Доброго ранку, шановні колеги, гості та запрошені Верховної Ради. Прошу народних депутатів підготуватися до реєстрації. Ввімкніть систему „Рада”. [[10:02:04]] У залі зареєстровано 394 народних депутати. Ранкове засідання Верховної ради оголошую відкритим. Шановні народні депутати, 20 жовтня 2005 року Центральна виборча комісія зареєструвала народним депутатом України Павличка Дмитра Васильовича у багатомандатному загальнодержавному виборчому округу від виборчого блоку політичних партій Блок Віктора Ющенка «Наша Україна». Відповідно до статті 89 Конституції України перед вступом на посаду народні депутати України складають присягу перед Верховною Радою України. До складення присяги на трибуну запрошується народний депутат України Дмитро Васильович Павличко. Будь ласка, Дмитре Васильовичу.
Присягаю на вірність України, зобов’язуюсь усіма своїми діями боронити суверенітет і незалежність України, дбати про благо Вітчизни і добробут українського народу. Присягаю додержуватися Конституції України та законів України, виконувати свої обов’язки в інтересах співвітчизників.
Давайте привітаємо Дмитра Васильовича. Будь ласка, послухайте інформацію про результати роботи Верховної Ради України на пленарному засіданні 20 жовтня. Ми з вами розглянули 14 питань порядку денного. За результатами їх розгляду прийнято два закони та 18 постанов, три проекти постанови відхилено, а також заслухали звіт голови Фонду державного майна України Семенюк та міністра промислової політики Шандри щодо виконання Постанови Верховної Ради України «Про збереження у власності держави пакету акцій ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь», а також про хід та умови проведення конкурсу з продажу пакету акцій ВАТ «Криворіжсталь». Відповідно до статті 2.5.2 Регламенту у п’ятницю ми маємо 30 хвилин для виступів народних депутатів з внесенням пропозицій, оголошенням запитів, заяв, повідомлень. Прошу народних депутатів записатися на виступ. А я тим часом зроблю оголошення і депутатські запити. Так, будь ласка, покажіть на табло. Так, послухайте оголошення. Відповідно до статті 13 Закону України про статус народного депутата України, статтею 4.2.1 та 4.2.2 регламенту Верховної Ради України заявляю про своє входження до складу депутатської фракції Української народної партії. Павличко Дмитро Васильович. Відповідно до статей 4.2.2 та 4.2.3 Регламенту Верховної Ради України і протоколу засідання депутатської фракції Соціалістичної партії України від 18 жовтня цього року інформую, що уповноваженим представником цієї фракції додатково обрано народного депутата України Рудьковського Миколу Миколайовича. Відповідно до статті 13 Закону України про статус народного депутата України, статей 4.2.1 і 4.2.2 Регламенту Верховної Ради України та протоколу установчих зборів народних депутатів України від 20 жовтня 2005 року інформую про сформування депутатської групи «Довіра народу» у Верховній Раді України 4-го скликання. До складу депутатської групи «Довіра народу» входить 15 народних депутатів України. Керівником депутатської групи «Довіра народу» обрано народного депутата України Кіссе Антона Івановича. Уповноваженими представниками фракції обрано народних депутатів України Гаврилюка Василя Васильовича, Коновалюка Валерія Ілліча, Поровського Миколу Івановича. Я думаю, що вас буде цікавити персональний склад, тому, щоб не було запитань, я його коротенько оголошу. Франчуки обидва, Гладких, Мовчан і Колісник, який одночасно заявили про вихід із депутатської фракції «Єдина Україна», тому я повідомляю, що, відповідно до норм Регламенту, протягом 2 тижнів, якщо не буде поповнення у цій фракції, вона буде розпущена. Козловський, відповідно вихід із фракції БЮТ, Сміяненко, Будаг’янц, Солошенко, Демьохін, Раханський, Гаврилюк, Кіссе, Коновалюк, Поровський. 15 народних депутатів. Надійшли запити народних депутатів України: групи народних депутатів [[ВОЛИНЕЦЬ, ЗУБЕЦЬ, СЕМИНОГА та інші]] до Президента України щодо ситуації, яка склалась на державному підприємстві “Київський авіаційний завод України. Прошу проголосувати про підтримку запиту. [[10:08:37]] За-157 Запит прийнято, тобто підтримано, вибачте. Прошу проголосувати про направлення запиту Президенту. [[10:09:00]] За-187 Рішення не прийнято. Групи народних депутатів [[ЛЕЛЮК, ВЕРНИДУБОВ, КОМАР та інші]] до Президента України з приводу надмірної концентрації центральною владою фінансових ресурсів на шкоду регіональній владі. Прошу проголосувати про підтримку. [[10:09:34]] За-141 Рішення не прийнято. Групи народних депутатів [[СОЛОМАТІН, АЛЕКСЄЄВ, ГЕРАСИМОВ та інші]] до Президента України щодо невідповідності дій найвищих посадових осіб держави проголошеним в Декларації про державний суверенітет України, Акті проголошення незалежності України цілям, підтвердженим волевиявленням народу на Всеукраїнському референдумі 1 грудня 1991 року, - бути постійно нейтральною, позаблоковою та без’ядерною державою. Прошу підтримати зміст запиту. [[10:10:27]] За-186 Рішення прийнято. Прошу підтримати направлення запиту до Президента, голосуємо. [[10:10:54]] За-217 Не прийнято. Ігоря ЄРЕМЕЄВА до Президента України з приводу дестабілізації роботи закладів освіти в Бориспільському районі Київської області. Прошу голосувати про підтримку запиту. [[10:11:23]] За-152 Прийнято. Прошу проголосувати про направлення запиту. [[10:11:45]] За-165 Не прийнято. Олександра ПЕКЛУШЕНКА до Президента України щодо ситуації в агропромисловому комплексі України. Прошу підтримати запит. Голосуємо. [[10:12:12]] За-190 Рішення прийнято. Прошу проголосувати про направлення запиту. Голосуємо. [[10:12:34]] За-242 Рішення прийнято. Геннадія РУДЕНКА до Президента України щодо порушень Національною акціонерною компанією “НафтоГаз України” вимог Закону “Про природні монополії”, “Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності, ліцензійних умов з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, перешкоджання розвитку інфраструктури і запровадження стисненого природного газу в якості альтернативного виду моторного палива. Голосуємо про підтримку запиту. [[10:13:22]] За-101 Рішення не прийнято. Групи народних депутатів [[Нечипорук, Ткаленко та інші]] до Президента України щодо перевірки фактів відмивання брудних коштів фірмою „Трансальпіна” у Мюнхені, яка є посередником між одержувачами коштів Криворізького металургійного комбінату і Одеським припортовим заводом, до яких має відношення народний депутат Рудьковський. Прошу голосувати про підтримку запиту. [[10:14:09]] За-183 Рішення прийнято. Прошу голосувати про направлення запиту президенту. Голосуємо. [[10:14:30]] За-198 Рішення не прийнято. Миколи МЕЛЬНИКА до Голови Верховної Ради України, Прем’єр-міністра щодо погашення заборгованості за будівництво газопроводу до сіл Ксаверівка та Лисогора Вінницької області. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, Міністра агропромислової політики щодо ситуації, яка склалася на відкритому акціонерному товаристві “Краян”. Олександра ЧОРНОВОЛЕНКА до Прем’єр-міністра, Міністра охорони здоров’я, Міністра фінансів, Міністра охорони навколишнього природного середовища, Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністра аграрної політики, Державної митної служби щодо попередження епідемії пташиного грипу в Україні. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на газифікацію села Хижинці Романівського району Житомирської області. Зареми КАТУШЕВОЇ до Прем’єр-міністра щодо забезпечення теплом будинку №8 по вулиці Елеваторній міста Сімферополя. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо бюджетного забезпечення виконання Закону “Про соціальний захист дітей війни”. Ігоря ЧЕЛОМБІТКА до Прем’єр-міністра, Міністра юстиції, Міністра палива та енергетики, Міністра закордонних справ щодо додержання законності при здійсненні розрахунків державними підприємствами Республіки Молдова за імпортовані з України товари. Івана ТОМИЧА до Прем’єр-міністра щодо обсягів закупівлі зерна державними операторами зернового ринку для створення продовольчого резерву. Миколи КОМАРА до Прем’єр-міністра щодо необхідності проведення робіт по розчищенню Білгородського каналу. Геннадія АСТРОВ-ШУМІЛОВА до Прем’єр-міністра з приводу невиконання “Програми реформування та розвитку водопровідно-каналізаційного господарства Луганської області на 2004 – 2006 роки і період до 2010 року”. Володимира ВОЮША до Прем’єр-міністра щодо стану видатків по субвенції місцевим бюджетам на будівництво газопроводів-відводів та газифікацію населених пунктів, у першу чергу сільських, по Автономній Республіці Крим. Петра ПИСАРЧУКА до Прем’єр-міністра, першого заступника Генерального прокурора щодо ситуації навколо відкритого акціонерного товариства “Холдингова компанія “Краян”. Групи народних депутатів [[І.ЗАЄЦЬ, МАНЧУЛЕНКО, ХМАРА та інші]] до Прем’єр-міністра, Секретаря Ради Національної безпеки і оборони, Міністра оборони, Міністра транспорту та зв’язку, Голови СБУ, Голови Національної ради з питань телебачення і радіомовлення з приводу незаконного припинення мовлення радіостанції “Бриз” Військово-Морських Сил – єдиної україномовної FM - радіостанції Криму. Олександра ГОЛУБА до Прем’єр-міністра, Міністра юстиції з приводу невиконання рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області судовими виконавцями Державної виконавчої служби. Володимира ЄЩЕНКА до Прем’єр-міністра щодо газифікації Великобурімської дільничної лікарні Чорнобаївського району Черкаської області. Олександра КИСЕЛЬОВА до Прем’єр-міністра щодо проведення ремонту Луганської багатопрофільної клінічної дитячої лікарні №4. Нестора ШУФРИЧА до Прем’єр-міністра щодо намагання незаконно приватизувати і продати відкрите акціонерне товариство “Завод “Маяк”. Володимира ЄЩЕНКА до Прем’єр-міністра з приводу звернення мешканців сіл Лисянського району Черкаської області щодо газифікації сіл. Єфима ФІКСА до Прем’єр-міністра щодо державної підтримки виробників сільськогосподарської продукції. Володимира ВОЮША до Прем’єр-міністра щодо стану видатків по субвенції місцевим бюджетам на будівництво газопроводів-відводів та газифікацію населених пунктів, у першу чергу сільських, по Херсонській області. Олександра МАСЕНКА до Прем’єр-міністра щодо недопущення розформування і продажу заводу по виробництву важких пневмоколісних автокранів ТОВ “Істріан” міста Одеси. Петра СИМОНЕНКА до Прем’єр-міністра, Голови СБУ щодо надання інформації про участь окремих комерційних структур і народних депутатів в реалізації металопродукції відкритого акціонерного товариства “Криворіжсталь”. Ігоря АЛЕКСЄЄВА та Олексія БАБУРІНА до Прем’єр-міністра, Голови Фонду держмайна стосовно неправомірних дій керівництва державного підприємства холдінгова компанія “Краян” міста Одеси, які спричинили доведення його до банкрутства. Євгена КИРИЛЬЧУКА до Прем’єр-міністра щодо ситуації з фінансуванням Волинської зональної науково-дослідної станції луківництва. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Прем’єр-міністра щодо збереження творчого потенціалу гуртка для обдарованих дітей “Кобзарик” при Козятинській загальноосвітній школі №9 Вінницької області. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо встановлення мінімального рівня закупівельних цін на молоко і молочну сировину та запобігання збитковості виробництва молока сільським населенням. Олександра ТКАЛЕНКА до Прем’єр-міністра, Голови Херсонської облдержадміністрації щодо газифікації міста Бериславля Херсонської області. Олександра ЧОРНОВОЛЕНКА до Прем’єр-міністра, Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів, Міністра транспорту та зв’язку, Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, Голови державної служби автомобільних доріг з приводу транспортної ситуації в місті Києві. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо загрози весняного підвищення цін на цукор через нездійснення закупівлі цього продукту Держрезервом та можливості виникнення дефіциту перед початком цукроваріння, чим скористаються посередницькі структури у своїх інтересах. Володимира ЛЕЩЕНКА до Прем’єр-міністра, Генеральної прокуратури, Голови СБУ щодо ситуації, яка склалася навколо процесу повернення у державну власність незаконно приватизованих пакетів акцій окремих підприємств. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра стосовно завершення будівництва та реконструкції окремих об’єктів соціально-культурного призначення селища Горностаївка Херсонської області. Володимира НЕЧИПОРУКА до Прем’єр-міністра, виконуючого обов’язки Генерального прокурора, Голови СБУ щодо зловживання службовим становищем і отримання хабарів Міністром внутрішніх справ. групи народних депутатів [[РИМАРУК, КОМАР, КОРСАКОВ та інші]] до Прем’єр-міністра, виконуючого обов’язки Голови Комітету Верховної Ради з питань бюджету щодо дохідної частини місцевих бюджетів Донецької області. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра, Голови Фонду Держмайна, виконуючого обов’язки Генерального прокурора щодо законності діяльності відкритого акціонерного товариства холдингової компанії “Краян” та надання допомоги у збереженні заводу по виробництву важких кранів ТОВ “Істріан”. групи народних депутатів [[ГАВРИЛЮК, ТЯГНИБОК, БОНДАРЕНКО]] до Прем’єр-міністра, Голови Центральної виборчої комісії стосовно незаконного поєднання Романом Безсмертним посади керівника виборчої кампанії партії “Народний Союз “Наша Україна” та посади Віце-прем’єр-міністра. групи народних депутатів [[КРУК, СТРЕБКО, РАХАНСЬКИЙ]] до Прем’єр-міністра щодо антидержавної діяльності заступника Міністра охорони навколишнього природного середовища. Василя ХАРА до Прем’єр-міністра щодо фінансування забезпечення новорічними подарунками дітей за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Георгія МАНЧУЛЕНКА до Прем’єр-міністра щодо збільшення розміру доплати за завідування початковими школами у сільській місцевості. Геннадія РУДЕНКА до Прем’єр-міністра щодо фінансування реконструкції Миргородського районного будинку культури Полтавської області. Олександра ПЕКЛУШЕНКА до Прем’єр-міністра стосовно ситуації у закладах Державного департаменту з питань виконання покарань у Запорізькій області щодо сплати податків до бюджету та розрахунків за спожиті енергоносії. групи народних депутатів [[БАХТЕЄВА, ВАСИЛЬЄВ, КОМАР та інші]] до Прем’єр-міністра, виконуючого обов’язки Голови Комітету Верховної Ради з питань бюджету щодо показників проекту Закону “Про Державний бюджет на 2006 рік” по Донецькій області. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра, виконуючого обов’язки Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ щодо зловживання при розпаюванні майна сільськогосподарського виробничого кооперативу “Ганичі”. Володимира ПУЗАКОВА до першого заступника Генерального прокурора щодо ситуації, яка склалася навколо цукрового заводу в місті Мала-Виска Кіровоградської області. Зареми КАТУШЕВОЇ до Генерального прокурора щодо перевірки фактів викладених у зверненні громадянина Кустуся. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконуючого обов’язки Генерального прокурора щодо повернення заборгованості по заробітній платі та сільськогосподарської техніки товариством “Діана” мешканцям села Урожайне Бериславського району Херсонської області. групи народних депутатів (ЗУБОВ, САС, ЧИЧКОВ та інші) до виконуючого обов’язки Генерального прокурора, Голови Державної ПА, Голови СБУ щодо злочинів суб’єктів економічної діяльності по відшкодуванню податку на додану вартість. Михайла МЕЛЬНИЧУКА до Генерального прокурора з приводу порушення законодавства керівництвом сільськогосподарського товариства імені Енгельса Новопсковського району Луганської області, щодо права громадян на володіння земельними ділянками. Михайла ДОБКІНА до Генерального прокурора, Голови Волинської облдержадміністрації щодо ситуації, яка склалася навколо незаконного вилучення земельних ділянок мешканців міста Ковеля Волинської області. Івана ВЕРНИДУБОВА до заступника Генерального прокурора з приводу вирубки дерев в оздоровчому закладі міста Алушти. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до Генеральної прокуратури стосовно правомірності масового виселення одиноких матерів з малолітніми дітьми з гуртожитку №6 відкритого акціонерного товариства “Дніпрошина” міста Дніпропетровська. Григорія КАЛЕТНІКА до Генеральної прокуратури стосовно незаконного звільнення з посади та переслідування за політичними мотивами директора Гніванського професійно-технічного училища №12 Вінницької області. Ярослава КЕНДЗЬОРА до виконуючого обов’язки Генерального прокурора щодо необхідності відкриття кримінальної справи за провокаційну діяльність з антидержавним спрямуванням партій “Союз”, Прогресивно-соціалістичної, Комуністичної та “Братство”. Анатолія ГРЯЗЄВА до Генеральної прокуратури стосовно правомірності дій Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області щодо розслідування дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11 червня в селі Неграші Києво-Святошинського району. Ігоря ШУРМИ до Генеральної прокуратури щодо інформації стосовно здійснення адміністративного тиску на волевиявлення народних депутатів під час голосування питання про надання згоди Верховної Ради на призначення Юрія Єханурова Прем’єр-міністром. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до Генеральної прокуратури стосовно правомірності дій посадових осіб виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради щодо оформлення права власності на об’єкт нерухомого майна Українсько-американському товариству з іноземними інвестиціями “Адвіл”. Володимира ПУЗАКОВА до першого заступника Генерального прокурора щодо порушення кримінальної справи за фактом неналежного виконання професійних обов’язків. Вадима МІСЮРИ до Генерального прокурора щодо збереження соціально важливих об’єктів Шевченківського району міста Києва від свавільної забудови. Нестора ШУФРИЧА до Генерального прокурора з приводу порушення прав членів сільськогосподарського виробничого кооперативу “Конельська Попівка” Жашківського району Черкаської області. Лілії ГРИГОРОВИЧ до заступника Генерального прокурора щодо фактів незаконної діяльності головного лікаря Луганського обласного клінічного онкологічного диспансеру та правової оцінки рішення Луганської обласної ради №18/19. Павла СУЛКОВСЬКОГО до виконуючого обов’язки Генерального прокурора, Міністра освіти та науки з приводу незаконного звільнення та політичного переслідування директора школи Здолбунівського району, Рівненської області Людмилу Білявську з боку голови Здолбунівської райадміністрації Юрія Чумака. Групи народних депутатів [[КОНОВАЛЮК, ДЕМЬОХІН, РАХАНСЬКИЙ]] до першого заступника Генпрокурора, Міністра внутрішніх справ щодо нереагування правоохоронних органів на факт крадіжки документів і печатки із приймальні народних депутатів в місті Сімферополі. Дмитра СВЯТАША до першого заступника Генпрокурора щодо незаконних дій підприємств Харкова та Харківської області, які використовують схеми незаконного відшкодування податку на додану вартість, при сприянні корумпованих співробітників ДПА в Харківській області. Ігоря АЛЕКСЄЄВА та Олексія БАБУРІНА до виконуючого обов’язки Генерального прокурора з приводу незаконних дій керівництва державного підприємства холдінгова компанія “Краян” місто Одеса, направлені на доведення його до банкрутства та порушення угод перед інвестором в особі ТОВ “Істріан”. Володимира ДЕМЬОХІНА до першого заступника Генерального прокурора щодо перевірки скарги представника товариства “Х і м м а ш п р о е к т” про факти бездіяльності заступника прокурора Херсонської області Попова. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Генеральної прокуратури, Служби безпеки щодо гальмування розслідування кримінальної справи стосовно колишнього першого заступника Голови Державної митної служби Салагора. Миколи МЕЛЬНИКА до Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ щодо фактів розкрадання майна керівництвом Калинівської центральної районної лікарні. Михайла ВОЛИНЦЯ до першого заступника Генерального прокурора щодо ситуації, яка склалася на Одеському заводі важкого кранобудування Холдинговій компанії “Краян”. Лілії ГРИГОРОВИЧ до заступника Генерального прокурора щодо порушення конституційного права громадянина на житло. Анатолія РАХАНСЬКОГО до першого заступника Генерального прокурора, міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, голови Державного комітету по земельних ресурсах щодо розбазарювання землі у селищі Гурзуф і Краснокам’янка, ущемлення прав мешканців на приватизацію житла і земельних ділянок. Георгія МАНЧУЛЕНКА до виконуючого обов’язки Генерального прокурора щодо бездіяльності Генеральної прокуратури стосовно незаконного відкриття та функціонування філій вищих навчальних закладів Російської Федерації на території України. Юрія КАРМАЗІНА до виконуючого обов’язки Генерального прокурора, міністра культури і туризму, міністра навколишнього природного середовища щодо запобігання пошкодження і знищення унікального об’єкту природно-заповідного фонду з боку службових осіб Алупкінського державного палацово-паркового музею-заповідника. Миколи КУХАРЧУКА до виконуючого обов’язки Генерального прокурора стосовно замовного повторного порушення кримінальної справи прокуратурою Рівненської області з метою тиску з політичних мотивів на керівництво управління капітального будівництва Рівненського міськвиконкому. Миколи КУЛЬЧИНСЬКОГО та Лілії ГРИГОРОВИЧ до заступника Генерального прокурора щодо встановлення істини у спробі дачі хабара судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Групи народних депутатів [[Нечипорук, Ткаленко та інші]] до виконуючого обов’язки Генерального прокурора, голови Служби безпеки щодо перевірки фактів відмивання брудних коштів фірмою «Трансальпіна» у Мюнхені, яка є посередником між одержувачами коштів Криворізького металургійного комбінату і Одеським припортовим заводом, до яких має відношення народний депутат Рудьковський. Ігоря ШУРМИ до голови Секретаріату Президента України, Міністра закордонних справ щодо надання офіційної інформації про проведення на міждержавному рівні перемовин між Україною та Польщею про відкриття на польській території пам’ятників загиблим воякам ОУН-УПА. групи народних депутатів [[КОРСАКОВ, ХАРА, КОМАР]] до голови Секретаріату Президента України з приводу ігнорування доручень Президента України стосовно звернень громадян. Анатолія РАХАНСЬКОГО до Секретаря Ради національної безпеки і оборони, першого заступника Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ, Міністра промислової політики, голови Фонду державного майна, голови Державної податкової адміністрації щодо недопущення знищення унікального підприємства важкого кранобудівництва у місті Одесі. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Міністра внутрішніх справ, голови Київської обласної державної адміністрації, прокурора Київської області з приводу порушення прав пайовиків Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства посадовими особами області. Олександра МАСЕНКА до Міністра праці та соціальної політики щодо законності встановлення розміру пенсії та надання пільг мешканці міста Полтави Тетяні Литовченко. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Міністра освіти і науки щодо виділення автобуса Мотовилівській загальноосвітній школі Любарського району Житомирської області. Лева ГЛУХІВСЬКОГО до Міністра охорони здоров’я з приводу намагання закрити Новострілищанську лікарню Жидачівського району Львівської області. Ігоря ШАРОВА до Міністра внутрішніх справ, Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо розслідування безпідставного затримання та жорстокого побиття мешканки міста Кіровограда Сергієнко і притягнення до відповідальності співробітників Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області, винних у скоєнні цього злочину. Олександра ГОЛУБА до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, виконуючого обов’язки Генерального прокурора стосовно неналежного виконання своїх обов’язків працівниками пожежної охорони міста Новоград-Волинський Житомирської області. Анатолія ДОМАНСЬКОГО до Міністра внутрішніх справ, виконуючого обов’язки Генерального прокурора, Голови СБУ щодо протиправних дій голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Григорія КАЛЕТНІКА до Міністра транспорту та зв’язку щодо порушення прав громадян міста Гнівань Вінницької області у зв’язку з безпідставною зміною графіку руху залізничних потягів. Олександра КИСЕЛЬОВА до Міністра закордонних справ щодо врегулювання порядку перетинання українсько-російського державного кордону місцевими жителями Луганської області. Юрія ОРОБЦЯ до Міністра фінансів щодо соціального захисту осіб з числа пожежної охорони та військовослужбовців внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, які безпосередньо брали участь в гасінні пожежі на Чорнобильській АЕС та її охороні 26 квітня 1986 року. Лариси УСАЧЕНКО до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо надання допомоги місту Івано-Франківську у ліквідації наслідків та запобіганні стихійних явищ. Ярослава КЕНДЗЬОРА до Міністра юстиції щодо необхідності розгляду питання про зняття з реєстрації за антидержавну діяльність партій “Союз”, Прогресивно-соціалістичної, Комуністичної та “Братство”. групи народних депутатів [[САМОФАЛОВ, ЗУБАНОВ, РИМАРУК]] до Міністра внутрішніх справ стосовно створення працівниками міліції перешкод у реалізації громадянами конституційного права на звернення до органів державної влади. Юрія СОЛОМАТІНА до Міністра юстиції з приводу багаторічного потурання з боку Мінюсту втручанням Партії Зелених у справи Української екологічної ситуації “Зелений світ”. Станіслава ПХИДЕНКА до Міністра освіти і науки щодо надання можливості безкоштовного навчання студентці Київського національного авіаційного університету Наталії Сліпухіній. Михайла РОДІОНОВА до Міністра юстиції щодо законності майже дворічного утримання у слідчому ізоляторі студента Голубєва, притягнутого за дрібне хуліганство, при накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді 10 діб адмінарешту. Кирила ПОЛІЩУКА до Міністра юстиції стосовно діяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції. Олександра ТКАЛЕНКА до Міністра внутрішніх справ щодо відповідності законодавству отримання ресурсного збору при реєстрації та перереєстрації транспортних засобів в реєстраційно-екземенаційних підрозділах Міністерства внутрішніх справ. Леоніда ДЕРКАЧА до Міністра внутрішніх справ щодо ситуації, яка склалася з сімейним фермерським господарством «Алексєєвої» у зв’язку з невиплатою боргу Русанівським м’ясокомбінатом. Олександра ЧОРНОВОЛЕНКА до Міністра юстиції щодо заборони проросійських екстремістських політичних партій – Прогресивної соціалістичної партії та Комуністичної партії, чиї дії під час організованого ними антиукраїнського шабашу на Хрещатику 15 жовтня було спрямовано на ліквідацію незалежності України, порушення її суверенітету та територіальної цілісності, пропаганду насильства та розпалювання міжетнічної ворожнечі та супроводжувались масовими порушеннями прав та свобод українців. Миколи НОЩЕНКА до Міністра внутрішніх справ щодо розслідування дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 7 жовтня у місті Глухів Сумської області і призвела до травмування та загибелі дітей. Катерини ФОМЕНКО до Міністра вугільної промисловості щодо порядку забезпечення побутовим паливом пільгових категорій вуглеотримувачів. В’ячеслава КОВАЛЯ та Олександра ТКАЛЕНКА до Міністра освіти і науки, Міністра у справах молоді та спорту, Голови Херсонської облдержадміністрації щодо фінансування ремонтно-будівельних робіт Скадовської дитячо-юнацької спортивної школи. Лариси УСАЧЕНКО до Міністра оборони щодо повернення пам’яток архітектури до комунальної власності міста Івано-Франківськ. Володимира ШЕПЕТІНА до Голови Харківської обласної державної адміністрації стосовно отримання житла особами, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. Олександра ЦАРЕНКА до Голови ГоловКРУ, Голови Рахункової палати щодо протизаконного отримання, нецільового використання та здійснення інших фінансових зловживань з коштами, отриманими в якості кредиту банків “Кредит – Дніпро” та “Укргазбанк” ректором Сумського національного аграрного університету. Віктора АНТЕМЮКА до Голови Вінницької обласної державної адміністрації щодо надання гуртожиткам статусу сімейних з правом приватизації в них житла. Пилипа БУЖДИГАНА до Голови Чернівецької обласної державної адміністрації щодо повернення заборгованості по заробітній платі громадянину Негричу підприємством “П р о м т о р г с е р в і с”. Левка ЛУК’ЯНЕНКА до Голови СБУ щодо розслідування діяльності товариства “У і н д е н е н е р г о”. Ігоря КАЛЬНІЧЕНКА до Київського міського голови щодо теплопостачання по вулиці Старонаводницькій. Сергія ГМИРІ до Голови Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області щодо завершення газифікації села Петренкове. Юрія КРУКА до Голови Державної служби автомобільних доріг стосовно інтеграції у міжнародну транспортну систему. Володимира ЛЕЩЕНКА до Голови Чернігівської обласної державної адміністрації щодо газифікації вулиці Індустріальної в місті Корюківка Чернігівської області. Групи народних депутатів [[КОРЖ, СПІВАЧУК, МОРДОВЕЦЬ та інші]] до Голови Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, Голови Центральної виборчої комісії стосовно наявності ознак адміністративного втручання при розміщенні реклами Народного блоку Володимира Литвина. Володимира ПЕТРЕНКА до Голови Сумської обласної державної адміністрації щодо поліпшення житлових умов мешканцям аварійного житлового будинку у місті Кролевець Сумської області. Юрія КАРМАЗІНА до Голови Київської міської державної адміністрації, Київського міського голови, Голови Державного комітету у справах релігії з приводу перешкоджання діяльності Місіонерського євангельзаційно-благодійного центру Об’єднання християнських церков України “Слово життя” у реалізації її статутних завдань. Олександра ЧОРНОВОЛЕНКА до Голови СБУ щодо притягнення до кримінальної відповідальності керівників антиукраїнських лівих сил та організаторів російського імперського шабашу в місті Києві 15 жовтня, що супроводжувався масовим порушенням конституційних прав українців, публічними закликами спрямованими на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу і посягання на територіальну цілісність України. Валерія КОНОВАЛЮКА та Володимира ДЕМЬОХІНА до Кваліфікаційної комісії суддів загальних суддів Запорізького апеляційного округу щодо ініціювання питання про порушення дисциплінарного провадження та притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Голопристанського районного суду Херсонської області. Миколи КОМАРА до заступника Голови Комітету Верховної Ради з питань бюджету щодо виділення коштів на будівництво водопровідних мереж сіл Костянтинівського району. Левка ЛУК’ЯНЕНКА до прокурора Харківської області щодо злочинної діяльності голови правління закритого акціонерного товариства “8 Березня” Білоусової. Сергія ГМИРІ до Антрацитівської районної прокуратури Луганської області щодо стягнення заборгованості по заробітній платі громадянці Пустовіт з Державного відкритого акціонерного товариства “Антрацитшахтобуд”. Вячеслава КОВАЛЯ до Ради суддів Донецької області, Донецької окружної кваліфікаційної комісії суддів щодо перевірки дій суддів Мар’їнського районного суду Донецької області Пономарьова. Володимира ДЕМЬОХІНА до кваліфікаційної комісії суддів загальних суддів Запорізького апеляційного округу щодо ініціювання питання про порушення дисциплінарного провадження та притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Голопристанського районного суду Херсонської області Попова. Таким чином, надійшло 116 запитів. По фракціях. Комуністів України – 30, «Регіони України» -16, Народної партії – 6, «Нашої України» – 10, Блоку Юлії Тимошенко – 7, Соціалістичної партії України – 8, Української народної партії – 4, Соціал- демократичної партії [[об’єднаної]] – 17, «Вперед, Україно!» – 5, Народного Руху - 10, «Реформи і Порядок» – 2, позафракційних – 11. Шановні колеги, я прошу тих, хто подав мені зараз запити, не ображатися, я їх оголошувати не буду. Я вже, так би мовити, втомився повторювати, що, будь ласка, запити подавайте у встановленому порядку. А ви, вибачте, підписали, накидали сюди запитів і нехай Головуючий розбирається. Розбиратися будемо за Регламентом – це перше. Друге. Шановні колеги, я бачу по запитах, що ми, незабаром, свої поправки до законопроектів будемо оформляти запитами. Ну давайте, все ж таки, звертатися до комітетів наших. Ми звертаємося не через запити, а вносимо поправки до законопроектів. Половина, бачите, одне з підприємств Одеської області, кожному з вам написало листа і половина депутатів звернулися із запитом з приводу діяльності цього одного підприємства. А потім ми ображаємося, чому так нам відповідають. Ось так нам і відповідають, як воно є. Що таке? Нечипорук. Цибенко, будь ласка. Мікрофон Нечипорука, будь ласка.
Дякую, Адаме Івановичу. У мене до вас велике прохання, не було моєї карточки, не було багато зареєстрованих карточок, коли голосувався мій запит до Президента і прохання моє, і всього залу поставити ще раз, поставити на голосування на дозвіл і поставити ще раз. Я вам дуже вдячний.
Що поставити? Ясно. Цибенко, Удовенко.
Спасибі, шановний Адаме Івановичу. Фракція комуністів, Цибенко. Шановний Адаме Івановичу, щойно голосувався депутатський запит щодо виконання норм декларації про державний суверенітет України. Він набрав 217 голосів. Я розумію, що та обставина, що не було проголосовано цей документ на підтримку декларації, це просто непорозуміння. Тому я дуже прошу від імені Фракції ще раз поставити цей документ на голосування. Я не просив би, якби мова йшла про 100 голосів. 217, тобто мова іде про те, що дуже високий елемент підтримки цього документу. Дякую, Адаме Івановичу.
Будь ласка, Удовенко Геннадій.
Шановний Адаме Івановичу, я до вашої пропозиції про порядок розгляду депутатських запитів. У нас, дійсно, депутатські запити, заходи перетворилися, ну замість того, щоби депутат звертався до тієї організації до якої він хоче звернутися, він це робить через Верховну Раду. Але певний порядок. Депутат, на скільки мені, я пам’ятаю, наші процедури, має звертатися через верховну Раду тільки тоді, коли він незадоволений вже відповідною відповіддю. Але ви можете, як голова верховної Ради, як перший заступник Голови Верховної Ради, коли одержуєте свій такий запит, ви можете прийняти рішення і зазначити депутату, що воно не відповідає відповідним нормам і процедурам. Дякую.
Я думаю, що колись ми дійдемо до такого хорошого життя внесемо відповідні норми в регламент, хоча вони є, але доручимо, дійсно, добре пильнувати, щоб запит і звернення мали різницю. А зараз вони ніякої, ви абсолютно правильно, Геннадію Йосиповичу, кажете, що звернулися, але це вважають запитом, і ми з вами тратимо от стільки часу. Зараз, все буде відповідно до Регламенту. Хто за те, щоб повернутися до переголосування питання. ми його запит підтримали, але про направлення до Президента депутатського запиту народних депутатів Нечипорука та інших щодо перевірки фактів відмивання брудних коштів фірмою «Трансальпіна» у Мюнхені, яка є посередником між одержувачами коштів Криворізького металургійного і Одеським транспортним заводом, до яких має відношення народний депутат України Рудьковський. Прошу голосувати. [[10:46:14]] За-277 Повернулися. Хто за те, щоб направити запит Президенту, прошу голосувати. [[10:46:39]] За-297 Підтримано. Хто за те, шановні колеги, щоб повернутися до переголосування запиту Соломатіна, Алексєєва, Герасимова про направлення до Президента України щодо невідповідності дій найвищих посадових осіб державипроголошеним в Декларації про державний суверенітет України, Акті проголошення незалежності України цілям, підтвердженим волевиявленням народу на Всеукраїнськім референдумі 1 грудня 1991 року, - бути постійне нейтральною, позаблоковою та без’ядерною державою. Прошу голосувати. [[10:47:31]] За-205 Не підтримано. По фракціях? Прошу. Комуністів - 55, Партія Регіонів - 45, Народної партії – 26, «Наша Україна» - 0, Блок Тимошенко – 0, Соціалістичної партії – 15, Української народної – 0, «Вперед, Україно!» - 20, соціал-демократи – 19, «Єдина Україна» - 2, «Реформи і порядок» і Народний рух - нулі, Партія промисловців і підприємців – 12, позафракційні – 11. Це ж мова йде про те, щоб нас не втягували в блоки, а ми хочемо бути. Ну, воля наша. Вірніше, народ буде вирішувати на референдумі. Так, і тут підходив Волинець, що, мовляв, їхній запит був першим, їхній запит був першим, не зорієнтувалися, повернутися також до розгляду питання запиту Волинця, Зубця, Семиноги до Президента України щодо ситуації, яка склалась на державному підприємстві Київський авіаційний завод «Аміант». Хто за те, щоб повернутися, прошу визначитися. [[10:48:48]] За-175 Не повернулися. Так, шановні колеги, замість 30 хвилин ми витратили 49. Якщо буде ваша воля, щоб ми працювали без перерви, то ми 30 хвилин використаємо для виступів. Без перерви? [[Шуму залі]] Я ще раз оголошую пропозицію: якщо ми будемо працювати без перерви, то я даю можливість 30 хвилин на виступи. Добре. Так, будь ласка, ще раз покажіть на моніторах тих, хто записались. 30 хвилин, будь ласка. Іван Герасимов, фракція комуністів. За ним - Ігор Шаров. А, Шаров передав слово Морозу.
Фракция коммунистов, Герасимов. Уважаемый Адам Иванович, уважаемые народные депутаты, уважаемые граждане Украины! Ко мне обратились руководители Кременецкого районного совета ветеранов Луганской области с просьбой огласить на сессии Верховного Совета их обращение к Президенту страны Ющенко. В обращении говорится, что общественность района и, в первую очередь, ветераны Великой Отечественной войны возмущены поведением первого заместителя председателя Луганской областной администрации Зиновия Гузар, который при посещении славяно-сербского районного краеведческого музея в зале истории Великой Отечественной войны, указывая на каску немецкого солдата, поведал присутствующим: «Это хорошие ребята, они несли цивилизацию Украине». А указав на каску советского солдата, заявил: «А это бандиты. Они насиловали женщин, вспаривали животы беременным». Уважаемые народные депутаты, эта злобная клевета на советского солдата, открытый «махровый» неофашизм высказан государственным служащим. Можем не сомневаться, что Гузар выразил точку зрения тех отщепенцев украинского народа, которые в далеком 1941 году встречали фашистов хлебом-солью, всячески прислуживали им, а сегодня стремятся выдать себя защитниками народа от фашистского порабощения. Мой народ и не только нашей страны помнит их злодеяния и без покаяния никогда не простит этих злодеяний. Позиция этого эмиссара и ему подобных свидетельствует о том, что многомиллионные жертвы войны, решения Нюрнбергского процесса, осудившего фашизм на все века, для них не являются убедительными. Им не в пример, что весь мир признал выдающиеся заслуги советского солдата, подвиг советского солдата в защиту мира, в защиту народа своей страны, защиту и освобождение народов Европы, вследствие чего во многих странах, в том числе и Украине, поставлены памятники солдату. советскому солдату-освободителю. В современном мире идеи пересмотра итогов Великой Отечественной войны и Второй мировой войны и неофашизм не так уж и новы. И данной высказываение можно было бы расценить, как бред больного человека, если бы не два весьма существенных обстоятельства: во-первых, это высказал государственный чиновник, наделенный большими государственными полномочиями; и во-вторых, на замечания о недопустимости подобных высказываний этот горе-руководитель сказал, что он лишь озвучил позицию Президента, пытающегося примирить ветеранов войны с вояками ОУН-УПА. Согласитесь, избран не очень странный способ примирения. Ветераны Кременчугского района Луганской области требуют от Президента: первое – отозвать.
Я ще раз повторюю: всі в рівних умовах. Зараз кожен захоче «закончити». Не машіть руками! Завершуйте, Іван Олександрович.
Отозвать Гузаря с занимаемой должности как человека, порочащего великий, признанный всем человечеством подвиг советского солдата и проповедующий неофашистские взгляды. Учитывая, что этот инцидент стал достоянием широкой общественности через средства массовой информации, довести сведения до народа: действительно ли Президент разделяет высказывания Гузаря. Совет организации ветеранов поддерживает это требование. Передаю.
Шаров передає слово Анатолію Морозу. За ним підготуватися Гурову.
Анатолій Мороз, 83 виборчий округ, Запорізька область, Блок Володимира Михайловича Литвина. Шановні колеги, з 1995 року в Україні оголошено епідемію туберкульозу. Незважаючи на всі зусилля держави, епідемія продовжує стрімко поширюватися. Боротьбу із цією недугою Президент України Віктор Ющенко визначив одним із пріоритетних напрямків діяльності уряду. 17 травня 2005 року було створено Координаційну раду країни з контролю за туберкульозом. Але на сьогодні, на жаль, контрольна комісія так і не приступила до своєї роботи, бо Кабінет Міністрів не затвердив її діяльність своєю постановою. Враховуючи стрімке поширення в Україні епідемії туберкульозу, а також враховуючи тяжку ситуацію, яка склалася в Україні, прошу: Перше. Прискорити розробку, узгодження та затвердження відповідно до Конституції України загальнодержавної програми щодо контролю за туберкульозом в Україні на 2006-2010 роки, що прийде на зміну діючої, строк якої закінчується в грудні 2005 року. Друге. Узгодити розроблене загальнодержавною програмою щодо контролю за туберкульозом в Україні на 2006 - 2010 роки із Державним бюджетом України на 2006 рік при неможливості по термінам розробки, розробити скорочену програму тільки на 2006 рік та узгодити її з державним бюджетом України. Третє. Визначити реальний стан забезпечення протитуберкульозними ліками лікувальних закладів, прийняти термінові заходи щодо доукомплектування лікувальних закладів протитуберкульозними ліками першого та другого ряду для недопущення рукотворного резистентного туберкульозу. Четверте. Затвердити постановою Кабінету Міністрів України координаційну раду країни з контролю за туберкульозом як окремого органу, який повинен взяти повноту відповідальності за координацію діяльності державних, недержавних та міжнародних організацій по подоланню туберкульозу. П’яте. З метою підвищення дієвості та ефективності координаційної ради країни з контролю за туберкульозом оголення її згідно з діючим порядком одним з віце-прем’єрів, при Віце-прем’єр-міністрів України. Шосте. Ефективне реформування структури відповідної протитуберкульозної служби шляхом створення окремого Управління відділу по боротьбі з епідемією туберкульозу з прямим підпорядкуванням відповідному заступнику міністра, а також укомплектувати керівний склад цього підрозділу. Сьоме. Провести парламентські слухання та День Уряду на якому розглянути питання подолання епідемії туберкульозу в Україні, збереження життя та здоров’я українського народу, бажано це зробити в березні місяці, коли буде всесвітній день боротьби з туберкульозом. А тому, шановні колеги, шановний Адаме Івановичу, прошу мій виступ вважати за депутатський запит – до Президента України та Прем’єр-міністра України. Дякую за увагу.
Будь ласка, Вадим Гуров, підготуватися Коржу.
Вадим Гуров, фракция Народная партия Литвина, Кривбасс. Уважаемые колеги! Я с болью в сердце, две недели слушал трения по «Криворожстали». И думал, неужели мы, законодатели, сами пишущие законы и, казалось бы, разбирающиеся в этих делах, могли допустить потерю времени двух недель вместо того, чтоб решить единственно. серьезный вопрос. Ну неужели постанова может перебить закон? То, что мы бились, три дня рассказывали, надо принять постанову. Неужели закон, если президент сказал точка, что вы хотите, принимайте, он его заветируем. И мы потеряли две недели. Конечно, социалистическая партия пропиарила это дело с такой силой, что дальше уже не представляю как можно еще пиарить. От, мне звонят из Криворожстали и говорят, вот вы мудрые люди, неужели вы считаете трудовой коллектив за дураков? Вы рассказываете, что его не надо приватизировать, что он должен быть государственный, тогда Гуров, говорят, объясни, что такое государство по отношению к Криворожстали? И они сами говорят, это Валя Семенюк. Вот это все государство. Ведь посмотрите, что твориться. Вот распоряжение Кабинета Министров, которое называется «Про утворення міжвідомчої робочої групи». Кто ее председатель? Парфененко, заступник Голови Фонду майна, керівник групи. Все остальные – это шестерки. Дальше смотрим, кто председатель наблюдательного совета? Петров. Кто такой? Первый заместитель у Семенюка? Кто такой? Социалист. Так что вы хотите, чтобы от это и Семенюк в том числе, чтобы кто-то другой командовал парадом. Вы ж взрослые люди и понимаете, у кого власть, у того все. И теперь оправдывается. Вчера я слушал передачу вот эту, в 22.20 и социалист рассказывает сказки, что им по 50 тысяч каждому давали, чтоб они не голосовали. Неужели те дураки, которые давали, не понимают, что это пустой звук? Ну это ж пошло, вот, отрицание нашего парламента. Потому что он заявил и пятно ложится на весь парламент, что тут за каждый голос обязательно платят. Так такого ж не может быть. В данной ситуации это ж неправда. Теперь я хочу сказать одно. То, что мы две недели говорили – это все пустой звук. Надо было говорить о том, кто придет. 24 числа конкурс состоится. Придут три фирмы, и надо было разобрать, что они представляют, каждая фирма и высказать свое мнение. Если придет «Мител-стил» - это погибель не только для «Криворожстали», это погибель для металлургического комплекса. Но мы об этом ни слова не сказали. Это или специально, или по недоумению. Надо, чтобы пришел, есть уже, и придет наш товаропроизводитель. Был нормальный товаропроизводитель – погубили, так теперь же.
Дякую. Віталій Корж. За ним Калетник передає слово Шурмі.
Прошу передати слово Сасу Сергію Володимировичу.
Дякую. Сергій Сас, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Шановні Адам Іванович, шановні народні депутати! Користуючись нагодою, хочу привернути черговий раз увагу вашу і уряду, що у зв’язку з підтверджуванням захворювання птиці на пташиний грип у Румунії, існує реальна загроза розповсюдження епізоотії на території України, що може призвести до летальних наслідків серед населення та колосальних матеріальних збитків. Не зважаючи на складну епізоотичну ситуацією, в більшості країн світу, в Україні тривалий час підтримується стабільна контрольована ситуація щодо найбільш небезпечних захворювань тварин. Це стало можливим тому, що в державі ефективно працює державна система ветеринарної медицини, яка повністю збережена. Служба має необхідну матеріально-технічну базу, на 90 % забезпечена вітчизняними медпрепаратами, спеціальним законодавством. В державі працює система ветлабораторій на чолі з центральною лабораторією, яка акредитована за євростандартами. Службу протягом шести років очолює Петро Іванович Вербицький, який обраний генеральним секретарем Комісії епізоотичного бюро в Європі – організації, до якої входить 169 країн світу, що є безумовним міжнародним визнанням рівня ветеринарної служби в Україні, яка укомплектована висококваліфікованими спеціалістами на всіх рівнях. Враховуючи вищевикладене, можна було б сподіватися, що будуть вжити всі необхідні заходи по недопущенню грипу птиці, а в разі виникнення хвороби – ефективної її локалізації. Хоча в Україні мало чому можна дивуватися, але дива ще бувають. І останнім диво є те, що боротьбу із загрозою курячої біди особисто мужньо очолив сам міністр аграрної політики, агроном за фахом, Олександр Баранівський. Він вже наніс особистий візит в гарячу точку Румунії. По дорозі встановив, що на кордоні неправильно миють колеса автомобілів, у ЗМІ веде активну роз’яснювальну роботу, як поїдати смажене м’ясо птиці, провів нараду з ветслужбою в Одесі, без участі керівництва департаменту ветмедицини. Примусив написати заяву на відпустку, з наступним звільненням, Петра Вербицького. Хочу попередити прем’єр-міністра України, що такий примітивний підхід, при розв’язанні надзвичайно серйозної проблеми може привести до непередбачуваних наслідків і нагадати, що будь-яку проблему повинні вирішувати професіонали. А пану міністру, к агроному, хочу сказати, що ефективність його роботи з цього питання можна порівняти з ловінням картузом довгоносиків на буряковому полі. Не можна нищити те, що працює і чого сам не зробив. За таких обставин, вся відповідальність по організації проведення заходів по недопущенню пташиного грипу, лягає особисто на міністра Баранівського. Дякую за увагу.
Ігор Шурма, йому Калетнік передав, за ним Володимир Пузаков.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Звертаюся до всіх присутніх, із слухачів, аби донести до них ту біду, з якою не можуть собі дати ради жителі містечка Соснівка, Сокальського району на Львівщині. Соснівка – це є населений пункт, який знаходиться біля шахтарського Червонограду, який, свого часу, сумно здивував Україну, адже саме там сталася трагедія, коли десяткам, сотням дітей було діагностовано флюороз(?) і, фактично, ті діти стали інвалідами. Соснівка – це один з найбільш екологічно небезпечних районів не тільки Львівщини, але й України, у якому внаслідок неконтрольованої діяльності Центральної збагачувальної фабрики, важкі метали осідають в організмах мешканців. Нещодавно з подивом дізнався одну дуже цікаву інформацію. Як заявив на перс-конференції мій колега Петро Димінський, ця фабрика належить колишньому міському голові Червонограда, а тепер Львівському губернатору Петру Олійнику. За свідченнями ініціативної групи, захворювання, які там постійно там присутні, онкозахворювання, остеопорозна коменія, стали беззаперечними атрибутами населення. Однак, цього є замало, для того щоб рятувати місцевим чиновникам це містечко, вони пішли далі. В 2003 році, майно Соснівської міської лікарні, без згоди громади передали у комунальність Львівської обласної Ради до спільної власності територіальних громад. Хочу підкреслити, що таке рішення приймали не депутати Соснівської міської Ради, а Червоноградської, яку успішно очолював і очолює міський голова Червонограду – Верезник, Блоку політичних партій Ющенко „Наша Україна” віддана Петру Олійнику людина. За цим рішенням Червоноградські депутати порушили 143 статтю конституції. Результатом цих оборудок з майном стало відкриття центру, а простіше кажучи туберкульозного диспансеру, яке відбулося із грубим порушенням усіх санітарних вимог і є фактом злочину, фактично, перед жителями Соснівки. В основі звернення до мене представників територіальної громади Соснівки, яка вимагає негайно повернути їм у власність незаконно захоплені приміщення. Я звертаюся до Генеральної прокуратури і вимагаю провести розслідування законності рішення Червоноградської міської Ради про передачу приміщень Соснівської лікарні у комунальну власність Львівської обласної ради. До спільної власності територіальних громад. Я прошу дати правову оцінку цим діям, я звертаюсь до Міністерства охорони здоров’я України створити спеціальну комісію, яка б дала заключення про дотримання санітарно-гігієнічних вимог та доцільність створення обласної лікарні відновного лікування. Я прошу Президента України Віктора Ющенка дати політичну і моральну оцінку діям свого намісника на Львівщині Петра Олійника, чей бізнес у вигляді центральної збагачувальної фабрики на території Соснівки перетворив це місто на зону екологічного лиха. І загрожує життю здоров’ю тисячі людей. Саме на цьому округу петро Олійник був народним депутатом. Дякую.
Володимир Пузков, фракція комуністів. Бронніков передає слово Лелюку.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. 8-ий місяць колектив Олександрійської ТЕЦ знаходиться під постійним прицілом байдужості, цинізму, знущання зі сторони роботодавців компанії „Експ.ерен”. Закулісні ігри керівництва даної компанії призвели що того, що це підприємство стало безхозним, а більш, як 500 робітників нікому не потрібною масою. Вісім місяців не виплачується їм заробітна плата. Їх звернення в усі інстанції, починаючи від Кабміну та Гепрокуратури, як завжди, нічого не дали. На сьогодні, коли повинен розпочатися опалювальний сезон підприємство не готове його розпочати. Мешканці та трудові колективи міста Олександрії стурбовані таким станом. Звідусіль до колективу ТЕЦ йдуть звернення розпочати опалювальний сезон, і в місті склалася критична обстановка. Як бути цьому трудовому колективу? Голодними вони вже працювати не в змозі, бо 8 місяців люди перебивалися з води на хліб, від систематичного недоїдання втрачали свідомість на робочому місці, де від голоду даже двоє померло. То це що, ющенковські пани та нашисти, не голодомор вашої влади? Де це видно, щоб людина, яка працює, так безжалісно знищувалася? Це тільки стало можливим у демократичній, незалежній Україні, де людина для людини стала вовком. «Добрі» роботодавці вирішили кинути об’їдену кістку зі свого барського столу робочим у вигляді погашення заборгованості і за три місяці видали зарплату по 101 гривні 20 копійок замість хоча б мінімальної. Ось яку зарплату отримали робітники ТЕЦ за три зимові місяці, коли це був напружений час роботи. Хіба можна було прожити цим людям за ці крохи? Звичайно, ні. Та і за рахунок ентузіазму голодним і обкраденим людям працювати не під силу. І з цього помаранчева влада не робить висновків, а катастрофа стає страшнішою, і під загрозою у місті опинилися освітянські і медичні заклади та 17 тисяч мешканців селища Жовтнева і Перемоги. Пане Президенте, пора мабуть міняти курс турпоїздок, пора подорожувати по своїй країні, тим більше, що вибори не за горами, та й вивчите клятву, яку ви будете давати під час виборів зі своєю командою. Дякую.
Лелюк. Підготуватися Білорусу.
Алексей Лелюк, Полтавская область, «Регионы Украины». Уважаемые народные депутаты, фракция партии «Регионов Украины» считает необходимым привлечь ваше внимание к фактам, которые проявились в стране, в Верховной Раде последние несколько месяцев. Поиски врагов, преследования оппонентов, охота на ведьм охватили все информационное пространство Украины. Народ пытались поделить в зависимости от убеждений и поддержки того или иного кандидата на прошедших президентских выборах. Вызовы на допросы по телевизору, злорадство и самодовольство от неожиданно свалившихся на голову властных и правоохранительных полномочий, било через край и казалось, что таким образом можно отвлечь от реальных экономических и политических проблем, разделенной голосованием страны. Некоторые народные избранники, используя свое служебное положение, право от имени государства ставить задачи правоохранительным органам рьяно взялись за дело, ведь в сиюминутном политическом превосходстве всегда кому-то хочется закрепиться экономически. Так, секретарь Комитета по борьбе с коррупцией и оргпреступностью Карнаух на протяжение нескольких месяцев, не вынося на рассмотрение комитета, как положено по закону вопрос, от имени комитета на бланках комитета и подписываясь секретарем, слал в Генеральную прокуратуру, СБУ, МВД письма и правительственные телеграммы с информацией, искажающей деятельность предприятия «Полтава-газ», дискредитирующие меня, как народного депутата, требуя немедленно провести проверки хозяйственной деятельности и привлечь к ответственности должностных лиц, якобы допустивших финансовые злоупотребления и расхитивших госимущество. Трижды прокуратура отказывала в возбуждении уголовного дела, однако под давлением обращения комитета дело было заведено. В Полтавской области создают специальную оперативную группу по расследованию деятельности ОО «Полтава-газ», туда входят сотрудники прокуратуры, МВД, УБОП. На протяжение нескольких месяцев с привлечением спецподразделений «Сокол» ведутся обыски, допросы, изъятия и угрозы руководителям предприятия. После того, как руководство предприятия потребовало рассмотреть все-таки вопрос на комитете по коррупции, единогласно было принято решение об отзыве всех писем и телеграмм, так как комитет их не посылал. Однако из-за отказа секретаря Карнауха завизировать протокол заседания, это решение не стало окончательно лигитимным. На следующем заседании комитета, так как уголовное дело против должностных лиц «Полтава-газ» за день до этого было все-таки состряпано, комитет принял решение о недопустимости повторения секретарем подобных действий в будущем. А оценку действиям депутата поручили Комитету по Регламенту и депутатской этики, который в свою очередь на заседании единогласно признал факт превышения служебных полномочий депутатом Карнаухом. Через полгода расследования никаких противоправных действий со стороны должностных лиц ОО «Полтава-газ», работающих в настоящее время, не обнаружено. Уголовные дела закрыты в связи с отсутствием состава преступления, согласно статьи 6 пункт 2 КПК Украины. А виновные должностные лица в преждевременном открытии дела дают показания в суде, куда отратилось предприятие. Но никакой ответственности не понес инициатор, скрывающийся за депутатским мандатом, фактически подделавший от имени комитета документы, продолжающий как ни в чем не бывало исполнять обязанности секретаря комитета, публично не извинившийся перед 3-тысячным коллективом предприятия, передо мной как народным депутатом за попытки дискредитировать и безпочвенные обвинения. Фракция партии «Регионы Украины» призывает народных депутатов, наделенных парламентом широкими полномочиями, не допускать впреть совершать подобные действия, дискредитирующие Верховную Раду, комитет по коррупции и перестать втягивать правоохранительные органы в политическое противостояние.
Будь ласка, Олег Білорус. За ним Раханський. Кому передати слово?
Шановний Адам Іванович! Шановні колеги! Завтра 22 жовтня настане великий молодий ювілей велетню української державності, українському духу Борису Іллічу Олійнику. Ми бажаємо йому. затра будемо бажати йому «многая літа», щастя, здоров’я і щоб він не випрягався і працював на Україну до 100 років як мінімум. А зараз я хочу передати йому слову в порядку попереднього сувеніру. Дякую.
Будь ласка. Олег, кажуть, що не можна заздалегідь цього робити. Будь ласка, Борис Ілліч.
Спасибі, Олег Григорович. Ви, правда, забрали ж часу багато. Давайте тоді хай. Шановні колеги, почну з цитування. Я. шановні друзі, допоможіть, проти цього можна боротися тільки всім миром, в Полтаві кинуто вибухівку в приміщення обласної дитячої бібліотеки. Приміщення тричі перепродане, стало об’єктом боротьби інтелігенції міста та кримінального світу. Для того, щоб назавжди закрити цю проблему 11 жовтня бібліотеку було підпалено. Тепер залишився один крок до виселення на користь нових власників. Я оприлюднив цей трагічний поклик моїх земляків, апелюю до міністра внутрішніх справ Юрій Івановича Луценка до голови Полтавської обладміністрації Степана Степановича Бульби звернути особливу увагу на цей акт. Бо цей акт спланованої пожежі свідчить не тільки про потойбічний вандалізм – це відкритий виклик мафії не тільки полтавській владі, а й владі взагалі. І коли ці злочинці не зазнають покари, це сигнал, що під основи держави підкладено міну руйнації. Я свого часу намагався звернути увагу у своїй роботі під назвою «Хто нами править?» А тепер ви і без моїх вислідів бачите, хто нами править. Прошу реагувати негайно. Дякую.
Будь ласка, Анатолій Раханський. За ним Поровський. Немає Раханського? Будь ласка, Микола Поровський. Євген Гірник.
Депутатська група «Довіра народу». Республіканська християнська партія. Шановні колеги-депутати, в Україні існує проблема електрифікації віддалених сіл, а також віддалених сільських будівель, хутірських господарств, новозбудованих вулиць, сіл. Тільки в Рівненській області згідно повідомленням листа обласної державної адміністрації є гостра потреба термінового проведення електроліній на 150 кілометрів. І вартість цих ліній електропередач біля восьми мільйонів гривень. В цілому по Україні ця проблема на кілька порядків більша, вартісніша. І однак, в Держбюджеті цього року на електрифікацію новозбудованих вулиць, сіл, а також хутірських господарств, не закладено ані гривні. І в проекті Держбюджету 2006 року також на ці проблеми не передбачено коштів. Розв’язання цієї проблеми лягає на плечі і на гаманці сільського жителя, який і так у нерівних умовах порівняно з міським жителем, який має всі комунальні послуги. Я хочу звернутися з цієї високої трибуни до уряду, до Комітету з питань бюджету Верховної Ради із проханням передбачити в Державному бюджеті на 2000 рік необхідні кошти на електрифікацію хутірських господарств, віддалених від сіл сільських будівель, а також новозбудованих вулиць, сіл. Я прошу вважати мій виступ депутатським зверненням. Дякую за увагу.
Євген Гірник, будь ласка.
Євген Гірник, Конгрес українських націоналістів. Шановні народні депутати! Шановні радіослухачі! Великий резонанс в України викликали події 15 жовтня на Хрещатику. Викликали не тільки в Україні, а й викликали у світовій українській громадськості. Я хочу ознайомити вас з зверненням з цього приводу Світового конгресу українців. Світовий конгрес українців звернувся до Президента України та Голови Верховної Ради з проханням повторно провести парад УПА на Хрещатику до Майдану Незалежності. Всесвітня громадська організація українців в своєму зверненні стверджує, недавні події на Хрещатику, у зв’язку з відзначенням свята Покрова ветеранами ОУН-УПА викликали глибоку стурбованість не тільки в патріотів України, але й в української діаспори. Світовий конгрес занепокоєний негативним ставленням в Україні до воїнів ОУН-УПА відданих борців за Незалежність української держави. Найбільш незрозумілим для нас є факт відмови Київським міським головою воїнам ОУН-УПА в проведенні панахиди на Майдані Незалежності, та в той же час дозвіл на проведення контракції промосковськими угрупуваннями. Неменший подив викликає те, що підрозділи міської міліції не змогли захистити колону ветеранів ОУН-УПА від нападу і цим самим дозволили не московським прибічникам поглумитися над релігійними та національними святостями. На нашу думку, ці ганебні події в столиці незалежної держави на 15-му році її існування загострили і без того болюче питання історії України, розв’язати яке можна лише невідкладним його розглядом на державному рівні. Світовий конгрес українців вважає, що прийшов час Президенту України та Голови Верховної Ради недвозначно заявити про підтримку воїнів ОУН-УПА, вказавши на трагічні сторінки історії нашого народу та провідну роль ОУН-УПА у відродження української нації у визвольних змаганнях тридцятих, п’ятдесятих років. У зв’язку з вищесказаним вважаємо, що було б доречним з ініціативи Президента України і Голови Верховної Ради України та з ними на чолі влаштувати повторний парад, який би починався на Хрещатику, а завершився на Майдані незалежності на честь ветеранів визвольної боротьби, воїнів ОУН-УПА, які боролися проти різноманітних окупантів України. Звернення підписали Президент Світового конгресу Аскольд Лозинський та Генеральний секретар Віктор Пхиденко. І в зв’язку з тим я хочу сказати, це питання зараз буде розглядатися, будуть заслуховуватися Міністр внутрішніх справ та Голова СБУ. Я був на нараді, яка проводилася в Київській державній адміністрації і представники національно-демократичних сил давали згоду на перенесення часу проведення урочистостей в зв’язку з УПА. Представники комуністів і СПУ провокативно сказали, що вони перенесуть свою акцію на той же час. Вони заважали проведенню цієї акції і.
Так, двоє наших колег невдоволені тими відповідями, які вони одержали на депутатський запит. Будь ласка, Олександр Ткаленко, три хвилини, і Ігор Шурма.
Шановний Адам Іванович, шановні колеги. Олександр Ткаленко, фракція Народного Руху України. На пленарному засіданні 9 вересня було оголошено мій запит до Генерального прокурора України з приводу надання недостовірної інформації керівництву Генеральної прокуратури посадовими особами органів прокуратури по факту перевірки заяви громадянки Поліщук, мешканки села Токарівка Білозерського району Херсонської області. У відповіді на запит заступник Генерального прокурора Олександр Медведко перекручує зміст запиту і кваліфікує його як звернення щодо необґрунтованого притягнення останньої до кримінальної відповідальності та деяких інших питань. Справжній зміст запиту проігноровано. По суті, ця громадянка, на протязі кількох років, піддавалась потужному тиску з боку правоохоронних органів Білозерського району Херсонської області. Проти неї тричі порушувалася кримінальна справа, не зважаючи на те, що рішення Господарського суду були нею виконані повністю. Всі заяви Поліщук до правоохоронних органів, Генеральної прокуратури, щодо викрадення її власності, порушення її прав, залишилися без уваги і належного реагування. Фактично, це підтверджує свої відповіді і сам заступник Генерального прокурора, повідомивши, зокрема, про скасування Генеральною прокуратурою зазначених рішень, оскільки перевірки фактів було проведено не в повному обсязі. Викликає подив, чому в своїй відповіді Верховній Раді, заступник Генерального прокурора не обмовився жодним словом про покарання посадових осіб, які проводили ці перевірки не в повному обсязі. Більше того, в Верховній Раді роз’ясняється – це я цитую: «Народний депутат України не має права звертатися до органів прокуратури з вимогами, пропозиціями, чи вказівками у конкретних справах, а також, до слідчих прокуратури, з питань досудового слідства в конкретних справах. Вважаю, що така позиція Генеральної прокуратури, свідчить про те, що корпоративні інтереси та честь мундиру для неї, важливіші за долю людини, права якої вони зобов’язані захищати, згідно Конституції України. На жаль, це непоодинокі випадки безвідповідального відношення посадових осіб органів прокуратури до своїх обов’язків. Про це свідчить, зокрема, і нещодавній запит народного депутата Григорія Бондаренка, щодо притягнення до відповідальності колишнього прокурора міста Києва та надання недостовірної інформації на його депутатський запит. Це і знищення приватного магазину підприємця Сотнікова в місті Херсоні, це і продаж за 50 тис. гривень торгівельного комплексу балансовою вартістю майже в мільйон гривень підприємця з Нової Каховки Юрія Ляшенка, який двічі вчинив спробу самоспалення під стінами Верховної Ради. Звертаю увагу на неприпустимість нехтування конституційними правами народного депутата України в отриманні необхідної і достовірної інформації від правоохоронних органів, адже в такій спосіб під питання ставиться захист прав виборців, наших співгромадян. Прошу цей виступ вважати моїм повторним депутатським запитом до Генеральної прокуратури і пропоную найближчим часом провести Парламентські слухання з питань взаємодії депутатського корпусу з правоохоронними органами у справі захисту
Це все правильно, але, мабуть нам треба створити ще одну прокуратуру по розгляду наших звернень. Бо 60% того, що ми звертаємося, в основному ми направляємо в прокуратуру. Будь ласка, Ігор Шурма.
Ігор Шурма, Фракція соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. 9 вересня минулого року Верховна Рада України прийняла ініційований фракцією Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]] Закон України про реструктуризацію заборгованості з виплат передбачених 57-ю статтею Закону України про освіту. Цим законом борги перед освітянами визнані, як державні і сформовано механізм погашення шляхом щомісячної виплати, разом із поточною заробітною платою. Славні українські губернатори, як один, відрапортували на запити: виплати будуть здійснені, виплати розпочнуться з жовтня. А далі без варіантів, після надходження відповідних субвенцій з державного бюджету України. А от із субвенціями твориться щось незрозуміле. Мінфін стверджує станом на 1 жовтня зазначену субвенцію перераховано у повному обсязі, то відповіді більшості губернаторів, до речі, направлені, вже після 10-ого числа, свідчать про інше, гроші очікуються є два запитання: де правда, і де гроші? Однак, невдоволення фракції відповідями полягає не лише в очевидній розгубленості вади у питанні проведення передбачених законом виплат. Виплати будуть, ми переконані, що у верховної ради стане сил змусити владу це зробити. Справа в іншому, ситуація з виконанням закону по 57 статті доводить, що фінансування освіти для влади залишається питанням абсолютно не пріоритетним. Інвестиції в освіту – це інвестиції в майбутнє. Гарно сказано, але біда в тому, що тільки сказано. Чомусь 57-ма стаття, про 57-му статтю влада згадала лише в кінці року. А про себе чиновники нової влади, началі з Президентом подумали відразу. Тільки прийшли в кабінети, відразу збільшили собі заробітну плату у десятки разів. Судячи з розміру заплати, міністром, губернатором, начальником управління бути престижно, а надто престижно. А як же бути з престижністю професії вчителя? Відповідь на це питання зрозуміла, враховуючи про те, як повертається заборгованість і бажання ліквідувати учительські пільги в бюджеті 2006 року. По суті, недофінансування освіти – це не лише малі зарплати вчителів – це стимулювання постійних поборів, росту частки платної освіти, зрештою, це корупцію і хабарництво. А який вихід? Він простий. Суспільство мусить змусити владу виконати закони в галузі освіти в повному обсязі. Ми вимагаємо притягнути міністра фінансів та науки до відповідальності. А в подальшому – пане Президенте, вас пристрастили до життя в подорожніх картах. Можливо, використаєте цей досвід до закону по 57 статті. Фракція СДПУ вимагає від влади не тільки викласти чітку позицію у забезпеченні виконання вимог цього закону по 57 статті, але й, відпрацювавши прозорий і зрозумілий графік погашення заборгованості і дотримання вимог закон по щомісячних виплатах. Прошу вважати мій виступ депутатським запитом до Прем’єр-міністра України. Дякую.
Шановні колеги, ми наближаємося до завершення наших запитів, оголошень. Я тут ще оголошу запити. Запит Кузьмука до начальника Головного управління Державної служби при Кабінеті Міністрів про надання роз’яснень з питань дотримання в Міністерстві оборони України умов реалізації громадянами прав на державну службу, визначеного чинним законодавством України. Розвадовського – до міністра освіти і науки щодо виділення лінгафонних кабінетів Романівській гімназії Житомирщини. Шершун, Самоплавський – до Прем’єр-міністра щодо термінового фінансування будівництва дитячого містечка в селі Олександрія Рівненського району. Ігора Шурма – до Генерального прокурора і голови Держкомзему щодо незаконного захоплення прибуткової території будинку 22 по вулиці Ярославенка у місті Львові. Розвадовського – до міністра освіти щодо виділення комп’ютерів сільським загальноосвітнім школам Червоноармійського району Житомирської області. Так, чотири фракції хочуть перерви: фракції соціалістів і БЮТ. Готовий виступати? Будь ласка, Іван Бокий мікрофон. Мікрофон Івана Бокого.
Шановні колеги, я хочу звернути вашу увагу на одну дуже небезпечну тенденцію. Схоже, найпримітнішою рисою української політики стає фанфаронство. Рік тому 18 жовтня 2004 року кандидат у Президенти України Ющенко опублікував проект свого указу про виведення військ із Республіки Ірак. У ньому він обіцяв вивести український військовий контингент з Іраку негайно після свого обрання на пост Президента. 1 березня цього року Рада національної безпеки і оборони під голосуванням Президента ухвалила вивести з Іраку наших вояків уже не негайно, а до 15 жовтня. 15 жовтня минуло, а наші хлопці залишаються в Іраку. Такі речі в народі називаються по-російські «губошлепством», що по-нашому звучить як „плямкання”, а насправді це – чистої води фанфаронство. Коли потрібні були голоси виборців, Віктор Андрійович обіцяв усе, а отримавши їх, забув усе, що обіцяв. Фанфаронством позначена кадрова політика нового Президента. Ви проаналізуйте деякі його призначення, так це може бути матеріалом для нової геніальної комедії. Жаль тільки, що в нас немає зараз Карпенка Карого і Олексія Коломійця. Одні комедіантські призначення двох останніх міністрів культури чого варті! Тільки з цієї комедії виростає трагікомедія української культури. До ролі сватів, кумів, земляків у кардовій політиці треба ще додати роль друзів і колекціонерів. До слова, після подій у львівських архівах, треба добре вивчити природу колекціонування в Україні. Але я зараз не про те. Друзі-колекціонери підказали Президентові, як позбутися директора музею Шевченка – інтелектуала і як возвести на цю роль звичайного екскурсовода. Чим не новітнє фанфаронство? На жаль, таке фанфаронство проникає скрізь у політичне життя держави. Це ми бачили вчора зі змісту Держбюджету, це ми бачили вчора і обговорюючи приватизацію «Криворіжсталі». Нова команда, прикриваючись улюбленою піснею з виплатою зарплат і пенсій, і, прикриваючи своє невміння господарювати, пускає на продаж завод, який не можна випускати з державних рук. Жаль тільки, що у своїй постанові ми винним визначили не Кабінет Міністрів, який ухвалив його продаж, а Фонд майна. Знайшли, як мовиться, крайнього. Це, вибачайте, теж фанфаронство. Вчора тут один депутат-народник, до речі, щедро цитував заступника міністра промислової політики, зводячи наклеп на голову Фонду держмайна Валентину Петрівну Семенюк. Так от вчора Президент якраз за те, що цей замміністра хімічив навколо «Криворіжсталі» звільнив його з посади. І дуже хотілося б почути думку цього депутата, що він тепер думає у зв’язку із такою подію. Фанфаронство, на жаль, нас може перевести у фараонство. До нього відстань надто близька, і це однаково страшно і для.
Так, комуністи, соціал-демократична. Хто виступає? Сергій Гмиря, будь ласка.
Спасибо. Я немножко продолжу выступление предыдущего коллеги. Вчера в лице председателя Фонда госимущества Валентины Семенюк социалистическая партия отчиталась о необходимости приватизации «Криворожстали». Этот вопрос вызывает очень серьезные сомнения в нашем обществе. Верховная Рада Украины, как известно, приняла постановление о приостановке конкурса о продаже этого стратегически важного для нашей экономики предприятия. В соответствии с Конституцией и законами украины председатель Фонда госимущества обязан выполнить это постановление Верховного Совета. Это его конституционная обязанность. К сожалению, Валентина Семенюк фактически отказалась выполнять законное решение законной власти. Тут предыдущий коллега сказал, что мы ищем крайнего. что за все это отвечает Кабинет Министров. Если это так, и если председатель Фонда госимущества вся Социалистическая партия – это честный человек и честная партия, то Валентина Петровна Семенюк обязана, с нашей точки зрения, подать в отставку. Если она не подает в отставку, то давайте все мы здесь поможем ей выйти из того сложного положения, в котором она оказалась, потому что иначе каждый человек на Украине может подумать, что Валентина Семенюк и Социалистическая партия лукавят. Не допустим этого! Поэтому ряд фракций вносит проект постановление о том, чтобы выразить недоверие председателю Фонда государственного имущества. Есть возможность спасти свою честь – немедленно подать в отставку в знак протеста против преступной политики нынешней власти, которая распродает то, что не было распродано за последние 14 лет. Проголосуем все за это постановление. Спасибо.
Шановні колеги, перелік питань, які пропонується сьогодні обговорити, у вас є, будемо переходити до їх реалізації. Першим у нас відповідно до прийнятої постанови стоїть інформація Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки та Генеральної прокуратури щодо подій, які мали місце 15 жовтня 2005 року на вулиці Хрещатик та Майдані Незалежності. Пропонує такий нам регламент комітет: інформація міністра внутрішніх справ - 10 хвилин, відповіді на запитання - 10 хвилин, інформація Служби безпеки - 5 хвилин, сім – відповіді на запитання, Генеральна прокуратура те саме – п’ять хвилин інформація і сім відповіді. Таким чином, 45 хвилин, як і відведено по регламенту. Це – інформація, обсуждения не буде. Так, Юрій Віталійович, будь ласка. Шановні колеги, там, наскільки мені відомо, є пропозиція показати відеоматеріал, так, Юрій Віталійович? Але ми домовились, що це вирішує Верховна Рада. Тому я ставлю на голосування: хто за те, щоб під час доповіді використати відеоматеріал. Прошу голосувати. [[11:37:15]] За-269 Рішення прийнято. Будь ласка, система «Рада» готова. Прошу, Юрій Віталійович.
Шановний Адам Іванович! Шановні народні депутати! Як відомо, міліція покликана захищати громадський порядок і права громадян, незважаючи на їх політичні уподобання. Саме на таких засадах будувалась і робота 15 жовтня 2005 року в Києві, коли представниками ряду політичних партій і громадських об’єднань проводилися масові заходи. Як планувалося, Спілка офіцерів України, Всеукраїнське об’єднання ветеранів, Всеукраїнське братство ОУН-УПА, козацькі організації мали намір відзначати свято Покрови Пресвятої Богородиці, День українського козацтва та 63 річницю утворення Української повстанської армії із залученням до 2 тисяч осіб. Повідомлення про ці заходи, відповідно до вимог статті 39 Конституції, 1 жовтня надійшли до Київської міської держадміністрації. На цей же день 15 жовтня Прогресивна соціалістична партія, Комуністична партія, Всеукраїнська організація «Союз православних громадян України» та ряд інших громадських організацій намітили проведення демонстрації та мітингу під гаслами «Захистимо радянських воїнів визволителів!» та «Ні реабілітації ОУН-УПА та їх маршруту на Хрещатику!». Заявлена кількість учасників 6 тисяч осіб. Повідомлення про це надійшло до Київської міської держадміністрації протягом 5 12 жовтня. Оскільки заплановані заходи співпадали у часі та за місцем проведення, а їх учасники мали протилежні погляди на історичні події, керівництво Київської міської державної адміністрації 11 жовтня провело нараду за участю організаторів цих акцій та представників правоохоронних органів. Враховуючи попередній досвід, було запропоновано розвести ці заходи за часом чи місцем проведення. Однак, організатори категорично з цим не погодилися. Тоді, відповідно до частини 2 статті 39 Конституції України, для захисту прав і свобод людей, запобігання можливим зіткненням в інтересах забезпечення національної безпеки, громадського порядку , Київська міська державна адміністрація звернулася з позовною заявою до Шевченківського районного суду міста Києва про встановлення обмеження на проведення масових акцій шляхом їх заборони. У задоволенні цієї заяви 14-го жовтня суд відмовив. Цим самим зіткнення стало неминучим. Для забезпечення громадського порядку і безпеки громадян в місцях проведення запланованих заходів керівництвом Київської міліції було здійснений розрахунок сил і засобів. Безпосередньо для підтримання правопорядку залучилося більше 2 тисяч працівників органів внутрішніх справ і були сформовані аналогічні 2-тисячні резерви. Звертаю увагу, що всі вони були відкликані від несення своєї служби в місцях по боротьбі в місті Києві. Відбулися робочі зустрічі керівництва главку МВС в Києві з організаторами масових заходів, з боку міліції особливо відкреслились вимоги щодо уникнення провокативних дій, які б могли загострити ситуацію. До речі така ж робота постійно проводилася під час проведення акції. Таким чином органами внутрішніх справ попередньо було вжито всіх можливих заходів для уникнення будь-яких небажаних наслідків, але по за нашою волею люди мають право на проведення заходів, а суд відмовив в забороні на їх проведення. Усі заплановані акції розпочалися 15 жовтня на Хрещатику на Бессарабській площі зібралися представники КПУ, Всеукраїнської спілки Радянських офіцерів та Всеукраїнського громадського руху «За Советский Союз». На протилежному боці біля Бесарабського ринку представники Українсько-націоналтрудової партії, Всеукраїнське об’єднання ветеранів, унсовці, Всеукраїнського братства вояків ОУН-УПА та інші організації. На вулиці Хрещатик біля будинку 42 представники Всеукраїнського Союзу робітників Прогресивної Соцпартії, конфедерації і праці України тощо. Біля монументу Незалежності зібралися представники Комуністичної партії України, Всеукраїнського союзу робітників, союз православних братств України, молодіжного об’єднання «Пори» і так далі. Представники української націонал трудової партії об’єднана Свобода, Української народної партії, коаліції учасників «помаранчевої революції» зібралися біля Головпоштамту. До цього часу міліцейські наряди вже були розставлені для забезпечення правопорядку. О 10.40 хвилин сто представників Київському міському КПУ перекрили проїжджу частину Хрещатика на рівні будинку 29 з метою перешкоджання ходів представників правих сил. Об 11.30 між противниками та прихильниками проведення акції, які прямували Хрещатиком виникла нетривала сутичка вона була негайно локалізована працівниками міліції, які діяли в повній, точній відповідності до закону. Близько 12 години громадяни з символікою ПСПУ, Компартії та її прихильників, які перебували на Майдані Незалежності на заклики Вітренко перекрили проїжджу частину вулиці Хрещатик. Окремі з них порвали міліцейські ланцюжки біля будівлі Головпоштамту та вступили в сутички з прихильниками УПА. Такі дії супроводжувалися з боку активістів ПСПУ образами, киданнями в бік прихильників УПА пакетів з молоком, яєць, а з боку правих – шматків пластику та тих самих яєць. Учасники акції з обох сторін декілька разів в подальшому намагалися розпалити нові конфлікти. Завдяки. зокрема демонстранти з символікою ПСПУ організували сутичку з 20 членами хору „Гомін” та 20 членами КУН, які хотіли перейти Хрещатик аби з’єднатися із своїми прихильниками біля Головпоштамту. Знову були використані пакети з кефіром, яйця, блакитна фарба, ратища прапорів, транспарантів тощо. Завдяки своєчасному втручанню працівників міліції подальше розростання було припинено. Особливо підкреслюю, що організатори масових акцій з обох сторін повинні були і мали реальну можливість керувати зібраними ними групами учасників. Для цього у них було відповідне технічне забезпечення – гучномовці, звукопідсилююча апаратура. Проте вони навпаки у своїх виступах закликали своїх прихильників до групових протистоянь. Так, лідер громадського об’єднання „Прорив” з Севастополя Добичін закликав присутніх „бити представників ОУН-УПА і очищати руки об морди нечистивців”. Цитата. Як наслідок цього некеровані організаторами, які дали відповідні гарантії в заявках, групи громадян вдавалися до взаємних образ і фізичних сутичок. З метою недопущення зіткнень та неконтрольованого розвитку подій для забезпечення громадського порядку працівниками органів внутрішніх справ у межах компетенції відповідно до статті 20 закону „Про міліцію” тимчасово було обмежено доступ громадян на окремі ділянки вулиць Хрещатик та Майдану незалежності шляхом виставлення загороджувальних ланцюжків. Всього під час зазначених подій затримано 6 осіб, яких було доставлено до органів внутрішніх справ. Всі вони притягнені до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство. Крім того за фактом групового порушення громадського порядку, стаття 293-тя Кримінального кодексу України - групове порушення громадського порядку, міліцією порушено відповідну кримінальну справу. Триває розслідування. Якщо говорити про кількість потерпілих, то за медичною допомогою звернулися дві особи, жителі Дніпропетровська та Київської області. В одного розбитий ніс, в другого – надбрівна дуга. Він госпіталізації вони відмовилися, до органів внутрішніх справ із заявами не зверталися. Шановні народні депутати, шановний Адам Іванович, хочу сказати, що події, які сталися на Хрещатику 15 жовтня свідчать про відсутність політичної культури в середовищі лідерів українських партій. Склалася ненормальна практика, коли політики, спочатку відмовляються від будь-яких компромісів, роблять все, аби сутички стали неминучими, а потім активно звинувачують в усіх гріхах керівництво міста та міліцію. Крім того, вимагають їхнього звіту, чому ці сутички організовані людьми, які вони скликали, відбулися. Заявляю відповідально, порушники, а, особливо, організатори, які поставили свої підписи під відповідними заявками, отже організаторам злочинів, порушникам громадського порядку, це не минеться дарма. Стаття 293. «Групове порушення громадського порядку передбачає, від штрафу 850 гривень, до арешту на строк до 6 місяців». Тож хочу, також, звернутися до всіх політичних сил, з проханням, поводитися толерантно, при проведенні масовий акцій. Всі громадяни України, незалежно від політичних уподобань, мають право вільно пересуватися в будь-які точки України – це аксіома. Важливо не допустити посягань на життя і здоров’я громадян, при відстоюванні своїх переконань. Адже громадянин, найвища цінність держави і будь-які політичні цілі не можуть досягатися шляхом зазіхання на честь, гідність, здоров’я і життя особи. Дякую за увагу. Готовий відповісти на ваші запитання.
Дякую. Будь ласка, запишіться на запитання. Прошу, 10 хвилин. Оржаховський, фракція комуністів, за ним Бронніков.
Адаме Івановичу, прошу передати слово колезі Лещенку Володимиру Олексійовичу.
Будь ласка, мікрофон Володимира Лещенка.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Юрію Віталійовичу, я пам’ятаю, коли ви ще були в опозиції, з яким гнівом ви сприймали дії органів МВС України тобто захисників буржуазного режиму Кучми від народу. Зараз же ви робите те ж саме, що «кучмісти» робили з своїми працівниками внутрішніх справ. Чому ви змінили свою точку зору? І друге. Чому співробітники внутрішніх справ біля пам’ятника Леніну, чи Бессарабського ринку, зробили «коридор» для проходу бандерівців по Хрещатику? Дякую.
Дякую. Шановний депутате, дії працівників міліції в той момент, коли я очолював вуличні акції опозиції, були направлені на розгін демонстрантів, їх побиття аж до струсу мозку у народного депутата Семенюк, як ви пам’ятаєте, і заборону проведення будь-яких акцій, не дивлячись на конституційне право. Підкреслюю: до розгону і побиття. Працівники міліції на Хрещатику 15 жовтня включалися тільки тоді, коли протилежні політичні сили намагалися між собою битися. Працівники міліції не допускали порушень правопорядку, але забезпечували права будь якого громадянина мати реалізацію свого конституційного права на проведення демонстрацій. Нікого не розганяли, нікого не били, єдине, що забрали тих хуліганів, які на заклик, на жаль, організаторів вступали в сутичку зі своїми ідеологічними опонентами. Тоді міліція включалася, як ви бачите на відеозйомках. Це було надзвичайно ефективно. Інше, на счет коридору також, якщо ви уважно дивилися за цими зйомками, то представники ОУН. УНСО, перепрошую, прорвали ланцюжок міліції і вийшли на Хрещатик, але, дійсно, супроводжувалися працівниками міліції, аби не вони не напали на представників лівих сил або представники лівих сил не заважали будь-якому громадянину, навіть нелюбому по ідеологічним характеристикам, йти по центру української столиці. Мені дзвонив ваш лідер Петро Миколайович Симоненко і питав мою позицію стосовно того, що почало відбуватися на Хрещатику. Я також дізнався його точку зору. Я сказав, що не допущу будь-якого масового зіткнення між представниками правих і лівих сил і стану перешкодою на будь-якому їхньому фронтальному зіткненні. Але я також не можу допустити, коли один громадянин заважає іншому пересуватися в рідній країні. Тим не менше, у вас була своя позиція. Міліція, чітко дотримуючись закону, виконувала свою функцію.
Володимир Бронніков, будь ласка. За ним Райков.
Пан Луценко, вы когда-то сидели в зале и знаете, что здесь существует Регламент. Вы поставлены управлять милицией как политик. Вы знаете, что политики, они, в принципе, беспредельщики, им главное – себя показать. Вы возглавляли точно такие же акции в своей истории как политика, но в милиции должны быть профессионалы, которые должны уметь управлять толпой, политически настроенной толпой не допуская перешкод нормальным людям. Есть ли у вас такие профессионалы или нет, был ли у вас план действий на эту ситуацию или вы все импровизировали?
Уважаемый господин Бронников, я действительно, политик, но категорически не согласен с вашей оценкой того, что я возглавлял такие же акции. Не разу під час акцій „Україна без Кучми”, під час помаранчевої революції, жоден міліціонер між іншим не був присутнім на цих акціях. Але ми ніколи не вступали в бійку з протилежною стороною. Маю на увазі з людьми, які представляли, наприклад, інтереси пана Кучми. Навпаки, міліція нападала на демонстрантів і розганяла їх, що є антиконституційною дією. Наша міліція забезпечувала порядок і одночасно забезпечувала конституційне право на мітингування будь-якої політичної сили. У нас є професіонали, які не допустили жодних серйозних сутичок. Ви почули щойно. Що лише є дві легкі ссадини у постраждалих і тим не менше, я категорично відкидаю вашу тезу, проте що міліція має уміти „управлять толпой”. Управлять толпой мають ті політики, які їх вивели. Якщо не вміють, будуть відповідати по відповідній статті Кримінального кодексу, або штрафом. Або піврічним ув’язненням. Це моя глибоке переконання.
Борис Райков, за ним Пак Володимир.
Уважаемый Юрий Витальевич, я считаю, что то, что произошло в какой-то степени повлияло несовершенство нашего законодательства. Считаете ли Вы возможным внесение в закон о массовых мероприятиях дать право местным властям разрешать или не разрешать те или иные мероприятия, а в том числе, также, решать вопрос о компенсации затрат, которые несет государство при этих мероприятиях, в том числе и органы внутренних дел? Спасибо.
Дякую за запитання. Я думаю. Що ви, народні депутати маєте визначитися з проектом Закону відповідним, який розглядається комісією, шановного Удовенко. Він давно знаходиться у Верховній Раді, приймайте політичне рішення. Я виконую ті Закони, які є. На цей момент ні яких обмежень для проведення демонстрацій немає. Є лише повідомчий принцип, він був витриманий всіма десятками представників, які організували відповідні явища на Хрещатику, але при цьому вони взяли відповідальність за мирний характер, непровокативний характер своїх демонстрацій. Очевидно, вони свого слова не дотримали. Тому вони підпадають під ознаки діянь, які кваліфікуються, як організація масовий порушень громадського порядку. Відповідно міліція, а потім суд буде приймати рішення щодо притягнення їх до відповідальності. На цей момент законодавство, дійсно, недосконале, але за нього не варто ховатися тим, хто організовує все це, що відбулося на Хрещатику. Кожен з нас пам’ятає, як стояло півмільйона людей на Хрещатику без жодного міліціонера, і не було жодної зафіксованої бійки протягом 17 днів революції. Тому і тут треба було відстоювати свої ідеологічні переконання, але не заважати людям інших переконань висловлювати їх також мирним характером. На жаль, провокатори були і з того, і з того боку. Гарячі голови і з того, і з того боку вдалися до початку заворушень. Ми, міліція, ефективно це зупинили.
Володимир Пак.
Адаме Івановичу, прошу передати слово Григорович Лілії Степанівні.
Будь ласка, мікрофон Лілії Григорович.
Ліля Григорович, Народний союз «Наша Україна». Шановний пане міністре! Це дуже добре, що ми побачили відеоряд, бо, по суті, ми побачили спецпровокацію підготовлені спецструктурами, безумовно, не нашої країни, в якому брали участь два спецсуб’єкти: політичні маргинали : ПСПУ і УНА УНСО. Одні дали мадам Вітренко Україні, другі пана Корчинського. Я думаю, що ми не побачили тут воїнів УПА, які ходили і будуть ходити на Святу Покрову по своїй землі. І ця спецпровокація по суті не вдалася. Питання номер один. Чи ви оцінюєте це, як спецпровокацію проти України, проти її державності, проти української влади? І питання номер два. Чи суб’єкти цієї спецпровокації, спецпровокативні маргинали ПСПУ і УНА УНСО не повинні бути усунені від виборчого процесу, бо вони є порушники української Конституції?
Шановна Лідія Степанівна, після мене буде виступати керівник СБУ і, очевидно, на ваше запитання дасть відповідь він, адже оцінювати характер національної безпеки або плакати щодо держави може лише покликана Служба безпеки України. Я особисто вважаю, що всі керівники політичних сил і громадських організацій, які в той день вийшли на Хрещатик, продемонстрували політичне безкультур’я, це – моя особиста точка зору. Крім того, на жаль, мушу сказати і докір і в вашу сторону, бо керівництво Української народної партії, яке закликало до параду ветеранів УПА, я розумію, я маю на увазі цього правого боку, офіційно було заклик провести цей парад, на жаль. [[Шум у залі]] О’кей, тоді я не буду продовжувати. Тим не менше, вважаю, що на цей момент ветерани одні і інші використовувалися знаряддям агітації і пропаганди певних політичних сил. Я вважаю, що при цьому лідери більше дбали про своє реноме, ніж про реальний розвиток культури, демократії України. Але це моя особиста точка зору, яка не має відношення до юридичних оцінок, які будуть дані організаторам хуліганських дій на Хрещатику.
Андрій Шкіль, будь ласка.
Дякую, Адаме Івановичу. Пане Юрій, я хотів би уточнити дещо з вашого виступу, зокрема порушеної кримінальної статті: чи вона порушена за фактом чи проти осіб. Якщо за фактом, то чи будуть врешті-решт притягнуті особи, тому що я цілком згідний, що були дії окремих осіб, які хотіли на цій сутичці заробити собі партійний або який-небудь інший авторитет, використовуючи справді старших людей, ветеранів, які своє відвоювали, відбули і в даному випадку просо були жертвою. Чи будуть вони притягнуті до відповідальності? І наступне. На вашу точку зору, яке удосконалення законодавства необхідне для того. Щоб в подальшому акції відбувалися в той спосіб, який відбувається на Заході, тобто пріоритет має той, хто перший подав заявку, і він несе всю відповідальність за проведення акції? Дякую.
Дякую, Андрію. Найперше, я чую бурхливу реакцію народних депутатів. Очевидно. Я неточно висловився, не володів інформацією, я для прихильників УНП підкреслюю, що я недостовірно вивчив ситуацію. І вони не несуть відповідальність за події 15-го, хоча їхні прихильники були біля Поштамту. Але я приношу вибачення, я неточно володію інформацією. З іншого боку, пане Андрію, законодавство України достатнє для того, щоб відповідальні політики вели себе відповідально. Але очевидно не всі політики таким є, і тому я би вітав ініціативи парламенту, який би уточнив механізми дій міліції, або місцевих органів виконавчої влади в разі явно наперед явних конфліктних ситуацій. Наприклад, обмежити дату подачі заявки 10 днями до її проведення, аби міліція мала можливість підготуватися, як мінімум. Зберігаючи, наприклад, я так думаю, повідомчий характер, а не дозвольний, що було би антидемократично. Друге питання. Збільшити відповідальність організаторів. І в зв’язку з цим, скажу, що сьогоднішнє законодавство дозволяє нам притягувати їх до відповідальності. Справа порушена Київською міліцією по факту організації та хуліганських діянь, а, якщо ми виявимо цих організаторів, якщо доведемо їхню вину, то ми передамо в суд рішення, або оштрафувати їх на 850 гривень, або затримати на півроку. Тому зразу наперед відкидаю будь-які можливі наперед заяви про політичні репресії. Ми врешті-решт маємо знати, що демократія – це не тільки свобода, але і відповідальність.
Так, дякую, Юрій Віталійович. Сідайте, будь ласка. Голова Служби безпеки Дріжчаний Ігор Васильович. 5 і 7 хвилин.
Шановні народні депутати! Після доповіді міністра внутрішніх справ щодо фактичних обставин подій 15 жовтня. Я думаю, всім зрозуміло, що участь в акціях великої кількості людей з різними, інколи відверто протилежними політичними поглядами реально могла призвести до некерованих процесів і, як наслідок, до масових заворушень. Саме на уникнення такого розвитку подій були спрямовані зусилля Служби безпеки України, яка, починаючи з 5 жовтня, постійно інформувала про можливий негативний розвиток правоохоронні органи, державні установи, до компетенції яких відноситься питання забезпечення громадського порядку. Не даючи правової оцінки подіям, що відбулися, це, можливо, зробить заступник Генерального прокурора, можу сказати, що злочинів або правопорушень, реагування на які віднесено до компетенції Служби безпеки України в ці дні вчинено не було. Але, тим не менше, відповідні можливості передбачалися, і ми інформували про це. У відповідних інформуваннях прямо відзначалося, що. я цитую дослівно: «У ході акцій не виключаються фізичні конфлікти між учасниками заходів, які можуть призвести не лише до порушень громадського порядку, а й до дестабілізації суспільно-політичної ситуації напередодні початку виборчої кампанії до Верховної Ради України». Реагуючи на ці повідомлення, влада, в тому числі Київська міська державна адміністрація, зверталася до Шевченківського районного суду Києва з заявою щодо обмеження місця проведення акцій. Однак 14 жовтня суд не знайшов підстав для задоволення вимог адміністрації, що і дало змогу організаторам заходу проводити його на власний розсуд. Безпосередньо на місці події було організовано взаємодію між нашими працівниками з силами Міністерства внутрішніх справ з метою своєчасної мінімізації загроз, які виникали в ході акцій. Як ви бачили з відеоряду, у багатьох випадках це дозволило попередити масове фізичне протистояння між опонентами і локалізувати окремі сутички між ними. Як вбачається з інформації міністра, всім фактам протиправних дій дано правову оцінку, в тому числі і судом. Тобто в правовій площині інцидент начебто вичерпано. Але політичні емоції не вгамовані і досі, і далі підігріваються окремими політичними силами. Я нагадаю, що, на превеликий жаль, в акції брали участь окремі народні депутати, і не просто пасивно брали, а й керували діями людей. Тобто події, про які йдеться, вкотре яскраво виявляють рівень громадянської відповідальності лідерів політичних сил за те, що відбувається в державі. А тому, з огляду скоріше на необхідність викоренення причин, а не ліквідацію наслідків, можливо, було б вірним, щоб на цій трибуні сьогодні були не лише правоохоронці. Ні для кого, а, тим більше, для вас, шановні народні депутати, не секрет, що зараз, в період загострення політичних пристрастей використовуються, м’яко кажучи, «не самі стерильні інструменти», серед яких і такий принцип: чим гірше, тим краще. На жаль, краще лише окремим політикам, а гірше суспільству, людям, на чиїх емоціях і щирих почуттях так зухвало, іноді, спекулюють. Я думаю, що в цій ситуації потрібно більше прислуховуватися один до одного і намагатися зрозуміти іншу сторону. Шановні народні депутати, вже лунали запитання про, так би мовити, правовий інструментарій, який дозволяв би уникати цих ситуацій. Безумовно, повністю упередити розвиток подій, що мав місце 15 жовтня, правоохоронці не могли і не зможуть і далі. Хоча б тому, що права і обов’язки, і відповідальність організаторів таких масових зібрань, належним чином, не врегульовані, як і відповідні обов’язки владних і правоохоронних органів. На жаль, до цього часу, не прийнятий Закон про мирні збори громадян, проект якого декілька разів подавався до Верховної Ради, в тому числі, і відомий проект Геннадія Йосиповича Удовенка. Не прийнято Закон про боротьбу з екстремізмом, конче потрібний для того, щоб унеможливити подібні прояви. Шановні народні депутати, ми живемо в час, коли кожна подія може стати приводом для масової громадської акції, а вона, в свою чергу, до радикальних проявів. Я хочу нагадати, що після 14 жовтня буде 7 листопада, а згодом, 21 – річниця Майдану і знову будуть, безумовно, будуть спроби використати емоції одних людей проти інших. Але.
Дайте можливість завершити.
Це всі громадяни нашої держави, всі вони українці і якщо організатори акції дбатимуть, перш за все, про людей, а не про власні політичні інтереси, то все буде гаразд. Отож я, звертаючись до всіх, прошу неупереджено і зважено не посягаючи на право кожної політичної сили на поширення своїх ідей, все ж таки. Звернути увагу на необхідність збереження громадської безпеки і суспільного порозуміння. Дякую за увагу.
Дякую, Ігор Васильович. Записуйтесь на запитання. 7 хвилин. Будь ласка, на моніторі. Родіонов, фракція комуністів, за ним - Пеклушенко.
Родионов, фракция коммунистов. Уважаемый Председатель, к сожалению, не предыдущий докладчик, не вы, не сказали главное все-таки основу, что произошло. А произошло столкновение двух сил, которые на сегодняшний день есть в обществе. Коммунисты и те, кто их поддерживает, которые выступают против того, чтобы государство осуществляло политику признания, ну образно говоря нацизма. То есть те, которые люди воевали на стороне Немецкой Германии прировнять к участникам Великой Отечественной войны. Вот и все. Это получился идеологический конфликт и в этом вины не те, кто собрались даже, а те, кто это организовал. А организация произошла на уровне государственной власти, практически. Так же вот вы то, как говоря, давая оценку, сделали эти две силы, как будто, как говорят, бандиты там собрались.
Я абсолютно згодний з вами в тому, що має місце ідеологічний конфлікт Але я переконаний, що вулиці і площі – це не місце для вирішення ідеологічних конфліктів. Вирішуйте їх тут, можливо, на сторінках на шпальтах газет, на екранах телебачення. Що стосується дій Служби безпеки України і взагалі органів правопорядку, то вони були спрямовані, якраз на те, щоб уникнути радикальних проявів і екстримізму. Я думаю, що певною мірою, великою мірою це вдалося правоохоронцям.
Олександр Пеклушенко.
Фракция «Регионы Украины», Пеклушенко Запорожская область. Уважаемый Игорь Васильевич! Уважаемые коллеги! Я думаю, что нам нужно немножко сместить акценты. Мы говорим как бы больше о следствии, а не о причинах, а причина заключается в следующем, что у одного народна, у одной страны есть две правды. И к счастью или к сожалению эти две правды будут существовать всегда. И вопрос не во мне, не в вас, которые давно определились со своей правдой. Вопрос в молодежи. Поэтому необходимо широкая гласная дискуссия в обществе по этим двум правдам. Более того, может быть необходимо парламентские слушания в зале Верховного Совета с тем, чтобы молодежь, в первую очередь, определилась с этими правдами. Это первый и главный вопрос к причине. Теперь, я не согласен, Игорь Васильевич, что не хватило средств. Если и не хватит в будущем, если хватило сил приостановить мордобой , то, уверен, его должно хватить сил для того, чтобы не допустить. И вот об этом идет сегодня речь от вас, как сделать так.
Дякую. Мені здається, в першій частині вашого запитання, власне, міститься відповідь. Це дійсно питання ідеології, яке має вирішуватися і в парламентській залі, і іншими засобами ідеологічного характеру. Що стосується наших можливостей, ми використаємо все, що можемо. Йдеться не про те, що ми безсилі, йдеться про те, що парламент, держава мають можливості дати нам додаткові інструменти і зробити нашу діяльність більш цивілізованою і більш ефективною через це.
Будь ласка, Володимир Плютинський.
Дякую. Народна партія імені Литвина, Плютинський. Шановний Ігор Васильович, я хотів би задати таке питання як Службі безпеки. Все-таки Служба безпеки в моєму розумінні – це та служба, яка должна нормалізувати всі наші закони іменно в політичному також, значить, напрямку. І мені здається, що, мабуть, Служба безпеки повинна внести пропозицію як же дальше буть, як же дальше буть. Я хочу сказати, що один з іноземців, я не буду називати його прізвище, хотя знаю якої держави, він сказав: „Наскільки Київ став запаскудженим містом”. І дійсно, ви подивіться, навіть ззаду за нами цей парк. Там же, як кажуть, був красивійший парк, все знищено, все розтоптано. І я вважаю, що це зовсім не порядок. А тому я хотів би в порядку запитанням, що Служба безпеки повинна зайнятися цим питанням більш детально, як.
Я дякую за довіру, оскільки саме так розцінюю вашу пропозицію щодо участі Служби безпеки у законодавчому регулюванні або упорядкуванні процесів. На жаль, ми не суб’єкти законодавчої ініціативи, але беремо участь у цьому процесі. Я сьогодні назвав два закони, на прийнятті яких ми будемо наполягати. Що ж стосується участи Служби безпеки у вирішенні інших питань політичного характеру, наша компетенція визначена законом, і в рамках цього закону ми і будемо рухатися і будемо забезпечувати порядок у державі.
Будь ласка, Микола Жулинський.
Будь ласка, я прошу передати слово Ярославу Кендзьору.
Будь ласка, мікрофон Кендзьора.
Ярослав Кендзьор, фракція Народного Руху України. Ігорю Васильовичу, ви щойно сказали, що злочинів, які стосуються СБУ, у ці дні не було. Будьте ласкаві, скажіть, будь ласка, коли по Україні вільно розгулює оця „мутантка червона” пані Вітренко із гаслами за відновлення Радянського Союзу, коли тут, у суботу на цій акції так само гуляли гасла за Советсткий Союз, коли партія „Союз” розмістила бігборди по всій Україні „З нами Бог і Росія”, скажіть, будь ласка, заклики до відновлення Радянського Союзу – це знищення незалежної української держави – чия це компетенція втручатися у справі – СБУ? Чи чому ви так безкарно дивитеся, не реагуючи на ці події?
Відповідаючи на ваші запитання, я можу сказати, що правова оцінка всім діям, які відбувалися в цей час, вона давалася і Службою безпеки, і Міністерством внутрішніх справ, і Генеральною прокуратурою, один з керівників якої буде виступити після мене. Ми не знайшли складу злочину в діях тих осіб, які брали участь у подіях 15 жовтня. Якщо ви вважаєте, що ми помиляємося, є, існує встановлений Законом механізм оскарження дій, чи бездіяльності посадових осіб і ви можете цим скористуватися.
Дякую, Ігор Васильович. Сідайте, будь ласка. Я запрошую на трибуну заступника Генерального прокурора Василя Степановича Присяжнюка. Також 5 хвилин інформації, 7 хвилин відповіді на запитання.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. По подіям, які мали місце 15 жовтня органами міліції, дійсно, порушена кримінальна справа, за статтею 393 Кримінального Кодексу України. Ми перевірили доцільність і законність порушення кримінальної справи, вона порушена в рамках Закону. Ми вивчили розслідування, стан розслідування кримінальної справи вчора. Кримінальна справа розслідується ефективно, якісно, ми по цій кримінальній справі дали вказівки, створили слідчу оперативну групу, дали вказівку по проведення розслідування цієї кримінальної справи в слідчому відділі головного управління міста. І взяли справу на особливий контроль. Також по справі призначені експертизи і шукаються дока згідно чинного законодавства. Що стосується питання, які лунали в цьому залі по доцільності своєчасності і в повному об’ємі дій працівників міліції. То за даними заявами та фактами ми проводимо дослідчу перевірку. Дали доручення керівнику главку міської міліції про проведення службової перевірки: чи вчасно діяла міліція, чи в повному об’ємі вона охороняла громадський порядок і нами буде прийнято рішення в порядку статті 97-ої кримінально-процесуального кодексу України з даного питання. В нас є, шановні депутати до вас прохання, все ж таки, законодавча база не на. у нас ще не на належному рівні і для того, щоб працівники міліції діяли чітко і злагоджено, потрібно зміни до Закону «Про міліцію». А також у нашій державі і особливо у столиці високий рівень злочинності. А до сьогоднішнього дня у нас немає Закону по профілактиці злочинності. Є прохання, якщо можливо, щоб прискорити прийняття цих законів. Дякую.
Дякую за інформацію стислу. Будь ласка, записуємося на запитання. 7 хвилин. Володимир Лещенко, фракція комуністів. За ним Тарас Чорновіл.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Василю Степановичу! Мене дивує, що сьогодні керівники правоохоронних органів роблять спробу перевести це, як хуліганство. Ви що не розумієте, що відбувається в Україні? А справа ось в чому. Що вояки ОУН УПА воювали на боці гітлерівських фашистів, ви знаєте, що це засуджено світовою спільнотою. Зараз практично Міністерство внутрішніх справ 15 жовтня сприяло їм, щоб вони йшли по Хрещатику. Президент робить спробу разом з урядом реабілітувати цих вояк ОУН УПА. Як буде виглядіти Україна на фоні світової спільноти.? Ви розумієте про що йдеться чи ні? І жоден з вас не сказав про це. Дякую.
Я прекрасно розумію, про що йде мова. Але, шановні народні депутати, я є прокурор і керуюся тільки законом і буду ним керуватися, і чітко буду діяти по закону. Дякую.
Дай Бог, щоб у нас завжди так було. Тарас Чорновіл, будь ласка.
Скажіть, будь ласка, чи розслідується в ході вашої справи саме дії владних інституцій, зокрема, місцевої влади і можливі провокативні дії з боку вищих органів влади української держави для того, щоби звести дві протилежні структури у провокаційний спосіб на одній території фактично для провокації конфлікту. Чи відслідковується аналогії абсолютно аналогічними діями попередньої влади при Кучмі, коли так само у 2001 році аналогічно зводили дві протилежні сили при мінімальній кількості міліції. Чи розслідуєте ви тут можливість причетності до цієї провокації міністра внутрішніх справ? Решту часу прошу передати Ярославу Сухому.
Так, це є предметом нашого розгляду. Ваше питання є предметом нашого розгляду.
Дякую. Василь Степанович, ви заслужено і по праву користуєтесь авторитетом і повагою не тільки серед професіоналів, але й простих людей, які пам’ятають, як професійно і порядно ви захищали їхні інтереси на Волині, в Запорізькій області, в місті Києві. І конкретно, тому питання як до професіонала. Все-таки до яких законів було б доцільно внести зміни чи доповнення Верховною Радою України сьогодні?
Ну, я вам назвав закон про міліцію, щоб чітко розмежувати функції міліції, щоб міліція знала в подібних ситуаціях, як себе вести. Закону? Ну, вже звучав сьогодні, голова Служби безпеки просив закон про громадські дії та акції. Ну і нас дуже турбує закон, який от я вже називав, три рази він виносився в сесійний зал – це закон про профілактику злочинності. У нас надто високий рівень злочинності в Україні, дуже високий.
Петро Толочко.
Шановний Адаме Івановичу, прошу передати слово депутату Нечипоруку.
Володимир Нечипорук, будь ласка, мікрофон.
Дякую, Петро Петрович і вам, Адаме Івановичу, за слово. Шановний Василь Степанович, я до вас звертаюся, як і до заступника, і до прокурора міста Києва. Скажіть, будь ласка, який ваш контроль за керівниками органів місцевої влади, як прокурора міста Києва, які видають дозвіл на проведення демонстрацій? І чому вони видають дозвіл в часи рівні силам, які фактично є провокаційними силами в Україні? Тобто у мене виникло питання, як у юриста, таке, що це місцева влада створила це спеціально, це зіткнення для того, щоб назавжди похоронити оцей рух.який сьогодні є з одного і з другого, з правих і лівих сил в Україні?
Це ж питання вже звучало тільки що в залі, що це є предметом нашого розгляду при розслідуванні кримінальної справи. Дякую. І, крім цього, було рішення суду. Крім цього, вже міністром це озвучувалося.
Лілія Григорович, будь ласка.
прошу передати слово Рефату Чубарову.
Мікрофон Рефата Чубарова.
Дуже дякую. Шановний Василе Степановичу! Василь Степанович, я тут! Є певні алгоритми в поведінці політичних сил, які можуть викликати конфлікти, в тому числі і в формі фізичних зіткнень. Нагнітання нетерпимості, міжетнічні, міжрелігійні ворожнечі у суспільстві стало основою діяльності окремих політичних сил. Я не знаю, чи в прокуратурах Криму вам дає данні про те що діється сьогодні в Криму з боку окремих політиків, окремих політичних сил, газет таких як «Кримська правда». Кожний день українофобія, татарофобія! І все це веде до того, що в якийсь момент люди, в тому числі завдяки провокаторам як КПУ, так і інші, можуть зірватися. Скажіть мені, будь ласка, як ви виконуєте основне своє повноваження щодо попередження тих людей, які нагнітають ворожнечу в суспільстві. Дякую.
Я у вас хочу попросити вибачення, я просто не курирую Крим і не маю ніякого відношення до Криму. Я відповідаю за місто Київ.
Василь Степанович очолює, крім того, що зам Генерального, прокуратуру міста Києва, тому він сьогодні і інформує, бо це події були в Києві. Будь ласка, Андрій Шкіль.
Дякую, Адам Іванович. Я прошу передати слово Тягнибоку Олегу.
Олег Тягнибок мікрофон.
Олег Тягнибок, голова Всеукраїнського об’єднання «Свобода». Шановний Василю Степановичу! В подіях 15 жовтня на стороні комунобільшовиків брали участь московські емісари і лімонівці, і зюганівці. Фактично, громадяни іноземної держави, тобто Російської Федерації, під їхнім державним монархічним прапором Росії чинили перешкоди українцям вшановувати своїх героїв у цетрі столиці України. Скажіть, будь ласка, чому правоохоронні органи не затримали отих провокаторів, громадян іншої держави? Решту часу прошу передати Михайлові Ратушному.
Мікрофон Ратушного. Потім Василь Степанович відповісте.
Я дякую, звичайно. У питанні задано те, що я хотів спитати. Але я хотів би дати пояснення для радіослухачів, бо тут.
Будь ласка, відповідайте.
Затримано було по подіях, які мали місце, шість осіб. Всі вони громадяни міста Києва, які притягнуті до адмінвідповідальності. Вам вже це озвучувалося. Інших осіб поки що не затримано, але використовуються плівки, записи для встановлення об’єктивної картини, яка мала місце. В ході розслідування, я думаю, це буде встановлено і дана буде оцінка цим фактам.
Дякую, Василь Степанович. Сідайте, будь ласка. Ратушному одну хвилину для виправлення неточності в інформаціях. Мікрофон Ратушного, будь ласка.
Шановні колеги, найперше, в доповнення цього. Я не почув ні від кого з правоохоронців, хоча на відеоплівці це видно, що відбулася наруга над Державним прапором України, синьо-жовтим. Наскільки ми всі прекрасно знаємо, є відповідальна кримінальна стаття за це. І відбувалася ця наруга під червоними прапорами, під трикольором, під прапором російської білогвардійщини з цієї двоголовою.
Вимкніть мікрофон. Шановні колеги, ми домовлялися, що я надаю слово представнику Української народної партії, яка зробить уточнення, що міністр внутрішніх справ заявив про те, що на 25 число була заявка і Української народної партії. Ви хотіли внести уточнення, що такої заявки на 15-те не було. Так, обговорення питання завершено. Я думаю, що на ті запитання, які ставили колеги, абсолютно, так би мовити, відкрито, і толерантно, і стисло, в межах регламенту відповіли правоохоронці. Але я думаю, що ми всі солідарні із Олександром Пеклушенком, який сказав: „Якщо у міліції вистачило сил розняти бійку, то тим більше в них було можливостей її не допустити”. І давайте ми все-таки, тут не закон винен, законів у них більше ніж треба. Тут все-таки не встигли, мабуть, зорієнтуватися, коли вже почалась бійка, тоді вони її розтягнули, як кажуть. Так, переходимо до розгляду питань наступних порядку денного. Ми мали б зараз за скороченою процедурою розглянути проект постанови Верховної Ради „Про почесну грамоту та грамоту Верховної Ради”, але представники Комітету з питань регламенту просять розглянути дещо пізніше, на наступному тижні, оскільки треба деякі уточнення. Так, слухається проект Закону про внесення змін до деяких законів України з питань надання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, реєстраційні номери 6464, 6464-1, 6464-2. Перший законопроект доповідає автор ініціативи – Самойлик Катерина Семенівна, підготуватися Губському. Будь ласка.
Щиро дякую. Шановні колеги, даний законопроект розроблений за проханням багатодітних матерів при сприянні Державного інституту проблем сім’ї та молоді. Ми, політики, звикли говорити про молодь, дітей, як про наше майбутнє, але про щось таке недосяжне, про що сьогодні навіть не потрібно говорити. Але гострота, актуальність щоденне розуміння важливості опікування цим майбутнім стерлася на тлі оцих скороминучих важливих для суспільства проблем, але які щоденно вирішуються. Влада говорить про те, що не треба було виплачувати допомогу при народження дитини 8 тисяч з притаманним блюзнірством заявляючи про те, що таким чином збагачуються наркомани, бомжі тощо. За такою логікою дітей народжують в Україні лише покидьки суспільства. Чому ж тоді водночас піклуючись про бізнес, забувають про мільйони пересічних українців? Де обіцяні ефективні дії щодо нових робочих місць, пристойної заробітної платні та умов для життя людей? А повноцінного суспільства в цьому не буд5е ніколи, якщо ми не займемося цими питаннями. І тому, скільки б і які уроки християнської етики ми не намагалися впроваджувати у школах, вони не принесуть жодної користі, якщо у сім’ях школярів батьки, а це переважно молодь, не в змозі забезпечити умови догляду за дітьми. Я запропонувала законопроект, нормою якого передбачено продовжувати виплачувати допомогу за доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку особі, яка доглядає за цією дитиною, навіть у разі працевлаштування цієї особи. Ми живемо у реальному світі, реальних обставинах, і сьогодні навіть влаштувати в сільській місцевості до дошкільного закладу дитину, практично, немає можливості, бо вони всі зруйновані. І в окремих регіонах їх немає вже. І тому це, дійсно, допоможе жінці, а тим більше, ми знаємо, що три роки ніхто робоче місце за жінкою, молодою матір’ю, не буде тримати. Сьогоднішнє законодавство дозволяє її звільнити з роботи у той час, коли вона знаходиться у декретній відпустці. І тому ми вважаємо необхідним внести зміни до Закону України „Про державну допомогу сім’ям з дітьми” та „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування. Конкретні пропозиції внесені нами, комітет підтримав наш законопроект. Більш того, додаткових витрат не треба передбачати в державному бюджеті, тому що вони щорічно передбачаємо. Просто ми розширюємо можливість матері і молодій сім’ї утримувати своїх дітей народжених.
Дякую, Катерина Семенівна, сідайте, будь ласка. Так, наступний законопроект, хто з авторів готовий? Тут Гуров, Губський, Єдін. Це скорочена процедура. А те, що при скороченій процедурі запитань немає – ось що. Немає, я не бачу, так? Тоді, будь ласка, Микола Рудьковський, законопроект за номером 6464-2.
Шановний Головуючий, шановні народні депутати! Ініціювання Соціалістичною партією прийняття Закону про внесення змін до деяких законів України щодо державної допомоги по догляду а дитиною до трьох років обумовлено необхідністю усунення дискримінації і посилення соціального захисту сімей з дітьми. Закон України про державну допомогу сім’ям з дітьми встановлює, що особам, які не застраховані в системі обов’язкового державного соціального страхування, у разі народження, або усиновлення, чи встановлення опіки двох і більше дітей, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається на кожну дитину. У той же час, Закону України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами і так далі, для осіб, які застраховані в системі загальнообов’язкового державного соціального страхування, не передбачене збільшення допомоги пропорційно до кількості дітей, які потребують догляду до досягнення трьох років. Це є дискримінацією і порушенням статті 22-ої Конституції України, оскільки скасовують пільги, що були передбачені попередніми Законами. Так, фактично, при народженні дитини в сім’ї, особа, яка здійснює догляд за першою дитиною до 3-ех років повинна вийти з відпустки, щоб знову взяти відпустку по догляду за новонародженим. А перша дитина при цьому втрачає свою частку матеріального утримування. Тобто розмір нашого, і так мізерного, державного утримання не злежить від того, доглядає мати за однією, чи за двома, трьома дітьми. О цій ситуації мені здається, що Верховна Рада повинна усунути таку дискримінацію по відношенню до наших дітей, враховуючи взяту лінію на стимулювання народжуваності в Україні. Я вважаю, що ми повинні підтримати цей Закон, не розвішувати по Україні біг-борди, а забезпечити матеріально сім’ї і дітей, щоб сім’ї і матері продовжували народжувати. Вважаю, що лінія на підвищення добробуту громадян – це правильний шлях. Приклад заводу Ілліча, коли зростає заробітна плата в місті і підтримуються всі жителі регіону, то зростає і народжуваність в місті, і там вона позитивна. Я вважаю, такий приклад повинен прийматися по всій Україні. Дякую.
Від комітету Бондарчук Олександр Васильович, Комітет з питань соціальної політики та праці, будь ласка, 3 хвилини.
Бондарчук, фракция коммунистов. Уважаемый председатель, уважаемые народные депутаты! На заседании комитета по вопросам социальной политики и труда были рассмотрены три законопроекта поданные депутатами Самойлик, Губским, Гуровым, Единым. И третий законопроект Рудьковского с предложениями о внесении изменений в законопроекты, в законы, которые регулируют порядок оказания государственной помощи по уходу за ребенком до 3-летнего возраста. Суть предложения изложена инициаторами этих законопроектов. Я докладываю о позиции комитета, по законопроекту народного депутата Екатерины Самойлик, положительное решение предлагаем принять за основу. Действительно на сегодняшний день совершенно несправедливая норма действия. Если женщина, естественно ей не хватает 90 или 104 гривен это такая, уровень государственной помощи, чтобы народные депутаты, знали, естественно она вынуждена идти работать. На 104 гривны прокормить ребенка естественно нельзя. То есть – это помощь государственная. Это не означает, что человек, значит, пошел на работу и получает женщина там 350 гривен и в нее надо забрать эти 104 гривны. То есть комитет поддерживает и просит депутатов поддержать. По следующему законопроекту группа депутатов Губский, Гуров, Един, предлагается поднять эту помощь государственную до двойного размера прожиточного минимума. Товарищи это хорошое пожелание, но на сегодняшний день, мы не можем обеспечить размер этой помощи, как оговорено Законом, в размере минимального прожиточного минимума. Мы выплачиваем, в соответствии с такой нормой, ненормальной тоже, как «рівень забезпеченості мінімального прожиткового мінімуму» то есть, вот эти 104 гривны. А сейчас речь идет о том, чтобы поднять сразу до 700. Понятно, что, наверное, возможностей бюджетных для такого решения резкого нет. Давайте попытаемся, в начале, хотя бы выполнить ту норму закона, которая действует на сегодняшний день и выплачивать не 104 гривны, а выплачивать, скажем, 470. И третий законопроект Рудьковского. Комитет поддерживает, правильное совершенно предложение, уточнить редакцию нынешнего действующего Закона, в соответствии которой, службы, которые начисляют эту помощь, иногда говорят, что если родились двойняшки, то будут платить двойную помощь, а вот если один за одним рождаются дети, то не платят. Такие предложения комитета.
Дякую. Будь ласка, Пузаков, за ним Волинець.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Першочергову роль в розвитку і стабільності суспільства відіграє сім’я. Тому, забезпечення сприятливих умов для створення молодими людьми повноцінної сім’ї, найважливіше завдання сьогоднішнього дня. Але, як свідчить статистика, молоді сім’ї розпадаються. І коли молодій сім’ї, з боку держави, потрібна особлива допомога при вихованні та утриманні дітей в перші роки, то такої допомоги, на жаль, сім’я не отримує. Адже давайте зізнаємося, що молоді сім’ї не забезпечуються житлом, більшість їх, на сьогодні, безробітні і, на превеликий жаль, але це так, і ми цьому є свідками, того, що виховний потенціал сім’ї знижується через низький рівень добробуту переважної більшості сімей з дітьми. В умовах кризової демографічної ситуації, низького рівня народжуваності в країні, одним з компонентів сімейної політики має бути створення жінкам сприятливих умов для материнства і професійного росту. Про які умови материнства можна говорити, коли молода мати змушена залишати мале дитя і шукати собі роботу, щоб прожити з дитиною. Наприклад, у нас сьогодні 540тисяч молодих мам, які повинні бути у відпустці по догляду за своєю дитиною до трьох років, але з них тільки 100 тисяч мам повністю використовують свою відпустку, адже тих 90 гривень, що отримують молоді мами, як одноразову допомогу, на дітей до трьох років по сьогоднішнім цінам не вистачить навіть на молоко. Допомога в 90 гривень – це просто глузд над молодою матір’ю. А ще більший глум, коли у матері відбирають ці 90 гривень, бо вона вийшла на роботу. Тому фракція комуністів неодноразово і сьогодні зазначає, що важливим важелем у сфері соціального захисту сімей мам стати надання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у справах трудової зайнятості для часткової компенсації витрат на оплату послуг по догляду за малолітньою дитиною. Законопроект народного депутата України Самойлик я підтримую, адже він має на меті створити умови жінкам для поєднання материнства з професійною діяльністю та посилить соціальний захист сімей з дітьми. А інші законопроекти треба відправити на доопрацювання. Дякую.
Михайло Волинець. Підготуватися Рішняку.
Михайло Волицець, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Шановний Адаме Івановичу, колеги, радіослухачі! Сьогодні, як ніколи, у суспільстві усвідомлюється соціальна цінність сім’ї, її визначальна роль у вихованні, формуванні та розвитку особистості дитини. В умовах кризової демографічної ситуації і низького рівня народжуваності в країні одним із компонентів сімейної політики має стати створення жінкам сприятливих умов для материнства і професійного росту. Реалізація запропонованого проекту номер 6464 дасть можливість створити умови матерям для поєднання професійної діяльності та материнства, поліпшити становище сімей з дітьми, розширити їх можливості для виховання та утримання дітей у перші роки життя. Однак, варто висловити кілька слушних зауважень. Законопроектом пропонується продовжувати надавати допомогу лише матері дитини у той час, як Законом України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування» у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням передбачено, що право на цю допомогу мають також інші застраховані особи: один з батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун. Як фактично здійснюється догляд за дитиною [[частина перша статті 42]]? Ця обставина має бути обов’язково врахована при подальшому опрацюванні проекту. Крім того, частиною другою статті 42 Закону «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування» у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, визначено: зазначена допомога надається застрахованим особам у формі матеріального забезпечення, яке частково компенсує втрату заробітної плати доходу у період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому необхідно внести відповідні зміни і до цієї норми вказаного закону. Пропоную підтримати за основу з подальшим доопрацюванням цього законопроекту. Дякую.
Будь ласка, Іван Рішняк, за ним Катушева.
Іван Рішняк, виборчий округ 162, Сумська область, фракція Народної партії Литвина. Шановні громадяни України, шановні колеги, Головуючий, шановні гості! Фракція Народної партії схвалює концепцію законопроекту 6464 та двох інших законопроектів під такими же номерами, які цілком можуть доповнити проект закону народного депутата Самойлик. Гуманістична спрямованість саме цієї законодавчої ініціативи полягає в намірах її автора законодавчо закріпити європейську норму щодо створення сприятливих умов для жінки стосовно реалізації нею права вибору, адже до сьогодні мало хто запитував українську жінку, хоче вона реалізовувати своє материнське начало у контексті первородного, як кажуть, Богом даного права, чи вона прагне присвятити себе кар’єрному росту або у інший спосіб втілювати в життя свій інтелектуальний потенціал, суміщаючи речі з материнством. На жаль, українська жінка з діда-прадіда самодостатня та високоморальна, 70 років поспіль, якщо не більше, мала єдине право, окрім обов’язку народжувати дітей, лише тяжко працювати. Не будемо згадувати і ферми, і домашні господарства, і кермо трактора, і так дальше, і так дальше, і коноплі мочили по шию в воді, і можна багато називати і інших прикладів. Сама постановка цього питання вже є доброю ознакою, яка засвідчує про просування України до цивілізованого ставлення суспільства до потреб жінки, дитини і взагалі держави в цілому. Однак, невивченість питання щодо готовності суспільства до таких прогресивних змін викликає і певні запитання. Приміром, у разі прийняття цього законопроекту чи не стане він отим славозвісним кроком назад після низки тяжких кроків вперед, зроблених державою назустріч матерям, про що могли лише мріяти жінки упродовж десятків та, власне, і сотень попередніх років? І чи не втратить, на нашу думку, наше суспільство від таких новацій? Адже, навіть найвищого професійного рівня няня не замінить малюку контакту з матір’ю у той найніжніший період його життя. В цілому ж фракція Народної партії з оптимізмом дивиться на долю законопроекту, заохочуючи колег підтримати його, об’єднавши всі три законопроекти, які внесли народні депутати. Там, правда, є нюанси з термінами введення, тобто у разі об’єднання цих проектів, треба узгодити ці питання на відповідні в встановленому порядку і рухатися далі. Дякую.
Дякую. Зарема Катушева, фракція комуністів.
Фракция коммунистов, Катушева, Крым. В условиях той кризисной демографической ситуации, в которой находится Украина, мы должны все-таки четко осознавать, что приоритетом семейной политики должно быть создание таких условий, при которых женщина сможет совмещать материнство и свою профессиональную деятельность. Принятие законопроекта 6466 позволит женщине, которая выходит на работу до достижения детям 3 лет, продолжать получать государственную помощь, которая будет направлена на оплату услуг того, кто будет досматривать ребенка, пока мама на работе. Лишать маму того мизера, которое государство выплачивает до достижения дитем трех лет, только за то, что она вышла работу, нецелесообразно. Этот тот мизер, который никак не покрывает затраты на воспитание ребенка, а лишь частично их компенсирует. Хочу обратить внимание народных депутатов, что принятие этого законопроекта, 6464, не требует дополнительных затрат с Госбюджета в связи с тем, что деньги на выплату этой помощи предусматриваются в Государственном бюджете. А реализация же этого законопроекта позволит маме соединять профессиональную ее деятельность и материнство, социально защитить семью с детьми, расширить ее возможность для воспитания и досмотра за детьми. Я предлагаю взять законопроект Самойлик за основу, принять его в первом чтении, а вот остальные законопроекты учесть при доработке проекта Самойлик ко второму чтению.
З мотивів Нощенко, одна хвилина. Будь ласка, мікрофон.
Нощенко Микола, 160 виборчий округ, Народний блок Володимира Литвина. Прикро, але факт: ні доповідач, ні інші виступаючі, і від комітету не повідомили суспільство про те, що все, що ми говоримо, на сьогодні практично в нашому суспільстві не діє. Уряд Юлії Володимирівни Тимошенко вперше, однією рукою підтримавши одноразову, збільшення одноразової допомоги, другою рукою зазіхнув на цю системну постійну допомогу, яка надавалася без врахування сукупного доходу, без збору численних довідок, без довідки про зайнятість другої половини, чоловіка. До речі, ця ж вимога, щодо скасування допомоги без врахування сукупного доходу прозвучала і в проекті бюджету на 2006 рік. Тому я закликаю підтримати законопроект Самойлик в першому читанні, але при доопрацюванні врахувати те, щоб допомога надавалася по факту народження, виховання дитини. Дякую.
Лілія Григорович, будь ласка.
Лілія Григорович, фракція Віктора Ющенка „Наша Україна”. Шановні народні депутати, поза всяким сумнівом при нинішніх демографічних прогнозах ми будемо підтримувати кожен законодавчий крок, який йде назустріч урегулюванню ситуації. З рештою почин цій країні нарешті зробив президент, надавши вперше за 14 років таку допомогу, але, говорячи про ці всі кроки я хочу згадати слово, яке ми сьогодні всі разом почули з трибуни „покидьки”. Сьогодні український народ, для якого буцімто, для дітей якого ми пишемо ці закони, було названо покидьками. Я впевнена, що люди, котрі не вивчали етики віри, звичайно, будуть називати свій народ покидьками, а я знаю, що українська жінка, українська матір обов’язково переможе. Бо в повоєнній Франції генерал де Голль також дав великі кошти при народження дитини і французькі певні політики-опозиціонери кричали: „Ви фінансуєте французьку повію”. Генерал де Голль сказав: „Переможе матір”. І в Україні переможе матір і жінка, а за „покидьки” прошу вибачитись.
Будь ласка, Василь Надрага.
Василий Надрага, фракция Народной партии Литвина. Уважаемые коллеги, я бы хотел, чтоб мы немного спокойней отнеслись к теме, потому что если мы сейчас опять затеем политическую дискуссию, толку не будет. Потому что хвалить бывших, нынешних и будущих власть придержащих, наверно в этом зале, ну, все-таки надо немножко посдержаннее хотя бы из тех соображений. Коллеги, давайте мы посмотрим на то, что 80 % населения в этой стране, если не 90 – бедные. Большая часть из них – нищие. Так давайте в этой логике отнесемся к законопроектам. И то, что мы имеем сегодня – вполне нормальный законопроект под номером 6464, это есть тема, вокруг которой надо обсуждать. И не поддаваясь эмоциям, четко ответить себе – можем или обязаны мы дать матери достойные условия хотя бы в чем-то, хоты бы в том, чтобы она могла решить хотя бы часть проблем по содержанию ребенка или самой пойти работать, заработать лишнюю копейку, чтоб вложить это опять же в своего ребенка. Поэтому я думаю, что 6464 мы поддержать просто обязаны. Спасибо.
Черняк. Черняк, Черняк мікрофон. Я сказав.
Шановні народні депутати, я думаю, що у нас є підстави підтримати законопроект, який передбачає, що при виході на роботу матері, вона зможе отримувати державну допомогу для часткової компенсації витрат на оплату послуг підготовленого фахівця. Я думаю, що в процесі підготовки до другого читання треба все-таки це слово підготовленого фахівця, мабуть, вилучити. Тому, що не кожна мати, зокрема, в селі зможе знайти такого фахівця і для чого тоді вимагати такого фахівця і писати це в законі. Це по-перше. І, по-друге. Проектом передбачається, що працевлаштовуються до досягнення дитиною трирічного віку, і така мати має на отримання державної допомоги. Тобто, якщо мати працевлаштовується і не користується послугами такого фахівця, то вона не отримує державну допомогу. Я думаю, що це також неправильно. І в процесі.
Так, Матвійчук в особі Міністерства фінансів хоче підтримати цей закон, будь ласка.
Шановний народний депутате! Я хотів би, щоб перед голосуванням ви звернули увагу на такі речі. Всі три законопроекти розглядаються без складання розрахунків додаткових витрат, без визначення джерел фінансування цих додаткових витрат. За всіма оцими проектами законів є додаткові витрати, по закону 6464 – 80 мільйонів розрахунку на рік 6464-1 понад 9 мільярдів гривень, понад 9 мільярдів гривень у рік. За законом 6464-2 понад 160 мільйонів гривень. Я хотів би, щоб ми поки що визначилися, чи відповідає це Регламенту Верховної Ради згідно з Бюджетним кодексом закони, які приймаються після 15 серпня не можуть фінансуватися в наступному календарному році не дивлячись на це у всіх цих законах, введення цих законів передбачено або з часу опублікування або з 1 січня 2006 року. Наступне. Я прошу також звернути увагу на те, що по закону 6464 3,7 мільярди гривень має бути профінансовано з фонду від тимчасової непрацездатності за застрахованих осіб. Справа в тому, що фонд на сьогодні уже є дефіцитним, його дефіцит покриває Державний бюджет. Я прошу на це звернути увагу. І останнє: я прошу звернути увагу на те, що виплата різних допомог без врахування доходів в умовах розшарування доходів у суспільстві, думаю, що є неправильною. Ми би повинні ще раз подивитися на цю проблему. Що стосується допомоги по догляду за дітьми до трьох років – це є компенсація втрат доходів матері. Коли ми запроваджуємо в період виходу матері на роботу якийсь вид допомоги, то ми повинні визначитися, що це є за допомога. Раніше це було втрати доходів, а після того, як вийшла на роботу, що це є за вид допомоги? За урахуванням зазначеного я прошу все-таки не приймати сьогодні рішення по цих трьох законах, створити робочу групи при комітеті з питань соціальної політики за участю комітету з питань бюджету та представників уряду для того, щоб остаточно визначитися з цього питання. Дякую.
Так, дякую, Володимир Макарович. Дякую, що ви нам нагадали Бюджетний кодекс. Я прошу, щоб Міністерство фінансів чітко його дотримувалося, і Державному бюджеті на наступний рік не було жодних змін до законів про податки і про відміну законів, бо ви вже не встигли до того терміну, який ви нам нагадали. Але те, коли вони вводяться в дію, це слушне зауваження Міністерства фінансів і поза всяким сумнівом ми будемо це враховувати. Так, я ставлю на голосування про прийняття за основу в першому читанні Закону про внесення змін до деяких законів України з питань надання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Реєстраційний № 6464. Прошу голосувати. Колектив у нас чоловічий, тому за жінок проголосуємо. [[12:53:59]] За-279 Прийнято. І тому, давайте, так як було під час обговорення, щоб ми два інших законопроекти, те, що можна буде взяти, в другому читанні врахувати, бо вони. Але ви чули. Давайте врахуємо в другому читанні. Шановні колеги, Самойлик, будь ласка.
Дякую. Адаме Івановичу, у Рудьковського, дійсно, дещо інший закон і його можна проголосувати. А попередній ми врахуємо. Я хочу сказати, що до репліки народного депутата, яка не дочула, про що я говорила. На протязі трьох днів, в засобах масової інформації, йде мова про те, що природнім шляхом наркомани та бомжі хочуть збагатитися за рахунок цих 8000 і я сказала. Але, складається враження, що у нас демографічною ситуацією і народженням дітей, займаються тільки покидьки суспільства тобто треба все-таки, правильно розставляти акценти, не треба спекулювати, бо, все-таки, ми жінки, ми політики, ми депутати, а не штунди.
Голова Комітету нас поінформувала, дійсно, це закони не виключають. Я ставлю тоді на голосування законопроект № 6464-2 Рудьковського. Прошу визначатися. [[12:55:55]] За-182 Давайте так, як домовилися, нехай комітет при доопрацюванні до другого читання подивиться, що там можна. Шановні колеги, якби була ваша воля, ми б швиденько прийняли ще Закон про дитяче харчування, а потім перейшли б до «Різного». Так, та вистигнемо. Будь ласка, є заперечення щодо цього закону, можемо в першому читанні його прийняти? Голосуємо про прийняття за основу Закону про дитяче харчування. Реєстраційний номер 1260. Прошу підтримати. [[12:56:42]] За-272 Дякую, прийнято. Ну, решта законів в нас проблемні, тому вже не будемо. Так, запишіться, будь ласка, будемо переходити до „Різного”. Підготуйтеся до запису, щоб потім не казали, що система не слухає вас. Готові? Так, здійснюється запис на питання: „Різне”. Прошу записуватись. Так, будь ласка, одна година. Висвітить нам на моніторах. Лукашук Олег. Катушева – наступна. Так, несподівано для. Олег Григорович Лукашук, будь ласка. Кому передаєте слово? Зубов, будь ласка, Валентин. За ним Катушева Зарема.
Валентин Зубов, фракция Блока Юлии Тимошенко, Всеукраинское объединение «Батьківщина». Уважаемый Адам Иванович, уважаемые коллеги. Мы здесь, в ходе политических дебатов, на мой взгляд, несколько недооценили той опасности, которая надвигается на Украину и перед которой, мы все с вами, и народ Украины, фактически, не готовы. Я имею в виду, эпидемию птичьего гриппа, которая поразила сегодня уже ряд районов России и Центральной, Восточной Европы. Фактически, птичий грипп уже сегодня у наших границ. И, откровенно говоря, то, как мы эту проблему обсуждаем, наводит меня на размышление, что фактически через, буквально, несколько педель мы можем оказаться в центре самой страшной эпидемии, а по прогнозам специалистов Организации Объединенных Наций, если мировое сообщество не предпримет реальных решительных действий, население Украины может сократиться более, чем на 150 миллионов человек. И то равнодушие, которое мы проявляем сегодня к этой проблеме, не может не вызывать удивление. Более того, министр сельского хозяйства, которого рекомендовала Социалистическая партия в правительство, пан Баранивский накануне этой смертельной угрозы увольняет главного человека, который занимается ветеринарной медициной. Я думаю, что сегодня действие министра Баранивского представляет реальную угрозу национальной безопасности страны. И с этого момента я хочу сказать, что Социалистическая партия Украины и лично Александр Александрович Мороз, которые рекомендовали этого человека на должность министра сельского хозяйства, который последовательно проводит политику, которая приводит к краху агропромышленного комплекса, а сегодня создает реальные условия, еще раз подчеркиваю, не просто жизни и здоровью наших граждан, но и национальной безопасности страны. Снимает господина Вербицкого, директора Департамента ветеринарной медицины, который успешно работает последние шесть лет в составе Министерства сельского хозяйства , аграрной политики и накануне смертельной угрозы принимает такое совершенно необоснованное решение. Поэтому, Адам Иванович, я хочу, чтобы сегодняшнее мое выступление воспринималось, как депутатский запрос народного депутата к Премьер-министру по формам и деятельности министра сельского хозяйства господина Баранивского. В противном случае проблемы могут быть перед страной очень и очень серьезные. Благодарю за внимание.
Будь ласка, Зарема Катушева. Підготуватися Беспалий передає Жижку.
Фракция коммунистов, Катушева, Крым. Уважаемый Адам Иванович, радиослушатели, народные депутаты, я бы хотела от имени моих избирателей поблагодарить всех тех, кто вышел 15-го на Майдан Незалежности защищать то, за что сражались наши отцы и деды, не дали в грязь втаптывать их честное имя. Хочу также напомнить вам выступление моей коллеги Гинзбург. Ну, правые силы, не знаете действительно, что делать с этой властью, отдайте ее коммунистам! Коммунисты знают, что делать. Они действительно также, как наши отцы и деды вот ту поруганную державу, которую фашисты растоптали за короткое время, превратили в прекрасно цветущий край, мы то, что вы вот уже 15 лет топчете, мы возродим. Дайте покой нашим отцам и дедам. Они в гробу бы перевернулись, если б видели, что вы устроили на Майдане, когда хотели реабилитировать вояков ОУН-УПА. Я прошу, Адам Иванович, оставшееся время передать моему коллеге Алексееву Игорю.
Будь ласка, Алексєєв.
Уважаемые радиослушатели, уважаемые коллеги! На этой неделе продолжается в общем-то в Украину массированный десант натовской делегации. Результатом вступления Украины в НАТО будет потеря политического и экономического суверенитета, вернее того, что от него осталось. И присоединение к НАТО окончательно добьет отечественный научно-промышленный и военный комплекс Украины, приведет к обострению отношений с исторически культурно и духовно близкими народами Росси и Белоруссии, к расколу восточно-славянского мира. Усилятся гонения на каноническое православие и насаждение в Украине сектантства. Лживо и безответственно звучат заверения Президента Ющенко и его чиновников о том, что НАТО сможет гарантировать якобы Украине международную безопасность и обеспечить защиту прав и свобод каждого человека. Более того, Президент заявил о том, что по его мнению стратегический курс евроатлантической интеграции Украины сможет сблизить все политические силы. Так вот, пусть Президент не надеется: наша позиция останется четкой о том, что, мы считаем , это будет крахом для Украины. Все, что может гарантировать НАТО сегодня, - это война и терроризм, так, как это было, например, в Югославии, Афганистане, как это происходит сегодня в Ираке с участием, в том числе, к сожалению, и невыведенного пока, как было обещано Президентом, украинского контингента, где десятки тысяч мирных жителей уже погибли в Ираке в результате точечных ракетных ударов, по жилым кварталам в том числе. Абсолютно очевидно, что сегодня НАТО переживаем глубочайший системный кризис, грозящий.
І буде їм крах. Замість Беспалого, слово він передав Жижку, будь ласка. Ратушняк передає слово, Гурову підготуватися.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Сергій Жижко, «Наша Україна». Останнім часом політичні сили, які програли виборчу кампанію, і засоби масової інформації, підконтрольні відомим олігархам, з агресивною наступальністю ширять в суспільстві недовіру до влади і готуються до реваншу. Але згадаймо: коли кучмісти понад десятиліття грабували державу і, здавалося, злидням народу не буде кінця, народ, як на останній шанс, сподівався на президентські вибори, які давали надію вийти з політичного тупика. Коли явний кримінал проривався до влади, готовий перетворити Україну на свій паханат, люд вийшов на майдани, щоб захистити свою гідність, політичну і економічну свободу. Вийшов, щоб залишити позаду ненависний кучмізм і порятувати державу від влади бандитів у майбутньому. Проте народом рухав не тільки інстинкт самозбереження, а свідоме бажання бути нацією, самим вирішувати свою долю, жити у вільній, заможній державі, рухала надія і сподівання на швидкі переміни. Так народ виграв президентські вибори. На відміну від революції початку 90-х років, для якої характерною була боротьба проти імперії, СРСР і тоталітарної КПРС, перемога Віктора Ющенка стала за багато століть першою державницькою перемогою українців. І цього не можна не усвідомлювати, цього не можна не цінити сьогодні. Нова Україна, наша Україна тільки розпочинає свою дорогу в майбутнє. І я переконаний, що обраний народом історичний напрямок обрана влада приречені бути успішними. Не поспішайте закопувати перемогу Майдану і викреслювати обраного Президента Віктора Ющенка. Українці, за 14 років всупереч всім порокам, які породила радянська система і демократизована посткомуністична номенклатура, стали на тверду дорогу. І опір саботажників та реваншистів, корумповано мафійних кланів і їхнії зовнішньо-політичних покровителів, які програли президентські вибори, буде подоланим. Дякую за увагу.
Гуров. Підготуватися Рудьковському.
Вадим Гуров, фракция «Народная партия», Кривбасс. Уважаемые радиослушатели! 2 недели парламент рассматривал один животрепещущий вопрос что делать с «Криворожсталью»: приватизировать, не приватизировать, государственный, не государственный. А главное – старались все засветиться перед экранами, показать как мы любим колектив «Криворожстали», как они жалеют и добра всем-всем. Особенно неистово конечно показывали любов социалисты Мороза. А как же! Это же, посмотрите, весь парламент в лозунгах «Не дадаим приватизацию «Криворожстали»!». А что происходит на самом деле? Комбинат уже давно, государственный комбинат приватизирован социалистами! Это надо четко понимать, дорогие радиослушатели. Только посмотрите и проследите за моими доводами. Председатель наблюдательного совета Петров социалист – первый заместитель Валентины Семенюк. Председатель координационного совета специально координации Парфенов – заместитель Семенюк. Дальше, хто договор заключал с директором контракт? Фонд майна. Так что еще нада для того, что очень грамотно руководить потоками «Криворожстали»? больше ничего не надо. Вы это все понимаете. А кто пострадал по данному вопросу по принципу «лес рубят – щепки летят»? Так вот, «лес рубит» Фонд майна, а отвечает замминистра Грищенко, который по докладной Семенюк, снят с работы. Воистинну без вины человек не виноват. То что 24 числа торги состоятся, не вызывают сомнения, сколько бы мы здесь не делали нормальных доводов. Поезд ушел, мы проспали, и коллектив в том числе 60-тысячный пальцем не пошевелил для того, чтобы придти к такому знаменателю, который положено быть. И если Президент сказал: крапку поставили, то на этот раз повидимому крапка будет жирной. Что же нас ожидает в дальнейшем? Об этом надо было говорить. Три претендента, если придет „Миттел стил”, а я вам хочу сказать, это фирма, которая имеет 45 миллионов – это раз. Во-вторых, работают по сортаменту, сортамент Криворжстали – это самое страшное. Он рвется этот межнародный, так сказать, сталеплавильщик Кривбасс и не нужен им Криворожсталь, как таковая, им нужна рудная база, нужно сырье, только одну ногу поставив, значит и потом будет и вторая нога. И об этом должен знать и коллектив, и те, которые ратуют за то, чтобы он был приватизирован, другого пути у нас просто нет. И здесь парламент, то же должен поставить точку в этом вопросе. Потому, что 24 числа может, случится необратимое, необходим как минимум наш товаропроизводитель.
Микола Рудьковський, підготуватися Садовому.
Рудьковський, фракція соціалістів. Шановні народні депутати! Шановні громадяни України! Я розумію, чому частина народних депутатів, особливо Народна партія сьогодні рве на собі сорочку пробує облити Соціалістів грязюкою, в тому числі і мене, я розумію, що не хочеться, щоб ваш керівник Голова Верховної Ради поставив перед судом і відповідав за скоєний злочин, бо немає в України європейського майбутнього, якщо справа Гонгадзе не буде розслідувана, і, якщо ті люди, які все це замовили не будуть відповідати. Я відчуваю на собі тиск з усіх боків, слухають телефони, їздять за мною машина невідомо з якими номерами, я бачу, як організовується голосування в сесійні залі запитів, перевіряйте що хочте. Найдіть хоть щось, що відноситься до Рудьковського. Не найдете, тому що я не займаюся тими речами, в яких ви мене звинувачуєте. Я розумію, я розумію, чому народний депутат Гуров перевішує винуватість на соціалістів, бо двічі, коли ставилось питання на голосування по Криворіжсталі, навіть його закон, він його знімав, щоб ще до приватизації його, не можна було заборонити приватизацію. А ви критикуєте соціалістів, бо не взяли вас до списку соціалістів, як ви це просилися, тому що ви не користуєтеся підтримкою в Кривому Розі, тому що ви зраджуєте людей і не відстоюєте інтереси трудового колективу Криворіжсталі. Ви не відстоюєте інтереси регіону, бо якщо завод продадуть, у нас не розвинений ринок цінних паперів. Якщо не розвинений ринок цінних паперів, будуть викачувати одне – прибутки. Місто ніколи не отримає таких доріг як в Маріуполі, що зробив завод Ілліча, місто не отримає ніколи таких заробітних плат, ніколи не отримає безкоштовних квартир для робітників, ніколи не отримає безкоштовних відпусток оплачених для робітників, безкоштовної медицини. Будуть диким полем що ми добиваємося? Президент обленерго продаємо американцям, нафтопереробні заводи продав росіянам, давайте французам продамо металургію, землю ізраїльтянам і українці, 48 мільйонів, будуть батраками? Працювати на іноземців? Ви цього добиваєтесь? Робіть це, підтримуйте цю приватизацію і побачимо, що ви будете своїм дітям казати, внукам. До чого ви державу доводите? Ганьба.
Так, Миколи Садового я не бачу. Будь ласка, Грязєв передає слово Бокому. Підготуватись Кульчинському.
Іван Бокий, фракція соціалістів. Тут сьогодні у залі особливо емоційна напруга і особливо багато нападок на соціалістів. Все це дуже можна зрозуміти, чому, звідки це все йде, чому, скажімо, чоловіки забувають, що вони чоловіки, і особливо нападають на жінку, я маю на увазі на Валентину Петрівку Семенюк? Чому заварилася вся ця каша - все це дуже добре зрозуміло. Попередній мій колега із фракції соціалістів Микола Рудьковський дещо про це уже казав, я трохи доповню. Вчорашні нападки депутата-народника, я прізвища не називаю його, бо його нема в залі, на Валентину Петрівну, як ви розумієте, саме життя вже розв’язало. Заступник міністра промислової політики звільнений, той, кого цитував цей депутат тут, особливо аргументуючи якісь вигадки начебто проти Валентини Петрівни. Це не чоловіча поведінка, але яка може бути чоловіча поведінка у людей, які трусяться за те, щоб не дай Бог їхня політична сила не випала з виборчого перегону. Але це, вибачайте, не соціалісти будуть вирішувати, вам іти на вибори чи не. Ви зіткнетесь ще найближчим часом із такими речами, що вам доведеться розбирати всякі трикутники, не трикутники і так далі. Розбирайте їх самі, розбирайте їх із свою головою, партією і так далі. Ми не збираємося нікого губити, і вашу політичну силу теж у тому числі. Саме життя вас просто викине на маргінес, і тут нічого не зробите, бо те, що є, те воно є. Ну, і хотілось би мені тут відповісти, тут немає, але я змушений відповідати, пану Зубову. Те, що він сьогодні говорив про голову, я маю на увазі керівника Мінагрополітики Олександра Баранівського, ну, все це, знаєте, ну, продовження тих інтриг, які Юлія Тимошенко в уряді організовувала проти Баранівського за його непоступливу позицію в цукровому питанні, м’ясному питанні і так далі. Все це абсолютно зрозуміло. Тут питання тільки в одному: чи має пан Зубов моральне право це говорити? Хто такий Зубов? Це та людина, яка покинула фракцію соціалістів у найтяжчий для неї час, коли Кучма організовував буквально терор проти Соціалістичної партії. І коли всі сьогодні там люди з артистичними такими, знаєте, навиками, ну мало не з піаніно виїжджають на трибуну сесії Верховної Ради і починають все це говорити. Ми ж то розуміємо, що все це і чим це викликано. І що це брехня, що це наклепи і, при чому, такі непорядні речі. Я хотів би закликати, все-таки, щоб ми в цій залі не організовували побоїща один з одним, розуміючи, що це, скажімо, нам це завгорить, а це завгорить, перш за все, авторитету вашому. Авторитет Соціалістичної партії ви не похитнете.
Микола Кульчинський. Ступак передає. Ратушному підготуватись.
Микола Кульчинський, Блок Віктора Ющенка Наша Україна. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Я знову хочу акцентувати на тій проблемі, яку з цієї трибуни вже озвучив сьогодні Борис Ілліч Олійник. На тому, чи не єдиному, випадку по всій Україні, коли була підпалена дитяча бібліотека імені Панаса Мирного, яка є в центрі міста і цей вчинок викликав загальне обурення громадян, тому що в цій бібліотеці пройшло декілька поколінь дітей наших, і мої діти, і діти багатьох полтавчан, і це не просто бібліотека, а це значний культурний центр, просвітницький центр, який нараховує 140 тисяч книг. Існує ця бібліотека вже понад 30 років. Тільки 10000 відвідувачів, читачів дітей і це не може не хвилювати Полтаву, і не тільки Полтаву. Справа в тому, що ця бібліотека була продана нібито за борги «Полтавгазу». Після того, вона перепродувалася декілька разів за 185 тисяч, а сьогоднішня її ціна 2 млн. Звичайно, громадськість не дала судовим виконавцям виселити цю бібліотеку на вулицю. Дивує позиція міськвиконкому Полтавського, який дав дозвіл на приватизацію. Сьогодні Управління внутрішніх справ відкрило кримінальну справу по факту незаконної приватизації цієї бібліотеки. Тим не менше, шашка була вкинута у читальний зал, від якої постраждало 10000 книг в єдиному екземплярі, з метою, як би, викурити з відти бібліотеку. Оце, знаєте, суне хам, суне чумазе, як писав Карпенко-Карий, чи Островський, здається. Дивує також позиція і обласної ради і того ж полтавського міськвиконкому, який перед тим би як дати дозвіл на приватизацію, мав би найти вихід і порадитись із обласною радою, бо це її власність: як уникнути цієї ситуації, як заплатити той борг? Хоч і, безумовно, як на мене, то факт першої приватизації був незаконний. Я ще раз звертаюся до Міністра внутрішніх справ, я подавав звернення і ще раз звертаюся, якомога пришвидшити слідство по цій справі. По справі незаконної приватизації. Якщо перша приватизація буде оцінена, буде визнана незаконною, всі інші не матимуть жодного смислу. І як би не тяжко було ідеалам помаранчевої революції утверджуватися в нашому місті, воно все одно утв, ці ідеали все одно утвердяться. Ми будемо мати міського голову, якого не маємо 4 роки. Ми будемо мати законну міську владу, яка буде керуватися високими культурними, політичними і духовними цінностями. Дякую.
Так, Ратушний. Корсаков передає слово підготуватися Комарову. Шановні радіослухачі, шановні колеги, знову і знову змушує повернутися ситуація стосовно Української повстанської армії, хоча сьогодні були дані роз’яснення відповідно міністром внутрішніх справ, але я хочу скористатися від імені української народної партії цим часом для того, щоб вияснити. Українська народна партія дала заявку на проведення заходів по відзначенню ОУН, УПА і нині до сьогоднішнього дня, ніколи, не відмовиться і не відмовляється, що ці вояки повинні бути визнані борцями за волю України. Якби ми зробили це в цьому залі, напевне, того на Хрещатику не було. Але дізнавшись про те, що багато сил зацікавлені в провокації, в бійках, відповідно, Українська народна партія змінила формат відзначення події і провела молебень, провела круглий стіл, наукову конференцію, святковий концерт. Ми знали, що готуються такі провокації, і це, і саме з-за кордону України, і це підтвердило зовсім недавно відкриття тут вже знову російського культурного центру, знову недалеко від цього приміщення, коли приїхав представник Держдуми Росії Затульний, який сказав, що вони були зацікавлені в Росії, щоб ця бійка була, що вони, власне, стояли, як вони називають, за патріотичними силами Кремля, для Кремля. Але ж ми розуміємо, якщо ці сили, що є, на думку Затульного, патріотичними для Кремля, вони зацікавлені у протистоянні в Україні. Я звертаюся до колег, не дивлячись з якого вони є регіону, з якої фракції. Невже ми будемо знову закордонним затуліним дозволяти нас українців стикати лобами. Я навіть звертаюся до фракції комуністів. Невже ви не знаєте провокативну роль сумнозвісної Наталії Вітренко? Невже ви не розумієте цього, що ви зараз, керуючись якимись миттєвими ідеологічними моментами починаєте розігрувати оцей сценарій , який підкинутий з іншого боку? Я не знаю, чому до цих пір господін Затулін не оголошений персоною нон-грата? Мені, як українцю, я думаю кожному присутньому у цьому залі дуже образливо, коли під російськими трикольорами б’ють, ламають штандарти, б’ють українських громадян. Це не стоїть питання чи ти комуніст, чи ти націоналіст, чи ти регіонал, чи навіть ти есдек. Це має боліти кожного українця незалежно від його політичної орієнтації. І насамкінець. Я вважаю, що ще одним свідченням, ще одним підтвердженням, що Україна є правова, демократична держава, це є свідчення рішення Залізничного суду міста Сімферополя, який визнав, що Україна, як правова держава, не збирається на догоду тим чи іншим владам видавати політичних біженців, кандидатів в депутати в сусідній парламент. Я хочу звернутися до громадськості. Я маю на увазі стосовно, колишнього екс-спікера парламенту Азербайджану пана Гулієва, який покинув територію України, просив передати, подякувати всім політичним, громадським діячам, які допомагали демократичному Азербайджану.
Не втручайтеся у внутрішні справи Азербайджану. Будь ласка, Комар. Салмін передає слово Шершуну.
Шановний головуючий! Шановні колеги! Шановні громадяни України! Фракція Партії «Регіони України» вкотре із занепокоєнням зазначає: на сьогодні головною проблемою української держави залишається брак кваліфікованих управлінців усіх рівнів і, в першу чергу, найвищого. Це стало причиною глибокої кризи, в яку сповзає Україна. Попередній уряд менше як за рік своєї роботи довів країну до краю прірви. За бензиновою, газовою, цукровою кризами насувається криза комунальна. Нинішня влада прийняла країну з економічним ростом більш ніж 13 відсотків. А сьогодні він знизився до чотирьох і продовжує падати. Замість обіцяного процвітання країна з кожним днем скочується в найбільшу за період незалежності кризу. Не в останню чергу до такого стану речей призвела компанійщина в боротьбі з корупцією та використання антикорупційних гасел для розправи з прихильниками опозиції. Чинна влада отримала портфелі на обіцянках боротьби з корупцією. Але за інформацією, яка зараз стала відома всьому суспільству, значна частина представників нової влади – це ті ж самі корупціонери. То хто і з ким буде боротися? Корупція в рядах діючої влади дуже швидко досягла таких розмірів, що вже не вміщалася в надрах уряду та частині оточення Президента і зі скандалом виплеснулась через край, поклавши початок політичній кризі. Що ж робить чинна влада для протистояння цьому явищу? Тільки голосно тріскотить і лякає політичних опонентів із використанням силових структур. Протягом року ані Кабінет Міністрів, ані Президент не підготували жодного базового законопроекту, спрямованого на реальну боротьбу з корупцією. Тоді як саме уряд Януковича в 2004 році пропонував на розгляд Верховній Раді два основоположні законопроекти – про ратифікацію Цивільної конвенції про боротьбу з корупцією та про засади запобігання та протидії корупції. Але вже восьмого лютого 2005 року на четвертий день функціонування уряду Тимошенко ці законодавчі ініціативи було терміново відкликано Кабміном. Розуміючи, що вотум довіри населення до нової влади вичерпався, фракція партії "Регіони України" констатує: у сфері боротьби з корупцією настав повний колапс бездіяльності та непрофесіоналізму, процес руйнування держави корупцією став некерованим. Депутатська фракція партії "Регіони України" звертається до Президента України і Прем’єр-міністра з вимогою перервати ланцюг корупційних дій у вищих ешелонах влади. Дякую за увагу.
Микола Шершун. Підготуватися Рішняку.
Микола Шершун, Народна партія Литвина. Шановний головуючий, колеги! Вчора при розгляді проекту Держбюджету на 2006 рік я не зумів задати питання міністру фінансів. Суть його полягає в слідуючому. Обсяг доходів загального фонду місцевих бюджетів, що враховується при визначенні обсягів міжбюджетних трансфертів, доведений Міністерством фінансів України для Рівненської області на наступний рік, склав 386 мільйонів. За прогнозними розрахунками економічних служб області, проведеними з урахуванням рекомендацій, підкреслюю, Мінфіну по формуванню дохідної частини бюджету 20006 року, реальна можливість мобілізації таких надходжень прогнозується 336 мільйонів. Різниця – 50 мільйонів. Я звертаюся до міністра фінансів Віктора Пинзеника: це технічна помилка чи спосіб відпустити на самовиживання цілий регіон? Адже за цим стоїть скорочення, перевід на 0,75 – 0,50 ставки, вилучення надбавок, премій і так далі. Крім того, коли я проаналізував проект бюджету на 2006 рік, і зробив висновок, що або Мінфін не прислухається і до голосу міністерств, або ті не переймаються проблемами ввірених їм галузей чи взагалі не в темі того, що відбувається, не розуміють і не переймаються проблематикою. Приклад ситуації, яка склалася з фінансуванням молодіжної політики в державі. Контрольні цифри для Рівненського обласного бюджету на соціальні програми сім’ї, дітей та молоді передбачають ледве більше 629 тисяч, а потреба складає в три рази більше. І кошти ці необхідні переважно на реалізацію різних державних програм. А як можна пояснити, наприклад, рівнянам, що на реалізацію усієї державної політики щодо сім’ї, жінок, дітей та молоді в обласному та місцевих бюджетах пропонується передбачити півтора мільйони гривень, коли фактично видатки поточного року тільки на заробітну плату та нарахування становлять 2,6 мільйони гривень. Це означає, що вже в березні 2006 року місцева влада розпочне процес ліквідації структури соціальної служби для молоді. І мова сьогодні не про одну Рівненську область – це я навів як приклад. Мова про загрозу руйнування інфраструктури цілої галузі молодіжної та дитячої політики в державі. Складається враження, що комусь вигідно дітей та юнацтво знову кинути на виховання вулиці. І я вимагаю врахувати мої зауваження при підготовці Держбюджету до другого читання. І, шановні колеги, мій колега Олександр Шевченко - враховуючи, що у мене час є – вимагає підтримати поправки до бюджету відносно покращання фінансування розвитку рибальства як неодмінної складової економіки нашої держави. Дякую.
Дякую. Іван Рішняк. Підготуватися Лобода передає слово Соломатіну.
Іванг Рішняк, 162 виборчий округ, Сумщина, Народна партія Литвина. Шановні друзі, мало в залі дуже нас, але мені інколи здається, що ми як деякі із колег інколи поводять себе як то злі хижаки хватаємо один одного за горло і душимо до, як один. вірніше, часто говорить один із наших міністрів великих, до останнього патрона. Ви знаєте, мені здається, що це не додає честі даже як людям, даже як просто людині, а не народному депутату. І з нас вобщем-то, на мій погляд, ми менше отримаємо дивідендів менше отримаємо дивідендів позитивних у народу, у виборців, чим негативних. Повірте мені, особливо у молоді, особливо у хорошої, нормальної, розумної частини нашого суспільства. Я хотів би сьогодні звернутися до уряду, вірніше до влади української і зачитати декілька листів, які я отримав останні дні із Роменського району, що на Сумщині, особисто як до депутата, і вони просять мене, я пізніше про це скажу, довести його до відома керівників нашої держави. Ось такий лист я отримав від села Борозенки Роменського району, де підписалися близько 30 жителів, села Великі Будки Роменського району [[більше 10 підписів маємо]], село Велика Бутівка Роменського району також - біля півсотні підписів, село Бесарамка Роменського району, село Андріяшівка - біля 70 підписів, село. я говорю спеціально, тому що люди, називаю село, люди до мене звернулися з таким проханням. село Володимирівка Роменського району, село Діброва. лист від жителів Дзеркалки, де підписали більше 70 чоловік. І що вони пишуть, шановні друзі. Не про сварки, не про. хто там імідж який завоює, який там процент голосів під час виборчої кампанії, хто скільки депутатів заведе і так далі. Вони просто говорять і пишуть, шановні друзі, село не може вже більше розвиватися, просто жити в таких умовах, як вони знаходяться. Допоможіть нам, доведіть. Ціни на молоко низькі, на м’ясо низькі, на зерно взагалі немає і так далі. Наше село далеко важливіше, чим „Запоріжсталь” або ще хто-то чи яка-то важлива і зацікавлений об’єкт про приватизацію. Шановні друзі, давайте прислухаємося до тих людей, які ставлять питання ціноутворення сьогодні на селі і звернемося до міністра, до уряду врегулювати це питання. Дякую.
Юрій Соломатін. Йому свій час передає і Володимир Петренко, тобто 6 хвилин. Підготуватися Усаченко.
Шановні колеги! Шановні радіослухачі! За збігом обставин я змушений сьогодні як голова Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з встановлення факту незаконного втручання громадянина Російської Федерації зі статусом біженця в з’єднаному Королівстві Великобританія Березовського Бориса Абрамовича фінансування виборчої кампанії кандидата в Президенти України Ющенка Віктора Андрійовича надати виважену інформацію заради того, щоб уникнути тих спекулювань, які час від часу з’являються з цього приводу в пресі. Комісія утворена Постановою Верховної Ради України 20 вересня. Відбулося 5 засідань, і на руках у нас є певні документи, на котрі я буду посилатися у цьому повідомленні. Насамперед це протокол зустрічі делегації тимчасової слідчої комісії в Лондоні 6 жовтня з Березовським Борисом Абрамовичем. Він був оприлюднений і він є доступний для ознайомлення будь-ким. І другий документ – протокол заслуховування номер 5 засідання тимчасової слідчої комісії з заслуховуванням інформації та надання пояснень народним депутатом України, першим президентом України Кравчуком Леонідом Макаровичем з приводу його контактів з паном Березовським. І далі попередні повідомлення двох латвійських банків з приводу можливої їх участі в тих трансакціях, які здійснював пан Березовський. Я маю констатувати наступне. Перше. Фінансування просування демократії та розбудови громадянського суспільства в Україні паном Березовським, а саме так він засвідчує мету своєї діяльності, було розпочато ще на весні 2003 року, а перша платіжка відбулася 1 серпня 2003 року. За час серпня 2003 по грудень 2004 року профінансовано певних заходів на 21 мільйон доларів, в тому числі в період виборчої кампанії з липня по грудень 2004 року близько 10 мільйонів доларів. Є копії платіжних документів, які пан Березовський визнав такими, що належать його фірмам. Друге. Прохання про фінансування відбувалося безпосередньо від Віктора Андрійовича Ющенка, тоді ще кандидата в Президенти України, а конкретні питання за його дорученням вирішували пан Безсмертний, пан Жванія і пан Третьяков. При чому пан Безсмертний одного разу був безпосередньо в Лондоні у пана Березовського, пан Третьяков спілкувався заочно, а пан Жванія зустрічався 5 або 7 разів в Лондоні, в тому числі 2 рази в Ізраїлі. Третє. Конкретне спрямування коштів відбувалося за вказівками пана Жванії та Третьякова через два латвійські банки. За свідченням експертів Латвія, в якій сьогодні налічується близько двохсот банків, а в Україні менше, Латвія є фінансовою помийкою Європи і більша частина її банків використовуються як ті славнозвісні банки в овшорах для відмивання брудних грошей. Четверте, спрямування коштів. Пан Березовський при нашій зустрічі з ним. засвідчував, що він давав на розвиток демократії, насамперед на розбудову інститутів громадянського суспільства і, насамперед, на підтримку незалежних від режиму Кучми засобів масової інформації. Леонід Макарович Кравчук засвідчив, що під час його розмов з паном Березовським двічі пан Березовський підкреслював, що він надавав гроші на підтримку помаранчевої революції. Рух коштів був прихований, конкретні реципієнти в Україні нам до цього часу невідомі. Опрацьовується заходи для встановлення істини в цьому питанні. Пан Березовський засвідчив свою зацікавленість у встановленні того, як були використані його кошти, бо реципієнти до цього часу не відзвітувалися про це перед ним. Експерти наші наголошують, що найскоріше ці гроші були витрачені, перше, в певній мірі розкрадені, і, друге, в певній мірі використані на утримання помаранчевого майдану – палатки, теплогенератори, плазміні телеекрани, тощо, можливо, якісь інші напрямки. Три аспекти проблеми, які ми засвідчили: перша – моральна, друга – політична, і третя – правова. Моральна площина. Особи, які контактували з Березовським, зараз відмовляються від нього, вони кричать: „Не виноватая я, він сам нам свої бабки надавав”. Де ті чисті руки та де ті чисті обличчя? Політична площина. Пан Березовський скоріш за все, розкладав яйця в декілька політичних кошиків, та зараз взяв на гачок саме „Нашу Україну”, але ми, і не безпідставно, можемо міркувати про те, що деякі інші політичні сили знаходяться на гачку у пана Березовського. Чи може погодитися наше суспільство та наш політикум з тим, що певні політичні сили стають об’єктом маніпулювання з-за кордону, і в тому числі, з боку таких осіб, як Березовський, і чи може вважатися наша держава Україна, в такому разі, незалежною. І правова обставина. Час зжався і виборчі кампанії йдуть безперервно. Час і територія зжалися і, на сьогодні, Україна постійно є об’єктом полювання через таких осіб, як пан Березовський, з боку закордонних.
Не припустити, а допустити. Сідайте, будь ласка. Усаченко Лариса. Пономаренко передає слово. Миговичу підготуватися
Лариса Усаченко, фракція Віктора Ющенка Наша Україна. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Українські фермери стурбовані існуючим становищем на селі, яке створює соціальні напруги та економічні проблеми, на шляху розвитку нашої держави. Найбільш болючими питаннями для них є наступні. Стабільна цінова політика на ринку зерна і паливно-мастильних матеріалів. Різко зросли на все, що імпортується, або виготовляється з імпортної сировини. Дизпаливо та 76-й бензин подорожчали на 60-70 відсотків. Засоби захисту рослин, азотні та фосфорні добрива приблизно на 30 відсотків. Високоврожайне елітне насіння до 100 відсотків. У той же час, зокрема, ціна на продовольчу пшеницю в 2005 році, на 37 відсотків – це нижче, ніж у 2004 році, внаслідок чого сільгоспвиробники зазнають значних збитків. Дієва податкова політика. Ми повинні створити належні умови для того, щоб селянин, сплативши податки, мав можливість забезпечити свою родину найважливішими аспектами. У даному напрямку діяльності, являється застосування єдиного сільгоспподатку, вдосконалення системи податкової звітності, як гарантії розвитку фермерства в Україні. Подолання бідності сіл України, шляхом розробки ефективної фінансово-кредитної системи. Поширення механізмів підвищення доходів громадян. Розвитку дорадчих служб, маркетингових інформаційних систем, кредитних спілок в сільській місцевості. При діяльності таких організацій селяни отримують доступ до економічної та юридичної інформації. Інформації про нові технології матимуть змогу користуватися певними матеріальними ресурсами, технічними засобами, а також, отримують можливість виходу до ринків збуту. Бюджетна політика спрямована на підтримку відродження українського села. Необхідно збільшити бюджетні витрати на сільське господарство, фермерство, АПК; створення нових та підтримка існуючих спеціалізованих вищих навчальних закладів покликаних вчити та виховувати справжніх професіоналів, знавців цієї справи дуже необхідних для кадрового забезпечення сільських районів. У той же час слід дбати про створення робочих місць на селі, підвищення заробітної плати та покращання соціальних умов. Дякую за увагу. Дякую Адаме Івановичу.
Дякую. Пономаренко передає слово Миговичу. Підготуватися Степанову.
Іван Мигович, фракція комуністів, Закарпаття. Шановний головуючий, колеги, виборці! В Виконую відповідальне доручення, яке мені довірили високоповажні земляки, члени оргкомітету закарпатського з’їзду русинів, що має завтра відбутися у демократичному Мукачевому. Хто такі русини і чого вони прагнуть. Це корінний народ центральної Європи, який впродовж півтора тисячоліття перебував під різними державно-політичними режимами, а кожен з них намагався панувати над ними. У складних перипетіях повоєнної геополітики русини позбулися своєї національності. Водночас, за рубежем визнаються. Вони проживають у 22 країнах, їх представники входять до світової організації не представлених народів та інших міжнародних об’єднань. Лише на батьківщині русини анонімні і безправні. 1996 року урядом схвалений, так званий, план заходів щодо вирішення проблем русинів-українців. У ході його реалізації здійснюється явна і завуальована дискримінація, обмежується доступ русинів до освіти, ресурсів, управління. Їх активісти зазнають кримінальних переслідувань. Історія спотворюється, а культура нівелюється. За останнього перепису населення вони були не введені до реєстру національностей. Закарпатська обласна рада у 1992-2002 роках зверталася до Верховної Ради України з цього питання. Однак, воно і досі не розв’язане. На свої справедливі вимоги мої земляки отримують з Києва відписки другорядних чиновників і заангажованих науковців. Фактично триває грубе ігнорування Конституції, законів України, міжнародних угод, при цьому поширюються безглузді міфи про сепаратизм закарпатців, екстремізм русинських лідерів та інші нісенітниці, що принижують честь і гідність співвітчизників, доводить лицемірство і цинізм центральної влади. Що крамольного в граматиці русинської мови, переданій кожному з нас днями Товариством Кирила і Мефодія? Чим небезпечний фестиваль русинської культури „Червона Ружа”? Невже національно-культурні товариства русинів менш вартісні? Терпіння людське небезмежне. Якщо і надалі рішення Закарпатської обласної Ради про визнання національності русинів не буде виконане, вони вимушені звернутися по допомогу міжнародної громадськості, подати позов до суду за умисний етноцид. Закликаю вас, шановні народні депутати, зрозуміти національні устремління русинів і посприяти відновленню їх прав у нашій країні. Прошу вважати цей виступ депутатським запитом до президента і Голови Верховної Ради. Русини хочуть бути повноправними громадянами, а не пасинками України. Вони прагнуть стати господарями на своїй землі, це їх природне право. Допоможімо його реалізувати
Дякую. Михайло Степанов, будь ласка. Підготуватися Бандурка передає слово Райкову.
Уважаемый председатель, уважаемые депутаты. Я хочу в очередной раз вернуться к проблеме детей войны и подчеркнуть, что наша фракция вчера не поддержала проект Государственного бюджета. Одной из причин было то, что, фактически, он отменял Закон о детях войны, который должен вступить в силу с 1 января. То, что наша позиция поддерживается очень многими нашими гражданами, свидетельствует сотней писем, которые приходят в адрес нашей фракции. В частности, я могу зацитировать выдержку из письма почетного председателя Совета ветеранов труда Луганской городской общественной организации дети Великой Отечественной войны, Героя социалистического труда, заслуженного шахтера Украины - Колесникова. «Много лет, мы, дети войны, боролись за то, что в Украине появился Закон о социальной защите детей войны, год ждали его вступления в силу и, кстати, в последнем чтении, ваша фракция вся голосовала за этот Закон. Именно те статьи, которые в проекте хотят приостановить, являются для нас долгожданными. Все остальные льготы можно вообще убрать. Такого антинародного шага от правительства мы не ожидали. Защитить интересы детей войны, нынешних ветеранов труда, не имеющих никакой поддержки государства при постойном росте цен. Ну, мы уже защитили тем, что отказались поддержать этот бюджет. И я хочу еще коснуться одного вопроса. Сегодня в этом зале один наш коллега призывал к отставке головы Фонда державного майна Валентины Семенюк и буквально из кожи лез, предлагая свою помощь в защите чести Социалистической партии. Что касается отставки, то мы в праве требовать отставки любого должностного лица, но сначала надо посмотреть, что же это должностное лицо сделало. Что касается Валентины Семенюк, то именно она разгребла те авгиевы конюшни, которые накопились в Фонде державного майна за десятилетие до того, которые были до ее прихода. Что касается помощи в защите чести Социалистической партии, то нам не нужна такая помощь ни от бородатого депутата Гмыри, ни от безбородых его сторонников. Если кому-то хочется постоять подержать свечку вот, пусть они стоят в другом месте. Социалистическая партия сама защитит свою честь работой для народа Украины, работой в правительстве, работой в парламенте, работой за станком и работой в поле.
Райков. Борис Райков. Підготуватися Самойлик.
Борис Райков, 200 округ, Черкащина, фракція Народної партії Володимира Михайловича Литвина. Уважаемый Адам Иванович, уважаемые народные депутаты. Я еще раз хочу акцентировать внимание на том вопросе, о котором говорил предыдущий выступающий, вопрос, касающийся социальной защиты детей войны. 18 ноября 2004 года Верховной Радой бы принят Закон о социальной защите детей войны. Законом предусматриваются льготы для этой категории, в частности в пенсионном обеспечении и оплате жилищно-коммунальных услуг. Срок вступления в действие закона с первого января 2006 года. Кабинет Министров в двухмесячный срок должен был разработать механизм реализации закона. Этого не произошло, к сожалению. Теперь же Кабинет Министров приостанавливает вступление в действие закона. Ко мне обращаются представители многотысячных организаций детей войны Черкащины с требованием не допустить приостановления вступления в действие закона. Люди поверили в то, что государство позаботится о них, и теперь они готовы отстаивать свои права. Мне известно, что подобные обращения поступают и из других городов, в частности из Луганска. Черкасская областная ячейка, Всеукраинская общественная организация «Защита детей войны» провела уже 2 митинга в городе Черкассы. Я обращаюсь к правительству с просьбой учесть интересы этой категории людей и выделить деньги при доработке Госбюджета. Бюджетный комитет Верховной Рады внес предложение о поэтапном выделении средств на эту программу. Я еще раз обращаюсь к правительству обратить серьезное внимание на эту проблему и предпринять конкретные действия для обеспечения статей закона. Мы не можем позволить, чтобы люди потеряли веру в то, что государство не защитит их интересы. Спасибо.
Дякую. Катерина Самойлик, фракція комуністів. Підготуватися Василю Надразі.
Дякую. Шановні виборці! Сьогодні ми розглядали питання, пов’язані з подіями 15 жовтня. Як безпосередній учасник цих подій, заявляю, мене на головну вулицю столиці привели більше, ніж 20 мільйонів загиблих у роки Великої Вітчизняної війни! Мене 15 жовтня привела пам’ять про розстріляних у Бабиному Яру! Розстрілювали більше тисячі німецьких посіпак, бандерівців і 200 німців. Мене на Хрещатик привела пам’ять про діда, який загинув 9 травня 1945 року, залишивши по собі 4 дітей сиротами! Мене привело на Хрещатик ті молоді солдатські вдови, які втратили у 20, 25, 30 років своїх чоловіків, так і залишившись молодими солдатськими вдовами! Мене на Майдан привела людська гідність і водночас обурення з того, що у ювілейний рік 60-річчя Великої перемоги принизили і живих, і мертвих учасників цих страшних років Великої Вітчизняної війни. Але як на мене звіт силових структур – це формальність, а факт те, що головним провокатором став Президент України! Він спровокував до протистояння, починав це робити з 9 травня ювілейного року. Мені соромно, що в цій залі захист Великої Вітчизняної війни, Великої Перемоги розцінювався, як хуліганська розбірка, як хуліганські дії! Якщо партіям, державі, регіонам, соціалістам не стало мужності, політичної волі захистити ветеранів-переможців, то ви хоча б у своїх запитаннях уникали таких оцінок, таких слів і не радили б силовикам, як більш жорстоко треба поступати в таких випадках проти старих людей. Мене як жінку, як політика обурює аморальність влади, і це очевидно. Це ж влада зала зелене світло тому, щоб по Хрещатику пройшли сапогами, чобітьми ті, хто вішав, стріляв український народ. Влада дала право забути рішення Нюрнберзького процесу. Влада дала право марширувати по загиблих, по пам’яті, по історії. І це право надано було зрадникам. Краще було б усім тим, хто прийшов туди, для того щоб реванш зробити, треба було відроджувати нашу землю, а в не схронах сидіти ледь не 60-х років. Народе України! Я звертаюся до всіх нас: захистимо ветерана, солдата, переможця, дякуючи якому у мирі живемо. Не допустимо реваншу, не допустимо знущання над пам’яттю і над історією. І ветерани Великої Вітчизняної війни, і нашої країни. Дякую.
Василь Надрага. Сас передає слово Волинцю.
Василий Надрага, фракция Народной партии Литвина. Уважаемые коллеги, вчерашнее слушание дел по «Криворожстали», слушание информации, обсуждение этой темы заставило меня сегодня выйти на трибуну. Почему? Отвечаю: потому что вчера, задав дважды вопрос и прочитав информацию, которая опубликована на сайте «Обкома», я попросил, чтобы мне ответили и председатель Фонда госимущества, и замминистра, докладывающий на эту тему, и чтобы они прокомментировали, насколько справедливо и объективно поставлены вопросы о том, что лидеры Социалистической партии, являясь сегодня руководителями Фонда госимущества, имея возможность влиять на «Криворожсталь», по факту занимаются разбазарываением государственных средств. Так было написано. И эту информацию я дважды просил прокомментировать. К большому сожалению, мы так и не получили ответа. Единственное замечание и реплика, с которой ответила руководитель Фонда госимущества, было о том, что как социалист она против приватизации, а как должностное лицо она за приватизацию. Так я прошу прощения, вот это двойственность, на мой взгляд, отражает и в целом политику социалистов, которые и сегодня, и буквально 15 минут назад, выступая с этой трибуны, занимались тем, чем они традиционно занимаются уже несколько лет. Уважаемые земляки, я обращаюсь ко всем, кто слышит меня, сограждане! До каких пор мы будем слушать разговоры политических пигмеем, которые с каждыми выборами все меньше и меньше получают представительства в Верховной Раде, но которые продолжают из выборов в выборы строить свою предвыборную кампанию не на том, чтобы рассказывали, чего и как они добились, а на том, что обливают грязью других. Я не сомневаюсь в том, что предвыборные технологии будут ими и дальше так использоваться. Я хочу, чтобы народ Украины понял одно: порождая грязь, эти люди сами в этой грязи вымазываются. Потому что когда встал вопрос, насколько объективно постановка вопроса, что наш коллега депутат-социалист Рудьковский контролирует сбыт металла с «Криворожсталь»? На эту тему мы информации не получили и ответа тоже. Когда стал вопрос о том, что фирмы, которые зашли в «Криворожсталь», сегодня по факту работаю на предвыборную кампанию конкретной политической партии. У меня возникает вопрос: и куда мы идем, к чему мы идем? Милые мои, да вы бы лучше рассказали, что кроме «Криворожстали» Фонд госимущества, извините, в кавычках, «полезного», сделал для этой страны? Чего хорошего сделал министр социалист по сельскому хозяйству. Когда он приходит и рассказывает одно, а вы как партия выводите в противовесы и митинги, вы же граете, извините, также в две руки. С одной стороны, провоцируете ситуацию, а с другой стороны, ходите и рассказываете, что вы за народ. Так будьте последовательны. Сколько можно и рассказывать об этом. И последнее. Не трогайте другие партии и их лидеров. Народ сам в марте 2006 разберется, кто ему нужен и зачем.
Михайло Волинець. Лещенко наступний.
Михайло Волинець, виборчий Блок Юлії Тимошенко. Шановні колеги, шановні радіослухачі, шановний Адаме Івановичу. Кілька днів назад Міжнародна конфедерація вільних профспілок України розповсюдила по всьому світу щорічний звіт про особливості дотримання прав людини праці і профспілок, що представляють людей найманої праці перед органами влади та роботодавцями. Тільки в 2004 році було вбито 145 профспілкових лідерів і профспілкових активістів. Це на 16 більше ніж в 2003 році. Було зафіксовано 700 жорстких нападів, а скільки ще не було зафіксовано, і 500 випадків погроз розправ. Профспілкові лідери зіштовхуються з арештами, звільненням та дискримінацією. Чи це не показова характеристика для України? Саме так. І Генеральний секретар Міжнародної конфедерації вільних профспілок Гай Райдер сказав як далеко уряди і роботодавці можуть зайти, порушуючи права трудящих і що необхідно змінити напрямок глобалізації і щоб в центрі уваги були соціальні питання і подолання експлуатації. Який характер порушень саме відбувається в Україні? Це реєстрація профспілок в державних органах, що заборонено Міжнародною конвенцією Міжнародної організації праці № 87. Через Цивільний кодекс, через закон „Про реєстрацію фізичних і юридичних осіб” передбачена реєстрація профспілок в державних органах. Потім, колективні договори. Лише 25% підприємств і організацій охоплені колективними договорами, а як вони виконуються, це предмет іншого, більш широкого обговорення. Зараз в парламенті, зовсім недавно в парламенті був розглянутий в другому читанні проект Кодексу про працю. Це збірник законодавчих актів про працю, яким передбачено урізати, досить жорстко урізати права профспілок і людей найманої праці і передати більші повноваження роботодавцям. Наприклад, профспілки тепер не будуть надавати право звільняти працівника чи ні, роботодавець має право передати людину найманої праці до іншого роботодавця на невизначений термін і на любу територію. Слідуючі які порушення – це переслідування працівниками органів безпеки профспілкових лідерів. Наприклад, в минулому році було викрадено мого сина і по цей день не проведено розслідування. Порушення прав профспілок і побиття лідера на шахті Краснолиманській Кожуха, про що недавно було показано по п’ятому каналу документальний фільм, і це було організовано директором шахти. В Іллічівському торговому порту адміністрацією проводиться дискримінація членів незалежної профспілки цього порту за те, що вони виступили проти кабальної приватизації на цьому підприємстві. І дуже важливе питання слідуюче – це парламентські слухання, які ще не відбулися на протязі півроку в Україні.
Володимир Лещенко, фракція комуністів. І дві хвилини Каденюк.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати, шановні виборці! Ситуація на селі з кожним днем все більше погіршується. Про це яскраво свідчить і та пошта, яка надходить на адресу Центрального комітету Компартії України, фракції комуністів у парламенті та особисто нашого лідера Петра Миколайовича Симоненка. Посилюються утиски на селян. До одного з таких звернень хочу привернути вашу увагу: жителі села Веприн Радомишльського району Житомирської області, власники земельних паїв, вже на протязі семи років ведуть боротьбу за свої права. В результаті злочинних реформ в АПК, які в повній мірі себе проявили в даному селі, через різноманітні махінації та відверте фабрикування документів земельні паї селян забрано і, по суті, віддано на користь кампанії „.”, яка зареєстрована і діє на території Британських, Віргінських островів у місті Роундтаун. 74 рази селяни зверталися письмово та усно до різних державних установ, в тому числі і до Президента Кучми – чотири рази, Ющенка – один, Тимошенко – два рази, проте ніякої реакції з боку влади не було. Селяни вдалися до крайньої міри захисту своїх порушених прав, звернулися з позовом до суду, але суддя Радомишльського районного суду Немержицький, до речі, відомий по судовій справі батька і бабусі, які так і не змогли домогтися повернення трьох неповнолітніх дітей з США, куди вони були віддані при живих родичах на усиновлення. Свідомо гальмує розгляд справи, понад шість місяців вона не розглядається, позивачі змушені підняти клопотання про відвід судді. Час іде, а порушене ними питання так і не вирішується. З метою перевірки фактів, на які вказують селяни, прошу вважати мій виступ депутатським запитом до Генеральної прокуратури України. До цього додаю документи на дев’яти аркушах. Дякую за увагу.
Дякую. Леонід Каденюк.
Дякую, Адаме Івановичу. Шановні друзі, я маю доручення моїх земляків-виборців, зачитати звернення Хотинської міської ради організації ветеранів України, Чернівецької області, Президенту України, Голові Верховної Ради України, прем’єр-міністру України. Ветерани міста Хотина гнівно обурені намірами уряду і Президента України скасувати пільги ветеранам і дітям війни. Ще зовсім недавно, 9 травня цього року, Президент клявся, що увага до ветеранів буде постійно зростати, а він і уряд будуть все залежне від них, щоб їхній життєвий рівень був значно вищим від нинішнього. Президент наклав вето на закони, прийняті Верховною Радою України, які спрямовувалися на деяке поліпшення матеріального становища ветеранів. І ось тепер новий виклик колишнім фронтовикам. Статтею 71 пункту 18 проекту Державного бюджету на 2006 рік, пільги на оплату житлово-комунальних умов проживання ветеранів скасовуються. А пунктом 17 статті 71 цього Закону, дітей війни. З кожним роком дохідна частина державного бюджету зростає. У нас Ветеранів Великої Вітчизняної війни і Афганістану стає все менше. Логічно виходило б, що соціальні витрати на ветеранів повинні збільшуватися, а тут – все навпаки. Як це зрозуміти? Так може бути тільки в державі абсурдів і парадоксів. Все це пояснюється простіше: в Україні не поважають ветеранів. Пільги людям поважного віку – це не звичайна доплата до пенсій, пільги – це винагорода вдячної держави людям, за їхню пролиту кров на полях війни, за рясний піт трудовикам тилу, гіркі сльози матерів, дружин, дітей. Вимагаємо від гаранта Конституції і інших високих державних посадовців дотримуватися Конституції і рішень Конституційного суду, якими не допускається прийняття законів, що ведуть до звуження прав громадян.
Дайте можливість завершити.
Дякую. Їхнього соціального захисту, погіршення життєвого рівня людей поважного віку. Вимагаємо: переш. Зняти пункти 17, 18 статті 71 проекту державного бюджету на 2006 рік і друге, відкликати вето на закони. Прийняті Верховною Радою України. Які спрямовані на поліпшення життєвого рівня ветеранів, інвалідів, пенсіонерів. Ми закликаємо всіх виборців України під час наступної виборчої компанії не голосувати за партії, фракції яких будуть підтримувати ці статті державного бюджету України на 2006 рік. Дякую.
Дякую. І щоб всіх вже вдовольнити, Оржаховський Анатолій і будемо завершувати, будь ласка.
Анатолій Оржаховський, фракція Компартії України, Херсонщина. Шановні колеги, виборці, відповідно до вимог Закону про статус народного депутата України нещодавно мені довелося відвідати ряд районів Таврійського краю. Зустрічі з виборцями засвідчили. Що в регіоні, як і в Україні наявна політична, економічна і кадрова криза. Наближення бюджетного процесу 2006-ого року давало надії на можливість покращення життя мешканців області, особливо ветеранів війни та праці. Одначе, владна еліта очолювальна Президентом та урядовою командою кожного дня замість спокою та конструктивних дій вводять людей в оману, стресовий стан. Підтвердженням тому, думка учасників зборів ветеранів війни Голопристанського району. Їх негативну оцінку влади підтримують тисячі сивочолих ветеранів інших районів Херсонщини. Вони обурені заявою Віктора Ющенка та намірів Уряду замінити пільги, передбачені Законом України про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту на так звану, адресну допомогу. Своїми діями ви намагаєтеся позбавити заслужених державних почестей, котрі зароблені в ратній праці та боротьбі в роки війни та повоєнні часи. Ваша заява, пане Президенте, очевидно стосується і людей, дитинство яких припадає на воєнні роки і яким державні пільги вводяться 1 січня 2006 року відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війн». Саме всупереч закону ваш уряд не передбачає видатків на ці цілі у новому Державному бюджеті. Ми сприймаємо подібні наміри, як черговий наступ влади на конституційні права 14 мільйонів ветеранів. Сьогодні в умовах постійного зростання цін і тарифів на продукти харчування, житлово-комунальні потреби, ліки. Заміна або відміна пільг є актом неприпустимим та аморальним відносно історії та її героїв. Не може не викликати обурення той факт, що зазначену акцію передбачається здійснити в рік оголошений в Україні роком ветеранів, 60-річчя Великої перемоги над гітлерівським фашизмом, за яку віддали життя понад 7 мільйонів наших.
Дякую. Шановні колеги! Виговорилися ви сьогодні. Чергове пленарне засідання буде через тиждень, 1 листопада, початок о 10 годині. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошую закритим. До зустрічі. Наступний тиждень працюємо в округах, позустрічайтеся зі своїми виборцями.