1. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 437/2020 Sb., o některých úpravách v oblasti dávek státní sociální podpory a příspěvku na péči v souvislosti s nouzovým stavem při epidemii /sněmovní tisk 1122/ - zkrácené jednání Ještě než nechám rozhodnout o tom, že trvá stav, kdy to projednáváme ve stavu legislativní nouze, děkuji paní ministryni financí a vicepremiérce, děkuji zpravodaji a požádám paní ministryni práce a sociálních věcí, aby zaujala místo u stolku zpravodajů. O totéž požádám pana poslance Marka Nováka. Otevírám rozpravu, jestli Poslanecká sněmovna souhlasí, abychom postupovali podle § 99 odst. 5, tedy posoudíme, zda jsou podmínky pro projednání zmíněného návrhu zákona ve zkráceném jednání. V otevřené rozpravě se nikdo k tomuto tématu nehlásí. [[(10.10 hodin)]] Přednesu tedy návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna konstatuje, že nadále existují podmínky pro projednání vládního návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 437/2020 Sb., o některých úpravách v oblasti dávek státní sociální podpory a příspěvku na péči v souvislosti s nouzovým stavem při epidemii, sněmovní tisk 1122, ve zkráceném jednání." Zahájil jsem hlasování číslo 94 a ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování číslo 94. Přítomen 101 poslanec, pro 88, proti nikdo. Usnesení bylo schváleno. [[Hluk v sále.]] Budeme tedy postupovat v projednávání tohoto tisku ve zkráceném jednání. Opakuji tedy, že jde o vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 437/2020 Sb., o některých úpravách v oblasti dávek státní sociální podpory a příspěvku na péči v souvislosti s nouzovým stavem při epidemii, sněmovní tisk 1122, zkrácené jednání. Požádám sněmovnu o klid, a jakmile se sníží hladina hluku, požádám paní ministryni práce a sociálních věcí Janu Maláčovou, aby z pověření vlády sněmovní tisk uvedla. Máte slovo, paní ministryně.
Moc děkuji, pane předsedající. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, jedná se o vládní návrh zákona o některých úpravách v oblasti dávek státní sociální podpory a příspěvku na péči. V podstatě se jedná o technickou pojistku, která má zabránit případným negativním vedlejším dopadům čerpání mimořádného ošetřovného z důvodu dlouhodobého uzavření škol. Dovolte, abych vysvětlila. Mimořádné ošetřovné je na rozdíl od toho standardního, které je devět, respektive šestnáct dní vypláceno po celou dobu trvání péče o dítě z důvodu uzavření škol. Dle zákona je vypláceno do třiceti dní po postoupení žádosti rodiče ze strany zaměstnavatele správě sociálního zabezpečení. I při dodržení všech zákonných lhůt se tak může stát, že rodič obdrží výplatu mimořádného ošetřovného ve stejném měsíci jako výplatu, mzdu. Pro vysvětlení bych si dovolila dát jeden konkrétní příklad. Například OČR skončilo na konci listopadu, Okresní správa sociálního zabezpečení obdrží od zaměstnavatele nebo od rodiče prostřednictvím zaměstnavatele podklady na ošetřovné v polovině prosince, protože ze zákona není stanovena lhůta, OČR je vyplatí začátkem ledna, v lednu se vyplatí mzda za prosinec a v prosinci rodič nemá příjem, nicméně pak má v lednu příjem vyšší než normálně, protože mu přijde ošetřovné i mzda. V takovém případě dojde ke kumulaci výplat, a tedy k nárazovému zvýšení příjmů v jednom měsíci. Protože se ale reálně příjmy nezvýšily, jen došlo k souběhu výplat, je potřeba uvést v platnost tuto technickou pojistku. Ještě jednou zopakuji, že návrh je potřeba vnímat jako čistě technický, je vázán specificky na mimořádné ošetřovné, to znamená na to, kdy vlastně z důvodu pandemie uzavíráme školy a děti do školy chodit nemohou. Tato novela nepřináší zvýšené náklady na rozpočet, cílem je zachovat nárok na přídavek na dítě a příspěvek na bydlení rodičům, kteří museli přerušit práci právě z důvodu uzavřených škol a museli pečovat o své dítě mladší deseti let. Návrh je předkládán z časových důvodů v legislativní nouzi a dovolte, abych zdůraznila, že pokud tento návrh nebude schválen legislativně do konce ledna, tak tato úprava bude již bezpředmětná. Z tohoto důvodu si vás, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, dovolím požádat o schválení tohoto návrhu zákona. Děkuji.
Děkuji paní ministryni práce a sociálních věcí Janě Maláčové a budeme tedy projednávat tento bod tak, že výbor pro sociální politiku, jemuž byl vládní návrh zákona přikázán rozhodnutím předsedy, jej projednal a přijal usnesení, které vám bylo doručeno jako sněmovní tisk 1122/1. Zpravodaj výboru pan poslanec Marek Novák je připraven a požádám o informaci o projednání tohoto návrhu ve výboru a aby případné pozměňovací návrhy odůvodnil. Pane zpravodaji, máte slovo.
Děkuji za slovo, vážený pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolte mi, abych vás seznámil s usnesením výboru pro sociální politiku z 67. schůze ze dne 19. ledna 2021 k vládnímu návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 437/2020 Sb., o některých úpravách v oblasti dávek státní sociální podpory a příspěvku na péči v souvislosti s nouzovým stavem při epidemii, sněmovní tisk 1122. Po úvodním slově náměstkyně ministryně práce a sociálních věcí paní Kateřiny Jirkové, zpravodajské zprávě poslance Marka Nováka a po rozpravě výbor pro sociální politiku Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky I. navrhuje Poslanecké sněmovně, aby se konala obecná rozprava o návrhu zákona; [[II.]] navrhuje Poslanecké sněmovně, aby se vedla podrobná rozprava ke všem částem návrhu zákona; III. navrhuje Poslanecké sněmovně, aby své jednání k tomuto návrhu zákona ukončila nejpozději do 14.00 hodin dne 22. ledna 2021; IV. doporučuje Poslanecké sněmovně, aby vyslovila souhlas s vládním návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 437/2020 Sb., o některých úpravách v oblasti dávek státní sociální podpory a příspěvku na péči v souvislosti s nouzovým stavem při epidemii, sněmovní tisk 1122; V. zmocňuje zpravodaje výboru, aby se stanoviskem výboru seznámil schůzi Poslanecké sněmovny, což se právě děje, a ve spolupráci s legislativním odborem Kanceláře Poslanecké sněmovny provedl příslušné legislativně technické úpravy. Já vám děkuji za pozornost a vás, pane předsedající, požádám potom, přihlásím se v obecné rozpravě.
Do obecné rozpravy, dobře. Já obecnou rozpravu otevírám, a protože zpravodaj má přednostní právo, tak paní kolegyně Pastuchová, která je řádně přihlášena, posečká a pan zpravodaj je první v obecné rozpravě. Máte slovo.
Jestli můžu, dáma má přednost, tak požádám, jestli můžete dát slovo nyní kolegyni Pastuchové a já po ní.
Dobře, to je vaše rozhodnutí, já musím postupovat podle jednacího řádu. Paní kolegyně Jana Pastuchová v rozpravě a připraví se zpravodaj. Prosím. Paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Děkuji, pane kolego Nováku, že jste mi dal přednost, vážím si toho. Vážené kolegyně, vážení kolegové, přestože jde o vládní návrh, plně to respektuji, protože jsem součástí vládní koalice, respektuji i výbor pro sociální politiku, jehož jsem předsedkyní, a výbor také přijal pozitivní stanovisko k tomuto projednávání. Přesto si ale musím dovolit k tomuto návrhu navrhovanému něco říct. Tento návrh a my jako Sněmovna vlastně chystáme udělat úředníkům alibi, aby včas nemuseli platit. Včera jsme slyšeli, když jsme prodlužovali nouzový stav, že pokud bude epidemická situace lepší a nezhorší se nám, že nám nastoupí děti v prvním stupni do školy. To znamená, že teď by stačilo úplně to, kdyby paní ministryně dala pokyn vyplatit vše do konce února, a myslím si, že tohle, ten zákon, je nadbytečný a v něčem i nespravedlivý. A řeknu proč. Tento návrh řeší změnou zákona situaci, kterou by mohl ovlivnit přístup a aktivita České správy sociálního zabezpečení. Česká správa sociálního zabezpečení má na administraci dávky 30 dní. Já jsem se na výboru pro sociální politiku Ministerstva práce zástupců zeptala, zda by nešel vydat metodický pokyn, který by nařizoval, aby se administrativa snížila na 10 dní. Bylo mi odpovězeno, že to nejde, protože na České správě mají strašně moc práce. No, vážení, ale to mají na všech úřadech. Na finančním úřadu, na úřadu práce také. Prostě těch úřadů - a my kvůli všem, že mají všude práce, tak budeme měnit zákon, místo toho, že nám stačí změnit metodický pokyn, který nám upraví dobu vyplácení z 30 na 10 dnů? Mně to přijde tedy trošku nelogické. [[(10.20 hodin)]] Další věc. Stejné podmínky jsme tady měli v jarních měsících. Já jsem neslyšela, že by s tím byl problém. Myslím, že nikdo z nás. Také jsme se na to ptali na výboru pro sociální politiku, jestli máme nějaké analýzy, jestli nám umí někdo říct, kolika žadatelů se to týkalo, že ta dávka se jim nakumulovala. Bez odpovědi. Byly to desítky? Takže my kvůli desítkám budeme měnit zákon! Další věc. Ptala jsem se na to, jestli se ošetřovné bude odečítat nebo nezapočítávat vlastně i u běžných nemocí. To znamená, že já budu maminka a moje dítě si zlomí nohu. Budu maminka samoživitelka, takže budu 16 dní doma. Budu pobírat ošetřovné. Ano, i u běžných nemocí to odečteme. To se netýká jenom lidí, kteří jsou na ošetřovném v době koronakrize. Všem to odečteme. My budeme odečítat ošetřovné. Co pracovní neschopnost? Vždyť to je také náhrada za mzdu. Ošetřovné je náhrada za mzdu. Takže stát vyplatí náhradu za mzdu, a ona se nám vlastně nebude započítávat. Co OSVČ, které mohou pobírat obdobné ošetřovné ve formě specifické dotace? Ale OSVČ si to musí odečíst. Takže tady se mi to také zdá trošku jako diskriminace. Paní ministryně nám sdělila, že nepůjde o žádné navýšení rozpočtu. Já jsem opět neviděla analýzu, koho se to může týkat. Já to nevím. Neví to z nás nikdo. Požadovali jsme to, nikdo to neví. Takže já, byť mám mnoho výhrad a zdá se mi, že tento návrh by si asi zasloužil projednávání v normálním režimu, protože jsem vám řekla spoustu věcí, které se mi na tom návrhu nelíbí: nelíbí se mi opravdu to, že - a mám mnoho dotazů od OSVČ, protože už toho mají také plné zuby, a věřím, když koukám na to, kdo bude za mnou vystupovat, včera jsem nemohla vystoupit, protože nemám přednostní právo, vidím tam kolegyni poslankyni, vaším prostřednictvím, pane předsedající, paní Olgu Richterovou a věřím, že ji nenapadne nám tady zase načíst pozměňovací návrh, aby se ošetřovné v době karantény zvýšilo na 80 %. Já jako zdravotník, který chodí na ARO jako sestra v záloze a vidím tam diagnózy, kdy ti nemocní jsou doma za 60 %, jsou to opravdu někdy ošklivé diagnózy, tak nevím, proč bychom si měli vybrat jednu diagnózu, kterou budeme preferovat osmdesáti procenty. Prosím, zamyslete se nad tím. Je to nefér vůči těm, kteří jsou nemocní. Takže mám mnoho výhrad, přesto jsem i zvedla ruku, aby tento zákon byl projednán ve zkráceném jednání, protože respektuji, že to je vládní návrh, jsem poslankyní v koalici a respektuji i názor výboru pro zdravotnictví, který také podpořil to, aby se tento zákon projednával. Děkuji vám všem za pozornost.
Děkuji paní poslankyni Janě Pastuchové. Nyní vystoupí pan zpravodaj Marek Novák, připraví se paní poslankyně Olga Richterová. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji za slovo, vážený pane předsedající. Já tady víceméně podepisuji všechno, co řekla kolegyně Pastuchová. Dá se říct, že mi teď vzala vítr z plachet a většinu argumentů, o kterých jsem chtěl mluvit, nicméně jsem to věděl, a proto jsem jí rád dal slovo. Každopádně bych tady chtěl opravdu zdůraznit jednu věc, a to je nevyváženost právě mezi zaměstnanci a OSVČ. Pro mě je to zásadní problém. Je to nepoměr, nicméně samozřejmě zase na tento úkor nemůžeme ubližovat a nechat v nesnázích jednu skupinu lidí proti druhé. Každopádně poprosím, aby se paní ministryně na toto téma zaměřila a snažila se ho vyřešit. Takže to je jedna věc, je to OSVČ. Druhá věc. Opravdu jsem pro to, abychom lidem pomohli, ale my tady řešíme sekundární problém, neřešíme tady primární. Primárně lidé potřebují vyplatit peníze. Lidé, kteří jsou na ošetřovném, dostanou peníze o měsíc později. A my se vlastně nepozastavujeme vůbec nad tím, že dostanou peníze o měsíc později. Zajímá nás tady vlastně někoho, za co ten měsíc žijí? Asi ne! Nás zajímá jenom, jestli se jim budou přepočítávat dávky a podle čeho. Ti lidé, kteří nedostanou mzdu a jsou na ní silně závislí, si následně musí na živobytí půjčovat. Dostávají se do dluhových pastí, nezvládají splácet. Tak o tomhle se tady bavme! Ne o tom sekundárním problému: o tom primárním. Ten je pro mě mnohem důležitější. Poslední věc, co se toho týká, je vlastně technické řešení tohoto problému. Už kolegyně Pastuchová nastínila, že se snažila vykomunikovat, aby se problém řešil metodickým pokynem. Dostala nějakou odpověď. Jestli se s ní smířila, nesmířila, to jste slyšeli sami. Já jsem se snažil o technické řešení, které by nastavilo, že ošetřovné se nebude počítat, respektive započítávat, do výpočtu dávek podle toho, kdy bylo vyplaceno, ale podle toho, kdy mělo být vyplaceno, vlastně za který měsíc. Dostal jsem odpověď z ministerstva asi před půl hodinou do esemesky a zatím jsem ji nenastudoval, takže jsem i požádal paní ministryni, aby si na tuto otázku nachystala odpověď, a hrozně rád bych tady na plénu tu odpověď slyšel. Každopádně opravdu jsme tady bez jakýchkoliv dat, máme se rozhodovat o něčem, co nevíme - komu to kolik přinese, kolik to bude stát a kdo další se s tím jakoby sveze, komu vzniknou dále tady tímto řešením nároky na dávky, ačkoliv vlastně logicky na ně nárok nemá. Takže já poprosím paní ministryni, aby byla tak hodná, zodpověděla nám ty otázky, a samozřejmě respektuji usnesení výboru, respektuji i koaliční dohodu, které se budu držet. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji panu zpravodaji za jeho vystoupení v obecné rozpravě. Nyní paní poslankyně Olga Richterová a připraví se paní poslankyně Alena Gajdůšková. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo. Nejprve k jádru toho návrhu, k jádru toho, že úřady teď nezvládají plynule vyplácet ošetřovné. To je jádro problému - ošetřovné chodí nepravidelně. Když jsme s naším pirátským klubem prověřovali podaný návrh zákona, tak jsme došli k tomu, že skutečně vzhledem k tomu, jakým způsobem se u nás vypočítávají dávky, vzhledem k tomu, že pro účely dávek se testuje příjem kvartálně, a podle toho se potom vypočítává nárok třeba pro přídavek na dítě, stejně tak se zvažuje, jestli člověk je kvalifikován jako pracující - že to opravdu je situace, kde stát nemůže lidi trestat za to, že nebyl schopen zadministrovat ten veliký nával covid ošetřovného. A upřímně, to zase není takové překvapení při nízké míře digitalizace, že to prostě nejde zvládat. [[(10.30 hodin)]] Takže když to shrnu, od ledna 2021 do září 2021 nám přijde rozumné si říct, že plynulost vyplácení ošetřovného prostě nebude zaručena, že nebude stoprocentní, a že proto dává smysl, aby se to pro účely vyplácení dávek státní sociální podpory nezapočítávalo do příjmů. Takhle jednoduché nám to přišlo, a vlastně mě překvapuje ta míra odporu nebo... [[Poslankyně si povzdechla.]] Já budu samozřejmě ráda za odpověď, jestli skutečně to nejde řešit metodickým pokynem. Nám to přišlo, že nejde. Cíl je, aby rodiny buď nepřišly o to, na co mají nárok, na co, kdyby jim ošetřovné přišlo včas, by normálně nárok měly, nebo aby jim nebyla ta dávka snížena, aby nedostaly nižší výměru, že by byly brány jako nepracující. A znova zdůrazňuji: lidi, kteří se ničím neprovinili, neudělali nic špatně, jenom prostě úřad to vyplatil pozdě. To je celé. To je tedy ten návrh. A potom si dovolím ještě jednu část vaší pozornosti zaměřit na to, co mě překvapilo u paní poslankyně Pastuchové. Protože pokud si všimneme, tak tady my všichni, vláda, celá země, se deset měsíců bavíme téměř jen o koronaviru, o pandemii. Veškeré činnosti, veškerá snaha je zaměřena na to, ji zmírnit. Vláda samozřejmě preferuje léčbu covidu, tak jak jsou nastavené úhrady a tak všechno je nastavené na to, aby se léčba vyplatila, aby to zdravotnická zařízení dělala, dochází k omezování elektivní péče. Celá země se prostě soustředí na tuto prioritu. A když jsme v této situaci, tak dává smysl hledat pozitivní motivace lidí pro žádoucí chování. Zajímalo by mě, jestli má někdo jiný názor. Ale za mě žádoucí chování je, když se cítím nemocný, nemocná, jít na test, a žádoucí chování je, když mi ten test vyjde pozitivně, tak opravdu důsledně zůstat v izolaci. A tahle dvě žádoucí chování, chodit do preventivních karantén, chodit na testy a zůstávat doma v izolaci, potřebujeme motivovat. Vážené kolegyně a kolegové, podle mě není žádným tajemstvím, že řada lidí si to prostě finančně nemůže dovolit, být nemocný, nechodit do práce, a že tu motivaci prostě nemají. Vyvažujete vždycky ve společnosti zájmy jednotlivce a zájmy celku. A tady je v zájmu celku, aby lidi, když se cítí nemocní, zůstali doma v posteli nebo prostě doma a pečlivě s rouškou, když si jdou nakoupit. A teď co chci zdůraznit. Jiné země si toho behaviorálního aspektu dobře všímají. Chování nás lidí je do nějaké míry předvídatelné, jsou to velká statistická čísla. Chceme-li velkou masu lidí motivovat k společensky žádoucímu chování, tak to opravdu v zájmu potlačení pandemie znamená, že se může přijmout opatření, které není úplně spravedlivé, ale dává smysl pro celou zemi. A já bych vám nyní ráda představila tři možnosti takové pozitivní motivace, tři možnosti, jak změnit neblahý trend, že je velice málo hlášených kontaktů u lidí, kteří jsou prokázáni covid pozitivní, jak změnit to, že u nás dneska nemůže u lidí, kteří nemají úspory, u lidí, kteří mají nízké příjmy, převážit zájem celku, toho, aby nebyla šířena nemoc, oproti zájmu jednotlivce nějak to přechodit a dál chodit do práce. A ty tři možnosti, co vám nabízím, jsou možnosti trošku jiných, jaksi principiálních cest. Jedna možnost je pozměňovací návrh 7286, návrh nazvaný Mimořádné nemocenské. Jde o to, že by pojištěnec podle zákona o nemocenském pojištění, který by v období jenom teď, od 25. ledna do 30. června 2021, byl uznán dočasně práce neschopným nebo mu byla nařízena izolace či karanténa v důsledku onemocnění COVID-1,9 měl nárok na mimořádné nemocenské. Bylo by to ve výši 80 % denního vyměřovacího základu hrazeno státem. Tato první principiální možnost samozřejmě znamená státní náklady. To já vůbec nezastírám. Ale je to čistě návrh, reagovat na úplně mimořádnou situaci mimořádným nemocenským. Znamenalo by to - řeknu vám zhruba ty náklady. Když si vezmete, že máme zhruba 8 000 lidí pozitivních denně, pro příklad řádového výpočtu: polovina je jich ekonomicky aktivních, průměrný výdělek zhruba 35 000 korun, tak výše nákladů čistě na lidi prokázaně covid pozitivní by byla něco přes jednu miliardu na měsíc. Je to řádový odhad, abyste věděli, že to nejsou jenom nějaké desítky milionů, to nejsou, to vůbec nezastírám. Ale z hlediska celkových nákladů té pandemie, toho, kolik stojí lockdown, kolik stojí další kompenzace a tak dále, je prostě dobré pracovat s tím, že jedna miliarda není zas tolik ve srovnání s těmi ostatními náklady naší země. Druhá možnost je zvýšení náhrady mzdy v době epidemie. Ještě dodám - slyším paní ministryni financí za sebou - tam jde o to, co já jsem říkala: náklady na osoby covid pozitivní, behaviorální aspekt, to, pokud by se více lidí hlásilo jako kontakty, v tom není započítané, to je pravda, ale pořád jsme řádově v nízkých jednotkách miliard. To, jak by se lidé skutečně chovali, by se ukázalo. To je pravda. Ale co chci zdůraznit: nebavíme se o desítkách miliard, to rozhodně ne. Druhá principiální možnost: zvýšení náhrady mzdy v době epidemie. Tam jde o to, že potřebujeme kompenzovat zaměstnavatelům, aby takové případné zvýšení náhrady mzdy nehradili oni. Takže předkládáme za Piráty návrh 7287, který navrhuje právě i tu úhradu 80 % náhrady poskytnuté zaměstnavateli, zase zastropováno, zase jenom do června 2021. Takže to je možnost, která je administrativně náročnější, byla by o něco levnější pro stát a je to možnost prostě jiné principiální cesty zvýšení nemocenské dočasně kvůli koronaviru a zpětná kompenzace zaměstnavatelům ze strany státu. A třetí možnost - já vám to říkám, že máme jako stát i nástroje a můžeme se rozhodnout, jakými cestami jít - třetí možnost už jenom velice stručně: jednorázový příspěvek. Jednorázový příspěvek za karanténu a izolaci. A ten jednorázový příspěvek, já vám jenom přečtu to důležité ustanovení, by měl být ve výši, která by samozřejmě nemotivovala, nebyla přehnaná, navrhujeme vyjít z výše 3 000 korun. Vycházíme z toho, že karanténa či izolace většinou trvá 10, někdy 14 dní a za tuto dobu je příspěvek 3 000 korun pro nízkopříjmové rodiny už citelný, už to jsou peníze, ale pro někoho středně- a vysokopříjmového to rozhodně není motivace chtít kvůli tomu být nemocný. Takže to pomůže těm, kteří jsou výrazně zasaženi ekonomicky v nemoci, a celkově ty náklady by byly výrazně nižší. Tohleto by znamenalo, počítáno na lidi covid plus, čili jenom ty pozitivní, zhruba 350 milionů korun na měsíc. Náleželo by to pouze osobě, která v době nařízení izolace nebo karantény, zdůrazňuji nařízení, čili na základě epidemiologického šetření ta případná karanténa, osobě, která by byla zaměstnancem v hlavním pracovním poměru, státním zaměstnancem nebo příslušníkem bezpečnostního sboru, osobou samostatně výdělečně činnou nebo společníkem společnosti s ručením omezeným splňujícím podmínky v zákoně o kompenzačním bonusu nebo osobou konající práci na základě dohody o práci konané mimo pracovní poměr, a v důsledku toho byla alespoň tři kalendářní měsíce účastna nemocenského pojištění jako zaměstnanec. Ano, tady je opravdu obtížné to, že potom zase zůstane nějaká část lidí mimo tuto podporu, to zase zdůrazňuji. Ale prostě předkládám to jako návrh k diskusi, jako výkop, který nechci, aby byl kritizovaný tím, že by byl vyloženě pro lidi zcela mimo pracovní trh. A chci, aby nad tím bylo také přemýšleno, že to je zadministrovatelné, je to možné přes okresní správy sociálního zabezpečení, přes to, že informace o výsledku testů, o výsledku epidemiologických šetření náš stát má. Když to tedy shrnu, vážené kolegyně, vážení kolegové, tak máme stále ještě pandemii, kterou potřebujeme alespoň dva, nejlépe tři až čtyři měsíce udržet pod kontrolou, dokud se nepodaří dobrovolná vakcinace. [[(10.40 hodin)]] Do té doby potřebujeme podpořit pozitivní motivaci lidí, firem. Za takovou motivaci jiné státy považují příspěvky na to, aby lidé mohli být v izolaci a v karanténě. Představila jsem vám tři možnosti. Jedna: mimořádnou nemocenskou, to mně přijde asi nejlepší. Ano, i náklady na ni jsou nejvyšší, ale budou to nízké jednotky miliard. Čistě na covid pozitivní lidi to nyní vychází na něco přes jednu miliardu měsíčně. Záleželo by to na počtu kontaktů, co by se na základě tohoto hlásily a vytrasovaly jako epidemiologicky významné náklady. Druhá možnost: zvýšení náhrady mzdy a kompenzace pro zaměstnavatele, abychom se dostali k těm 80 % a bylo to více motivující. Třetí možnost je jednorázový příspěvek. Ráda bych, abychom přestali dehonestovat všechny odborníky, kteří mluví o tom, že takovéto pozitivní motivace v mimořádném období pandemie jsou reálnou věcí, kterou je třeba zvažovat, a abychom se nad tím zamysleli, zda by to opravdu náhodou nedávalo smysl. Děkuji za pozornost. Najdete to v systému pod čísly 7286, 7287 a 7288. A ještě to přijdu načíst v podrobné rozpravě.
Děkuji poslankyni Olze Richterové. S faktickou poznámkou se přihlásila poslankyně Jana Pastuchová a Marek Novák. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji. Jen velmi krátce, vaším prostřednictvím, k paní poslankyni Richterové. Ony ty nízkopříjmové rodiny mohou mít i běžnou chřipku. A maminka s běžnou chřipkou taky nemůže zůstat doma, protože by měla nižší mzdu, paní poslankyně. Takže i těm by pak náležela ta mimořádná, protože nebudou prskat bacily na své spolupracovníky v práci. Já vám říkám, že nelze vyndat jednu diagnózu, kterou budeme platit za to, že zůstane doma. Máme tady chřipky, virózy, tak těm taky dáme peníze? Mně to opravdu přijde nesystémové. A další věc. Tento návrh zákona nám teď požene všechny na úřady práce, aby se jejich dávky přepočítaly. Takže Česká správa nemůže se zkrátit z 30 na 10, ale na úřady práce teď všechny naženeme, protože se tam budou přepočítávat všechny možné nároky na dávky. No tak to si tedy pomůžeme.
Děkuji. Nyní poslanec Marek Novák.
Děkuji za slovo. Já tedy v reakci na předřečnici, kolegyni Richterovou, vaším prostřednictvím, samozřejmě. Já hrozně děkuji za připomenutí Maslowovy teorie. Super. Pokud bychom měli dát každému to, co chce, nevím, kam bychom asi došli. Daleko ne, možná jako bez nohy na maratonu. Říkáte ještě: a stojí to jenom pár miliard, co to je v rámci toho balíku. Já vám řeknu jedno takové heslo od nás: Brambora k bramboře, mercedes na dvoře. Zapamatujte si to, začněte nad tím přemýšlet. Nejprve je potřeba peníze někde vzít, potom je teprve možné peníze nějakým způsobem rozdělovat. Na jednu stranu nás tady obviňujete, že nejsme rozpočtově zodpovědní, na druhou stranu byste vysypali všechny kapsy. Už si to prosím uvědomte. Děkuji.
Děkuji. Nyní poslanec Petr Beitl, poté kolega Třešňák. Máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové. Už včera tady padlo něco o tom, že kam je dlážděná cesta, která je dlážděna dobrými úmysly. Tak jak to tady kolegyně Richterová, prostřednictvím předsedajícího, podala, tak tohle sází opravdu na tu behaviorální neboli výchovnou funkci, ale já bych tady rád upozornil na to, že člověk je nádoba hříšná. Spousta podnikatelů si to už zažila na jaře při lockdownu, kdy při těch vysokých náhradách se lidem potom prostě zpátky do práce nechce. Těch 80 % při diagnóze karanténa - a ta karanténa, prosím, to není žádná nemoc. V případě, že se kolem firmy otočí jedna nemocná osoba, znamená, že by se pak všichni zaměstnanci té firmy mohli octnout v karanténě na svých 80 %. A nevykládejme, že se to neděje. Slyšel jsem tady jakýsi názor, že na to musí být diagnóza. Ale já jsem v karanténě byl. Moje karanténa vznikla na základě toho, že mně ta infikovaná osoba volala, že je diagnostikována jako covid pozitivní, že mám nastoupit do karantény. Můj kontakt s praktickým lékařem proběhl po telefonu a tím bylo všechno vyřízené. V žádném epidemiologickém šetření jsem nebyl. A tohle hrozí, a u tisíců lidí. Vzpomeňme si na to, že pořád velká část ekonomiky funguje, a nedělejme kroky, abychom tyto segmenty ohrozili. Děkuji.
Děkuji. Nyní poslanec Petr Třešňák. Připraví se Marian Jurečka.
Pěkné dopoledne, vážení kolegové. Já pouze v rychlosti. Popravdě žasnu, když slyším předřečníky. Včera zde probíhala celý den debata o nouzovém stavu, kde se diskutovaly jednotlivé nástroje k tomu, jak bojovat efektivně proti epidemii COVID-19 tak, aby nám ta čísla nenarůstala. Podle krajských hygienických stanic karanténa je efektivním nástrojem, a pokud bude dodržovaná a budou zde motivační nástroje k tomu, jak ji dodržovat, tak to jednoznačně pomůže v boji s COVID-19. A kdybych měl reagovat na kolegyni Pastuchovou, prostřednictvím pana předsedajícího, ano, ono to možná zní, že vytrháváme z kontextu a budeme preferovat jednu diagnózu. Ale mohl bych vám připomenout a dohledat si tiskové konference vlády, kde pan ministr Blatný mluví o omezování další péče v některých nemocnicích právě z důvodu péče o pacienty s COVID-19. A ta analogie je zde také úplně stejná. Také omezujeme běžnou péči tak, abychom potlačili COVID-19, a nepřipadá nám to nikterak zvláštní. Dokonce je to oficiální stanovisko vlády. Takže v tomto poprosím, abychom se skutečně zamysleli nad tím, jestli podpora karantény a 80% nemocenská není právě tím nástrojem, který by mohl být efektivní.
Děkuji. Nyní poslanec Marian Jurečka. A ještě jedna přihláška paní kolegyně Pastuchové. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji moc. Já si dovolím také reagovat na slova o tom, ať nevytrháváme jednu diagnózu a neděláme nesystémové věci. Celý svět už 12 měsíců tady kvůli jedné diagnóze dělá naprosto nesystémové věci. My tady většinu času ve sněmovně děláme nesystémové věci kvůli jedné diagnóze. Veškerá ostatní onemocnění doteď nás k tomu nebyla schopná dovést, přinutit, nemuseli jsme to pod tím tlakem dělat. Teď to děláme. A přiznám se, včera jsem o tom mluvil. Mně ten návrh určitou logiku dává, protože každý den lockdownu nás stojí zhruba 1,5 miliardy korun, kterou bude muset někdo zaplatit. Jestli bychom tady vydali řádově jednotky miliard na to, ať podpoříme lidi, ať mají motivaci být zodpovědní a nemají strach o své živobytí, tak mi dává logiku, že ten náklad bude výrazně nižší než ty dlouhodobé náklady, které poneseme ještě dalších x týdnů v rámci lockdownu. Mluvil jsem o tom, ať podpoříme nejen lidi, ale i firmy jsem včera zmiňoval. Jsem připraven k tomu dát podněty, protože i to je druhá důležitá motivace, protože ta firma nese ten náklad. Takže pojďme se na to takhle podívat. Možná to nevyřešíme u tohoto tisku, byť bych byl třeba rád, tak aspoň něco z toho, co tady budeme navrhovat, projde, ale vraťte se k této úvaze, protože tato úvaha je velmi podstatná. Jestli tohle nedokážeme vyřešit, tak chápu obavu, že první krok té obavy je: Přijdeme o pracovníky v těch zařízeních, kde je potřebujeme, především zdravotních, na intenzivních lůžkách. Ale jestli neuděláme nic, tak je tam pořád budeme mít v tom přetíženém stavu, ve kterém je máme už tři a půl měsíce. To jsou věci, které jsou spolu provázané, a někde se ten uzel musí umět rozetnout a začít to systematicky rozplétat. A toto je jeden z kroků, jak k tomu systematickému rozplétání dojít, jak ty lidi umět ponechat v rozhodnutí osobní zodpovědnosti za sebe i své okolí a zároveň je nepřivést do stavu chudoby nebo ztráty velkých příjmů, cesty do dluhových pastí, ztráty střechy nad hlavou a podobně.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní poslankyně Jana Pastuchová s faktickou poznámkou. Máte slovo.
Děkuji. Já bych se zcela prakticky chtěla zeptat, jak se to bude dělat, když prvních 14 dnů platí zaměstnavatel, který diagnózu nezná? Tak komu bude dávat víc a komu bude dávat tolik, co má? Já to nevím. To je první věc. [[(10.50 hodin)]] A druhá věc, prostřednictvím pana předsedajícího, na pana kolegu Třešňáka. Žádná běžná péče není omezena. Jsou omezeny plánované výkony. Když vám přivezou do špitálu prasklé slepé střevo nebo cokoliv jiného, tak se to tam odoperuje. Jsou pozastaveny plánované výkony, tak prosím tady nedělejte paniku, že nemáme běžnou péči. Akutní věci se operují, já tam chodím, pane kolego. Přijďte. Zítra jdu do služby na dvanáctku, pojďte se mnou.
Děkuji paní poslankyni Pastuchové. Pokračujeme v rozpravě. Vystoupení paní poslankyně Aleny Gajdůškové, připraví se Marian Jurečka. Máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, paní poslankyně, páni poslanci, vážené paní ministryně, já se pokusím rozpravu vrátit k původnímu vládnímu návrhu zákona, který zde máme předložen a o kterém máme jednat. Dovolím si na začátek dvě kratinké poznámky. Za prvé na kolegy z ANO, a to k tomu původnímu, co bylo předloženo. Státní správa může jen to, co jí zákon přikazuje. Úředník může cítit jakkoliv s tím, s kterým jedná, ale bohužel si nemůže dělat, co chce. Byť tisíckrát chápal toho člověka, tak může udělat jen to, co má v zákoně, případně v podzákonných předpisech, co je mu dáno, nařízeno, protože pokud překročí tyto normy, tak je samozřejmě trestán. A je to tak správně, musí to tak být, tam nemůže být libovůle. Děkuji paní kolegyni Richterové, prostřednictvím pana předsedajícího, za vysvětlení nutnosti motivace k tomu, aby se lidé nebáli zůstat doma, aby mohli ekonomicky karanténu využít, jít do karantény, a aby se tak zamezilo šíření koronaviru. Věřme tomu, že to zvládneme, ale tato disciplína je k tomu nezbytně nutná. Vrátím se zpátky k tomu, co státní správa může nebo nemůže, a řeknu, že za tento návrh zákona, který máme předložen, Ministerstvu práce a sociálních věcí a paní ministryní Maláčové velmi a velmi děkuji. Ono totiž není úplně obvyklé, že ministerstvo, tedy centrální orgán státní správy, dokáže předvídat byrokratické dopady opatření v praxi a problémům, které tak vznikají pro lidi, včas předejít. Tento návrh zmírněním podmínek pro výplatu finančně testovaných dávek dopředu vylučuje ono nám všem známé - a to, co nás všechny tak velmi rozčiluje - řehtání úředního šimla. Musí být totiž nepředstavitelné zoufalství, když samoživitelka nebo rodina, která skutečně má velmi nízké příjmy, přišla o část příjmů při ošetřovném, které jí bylo vyplaceno nebo je vypláceno až do 30 dnů, což je zákonná lhůta, před Vánoci, a po Vánocích, protože jí bylo právě ono ošetřovné vyplaceno, se to sečetlo s jejím běžným příjmem. Ta rodina - ti samoživitelé - přijde o testované dávky, které jí pomáhají přežít a jsou součástí jejího rozpočtu. Ti lidé mívají nastavené své výdaje těsně na to, co dostávají v tom měsíci, a jakmile tam dojde k výpadkům, mají velké problémy a my to musíme vnímat. Ministerstvo práce a sociálních věcí navrhuje úpravu, která tu dobu, kdy taková situace může nastat, překlenuje tím, že do zákona vkládá na určitou časovou dobu, po dobu, kdy se počítá, že ještě covid budeme muset řešit, to, aby se právě ošetřovné nezapočítávalo. Má to smysl v nouzovém stavu a je to důležité právě vůči těm nejzranitelnějším skupinám, ve kterých jsou děti, tedy pro nízkopříjmové rodiny a rodiny samoživitelů, samoživitelek. Ocituji z důvodové zprávy, čeho se to týká: "Navrhuje se ošetřovné náležející za období od října 2020 do června 2021 nezapočítávat do rozhodného příjmu pro příjmově testované dávky státní sociální podpory, tj. pro přídavek na dítě, příspěvek na bydlení a porodné a rovněž pro zvýšení příspěvku na péči poskytované podle zákona o sociálních službách." Zdůrazňuji, jedná se o mimořádné opatření vztahující se na ošetřovné poskytované nejdéle do 30. 6. 2020. Děkuji z tohoto důvodu vám všem, že jste souhlasili za projednávání v legislativní nouzi. Protože zde jde opravdu o rychlost. Tito lidé, kterých se to týká, nemají, jak se říkalo u nás na Moravě, na komoře, prostě nemají naspořeno. Hospodaří od výplaty k výplatě a je důležité, aby tu výplatu, příspěvek, dostali včas. Ještě jednou děkuji Ministerstvu práce a sociálních věcí za zkrocení úředního šimla a moc se přimlouvám, abychom tento návrh zákona schválili. Děkuji vám.
Děkuji paní poslankyni Aleně Gajdůškové. Nyní pan poslanec Marian Jurečka, připraví se Hana Aulická Jírovcová. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji moc. Musím ještě říci, že mě tady zaujal pozoruhodný příměr pana kolegy poslance Nováka, který mluvil o tom, že u nich je takové - nevím, jestli to bylo rčení - pravidlo "brambora k bramboře, mercedes na dvoře". Tedy, přiznám se, nevím, ve kterém období a ve kterém kraji to platilo, ale já coby člověk, který vyrostl od malička v hospodářství a těmato rukama vybral miliony brambor, jsem nikdy mercedes na dvoře nepotkal. Ale to bylo trošku na odlehčení. Já budu stručný. Chci říci, že tady vítám snahu MPSV, aby se narovnaly některé věci, které mohou při přetíženosti systému negativně dopadat na rodiny nebo na matky samoživitelky. Myslím si, že i v jiných případech jsme se snažili najít řešení, které reagovalo na přetíženost systému tak, aby to bylo komfortní pro lidi. I když už teď to komfortní není, protože samozřejmě je tady situace, kdy dochází ke zpoždění výplaty nejenom dávek v oblasti sociální podpory, ale i v mnoha jiných oblastech, které se týkají třeba i ošetřovného pro OSVČ a podobně. Já jsem si ale dovolil k tomuto tisku dát jeden pozměňující návrh a velmi bych poprosil, abyste zvážili jeho podporu, protože on jde vlastně v tom duchu, který tady paní ministryně tímto návrhem říká. Můj návrh se týká mediků. Já jsem tady včera mluvil o otázce zdaňování jejich odměny za uloženou povinnost, ale prosím pěkně, ono to má dopad na rodiny mediků. Ty případy ke mně doputovaly v posledních dnech, kdy rodina má více dětí, medikovi je uložena pracovní povinnost, tomu studentovi, jenomže bohužel se to započítá také do základu pro případné přiznání sociální podpory, a byť ten medik si něco málo vydělá, tak hrozí reálně to, že rodina ztratí víc, než je výdělek toho medika. Ten medik potom ve finále - jeho rodina - vlastně z uložené pracovní povinnosti nemá žádný benefit a ten člověk dělal zadarmo. Je to bohužel velmi zvláštní přístup. Já chápu, že legislativa na to nemohla pamatovat, na tento stav, který tady bude a bude třeba trvat takovouto dobu. Takže já, prosím pěkně, tady dávám pozměňující návrh, aby v době, kdy tady běží pandemie již od loňského roku, a dávám tam účinnost do konce tohoto roku, aby náhrada za vykonání pracovní povinnosti dle krizového zákona není a nebyla rozhodným příjmem ve smyslu zákona o státní sociální podpoře a zákona o sociálních službách. [[(11.00 hodin)]] Fakt mi to vůči těm rodinám nepřijde fér. Chápu, že mi někdo namítne: jsou to třeba desítky nebo stovky rodin, ale pro mě osobně z principu, kdyby to byl jeden jediný případ, tak mně to nepřijde. Takže bych chtěl poprosit, jestli byste na toto mohla, paní ministryně, kladně reagovat. A poslankyně a poslance, kdybyste tento pozměňovací návrh mohli podpořit. Děkuji moc.
Děkuji panu poslanci Marianu Jurečkovi. Nyní paní poslankyně Hana Aulická Jírovcová v obecné rozpravě, zatím poslední přihlášená. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající, za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, už budu stručná. Já bych jenom chtěla říci za poslanecký klub KSČM, že my tento návrh samozřejmě podpoříme. Musím ale říci, že i ty výhrady, které tady mí předřečníci řekli, ať už kolegyně Pastuchová, nebo pan zpravodaj, tak opravdu jsme o nich přemýšleli a ve velké míře se s nimi ztotožňujeme. Musím říci, že mě docela překvapily i pozměňovací návrhy, především ze strany Pirátů. Protože až víceméně takovéto návrhy, které nejsou - a navíc je dáváte v legislativní nouzi - nejsou prodiskutovány. My nemáme k tomu nějaká stanoviska, abychom to více probrali. A mimo té mimořádné nemocenské, to samozřejmě že ne. Tak se obávám, že ač třeba se můžeme bavit o nějaké pomoci nebo podobě, tak my určitě za KSČM se budeme u těchto návrhů zdržovat právě proto, že jsou dány k tomuto návrhu v legislativní nouzi. Co se týče pozměňovacího návrhu pana kolegy Jurečky: My jsme o tom také diskutovali. Do systému byl dán včas, ale bereme to právě z důvodu této situace jako přílepek. Omlouvám se, chápu, že je to myšleno určitě ze strany KDU pozitivně, když jsme u těch pozitivních věcí, tak jenom prostě říkám za nás ten postoj. Obávám se ale opravdu, že když jsme mluvili o situaci na České správě a my jsme o tom mluvili i na výboru pro sociální politiku, když se zase vrátím k tomu původnímu návrhu, že to není zcela nic nového, že výplaty ošetřovného jsou zpožděny. Víme ale z jarních měsíců a i víme z podzimních, že výplaty ošetřovného trvaly třeba dva, dva a půl měsíce. Musím říci, že mám zde trošku pocit - a já si České správy nesmírně vážím, protože pokud kdykoliv něco chceme a mám ty zkušenosti od běžných občanů, kteří se doptávají, že zaměstnanci České správy jsou velice vstřícní a pomáhají se vším, co se dá - tak mám ale pocit, že nyní trošku nenahráváme zase těm zaměstnancům úřadů práce. A jestli si pamatujete, já jsem tady o tom hovořila, tak podařilo se prosadit, že jsme dávali 50 milionů na odměny sociálním pracovníkům na obecních úřadech a magistrátech, kteří tam fungují, protože právě ti nejvíce při začátku první vlny pandemie pomáhali právě úřadu práce s klienty. Protože úřady práce víceméně fungovaly tak, že si daly před svůj úřad nějaký koš nebo urnu a tam se vhazovaly podklady a pak oni je samozřejmě v kancelářích řešili a porovnávali. Ale máme i mnoho lidí, kteří si často velice nevěděli rady s vyplněním dotazníků a formulářů, a na to tady byli právě sociální pracovníci na úřadech. A oni ve velké míře je opravdu dokázali navést i tak, aby jim pomáhali. Mám zde právě velké obavy, že zde zatížíme právě opět úředníky úřadů práce a že to nebudou jenom ta čísla, která deklarovala paní náměstkyně na výboru pro sociální politiku. Tam se to odhadovalo [[na]] zhruba až třeba desetitisíce žádostí klientů, ale že naopak může vzniknout daleko jiný šrumec a my se můžeme potom jenom bát toho, aby náš úřad práce, a především naši úředníci byli schopni řešit i ostatní věci, a ne jenom tuto oblast. Samozřejmě nikdo asi nechce, aby dopad této pandemie byl na jakoukoli rodinu, na jakéhokoli občana, ale na druhou stranu si myslím, že možná když o této věci, o této záležitosti víme tak dlouho, za nás by se to trošku mělo řešit i jinými věcmi, protože i některá opatření, která si řešilo samotné Ministerstvo práce a sociálních věcí v oblasti sociálních služeb, musím říci, že to nepřináší nic pozitivního v praxi a víceméně je to ze strany poskytovatelů sociálních služeb velice kritizováno. Takže děkuji.
Děkuji paní poslankyni Haně Aulické Jírovcové. Vidím dvě přednostní práva, paní ministryně práce a sociálních věcí, ale před tím pan poslanec Vlastimil Válek jako předseda poslaneckého klubu. Tak dobře, paní ministryně, máte přednost, tak máte slovo.
Děkuji, pane předsedající, pokusím se velmi stručně reagovat na ty podněty, výtky atd. Jádro problému u tohoto návrhu nebo této novely spočívá v tom, že zaměstnavatelé nemají lhůtu, do kdy mohou postoupit žádost o ošetřovné okresní správě. My jsme samozřejmě přemýšleli, jestli tu lhůtu stanovit, nicméně pak jsme okamžitě u mechanismů sankcí a otázkou je, pokud bychom takto zdlouhavě přistoupili k tomu řešení, zda by to bylo produktivní, nebo spíše kontraproduktivní. My se domníváme, že v této době nějakým způsobem ještě více zatěžovat zaměstnavatele, dávat jim tam sankce atd., by bylo spíše kontraproduktivní. Logicky po zkušenosti s první vlnou jsme ale na Ministerstvu práce a sociálních věcí v létě připravili úplně jiný, nový systém výplaty ošetřovného. Chtěli jsme jít cestou, kdy by ošetřovné vypláceli zaměstnavatelé, a ty částky, které by svým zaměstnancům za ošetřovné vypláceli se mzdou, to znamená vlastně okamžitě, a rodiny by výpadek příjmu nepocítily, by si odečítali z odvodů na sociální pojištění. To nám přišlo jako administrativně nejméně náročný, časově opravdu extrémně rychlý nebyrokratický systém nejenom pro dobu pandemie. Nicméně jestli si vzpomínáte, když jsem v létě otázku ošetřovného otevírala a říkala jsem: Pojďme se bavit o tom, jak nastavíme ošetřovné, aby bylo rychlejší, abychom změnili systém, tak jsem byla tuším že šestkrát odmítnuta na vládě panem premiérem, který řekl, že školy se zavírat nebudou, a proto není otázka ošetřovného namístě. V době nouzového stavu si nemyslím, že je správné pak měnit kompletně celý systém a najíždět na úplně nový systém. To jsme měli dělat v létě, kdy na to byl čas a kdy na to byl prostor a mohli jsme se připravit. Takže z tohoto důvodu bych už debatu uzavřela. V létě jsme měli prostor se připravit, rodiny mohly ošetřovné dostávat okamžitě, v podstatě s výplatou, nedocházelo by k těmto situacím a nemuseli bychom tuto novelu projednávat. Takže jádro problému je skutečně ve lhůtě podání žádosti ze strany zaměstnavatele. Co se týká diskuze o motivaci zaměstnanců nebo lidí, kteří mají pozitivní covid test: Máme zde problém s vysokým přenosem pandemie, tak se domnívám, že ta debata je správná. My jsme také na úrovni vlády o ní několikrát debatovali. Samozřejmě, řešení je extrémně složité, ale když se podíváme do ostatních členských států, nemusíme ten systém vymýšlet od začátku, ale pouze se inspirovat v zemích, kde to funguje. Já osobně se přikláním k britskému modelu, to znamená k jednorázovému mimořádnému příspěvku v nějaké pevné částce, který má pak samozřejmě i tu výhodu, že je administrativně nenáročný, že je spravedlivý, a samozřejmě stejná částka pro všechny jako kompenzace za výpadek příjmů kvůli nemocenské, kvůli tomu, že se nám tady extrémně šíří pandemie, tak samozřejmě pro ty, kteří to nejvíce potřebují, finančně nejvíce přijatelný. Nicméně, je to extrémně důležitá debata. Je to velmi složitá věc, je to velmi vysoký zásah do legislativy, a proto si myslím, děkuji za otevření debaty na půdě Parlamentu, ale myslím si, že by takováto změna neměla být přijímána prostřednictvím, a omlouvám se za upřímnost, prostřednictvím pozměňovacího návrhu k zákonu, který se týká něčeho jiného, a zároveň je to v legislativní nouzi. Protože takové věci se pak velmi těžce vydiskutovávají. [[(11.10 hodin)]] Ale myslím si, že to je cesta, jak pandemii zvládnout. Já si myslím, že máme před sebou už několik měsíců, a vlastně zkušenosti z celé Evropy ukazují, že to je správná cesta, a myslím si, že bychom k tomu měli přistoupit, protože i ty peníze, které to bude stát, a bavíme se o miliardách korun, bude to drahá věc, ale zároveň se nám pak ta investice vyplatí v tom slova smyslu, že pravděpodobně doba šíření pandemie a extrémních lockdownů, superlockdownů atd. se zkrátí. Takže z tohoto důvodu si myslím, že to je potřebné diskutovat, my to podporujeme jako sociální demokraté, ale je potřeba to dobře vydiskutovat, je potřeba mít shodu na úrovni vlády, napříč politickým spektrem, a tak obrovský zásah je prostě na vládní návrh nebo alespoň na širší debatu. Takže podporujeme princip, ano, důležité, ale z technického důvodu dám neutrální stanovisko. Děkuji.
Děkuji paní ministryni. A nyní paní poslankyně Pastuchová s faktickou poznámkou a přednostní právo pana poslance Vlastimila Válka. Máte slovo, paní poslankyně.
Děkuji. Paní ministryně, se vší úctou k vám, teď jsem si oběhla kolegy ze sociálního výboru a nikdo nikdy o vašem nějakém návrhu na změnu ošetřovného neslyšel. Myslím si, že všichni bychom se připojili k tomu, abychom to řešili. Tak já nevím, vedu výbor skoro třetí rok a nikdo nic o takovém návrhu nevěděl. Jestli mohu, zeptám se ještě, máme tady z vlády paní ministryni financí, jestli tento návrh byl nějak projednáván na vládě, kdy se bude řešit ošetřovné. Ale já, jak jsem si zjistila, tak ani tam to nebylo, ani my o tom nevíme, tak nevím, co nám to tady vyprávíte.
Děkuji. Nyní pan poslanec Vlastimil Válek. Poté ještě jednou paní ministryně. Máte slovo.
Jestli mohu, já si myslel, že ještě dámy budou debatovat, ale pokud už ne, tak si dovolím. Nouzový stav je hodně atypická situace, trvá velmi dlouho a vyžaduje od lidí, aby dodržovali řadu pravidel, která jsou nepříjemná, která jsou často devastující, ale nezbytná, aby se nešířila infekce. To asi lze pochopit. Jakékoliv narušení pravidel, jakékoliv obcházení pravidel už tak nahlodanou morálku ještě víc nahlodává, proto v době nouzového stavu si myslím, že bychom měli především trvat na tom, aby právo, vymahatelnost práva a všechno to, co přijímáme, platilo pro všechny, bylo co nejvíc spravedlivé a co nejvíc pomáhalo. Já jsem rád, když aspoň místy diskuze tímto směrem směřuje, tak jak k tomu směřují, nebo pokouší se k tomu směřovat některé pozměňovací návrhy, a koneckonců i to je důvod, proč my jako TOP 09 tento návrh zákona podpoříme. Nicméně si musím dovolit, musím komentovat některé věci, které tady zazněly. Rozumím tomu, že se neomezuje základní péče, ale všichni víme, že bohužel padají různá vyjádření, ne úplně šťastná, která říkají, že se nebudou dělat elektivní výkony, která dokonce z úst ministrů zaznívají na adresu, a nejen z úst ministrů, i na zdravotním výboru, na některé ředitele zdravotnických zařízení, kteří navzdory tomu, že tedy se nemají dělat elektivní výkony, se dál věnují běžným pacientům, kteří potřebují péči. Mohl bych ty nemocnice jmenovat, ale myslím, že všichni víme, o čem mluvím, a koneckonců si to můžeme přečíst. Všichni, co jsme tady zdravotníci a zabýváme se zdravotnictvím, víme velmi dobře, že žádná definice, žádný seznam elektivních, nebo neakutních výkonů neexistuje. Je to vždycky na posouzení konkrétního lékaře, jaký je stav pacienta. Tak ano, pokud se tato Sněmovna rozhodne, že jednotlivá zdravotnická zařízení mají plné právo a plnou odpovědnost rozhodovat o tom, v jakém rozsahu poskytnout neakutní péči, podle toho, jak jsou zahlcena, nebo nezahlcena péčí o covidy, a pokud budou mít prostor poskytovat tu péči tak, jak ji poskytovala v době necovidové, že nebudou v žádném případě krácena, trestána, že jim bude plně hrazena zdravotní pojišťovnou, budu jenom rád. Bohužel sem tam zaznívají z úst pana ministra informace, že to tak úplně nebude, a pak pochopitelně se tomu i poslanci brání, protože chtějí jasně vědět, jaká péče je nebo není omezována a co je to ta elektivní péče. Stejně tak si myslím, že tady je plná shoda na tom, že chceme, aby občané ta pravidla dodržovali. Vzpomeňme si na včerejšek a na naše dva kolegy bez roušek, a co se tady stalo. To znamená: my chceme, aby občané nosili roušky, protože si většinově myslíme, že je to dobře a že to pomáhá bránit šíření infekce. Chceme, aby nosili co nejkvalitnější roušky. Chceme, pokud jsou pozitivní a hrozí riziko, že nakazí svoje okolí, aby byli v karanténě - děkuji, paní ministryně - tak hledejme cesty, jak toho dosáhnout. Hledejme ty cesty konstruktivně, hledejme ty cesty společně a rychle. A třetí věc, která je podle mě velmi důležitá - my si vždycky vzpomeneme na nějakou skupinu, ale toto by mělo opravdu být řešeno systémově. Když jsem sem šel, uvědomil jsem si, že mě opakovaně žádali o pomoc, a já jsem se o to snažil - marně - organizátoři a ti, které živí kongresy a veletrhy, především veletrhy. Na ně jsme úplně zapomněli. Já vím, jsou to jenom dvě města, Brno a Praha, protože tam je většina veletrhů - ne jenom tato dvě města, ale především. A přesto tím, že už rok prakticky žádný veletrh není, žádná výstava není, tak všichni ti, co se tímto živí, a to je několik set tisíc lidí, tak ti se v tom systému neobjevují. A pochopitelně, ano, máme tady studenty, ne jenom lékařských škol, zdravotních škol. My nechceme, aby byli bezuzdně nasazováni do zdravotnických a jiných zařízení a nestudovali, nedělali zkoušky, na druhé straně jsme si plně, myslím si, všichni vědomi, že v řadě případů je bez jejich pomoci fungování systému buď obtížné, nebo dokonce nemožné. My jsme jim za to opakovaně děkovali, a to je správné, opakovaně jsme tady říkali, že zdravotníci jsou ti, kterým děkujeme, že tráví dneska v nemocnicích obrovské množství času, neberou si dovolenou, nejsou to jenom oni, ale oni v první linii, a že studenti zdravotních škol, lékařských fakult a dalších, kteří pomáhají, jsou naprosto klíčoví. Tak ano, hledejme cesty, jak se jim za to odměnit, jak je podpořit, a pokud ta cesta je, aby nemuseli platit daň, zdravotní a sociální pojištění, tak tu cestu hledejme konstruktivně. Já si myslím, že toto jsou konkrétní příklady, kdy se nebavíme o stanovisku opozice, koalice, pravicovém, levicovém, ale bavíme se o tom, jak překonat krizi, jak to udělat v dohodě, a zkusme připustit, že jakýkoliv poslanec z jakékoliv strany může mít dobrý nápad a zaslouží si, aby o něm bylo slušně, korektně diskutováno, a fakty buďto podpořen, nebo vyvrácen. Zkusme to! Neděláme to kvůli sobě, děláme to kvůli zvládnutí pandemie a děláme to kvůli našim spoluobčanům. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Vlastimilu Válkovi. Pokud nikdo se nehlásí do... Ještě v obecné rozpravě, nebo už se závěrečným slovem po obecné rozpravě? V obecné rozpravě. Prosím, paní ministryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová. Máte slovo.
Děkuji. Já jsem chtěla reagovat na paní předsedkyni Pastuchovou, ta tu není, ale řeknu to obecně. Já nemám vůbec problém s tím, že spolu nesouhlasíme, nebo když spolu nesouhlasíme, ale chtěla bych poprosit paní předsedkyni Pastuchovou, já jí to pak řeknu ještě do očí, pojďme to dělat slušně a s respektem. Návrh na zjednodušení ošetřovného je zpracován, ráda to členům sociálního výboru představím, nicméně k té diskuzi na vládě nikdy nedošlo, protože ještě jednou ocituji, pan premiér říkal, že se školy zavírat nebudou. Z tohoto důvodu ten návrh nebyl projednán. Ale zároveň je potřeba říci, že my jsme i přes to, že jsme neměnili systém na výplatu ošetřovného, tak jsme celý ten proces maximálně zjednodušili, a už jenom to, že v tuto chvíli je ošetřovné, a vím, že to přesto spousta občanů považuje za velmi složitý systém, už jenom to, že ten celý formulář je na jedné stránce, že to jde dělat elektronicky, i když spousta občanů nemá elektronický přístup atd., tak považujeme v rámci toho možného, že se to opět dělo na poslední chvíli a ve stavu nouze, za obrovské zjednodušení. Ale té diskuzi se nebráním a určitě, pokud bude zájem, členům sociálního výboru ten návrh zašlu, protože si myslím, že kdybychom to udělali v létě, tak jsme si tuto diskuzi mohli ušetřit. Děkuji.
Děkuji. Ptám se, jestli se někdo hlásí do obecné rozpravy. Není tomu tak. Obecnou rozpravu končím a ptám se, jestli je zájem o závěrečná slova. Není tomu tak. Otevírám v tom případě rozpravu podrobnou. Do ní se přihlásila paní poslankyně Olga Richterová a připraví se Marian Jurečka. Máte slovo, paní poslankyně.
Děkuji za slovo. V zájmu toho, abychom zvážili možnosti s vědomím toho, že to je narychlo a že to je nové velké téma, načítám pozměňovací návrhy číslo 7286, 7287 a 7288 jako různé možnosti, jak pozitivně motivovat lidi chodit do karantény a izolace. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan poslanec Marian Jurečka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji. V obecné rozpravě jsem odůvodnil svůj pozměňovací návrh a hlásím se tedy k tisku 7278. Děkuji.
Děkuji poslanci Marianu Jurečkovi. Kdo dál do podrobné rozpravy? Nikoho nevidím, podrobnou rozpravu končím. Ptám se na závěrečná slova po podrobné rozpravě. Není tomu tak. Můžeme tedy přerušit bod číslo 1. Děkuji, paní ministryně práce a sociálních věcí. Děkuji panu zpravodaji. A vrátíme se k přerušenému bodu číslo 2, což již učinit můžeme, protože vám právě byly do lavic rozdány pozměňovací návrhy, které byly v legislativě zpracovány. Vrátíme se tedy k projednávání třetího čtení tisku 1134.