravo korišćenja i pravo gradnje, to je postojalo već jednom. Dakle, nije ovo prvi put da oni subjekti koji nemaju svojinu, a imaju pravo korišćenja će imati mogućnost da dobiju te lokacijske uslove i da grade. Naravno da je zakonom i određenim dokumentima tačno određeno gde može da se gradi. Dakle, ako je planom određeno da može da se gradi. Prema tome, ako postoji negde tačno jasan plan, gde se kaže recimo da je lučna delatnost, tu nema gradnje. Prema tome, do zakona o konverziji videćemo da li će biti sa naknadom, kolikom naknadom. To će nam dati ono što se zove čista matematika, analiza efekata koja se trenutno radi. Mala dopuna. Ova Vlada traje sedam meseci. Ova Vlada je za sedam meseci donela sistemske zakone pored svih elementarnih i ozbiljnih nepogoda i problema sa kojima se susrećemo svaki dan i svaki mesec. Ova Vlada je radila u vanrednom stanju gotovo četiri i po meseca i bez obzira na to uradila sistemske zakone, donela mere i krenula u ono što se zove reforme. Zaista ovaj zakon vidim kao jedan reformski zakon koji treba da nam donese jednostavno uređenje sistema izdavanja dozvola, skraćenu birokratiju, skraćenu proceduru, efikasan postupak za građane i investitore. To je najvažnije. Dakle, oni koji dođu na šalter moraju da sa tog šaltera odu zadovoljni, a ne besni zato što nisu mogli da dobiju informacije i sva ostala dokumenta.
Zahvaljujem. Gospodine Božoviću, po kom osnovu? (Balša Božović, s mesta: Replika.) Ministar je odgovorila na vaša pitanja. Ne vidim u čemu je replika. (Balša Božović, s mesta: Dajte mi dva minuta.) Nemate pravo po Poslovniku. Žao mi je. Reč ima narodni poslanik Žarko Mićin, a neka se prihvati narodni poslanik Milisav Milojević.
Hvala predsedavajući. Poštovani predsedavajući, gospođo ministre, predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se danas nalaze izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji predložene na temelju dosadašnjih iskustava u primeni važećeg Zakona o planiranju i izgradnji, a upravo ovo iskustvo nam je pokazalo da važeći Zakon o planiranju i izgradnji nije bio dobro koncipiran jer je u Srbiji bilo potrebno preko 265 dana i preko 30 dokumenata za dobijanje upotrebne dozvole. To je sve bila posledica izuzetno komplikovane birokratske procedure i sporosti u sprovođenju potrebnih procedura. Osnovni cilj ovih izmena zakona je da značajno ubrzaju proceduru dobijanja građevinskih dozvola, kao i da svojim odredbama omoguće efikasnije sprovođenje svih procesa i radnji potrebnih za kvalitetno planiranje i izgradnju objekata. Upravo u cilju ubrzanja procedura izdavanja građevinske dozvole ove izmene zakona predviđaju proceduru, odnosno definiše se obaveza lokalne samouprave da osnuje ili definiše organ koji će sprovoditi objedinjenu proceduru za izdavanje lokacijskih procedura za izdavanje lokacijskih uslova, građevinske dozvole, prijavu radova i izdavanje upotrebne dozvole, kao i za pribavljanje posebnih uslova, isprava i drugih dokumenata koje izdaju imaoci javnih ovlašćenja, a uslov su za izgradnju objekata, odnosno izdavanja lokacijskih uslova, građevinske dozvole i upotrebne dozvole iz njihove nadležnosti. Ono što je značajnije, objedinjena procedura podrazumeva obavezu nadležnost organa da po službenoj dužnosti pribavi sve saglasnosti potrebne za izdavanje odgovarajućeg akta, što znači da sada kada građanin dođe na taj jedinstveni šalter i preda zahtev za izdavanje lokacijskih uslova nadležni organ kod koga predat taj zahtev biće u obavezi da pribavi sve potrebne saglasnosti za te lokacijske uslove. Ono što takođe ove izmene zakona definiše, a što je dobro, to je pre svega razmena dokumenata elektronskim putem između svih učesnika, odnosno svih organa koji učestvuju u objedinjenoj proceduri, što će takođe značajno ubrzati ovaj proces, i ne samo to, ovaj proces će učiniti na taj način znatno transparentnijim. Takođe, izmene zakona definišu ono što je važno, a to su rokovi za postupanje u pribavljanju uslova podnosioca javnih ovlašćenja, jer smo do sada imali situaciju da, kada treba da pribavite uslove podnosilaca javnih ovlašćenja, oni nisu imali definisan rok u kom su morali da vam dostave određene saglasnosti. Imali ste situaciju da ste po 15 do 20 dana čekali na određene saglasnosti. Kada imate pet-šest takvih saglasnosti, to može da se otegne na više od dva meseca. Sada ove izmene zakona to drugačije definišu. Definišu obavezu ne samo imaoca javnog ovlašćenja u kom roku treba da dostavi saglasnost, već definišu i obavezu samog organa koji sprovodi objedinjenu proceduru, jer on ima rok od pet dana da dostavi zahtev za davanje saglasnosti imaocu javnog ovlašćenja, a imalac javnog ovlašćenja ima rok od 15 dana da odgovori na taj zahtev. Ono što je takođe vrlo značajno je da postoji obaveza organa koji sprovodi objedinjenu proceduru da pokrene prekršajnu prijavu ukoliko imalac javnog ovlašćenja ne postupi u zakonskom roku. Ne samo to, nego će i tom prilikom obavestiti investitora koji takođe može da preduzme odgovarajuće mere. U cilju transparentnosti i lakšeg praćenja celog postupka, izmene zakona definišu obavezu organa koji sprovodi proceduru da vodi elektronsku javno dostupnu bazu podataka o toku svakog pojedinačnog predmeta, od podnošenja zahteva za izdavanje lokacijskih uslova do izdavanja upotrebne dozvole, koja sadrži i skenirana akta pribavljena i izdata u toj proceduri, kao i sve procedure objedinje u jedan centralni registar kod Agencije za privremene registre, čime će se omogućiti lak uvid svim zainteresovanim licima i opet preventivno uticati na sva lica u postupku, odnosno na sve organe u postupku da postupaju u rokovima definisanim zakonom. Ono što će takođe ubrzati celu proceduru je i odredba izmena zakona koja definiše granice ovlašćenja. Odnosno, tokom sprovođenja objedinjene procedure nadležni organ vrši isključivo proveru ispunjenosti formalnih uslova. Dakle, ne upušta se u ocenu tehničke dokumentacije, niti ispituje verodostojnost dokumenata koje pribavljaju u proceduri, što do sada nije bio slučaj. Do sada ste imali slučaj da referenti u upravama ulaze u suštinu same dokumentacije, ta dokumentacija stoji i time se proces još odužuje. U ovom slučaju to neće biti slučaj. Dakle, oni će samo one uslove koji su definisani izmenama zakona, pravno-formalne uslove gledati, dok se neće upuštati u suštinu predmeta. To je nešto što će takođe značajno ubrzati ceo postupak. Što se tiče planiranja, novine u izmenama zakona su da se definiše da je strateška procena uticaja na životnu sredinu sada sastavni deo svakog planskog dokumenta, što pozdravljam i što je u principu usklađivanje sa Zakonom o zaštiti životne sredine. Takođe, izmene definišu novi institut ranog javnog uvida, koji podrazumeva da se mora omogućiti rani javni uvid svim zainteresovanim licima, nosiocima javnih ovlašćenja nakon donošenja odluke o izradi plana. Dakle, sada ćemo imati u postupku izrade plana faktički dva javna uvida, s tim da će ovaj biti odmah nakon donošenja odluke o izradi plana. Ono što je značajno, ovo će omogućiti da se izrade kvalitetniji planovi, odnosno zainteresovana lica će moći da iznesu svoje primedbe i u toj fazi će se moći napraviti, odnosno već koncipirati kvalitetniji plan kasnije. Ono što je takođe bitno, što je isto definisano izmenama zakona, jeste da ukoliko za parcelu za koju se traži izdavanje lokacijskih uslova, koji prethode građevinskoj dozvoli, postoji određeni planski dokument kojim je predviđena detaljnija razrada kroz plan nižeg reda, a taj plan nije donet u zakonskom roku, umesto plana nižeg reda doneće se podzakonski akt kojim definiše elemente koji bi se definisali inače tim planom nižeg reda. Odnosno, prostije rečeno, ako nema plan nižeg reda, neće se morati čekati čak šest meseci na donošenje takvog plana, već će se to razraditi kroz jedan podzakonski akt koji se može brzo doneti. Ovo će posebno doprineti ubrzanju procedura u lokalnim samoupravama koje nemaju razvijenu plansku dokumentaciju. Smatram da je ovim izmenama zakona Vlada stvorila preduslove za značajno ubrzanje procesa izdavanja dozvola za izgradnju objekata infrastrukture, kao i za sačinjavanje kvalitetnijih planskih rešenja. Pri tome, ove izmene sadrže suštinska rešenja za probleme koji su značajno do sada usporavali proces izdavanja dozvola. Ono što je takođe bitno jeste da je u sačinjavanju ovih izmena zakona učestvovala struka, urbanisti, arhitekte, pravnici, kao i preduzeća na koja će se izmene odnositi i niz drugih institucija, što će svakako dovesti do toga da će se procedura mnogo brže sprovoditi. Ne samo, nego ovo znači da smo izmene zakona prilagodili zaista stvarnim potreba učesnika u postupku. To je sigurno nešto što će dovesti do poboljšanja poslovne klime za sve zainteresovane investitore i siguran sam da će se vrlo brzo videti pozitivni efekti primene ovog zakona. Upravo zato ću za ovaj zakon glasati i predlažem da vi učinite isto. Zamolio bih gospođu ministarku i njene saradnike da sagledaju sedam amandmana koje sam podneo, mislim da su dobri, pa vas molim, ukoliko su dobri, da ih i prihvatite. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milisav Milojević, a neka se pripremi narodni poslanik Vesna Simić. Izvolite, kolega.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko Mihajlović sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, kao dugogodišnji privrednik sa svojim kolegama privrednicima susretao sam se sa nizom problema koji su prethodili dobijanju građevinskih dozvola i lokacijskih dozvola, kao i u knjižbi. Stoga, želim da se zahvalim Vladi, ministarki Zorani Mihajlović, kao i Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, koji su pripremili i Skupštini dostavili Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Problemi u oblastima koje prate tranziciju, a tiču se svih oblasti vezanih za prostorno planiranje i sa kojima smo suočeni od 2000. godine, još uvek nisu rešeni. Posle 14 godina ova Vlada je dovoljno hrabra da uspostavimo i dosledno sprovedemo sistem po ugledu na neke od zakona zemalja EU. To znači da izmene propisanje ne smeju ostati na nivou ovog zakona, već moraju uključiti i druge sektorske zakone koji uređuju ovu oblast. Izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji obezbediće uslove po kojima će investitori na lak i jednostavan način doći do upotrebne dozvole. Zato je neophodno da se što konkretnije uključimo u raspravu i predložimo najkvalitetnija rešenja. Ovim zakonom smanjiće se administracija, suzbiće se mito i korupcija kod izdavanja građevinskih dozvola, a najbitnije je što će doći do otvaranja novih radnih mesta. Najznačajnija izmena zakona odnosi se na čitav niz novih odredbi i instituta, kao što su objedinjena procedura, ravni javni uvid, vođenje centralnog registra, separat, kao i niz drugih pogodnosti koje će omogućiti bržu izgradnju bez obzira na planovima usvojena rešenja. Na šalterima će raditi obučeni inženjeri, a korak dalje biće i uspostavljanje informacionog sistema između lokalnih samouprava i resornog ministarstva, što će smanjiti mogućnost zloupotrebe kod izdavanja građevinske dozvole. U Srbiji se u proseku na građevinske dozvole čeka 216 dana, a na uknjižbu 45 dana. Očekivanja su da se po usvajanju ovog zakona na listi Svetske banke Srbija pomeri za najmanje 30 mesta, jer je sada od 180 na 176 mestu. Dolazim iz opštine Aranđelovac, koja je kao pilot opština uključena u projekat koji sprovodi Uprava za digitalnu agendu Republike Srbije u saradnji sa Republičkim geodetskim zavodom, a koji se odnosi na elektronske usluge vezane za izdavanje dokumenata vezanih za građevinske dozvole. Realizacija ovog projekta se očekuje nakon izmene i dopune zakona. Bilo je dosta dobrih predloga koje su izneli moji prethodni govornici, a ja ću se osvrnuti na par primera koji su meni postali bitni za predlog dopune i izmena ovog zakona. Kada je usvojen generalni plan u jednoj lokalnoj samoupravi, po njemu je predviđena i izrada detaljnih planova za određene lokacije. Podnosiocu zahteva za izdavanje građevinske dozvole lokalna samouprava je dužna da najkasnije u roku od jedne godine, od dana usvajanja generalnog plana izda dozvolu bez obzira da li je izradila detaljni urbanistički plan za tu lokaciju. Moje pitanje bi bilo – da li ova odredba ili ovo predviđeno zakonom, da li će omogućiti ljudima u lokalnoj samoupravi da zloupotrebe tu svoju mogućnost da izdaju dozvolu i bez urađenih detaljnih urbanističkih planova? Takođe je bitno da se dozvola može izdati i kada nisu urađene saobraćajnice oko objekta, već se one mogu uraditi u periodu dok traje izgradnja, a samim time moraju se provesti dok se ne dobije upotrebna dozvola, tako da se investitor neće kočiti u izgradnji objekta. Na kraju moramo reći da primena zakona i procedura se mora sprovesti pažljivo, tako da lokalna administracija može spremno da odgovori na promene, pa smatram da bi resorno ministarstvo trebalo na početku primene unapređenog zakona da organizuje obuku za lokalnu samoupravu, za nesmetano obavljanje dužnosti na izdavanju uslova za projektovanje, izdavanje građevinskih i drugih dozvola. Usvajanje ove izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji i usaglašavanju propisa sa međunarodnim standardima, možemo biti sigurni da ćemo privući pažnju investitora i stvoriti pogodan ambijent za investiranje. Stoga ću kao i poslanička grupa SNS glasati u danu za glasanje za predložene izmene i dopune zakona.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo da odgovorim na ovo što ste pitali. Dakle, lokalne samouprave imaju roku 12 meseci da plan urade, ali ukoliko ne urade taj plan onda se koristi plan višeg rede. To je ono što stoji u zakonu. Ali, mislim da će lokalne samouprave, bar po onome što smo mi sa lokalnim samoupravama razgovarali imati same potrebu, bar su same izražavale potrebu, a ono što je lokalnim samouprava falilo, kada govorimo o planovima, uglavnom je bio novac, dakle finansije. Prema tome, pored toga što će postojati podrška ministarstva u tom smislu, postoji zakonom predviđeno da i fizička i pravna lica mogu da finansiraju izradu plana i verujem da će to i te kako da olakša, u stvari, lokalnim samoupravama da imaju planove u predviđenom roku. Što se tiče obuke, naravno, već je pripremljeno obavezno će biti obuka, jer je to prosto nemoguće pustiti lokalne samouprave da rade, a da zajedno ne sednemo i ne dogovorimo i da nemaju jasna pravila kako šta rade. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vesna Simić, a neka se pripremi narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko i potpredsednice Vlade, kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, pre nego što pređem na ono što je ostavilo na mene kao poslanika poseban utisak u ovom Predlogu zakona ne mogu, a da se ne zahvalim gospođi Mihajlović, što je danas provela ceo dan sa nama, što je odgovarala na sva pitanja koja su joj postavljena, kako dobronamerna, tako i ona druga, vrlo sistematski, vrlo ozbiljno. Na taj način je pokazala da je premijer i prvi put, kada je postavio za ministra, na jednom drugom odgovornom zadatku, a i ovaj put, nije pogrešio, ukazavši joj ovakvo poverenje, a samim tim sam sigurna da i zakon koji se danas predlaže i u čijem donošenju je najviše učestvovala, dobar zakon koji ćemo mi iz SNS svakako podržati. Jako je nezahvalno reći kada se govori o nekom zakonu, da je to mnogo bitan ili najbitniji zakon obzirom da je za svakog od nas, kako nas poslanika, tako i građana zahvaljujući kojima smo mi poslanici i koje ovde u ovom parlamentu predstavljamo, najbitnije upravo rešenje onih pitanja koja se njih direktno dotiču. Dakle, kako da ne, svakoga od nas dotiču se pitanja vezana za ovaj zakon, za izgradnju i urbanizam, ali i neka druga pitanja. Međutim, jako dugo se čekalo na izmene u ovoj materiji. Danas se čulo da je trebalo predložiti sveobuhvatan, celovit sistemski zakon a ne samo neka sistemska rešenja. Ali se postavlja pitanje šta je bilo pametnije? Svi znamo koliko je vremena potrebno za izradu jednog takvog zakona a koliko vremena radi ova Vlada, na čelu sa premijerom Vučićem, i na čelu sa ministarkom Mihajlović, kao ministarkom za saobraćaj i infrastrukturu. Onda se postavlja pitanje – da li je pametnije pristupiti odmah promeni nekih sistemskih rešenja a zatim, naravno, izmeniti i ono što se u praksi tokom njihove primene bude pokazalo kao necelishodno, nego li ne menjati još uvek ništa. Sigurna je da treba odmah pristupiti promenama. Bila sam načelnik u bogatoj profesionalnoj praksi, između ostalog i načelnik opštinske uprave i javniprvobranilac i te kako se susretala, radeći na tim poslovima, sa pitanjima vezanim za urbanizam i izgradnju. Kada su ljudi trebali da se odluče da grade i da reše da gradnja bude legalna, da dođu do građevinske dozvole, onda su se hvatali za glavu. Čuli smo zbog čega. Zbog čekanja u redovima, zbog toga što su mnogo puta vraćani, što im je zaista tako uvek ponešto nedostajalo i što su ljudi od kojih je zavisilo izdavanje tih dokumenata se zaista malo postavljali na način da shvatajući da ovaj čovek ne može da otpočne gradnju bez njihove dozvole, malo se stavljali iznad ostalih. Prilikom izrade ovog predloga zakona takođe smo čuli da se prišlo analizi zakonskih rešenja u drugim zemljama, zemljama u okruženju, i to ne samo u okruženju nego i mnogo šire, kao i ljudima iz struke i to ne samo iz struke nego i advokatima, investitorima, graditeljima. Znači, svim ljudima koji su na bilo koji način bili u prilici da dođu u dodir sa planiranjem i izgradnjom. Formirana je radna grupa koja je svoj rad započela upravo analizom već postojećeg zakona. Naravno, radna grupa koja je radila na izradi ovog predloga je sebi za cilj postavila probleme koje najpre treba rešiti. Prvi uočeni problem bio je nemogućnost dobijanja građevinskih dozvola zbog ne postojanja adekvatnog planskog dokumenta. Zatim i dužine čekanja, na izdavanje potrebnih posebnih uslova, dozvola i saglasnosti, nesrazmernih troškova postupka i pravne nesigurnosti učesnika u postupku. Međutim, razlog više za rešavanje ovih problema leži u činjenici da postoji i to smo danas čuli oko jedan i po milion bespravno sagrađenih objekata. Zatim, problem je i rast građevinske industrije u celini, nerešeni imovinsko-pravni odnosi na građevinskom zemljištu. Dakle, prostorno i urbanističko planiranje je moralo da pretrpi značajne izmene, međutim, sve ove izmene nisu dale očekivane rezultate. Propisana obaveza svake lokalne samouprave da donese dva obavezna plana, to nije činjeno, pa tako na većem delu Republike ne postoji zakonska mogućnost za izdavanje lokacijske i građevinske dozvole, što mnogi investitori koriste kao razlog za otpočinjanje bespravne gradnje. Novine koje ovaj zakon unosi ogledaju se i u unapređenju načela, energetske efikasnosti u zadrugarstvu. Predviđeno je i osnivanje budžetskog fonda koji bi trebao da doprinese stvaranju mogućnosti da građani koji su vlasnici energetski neefikasnih zgrada kao investitori mogu, pod povoljnim uslovima, da izvrše energetsku sanaciju svojih objekata. Unapređivanje odredbi o tehničkim standardima pristupačnosti za zgrade, javne i poslovne namene, a kada je reč o osobama sa invaliditetom, deci i starim osobama. Uspostavljanje objedinjene procedure za dobijanje potrebne dokumentacije u postupcima izgradnje putem jednošalterskog sistema. Postavlja se pitanje odnosa između ovog zakona i drugih posebnih zakona kojima se takođe regulišu pojedina pitanja iz ove materije, kao što je zakon o javnoj svojini,o privatizaciji, o šumama, o vodama, o katastru i premeru, o zaštiti prirode, o eksproprijaciji, i postavlja se pitanje šta u slučaju kolizije normi između ovih posebnih zakona i zakona o izgradnji i urbanizmu na šta je ministarka dajući odgovore na postavljena pitanja i govorila, naravno, zna se, primenjivaće se materijalni propis sve do onog momenta dok ovi posebni propisi ne budu usklađeni sa postojećim zakonom. Osnovni razlog zbog kojeg se predlaže izmena ovog zakona je poboljšanje uslova gradnje u Srbiji, implementacijom, objedinjene procedure za izdavanje građevinskih dozvola. Obzirom da smo čuli da se nalazimo na jako nezavidnom mestu, u pogledu procedure čekanja za izdavanje građevinskih dozvola, da smo na trećem mestu od pozadi tj. na 186 od 189 država, da je dužina čekanja 269 dana u proseku za izdavanje građevinske dozvole, ta predložena rešenja koja predviđaju da se građevinska dozvola dobije, kako je ministarka takođe rekla, kada se sve tri dozvole spoje, odnosno sva tri uslova za nekih 28 dana od prilike, je daleko, daleko, veliko unapređenje u odnosu na ranija zakonska rešenja. Nezaobilazno pitanje vezano za ovaj zakon je i pitanje naknade za uređivanje građevinskog zemljišta, pa je i ovde bilo različitih rešenja na koji način, u budućem predlogu zakona, rešiti pitanje ove naknade, pa se pošlo od toga da je treba plaćati samo za nedostajuću infrastrukturu. Neki su smatrali da njene odredbe treba da ostanu iste kao i u ranijem zakonu, drugi da iznos treba da bude propisan isti za čitavu teritoriju RS, a četvrti da se iznos naknade utvrđuje polazeći od prosečnih cena građevinskih zemljišta po zonama. Ipak je preovladala opcija da je u ovom trenutku najracionalnije zadržati obavezu plaćanja, ali naravno, ograničiti u tome lokalne samouprave. Obzirom da su o mojim zapažanjima govorile i moje kolege iz SNS a da će govoriti i ubuduće, to stoga, bih vam se zahvalila na pažnji i u Danu za glasanje pozivam sve dobronamerne, a sigurna sam da će svi iz SNS glasati za ovaj predlog zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice, poštovane kolege, poštovani građani, evo sedam meseci od rada ove vlade i od rada ove skupštine, u proceduri je još jedan od suštinski bitnih, možemo reći, sistemskih zakona koji će zajedno sa setom zakona koji su doneti u prethodnom periodu, doneti jačanje naše pravne države, naravno kroz jačanje pravne države jačaju naše institucije, jačaju građani i jednostavno uvodi se red u jedan haos koji je nastao u prethodnom periodu upravo ne primenjivanjem zakonskih odredaba i lošim zakonskim predlozima i zakonskim rešenjima. Ovaj predlog zakona će biti nadam se, usvojen. Uticaće direktno na rad privrednih društava, na rad preduzetnika, na rad lokalne samouprave, na građane, na njihov budžet i na njihov standard, i jednostavno dovešće do promene klime koja je u prethodnim godinama, počev od zakona koji je bio na snazi 2003. pa 2009. godine, doveo do toga da u ovom trenutku imamo oko 1,5 miliona bespravno izgrađenih objekata, što je verovatno cifra za Ginisovu knjigu rekorda i naravno, u skladu sa tim, nalazimo se na 186 mestu od 189 država, što je još jedan podatak koji dovoljno govori sam za sebe. Svi dosadašnji pokušaji da se uvede red u oblast koja je od izuzetnog značaja, a to je planiranje i izgradnja, dobro planiranje, dobra izgradnja upravo su motor rada građevinskih firmi koje sa sobom povlače izgradnju stanova, povlače izgradnju novih privrednih i stambenih objekata, odnosno povlače celu privredu, povećavaju broj zaposlenih. Gubici koji su nastali jednostavno zakonima koji nisu mogli da pravilno i na pravi način urede probleme koji su pred njih postavljeni, su upravo gubitak od, procenjuje se na 231 milijardu dinara u prethodnom periodu upravo u oblasti građevinarstva. Ovaj predlog zakona, pošto je rađen sistematski, nekoliko meseci je rađeno na tome, uvaženi su svi zahtevi i predlozi onih koji se bave građevinom počev od lokalne samouprave pa do stranih, EU i NALED-a i drugih organizacija. Jednostavno, struka je dala konačno mišljenje o ovom zakonu. Ministarstvo je saslušalo sve i u skladu sa tim, dalo ovaj i ovakav predlog. Ne postoji niko u ovoj državi ko nije imao problem sa dobijanjem građevinske dozvole i ovaj zakon će svakako obradovati i same građane, a posebno građevinske firme koje bez ovog i ovakvog zakona, ne mogu da funkcionišu. Dozvolu po ovom zakonu dobiće svi građani u roku od 28 dana, samo oročavanje na 28 dana govori koliko je ovaj zakon precizan i jasan i da je neko bilo kom građaninu, prošle godine rekao da će se neko usuditi da predloži zakon u kome će građevinsku dozvolu oročiti na 28 dana, on bi verovao da je to skrivena kamera. Pomislio bi da je skrivena kamera jer to je zaista izuzetno ozbiljan rok i samo pokazuje koliko ova vlada i ovo ministarstvo i naravno, ova skupština u kojoj mi radimo, želi i radi ozbiljne stvari. Ovo nije zakon iz SNS, nije zakon stranački, ovo je zakon države Srbije i kao takav doneće poboljšanje u svim mnogo, mnogo širim oblastima nego što je sama građevina odnosno planiranje i izgradnja. Ono što možda moji prethodnici nisu rekli, mada je dosta toga rečeno, to je, napomenuću još jednom, da uz ovaj zakon, ovo je možda i prvi put i sva pohvala Ministarstvu, da uz ovaj zakon donosi i set podzakonskih akata koji će automatski omogućiti brzu primenu ovih zakonskih normi i u toku je i procedura i obuka po lokalnim samoupravama koja bi do kraja marta meseca otklonila sve nepravilnosti moguće pojave u toku same primene zakona i verujte da tu neće biti nekih velikih problema u delu lokalnih samouprava. Jednostavno, ovo nije stranački zakon. Svaka lokalna samouprava ima interes da zbog svojih građana, zbog samog grada ili opštine, radi na najbolji i na najbrži mogući način po građane i u skladu sa tim će sigurno pomoći i državi i Vladi i ovom ministarstvu da se ovaj zakon što lakše primeni. One lokalne samouprave koje nisu u mogućnosti, koje ne budu mogle da u roku od 28 dana ovo urade, moraju se obratiti ministarstvu, moraju tražiti pomoć od ministarstva koje će biti otvoreno za sve njih, ali jednostavno,siguran sam da postoji način ako postoji volja, a upravo ovaj zakon je taj koji definiše način na koji će to biti urađeno, onda jednostavno treba primeniti članove zakona i u skladu sa tim se i ponašati. Ovaj zakon vraća veru investitorima, vraća veru građanima, vraća jednostavno poverenje u ovu državu, u ovo ministarstvo i uopšte u ovu Skupštinu. Naravno, pozivam opoziciju da prestane sa izmišljanjem kritika, jer imajući u vidu zakon koji menjamo, odnosno koji korigujemo i koji je, imajući u vidu izmene koje su u njega ubačene, možemo ga smatrati potpuno novim zakonom, jednostavno, nije za kritiku. Kritičari, po običaju, se hvataju forme, ali suština ovog zakona je pravično, pošteno, na najbrži i najbolji mogući način po građane. Još jednom pozivam i opoziciju da u danu za glasanje podrži ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Mujo Muković. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, gospođo Mihajlović, poštovani državni sekretari, gospodine Trifunoviću, gospođo Damjanović, dame i gospodo narodni poslanici, uprkos tome što je malobrojno prisustvo poslanika nekih stranaka bivšeg režima, što govori o njihovom odnosu prema ovom vrlo važnom, rekao bih, zakonu, Zakonu o planiranju i izgradnji, zakonu o kome se dosta priča u javnosti svo ovo vreme i zakonu koji je vrlo potreban, čak neophodan Srbiji, ali to govori o njihovom odnosu, govori o njihovoj zainteresovanosti o ovoj temi, ali ja ipak mislim da treba da nastavimo ovu raspravu. Ono što je dobro, dobro je što je javna rasprava koja je trajala više od četiri meseca bila iscrpna i konstruktivna, a imali smo i mogućnosti i prilike da se upoznamo sa svim ključnim argumentima za i protiv ovog predloga zakona. U ovoj oblasti imamo velike probleme koji se ispoljavaju kroz sporu, komplikovanu i neefikasnu proceduru za dobijanje potrebnih dozvola, nedostatak potpune pravne sigurnosti i nerešene pravno-imovinske odnose, nedostatak potrebne planske dokumentacije i planskih akata, velike i potpuno nerealne troškove za dobijanje građevinskih dozvola koji se u Srbiji, kako smo i čuli, po nekoliko puta veći nego u nekim zemljama EU. Sve je to rezultiralo tom tužnom činjenicom da je Srbija u ovom trenutku na 186. mestu po brzini izdavanja dozvola za izgradnju, kao i da postupak izdavanja dozvola traje u proseku čak više od 260 dana. Neko je od kolega spominjao primer Makedonije, kao zemlje u okruženju koja se nalazi na 89. mestu i to je, ja mislim, podatak koji govori sasvim dovoljno u prilog ovoj tezi. Sve je to dovelo do toga da sektor građevinarstva u Srbiji padne na jako niske grane, kako ste i sami malopre rekli gospođo Mihajlović, kao i to da je broj izdatih građevinskih dozvola danas manji nego što je to bio slučaj u 2008. godini. Što je najgore, ne pokazuje nikakav stepen rasta, odnosno ne pokazuje nikakve znake oporavka. Mislim da ne moram da ističem koliko je to pogubno za Srbiju, za privrednu sliku Srbije, zato što je građevinarstvo, građevinski sektor uopšte nešto što predstavlja privredni zamajac, zamajac privredne aktivnosti i motor ekonomskog rasta i motor privrednog razvoja u Srbiji. To su sve stvari koje moramo da promenimo, ako mislimo da poboljšamo ukupan privredni ambijent. Iz tog razloga moramo usvojiti ovaj zakon. Nesumnjivo je da predloženi zakon pripada grupi reformskih zakona, odnosno da predstavlja nastavak reformskih mera koje Vlada Republike Srbije predlaže. Želeo bih samo da istaknem neke od pozitivnih efekata za koje smatram da će ovaj zakon da proizvede. Ovaj zakon uvodi značajne olakšice za investitore i te olakšice se ogledaju u ubrzavanju postupka za dobijanje građevinskih dozvola, na koje će se od sada čekati do 28 dana, ali i u pojednostavljenju same procedure uvođenjem jednošalterskog sistema, kao i činjenicom da će nadležne državne službe, kako smo i čuli, preuzeti na sebe tu obavezu da se prikupi sva potrebna dokumentacija i to po službenoj dužnosti. Šta smo do sada imali? Imali smo činjenicu da je investitor morao da obija pragove, da je morao da ide od šaltera do šaltera, da gubi i vreme i novac da bi pribavio sve potrebne saglasnosti, dozvole i ostalu dokumentaciju, a po novom zakonu sve će to moći da se obavi na jednom mestu, na jednom šalteru i čak ukoliko naiđe na problem te vrste, moći će da podnese tužbu i da pokrene postupak za naknadu štete, kod nadležnog organa. Ono što je takođe jedan benefit, jeste uvođenje jednog organa, odnosno jedne službe gde će se sprovoditi objedinjena procedura za izdavanje lokacijskih uslova i građevinske dozvole i prijave radova i, konačno, upotrebne dozvole i svih ostalih dokumenata koje izdaju imaoci javnih ovlašćenja. Uvođenjem institucije registra objedinjenih procedura, kao i registratora kao ovlašćenog lica koje vodi registar, što nalazimo u članu 8v ovog predloga zakona, prekida se sa dosadašnjom praksom neažurnosti i nedostupnosti informacija o toku postupka izdavanja dozvola i direktno doprinosi na taj način smanjenju potencijalne korupcije. Ovim zakonom predviđaju se i razna smanjenja troškova u vidu naknade doprinosa za uređenje gradskog zemljišta, to je ono što mi u Beogradu zovemo taksom, odnosno naknadom za gradsko građevinsko zemljište, kao i kriterijumi i maksimalni iznosi za tu naknadu. Ono što smatram da je dodatna pogodnost za investitore, to je što će investitor od sada moći da plaća na rate tu naknadu ili će dobiti umanjenje ako se odluči da to plati jednokratno. Nemam dodatnih pitanja za vas, gospođo ministre, ali ono što bih naglasio, a kako ste i sami nekoliko puta do sada istakli, da je najbitnije da ovaj zakon dobije potpunu i istinsku primenu, jer ukoliko primena ovog zakona bude potpuna i istinska, jasno je da ćemo pospešiti građevinsku inicijativu, da ćemo unaprediti privredni ambijent, samim tim privući nove investitore, što posle stvara dodatna radna mesta, a sve u cilju podizanja ukupnog privrednog rasta u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mujo Muković, a neka se pripremi narodni poslanik Veroljub Matić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovana gospođo Mihajlović, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji i zaista se radi o jednom važnom reformskom zakonu, možda najvažnijem posle Zakona o borbi protiv korupcije. Sama situacija u ovoj oblasti o kojoj su govorili brojne kolege danas, činjenica da je Srbija na samom kraju liste po dužini čekanja na građevinsku dozvolu, zatim totalni pad građevinske industrije, zatim visoka korupcija koja je bila prisutna u primeni još uvek aktuelnog i važećeg Zakona o planiranju i izgradnji, a kao posledica te visoke korupcije, činjenica da imamo nažalost oko milion i po nelegalno, odnosno bespravno izgrađenih objekata, itd, govori nam o tome da ako u ovoj oblasti nisu potrebne reforme, onda ne znam u kojoj oblasti su potrebne. Zaista bih odustao od diskusije da se ne radi o ovako važnom zakonu i kao član Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj i infrastrukturu, osećam potrebu da kažem nekoliko reči o, složićemo se, makar ogromna većina, veoma kvalitetnom zakonskom predlogu. To smo danas čuli i od mnogih poslanika opozicije, da je Predlog zakona kvalitetan i čini mi se da je najveća primedba, makar većine opozicionih poslanika, bila zašto nemamo nov zakon nego imamo izmene i dopune Zakona. Ja upravo podržavam ovaj princip za koji se opredelila gospođa Mihajlović, a to je princip da ne počinje sve od mene i da ne mora nužno da se donosi nov zakon da bi se marketinški postigli određeni politički efekti, odnosno poeni. Upravo ovaj princip izmena i dopuna dovodi do toga da dobijamo zapravo nov zakon, jer u svim oblastima koje su kočile razvoj, kočile građevinsku industriju, kočile i usporavale procedure dobijanja građevinskih dozvola mi imamo izuzetno kvalitetne ponuđene nove zakonske norme, imamo kvalitetna rešenja i ovde se zapravo radi samo o političkoj volji da ovaj zakon bude do kraja i sproveden. Većina diskusija je bila u tome da neće to moći za 28 dana i tako dalje, poučeni verovatno dosadašnjim iskustvom da smo donosili zakone i moram da kažem da Zakon iz 2003. godine nije bio loš, bio je dobar zakon, ali nažalost nije primenjivan u praksi i zato smo u ovoj oblasti tu gde jesmo. Ono što posebno želim da pocrtam jeste da najvažnije izmene u Zakonu su uvođenje objedinjene procedure i to je ono što smo dugo čekali. Jeste to bilo dugo najavljivano i obećavano, ali konačno ovim zakonom imamo sada taj predlog i siguran sam, obzirom da ova Vlada ima tako značajnu i brojnu većinu u parlamentu Srbije, ima političku volju, da će konačno ovaj zakon biti zaista primenjen, jer su predviđene i kazne za one koji ne budu ispoštovali ove rokove. Dakle, imamo značajno skraćenje vremena za dobijanje građevinske dozvole. Zatim, imamo uvođenje lokacijskih uslova koji nisu upravni akt, već su, tako da kažem, inženjerski stručni akt i to je zaista za svaku pohvalu. Ono što takođe želim da apostrofiram i pohvalim kao dobro rešenje jeste to što je reformisana naknada za uređivanje građevinskog zemljišta. Dakle, to je jedan par ekselans bio parafiskalni namet, koji je bio sve više nego naknada za uređivanje građevinskog zemljišta. Sada imamo doprinos koji je ograničen. Dakle, neće moći lokalne samouprave da se tu ponašaju kako hoće, neće moći da reketiraju svoje građane i investitore, već će se to kretati negde oko 10% cene kvadratnog metra stana u toj lokalnoj samoupravi o kojoj se radi. Pohvalio bih i ukidanje Agencije za prostorno planiranje, jer u principu sam za ukidanje svih agencija i mislim da se tu radilo o preklapanju nadležnosti i da će ti ljudi sada u okviru Ministarstva raditi taj posao, ali da će tu biti dosta ušteda. U principu, zalažem se za ukidanje svih nepotrebnih agencija. Kada je reč o konverziji, čuo sam da je tu neophodno da se ide sa posebnim zakonom. To je veoma važno i osetljivo pitanje i mislim da je za ovu fazu važno da će moći da grade svi oni koji imaju pravo korišćenja, osim onih slučajeva tamo koji su pobrojani, o kojima je gospođa Mihajlović malopre govorila, kada je odgovarala na pitanje poslanika. Takođe je važno što su mnogi podzakonski akti, a to smo čuli danas i na Odboru za prostorno planiranje, saobraćaj i infrastrukturu, već u izradi ili pri kraju izrade i da ćemo do 15. februara 2015. godine imati sve podzakonske akte koji su neophodni za implementaciju zakona. Upravo kada govorimo o implementaciji zakona, želim da apelujem i tražim od Ministarstva da se zaista uvede red u ovu oblast i da se dogovorim kao poslanik Bošnjačke narodne stranke, koja deluje u sandžačkim opštinama, ne mogu da govorim o drugim opštinama, ali tamo znam situaciju i znam da je bilo mnogo pljačke građana i reketiranje građana prilikom izdavanja građevinskih dozvola, tako da se mora stati tome u kraj, mora se pojačati inspekcija. Čuli smo da ima samo sedam građevinskih republičkih inspektora. Mora se formirati ozbiljna inspekcija, koja će kontrolisati ove ljude u državnim organima koji rade na izdavanju određenih akata i određenih dozvola i da će konačno ljudi onda biti motivisani da rade u skladu sa zakonom i da ćemo na taj način najbolje stati u kraj divljoj gradnji. Kada već govorimo o nelegalno izgrađenim objektima, ne bih se složio sa diskusijom jednog poslanika u današnjoj popodnevnoj raspravi, koji traži da investitori tih objekata moraju da plate sve, jer ako smo bili kao država u prilici da društvene stanove, za koje smo svi izdvajali sredstva, dozvolimo da se otkupe za po stotinak, dvesta tada još maraka ili evra, onda moramo naći tu jednu optimalnu meru i omogućiti da država, ako treba, i po službenoj dužnosti uknjiži i legalizuje sve objekte za neke normalne iznose, jer moramo imati u vidu stanje naših građana, da je zaista velika besparica i da jedan ogroman deo našeg građanstva jedva sastavlja kraj s krajem i da ne bi ni bilo te divlje gradnje da su oni imali novca da izgrade za sebe svoje porodične i stambene objekte. Zahvaljujem se na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Matić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, državni sekretari, koleginice i kolege, mislim da je danas iscrpljujući dan, ali mislim da dobro izdržavaju i ministarka i državni sekretari. Mislio sam da mnogo više govorim, ali skratiću. Mislim da neke stvari koje nisu dovoljno apostrofirane jednostavno iznesem i da se obrati pažnja na njih. Prvo ću početi sa jednim pitanjem na koje ne morate da mi date odgovor. Ovih 28 dana izdavanje građevinske dozvole je jednostavno jako kratak rok. Ne znam da li vas je rukovodio februar mesec ili zaista treba 28 dana? Stalno pričamo o 28 dana, mislim da je ušlo to dovoljno u uši, ali jednostavno treba doći do tih 28 dana i treba sve to izneti. Hoću na tri stvari da se obrati posebna pažnja. Pod broj jedan, protivpožarna zaštita. Do sada je protivpožarna zaštita nastupala tri puta – jednom prethodno, jednom kada se završi projekat i jednom u okviru tehničkog pregleda. Ako dejstvuje ovaj član 134. izmena i dopuna ovog zakona i Zakona o protivpožarnoj zaštiti, mislim da je to u redu, a ako ne, onda ćemo da imamo problem, a trebalo bi da dejstvuje član 134. predloženog zakona. Drugo, ovde se vrlo često pominju lokalne samouprave i mislim da ima dosta paušalnih ocena o snazi i mogućnosti lokalnih samouprava da primene ovaj zakon. Tvrdim da će dobar deo lokalnih samouprava donošenjem podzakonskih akata ovo primeniti bez velike obuke i pripreme. Tvrdim da ih ima čak i malih i srednjih i velikih, pogotovo one koje su uradile planska dokumenta, o kojima se manje govori danas ovde, više se govori o onoj izgradnji i realizaciji, ali sve to prethodi planska dokumentacija. Tvrdim da je to tako. Svaka lokalna samouprava treba da vidi svoj interes u svemu ovome, a to je ako dobro rade, ako ima planska dokumenta, ako može brzo da izda građevinsku dozvolu, onda će ona pre da dobije investitora, imaće bolji razvoj i to je jednostavna formula. Nešto je danas isto neoprezno izgovoreno u prepodnevnom delu ove sednice, a rečeno je – revizija državnog premera. To je previše krupna reč, prelako izgovorena, a preteška za realizaciju. Mislim da je to neozbiljno i ja vas molim da to jednostavno ne uzimate kao ozbiljnu stvar, bar u ovom momentu. Ono što danas gotovo da nije rečeno ništa o tome i ne zameram nikom, ali moja je obaveza da kažem da u okviru prostornog planiranja i izgradnje, jednostavno geodetska delatnost se prostire kroz ceo postupak od početka do kraja. Znači, neka je početak matični broj, a to je u geodetskoj delatnosti broj parcele i katastarska opština, odmah je definisano sa time, kroz ceo postupak i završni deo, to je upis pravo na nepokretnostima, odnosno na objektima i na zemljištu. Geodetska delatnost jednostavno ima veliku odgovornost za sprovođenje ovog zakona. Nadam se da će naći i načina i mogućnosti da jednostavno ovo sprovede u delo, a pogotovu što će određene kreditne linije dejstvovati u okviru Republičkog geodetskog zavoda i nadam se da će taj novac biti iskorišćen na pravi način da država kroz rad Republičkog geodetskog zavoda dobije onu brzinu i efikasnost i ukupan razvoj, tako da očekujem da to uradi rukovodstvo Republičkog geodetskog zavoda uz vašu pomoć i da jednostavno ovo sprovede po dubini, po isturenim jedinicama Republičkog geodetskog zavoda, popularno nazvani katastari, jer to je kičma Republičkog geodetskog zavoda. Ako to bude sprovedeno po dubini i na nivou lokalne samouprave, gde dejstvuju i lokalne samouprave i katastri po jednom prostoru i za iste građane, onda će to sigurno biti dobro. Dalje, što je ovde, mislim koleginica Bošnjak, ako sam ja to dobro zapamtio, mislim da je ona obratila pažnju na jednu bitnu stvar i suštinski se menja ovim zakonom, a to je, ja bih rekao da je to hrabra podela odgovornosti, a to je ona formalna i suštinska odgovornost. Formalnu sprovode državna institucija i javna preduzeća, dok suštinsku praktično premeštamo na nivo projektanata, nadzora, tehničkog prijema itd, tako da je po meni to jako dobra stvar i mislim da se prvi put ta vrsta podele nudi u zakonskoj formi. Nadam se da će tako biti i usvojeno. Na kraju, to sam dužan da kažem, mene su konsultovali pojedine projektantske kuće, pojedine izvođačke kuće, ono što su mene konsultovali i zamolili me da kažem na današnjoj sednici, a to je da je zakon dobar, da oni vide kroz ovaj zakon i svoj interes, što je jako dobro, ali jedan pošten interes i da podržavaju u najvećoj meri donošenje ovakvog zakona. U njihovo ime i u moje ime - hvala i nadam se da ćemo u danu za glasanje doneti ovo kako treba. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani i građanke Srbije, pred nama ja danas zakon i izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, koji svakako jeste reformski zakon u skladu sa svim onim reformskim zakonima koje je Vlada od dana formiranja, a to je 27. april ove godine, obećala i za koje je rekla da će biti doneti. Naravno, ovaj zakon sem što je reformski, on je vrlo značajan sa pravnog aspekta, zato što je on krovni zakon u pravnom smislu i štiti pravnu sigurnost svih učesnika u procesu planiranja i izgradnje. On je isto tako značajan sa ekonomskog stanovišta zato što jednu dosta posrnulu, a vrlo značajnu granu industrije, a to je građevinska industrija, stvara pretpostavku za jačanje građevinske industrije, koja i te kako može da bude značajan zamajac i pokretač ekonomskog razvoja naše zemlje. On je isto tako ne manje značajan i sa antikoruptivnog stanovišta. Znači, ovaj zakon je antikoruptivan zakon. Ono što posebno želim da istaknem, to je transparentnost u donošenju ovog zakona. U tom smislu, pohvalila bih Vladu, pre svega nadležno ministarstvo. Ta transparentnost i ta javnost prisutna je od jula meseca ove godine, a to u stvari jeste i te kako dobar pokazatelj kvaliteta ovog zakona. Odlazak pogotovo svim administrativnim centrima u Srbiji, držanje okruglih stolova, uključivanje stručne javnosti, uključivanje inženjerske komore, uključivanje privredne komore, uključivanje drugih ministarstava, svakako da je značajno doprinelo unapređenju kvaliteta samog zakona. To je nešto što posebno želim da pohvalim. Naravno, želim da pohvalim i analizu ovog zakona i upoređivanje sa uporedno-pravnim rešenjima u drugim zemljama, pre svega Hrvatskoj, BiH, Makedoniji i naravno, težnja da se i u ovom zakonu približavamo evropskim standardima, odnosno standardima EU, na čijem putu i jesmo. Ono na šta ću staviti akcenat, to je naknada za uređenje građevinskog zemljišta, koja ovim predlogom Zakona o planiranju i izgradnji nema taj naziv, već se naziva doprinos za građevinsko zemljište. Zašto želim da stavim akcenat na ovaj segment zakona? Pre svega, zato što je NALED, koji je u istraživanju utvrdio da naknada za uređivanje građevinskog zemljišta predstavlja svojevrsan parafiskalni namet, pre svega za privredne subjekte. Ovim zakonskim odredbama pokušava se da se izmeni najpre u terminološkom smislu, nije više naknada, nego je doprinos za uređenje građevinskog zemljišta. Postavljen je maksimalni iznos koji lokalne samouprave mogu da koriste, a to je 10 do 15% od cene kvadratnog metra građevinskog objekta u toj lokalnoj samoupravi u momentu gradnje i naravno dati odnos između najmanjeg i najvišeg iznosa, a taj odnos je umesto ranijih 1:40 danas Predlogom zakona 1:6. U skladu sa ovim, hoću da navedem i konkretan primer, a to je primer koji se tiče Beograda, koliko ovaj zakon unapređuje, odnosno snižava ovaj doprinos. Cena naknada za uređenje građevinskog zemljišta za jedan metar kvadratnog prostora po ranijem zakonu iznosio je 47.000 dinara, a po ovom zakonu koji se predlaže, ta cena po kvadratnom metru u Beogradu, gde je inače i najveća cena kvadratnog metra, biće 25.000 dinara, što je za 48% sniženje. Naravno, ovim Predlogom zakona ta naknada se neće plaćati za infrastrukturne objekte, za etažne objekte, za skladišne objekte, što će i te kako unaprediti proizvodnju, kao i mogućnost zapošljavanja i novih radnih mesta. Ono što takođe želim da naglasim, to je ta objedinjena procedura, ali sa jednog sasvim drugog stanovišta, odnosno stanovišta koje ova Vlada zagovara od svog formiranja, a to je stanovište odgovornosti svih u sistemu koji rade za interese građana i za interese investitora. Šalterski radnici, krajnje je vreme da moramo svi da shvatimo, da svi zaposleni u javnim ustanovama treba da rade u interesu građana, u interesu skraćenja tih rokova i da u stvari javne službe postoje kako bi građanima na najbolji način izašli u susret i poboljšali kvalitet usluga. Sve ovo što sam iznela svakako jesu razlozi zbog kojih će SNS u Danu za glasanje podržati zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Hvala. Poštovani potpredsedniče, gospodine Arsiću, poštovana ministarko Mihajlović, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, ovaj zakon o planiranju i izgradnji ima svoje uporište u ekspozeu predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića, kojeg je podneo nama, narodnim poslanicima, u ovoj Narodnoj skupštini i građanima Republike Srbije prilikom izbora Vlade Republike Srbije, 27. aprila, gospodnje 2014. godine. Gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, dozvolite u jednoj rečenici da vas podsetim, ovaj ekspoze predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića je najobimniji, najkonkretniji, najprecizniji, najtemeljitiji od svih 73 ekspozea u novijoj istoriji Srbije koji su podneli prethodna 72 predsednika vlada Republike Srbije u Narodnoj skupštini od 1805. godine, tj. od vremena Prote Mateje Nenadovića do danas. Na strani 18. ekspozea predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića, pored ostalog stoji – da će Vlada Republike Srbije do kraja jula ove godine doneti set reformskih zakona. Molim vas, ovde moram da zastanem. Tačno je što je opozicija kritikovala da u ekspozeu stoji do 17. jula, ali nije tačno ono što su tvrdili, zlonamerno, jer je predsednik Vlade u ovoj Narodnoj skupštini, posle katastrofalnih poplava koje su zadesile naše građane, rekao da će svi reformski zakoni biti doneti do kraja ove godine i, kao što ćemo videti, to će biti ispunjeno. Među tim zakonima je i Zakon o planiranju i izgradnji, koji će, pored ostalog, imati za cilj: „Smanjenje broja investicija koje su uključene u proces izdavanja dozvola, da se izjasne i otvaranje ostalih uskih grla i uređenje kancelarije za brze odgovore, što će saseći birokratiju i korupciju koja karakteriše građanski sektor. Cilj nam je da skratimo vreme izdavanja građevinskih dozvola sa 170 dana na 60, što bi bilo ispod proseka evropskih zemalja.“ Evo ga, dame i gospodo narodni poslanici, zakon o planiranju i izgradnji. Stigao je na vreme, dakle, do kraja godine na klupe narodnih poslanika koji je sve ovo citirano iz ekspozea predsednika Vlade uzeo u obzir, s tim što će građevinske dozvole biti izvedene još brže, ne za 60 dana, kao što je stajalo, nego za 28. Tako to radi Vlada Republike Srbije i njen predsednik Aleksandar Vučić, tako to radi SNS po sistemu – napisano – obećano – izvršeno. Cilj modernizacije Srbije je, pored ostalog, jačanje njene ekonomije. Zato je način primene i sadržaj propisa iz oblasti planiranja i izgradnje bivše vlade bivšeg režima predstavljao prepreku bržem ekonomskom razvoju Republike Srbije. Svesna toga, ova Vlada Republike Srbije gospodina Vučića pripremila je ovaj Predlog zakona o planiranju i izgradnji, u čijoj su izradi teksta analizirana i korišćena uporedna pravna rešenja i iskustva, kako zemalja u okruženju, tako i druga međunarodna iskustva. Zato je, poštovani građani, dobro što je osnovni cilj ovog zakona poboljšanje uslova gradnje u Republici Srbiji, i to u prvom redu objedinjavanje procedure za izdavanje građevinskih dozvola. Nije dobro što je bivši režim stvorio takve uslove da je procedura izdavanja građevinskih dozvola ocenjena kao jedna od najlošijih na svetu. Srbija je rangirana po pribavljanju građevinskih dozvola na 186. mestu od ukupno 189, jer je izdavanje građevinskih dozvola u Srbiji prosečno trajalo 260 dana. Dobro je što će ovim zakonom aktuelne Vlade Republike Srbije biti ozakonjeno čekanje na izdavanje građevinskih dozvola na samo 28 dana. Ponavljam građanima Srbije – na samo 28 dana, a ne kao prethodna Vlada i bivši režim, na 269. Na kraju, dozvolite da kažem nekoliko rečenica šta je dobro. Poštovani građani Srbije, za vas je dobro što će primena ovog zakona doprineti smanjenju troškova procedura. Dobro je što će primena ovog zakona doprineti smanjenju vremena potrebnog za dobijanje dozvole, kao što sam rekao, 28 dana. Treće, odlično je što će primena ovog zakona doprineti efikasnijem radu državnih organa. Četvrto, dobro je što će primena ovog zakona doprineti smanjenju cene izgrađenih objekata. Peto, odlično je što će primena ovog zakona pridoneti sasecanju korupcije u građevinarstvu i razaranju birokratije koja nam razara državu i narod. Šesto, dobro je što će primena ovog zakona pridoneti usklađivanju naših propisa iz planiranja i izgradnje sa propisima EU, međunarodnim standardima i međunarodnom praksom. Sedmo, odlično je što će primena ovog zakona pridoneti povećanju zaposlenosti. Osmo, dobro je što će primena ovog zakona doprineti privlačenju domaćih i stranih investitora. Deveto, odlično je što će primena ovog zakona pridoneti podsticanju gradnje. I deseto, dobro je što će primena ovog zakona pridoneti obezbeđivanju pravnog okvira i preciziranje propisane procedure izdavanja dozvola. Dozvolite mi da kažem, na kraju, mogao sam nabrajati do 300 stvari ovako – dobro je, ali zbog vremena, zaista ne želim. Sve u svemu, građani Republike Srbije dobili su jedan veoma dobar zakon o planiranju i izgradnji, koji će doprineti modernizaciji Srbije za koju se tako zdušno zalaže i sprovodi predsednik Vlade Aleksandar Vučić i čitava Vlada Republike Srbije koju potpomaže i predsednik Republike Srbije gospodin Tomislav Nikolić. Zato vas pozivam, dame i gospodo narodni poslanici, posebno vas, narodne poslanike iz opozicije, pošto vas zaista nema ovde, a žao mi je, da glasate i podržite ovaj zakon, jer ćete bar na taj način sudelovati bar malo u modernizaciji Srbije, a ona će vam se, siguran sam, obilato odužiti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić, a neka se pripremi narodni poslanik Goran Mladenović.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, kolege narodni poslanici i poslanice, barem mi koje smo ostale, zakon o kojem danas diskutujemo je jedan sistemski zakon, a predviđene izmene i dopune imaju za cilj da maksimalno osnaže našu građevinsku industriju, i to u celini, tako što će postupak za dobijanje građevinske dozvole učiniti jasnom, jednostavnom i tako što će sve biti transparentno. Takođe, predviđene izmene i dopune imaju za cilj da iskorene korupciju koja je i te kako prisutna, nažalost, u ovoj oblast i na taj način stvori jedan pravni okvir, koji je, ono što je najbitnije, rekla bih, pouzdan, siguran i predvidiv, jer su to jedini uslovi pod kojim će investitori hteti da grade, da se ohrabre da grade zato što u suprotnom niko neće da ulaže svoj novac ukoliko nije apsolutno siguran da su njegova zakonska prava maksimalno zaštićena. Svega nekoliko rečenica o postojećem stanju u ovoj oblasti, koje je takvo da su izmene i dopune bile potrebne. Postoji mnogo nejasnoća, mnogo nedorečenosti, neke stvari mogu da se tumače na različite načine, a čim nešto može da se tumači na različite načine, onda je to jako dobro tlo za razvoj korupcije. Postavlja se pitanje kome odgovara da procedura bude tako duga, tako nejasna? Bojim se da se odgovor na to pitanje sam po sebi nameće, a to je korupcija u onom najružnijem obliku, da bi svi u nizu koji je do sada postojao bili na neki način zadovoljeni. Na žalost trpela je naša građevinska industrija, trpeli su građani. Ono što je problem jeste što je jedna takva situacija trajala previše dugo, a kao posledica jednog takvog poslovanja imamo katastar na kome bi retko ko mogao da nam pozavidi, imamo pad građevinske industrije, a proces izdavanja građevinske dozvole u Republici Srbiji ocenjen je kao jedan od najlošijih na svetu. Po studiji koju je organizovala Svetska banka Republika Srbija zauzima 186 mesto od ukupno 189 država. Jedan prosečan vremenski period koji je potreban da se u državi Republici Srbiji dobije dozvola, po toj istoj studiji je neverovatnih 269 dana. Radi se o jednom nedopustivom vremenskom periodu, a ove nove izmene i dopune zakona predviđaju da se taj vremenski period skraćuje, da se eliminiše veliki broj administrativnih koraka, više od polovine i da se broj dana za koje je potrebno da se dobila dozvola smanjuje na 28 dana, što je sjajan uspeh i sjajan rezultat u odnosu na prethodnu cifru. Takođe predviđene izmene i dopune donose i to je jako bitno jeste da uvodi jednošalterski sistem, odnosno objedinjena procedura što je veoma bitno zato što pokriva sve proceduralne korake. Od sada će se sve završavati apsolutno na jednom mestu, da ne govorim o tome koliko to olakšava i ubrzava celokupnu proceduru. Kada je objedinjena procedura u pitanju, naglasiću da se uvodi registar objedinjenih procedura gde se nalaze svi podaci o svakom procesu u Republici Srbiji i to od dana kada je podnet zahtev za građevinsku dozvolu, sve do dana kada se dobija upotrebna dozvola. Dakle, apsolutno svi akti koji su izdati, koji su predati se nalaze u elektronskoj formi, sve može da se proveri, sve je javno i svi ti podaci se nalaze objedinjeni iz registara na nivou cele Republike Srbije, objedinjeni su u centralnoj evidenciji. Sve to je zbog toga da bi to bilo maksimalno transparentno za šta mislim da je nešto najbolje u ovom zakonu, kako bi sve moglo da se proveri da li se sve radi u skladu sa zakonom, da li je ispoštovana svaka procedura, da li su ispoštovani rokovi i slično. Ono što mislimo da je jako dobro jeste da građevinska inspekcija dobija veća ovlašćenja, da se sada insistira na njihovom terenskom radu. Takođe, jako je precizno definisana kaznena politika i uopšte smatram da su sve izmene i dopune jako kvalitetno odrađene, smatram da će zaista stvoriti jednu pozitivnu atmosferu, jednu pozitivnu klimu u smislu jedne predvidivosti što je jako bitno kako bi se investitori ohrabrili da grade, da rade i kako bi na taj način bila otvorena nova radna mesta, što jeste strateški cilj ove Vlade. Zato će SNS u danu za glasanje podržati ove predloge izmena i dopuna. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Mladenović.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedavajući, uvažena ministarko, imajući u vidu studiju Svetske banke i poražavajuće mesto koje na rang listi zauzima država Srbija u pogledu procedure za izdavanje građevinskih dozvola koja traje 269 dana, ovo je osnovni razlog za donošenje izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji. Sa druge strane, imamo primenu i preporuku u susednoj državi Hrvatskoj u kojoj izdavanje građevinske dozvole traje u proseku 30 dana, a u odnosu na zakon koji danas donosimo koji je sličan sa nama susednom državom koja je imala 139 dana do 1. januara 2014. godine, kada je ovaj zakon stupio na snagu, ovo je možda i najbolja preporuka za usvajanje izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradi koji su jako slični. Postoji čitav niz dobrih rešenja i odredbi u okviru ovog zakona i predloženih izmena i dopuna koje su vredne pomena i o kojima je danas bilo reči. Pokušaću da izdvojim svoje skromno mišljenje i izdvojim one za koje smatram da zaslužuju posebnu pažnju. U članu 2. tačka 43) uvodi se novi pojam finansijer u kome se definiše da je finansijer lice koje po osnovu zaključenog ugovora sa investitorom finansira, odnosno sufinansira izgradnju, dogradnju, rekonstrukciju, adaptaciju, sanaciju itd. objekata, čime želi da se kaže da u slučajevima kada vlasnik ili korisnik zemljišta koji poseduje građevinsku dozvolu za zemljište, ukoliko nema novčanih sredstava može ugovorom, što je dalje u razradi definisano članom 135a da pribegne pronalaženju novčanih sredstava od strane finansijera koji će omogućiti gradnju određenog objekta tipa ili namene za koji investitor poseduje građevinsku dozvolu i zemljište čiji je vlasnik, odnosno korisnik. Na ovaj način se omogućuje bez obzira na zle jezike koje smo danas čuli od strane opozicije, omogućuje se jedna vrsta društvene simbioze u kome investitor i finansijer uređuju svoje odnose ugovorom i definišu overom kod suda, a investitor ima građevinsku dozvolu zemljište, finansijer daje novčana sredstva i omogućuje gradnju, što svakako podiže aktivnosti investicije u određenoj društvenoj zajednici. Drugo, u članu 135. tačka 3) utvrđeno je da lokacijski uslovi, građevinska dozvola se može izdati korisniku parcele, a ne nužno vlasniku parcele. Ovo je takođe jedno dobro zakonsko unapređenje, jedna važna zakonska odredba, jer je moguće, imajući u vidu praksu da je uglavnom nad zemljište Republika Srbija vlasnik, a privatna, pravna i fizička lica su uglavnom korisnici i da moraju da vrše konverziju pre dobijanja građevinske dozvole. Ova zakonska odredba omogućava dobijanje građevinske dozvole pod određenim uslovima mimo izvršene konverzije, a znamo iz iskustva da konverzija zemljišta iz prava korišćenja u pravo vlasništva u stvari ponekad znači i nanovo otkup tog zemljišta. Na ovaj način se skraćuje vreme čekanja na dobijanje dozvole, skraćuju se troškovi i svako ko vodi računa o socijalnom momentu koji je i te kako prisutan u našem društvu imajući u vidu ekonomsku krizu koja lomi Srbiju u ovim trenucima. Na ovaj način se takođe podstiču investicione aktivnosti. Napomenuo bih odredbu člana 133. tačka 6) koji je takođe jedno zakonsko unapređenje u kome se kaže da objekti elektronske komunikacije, odnosno mreža sistema ili sredstava koja su međunarodnog i magistralnog značaja i oni koji se grade na teritoriji dve ili više jedinica lokalne samouprave, sada su u nadležnosti ministarstva koje izdaje građevinsku dozvolu. Drugim rečima u praksi se često dešavalo da dve lokalne zajednice, odnosno opštine ne mogu da se saglase oko prioriteta u gradnji određenih objekata koji se prostiru na teritoriji dve opštine, bilo da se radi o putnoj infrastrukturi, o vodovodnim sistemima, cevovodima ili drugim važnim objektima koji imaju regionalni karakter, jedna opština koči drugu opštinu u pribavljanju građevinske dozvole jer ne procenjuje da je to od prioritetnog značaja za gradnju i za tu opštinu. Na ovaj način kada se nadležno ministarstvo proglasi nadležnim za izdavanje građevinske dozvole ono će najbolje urediti odnos između dveju opština, odnosno proceniti da li ta građevinska dozvola treba da se izda za izgradnju tako važnih objekata koji uglavnom imaju regionalni karakter. Ovim zakonom se takođe definiše ispravka granica parcele koje se graniče sa zemljištem koje je u javnoj svojini i kod spajanja dve parcele istog vlasnika u jednu parcelu. Više se ne traži projekat preparcelacije koji uglavnom košta od 600 do 1.000 evra u praksi, već to može da se reši elaboratom geodetskih radova koji sada košta od 200 do 300 evra, čime se pojeftinjuje postupak dobijanja građevinske dozvole. Ako na to pridodamo da je vremenski period potreban za izradu plana preparcelacije u proseku traje od 30 do 60 dana, a da elaborat geodetskih radova sada može da se izvrši za pet do šest dana onda su jasna unapređenja i u ovoj zakonskoj odredbi. Kao četvrto, ranije je bila praksa, a to je i dan danas prisutno, da organ koji pribavlja uslove ili saglasnost za projektovanje od imaoca javnih ovlašćenja, kada se kaže imaoci javnih ovlašćenja obično se misli na javna preduzeća, javna preduzeća se obraćaju njihovom okružnom predstavništvu. Recimo u slučaju „Srbijavode“ oni se obraćaju okružnom predstavništvu u Pčinjskom okrugu, okružno predstavništvo se dalje obraća svom predstavništvu regionalnom u Nišu koje izdaje mišljenje i koje se vraća nazad organu koji pribavlja uslove ili saglasnost. Na ovaj vremenski period koji je već potrošen dalje opet organ koji izdaje uslove i saglasnosti mora da se obrati sedištu preduzeća i dešavalo se da nakon šest meseci stigne odgovor, odnosno uslovi ili saglasnost. Dešavalo se takođe, a to je poseban slučaj u „Srbijavode“, opet se i dobijaju uslovi i saglasnosti brže ili sporije, lakše ili teže kod „Puteva Srbije“ zbog komplikovane procedure, da se nakon šest meseci dobije odgovor na osnovu kog se traži da se zahtev dopuni, tako da se celokupni postupak vraća na početak. Zato bih pročitao u ovom zakonu član 86. koji je ključni i koji nudi priliku za otklanjanje ovog nedostatka. U stavu 2. se kaže da je imalac javnih ovlašćenja dužan da postupi po zahtevu iz stava 1. ovog člana u roku od 15 dana od dana prijema zahteva, a za objekte iz člana 133, misli se na ministarstvo ovog zakona, u roku od 30 dana od dana prijema zahteva. Ako imalac javnih ovlašćenja ne postupi u roku iz stava 2. ovog člana, nadležni organ će zastati sa postupkom i o tome obavestiti investitora i podneće zahtev za pokretanje prekršajnog postupka u skladu sa članom 211. ovog zakona. Ovo je bitno unapređenje koje tera javna preduzeća da budu ažurnija i koje ih tera da skraćuju svoje procedure. Dešava se često i na lokalnu da određena preduzeća kasne sa uslovima i sa saglasnostima. Zbog toga je važno da usvajanjem ovog zakona svi narodni poslanici, svi predstavnici lokalnih vlasti, svi predstavnici izvršnih vlasti u pokrajini utiču na ažurnije rešavanje ovih pitanja u okviru javnih preduzeća i na skraćivanje rokova procedura za dobijanje istih. Kao pet izdvojio bih možda za mene lično najinteresantniju odredbu, a odnosi se na naknadu za uređenje građevinskog zemljišta, koja se menja u doprinos. Ovaj zakon prepoznaje naknadu kao parafiskalni namet, iz razloga što je po definiciji naknada ili taksa ekvivalent usluzi koju određeni organ, organizacija ili lokalna samouprava ili javno preduzeće pruža investitoru za novčani iznos nadoknade koju mu naplaćuju. Svedoci smo često da lokalne samouprave propisuju nadoknade koje nisu ekvivalentni uslugama koje vrše drugim investitorima, a posebno je interesantna ova analiza, i to je jako pohvalno za ovo ministarstvo, koja je sprovedena npr. u 34 gradova, gde je utvrđeno da 1,43% prihoda budžeta lokalnih samouprava čini ovaj namet. On u suštini prestavlja vrlo malu poziciju u budžetu i prihodima lokalnih samouprava, a mnogo problema stvara na terenu. Ako isključimo opštinu Čajetina, koja ima 31% prihoda u ulozi ovih 34 opština, onda na primeru od 33 opštine dolazimo do zaključka da u stvari naknada za uređenje građevinskog zemljišta predstavlja 0,52% ukupnih prihoda budžeta. Da još gora nevolja bude, jeste 0,06% nadoknade za uređenje građevinskog zemljišta za proizvodne objekte. Ovaj namet obeshrabruje investitore da investiraju ili u krajnjoj instanci tera investitora u bespravnu gradnju, zato što su nameti ogromni, a prihodi za lokalne samouprave beznačajni. Zbog toga je dobra odredba kojom se propisuje da 10% je maksimum prosečne cene gradnje za novu gradnju u objektima koje može jedna lokalna samouprava da propiše. Mi smo na nivou rukovodstva u Vladičinom Hanu razgovarali i mi smo saglasni da u podršci implementiranju ovog zakona uvedemo od stupanja na snagu ovog zakona najniže moguće cene za nadoknadu, odnosno sada za doprinos za uređenje građevinskog zemljišta, kako bismo izašli u susret ovoj zakonskoj odredbi, za koju smatramo da je vrlo kvalitetna jer prepoznaje problematiku. Na kraju rezime. Ovo je iz navedenih odredbi suštinska reforma planiranja izgradnje. Usklađivanje sa ovim izmenama i dopunama se svakako vrši sa evropskim zakonodavstvom, skraćuje se vreme dobijanja građevinske dozvole, smanjuje se broj potrebnih dokaza koje treba investitor da podnese, podiže se aktivnost u građevinskom sektoru i stvaraju se svi preduslovi za podizanje zaposlenosti u građevinskoj industriji. Iskoristio bih ovu priliku samo da napravim kratak osvrt na najnoviju uredbu Vlade Republike Srbije koja je doneta 20. novembra 2014. godine, a odnosi se na prostorni plan područja infrastrukturnog Koridora Niš – makedonska granica, odnosi se na petlju, na Gramađu između Vladičinog Hana i Vranjske Banje, a koja je po izjavama pet lokalnih samouprava važna za razvoj opština Surdulica, Bosilegrada, Vranjske Banje, Vladičinog Hana i Trgovišta. Za ovu petlju izostala je izrada projekta od strane Vlade Republike Srbije, u kojoj SNS nije učestvovala. Raduje me da u novoj uredbi ove Vlade, kojom predsedava Aleksandar Vučić, je potvrđena petlja u prostornom planu. Mi smo o tome u Ministarstvu razgovarali i ja vam se na tome, uvažena ministarko, zahvaljujem i potpuno mi je jasno pitanje novčanih sredstava za izgradnju ove petlje, od projektovanja do konačne implementacije, ali bih iskoristio ovu priliku da javno kandidujem tu temu i da vas zamolim još jednom javno da, ukoliko ima iole šanse, ne odustajete od ovog projekta, zato što je to najbliža tačka za uključenje za stanovništvo Vranjske Banje, zato što je tu industrijska zona koja ima prostorni plan i plan detaljne regulacije u opštini Vladičin Han na prostoru od 350 hektara, koji nudi u perspektivi projekat za narednih 20 do 30 godina i mi ove zakone donosimo da u perspektivi naša deca i buduće generacije koje dolaze grade i žive bolje. Može da se implementira čitav jedan veliki balkanski grad na području Pčinskog okruga. To je prepoznala i opština Trgovište kao šansu za razvoj. Bosilegrad i Surdulica takođe imaju tačku uključenja. Važno je za Vlasinu kao turističku destinaciju i svakako zbog blizine Bugarske granice, jer to može biti u perspektivi u narednim decenijama i tačka uključivanja i povezivanja nekih novih koridora sa susednom državom. Želim još jednom da ponovim da imate punu podršku mene lično i SNS za usvajanje ovog zakona i u perspektivi za njegovu implementaciju. Ja vam na tome čestitam.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključenja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona. Sa radom nastavljamo sutra u 10.00 sati.