Lugupeetud kolleegid! Alustame oma igakolmapäevast infotundi. Kõigepealt palun kohaloleku kontrolli! Kohal on 47 rahvasaadikut ja puudub 54. Täna osalevad meil infotunnis järgmised valitsusliikmed: peaminister Jüri Ratas, sotsiaalminister Tanel Kiik ja keskkonnaminister Rene Kokk. Sõna saadakse vastavalt registreeritud küsimustele. Küsimuse esitamiseks on aega kaks minutit ja vastamiseks kolm minutit. Registreerunud küsija saab esitada ka täpsustava lisaküsimuse.
Alustame esimesest küsimusest, mille on esitanud Indrek Saar peaminister Jüri Ratasele. Palun!
Aitäh sõna andmast! Lugupeetud peaminister! Te olete korduvalt juhtinud tähelepanu oma koalitsioonileppes esiletoodud prioriteetidele ja eriti järgmisele: olete koalitsioonileppes sõnastanud, et edendate sidusat, hoolivat ja sallivat ühiskonda, mille liikmed tunnevad end turvaliselt ja ühiskonnaellu kaasatuna, ning taunite resoluutselt rahvastevahelise vaenu ilminguid, antisemitismi ja ühiskonda lõhestavat retoorikat. Aga tuletame tagasi vaadates meelde, kuidas Martin Helme märtsis naistearste ründas, süüdistades neid Hippokratese vande rikkumises. Juuli lõpus teatas Mart Helme EKRE volikogul, et teadlased ei tee oma tööd korralikult. Konkreetselt süüdistas ta olematu teadusliku tasemega Tallinna Ülikooli hobusevaraste kasvatamises. EKRE hambusse on viimasel ajal jäänud ka lasteta naised, teise seksuaalse sättumusega, teist nahavärvi ja teisest rahvusest inimesed, isegi laulev revolutsioon – mis olevat olnud massihüsteeria – ja seega ka kümned tuhanded Eesti taasiseseisvumise eest seisjad. Omaette ooper on teie valitsuspartneri uudisteportaal, mis valimatult ründab, räuskab ja solvab. Üks sihtmärke on viimasel ajal olnud sotsiaalminister Tanel Kiik. Selle kaudu on Keskerakonna koalitsioonipartner EKRE viimastel nädalatel dirigeerinud süstemaatilist Eesti LGBT kogukonna ahistamist. Käib sõda LGBT ühingu rahastamise vastu, mille raames on ahistatud ja halvustatud noori ja noorsootöötajaid, ning selles on osalenud valitsusliidu poliitikud ja palgalised töötajad. Sellel kõigel ei paista paraku mitte mingisugust lõppu. Mida te peaministrina teete, et ühiskond muutuks sidusamaks, mitte ei toimuks järjest suuremat polarisatsiooni?
Austatud Riigikogu esimees! Head Riigikogu liikmed! Hea küsija, aitäh küsimuse eest! Tõsi see on, et nii eelmises valitsuses kui ka selles valitsuses on minu jaoks olnud väga oluline prioriteet see, et Eesti ühiskond oleks võimalikult sidus. Olen kõrgematel riigikaitsekursustel alustanud oma ettekannet alati umbes selliste sõnadega, et meie julgeolek, meie turvalisus algab sellest, kui tugevasti 1,3 miljonit ühte hoiavad. Ja ma jään oma sõnadele kindlaks ka täna. Püüan teie küsimuste reale vastata. Kõigepealt, sotsiaalminister Tanel Kiik ja tema vastu suunatud rünnakud. Tanel on kindlasti teinud oma tööd suure pühendumusega, teinud seda professionaalselt, teinud seda hästi. Ta on seisnud kõikide nende ühiskonnagruppide eest, mida ja keda Sotsiaalministeerium haldab ja katab, olgu need pered, olgu need lapsed, olgu need eakad, olgu see LGBT. Nii et minu meelest on ta kindlasti olnud oma ülesannete kõrgusel. Nüüd, mis puudutab LGBT rahastamist, siis teab küsija kindlasti väga hästi, et muutunud on hasartmängumaksu taotlemine ja maksmine, need osad on läinud erinevate ministeeriumide alla. Seda, kes ja kui palju raha saab, otsustab komisjon. Minu teada sotsiaalminister sellesse komisjoni ei kuulu. Kui ma teile enda tunnetusest lähtuvalt vastan, siis ma arvan, et LGBT-d on rahastatud enne, rahastatakse täna ja kui projekt vastab tingimustele, siis tuleb taotlust igal juhul rahastada ka tulevikus. Ma arvan, et selle küsimuse olulisem fookus ja tuum on tegelikult see, mida me teeme seoses meeleavaldustega. Ühelt poolt on demokraatlikus ühiskonnas erinevad meeleavaldused lubatud. Stenbocki maja ees on viimasel ajal olnud väga palju meeleavaldusi, toredaid inimesi. Aga loomulikult ei ole lubatud viha külvamine, ei verbaalsel ega füüsilisel moel. Ja see on see, mida ma iga päev teen – et viha külvamist Eesti ühiskonnas ei oleks. Eesti ühiskonna erinevad grupid, ka erinevad vähemused – teie küsimus on fokuseeritud eeskätt LGBT kogukonnale –, peavad tundma ennast Eesti ühiskonnas turvaliselt.
Aitäh! Täpsustav küsimus, Indrek Saar, palun!
Kas te peaministrina tunnistate, et sidusus on teie koalitsioonipartneri tõttu pandud ühiskonnas pidevalt küsimärgi alla? Ja kas teil on mingisugune konkreetne tegevuskava, kuidas lahendada pidev probleem, et eri inimrühmad, kaasa arvatud vähemused, tunnevad ennast Eestis selle tõttu vähem turvaliselt?
Aitäh! Ei, sellega ma kindlasti ei nõustu, et sidususe mõõdupuu on ainult EKRE. Kui rääkida tänasest koalitsioonist, siis olen ma kogu aeg olnud arvamusel, et mida laiapõhjalisem on koalitsioon, seda paremini suudab ta edastada ühiskonna erinevate poolte, erinevate huvigruppide soove ja seda suurem kompromiss leitakse ka koalitsiooni sees. Tänane koalitsioon koosneb kahest konservatiivsest erakonnast ja ühest liberaalsest erakonnast. Ma arvan, et see on tegelikult just tänase koalitsiooni tugevus. Nüüd see, et keegi sidusust lõhuks ja keegi rohkem hoiaks, on väga subjektiivne hinnang. EKRE, sotsiaaldemokraadid, Isamaa, Reformierakond, Keskerakond – kõiki on siia valinud Eesti elanikud ja kõik esindavad oma valijaid, oma valijate kogukonda, ja neile antud lubadusi. Aga ma arvan, et veel olulisem on see, et kõik esindavad Eestit tervikuna, Eesti elanikke tervikuna. Selle eest peavad kõik seisma nii opositsioonis kui ka koalitsioonis. Üks sidususe mõõdupuu on Eesti ühiskonnas aastaid olnud see, kuidas eestikeelne ja venekeelne kogukond igapäevaselt läbi saab ning milline on nende kogukondade toetus näiteks Euroopa Liidule, NATO-le. Seda on aastaid hinnanud Kaitseministeerium oma tellitavas analüüsis. Ja on hea meel tõdeda, et kui me vaatame näiteks toetust Euroopa Liidule või toetust NATO-le, siis laias laastus on see suurenenud. See ei ole vähenenud eestikeelses kogukonnas, aga on suurenenud just venekeelses kogukonnas. Nii et ma arvan, et ka see on väga hea sidususe mõõdupuu.
Aitäh! Ja nüüd küsimus saalist. Yoko Alender, palun!
Aitäh, hea koosoleku juhataja! Hea peaminister! Läksite oma teemaga väga laiali. Tuleks tagasi teie koalitsioonipartneri ja tema väärtuste juurde. Ütlesite kunagi, et EKRE väärtustega te koostööd ei tee. Tänaseks on, ma arvan, meile kõigile selge, et EKRE-l pole mingeid väärtusi. See, millega nad tegelevad, on odav poliitteater häälte nimel. Aga ka sellel on tagajärjed. Härra Ratas, oma ametisseastumise kõnes lubasite naeratavat, sidusat ja solidaarset Eestit. Eelmisel nädalal korraldas teie valitsusparter EKRE siiski meeleavalduse ning me nägime ja kuulsime seal näiteks selliseid arvamusi, et seksuaalvähemused on vigased, pederastia oli nõukogude ajal kuritegu – justkui see oleks midagi, mida me ihaldaksime tagasi –, käed eemale lastest – arusaamatul moel – jne. Minu arust odav poliitteater, küll aga väga lõhestav. Kas te peaministrina peate vajalikuks ja nõuate, et valitsuspartner vabandaks Tartu noorte ees, või kavatsete seda ise teha?
Aitäh! No ma ei tea, kui siin odavast poliitteatrist rääkida, siis mulle meenub viimasest ajast teie erakonna esimehe tehtud võrdlus "Rannamajaga" – ma isegi ei tea, mis sari see on. Seda sildistamist, et kes teeb poliitteatrit ja kes tegeleb sisuga, on nagunii keeruline hinnata. Opositsioon näeb seda poliitteatrit ühtemoodi, koalitsioon teistmoodi. Nüüd meeleavaldustest ja sellest, kes mingeid meeleavaldusi korraldab. Keskerakond on läbi aastate korraldanud väga palju meeleavaldusi. Ma mäletan, et kui sooviti elektrijaamasid maha müüa, oli aastaid tagasi siin Toompea lossi ees väga suur meeleavaldus. Meeleavaldused on demokraatliku ühiskonna tunnus, neid ei saa ma kindlasti kuidagi pahaks panna. Nagu ma eelmisele küsijale vastasin, siis kas te kujutate ette, et need tublid naised ja mehed, kes seisavad seal Stenbocki maja ees ja avaldavad meelt, on kuidagi halvad inimesed. Kui seda tehakse rahumeelselt, siis ei näe ma siin probleemi. Ent kui sellega kaasneb verbaalne viha, rääkimata füüsilisest ründest, siis on nendel asjadel hoopis teine tera. Kindlasti tuleb ühiskonnas jälgida, et selliseid asju ei oleks, ja teha kõik preventatiivselt, et selliseid meeleavaldusi Eestis ei toimuks. Aga teie fookus on taas kord suunatud seksuaalvähemuste kaitsele. Loomulikult tuleb ka neid ühiskonnas kaitsta, igal juhul, ja teha kõik selleks, et nende pihta käivad viha õhutavad sõnumid ühiskonnas ei leviks, aga sama kehtib ka kõigi teiste ühiskonnas olevate vähemuste kohta.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmisena on registreerinud küsimuse Kaja Kallas ja küsimus on peaminister Jüri Ratasele. Palun!
Aitäh! Härra Ratas! Kui te Kert Kingo ametist vabastasite, siis ütlesite: "Poliitik peab oma suhtlemises ametikaaslaste ja avalikkusega olema avatud ning ka ebameeldivate teemade puhul andma õigustatud küsimustele selgeid ja ammendavaid vastuseid." Seetõttu loodan, et me tänases infotunnis näeme, kuidas te neid selgeid ja ammendavaid vastuseid annate. Minister Kingot vabastades mõistsite te hukka teo, mille ta toime pani. Ja see tegu oli nimelt see, et ta valetas avalikkusele, valetas Riigikogule. Minu küsimus puudutabki teie seisukohtade ja tegevuse järjepidevust, sest teil on valitsuses terve rida ministreid, kes on valetamisega vahele jäänud, olles valetanud nii avalikkusele kui ka Riigikogule. Hakkame kaugemalt peale. Siseminister Mart Helme valetas enda umbusaldamisel Riigikogus lausa neli korda. Kõigepealt ütles ta EKRE juhtide telefonikõne kohta, mille nad Marti Kuusiku naisele tegid, et küsimusi esitas Jüri Ratas – see osutus valeks. Siis ta valetas, et tegi valimispäeval valimisagitatsiooni teadmatusest. Hiljem selgus, et ta oli ka ise välja öelnud, et täna on valimispäev, nii et ta rikkus seadust ja valetas teadlikult. Siis väitis ta, et Marti Kuusiku kohta pole algatatud kriminaalmenetlust – ka see osutus valeks. Siseminister valetas sellegi kohta, et Delfi on võltsinud pilte. Seda nimekirja võiks jätkata veel. Rahandusminister on valetanud Deutsche Wellega seoses, samuti valetas ta Elmar Vaheri kaasuses. Ma ei jaksa kõiki neid valesid isegi üles lugeda. Maaeluminister Mart Järvik on listeeriaskandaaliga seoses valetanud korduvalt, et ta ei ole proovide vastuseid näinud, ta ei ole Mati Vetevooluga suhelnud, tal pole kindlaid tõendeid, ta pole uurimisprotsessi sekkunud jne. Ma tean, et see loetelu on väga pikk ja väsitav, aga küsimus siia lõppu on lühike ja selge: mida te kavatsete teha oma valitsuse teiste valetavate ministritega?
Aitäh! Kui teie esitate selgeid ja konkreetseid küsimusi, siis eks mina annan ka selgeid ja ammendavaid vastuseid. Valetamisel poliitikas loomulikult kohta ei ole. See on väga ühemõtteline ja sellest tulebki lähtuda.
Aitäh! Kaja Kallas, täpsustav küsimus, palun!
Sellest tuleb lähtuda. See on väga hea, et te nii selgelt ütlesite, et valetamist te välja ei kannata. Mul on siin terve nimekiri faktiliselt kontrollitud ütlusi Martin Helme suust. Näiteks valetas ta Elmar Vaheri kaasuses selle kohta, et tema vallandamise katses ei olnud midagi ebaseaduslikku. Ta valetas selle kohta, et kärbete kommunikatsioonis tegi Vaher isetegevust – ka see ei vastanud tõele. Kert Kingo skandaali puhul valetas rahandusminister, et MKM-is on peidus 26 miljonit eurot, millest ministrile ei ole midagi öeldud – ka see osutus sulaselgeks valeks. Nüüd ma kordan oma küsimust, mis oli väga selge: mida te kavatsete teha nende ministritega, kes on ilmselgelt nii avalikkusele kui ka Riigikogule valetamisega korduvalt ja korduvalt vahele jäänud? Mida te kavatsete teha?
Aitäh! Kõigepealt, oma esimeses küsimuses te rääkisite valimisagitatsioonist. Ma ei ole EKRE advokaat, aga minu meelest on see trahv ju sisse nõutud. Kui rääkida eelmisest väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministrist, siis see oli tema otsus ametist lahkuda, tagasi astuda. Nii et tema puhul on järgnenud konkreetne tegevus tema enda poolt. Kui te küsite, mida ma kavatsen teha, siis loomulikult on peaministri roll tagada, et valitsus töötaks ühtse meeskonnana. Tema roll on ka tagada, et ei oleks valetamist. Aga me peame siin arvestama ühe asjaga: kui tullakse valitsusse sellise valge lehena, täiesti rohelisena, on tunnetus, kui suur on poliitiku sõna kaal, kahtlemata väga erinev sellest, kui omatakse niisugust kogemust, nagu on näiteks teil ja Reformierakonnal, kes on 17 aastat võimul olnud. Mõne juhtumi puhul, mida te nimetasite, on ministrid öelnud, et nad on eksinud ja püüavad tulevikus neid olukordi palju paremini ja läbipaistvamalt lahendada. Nii et kindlasti tuleb mingitel juhtudel inimestele, kui nad tunnistavad oma süüd ja kui tegemist ei ole olnud tahtliku valetamisega, anda võimalus edasi minna. Nii ongi.
Aitäh! Järgmisena Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Teie sõnavõtte kuulates ja neid vastuseid analüüsides jääb mulje, et tegemist on mõnes mõttes topeltmoraaliga. Ka sellesama küsimuse puhul võiks ju öelda niimoodi, et see, mis on lubatud Helmetele, ei ole lubatud naistele. See on ühiskonnas väga häiriv. Ma eeldan ja loodan, et peaminister oma tegevuses, ka tulevases tegevuses, on selles asjas ühtse väärtusruumi hoidja ja lähtub ühest mõõdupuust, nagu vanasti öeldi. Kas te saate minu ettepanekut või väidet, et käitute ühtemoodi, kinnitada? Ja kui te käitute ühtemoodi, siis oleks ju kaks varianti: kas Kert Kingo jätkaks täna ministrina või Mart Helme ei oleks enam minister.
Aitäh! Ma ütlen veel kord, vastates ka eelmisele küsimusele, et Kert Kingo lahkus ministriametist oma vabatahtliku avalduse alusel. Punkt üks. Punkt kaks on see, et minu jaoks on väga häiriv, kuidas te poliitretooriliselt ja täiesti suvaliselt, meelevaldselt panete kokku kaks võrdlust. Ja meelega – see, mida tegelikult küsis härra Indrek Saar, tundes muret ühiskonna sidususe pärast –, te meelega panete selle kokku. Ütlete, et näete, siin on meesterahvas ja siin on naisterahvas. See on minu jaoks häiriv. Sellel võrdlusel, seose tekitamisel ei ole ju mingit alust. Kert Kingo ütles, et selleks, et valitsus saaks edasi minna, võtab ta vastu otsuse ja lahkub valitsusest.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmisena on Riina Sikkutil küsimus sotsiaalminister Tanel Kiigele. Palun!
Aitäh, hea esimees! Hea minister! Mul on väga hea meel, et ametisse asumisest alates oled sa tegelikult seisnud selle eest, et apteegireformiga edasi minna. Juulikuus oled öelnud, et apteegireformi läbiviimiseks antud üleminekuaeg on olnud piisav. Augustis oled nentinud, et apteek peabki olema eelkõige tervishoiuasutus, mitte toimima tavalise poe sarnaselt. Ka oktoobris kinnitasid, et apteegiteenus peaks olema selgelt tervishoiuteenus, see pole äriline tegevus, vaid peab lähtuma inimese tervisest. Ja ka Maalehes ütlesid, et kui suures kaubanduskeskuses jääb mõni apteek müümata või lõpetab tegevuse, siis ei tule sellest tegelikult suuremat probleemi. Mul on selle üle väga hea meel, sest juba 2012. aastal leidis Riigikontroll, et tegelikult on meil apteegiturul konkurentsisituatsioon nõrk. Apteegid on kahe suurema hulgimüüja käes ja neil ei ole motivatsiooni hindade üle kaubelda. Riigikontroll leidis, et haiglaapteegid saavad oma ravimid umbes 10% soodsamalt, kui müüakse jaeapteekides, kuigi jaemüügi kogus on tegelikult suurem. Nii et tegelikult maksis aastal 2012 selle kallima ravimi kinni patsient. Hulgimüüjate ja ketiapteekide kasumi maksis kinni patsient, krooniliste haigustega patsient, vanem inimene, väikese sissetulekuga inimene. Ma küsiksin, kas selle seitsme aasta jooksul, mis Riigikontrolli auditi järeldustest on möödunud, on iseenesest midagi paremaks läinud. Millised on meil ravimite hinnad? Kas on kuidagi iseenesest juhtunud, et patsient enam sellist üle jõu käivat koormat ei kanna? Või oleks ikkagi vaja apteegireformiga lõpuni minna – nii patsientide parema ravimite kättesaadavuse huvides kui ka selle nimel, et apteegid oleksid tervishoiuasutused ja suunatud inimese tervise edendamisele, mitte niivõrd äriliste eesmärkide täitmisele?
Lugupeetud Riina Sikkut, aitäh küsimuse eest! Ravimiturg ja ravimite hinnad tervikuna on muidugi probleem, millega tegeleb kogu Euroopa, kogu maailm. On need Euroopa Liidu nõupidamised, on need Maailma Terviseorganisatsiooni kohtumised – see küsimus on ikka laual, kuna väga tihti on tõsi see, et kõik riigid ei suuda alati tagada endale mõistliku hinnaga ravimeid. Arutatakse ühishangete küsimusi, arutatakse laiemalt Euroopa Liidu tasandil hinna reguleerimist, et just nimelt sellised väiksemad piirkonnad nagu Eesti saaksid oma inimestele mõistliku hinnaga ravimeid. See temaatika on kahtlemata oluline. Eestis käib ravimihindade reguleerimine laias laastus nii, et müügiloa hoidja kehtestab oma hinna, millele lisanduvad hulgimüüja juurdehindlus, jaemüüja juurdehindlus ja käibemaks 9%. Mis puudutab inimeste makstavat ravimite hinda, siis küsimusele, mis on paremaks läinud, vastaksin ma, et eelmise valitsuse ajal läks väga selgelt paremaks see, et kehtestasime täiendava retseptiravimite hüvitise, mis riigieelarvele tähendas tegelikult küll 10,3 miljonit eurot kulu – see oli maksumaksja kulu –, aga konkreetsetele sihtrühmadele, kellel oli suurem ravimivajadus, tähendas see väga arvestatavat omaosaluse vähenemist. See kahanes eelmisel aastal võrreldes 2017. aastaga keskmiselt 8%. Seega võib öelda, et ravimite soetamine on läinud inimeste jaoks mõnevõrra lihtsamaks. Täpsemalt öeldes, nagu te hästi teate, on 100 eurot ületavate kulutuste puhul täiendav ravimihüvitis 50% ja 300 eurot ületavate kulutuste puhul 90% ning see soodustus lisandub sellele, mille haigekassa on soodusravimite loetellu kantud ravimite hinna puhul juba eelnevalt, n-ö eos kompenseerinud. Kui me need numbrid kokku liidame – kui palju panustab riik ravimite just nimelt inimestele kättesaadavuse parandamisse –, saame eelmise aasta kohta summaks 146,5 miljonit. Sellele lisandub haigekassapoolne haiglaravimite kompensatsioon, mida on veel 70 miljoni ulatuses, nii et kokku panustame 217 miljonit. Kas ravimihinnad võiksid turul olla odavamad? Kas hinna läbipaistvus võiks olla parem? Kindlasti. Siin on arenguruumi nii Eestis, Euroopas, maailmas tervikuna. Väga tihti räägitakse uutest ravimitest, mille puhul on kohati keeruline mõista, kui suur täpselt on nendega seotud teadusuuringute kulu ja kui suur on tegelikult juurdehindlus ja kas kehtestatav hind vastab ravimi raviomadustele. Eks neid ekspertiise ja muid uuringuid tehakse, eks neid arutelusid peetakse, aga ma arvan, et siin on hästi oluline rahvusvaheline koostöö. Olen seda arutanud nii oma kolleegidega Baltimaadest kui ka, nagu öeldud, Euroopast laiemalt ja Maailma Tervishoiuorganisatsiooni esindajatega. Ka WHO uuel Euroopa regiooni direktoril Hans Klugel on mõtteid, kuidas seda olukorda võiks parandada, kuidas võiks edasi liikuda. Loodan väga, et see õnnestub. Kahtlemata pole eraettevõtluse seisukohalt kasumi teenimises midagi halba, aga ravimite puhul, mida reeglina kompenseerivad riigid, tuleb siiski kehtestada õiglane hind.
Aitäh! Riina Sikkut, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Ma sain aru, et apteegireformiga edasiminek on ikkagi ka hindade mõttes mõistlik plaan. Aga nüüd, kui apteegireformi tulemusena hakkakski Eestis olema selline tervishoiukesksem apteegisüsteem, mis lähtub eelkõige patsiendi tervisemurest ja kus nõustatakse, siis tegelikult võiks me kõik ju selles suunas pingutada. Mind teeb murelikuks see, et sotsiaalkomisjoni esimees Tõnis Mölder on viimasel ajal hakanud rääkima ka alternatiivsetest variantidest, sh apteegi vabaturust – sellest, et käsimüügiravimid tuleksid tavapoodidesse. Kas sinu meelest peaks see vabaturu variant üldse laual olema? Kui apteegireformi lõpuleviimises on tegelikult patsiendi jaoks, tervishoiusüsteemi jaoks tervikuna nii palju positiivset, siis kas ei peaks andma osapooltele – nii ketiapteekidele kui ka proviisoritele – selget sõnumit, et palun hakake apteeke üle andma ja üle võtma? Miks tekitada täiendavat segadust ja ebakindlust, selle asemel et saata selge sõnum, et reformiga minnakse lõpuni?
Tänan küsimuse eest! Mis puudutab avatud debatti, siis seda keelata, ma arvan, oleks kindlasti vale. Apteegireformi üle arutleti pikalt ja põhjalikult juba üle-eelmises parlamendis aastatel 2014–2015 ametis olnud valitsuste ajal otsuseid vastu võttes. Arutleti ka eelmises parlamendis, kui haruapteekidele kehtestatud tähtaeg lükati edasi 1. aprillile 2020. Ja need debatid, nagu näha, jätkuvad ka praeguses parlamendis. Mis puudutab erinevaid arengusuundi, erinevaid võimalusi, siis ma arvan, et sotsiaalkomisjoni esimees ütles õigesti. Ta ütles, mis variandid on laual olnud, mis mõtted on nii turuosalised kui ka poliitikud välja käinud. Olles ise selles töörühmas osalenud, siis tõsi on see, et ettepanekuid ongi, võiks öelda, kogu n-ö välja ulatuses ehk et oleme siin kirjalikult või suuliselt omavahel arutanud ligemale 20 varianti. Need puudutavad nii proviisoromanduse tugevdamist, tänaseid omandisuhteid, tähtaegu, maa- ja linnapiirkondade käsitlemist kas eraldi või koos. Üks konkreetne mõte on tõesti olnud ka see, et kas võiks lubada – see pole iseenesest uus mõte, seda on juba ammu arutatud – teatud ravimeid müüa poodides ja ka kütusekettides. Mina isiklikult seda konkreetset ettepanekut ei toeta. Põhjendan ka, miks. Ma arvan, et kui hakkame pakkuma ravimeid, isegi lihtsamaid käsimüügiravimeid, poodides ja kaubanduskettides ja kütusejaamades, siis esiteks kasvab üleliigne ravimite tarbimine ehk tarbitakse rohkem, kui on tegelik vajadus. Samal ajal tekitame probleeme eeskätt maapiirkondades, kus näiteks apteekide käive hakkab selle võrra kahanema. Seal on juba täna omanikeks peamiselt proviisorid, kes peavad neid apteeke paljuski võib-olla n-ö missioonitundest. Kui nendelt võetakse ära teatav käibeosa, mis suunatakse poekettidesse ja mujale, siis tähendab see automaatselt seda, et maapiirkonnas muutub apteegi pidamine veelgi keerulisemaks. Linnas, arvestades seda, et meil on kaubandusketis tihti lausa mitu apteeki, saavad apteegid tõenäoliselt hakkama. Aga ka siin, ma arvan, on inimestele nõu andmine selle kohta, kas üht või teist ravimit võtta, millises koguses võtta või on äkki hoopis midagi muud vaja või tuleks pöörduda arsti, näiteks perearsti poole, ikkagi oluline. Me eeldame seda õigustatult proviisoritelt ja farmatseutidelt, aga me ei saa seda eeldada poodide või kütusejaamade klienditeenindajatelt. Ehk et seda suunda ma isiklikult ei toeta. Aga nagu ma ütlesin, on debatte peetud nädalaid, debatte on peetud ja seisukohti avaldatud juba tegelikult enne valimisi. Kas ja mida täpselt apteegireformis muudetakse, see selgubki nüüd arutelude käigus. Mina olen oma positsiooni varasemalt selgitanud. Pean apteegireformi suunda õigeks. Pean õigeks seda, et me räägime jaemüügi ja hulgimüügi eraldamisest. Seda, et me tahame tugevdada proviisorite rolli turul, seda pean samuti õigeks, kuna tõesti, nagu te õigesti viitasite, ei ole proviisorid mitte lihtsalt klienditeenindajad, vaid nad on ikkagi väljaõppinud, viieaastase õppe läbinud ravimiteaduse magistrid, kellel on väga selge arusaam sellest, millised on tänapäeva tervishoiusektori soovitused inimestele, ning kelle eetika- ja missioonitunne on kindlasti suur.
Aitäh! Helmen Kütt, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Austatud minister! Minu küsimus tulebki just moodustatud töörühma kohta, eelmise küsimuse puhul te sellele osaliselt ka vastasite. Valitsus on moodustanud töörühma, et apteegireformiga tegeleda. Oma abi on pakkunud nii proviisorid kui ka ketiapteekide omanikud. Teie erakonnakaaslane, sotsiaalkomisjoni esimees Tõnis Mölder on aga öelnud Delfile, et proviisorite kaasamist peab ta vajalikuks või võimalikuks alles siis, kui menetlus jõuab Riigikogusse. Ja sellest tulebki minu küsimus: kes selle töörühma juurde siis kõigepealt kaasatakse? Oleks ju mõistlik, kui lisaks koalitsioonile – opositsiooni kaasamist ei julge ju arvatagi – kaasataks ka need teised osapooled, et enne arutelu Riigikogusse jõudmist oleksid asjad juba selgeks räägitud. See ei ole väga vastutustundlik, kui töörühmas osalevad ainult ketiapteekide omanikud ja proviisorid kaasatakse alles Riigikogu menetlusse. Lisan veel täienduseks – kuna võib-olla on meedias veidi valesti kõlama jäänud –, et üks asi on töörühm, teine asi on sotsiaalkomisjon. Riigikogu sotsiaalkomisjon ei ole kindlasti ühtegi otsust langetanud, sest seda pole sellisel kujul arutelul olnud. Riigikogu sotsiaalkomisjon on teinud ainult ärakuulamisi. See on öeldud lihtsalt stenogrammi ja selguse huvides, sest kahjuks on meedias kõlama jäänud, nagu oleks sotsiaalkomisjon juba midagi otsustanud. Aga kes siis kõigepealt selle töörühma töösse kaastakse?
Suur tänu küsimuste eest! Mis puudutab inimeste kaasamist, siis eks seda ole tehtud jõudumööda. Olen ise kohtunud kõigi, või no see on liialdus, aga igal juhul eri osapooltega: nii hulgimüüjate esindajatega, nii proviisorite koja kui ka apteekrite liidu esindajatega, ravimi maaletoojatega, tervishoiusektori inimestega laiemalt. Oleme debatte pidanud nii parlamendi liikmetega koalitsiooni sees kui ka väljaspool koalitsiooni. Mis puudutab koalitsiooni töörühma, siis tõesti, nagu võib-olla on kombeks, korraldavad poliitikud seda tööd eeskätt n-ö oma ringis, aga ekspertiisi kaasame loomulikult ka väljast. Näiteks ma ise olen sotsiaalministrina lauale toonud Ravimiameti seisukohti, erinevaid õiguslikke vaatenurki, ka varasemaid analüüse ja debatt on olnud selle võrra laiem. Mis puudutab konkreetseid seadusemuudatusi ja mõtteid, siis tegi sotsiaalkomisjon esimese kohtumise minu teada kõigi osapooltega koos, laua taga olid nii proviisorid kui ka apteekide ühendus. Kindlasti tuleb selliseid kohtumisi töö käigus teha ka hiljem, kui laual on mingid ettepanekud, et ka neid arutada ja kuulata, mida turuosalised nendest arvavad. Kutsusin eile omal initsiatiivil ministeeriumisse nii apteekide ühenduse, proviisorite koja kui ka apteekrite liidu. Kahetsusväärsel kombel tuli neist kohale 2/3 ehk proviisorite koda ja apteekrite liit. Tõsi, etteteatamisaeg oli lühike, aga paljuski seetõttu, et arutelude ajaline raam on olnud suhteliselt kiire. Tõsi on ka see, et nende enda ettepanek, see n-ö meediasse tulnud ettepanek, sai avalikuks alles esmaspäeva hommikul. Meil oligi soov seda ühiselt arutada, läbi rääkida, kuulata nende mõtteid ja kuulata ka just nimelt proviisorite mõtteid ja anda lisaks ministeeriumi ja Ravimiameti vaatenurk. Ma arvan, et kui teeme neid töörühmi mitmes erinevas koosluses, formaadis, siis läheb see debatt väga laiali ja ülevaade, järjepidevus kaob võib-olla ära. Pigem on mõistlik teha neid üheskoos, kui laua taga on mõlemad osapooled, nii hulgimüüjate esindajad ehk apteegikettide esindajad kui ka proviisorite esindajad. Sellest oli minu ettepanek ka kannustatud. Tõsi on ka see, et oleme eilse seisuga neile üle korranud, et meie soov kohtuda on endiselt jõus. Ministeeriumi ja Ravimiametiga on oodatud kohtuma kõik kolm suuremat ühendust. Tõenäoliselt võiks see toimuda järgmisel nädalal. Aga enne, kui uue aja välja pakun, oleks loomulikult hea teada, kas kõik osapooled on tulemas. Vastasel juhul ma võib-olla lihtsalt kuritarvitan teiste aega, kes sellest lühikesest etteteatamisajast hoolimata eile kohale tulid. Aga arutelu oli sellest hoolimata viljakas ja sisukas ning ma olen kindel, et kui arutelu mingil hetkel koalitsiooni töörühmast sotsiaalkomisjoni jõuab, saab see sealgi olema sisuline, sest teema on oluline. Apteegid ja ravimiteenus puudutab iga Eesti elanikku, puudutab tervishoiusektorit, puudutab ettevõtlussektorit, puudutab konkurentsiküsimusi. See debatt peab igal juhul olema laiapõhjaline.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmisena küsib Signe Riisalo ja vastab sotsiaalminister Tanel Kiik. Palun!
Aitäh, hea juhataja! Sotsiaalminister Tanel Kiik! Hea sissejuhatus teemasse on tehtud, apteekide teemal ka jätkan. Vastab tõele, et ravimiseaduse täiendav muutmine lähema kuue kuu jooksul on teoreetiliselt võimalik, aga täna me ei tea, kas seda muudetakse ja millisel kujul seda tehakse. Seega, teie juhitav ministeerium, selle ametnikud ja allasutused peavad tegema ettevalmistusi olemasoleva, kehtiva seaduse rakendamiseks. Apteegireformi ümber käivad diskussioonid, oletused on häirivad. Need on häirivad osapooltele, häirivad ka inimestele, kes soovivad apteegiteenust tarbida. Sellepärast ma tahaksin, et te selgitaksite, millised on need sammud, mida teie ja teie ametkond praegu teete. Millised riskid on kaardistatud, juhul kui apteegireform saab olemasoleval kujul teoks, ja kuidas nende riskide maandamisega on täna tegeldud? Seni oleme me aru saanud, et probleeme ei ole, apteegiteenuse osutamine jätkub ka reformi teostumisel. Äkki te kirjeldaksite seda tulevikku, kuidas reform teostub.
Aitäh küsimuse eest! Mis puudutab riske, siis loomulikult esineb iga reformi puhul riske, nii ka praegusel juhul. Eeskätt oleme koostöös Ravimiametiga teinud laiapõhjalise kaardistuse, millised apteegid vastavad praegu Eestis 1. aprillil 2020 turuosalistele rakenduma hakkavatele nõuetele ja millised veel ei vasta ning kus on midagi vaja kohandada ja kus on vaja omandisuhteid muuta. Samuti oleme suhelnud proviisorite koja, apteekrite liidu ja apteekide ühendusega, et aidata hoogustada omavahelist koostööd just nimelt müügi- ja ostutehingute tegemisel. Reaalsus on see, et õiglase hinna määramine on osutunud takistuseks. Kui müüjate seisukohalt on õiglane hind kaks-kolm korda suurem kui ostjate vaates, siis – olles ka ise kunagi üsna mitu aastat kinnisvaravaldkonnas erinevate müügitehingute nõustamise ja läbiviimisega tegelnud – on väga raske kokkuleppele jõuda. Ja eks seda on näidanud ka need numbrid. Täna, 1. novembri seisuga vastab täielikult apteegireformi nõuetele 173 apteeki, see on 35% kõigist apteekidest. Laiemalt vaadates on meil tegelikult veel ka proviisori osalusega apteeke – eelmistega kokku 210 –, millest osas tuleb teha väiksemaid kohandusi või muudatusi, et needki seadustega vastavusse viia. Põhiküsimus on tõesti selles, kas hulgimüüjad asuvad oma apteeke kohandama või nad ootavad ära koalitsiooni töörühma otsused ja teevad alles seejärel oma valiku. Riski seisukohalt ongi võib-olla keeruline see, kui neid taotlusi tuleb ühekorraga väga palju, näiteks lühikese perioodi jooksul viimase paari kuu sees 300 apteegi kohta, kelle puhul on vaja tegelda kas nende tegevuse lõpetamise, omandisuhte muutmise või uue apteegi asutamisega. Siis tekib muidugi küsimus, kas me jõuame selle haldussuutlikkuse seisukohalt ära teha. Ma olen siin ühe võimaliku lahendusena välja pakkunud selle, et teha üleminek võib-olla etapiviisil, näiteks regioonide kaupa: otsustada, kas alustada maapiirkondadest ning seejärel võtta ette linnad ja erineva suurusega asulad või toimida geograafiliselt, lähtudes maakondadest. See aitaks üleminekut sujuvamaks muuta, aitaks keskenduda konkreetsele piirkonnale, sealsetele vajadustele. Seda tööd oleme täna ka teinud. Sotsiaalministeeriumi esindajad on kohtunud mitmete vallajuhtidega. Olen ka ise olnud kirjavahetuses, suhtluses nii Saaremaal, Harjumaal, Kagu-Eestis kui ka mitmel pool mujal, alles eile olin Mustvees. Ehk mõte on selles, et ülemineku sujuvamaks muutmiseks oleks selline etapiviisiline lähenemine võib-olla parem. See aitaks tagada ka Ravimiameti mõistlikumat halduskoormust, annaks võimaluse kõiki avaldusi kvaliteetselt ja põhjalikult kontrollida, et kes on siis n-ö asutajad ja kes on omandisuhte muutjad. See aitaks tagada ka seda, et apteegiteenus poleks üleminekuperioodil kusagil häiritud, vaid see üleminek oleks sujuv. See on üks võimalik ettepanek, mida me kindlasti arutame ka täna koalitsiooni töörühmas.
Täpsustav küsimus, palun, Riina Sikkut! Vabandust, Signe Riisalo!
Aitäh! Ministrina olete te üsna ebamugavas positsioonis. Te peate tegema kõik endast sõltuva reformi läbiviimiseks ja samal ajal näeb koalitsioon, kuhu kuulub ka teie enda erakond, vaeva selle nimel, et ravimiseadust veel kord muuta. Hämmastav on see, et selgeid seisukohti kuuleme ainult meedia vahendusel ning sedagi tegelikult erialaühingute ja teenuseosutajate, ettevõtjate, apteekrite, proviisorite poolelt. Äkki oleks mõistlik, kui avalikkusele annaks sisukamaid selgitusi ka valitsusliikmed? Seda ühe külje pealt. Ja teise külje pealt: mis hinnangu te üldse annate sellisele olukorrale, kus inimesed on täiesti segadusse aetud? Ja nüüd ei räägi ma, eks ole, mitte apteekritest, proviisoritest, ketiapteekidest ega hulgimüüjatest, vaid lihtsalt inimestest, kes mõtlevad, kas nende koduapteek jääb lahti, kas nad saavad oma ravimid kätte, kas hind muutub, kas kättesaadavuses tekib tõrkeid jne.
Aitäh küsimuse eest! Erinevaid selgitusi, erinevaid kommentaare, erinevaid intervjuusid olen ma sel teemal andnud ametisse astumisest alates. Kui need pole olnud piisavalt selged, siis eks püüan olla konkreetsem. Aga tõsi on ka see, nagu viitasin – kuna hetkel on koalitsioonis need teemad laual, neid arutatakse –, et koalitsioonilepingus pole ühtegi sõna ega lauset ei ühes ega teises suunas selle kohta, mida täpselt apteegireformiga tehakse. Eks seetõttu ole täna ka väga raske sajaprotsendiselt öelda, mis seis meil 2020. aasta aprillis olema saab. Küll aga kinnitan – mis puudutab inimesi –, et apteegiteenus saab edaspidigi olema üle Eesti tagatud. See on kõigi turuosaliste huvides. Ma arvan, et selline hirmutamine või selline alusetute murede külvamine, nagu läheks nüüd üle riigi sadu apteeke kinni – no ei lähe –, seda ma tõesti ei usu. Sest väga lihtne loogika ütleb, et tänastel proviisoritel on huvi apteeke rajada ja omada, hulgimüüjatel on huvi ravimeid turustada, pakkuda neid ka tulevikus kas siis proviisoriapteekides või endale kuuluvates apteekides. Tervishoiusektoril, ministeeriumil on huvi. Parlamendil on huvi, et ravimiteenus oleks kättesaadav, apteegiteenus oleks kättesaadav. Inimestel, kohalikel omavalitsustel on huvi. Turul ei ole ühtegi osapoolt, kes tegelikult võidaks sellest, kui peaks toimuma mingisugune suuremat sorti sulgemine. See on ka põhjus, miks ma väidan veendunult, tuginedes puhtalt nii loogikale kui ka erinevatel kohtumistel saadud infole, et sellist laussulgemist ei tule. Nagu ma ütlesin, peetakse koalitsiooni töörühmas erinevate muudatuste, erinevate küsimuste arutelul silmas eeskätt seda, et ravimiteenuse kättesaadavus oleks tagatud ka tulevikus. Oluline pole mitte ainult apteekide koguarv – täna on neid üle Eesti ligi 500 –, vaid oluline on ka nende geograafiline jaotus. Kui mõnes suuremas keskuses jääb tõesti kas üleminekuperioodil või jäädavalt mõni apteek vähemaks, siis selle tagajärjel ravimite kättesaadavus tegelikult ei halvene. Küll aga on oluline see, et väiksemates omavalitsustes, väiksemates piirkondades oleks apteegiteenus tulevikus tagatud. Täna on suurusjärgus 2/3 sealsetest apteekidest proviisorite osalusega. Juba see näitab, et üleüldine geograafiline pilt on päris hea ehk et põhiliselt asuvad nõuetele mittevastavad apteegid linnades, suuremates keskustes. Me vaatame koos Ravimiametiga pidevalt eraldi ka neid piirkondi, neid kohti, kus on haruapteegid, neid kohti, kus asuvad tänastele hulgimüüjatele kuuluvad apteegid, ja otsime proviisoreid, kes sooviksid sinna apteegi rajada. Neid on personaalselt teada juba väga palju. Loomulikult tuleb seda tööd teha nii koalitsiooni töörühma arutelude ajal kui ka hiljem, sõltumata sellest, millised on konkreetsed otsused, mis langetatakse valitsuskoalitsiooni töörühmas ja mida hiljem arutatakse parlamendisaalis, ning sellest, milline on lõplik kompromiss või otsus, mis siit majast välja läheb.
Aitäh! Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt minister! Riina Sikkuti küsimusele vastates ja ka varem avalikkusele olete ministrina jätnud mulje, et olete kindlasti selle reformi pooldaja, milles siin aastaid tagasi kokku on lepitud, ja et selle võiks nagu ellu viia. Vähemalt teie sõnavõtud peegeldavad seda. Te olite väga optimistlik ka kirjeldades seda kohtumist, kuhu üks justkui kompromissettepaneku tegija kohale ei tulnud, ja olite väga positiivne, et arutelu oli viljakas. Ma julgen selles kahelda, sest mul õnnestus näha üht intervjuud, mille härra Danilov televisioonis andis, ja sealt jäi mulle mulje, et neil ei ole mõtet ministeeriumisse minna, kui ministeerium tahab arutada seda, kuidas olemasolevat seadust ellu viia. Tekib küsimus, kas te olete väga sinisilmne või tehakse need otsused kuskil mujal. Ja seetõttu tekib kahlus, et see, mida te nagu kehastate või ühiskonnale välja näitate, ei vasta päriselt tõele. Üks müüt, mida avalikkuses levitatakse ja millega hirmutatakse, on see, et apteekide kättesaadavus väheneb. Kui võrdleme ennast kas või naabritega, siis võime öelda, et kättesaadavuse poolest on meil apteeke soomlastest tihedamalt pea kaks ja pool korda. Neil on seal 6000 elaniku kohta üks apteek, meil on siin 2700 elaniku kohta üks apteek. Kui see reform teoks saab ja tõepoolest on situatsioon selline, nagu meile öeldakse, et uusi apteeke ei avata, sest need ei müü – st ühtesid ei ole võimalik avada, sellepärast et need ei müü, ja teisi ei saa veel avada, sest apteeki pole mõtet teha sinna, kus see praegu juba olemas on –, siis mitu kohta Eestis, mitu väikekohta või asulat jääb apteegist ilma? Millises konkreetses paikkonnas me muutume kättesaadavuselt Euroopa keskmisest halvemaks?
Aitäh küsimuse eest! Küsimusi oli mitu, alustan järjest. Mis puudutab kohtumist, eile toimunud arutelu, siis sarnaselt kõigi teiste ministeeriumis peetavate aruteludega oli see loomulikult sisukas, loomulikult oli laual palju ettepanekuid. Härra Danilov, kes tõesti on meedias seda teemat kommenteerinud, teatavasti kohtumisel ei osalenud. Seetõttu on tema hinnangut kohtumise viljakuse kohta keeruline aluseks võtta. Tõsi on ka see, nagu varem ütlesin, et kui on soov leida mõistlik kompromiss, ühisosa, siis seda saab kõige paremini teha ühiselt laua taha maha istudes, mitte pressiteateid vahetades. Nii et minu koostööettepanek kõigile osapooltele on endiselt jõus. Mis puudutab Eestit, siis tõsi, nagu te viitasite, on meil ühe elaniku kohta oluliselt rohkem apteeke kui Soomes, Baltikumis tervikuna on see tegelikult nii. Võib-olla on see geograafiline eripära, võib-olla on siin muud põhjused. Apteegiteenuse kättesaadavuse mõõdupuu ei ole kindlasti see, et kõik 490 apteeki peavad olema igavesest ajast igavesti Eestis alles. Mõõdupuu on tõesti pigem geograafiline paiknemine. Oleme koostöös Ravimiametiga selle kaardistuse teinud. Nagu varasemalt viitasin, on meie eesmärk ja siht selgelt see, et sõltumata sellest, millisel kujul see reform ellu viiakse, lähtume täna kehtivast seadusest. Kui tuleb muudatusi, tuleb lähtuda neist. Siis oleks apteegiteenus üle Eesti tagatud ega tekiks selliseid halle laike, kus kättesaadavus halveneb. Oleme arutanud ka võimalusi, kuidas tagada ravimite kättesaadavus näiteks haiglavõrgu kaudu. Ühe võimaliku muudatusena võiks mingites erandolukordades Ravimiameti loal anda haiglatele õiguse ravimeid vajaduse korral jaeväljastada. Selliseid mõnes mõttes piirkondlikke eripärasid tuleb kindlasti arvesse võtta, geograafilist jaotust tuleb arvesse võtta, aga öelda, et selles konkreetses piirkonnas me näeme ette, et seal apteeki olema ei saa – selliseid piirkondi ei ole. Pigem näeme neid piirkondi, kus täna veel nõuetele vastavaid apteeke ei ole ning kus on vaja proviisorapteeke kas juurde rajada või siis olemasolevat omandisuhet muuta. Ja näeme seda, et valdavas osas Eestis on täna selle 173 apteegi näol ravimite kättesaadavus siiski juba tagatud, aga see töö, nagu öeldud, jätkub kindlasti 2020. aasta aprillini ja ka edaspidi, kuna ükski reform ei saa läbi sel hetkel, kui üleminekuperiood lõpeb. Tööd ravimite kättesaadavuse, hinnapoliitika, konkurentsi, läbipaistvuse ja kõige muu sellega seonduva osas jätkub kindlasti nii mulle kui ka mu järeltulijatele.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Läheme järgmise küsimuse juurde. Jaak Juske küsib ja vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Austatud peaminister! Oktoobri keskpaigas avalikustas haridusministeerium üpris ootamatult lasteaedade õppekava uue versiooni. Kui oma ala eksperdid seda üpris tagurlikku dokumenti teravalt kritiseerima hakkasid, teatas minister Mailis Reps, et tema ei ole selle paberiga tutvunud, tema pole seda paberit lugenud. Seejärel aga selgus, et ta on sellelesamale dokumendile ise eessõna kirjutanud. Tänaseks on ka ministeerium kinnitanud, et tõepoolest, haridusministeerium on selle kontseptsiooni ise tellinud. On selge, et minister Reps on avalikkusele vassinud ja valetanud. Härra peaminister, hiljuti viisite te Kadriorgu ühe oma valitsuse liikme lahkumisavalduse, mis oli väga kiiduväärt samm. Siit ka minu küsimus. Millal te, härra peaminister, sõidate Kadriorgu, et viia sinna haridus- ja teadusminister Mailis Repsi lahkumisavaldus? Ma palun väga konkreetset vastust.
Aitäh, hea küsija! Minul ei ole haridus- ja teadusminister Mailis Repsi avaldust lahkuda oma ametikohalt.
Aitäh! Jaak Juske täpsustav küsimus, palun!
Austatud härra peaminister! Siis ma küsin uuesti konkreetselt, et kas te peate õigeks, et teie valitsuse minister proua Reps on avalikkusele sel teemal valetanud, ning kas te eeldate ja ootate temalt lahkumisavaldust.
Aitäh! No läheme siis selle juhtumi sisu juurde. Ma saan aru, et jutt käib alushariduse õppekava, ütleme, reformist või uue õppekava väljatöötamisest. Minu teada on üks ettepanek välja töötatud. Selle peale on haridus- ja teadusminister palunud oma ala ekspertidelt alternatiivset lähenemist, alternatiivset ettepanekut. Ja nüüdseks on minu teada Haridus- ja Teadusministeeriumis mõlemad ettepanekud kokku pandud, et töötada nende põhjal välja kolmas ettepanek. Ma olen ministri käest küsinud, kui kaua see töö võiks aega võtta. Ta arvab, et see võtab aega päris pikalt, mitte nädalaid, vaid kuid, võib-olla läheb veel pikemalt. Kui te nüüd küsite, kas keegi on valetanud dokumendi projektile või lõppdokumendile mingisuguse sissejuhatava teksti kirjutamise kohta, siis ei, mul ei ole küll mingit teadmist, et Mailis Reps oleks valetanud. Kui te küsite, kas ma plaanin tema avalduse Kadriorgu viia, siis vastus on, et ei plaani.
Aitäh! Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt peaminister! Minu küsimus on ajendatud hea kolleegi küsimusest. Mulle jäi mulje, et kui me teeksime Mailis Repsile ettepaneku see avaldus valmis kirjutada, siis te viiksite selle Kadriorgu. Aga nüüd ma sain aru, et te ei plaani seda viia isegi juhul, kui Mailis Reps selle avalduse kirjutab. Ilmselt ei saa te kontekstist aru. Kui ühiskonnas käib väga suur debatt erinevate teemade üle – laste alusharidus on kindlasti üks oluline teema, mida on vaja arutada –, siis on eriti oluline, et ministrid oleksid adekvaatsed ja annaksid ausaid vastuseid. Kui minister ütleb, et ta ei ole selle dokumendiga tutvunud või et ta ei ole selle dokumendiga tegelenud, ja hiljem selgub, et tegelikult on ta ise seda nn ekspertiisi soovinud ja kirjutab sellele ka veel eessõna, siis on see väga halb märk. See näeb väga halb välja. Teie, peaminister, peate sellega nõustuma. Tegelikult tekitab see meil siin saalis tunde, et selline valetamine ja vassimine muutub lihtsalt normiks. See on väärtus omaette, mida tuleb kaitsta. Ja teie olete sel juhul asunud seda väärtust täna kaitsma. Aga küsimuse tahaksin ma esitada võib-olla natuke südamelähedasema valdkonna kohta ja see puudutab põllumajandust. Põllumeeste sõnul käis auväärt maaeluminister härra Järvik terve suvi mööda põlde ja ettevõtteid ringi ning ütles, et üleminekutoetused on eelarvestrateegias täismahus olemas ja need tulevad. Nüüd, kui oleme eelarve kätte saanud, siis, kasutades väljendit, mida siin auväärt rahandusminister kasutas, kukkusid toetused kahe laua vahele. Seda raha ei ole. On ainult 5 miljonit. Kui minister on niimoodi käinud ja öelnud, et see raha on olemas, siis kuidas teie peaministrina sellesse suhtute? Mart Järvik on selles küsimuses ju tegelikult põllumeestele valetanud.
Aitäh, härra Kruuse! Teiega on alati huvitav debateerida ja seda väga erinevates valdkondades. Tuleme siis teie jutu alguse juurde. Tõesti, on kaks võimalust, kuidas peaminister saab ministri avalduse Kadriorgu viia. Te kindlasti teate neid hästi. Üks on see, kui on minister ise soovib tagasi astuda, ja teine on see, kui peaminister viib omal initsiatiivil presidendile ettepaneku, et minister ametist vabastada. Mina vastasin härra Juske küsimusele, et minul ei ole Mailis Repsi avaldust, milles ta enda soovil sooviks valitsusest lahkuda. See oli härra Juske esimene küsimus. Tema teine küsimus oli, kas mul on omal initsiatiivil plaanis viia Kadriorgu avaldus ministri vabastamiseks haridus- ja teadusministri ametikohalt, ja ma vastasin, et ei ole. Te panite kokku keerulise konstruktsiooni, aga ma püüdsin selle nüüd lihtsalt uuesti lahti harutada. Siis tegite te väga huvitava ülemineku ja ütlesite, et tulete endale südamelähedasema teema juurde, milleks kahtlemata on, arvestades teie tõsist kogemust, põllumajandus- ja maaeluvaldkond. Mulle tuli selle peale kohe meelde Eesti kirjandusklassika. Tegelikult on ju haridus ja põllumajandus väga tugevasti seotud. On ju sõidetud haridust omandama ka Eestist väljapoole, et saada heaks põllumeheks. Nii et nende valdkondade seos teie küsimuse puhul on täiesti tugevalt olemas ja minu meelest on see adekvaatne. Nüüd, see 5 miljonit, millest te räägite. Teil on täiesti õigus. Ma kohtusin põllumajandusorganisatsioonide juhtide esindajatega. Ega ma ei saa öelda, et mul oli neile häid uudiseid: jah, top-up-toetused, üleminekutoetused, näete, on võimalik maksta välja maksimumtasandil. Nagu me hetkel teame, on 2020 viimane aasta, kui neid saab maksta, sest uut MFF-i ei ole veel kokku lepitud ja ei ole teada, mis saab top-up-toetustest edasi aastatel 2021–2027. Aga hea uudis oli see, mida ma ütlesin ja mida ka põllumajandusorganisatsioonide esindajad ütlesid, et mõnda aega – mina teadsin, et see oli kaks aastat, aga nad parandasid mind, see oli lausa kolm aastat – enne 2007. aastat oli selle rea peal null. Null! Eesti riik ütles meie põllumeestele: null eurot top-up-toetusi. 2017 teatavasti olukord muutus, tuli maksimum, 2018 tuli maksimum ja 2019 tuli maksimum. 2020. aasta kohta on Riigikogu palge ette toodud eelarve, milles on 5 miljonit. See ei ole maksimum, aga see on parem kui null. Nii et eks me kõik oleme õppinud ka enda või teiste vigadest.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse arutelu.
Järgmisena on taas Urmas Kruusel võimalus esitada küsimus ja vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt peaminister! Te olete kindlasti viinud ennast kurssi sellega, et Euroopa veterinaar- ja toiduohutussüsteem on väga oluline süsteem kogu Euroopa jaoks. See puudutab nii ettevõtete eksporti toetavat toiduohutust kui ka nn riigisisese tarbimisega seotud toiduohutust. Sellel toiduohutusel on paar olulist nurgakivi. Üks nurgakivi on see, mis on seotud selle läbipaistvuse ja sõltumatusega, ning teine nurgakivi on seotud teaduse ja teadmistepõhiste regulatsioonide ja ekspertiisiga. Selle suve listeeriaskandaalis on esile kerkinud üsna selline, minu arvates omapärane ja ohtlik tendents, mille korral minister Mart Järvik on ühelt poolt avalikkusele kirjeldanud seda protsessi omamoodi, jättes mõned asjad enda teada. Võiks öelda, et tegemist on sulaselge valetamisega, kui kommenteerida mõnes mõttes ka ajakirjanduse väljauuritud fakte. Ja teine osa on seotud sellega, mis puudutab parteilist, sõna otseses mõttes parteilist juhtimist. Ükski minister ei saa olla mikrobioloog ja isegi kui oleks, siis ei tohiks ta sellisel kombel süsteemi sisse pugeda. Mina tahaksin teie kui peaministri käest teada, miks see nii on. Miks ma seda teie käest küsin? Sellepärast, et Mart Järvik ei ole väga aldis Riigikogu liikmete küsimustele vastama ja leiab sellele erinevaid juriidilisi põhjendusi. Aga teie siin oktoobrikuisel pressikonverentsil ütlesite, et teete selle asja endale kindlasti selgeks ja küsite välja ka kirjavahetuse, mille kohta avalikkuski on soovinud teavet saada. Kas te olete sellega tegelenud ja kas te olete jõudnud samale järeldusele nagu näiteks "Pealtnägija" või muu ajakirjandus, kus on esitatud selged viited sellele, et Mart Järvik on oma väljaütlemistes olnud vassiv ja avalikkusele valetanud, väites, et ta ei olnud nende asjadega kursis ja puutus selle teemaga kokku alles maasikaturul?
Toote oma lõpulausega siia vihmasesse sügisesse ilusa meenutuse maasika-aastast, aga see selleks. Mis on minu arvates peamine? Peamine on see, et tagatud oleks toiduainete ohutus nii tööstuses kui ka kaubandusvõrgus ning et müüdav toit oleks kõigile ohutu. See on see, ma arvan, millest me peame lähtuma. Ma olen täna suhelnud ka näiteks VTA juhiga ja nad on teatud kaasuse puhul kehtestanud niisuguse nulltolerantsi. Ma arvan, et see on ääretult õige suhtumine, ja ma kindlasti kiidan neid selle eest. Teiselt poolt ütleb meie rahvatarkus, et valel on lühikesed jalad. Nüüd, teie küsimus on seotud sellega, kas üks või teine pool on vassinud – te vist kasutasite sellist sõna. Te viitasite rahvusringhäälingule, viitasite "Pealtnägijale". Neid intervjuusid maaeluministriga on minu meelest olnud rohkemgi. Üks oli isegi, kui ma ei eksi, "Esimeses stuudios", millega samuti kaasnes ühiskonnas poleemika, et kas ta ütles seal õigesti või ütles ta valesti. Ma ütlen teile niiviisi, et täna mulle teadaoleva info põhjal ei saa ma anda hinnangut, kas ta on valetanud. Iga minister peab suutma oma haldusala küsimusi veenvalt ja ammendavalt avalikkusele ja loomulikult Riigikogu liikmetele selgitada. Olen nõus, et kõnealuses juhtumis on endiselt üleval mitmeid küsimusi, millele maaeluminister Mart Järvikul tuleb anda selged ja põhjalikud vastused. Minister on ise väljendanud rahulolematust oma valitsusalas toimunud info liikumise üle ja ma väga loodan, et need probleemid on praeguseks osapoolte koostööna omavahelises suhtluses lahendatud. Te tõite ridade vahel välja ka Riigikogu liikmete küsimisvõimaluse. Ma arvan, et tegelikult pidasite te silmas oma teabenõuet, mille te esitasite ja mille kohta öeldi, et sellele vastama ei pea. Ma lähen sellest teile kõige armsamast valdkonnast, põllumajandusest, korraks juriidilisse valdkonda. Kas see ei olnud mitte Riigikogu liige härra Ossinovski, kelle kaasuse põhjal see teabenõudelahend ühel hetkel üldse tuli? Mina ütlen ausalt, et minu meelest võiks Riigikogu liige küll teabenõudeid esitada. See on minu enda seisukoht. Ju siis tuleb teatud seaduse regulatsioone muuta.
Aitäh! Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Austatud peaminister! Urmas Kruuse on unustanud selle, kuidas tema ise võttis kaheksa kuud maaeluministri ametis olnuna maha VTA peadirektori Ago Pärteli, ajades tema kaela oma tegematajätmised ja otsustamatuse seakatkuga võitlemisel. Maaeluminister Urmas Kruuse käskkirjaga 2016. aastal ametist vabastatud Veterinaar- ja Toiduameti pikaaegne peadirektor Ago Pärtel nimetas Urmas Kruuse tegevust kõrgel tasandil ärapanemiseks. Ja minu küsimus on, et äkki te annate hinnangu, kas ka Urmas Kruuse ei sekkunud oma alluvuses oleva ametkonna tegevusse parteiliselt. Võite vastata "jah" või "ei" või pikemalt.
Aitäh! Kõigepealt sellest parteilisest sekkumisest või erakondlikust sekkumisest. Ma küsisin täna ka VTA juhi käest, kas praegune minister on kuidagi – ma ei tea, küsisin konkreetselt – poliitiliselt öelnud, et seda kaasust ei tohi uurida või, ma ei tea, see tuleb panna pausile. VTA vastus oli, et seda ta ei ole öelnud. Seda ta ei ole öelnud. Tõesti, minister on küsinud väga palju küsimusi, võib-olla rohkem kui eelmised ministrid, võib-olla väga detailseid küsimusi, aga seda ministrile ette heita, et ta küsib oma valdkonna kohta, minu meelest ei saa. Nüüd, vastates teie küsimusele härra Urmas Kruuse ametiaja kohta – mina ei olnud siis peaminister. Kas ta sekkus Reformierakonna, ma ei tea, tagatoa sunnil või, ma ei tea, peaministri sunnil või oli seal tõesti mingeid rikkumisi, miks ameti juht pidi lahkuma, selle kohta mul kahjuks täna teile infot anda ei ole. Aga kui teil on huvi, siis ma võin paluda, et uuritaks, mis põhjusel toonane VTA juht ametist lahkus või oli sunnitud lahkuma.
Aitäh! Urmas Kruuse, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt peaminister! Mul on väga hea meel, et te sellele küsimusele vastasite! Aga eelmise küsimusega seoses tahaksin ma saada selgust järgmises asjas: kas teil hetkel puudub Mart Järviku kohta informatsioon, mille te pressikonverentsil lubasite välja selgitada, ja te ei ole jõudnud nii kaugele, et otsustada ja aru saada, kas Mart Järvik on valetanud, või te selle teemaga rohkem ei tegele ja murrate oma lubadust, mille te valitsuse pressikonverentsil avalikult andsite? Helle-Moonika Helmele ja ka auväärt peaministrile võiks öelda selgituseks, et VTA juht ja lisaks temale ka Vireeni juht lahkusid ametist seetõttu, et nad tegelesid just nimelt valetamise ja arvete võltsimisega. Seal ei tekkinud küsimustki. Aga ma ei ole märganud, et tänane valitsus suhtuks valetamisse nii, nagu suhtuti tollel ajal, Taavi Rõivase valitsuse ajal. Ma tahaksin selgituseks öelda seda, et kriisi ja taudi ajal peavad läbipaistvus ja selgus olema absoluutsed ja sajaprotsendilised. Selle tõttu on ka meie küsimused valetamise kohta võib-olla nii sagedased – et mitte ära rikkuda Eesti eksportijate võimalusi ükskõik millisel Euroopa või kolmandate riikide turgudel. Kui tekib arusaam, et ministril on võimalik analüüse mõjutada, siis tähendab see seda, et meie toiduohutuse usaldusväärsus satub löögi alla. Kas auväärt peaminister kavatseb täita oma lubaduse, mille ta andis avalikkusele oktoobrikuisel pressikonverentsil?
Aitäh teile! Ei, ma arvan, et me teeme kõik selleks, et ei oleks valet ja valetegusid ega füüsilisi või vaimseid vägivallategusid. Selleks tuleb teha kõik. Ja selles mõttes on teil õigus, et kui selliseid asju juhtub, võib meie eksport eri valdkondades sattuda selgelt, nagu te ütlesite, löögi alla. Hetkel te räägite VTA-st, aga kindlasti on neid valdkondi, kus selliseid halbu juhtumeid on juhtunud, palju rohkem – ma ei tea, olgu see majandussektor, EAS-i sektor jne. Nüüd sellest, mida oktoobris pressikonverentsil küsiti. Põhimõtteliselt küsiti seda, kas härra Järvik "Esimeses stuudios" valetas või mitte. Ma olen võtnud selle vastuse välja ja loen selle teile ette. Ministri tsitaat on järgmine: "Mina ei ole selliseid proovi vastuseid näinud, kus on viiekordselt ehk 500 ühikut, nagu te praegu väidate." Ja siis ta lisab: "Minule helistas õhtul peale tööd, vist oli kella 6 paiku, asekantsler, kes väitis, et tõenäoliselt on proovides leitud uusi jälgi. Rohkemat ma ei tea. Ma olen õnnelik, et mulle sellest teatati, sellepärast kui märtsikuus alanud case käis välja juba augustikuuni, siis mina kuulsin sellest asjast esimest korda üldse ministeeriumis. Mina ei tea, kas minuga või minul see info (Ma lisan, et mõeldud on infot listeeriabakteri ja tehase probleemide kohta. – J. R.) puudus ja millegipärast seda infot edasi ei antud." See on see lause, ma saan aru, mille põhjal hakati pärast "Esimest stuudiot" küsima, et kas ta on valetanud või mitte. Ma olen seda lauset oma arust nüüd umbes kümme korda lugenud ja pean tunnistama, et päris keeruline on aru saada, mida täpselt mõeldi, mis õhtut mõeldi jne. Ma ütlen, et see listeeriabakteri kaasus on väga tõsiselt võetav. Paljud inimesed on saanud tervisekahjustusi. Minu teada, VTA infole tuginedes, on 2017 ja 2018 olnud ka surmajuhtumeid. Nii et nagu ma teile, härra Kruuse, esimese küsimuse puhul vastasin, peab minister andma selles asjas lisavastuseid avalikkusele ja loomulikult ka Riigikogu liikmetele.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse arutelu.
Järgmine, seitsmes küsimus on Jevgeni Ossinovskilt. Vastab sotsiaalminister Tanel Kiik. Palun!
Austatud minister! Peaminister just ütles, et valel on lühikesed jalad. Mis puudutab ravimipoliitikat, siis siin on valel mitte ainult jalad üsna pikad, vaid ka taskud päris sügavad. Kui selle teema juurde natuke kaugemalt tulla, siis tsiteerin Riigikontrolli 2012. aasta auditit. Riigikontroll nimelt leidis, et "praegune ravimituru korraldus ei ole selline, mis tagaks ravimite optimaalse hinna ja kättesaadavuse patsientidele". Ja loomulikult, et konkurents reaalselt toimiks ehk siis patsient saaks ravimeid võimalikult parima hinna eest, peab apteekidel – tsiteerin taas – "olema ravimite sisseostul võimalus valida mitme hulgimüüja vahel". Seda võimalust, nagu me teame, praegu ei ole, kuna kaks magnaati on ligi 400 miljoni euro suuruse turu omavahel kenasti ära jaganud, teenides Eesti patsientide pealt hiigelkasumeid. Et asi on patsiendi seisukohast hapu, kinnitab auditis toodud fakt, et haiglaapteek, mis ei müü ravimeid patsiendile, vaid varustab haiglat, saab ravimeid keskmiselt ligi 10% soodsamalt kui jaeapteegid. Ja seda vaatamata asjaolule, et jaeapteegid tegelikult ostavad palju suuremaid koguseid. Ja põhjus on muidugi ilmselge: haiglaapteegid ostavad ravimeid hankega ning see on üks väheseid kohti ravimiturul, kus konkurents hulgimüüjate vahel ka reaalselt toimib. Sellest me võime järeldada, et patsiendid maksavad ravimite eest apteegis vähemalt 10% rohkem, sest hulgimüüja küsib kõrgemat hinda. Ja see tähendab, et patsiendid maksavad meil kümneid ja kümneid miljoneid ülemäärast hinda, mille põhjuseks on konkurentsi puudumine hulgimüüjate vahel. Selles kontekstis on loomulikult mitte ainult kummastav, vaid väga häiriv, et mõni kuu enne selle olukorra muutumist patsiendile soodsamaks on avatud arutelu, et survele alludes seda reformi muuta. Ma ei küsi, miks te seda teete, sest see vastus on selge: see on poliitiline korruptsioon. Aga küsimus on mul väga lihtne. Te viitasite ka täna siin korduvalt seaduslike institutsioonide välisele koalitsiooni töörühmale, kes seda küsimust siis otsustab. Kas te võiksite Eesti demokraatia ajaloo huvides nimetada kõik üheksa liiget, kes sellesse töörühma kuuluvad?
Tänan küsimuse eest! Alustame siis algusest. Hetke seisuga ei ole apteegireformi osas – ma ei väsi seda kordamast – ühtegi otsust veel langetatud. Ja kui me räägime otsuste langetamisest, siis koalitsiooninõukogus moodustatud töörühm saab loomulikult teha vaid n-ö koalitsiooni pinnal otsuse, seadusi muudab Eestis siiski parlament. Kindlasti tulevad debatid sotsiaalkomisjonis ja ka parlamendi suures saalis, juhul kui ühte, teist või kolmandat seadusesätet muuta soovitakse. Mis puutub töörühma, siis põhiosas on sellesse kuulunud osa sotsiaalkomisjoni liikmeid ja mõned ministrid. Miks ma väldin siin neid nimeliselt nimetamast, on seepärast, et koosseis on mõnevõrra vahetunud. Pigem on olnud kokkulepe, et iga osapool saadab laua taha kolm, äärmisel juhul neli esindajat. Oleme seda arutanud erinevates kooslustes, iga kord ei ole liikmeskond kattunud. Ma ei taha kellelegi liiga teha või kedagi esile tõsta. Loomulikult on seal sotsiaalkomisjoni esimees, loomulikult on seal sotsiaalminister, loomulikult on seal teisi ministreid ja sotsiaalkomisjoni liikmeid ja ka muid inimesi. Tegu on parlamentaarse demokraatia puhul tavalise koalitsioonis loodava töövormiga, mida eelmine valitsus teatavasti ka väga edukalt praktiseeris erinevate küsimuste lahendamiseks. Lihtsalt ei ole mõeldav, et iga teema käsitlemine algab ja lõpeb koalitsiooninõukogus, mis teatavasti – ma räägin informaalsetest organitest – samuti ei ole seadusandlik organ, vaid on selline parema töörütmi ja parema koostöö tagamiseks loodud ühendus. Sisult on see igati läbipaistev, kuna selle koosolekute toimumise fakt ja see, mis otsuseid vastu võetakse, saab ka avalikkusele teatavaks. Samamoodi on selle koalitsiooni töörühmaga.
Aitäh! Täpsustav küsimus, Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh! Ei saa vastusega kahjuks rahule jääda. Küsimus on selles, et loomulikult on poliitilistel jõududel ja poliitikutel võimalik omavahel mitmesuguseid koosolekuid korraldada. Lihtsalt, nagu te olete siin ka täna korduvalt öelnud ja varem avalikult korranud, põhiline rõhk võimalike muudatuste läbirääkimistel on sellel töörühmal. Ütlesite ka täna seda korduvalt, mitu korda. Muu hulgas on üllataval kombel läinud nii – ja see kinnitab, et tegemist on poliitilise korruptsiooniga –, et ketid enam ei viitsi ministeeriumiga seda küsimust arutada, nad saadavad muudatusettepanekud oma ärihuvide kaitseks otse koalitsiooni töörühmale. Me oleme näinud erinevaid meiliaadresse, kellele need saadetakse. Ma arvan, et see on tegelikult väga tõsine küsimus. See, kuidas seda muudatust praegu tehakse, on väga hämar. On väga hämar, et osa inimesi tunneb ühel hommikul end emotsionaalselt ülesköetuna ja nad tahavad annetada mõnele erakonnale näiteks 100 000 eurot. Ja seda küsimust veavad eest inimesed, kel pole sotsiaalkomisjoni ega ravimipoliitikaga mingit kokkupuudet, aga ometi nad esitavad väga hästi äraõpitult ühe osapoole huvisid esindavaid väiteid. See kõik tekitab väga sügavaid kahtlusi. Selles mõttes on siiski väga oluline, et avalikkusel oleks teada, millised inimesed selle otsuse ettevalmistamisel osalevad, enne kui see jõuab Riigikokku, seadusandliku organi menetlusse. Muid põhjusi peale ärihuvide kiiva kaitsmise seda arutelu pidada ju tegelikult ei ole. Seega ma kordan oma küsimust. Palun nimetage need isikud, kes viimasel korral sellesse 3 + 3 + 3 töörühma kuulusid! Teie erakonnast kahte me teame, te neid nimetasite, Isamaast me teame Priit Sibulat ja EKRE-st teame Moonika Helmet. Palun nimetage ülejäänud liikmed!
Aitäh küsimuse eest! Pean täiesti ausalt tunnistama, et see, kes täpselt täna õhtul koalitsiooni töörühmas osalevad, on mulle teadmata. Eelmistel kordadel on lisaks nendele nimetatutele vahelduva eduga, vastavalt oma töögraafikule ja muudele võimalustele – kas nad on Eestis viibinud või välismaal olnud – panustanud näiteks rahandusminister, välisminister ja haridus- ja teadusminister. See ei ole mingi saladus, need koosolekud on reeglina avalikud olnud. Seal on reeglina ka ajakirjandus kohal olnud ja tihtipeale nii enne kohtumist kui ka pärast kohtumist kommentaare saanud. Midagi läbipaistmatut siin kindlasti ei ole. Ja näiteks härra Espenberg on sotsiaalkomisjoni liikmena samuti laua taga olnud. Tegelikult on iga erakond saanud vastavalt sellele, kellel on parasjagu olnud võimalik arutelul osaleda, kohal olla. Loogiline kokkulepe on tõesti olnud see, et töörühma koosolekuid sätitakse selle järgi, nagu viitasin, et sotsiaalkomisjoni liikmed saaksid eeskätt osaleda, et sotsiaalminister saaks osaleda – et ei tekiks olukorda, kus õiguslikud või tehnilised küsimused jäävad kaardistamata ja arutamata. Kõigi ülejäänud osapoolte esindajad on koosolekutel erinevad olnud. Lihtsalt hea tava on see, et enam-vähem pariteetsetel alustel see töörühm koos käib: suurusjärgus kolm esindajat igast erakonnast.
Aitäh! Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt minister! Mind teevad sellised komisjonid ärevaks. Üritatakse jätta muljet, et ka parlamendis tuleb mingi arutelu. Aga mina olen mures just sellise asja tõttu. Vaatame pensionireformi käiku! Ka rahvusvahelised eksperdid olid Eesti Pangas koos ja teema üle käis sügav arutelu, pärast mida anti soovitusi, miks ei tohiks teist pensionisammast lammutada. Aga rahandusminister Martin Helme ütles selle kohta, et te võite ju siin koos käia, aga see asi on otsustatud. Selle tõttu on parlamendiliikmed ka praegu väga kriitilised. Üks asi, millega avalikkusele on põhjendatud reformi n-ö lahtivõtmise vajadust, on see, et tänased apteegiketi omanikud ei ole valmis oma osa müüma või on valmis müüma väga kalli hinnaga, mis proviisoritele justkui ei sobi. Kui me räägime reguleeritud turust, mille riik tegelikult täna on ju kehtestanud, siis see ei ole oma olemuselt päris vaba turg. Kas te selgitaksite avalikkusele, mida on üldse nende apteekidel müüa? Kui laojääk tuleb hulgikaubandusest, siis enamiku laojääki võib ju hulgikaubandusele tagasi anda ja selle uuesti tagasi müüki paisata. Kui me räägime rendist ja varast, siis ilmselt üks müügiartikkel on mööbel, mida apteegiruumides kasutatakse, ja kolmas on käive, mida tegelikult riik pakub n-ö turgu reguleerides. Kas te selgitaksite, kuidas saab olla hind nii kõrge, et see on tublidele proviisoritele vastuvõtmatu? Millest see koosneb? Mida tegelikult ettevõtjal on selle seaduse raamides müüa?
Tänan küsimast! Tegelikult te loetlesite väga palju oma küsimuses juba ära. Nagu ma varem samal teemal vastates ütlesin, õiglase hinna leidmine ongi osutunud takistuseks just sel põhjusel, et proviisorid, Ravimiamet ja ka meie oleme püüdnud hinnata, kui palju läheks maksma uue apteegi asutamine. On saadud summa suurusjärgus 100 000 eurot. Ja kui samas turuosaline küsib enda apteegi eest kaks või kolm korda rohkem, siis on arusaadav, et kokkulepet ei sünni. Eks paljuski on tõesti mängus käibepõhine loogika. Laovarud üksinda või mööbel loomulikult sellist hinda kokku ei tee. Siin võidakse lähtuda käibepõhisest loogikast sellest võtmest lähtuvalt, et kui apteek on mingis väga heas asukohas, siis kahtlemata selle ülevõtmine võib minna märksa paremini kui näiteks kuskile kilomeeter eemale teise apteegi tegemine, teadmata, kas on võimalik konkurentsis püsida, teadmata, kas saab olema klientuur jne. Ehk see on võib-olla see mõttekoht olnud. Mis puudutab omandisuhete muutmist, siis, nagu ma ütlesin, aprillini 2020 on osapooltel selleks aega kehtiva seaduse järgi. Kui mingeid muudatusi tuleb, siis loomulikult avalikkust sellest kindlasti teavitatakse. Need debatid peetakse siin parlamendisaalis. Hinnapoliitika on midagi sellist, mida otseselt ükski seadus ei reguleeri. Ei ole sellist kohta seaduses, mis ütleb, et apteegi õiglane hind on see, teine või kolmas. See on osapoolte läbirääkimiste küsimus. Praegu on proviisorid eelistanud pigem rajada uusi apteeke kui olemasolevaid osta. Me oleme küll välja pakkunud lahenduse luua näiteks selline virtuaalne keskkond, kus oleks apteegid üleval ja kõigile näha, mis hinnaga kes kuskil müüa tahab, aga osalised pole seda heaks kiitnud. Ja hoolimata ka proviisorite ja Ravimiameti koostöös tehtud uue apteegi asutamise juhendist, ei ole tõesti valdava osa apteekide puhul mingisugust kokkulepet turuosalised veel saavutanud.
Aitäh! Kolm küsimust on vastatud. Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Oleme jõudnud küsimuse nr 8 juurde, mille esitab Mark Võrklaev. Vastab sotsiaalminister Tanel Kiik. Palun!
Aitäh! Lugupeetud minister! IMF andis Eesti valitsusele soovituse jätta teine pensionisammas kohustuslikuks ja samal seisukohal on ka Eesti Pank. Seejärel teatas rahandusminister Martin Helme, et valitsus hea meelega kuulab nõu, kuid valitsusel ei ole võimalik teise pensionisamba vabatahtlikuks muutmisest loobuda, kuna selleks on saadud valimistel rahva mandaat. Valimisplatvormides lubas teise samba vabatahtlikuks muutmist ainult Isamaa, kes sai valimistel kõigest 11,4% valijate häältest. Keskerakonna ja EKRE valimisplatvormides, kes said seevastu vastavalt 23,1% ja 17,8% valijate häältest, ei leia kuskilt lubadust teine sammas vabatahtlikuks muuta. Keskerakond pidas oma platvormis oluliseks kohustusliku teise pensionisamba haldustasude vähendamist ja tootlikkuse tõstmist. Minu küsimus on: kuidas te suhtute sotsiaalministrina, kes peaks seisma meie pensionite jätkusuutlikkuse eest, IMF-i ja Eesti Panga soovitustesse loobuda teise samba vabatahtlikuks muutmisest, sest see vähendab tulevikus meie pensione? Kas te jätkuvalt toetate teise samba vabatahtlikuks muutmist? Ning veel üks küsimus: kuidas te kommenteerite Martin Helme sõnu, et teise samba likvideerimiseks saadi rahva mandaat, kui seda tegelikult kahe suurema koalitsioonierakonna platvormis isegi ei eksisteeri? Ja juba tavaks saanud küsimus: kas rahandusminister valetab?
Tänan küsimuse eest! Mis puudutab erakondade valimisplatvorme – selle teema te üles tõstsite –, siis ma olen rohkem tegelenud Keskerakonna omaga, mida mul oli au aidata kokku panna. Teiste erakondade aruteludega olen vähem kursis. Ma tean, et EKRE esindajad on öelnud, et ka nemad tegelikult käisid selle seisukoha valimiste eel välja, ehk nad saavad seda ise kõige paremini täpsustada. Selles mõttes võib rahvalt saadud mandaadi osakaal olla mõnevõrra suurem, kui te nimetasite. Mis puudutab IMF-i ja Eesti Panga soovitusi, siis neid tuleb kindlasti tõsiselt võtta. Eesti Panga roll ongi suuremaid majanduspoliitilisi otsuseid nõustada, hinnata valitsuse tööd ja ehk ka välja tuua ohukohti. Üheskoos saame arutada, millised on nende ohtude maandamise võimalused. Ka IMF on kahtlemata organisatsioon, mille hinnanguid ja analüüse tuleb võtta tõsiselt. Tegemist on ikkagi rahvusvaheliselt tunnustatud organisatsiooniga. Mis puudutab valitsuse ja parlamendi otsuseid, siis eks neid iga riik teeb loomulikult lõpuks ise. Vaatame koalitsioonis kokku lepitut, vaatame pensionisüsteemi puhul esimest, teist ja kolmandat sammast korraga – ma olen ka ise varem välja öelnud, et kui me näeme, et teise samba osakaal tulevikus langeb, siis see tähendabki seda, et tuleb valmis olla selleks ja arvestada sellega, et esimesse sambasse tuleb selle võrra rohkem panustada nii raha sissemaksete näol kui ka väljamaksete näol. See tähendab ka seda koalitsioonis kokkulepitud põhimõtet, et kui teisest sambast inimesi lahkub, siis nende sotsiaalmaks ei lähe mingite jooksvate kulude katmiseks, vaid läheb just nimelt esimesse sambasse ehk erakorralise pensionitõusu elluviimiseks. See tähendab tulevikus loomulikult lisakohustusi ka riigile. Selleks, et pensionisüsteemi jätkusuutlikkus tagada ja just nimelt kogumist soodustada, on eelnõusse ette nähtud mitu konkreetset punkti. Näiteks maksupoliitiline punkt: kui inimene võtab tööeas mis tahes põhjusel välja teise pensionisambasse kogunenud raha, maksab ta 20% tulumaksu, kui ta teeb seda pensionieas, siis teatud tingimustel, eluaegse makse korral on see 0% ja ühekordse makse korral 10%. Ka see on selge meede, mis toetab kogumist. Olen varem välja öelnud, et isiklikult ma plaanin jätkata teise pensionisambasse kogumist. Ma toetan üldiselt põhimõtet, et sääste lisaks pensioni esimesele sambale tasub koguda ka igaühel endal. Esimene pensionisammas ja tegelikult ka esimene ja teine sammas kokku ei taga meile piisavalt suurt pensionit. Kui me vaatame võrdlust teiste Euroopa Liidu ja OECD riikidega, siis me oleme lõpus, 40% juures keskmisest netopalgast, mis kindlasti ei ole rahuldav tase. Ma arvan, et see peaks olema vähemalt 50% ja rohkem. Seda saab teha erakorralise pensionitõusu abil, seda saab teha teise ja kolmanda samba kogumise abil, saab teha ka, laiendades tööandjapensioni maksmist, mida oleme ka koalitsioonilepingus käsitlenud. Tõenäoliselt peaks see olema eeskätt kolmanda samba puhul, kuhu praegu kahjuks väga paljud tööandjad sissemakseid ei tee ja ka paljud inimesed ise mitte. Kindlasti tuleb selliseid meetmeid vaadata tervikuna ja loomulikult sotsiaalkomisjon esitab ka omapoolsed ettepanekud eelnõu täiendamiseks.
Aitäh! Mart Võrklaev, täpsustav küsimus.
Aitäh vastuse eest! Oma vastuses te ütlesite, et kui teine sammas ära kaob ja tulevikus on pension väiksem, siis võib-olla tuleb esimese samba pensioni erakorraliselt tõsta. Minu täpsustav küsimus ongi järgmine: kui lähtuda Martin Helme sõnadest, et rahvalt valimistel saadud mandaat paneb valitsusele selge kohustuse oma lubadusi täita, siis miks ei täida Keskerakond oma valimistel antud lubadust tõsta 2020. aastal erakorraliselt pensioni 100 euro võrra? Kuigi, nagu ma enne ütlesin, Keskerakond sai valimistel oluliselt tugevama mandaadi kui Isamaa ja EKRE.
Tänan küsimuse eest! Keskerakond ja valitsus tervikuna on tõepoolest alustanud erakorralist pensioni tõstmist. 2020. aastal me teeme ära esimese sammu: koos indekseerimisega tõuseb keskmine pension 45 eurot, mida on rohkem kui 12 aastat enne seda. See on siiski oluline samm õiges suunas. Kas see on terve samm? Pigem ta on pool sammu, teine pool tuleb astuda järgmistel aastatel, sõltuvalt riigi rahalistest võimalustest. Minu arvates selles, et valimistele minnes antakse välja palju lubadusi, lähtuvalt teadaolevast rahanduse olukorrast, ei ole iseenesest midagi kummalist. See ongi tavapärane praktika. Kõik erakonnad tegid oma valimisplatvormid, teades toonaseid Rahandusministeeriumi prognoose. Ma võin peast öeldes eksida, aga minu teada oli Reformierakonna ja Keskerakonna valimisplatvormi nn maksumus praktiliselt identne: 1,5 miljardit ja 1,4 miljardit. Aga sõltumata sellest, kes valitsust hakkas moodustama, oli teada, et tulenevalt uutest rahandusprognoosidest, uutest finantsnäitajatest täismahus ühegi erakonna valimisplatvormi lubadusi täita pole võimalik. Seda on öelnud ka teie enda erakonna liige Andrus Ansip. Ta on nentinud, et lubatud 500 eurot maksuvaba tulu kõigile poleks olnud selle eelarve korral teostatav. Ja kui vaadata ajalukku, siis ma olen ühel korral siinsamas parlamendis selle näite juba toonud, et 2007. aastal lubas Reformierakond enne valimisi pensioni kahekordistada nelja aasta jooksul. Tegelikult selleni jõuti kümne aastaga. Ja see on paratamatus. Ma luban, et 100-eurose erakorralise pensionitõusuni me jõuame oluliselt kiiremini kui kümne aastaga. Me jõuame selle ära teha selle valitsuse tööaja jooksul. Selles suunas on esimesed sammud juba astutud.
Aitäh! Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt minister! Selle mandaadi täitmisega on huvitav lugu. Ka teie siin osaliselt kaitsete seda Isamaa mandaati, aga kui ma õigesti mäletan, siis oli nii, et see oli küll Isamaa väga suur lubadus, aga kohti saadi Riigikogus peale selle valimislubaduse väljakäimist vähem kui eelmine kord. Ma ei tea, kust see mandaat tuli. Minu küsimus on täna selles, et ühele asjale on minu arust vähe tähelepanu pööratud. Seda on väitnud eksperdid ja ka teiste riikide kogemused näitavad, et suurem pension on siis, kui esimene ja teine sammas toimivad koos, ükskõik kuidas see korraldatud on. Teie sotsiaalministrina peaksite toimuva pärast eriti mures olema. Kui kasutusele võtta vabatahtlikkuse printsiip, siis üldine sotsiaalne olukord halveneb ja sissetulek väheneb. Te viitate sellele, et ju siis meil tuleb suurendada esimest sammast. Aga vaatame teie erakorralisele pensionitõusule, mis on bruto 7 eurot ja kui maksud maha arvata, siis teatud tingimustel 1.50. Nii ei ole lootustki katta seda vahet, mis tekib teise samba lammutamisega. Minu arvates on see vastutustundetu. Kui me räägime riigi püsimajäämisest ja poliitikutest vastutajate pikast visioonist, siis miks te ikka olete sellega nõus? Te peaksite sellele lammutusele tegelikult kümne küünega vastu seisma. Öelge palun, miks te nõus olete!
Aitäh küsimuse eest! Vastan järjekorras. Te viitasite erakorralisele pensionitõusule, mis koos indekseerimisega annab 45 eurot. Tõsi, 7 eurot sellest on see n-ö täiendav osa. Võiks olla rohkem, aga vaatame taas ajalugu, vaatame tegelikke otsuseid, mida valitsused on langetanud. Viimane erakorraline pensionitõus enne seda oli 2007. aasta 1. juulil, kui baasosasse lisandus 16 eurot. See sai otsustatud ajal, kui sotsiaalministri ametit pidas praegune riigihalduse minister Jaak Aab. Ma ütlen seda, et viidata, et ka väikeste sammudega on võimalik pensioni suurendada. Tänavu me tegime nii palju, kui eelarve võimaldas. Kui oleks sedasama põhimõtet rakendatud näiteks eelmised 12 aastat, oleks pension praegu umbes 100 eurot suurem. Paraku seda ei tehtud. Mis puudutab tulevasi pensionitõuse, siis, nagu viitasin, juhuks kui inimesed otsustavad teise samba süsteemist lahkuda, me oleme koalitsioonis ja valitsuskabineti tasandil kokku leppinud, et see 4% sotsiaalmaksust, mis seni läks teise sambaga ühinenud inimestel teise sambasse, läheb edaspidi just nimelt esimesse sambasse, läheb kõigile inimestele pensionitõusu võimaldamiseks ehk erakorralise pensionitõusu elluviimiseks. Mina ei muretse sotsiaalministrina kindlasti ainult tulevaste pensionäride pärast, vaid väga palju ka tänaste pensionäride pärast. Meil on 330 000 pensionäri, kellest suurusjärgus 305 000 on vanaduspensionärid. Keskmine pension jääb olulisel määral alla suhtelise vaesuse piiri ja võrreldes naaberriikidega on meie pensionäride sissetulekud väikesed. See näitab seda, et senised otsused pensionipoliitikas on olnud sellised, et rahaeraldus sinna valdkonda pole olnud piisav. Me näeme, et sõltumata sellest, kas meil on kaks või kolm sammast, sõltumata sellest, kas inimene on nendega ühinenud või mitte, on summa, mille riik on panustanud sotsiaalvaldkonda ja sh tervishoidu, olnud liiga väike. Ilmselt te teate valdkonna eelmise ministrina hästi, et see summa on olnud väiksem kui Euroopa Liidu keskmine – ja mitte ainult absoluutsummana, vaid ka protsendina SKP-st. See on valdkond, kuhu tulebki raha juurde anda, see on valdkond, mida tulebki prioritiseerida. Mul on väga hea meel, et praegune valitsus on seda ka teinud. Olukorras, kus meil tuli väga palju leida kärpekohti ja investeeringuid edasi lükata, kasvas Sotsiaalministeeriumi vastutusala eelarve tulenevalt indekseerimistest ja tulenevalt valitsuse otsustest kokku üle poole miljardi euro. Ühtegi eurot sotsiaalvaldkonnast, pensionide maksmiselt, tervishoiust ära ei võetud. Vastupidi, raha anti juurde nii selle kui ka eelmise valitsuse otsustega. Ma arvan, et seda suunda tulebki hoida. Seda tuleb hoida sõltumata sellest, kui palju inimesi otsustab teisest sambast lahkuda ja kas nad panevad selle raha investeerimiskontole või teevad selle kasutamiseks muid otsuseid. Ma isiklikult väga soovitan pigem säästa, pigem teha mõistlikke investeeringuvalikuid, mitte mõelda selle peale alles siis, kui on juba hilja ehk pensioniiga käes. Aga olenemata sellest, kas praegune süsteem jääb sada protsenti samaks nagu praegu või tulevad need muudatused, mis on koalitsioonis kokku lepitud, võib öelda, et tegelikult on pensionisüsteem Eestis olnud alarahastatud juba väga pikka aega. Ja sinna lisaraha leidmine on hädavajalik.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Läheme järgmise küsimuse juurde. Küsib Katri Raik, vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Austatud eesistuja! Hea peaminister! Täna on mitu korda olnud jutuks teie valitsuse liikmete valetamine ja vassimine. Ma pean sellesse ritta juurde tooma veel ühe uue ministri nime. Minister Riina Solman ütles eilses Postimehes: "Tihti aetakse sassi perevägivald ja peretüli, aga iga selline kokkupõrge, mis võib füüsiliseks üle kasvada, ei ole perevägivald." Tõsi, hiljem oma näoraamatus püüdis ta oma ütlemist tasakaalustada. Tegemist on tundliku teemaga, ministri sõnal on eriline kaal. Kummal puhul siis minister tõtt rääkis? Milline on tema tegelik arvamus? Kas te olete minister Solmaniga sellest rääkinud? Ja vahest olete nii kena ja ütlete välja oma selge seisukoha perevägivalla suhtes, siis teie valitsuse liikmetel edaspidi on, millest oma väljaütlemistes lähtuda.
Aitäh! Loomulikult ütlen välja. Ma olen seda juba korduvalt öelnud, et perevägivallal, nii verbaalsel kui ka füüsilisel, pole mingit kohta meie ühiskonnas. Kahjuks tuleb öelda, et see on vist kõige levinum vägivallaliik, mis ei tule päevavalgele või mida mingil põhjusel ei tooda päevavalgele – küllap inimestel pole julgust, küllap nad kardavad. Aga tuleks tuua! Mina arvan, et see tuleks tuua päevavalgele. Nii et igal juhul ma mõistan igasuguse perevägivalla hukka. Nüüd, te räägite minister Riina Solmanist. Kui ma ei eksi, siis see teema tõusetus tema eilse või üleeilse – ma ei tea täpselt, mis päeva – esinemise peale. Aga ta ju ütles kas mõni tund hiljem või, ütleme, mõni aeg hiljem väga selgelt, et kui kellelgi jäi mulje, et ta kuidagi toetab perevägivalda või arvab, et teatud perevägivald võib olla, siis ta seda mitte mingil juhul ei tee. Ma nüüd konkreetset tsitaati teile ei too – siis te vahest ütleksite, et ma valetan –, aga minu meelest tema sõnade mõte oli see, et tema lausest on jäänud vale mulje ja ta selle eest palub vabandust.
Aitäh! Katri Raik, täpsustav küsimus, palun!
Hea peaminister! Ma usun, et teie ei valeta. Ja seepärast lähen ma teie lahkel loal veidi teise teema juurde, see puudutab minu valimisringkonda Ida-Virumaad. Euroopa Komisjon on loonud söeplatvormi, kust saavad toetust need piirkonnad, kus kasutatakse n-ö tossavat kütust. Nagu me teame, on see Ida-Virumaal põlevkivi. Söeplatvormiga on Eestil võimalik liituda. Ma olen ametnike jutust aru saanud, et sellega peaksid tegelema eelkõige Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ja Rahandusministeeriumi regionaalvaldkonnaga tegelevad ametnikud. Kas teie isiklikult toetate Eesti liitumist söeplatvormiga ja kas see teema on teie töölaual?
Aitäh teile! Jah, sellest platvormist on ka varem juttu olnud ja kui see idee mõni aeg tagasi välja tuli, siis küsiti, miks Eesti kohe taotlusi pole esitanud. Minu meelest oli toona vist nii, et Brüssel alles küsis meie esindajatelt, kas on huvi selles osaleda. Kui te küsite, kas ma pean õigeks, et Euroopa järgmises eelarveraamistikus ehk MFF-is on spetsiaalne fond nendele riikidele, kes soovivad kliimapoliitika eesmärke täita ja vähendada selliseid fossiilkütustest sisendeid, nagu on näiteks meie põlevkivi, kui te küsite, kas ma sellel teemal olen valmis rääkima ja tegutsema, siis vastan, et viimati tegin ma seda ca 24 tundi tagasi, kui me olime Tšehhis Prahas. Seal kogunes ühtekuuluvuspoliitika sõprade klubi, oli väga tore kohtumine, kus osales 17 Euroopa Liidu liikmesriiki. Ühe võimalusena räägitakse – see on tõesti üks võimalus, hetkel ainult teooria – õiglase ülemineku fondist. Kuidas täpselt seda rahastatakse ja mille arvel seda rahastatakse, missugused on kriteeriumid, seda veel pole paika pandud. Aga kindlasti, kui näiteks Poola räägib kivisöest, siis Eesti on alati rääkinud, et seda abinõu tuleb laiendada ka põlevkivile. Ka eile oli mul sellest ametikaaslastega juttu. Nii et loomulikult, Eesti peab selles mõttes fookuse igal juhul terava hoidma, sellega olen täielikult päri. Ja see oleks üks rahaline võimalus, et muuta Ida-Virumaal Ida-Virumaa inimeste, leibkondade huvides energiasektor keskkonnasõbralikumaks. Eks see Eestis väga suurel määral tähendab ikkagi tuuleenergeetikat ja sellesse panustamist. Nii et see Eesti fookuses on igal juhul.
Aitäh! Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt peaminister! Kurbusega tuleb tunnistada, et täna on väga paljud küsimused valetamise kohta. Minu eelmisele küsimusele vastates te püüdsite olla väga täpne ja korrektne ja viitasite Mart Järviku esinemisele "Esimese stuudio" saates. Mulle jäi vähemalt selline mulje. Te ütlesite, et te ei osanud sealt välja lugeda, kas tegemist oli valetamisega või mitte, kas ta vassis seal või mitte – ma ei taha teile sõnu suhu panna. Aga mul oleks palve, et te loeksite selle tsitaadi uuesti ette ja paneksite selle sellesse konteksti, et eelmisel nädalal tuli avalikkusele teade, et minister Mart Järvik osales 12. juunil sellessamas M. V. Wooli tehases ühel koosolekul, mille kohta on isegi protokoll, et seal räägiti listeeriast ja tehases toimuvast ligi tunni aja jooksul. Ja siis vastake uuesti küsimusele, kas teie arvates on tegemist valetamisega või mitte. Maasikad annavad meile kõigile vitamiine, on ju väga mõnusad, nagu te väitsite, aga ...
Ma vastasin sellele küsimusele ju mitu korda. Kõigepealt, esimene põhiseisukoht on see, et kui me räägime toiduainete ohutusest nii tööstuses kui ka meie kaubandusvõrgus, siis peamine on see, et oleks tagatud müüdava toidu ohutus kõigile. See on kõige olulisem. Te soovite, et ma kordan seda tsitaati. Ma ütlesin ju selgelt välja, et jutt on "Esimeses stuudios" öeldust – võib-olla teil läks meelest ära, aga see on olemas stenogrammis ja ma võin muidugi selle uuesti ette lugeda – ja et ma praegu mulle teadaoleva info põhjal ei saa anda hinnangut, kas ta on valetanud. Ma ütlesin ka seda, et ta peab kindlasti Eesti avalikkusele ja Riigikogu liikmetele edaspidi selgitusi andma, et asi oleks selge ja konkreetne. Nüüd, kui te tahate selle tsitaadi uuesti ettelugemist, siis ma vabandan teiste Riigikogu liikmete ees – ma ei tea, kas see on nüüd infotunni aja raiskamine või mitte, kindlasti on teil veel palju huvitavaid küsimusi –, aga ma võin selle veel kord ette lugeda, ega see ei tee halba. Tähendab, tegemist on siis ERR-i "Esimese stuudioga", saate seekordne pealkiri oli "Kui tõendid on olemas, peaks amet M. V. Wooli tehase sulgema". See oli 8. oktoobri saade, kus minister ütles nii: "Mina ei ole selliseid proovi vastuseid näinud, kus on viiekordselt ehk 500 ühikut, nagu te praegu väidate." Ja edasi: "Minule helistas peale tööd, vist oli kella 6 paiku, asekantsler, kes väitis, et tõenäoliselt on proovides leitud uusi jälgi. Rohkemat ma ei tea. Ma olen õnnelik, et mulle sellest teatati, sellepärast kui märtsikuus alanud case käis välja juba augustikuuni, siis mina kuulsin sellest asjast esimest korda üldse ministeeriumis. Ma ei tea, kas minuga või minul see info puudus ja millegipärast seda infot edasi ei antud." Lugesin siis selle tsitaadi uuesti ette.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Läheme edasi järgmise küsimuse juurde. Küsib Jürgen Ligi, vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh! Härra Ratas! Teie valitsemisaja kõige eredam uuendus on see, et partei teab alati kõike kõige paremini ja saab seda kõigile nina peale visata. Seda on kuulnud uurijad, eksperdid, kohtunikud, ülikoolid, teadlased – kõik. Ja see on süsteemne, praktiliselt iga päev tuleb teie koalitsioonikaaslastelt mingi selline avaldus. Kõige võikam kahju, mida ühiskonnale materiaalses mõttes sellega tehakse, ilmneb pensionisüsteemi puhul. Teise samba reform, nagu te seda nimetate, on ekspertidelt saanud täiesti üksmeelse hävitava hinnangu. Saab seda järjest veelgi. Eile rahanduskomisjonis jälle: kümme inimest kohal ja kõik esinevad täiesti hävitavate hinnangute ja põhjendustega. Aga Martin Helme ütleb siis alati, et meil on mandaat, me võime teha kõike. Alati ütleb niimoodi! Aga teie ütlesite enne valimisi täpselt nii, nagu ütlevad eksperdid, et meil on pensionid väiksed, rahvas on vananev ja sellepärast peab teine sammas jääma nii, nagu on. Väga mõistlik mõte! Kuidas see parteiline tahe teil kujuneb? Kui erakond, kes on ajanud mingil etapil täiesti mõistlikku juttu – suure haruldusena küll, aga täiesti mõistlikku juttu –, järsku vahetab oma seisukoha vastupidiseks ja hakkab ka ekspertidele vastu vaidlema, siis kuidas selline asi on võimalik? Kirjeldage palun oma valitsemisstiili!
Aitäh teile, härra Ligi! Te küsisite parteilise juhtimise kohta. No Eestis on koalitsioonivalitsused, selle vastu me ei saa. Ja mina loodan, et see nii ka edasi läheb, et riigis on ka tulevikus koalitsioonivalitsused, mitte ühe erakonna valitsused. Te küsisite kriitiliselt selle kohta, kui palju ikkagi kuulatakse kõrvalt nõuandeid. Eks see ole eri valitsuste ajal väga erinev olnud. Ma mäletan valitsusi ja isegi valitsusjuhte, kes on öelnud, et Riigikontrolli auditid, hinnangud ja analüüsid ei kõlba mitte kuhugi, me ei arvesta neid. Noh, mina arvan, et tuleb arvestada. Neid tuleb kuulata ja tuleb ka paluda nendega koostööd. Eks parteilist juhtimist ole olnud ka teistmoodi. On teatud ametikohad, kus on soovitud näha oma erakonna liikmeid, kes muutuvad pärast seda endisteks poliitikuteks. Mõned on olnud edukad ja teinud oma tööd hästi. Ma selles mõttes ei kritiseeri sellist praktikat üldse. Toon näiteks kas või Riigikohtu teatud esimehed. Aga on ka läinud teistpidi. Ma tean, et on soovitud Eesti Panga presidendiks esitada poliitilise taustaga inimesi, aga see ei ole alati nii läinud. Nii et näiteid on olnud erinevaid. Te küsite, kuidas selle koalitsiooni parteiline juhtimine on välja kujunenud. See on kokku lepitud koalitsioonilepingus kolme erakonna vahel ja tegutseb ka koalitsiooninõukogu. Te ütlete, et teise samba kohta antud hinnanguid nagu ei kuulata või ei võeta arvesse. Neid hinnanguid on ju tegelikult andnud needsamad fondid. Ma ei tea, kui kasumlikud need on olnud viimase 17–18 aasta jooksul, kui suured on olnud nende halduskulud. Eks ka nende hinnangute põhjal teevadki inimesed oma valiku. Me ei kaota ju ära ühtegi sammast. Me muudame teise samba vabatahtlikuks. Meil on olnud sellel teemal arutelu praeguse valitsuse liikmete ja Eesti Panga vahel. Eesti Pank on oma hinnangu esitanud, rääkinud oma muredest. Nii et ei saa öelda, et teemat ei ole arutatud. Valitsuskabinet on seda mitu korda arutanud ja selle kaudu ka ministrid ja ministeeriumid.
Jürgen Ligi täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Härra Ratas! Ma teid kuulates alati mõtlen, kes teie õpetaja oli. Kuidas te põhikooli niimoodi lõpetasite? Te üldse ei jälgi, mida küsitakse, vaid räägite täiesti oma joru ja teemast mööda. Mismoodi te saite lõpukirjandi tehtud? See on täiesti uskumatu. Mina ei rääkinud sellest, et erakondlik kuuluvus peaks välistama millegi juhtimise. Mina rääkisin parteilisest juhtimisest sedapidi, et partei ütleb sõltumatutele institutsioonidele, mismoodi mõista kohut, mismoodi midagi analüüsida, mismoodi otsida bakter üles. See on see, mille kohta minu küsimus oli. Te hakkate jaurama mingisugusest minevikust täiesti teistsuguses mõõtmes. Palun vastake siiski küsimusele! Teie enda erakond ja teie ise kaitsesite enne valimist teist sammast, aga nüüd vahetasite selle ühe erakonna kinnismõtte tõttu selle teise seisukoha vastu. Te viite pensionisüsteemist raha välja, vähendate tulevikupensione. Ja just nimelt ühe erakonna diktaadi tõttu. Mitte keegi ei kohusta teid olema vaid koalitsioonivalitsuse juht. Mitte keegi! Teid kohustatakse teenima Eesti rahvast, mida te selliste võimumängudega ei tee. Te teete kahju! Ja seda ütlevad eksperdid. Kuidas te ikkagi vahetate oma seisukohti nii, et muudate vastu ekspertide arvamust oma seisukoha täiesti teistsuguseks? Selle kohta küsisin mina.
Aitäh, hea küsija! Ma vaatan teie küsimuse pealkirja: "Parteiline juhtimine". Jah, oleks siin saalis ka infotunnis vähem seda, et ühed räägivad aiast ja teised aiaaugust! See kehtib mõlema osapoole kohta. Nüüd aga sellest, mida te väga patroneerivas toonis minu haridusest rääkisite. Põhihariduse sain ma Tallinna Rahumäe Põhikoolis, see on endine 27. kool. Mina ütlen, et seal olid head õpetajad ja on ka praegu head õpetajad. Aga ma arvan, et hakata arutama selliste küsimuste üle, kes kuidas kirjandit kirjutas – no ma ei lasku sellele tasemele. Nüüd sellest, et keegi surub midagi peale. Demokraatlikus riigis ei suru keegi midagi peale. Kolm erakonda on kevadel leidnud ühisosa, on leidnud võimaluse teha koalitsioonileping ja pannud sinna põhimõtted, kuidas nende arvates võiks järgmise nelja aasta jooksul eri valdkondades samme astuda. Teie kriitika käib peamiselt ikkagi selle kohta, et teise samba regulatsiooni muudetakse. Ma ei saa öelda, et seda on tehtud kuidagi kabinetivaikuses. Ei ole! On kaasatud eri ministeeriume, Eesti Pank on öelnud oma seisukohti, on kaasatud eri osapooli ka erasektorist. Ma mäletan, et juba koalitsioonileppe sõlmimise ajal korraldati ümarlaudasid spetsialistidega ja oli neid, kes ütlesid, et see ei kõlba kuhugi, see ei ole hea mõte, aga oli ka neid, kes ütlesid, et see on õige mõte, tuleb seda teist sammast muuta. Ma arvan, et kui see viimaks lõpeb selliselt, et me suudame teise samba pakkujaid rohkem motiveerida pakkuma inimestele paremaid, kasumlikumaid tingimusi, siis on väga hea. Te ütlesite, et me kuidagi lõikame läbi tulevaste pensionäride võimaluse koguda pensioni. Andke andeks, aga me peame ka praeguste pensionäride eest seisma. Me peame lõpuks pääsema välja sellest halvast seisust, kus väga suur osa eakaid elab alla suhtelise vaesuse piiri. Ja tulevaste pensionäride nimel on ju ka samme astutud. Ent seesama erakorraline pensionitõus aitab nii praegusi kui ka tulevasi pensionäre. Ma olen selles mõttes sotsiaalministriga nõus, et kindlasti see ei ole pikk samm edasi. Ma ei tea, kas see ka poolt sammu on, nagu ta ütleb, aga see on kindlasti sammuke õiges suunas.
Aitäh! Järgmisena palun Urmas Kruuse!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Üks osa sellest pensionisüsteemist, mida teie ette kujutate, ongi selline, et te kuulutate kõva häälega erakorralist pensionitõusu 7 eurot, aga lõpuks, kui inimene raha kätte saab, on seda 1.50 või 1.40. Ja te olete vist esimene peaminister või esimese valitsuse juht, kes keskmist pensioni maksustab. Nii et selles mõttes on see kahe teraga mõõk ja seda kõike ei ole vaja ilustada, nagu te oma sõnadega teete. Aga räägime parteilisest juhtimisest. Need küsimused, mida olen mina või on üldsus esitanud toiduohutuse kohta, on ju seotud sellega, et teatud süsteemid peavad olema selgelt sõltumatud ja ka näima sõltumatutena. Seetõttu on väga halb kuulata, kui teie koalitsioonikaaslased, sh ka teised ministrid ütlevad, et VTA juhid tuleb lahti lasta. Peeter Ernits ütles, et nad tuleb kohe lahti lasta. Mart Helme on siitsamast puldist öelnud, et tulebki jõuliselt sekkuda. Kuulates teie vastuseid minu eelmisele küsimusele Mart Järviku valetamise kohta, ma märkasin, et vaatamata sellele, et te viskasite natukene sellist seltskondlikku nalja maasikatest rääkides, te ühe vastuse lugesite paberilt maha. Ja see ei olnud seotud mitte sellega, et te lugesite sealt Järviku tsitaate. See viitab tegelikult sellele, et te olete selles küsimuses väga ettevaatlikuks muutunud. Nüüd ma küsin veel kord. Te lubasite avalikkusele, et te uurite ise välja, kas Mart Järvik on valetanud. Kas te loobute sellest või võib loota, et peaminister ühel pressikonverentsil ütleb, et tal on kirjavahetus olemas ja ta võib kindlalt öelda, kas Mart Järvik valetab või ei valeta?
Aitäh! Mõnikord elus juhtub nii, et oled oma võttest selili – öeldakse niiviisi. Te olete olnud selles infotunnis väga aktiivne küsija ja see on väga kiiduväärt. Te olete kogu aeg väitnud, et kõik valetavad. Kõik valetavad! Üks teie väide oli see, et mina olen esimene peaminister, kes on keskmise pensioni maksu alla viinud. Mina väidan teile, et keskmine pension on kogu aeg olnud maksustatud, seda on maksnud ca 50% või natukene vähem või natukene rohkem. See on kogu aeg nii olnud, ei ole olnud mingit teistsugust reeglit. Ei ole olnud mingit teistsugust reeglit! Nii et mis puutub valetamisse, siis ma ei tea, mis nüüd tuleks teha. Aga noh, ma saan ju aru, mis teie retoorika oli, mis me siin hakkame üksteist süüdistama. Maaeluministri, härra Järviku kohta ma vastan teile veel kord, et ta peab loomulikult, igal juhul andma täiendavaid vastuseid. See olukord ei ole selge, aga selgust on vaja. Kui te aga kritiseerite mind, et ma mõningaid vastuseid püüan tõsiselt ette valmistada ja loen neid siin infotunnis maha, siis andeks, aga tõesti on nii. Teil on alati väga head ja konkreetsed küsimused ja ma valmistangi vastused tõsiselt ette. Ja mõnikord tõesti on vaja märkmeid vaadata. Ärge pahandage selle peale!
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse arutelu. Kell on juba nii palju, et me oleme sunnitud infotunni lõpetama. Ma tänan kõiki ministreid, kes osalesid! Ma tänan kõiki küsijaid! Ja eriti ma toon eeskujuna esile härra Urmas Kruuset, kes kõikidest Riigikogu liikmetest kõige kiiremini on suutnud nupule vajutada ja kõige rohkem küsimusi esitada. Aitäh! Infotund on läbi.
Tere päevast, austatud Riigikogu! Alustame Riigikogu täiskogu II istungjärgu 7. töönädala kolmapäevast istungit. Riigikogu liikmetel on võimalus üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Maris Lauri, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Eesti põhiseaduse § 37 ütleb, et igaühel on õigus saada eestikeelset õpetust. Kahjuks on nii, et see kõige eestikeelsem õpetus ehk õppimine eestikeelses koolis ei saa riigilt piisavalt tuge ja seda tuge ei saa just need, kelle kodune keel ei ole eesti keel. Riik toetab eesti keele õpet vene koolides ja lasteaedades, ta toetab keelekümblust, ta toetab uussisserändajaid, sealhulgas neid Eesti lapsi, kes on õppinud mõned aastad välismaal, aga ta ei toeta neid noori ja lapsi, kes lähevad eestikeelsesse kooli ja kelle kodune keel ei ole eesti keel. See on suur probleem. Nende laste hulk ja osakaal on väga kiiresti kasvanud, väga mitmed koolid on sellega hädas, eriti Ida-Virumaal, aga probleeme on näiteks ka Valgas, ja nagu ma kuulsin, ka Saares, kus kutseõppeasutustesse tulevad noored teisest Eesti otsast, aga nad ei oska piisavalt eesti keelt. Reformierakonna 19 liikme nimel esitan arupärimise haridus- ja teadusminister Mailis Repsile küsimustega, mis puudutavad just nimelt seda teemat. Mida plaanitakse teha, et seda probleemi lahendada? Kas on valmimas süsteemne toetusprogramm ja millist rahalist tuge minister sellele näeb? Aitäh!
Rohkem arupärimiste ja eelnõude üleandmise soove ei ole. Olen Riigikogu juhatuse nimel vastu võtnud ühe arupärimise. Riigikogu juhatus menetleb seda Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse alusel. Kohaloleku kontroll, palun! Kohalolijaks registreerus 88 Riigikogu liiget, puudub 13.
Tänases päevakorras on 16 päevakorrapunkti. Esimene päevakorrapunkt on energiamajanduse korralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu 48 kolmas lugemine. Kas fraktsioonidel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läheme lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud energiamajanduse korralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu 48. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 89 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Seadus on vastu võetud.
Läheme edasi. Tänane teine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel ÜRO rahuvalvemissioonil Liibanonis" eelnõu 63 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks riigikaitsekomisjoni liikme Madis Millingu.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma k.a 21. oktoobri istungil. Sellel istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Käesoleva aasta 5. novembril toimus riigikaitse- ja väliskomisjoni ühine väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi, kus Kaitseväe esindajad andsid ülevaate ka missioonide piirkondades toimuvast. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Juhtivkomisjonina riigikaitsekomisjon eelnõu kohta keelelisi täpsustusi ei teinud. Lähtudes asjaolust, et UNIFIL-is osalemine aitab kaasa julgeoleku ja stabiilsuse tugevdamisele nii Lähis-Idas kui ka mujal maailmas ning ÜRO missioonidel osalemine tuleneb ka Eesti ÜRO-liikmesusest, otsustas riigikaitsekomisjon oma k.a 21. oktoobri istungil konsensuslikult, et eelnõu esitatakse teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 6. novembriks. Lisaks otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada, Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes eelnõu lõpphääletusele panna ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Aitäh!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja, teile küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Kuna eelnõu kohta muudatusettepanekuid esitatud ei ole, siis me saame kohe lõpphääletuse juurde minna. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel ÜRO rahuvalvemissioonil Liibanonis" eelnõu 63. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 76 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Otsus on vastu võetud.
Läheme edasi. Tänane kolmas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu sõjalisel missioonil EUNAVFOR Med/Sophia" eelnõu 64 teine lugemine. Ettekandja on riigikaitsekomisjoni liige Alar Laneman.
Lugupeetud istungi juhataja! Austatud kolleegid! Käesoleva eelnõu esitas Vabariigi Valitsus Riigikogule k.a 10. septembril, esimene lugemine oli 25. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, mis oli k.a 9. oktoobril kell 17.15, eelnõu kohta väljastpoolt juhtivkomisjoni ühtegi muudatusettepanekut ei esitatud. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma k.a 21. oktoobri istungil. Sellel istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensuslikult heaks muudatusettepaneku, eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Käesoleva aasta 5. novembril toimus riigikaitse- ja väliskomisjoni ühine väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi, kus Kaitseväe juhataja andis ülevaate missioonide piirkondades toimuvast. Keeletoimetaja soovitusel tegi riigikaitsekomisjon eelnõu punktis 1 ühe keelelise täpsustuse, lisades pärast sõna "sätestatud" sõna "Kaitseväe". See täpsustus ühtlustab eelnõu teksti sõnastust teiste Kaitseväe osalusega missioonide eelnõude sõnastusega. Muudatusettepanekust. 26. septembril 2019 ehk päev pärast arutluse all oleva eelnõu esimest lugemist Riigikogus pikendas Euroopa Liidu Nõukogu oma otsusega EUNAVFOR Med/Sophia missiooni mandaati kuni 2020. aasta 31. märtsini. Lähtudes eeltoodust, Riigikogus eelmisel aastal toimunud sama missiooni eelnõu menetlusest ja riigikaitsekomisjoni nõunik-sekretariaadijuhataja soovitusest esitas riigikaitsekomisjon konsensuslikult eelnõu kohta ühe muudatusettepaneku. Muudatusettepaneku kohaselt saab Eesti Kaitsevägi EUNAVFOR Med/Sophia missioonil osalemist jätkata vaid Euroopa Liidu Nõukogu mandaadi olemasolu korral. Eelnõu esitajat esindavad Kaitseministeeriumi ametnikud toetasid eelnõu kohta tehtud keelelist täpsustust ja muudatusettepanekut. Eelnõu teise lugemise tekstis on keeleline täpsustus ja muudatusettepanek allajoonituna eristatavad. Tulles eelnõu põhieesmärgi juurde, märgin, et osaledes solidaarselt teiste Euroopa Liidu riikidega sellel missioonil, aitame kaasa Euroopasse suunduva illegaalse immigratsiooni tõkestamisele. Tulenevalt eeltoodust tegi riigikaitsekomisjon oma k.a 21. oktoobri istungil konsensuslikult järgnevad menetluslikud otsused ja ettepanekud. Esiteks otsustati esitada eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu tänase istungi päevakorda, teiseks tehakse Riigikogule ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes panna eelnõu lõpphääletusele ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Tänan!
Aitäh! Austatud ettekandja, teile küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Eelnõu kohta on esitatud ka üks muudatusettepanek, selle on esitanud riigikaitsekomisjon ja juhtivkomisjoni seisukoht on arvestada ettepanekut täielikult. Juhtivkomisjoni ettepanek on panna eelnõu 64 lõpphääletusele. Me lähemegi lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu sõjalisel missioonil EUNAVFOR Med/Sophia" eelnõu 64. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 67 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Otsus on vastu võetud.
Tänane neljas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni missioonil Iraagis" eelnõu 65 teine lugemine. Ettekandja on riigikaitsekomisjoni liige Anneli Ott. Palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Eelnõu esitas Vabariigi Valitsus k.a 10. septembril. Esimene lugemine toimus k.a 25. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 9. oktoobril kell 17.15 ja eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut ei esitatud. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma k.a 21. oktoobri istungil ning kiitis konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Käesoleva aasta 5. novembril toimus riigikaitse- ja väliskomisjoni ühine väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi, kus Kaitseväe esindajad andsid ülevaate missioonide piirkondades toimuvast. Eelnõu alusel otsustatakse kuni viie kaitseväelase osalemise jätkamine NATO missioonil NMI Iraagis. Menetluslikud otsused. Käesoleva aasta 21. oktoobri istungil otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et eelnõu esitatakse teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 6. novembriks. Lisaks otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes eelnõu lõpphääletusele panna ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Tänan!
Aitäh! Austatud ettekandja, teile küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Muudatusettepanekuid eelnõu kohta esitatud ei ole. Me saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni missioonil Iraagis" eelnõu 65. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 61 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Otsus on vastu võetud.
Tänane viies päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil Inherent Resolve" eelnõu 66 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks riigikaitsekomisjoni liikme Ants Laaneotsa.
Austatud Riigikogu istungi juhataja! Head kolleegid! Antud eelnõu esitas Vabariigi Valitsus k.a 10. septembril. Esimene lugemine toimus k.a 25. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, mis oli k.a 9. oktoobril kell 17.15, ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma k.a 21. oktoobri istungil ning kiitis konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Käesoleva aasta 5. novembril ehk eile toimus riigikaitse- ja väliskomisjoni ühine väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi, kus Kaitseväe esindaja ehk Kaitseväe juhataja andis ülevaate missioonidest eri piirkondades ja sellest, mis seal toimub. Antud eelnõu alusel otsustatakse kuni 20 Eesti kaitseväelase osalemise jätkamine Ameerika Ühendriikide juhitaval ISIL-i vastasel rahvusvahelisel operatsioonil Inherent Resolve, mis eesti keeles on "vankumatu tahe". Menetluslikud otsused. Oma k.a 21. oktoobri istungil otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et eelnõu esitatakse teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 6. novembriks. Lisaks otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes eelnõu lõpphääletusele panna ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Tänan!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja, teile küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil Inherent Resolve" eelnõu 66. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 62 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Otsus on vastu võetud.
Kuues päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel konfliktijärgsel rahutagamismissioonil Liibanonis, Iisraelis, Egiptuses ja Süürias" eelnõu 67 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks riigikaitsekomisjoni liikme Johannes Kerdi.
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid, daamid ja härrad! Antud eelnõu kohta on mul öelda järgmist. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma k.a 21. oktoobri istungil. Sellel istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Käeoleva aasta 5. novembril toimus riigikaitse- ja väliskomisjoni ühine väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi, kus anti ülevaade missioonide piirkondades toimuvast. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 9. oktoobriks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Ka riigikaitsekomisjon juhtivkomisjonina eelnõu kohta keelelisi täpsustusi ei teinud. ÜRO liikmesriigina aitab Eesti kaasa rahu saavutamisele kriisipiirkondades. Eesti osaleb aktiivselt ÜRO missioonidel, mis on kooskõlas meie välis- ja julgeolekupoliitilise otsusega suurendada nähtavust ÜRO-s. Välismissioonidel osalemine on üks olulisemaid välis- ja kaitsepoliitika vahendeid. Tulenevalt eeltoodust otsustas riigikaitsekomisjon oma k.a 21. oktoobri istungil konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes eelnõu lõpphääletusele panna ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Tänan tähelepanu eest!
Aitäh! Austatud ettekandja, teile küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole ja me saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel konfliktijärgsel rahutagamismissioonil Liibanonis, Iisraelis, Egiptuses ja Süürias" eelnõu 67. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 56 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Otsus on vastu võetud.
Seitsmes päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni või selle liikmesriigi, Euroopa Liidu või Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juhitaval muul rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil sellesse esmakordsel panustamisel" eelnõu 68 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks riigikaitsekomisjoni liikme Leo Kunnase.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Selle eelnõu esitas Vabariigi Valitsus k.a 10. septembril, eelnõu esimene lugemine toimus 25. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks ehk 9. oktoobriks kella 17.15-ks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist 21. oktoobri istungil. Keeletoimetaja soovitusel tegi riigikaitsekomisjon eelnõu punktis 1 mõned keelelised täpsustused: jäeti välja sõna "sätestatu", mille tulemusena muutus sõnade järjekord ja sõna "peatüki" käändelõpp. Need täpsustused ühtlustavad eelnõu teksti sõnastust teiste Kaitseväe osalusega operatsioonide eelnõude sõnastustega. Eelnõu esitajat esindavad Kaitseministeeriumi ametnikud toetasid eelnõu kohta tehtud riigikaitsekomisjoni keelelisi täpsustusi. Sellel istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Juhtivkomisjoni menetluslikud otsused ja ettepanekud. 21. oktoobri istungil otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et eelnõu esitatakse teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 6. novembriks. Ka otsustas riigikaitsekomisjon samal istungil konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes eelnõu lõpphääletusele panna ja Riigikogu otsusena vastu võtta. See on kõik. Tänan!
Aitäh, lugupeetud ettekandja! Teile on ka küsimusi. Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Härra Kunnas! Ma vaikselt lootsin, et ehk teie kirjamehena veidi redigeerite seda kohutavat formalismi ja kantseliiti, mis nüüd juba umbes kümnes kord sealt puldist kõlab. Tegelikult tahaks teada sisust ja vähem kuulda neid formaalseid korduvaid-korduvaid sõnu. Aga mu küsimus ei ole mitte päris selle eelnõu kohta, vaid on üldine. Te oleksite võinud üritada natuke nendel ainetel rääkida. Juhtusin esmaspäeval kuulma teie pinginaabrit siin puldis pidamas tühjale saalile kõnet sellest, kuidas üks välismissioon on suur kolonialistlik akt ja veel midagi. Ma ei jäänud küll kuulama, aga see jahmatas. Kas komisjonis või teil fraktsioonis on olnud samasugused diskussioonid, et Eesti käib kolonialistina välismissioonidel?
Antud sõnavõtus väljendas meie fraktsiooni liige Ruuben Kaalep oma isiklikku seisukohta selle Mali operatsiooniga seoses. Kui te juba küsisite, siis ma loomulikult ka vastan ja räägin selle osapooltest. Me toetame seal prantslasi ehk Prantsuse riiki, kes seda operatsiooni juhib. Prantslased on siin kompaniisuuruse üksusega, nad on mitu korda panustanud Ämaris. See on selge, et prantslasi me toetame tingimusteta. Aga teine selle operatsiooni osapool on Mali relvajõud. Nendega on kolm probleemi. Esiteks see, et sõjakuritegude suhtes ei ole nad puhtad poisid. Igas armees on sõjakurjategijaid, see on vältimatu, aga sõjakuriteod ei saa olla, ütleks niiviisi, tavaline praktika. Seal on veel kaks probleemi. Sellel konfliktil on oma etniline mõõde ja kahjuks on sellel konfliktil ka oma rassiline mõõde, sest lõunapoolsed hõimud on mustanahalised ja tuareegid teatud kontekstis on valgenahalised. Neid kõlbelisi ja moraalseid aspekte ei saa selle operatsiooni puhul eirata, seetõttu on ka selle konkreetse Mali operatsiooni suhtes jäetud meil hääletamine vabaks. Aga see konkreetne operatsioon, mida mina käsitlen, on selles mõttes erinev – ma tutvustasin seda teile ka eelmisel korral põhjalikult –, et me arutame mandaadi andmist operatsioonile, mida veel ei toimu. Seda operatsiooni, mida see mandaat käsitleb, veel ei toimu ja seda ka ei planeerita. See mandaat on lihtsalt selleks juhuks, kui Vabariigi Valitsusel tekib äkiline vajadus saata kaitseväelasi sõjalisele operatsioonile, mille algatab kas ÜRO, NATO, Euroopa Liit või mõni meie liitlasriik ja kuhu me peame vajalikuks oma osalusega panustada. Seni me ühtegi sellist mandaati ei ole kasutanud ehk Vabariigi Valitsus ei ole siiani seda mandaati kasutanud. Me ei eelda ka seda, et nüüd valitsus seda kergel käel kasutaks, aga võimalus 50 kaitseväelase saatmiseks – see puudutab umbes rühmasuurust üksust – on iga kord Vabariigi Valitsusele antud ja oleks mõistlik anda see ka seekord.
Aitäh, austatud ettekandja! Rohkem küsimusi teile ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Muudatusettepanekuid eelnõu kohta esitatud ei ole. Saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni või selle liikmesriigi, Euroopa Liidu või Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juhitaval muul rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil sellesse esmakordsel panustamisel" eelnõu 68. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 61 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Otsus on vastu võetud.
Tänane kaheksas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni reageerimisjõudude koosseisus" eelnõu 69 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks riigikaitsekomisjoni aseesimehe Kalle Laaneti.
Hea juhataja! Head kolleegid! Tulenevalt meie kolleegi Jürgen Ligi ettepanekust proovin teha hästi kiirelt ja kompaktselt. Seda otsuse eelnõu arutati täpselt samadel kuupäevadel nagu ka eelnevaid eelnõusid. Muudatusettepanekuid ei esitatud. Lisan seda, et eile, 5. novembril toimus riigikaitse- ja väliskomisjoni ühine väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi, kus Kaitseväe juhataja andis põhjaliku ülevaate kõikidest missioonidest. Jah, varem oli see riigikaitsekomisjonile esitatud, aga väliskomisjon sai veel lisaülevaate. Eesti osalemine NATO reageerimisjõududes NRF-is (NATO Response Force) tuleneb meie NATO-liikmesusest. NATO reageerimisüksusi võidakse kasutada eelkõige NATO lepingu alusel läbiviidavas kollektiivse enesekaitse operatsioonis. Seega on NRF-is osalemine otseselt seotud Eesti julgeolekuga. Sellest tulenevalt teeb riigikaitsekomisjon konsensuslikult Riigikogule loomulikult ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes panna eelnõu lõpphääletusele ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Aitäh!
Aitäh, austatud ettekandja! Teile küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Muudatusettepanekuid esitatud ei ole. Saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni reageerimisjõudude koosseisus" eelnõu 69. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 54 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Otsus on vastu võetud.
Üheksas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu väljaõppemissioonil ja ÜRO rahutagamismissioonil Malis" eelnõu 70 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks riigikaitsekomisjoni liikme Jaak Juske.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Riigikaitsekomisjon arutas seda eelnõu samadel kuupäevadel nagu eelmisi sarnaseid eelnõusid ja tegi 21. oktoobril eelnõus kaks väiksemat keelelist täpsustust, millega muudeti selguse huvides sõnade järjekorda ja ühe sõna käändelõppu. Nagu öeldud, eile kohtusid komisjonid Kaitseväe juhatajaga, kes korduvalt rõhutas välismissioonidel osalemise tähtsust, sest see aitab kindlustada meie liitlassuhteid, seda eriti veel, eks ole, sellises keerulises piirkonnas nagu Mali. See aitab tõesti tugevdada meie liitlassuhteid olulise NATO-partneri Prantsusmaaga, sest on ju Prantsuse üksus ka Eestis olnud ja on uuel aastal taas Eestisse tulemas. Komisjon seda eelnõu konsensuslikult ka toetas. Olgu veel öeldud, et kõnealusel Euroopa Liidu väljaõppemissioonil osaleb kokku tervenisti 27 riiki. Pärast eelnõu heakskiitmist otsustas komisjon saata eelnõu tänase istungi päevakorda teisele lugemisele ja on ettepanek panna eelnõu lõpphääletusele. Palun seda toetada! Aitäh!
Aitäh! Teile on ka küsimusi. Ruuben Kaalep, palun!
Aitäh! Hea ettekandja! Tahan teilt küsida, kas te olete kursis Mali režiimi toimepandud sõjakuritegudega ja etnilise puhastusega Mali põhjaosas. Kui te olete kursis, siis kuidas te saate heaks kiita sellise režiimi toetamist, ja kui te ei ole kursis, siis miks te olete tulnud siia saali, olles ettevalmistamata?
Aitäh küsimuse eest! Komisjon neid küsimusi ei arutanud, aga nagu eile rõhutas Kaitseväe juhataja, Eesti kaitseväelased, kes Mali operatsioonis osalevad, on kontaktis valitsusvägedega ja tegelevad terrorismivastase võitlusega. Nagu ka eilsel kohtumisel Kaitseväe peastaabis teie hea koalitsioonipartner härra Lotman teile tõestas, siis maailm ei ole mustvalge, vaid ka olukord Malis on palju keerulisem ja kirjum. Veel kord: Eestile on head liitlassuhted Prantsusmaaga üliolulised.
Aitäh! Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Kolleeg Leo Kunnas rääkis natukene Mali taustast, aga ma küsin, kas teie kui sotsiaaldemokraat toetate mustanahaliste võitlust valgete tuareegidega selles konfliktis. Milline on teie suhtumine sellesse tõsisesse etnilisse konflikti, kui te praegu soovite saada heakskiitu?
Aitäh! Juhin tähelepanu, et konkreetse eelnõu on esitanud Vabariigi Valitsus, kuhu kuulub ka teie erakond. Mina kannan siin ette komisjoni seisukohta, ma ei saa kommenteerida oma isiklikke vaateid, aga olen korranud neid sõnu, mida ütles meile eile Kaitseväe juhataja.
Jüri Jaanson, palun!
Aitäh! Austatud ettekandja! Mul on tehniline küsimus. Selle eelnõu esimese lugemise seletuskirjast loen ma välja, et saadetakse kokku 20 kaitseväelast, 10 läheb Euroopa Liidu väljaõppemissioonile Malis ja kuni 10 ÜRO rahutagamismissioonile sealsamas Malis. Aga teise lugemise eelnõust loen välja, et kuni 10 kaitseväelast läheb Euroopa Liidu väljaõppemissioonile ja ÜRO rahutagamismissioonile Malis. Kumb siis õige on, 10 või 20?
Ma tänan! Veel kord, seal on, eks ole, "kuni", vastavalt vajadusele saab Kaitsevägi sinna meie sõdureid saata. Minu teada on õige, et kuni 10.
Ruuben Kaalep, palun!
Aitäh! Kas ma sain teie vastusest õigesti aru, et Mali režiimi sõjakuriteod ja põlisrahvaste allasurumine ei ole olulised teemad selles küsimuses, kuna maailm ei ole mustvalge?
Aitäh! Veel kord, ma juhin tähelepanu, et eelnõu esitas valitsus, kuhu kuulub ka EKRE. Ma arvan, et te peaksite omaenda valitsusliikmetele esitama neid küsimusi, miks nad selle eelnõuga täna on siia tulnud. Riigikaitsekomisjonis oli otsus üksmeelne, seda eelnõu toetatakse, ka teie erakonna liikmed väga palavalt seda eelnõu toetasid.
Aitäh! Austatud ettekandja, teile rohkem küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Eelnõu kohta muudatusettepanekuid esitatud ei ole. Läheme lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu väljaõppemissioonil ja ÜRO rahutagamismissioonil Malis" eelnõu 70. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 53 Riigikogu liiget, vastu 4, erapooletuid ei olnud. Otsus on vastu võetud.
Tänane kümnes päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Ühendkuningriigi ühendekspeditsiooniväe koosseisus" eelnõu 71 teine lugemine. Ettekandjaks palun ma riigikaitsekomisjoni esimehe Andres Metsoja.
Austatud Riigikogu istungi juhataja! Head kolleegid! Tõepoolest, ka see otsuse eelnõu on üks missioonide paketi eelnõudest ja menetluslikud kuupäevad on täpselt samad, sellepärast ei hakka ma neid teile uuesti ette lugema. Riigikaitsekomisjon tegi eelnõus ühe normitehnilise täpsustuse ja see täpsustus viis eelnõu teksti kooskõlla riigikaitseseaduse §-ga 34. Kaitseministeeriumi ametnikud esindasid eelnõu esitajat ja nemad toetasid riigikaitsekomisjoni tehtud eelnimetatud täpsustust. Otsuse eelnõu keskendub Eesti panusele. See panus on kuni 24 kaitseväelast, st neljaliikmeline improviseeritud lõhkeseadmete vastase tegevuse meeskond, kolmeliikmeline strateegilise kommunikatsiooni meeskond, viieliikmeline meedikute meeskond, õhutulejuht, neljaliikmeline miinituukrimeeskond ja seitsmeliikmeline toetuselement. Oluline on mainida, et kavandatud kulu on ca 100 000 eurot, mis on aastal 2020 kaetud Kaitseministeeriumi valitsemisala eelarvest. Riigikaitsekomisjon tegi menetluslikud otsused oma k.a 21. oktoobri istungil. Oli konsensus, et eelnõu esitatakse teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda tänaseks, ja lisaks otsustati konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes panna eelnõu lõpphääletusele. Aitäh!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja, teile küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Muudatusettepanekuid eelnõu kohta esitatud ei ole. Läheme lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Ühendkuningriigi ühendekspeditsiooni koosseisus" eelnõu 71. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 64 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Otsus on vastu võetud.
11. päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel väljaõppe- ja nõustamismissioonil Afganistanis" eelnõu 72 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks riigikaitsekomisjoni liikme Martin Repinski.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Eelnõu esitas Vabariigi Valitsus k.a 10. septembril. Esimene lugemine toimus k.a 25. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 9. oktoobriks kella 17.15-ks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon tegi eelnõu punktis 1 keeletoimetaja soovitusel mõned keelelised täpsustused, asendades lühendi "NATO" sõnadega "Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsioon". Keeletoimetaja soovitusel asendati sõnad "nõustamis- ja väljaõppemissiooni" sõnadega "väljaõppe- ja nõustamismissioonil", selleks et otsuse eelnõu tekst ühtiks otsuse eelnõu pealkirjaga. Lisaks parandati sõnade käändelõppe ning komisjon jättis välja sõna "koosseisus". Eelnõu esindaja toetas täpsustusi. Käesoleva aasta 5. novembril toimus riigikaitse- ja väliskomisjoni ühine väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi, kus Kaitseväe esindajad andsid ülevaate missioonide piirkondades toimuvast. Kaitseväe tegevväelased jätkaksid arutluse all oleva Riigikogu otsuse eelnõu alusel panustamist NATO väljaõppe- ja nõustamismissiooni, mille oluline eesmärk on Afganistani riiklike julgeolekujõudude õpetamine. Selleks antakse eelnõuga mandaat kuni 46 tegevväelasele, et Afganistan ei muutuks taas rahvusvahelise terrorismi tugialaks. Liitlasvägede kohapealne toetus Afganistani julgeolekujõududele on oluline. Missioonil osalemisega täidab Eesti oma NATO-liikmesusest tulenevaid liitlaskohustusi. Oma k.a 21. oktoobri istungil otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et eelnõu esitatakse teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 6. novembriks ehk tänaseks. Lisaks otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes eelnõu lõpphääletusele panna ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Tänan!
Aitäh, austatud ettekandja! Teile küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole. Muudatusettepanekuid eelnõu kohta esitatud ei ole. Läheme lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel väljaõppe- ja nõustamismissioonil Afganistanis" eelnõu 72. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 63 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Otsus on vastu võetud.
12. päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Prantsusmaa sõjalisel operatsioonil Barkhane Malis" eelnõu 73 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks riigikaitsekomisjoni esimehe Andres Metsoja.
Hea istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Eile peastaabis kohtumisel Kaitseväe juhatajaga sai ka Kaitseväe juhataja poolt välja öeldud, et ilmselgelt on tegemist kõige ohtlikuma eelnõuga selles mõttes, et meie võitlejate riskid on kõige suuremad. Antud eelnõu on samuti esitatud Vabariigi Valitsuse poolt 10. septembril ja muudatusettepanekute esitamise tähtajaks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist. Keeletoimetaja soovitusel tegi riigikaitsekomisjon eelnõu punktis 1 ühe keelelise täpsustuse. Täpsustati riigi nime: sõnad "Mali Vabariigis" asendati sõnaga "Malis". See täpsustus ühtlustab eelnõu teksti sõnastust, punkt 1 viiakse kooskõlla pealkirja ja punktiga 2, ning viib eelnõu kooskõlla ka Riigikogu otsuse eelnõus 70 sätestatud Mali riigi nimetusega. Eelnõu esitajad olid selle keelelise täpsustusega nõus. Samal päeval kiitis riigikaitsekomisjon samuti konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Veel kord käisime selle eile koos väliskomisjoniga üle ka peastaabis. Eelnõus sätestatud operatsiooni lõppeesmärk on stabiliseerida sõjaliste operatsioonidega olukorda piirkonnas määrani, mis võimaldab piirkonna riikide võimudel iseseisvalt julgeolekut tagada. Ühtlasi tihendab panustamine Eesti ja Prantsusmaa strateegilisi ja poliitilis-sõjalisi suhteid ning parandab Eesti positsiooni olulistes julgeolekuküsimustes NATO-s ja Euroopa Liidus. Mõistlik on rõhutada ka seda olulist aspekti, et diplomaatilised suhted riikide vahel ei ole selliste sõjaliste missioonide, julgeolekumissioonide puhul alati väga selgelt mõõdetavad, aga ilmselgelt hinnatakse kõrgete sõjaliste juhtide sõnumite kontekstis meie panust väga kõrgelt. Just nimelt selles seisneb ka meie tegu, meie parlamendi tegu. Kui me räägime massiimmigratsioonist ja selle likvideerimisest selle tekkekohas, siis just nimelt see eelnõu on üks nendest paljudest eelnõudest, millega me päriselt saame sekkuda, et püüda tagada seal piirkonnas rahu või vähemalt rajada teed nende püüdluste suunas. Teatavasti osaleb Prantsusmaa üksus alates 2017. aastast Eestis paiknevas NATO lahingugrupis, mis on Kaitseväe 1. jalaväebrigaadi koosseisus. Eeltoodust tulenevalt otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et eelnõu esitatakse teisele lugemisele, ja veel otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ja eelnõu lõpphääletusele panna. Tänan!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja, teile on küsimusi. Ruuben Kaalep, palun!
Hea ettekandja! Kas teie olete Mali konflikti asjaoludega paremini kursis kui lugupeetud kolleeg Jaak Juske? Küsin ka seda, et kas sõjakuriteod ja etnilised puhastused on teie hinnangul teemad, mida tuleks selle päevakorrapunkti juures vähemalt arutada.
Aitäh, hea kolleeg! Väga raske on anda hinnangut, kas ma olen paremini kursis või mitte. Ma ei oska seda kuidagi mõõta. Kindlasti ei pea ma ennast Aafrika-eksperdiks või selle kriisi heaks analüütikuks. Aga tugineda tuleb spetsialistide parimale teadmisele, mis tuuakse komisjoni või erinevatele kohtumistele. Kui tsiteerida head kolleegi Valdo Randperet, kes ütleb, et see on väga hea eelnõu ja palun seda kindlasti toetada, siis fakt on see, et see on raske eelnõu, see on keeruline eelnõu. Seda tuleb tunnistada, aga antud situatsioonis ei ole suudetud parimate tippspetsialistide ja ka poliitikute tasemel paremat lahendust välja mõelda. Kindlasti, iga konflikt riivab kellegi huve. Ei ole ju mõtet varjata, et seal tapetakse inimesi, seda eesmärgiga, et olukorda stabiliseerida. Tõmmata siin saalis piire eetikast või sellest lähtudes, mis on minu teadmine ja kui palju see selles situatsioonis aitaks otsustamisel kaasa, ma arvan, ei ole kõige eetilisem ja mõistlikum lähenemine.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Kaitseminister Luik on varasemal ajal korduvalt rääkinud ja rõhutanud, et see on Eesti missioonidest üks ohtlikumaid. Aga minu küsimus on see, et kas Prantsusmaaga heade liitlassuhete säilitamise ja hoidmise nimel võime unustada ära selle, mis toimub n-ö Mali riigis tegelikult, eelkõige selle, mis on seotud nende kohalike probleemide ja tuareegidega. Kas need võib rahulikult ohverdada ja öelda, et see on väga hea eelnõu? Ma arvan, et võrreldes teistega on see pehmelt öeldes mitte kõige parem eelnõu.
Aitäh! Kui teiega rääkida samas keeles, siis võib öelda, et kahtlemata me võime jõuda välja kuhu iganes, rääkides sellest, kui valge mees on läinud Aafrikasse demokraatiat viima. Me oleme täna nendes situatsioonides, kus me oleme. Igal teol on tagajärjed ja täna on kokku lepitud selline taktika. Kas hinnata seda heaks või halvaks? Minul ei ole seda pädevust.
Ruuben Kaalep, palun!
Mainisite oma ettekandes, et meie missioon aitab Malisse tuua rahu ja selle kaudu vähendada massiimmigratsiooni. Kuidas on see võimalik, kui Mali riigi põhjaosas on riigi loomisest peale olnud sisuliselt etniline konflikt, milleni on viinud koloniaalriikide tõmmatud piiridest kramplik kinnihoidmine?
Jah, eks me võime seda sõnastada ju nii, et inimkaubandus on ka selle piirkonna üks väga olulisi osi. Inimkaubandusega võitlemine, sellesse sekkumine on ka üks võtmeküsimusi terrorismi puhul. Jällegi võib olla väga erinevaid vaatenurki sellele küsimusele, aga taas kord pean ma tuginema nendele ettepanekutele, mida on teinud valdkonna parimad asjatundjad, kes on kindlasti käinud kohapeal, pidanud liitlastega mitmeid kordi läbirääkimisi, suhelnud ka kohalike võimude esindajatega. Sellest on sündinud see seisukoht. Te saate aru, et parlamendisaalis tulla välja põhjapaneva isikliku seisukohaga selles küsimuses minul komisjoni esimehena, isegi kui ma seda tahaks teha, ei ole ilmselt mingit võimalust.
Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! Hea ettekandja! See on üksjagu põnev, et teie koalitsioonipartner, kes veel hiljuti näitas üles silmatorkavat ignorantsust olukorra suhtes näiteks Süürias, on nüüd võtnud tõsiselt kõne alla Malis toimuva, ja teeb seda väga detailselt. Aga me näeme, et tegelikult on ju meiega liitunud siin saalis ka EKRE aseesimees ja valitsuse liige, kes on selle eelnõu üks esitajatest. Kas te palun võiksite öelda kolleegidele Ruuben Kaalepile ja Peeter Ernitsale, et neil on võimalik eelnõu kohta küsida ka eelnõu algataja ehk Vabariigi Valitsuse liikmelt, kes on nende erakonnakaaslane, ja nad ei pea teid kui komisjoni esindajat panema sellesse ebamugavasse olukorda? Kas selline võimalus on mõeldav?
Aitäh! Hea kolleeg! Mina olen aru saanud, et parlamendisaal ei ole klassiruum. Kui see on kord siin juba välja öeldud, siis ma arvan, et iga komisjoni liige ei peaks sama sõnumiga esinema. Seda ütles juba ka Jürgen Ligi siin täna üsna teravalt.
Kalle Laanet, palun!
Aitäh, hea esimees! Ma saan aru, et koalitsioonis on vist teatud eelnõude puhul olnud liiga vähe selgitustööd, et kõik saaksid ühtemoodi aru, millest meie välispoliitika koosneb, kuidas seda kujundatakse ja milliste vahenditega ning mis selle eesmärk on. Aga minu küsimus puudutab hoopistükkis seda, et võib-olla sa tuletad kõigile meelde, kas selle otsuse eelnõu kohta muudatusettepanekuid tuli. Tegelikult on ju Riigikogu liikmetel võimalik ka muudatusettepanekuid esitada.
Aitäh! Ei tulnud muudatusettepanekuid.
Aitäh! Austatud ettekandja, teile rohkem küsimusi ei ole. Kas Riigikogu liikmetel on soovi pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Kuna eelnõu kohta muudatusettepanekuid esitatud ei ole, saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Prantsusmaa sõjalisel operatsioonil Barkhane Malis" eelnõu 73. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 60 Riigikogu liiget, vastu oli 4, 1 jäi erapooletuks. Otsus on vastu võetud.
Tänane 13. päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud meresõiduohutuse seaduse ja raudteeseaduse muutmise seaduse eelnõu 47 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks majanduskomisjoni liikme Kalev Kallo.
Austatud eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Vabariigi Valitsus algatas meresõiduohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu s.a 9. septembril. Eelnõuga võetakse Eesti õigusesse üle Euroopa Liidu direktiivid, mille eesmärk on ajakohastada ja ühtlustada reisilaevade ohutusnõudeid, parandada reisijate ja laevapere ohutust ning päästevõimalusi reisilaevadel ning tagada, et otsingu- ja päästetööde ja võimaliku õnnetuse tagajärgedega tegelemine oleks tõhusam ning pädevatel asutustel oleks operatiivne teave reisilaeval viibinud isikute kohta, samuti ühtlustada reisiparvlaevadel ja kiirreisilaevadel teostatavaid kohustuslikke kontrolle ja vähendada kontrollimenetlusi. Eelnõu 47 esimene lugemine toimus 25. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 9. oktoobriks kella 17.15-ks Riigikogu liikmed, fraktsioonid ega teised komisjonid muudatusettepanekuid ei esitanud. Eelnõu kohta esitas juhtivkomisjonile ettepanekud Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Majanduskomisjon valmistas eelnõu teist lugemist ette kokku kahel korral: 21. oktoobril ja 4. novembril. 4. novembri komisjoni istungil osalesid ka Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindajad. Komisjon otsustas teha eelnõu kohta neli muudatusettepanekut, mis kõik esitas majanduskomisjonile Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Eelnõu teksti kahe lugemise vahel keeletoimetati. Eelnõus on tehtud tehnilisi ja keelelisi muudatusi, mis ühelgi juhul ei muuda eelnõu sisu. Eelnõu tekstis tehtud keelelised ja tehnilised täpsustused on alla joonitud. Nüüd muudatusettepanekutest. Esimene muudatusettepanek on kõige sisukam ja puudutab raudteeseadust. Komisjoni ettepanek on täiendada eelnõu §-ga 2, kus esitatakse raudteeseaduse muudatused. Raudteeseaduse § 92 lõigetega 11 ja 12 on kehtestatud erandid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse rongireisijate õiguste ja kohustuste kohta teatud artiklite rakendamisel. Seaduse kohaselt kehtivad erandid kuni 3. detsembrini 2019. Vastavalt määruse artikli 2 lõikele 4 on võimalik erandeid pikendada kaks korda maksimaalselt viieks aastaks. Ühe korra on erandeid juba pikendatud. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium soovib raudtee reisijateveoga tegelevate ettevõtjatega konsulteerimise tulemusena enamikku erandeid veel viis aastat pikendada. Erandite pikendamise ettepanek planeeriti teha uue raudteeseaduse terviktekstiga, mis paraku ei ole planeeritud ajaraamides edasi liikunud. Eelnõu on siiski läbi teinud ministeeriumide vahelise kooskõlastusringi. Eelnõu kooskõlastamisel erandite pikendamise kohta sisulisi märkusi ei esitatud ehk selles asjas on ministeeriumide formaalne kooskõlastus olemas. Raudteeveo-ettevõtjad on oma tegevusplaanides arvestanud, et osa erandeid pikendatakse veel viie aasta võrra. Erandite pikendamata jätmine võib tuua ettevõtjatele kaasa kulutusi, mida nad ei ole ette näinud, või nad on planeerinud arendustöid pikema aja peale arvestusega, et nad suudaksid määruse kõiki nõudeid täita peale 3. detsembrit 2024. Kuna eelnõu täiendatakse raudteeseaduse muudatustega, siis on vaja täiendada ka eelnõu pealkirja. Samuti, kuna eelnõu täiendatakse §-ga 2, kus esitatakse raudteeseaduse muudatused, lisatakse selguse huvides kõigile eelnõu paragrahvidele ka nende sisu iseloomustav lühike pealkiri. Kõik erandid vaadati läbi. Pikendamata on võimalik jätta määruse artikli 18 lõigete 4 ja 5 erandid ehk pärast 3. detsembrit 2019 hakatakse neid regulatsioone Eestis rakendama ka riigisisestel rongiliinidel. Artikli 18 lõige 4 sätestab, et raudtee-ettevõtja tõendab reisija soovil piletil, et raudteeveoteenus on kas hilinenud, sellega on kaasnenud ühendusreisist mahajäämine või see on tühistatud. Selle erandi pikendamine ei ole põhjendatud ning potentsiaalne lisanduv tõendamiskohustus ei too vedajale kaasa olulisi kulusid. AS Eesti Liinirongid (Elron) kui riigisisese reisijateveoteenuse osutaja on valmis vajaduse korral seda rakendama. Samuti, artikli 18 lõike 5 kohaselt määruse lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamisel osutab asjaomane raudtee-ettevõtja erilist tähelepanu puudega isikute ja liikumispuudega isikute ning neid saatvate isikute vajadustele. Ka siin ei ole erandite pikendamine põhjendatud ja Elronil on valmisolek nõude täitmiseks. Edasi, kuni 3. detsembrini 2024 jääksid kehtima Eestis rakendamise erisused artiklite 10, 13 lõike 2, 15 ja 22 puhul nii riigisisestele kui ka Venemaa suunal toimuvatele rahvusvahelistele reisijatevedudele raudteel. Selle kohaselt jäävad erandi alla veel järgmised õigused ja kohustused. Artikkel 10, vedajate reisiteabe- ja broneerimissüsteemi kooskõlla viimine Euroopa Komisjoni määrusega üleeuroopalise raudteesüsteemi allsüsteemi "Reisijateveoteenuste telemaatilised rakendused" koostalitluse tehnilise kirjelduse kohta. Tegemist on reisiteabe- ja broneerimissüsteemide tehnilise arendustööga, mille teostamine nõuab aega ning täiendavaid rahalisi ressursse. Lisaks ei haaku kõik komisjoni määruses kehtestatud tehnilised nõuded piletimüügisüsteemiga, mida kasutatakse idasuunaliste rahvusvaheliste vedude puhul. Edasi, artikli 13 lõige 2 kehtestab 21 000 euro suuruse ettemakse kohustuse, mille raudteeveo-ettevõtja peaks reisija surma korral maksma tema lähedastele. Kuna sama artikli lõige 1 näeb juba ette reisija surma või vigastuse korral vahetute kulude (matused, ravi jms) katmiseks 15 päeva jooksul ettemakse tegemise kohustuse, siis lõike 2 kohaldamisele erandi kehtestamine ei riiva oluliselt hukkunud reisija omaste õigust saada ettemakset. Erand jääb alles, kuna lõikes 2 kehtestatud ettemaksu miinimumsumma on ebaproportsionaalselt suur võrreldes Eestis tavapäraste inimese surmaga seotud vahetute kulude suurusega. Edasi, artikkel 15 reguleerib raudteeveo-ettevõtja vastutust hilinemise, ühendusreisist mahajäämise ja reisi tühistamise eest. Kuna raudteeinfrastruktuuril ei ole veel lõppenud suuremahulised ümberkorraldus- ja arendustööd, mille eesmärk on tagada kvaliteetne ja ohutu infrastruktuur, siis esineb veel mitmeid rongide planeerimata graafikumuudatusi ja hilinemisi, mistõttu ei ole selle artikli täies mahus kohaldamine võimalik. Artikli 15 kohaselt peab raudteeveo-ettevõtja sõltumata süü olemasolust võtma vastutuse reisija ees alati enda peale ning hiljem ise lahendama kulude küsimused süüdi olnud osapooltega. Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja ja raudteeveo-ettevõtja vahel sõlmitud pikaajaliste koostöölepingute alusel ei ole raudteeveo-ettevõtjal võimalik nõuda kahju hüvitamist raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjalt, kui näiteks reisi hilinemise põhjuseks olid infrastruktuuriettevõtja korraldatud raudtee hooldustööd. Artikkel 22 kehtestab kohustuse abistada puudega isikuid jaamades, kus on olemas reisijat teenindav personal, ja personalita jaamades peab olema avaldatud teave lähima personaliga jaama kohta, kus puudega isikule on vajalik abi kättesaadav. Sisuliselt on enamik Eestis olevaid raudteejaamasid reisijaid teenindava personalita. Määruses viidatud jaamaülema all on mõeldud reisijaid teenindava jaamapersonali ülemat, kuid meil on ainult tehnilise poolega ehk raudteeinfrastruktuuri toimimise tagamisega seotud jaamaülemad, kelle pädevusse ei kuulu reisijate teenindamine. Jaamas abi tagamine eeldab selleks lisapersonali palkamist ja tekitab seega olulisi lisakulusid raudteeveo-ettevõtjale, mistõttu jäetakse artikkel 22 veel järgnevaks viieks aastaks kohaldamata. Siiski tuleb märkida, et Eestis on kasutusel olevate jaamahoonete osakaal väga väike, need on üldjuhul ühekorruselised ning piiratud liikumisvõimega isikutel on nendele juurdepääs olemas, mistõttu ei pruugi abi tagamiseks lisatöötajate palkamine olla ka otstarbekas. Eestist kolmandatesse riikidesse suunduvatel rahvusvahelistel rongiliinidel (Tallinna–Moskva rongiliinil) jäävad lisaks eelnimetatud artiklitele täiendava viieaastase erandi alla artiklite 16 ja 17 sätted. Need artiklid reguleerivad piletihinna hüvitamise korda reisi ühetunnise või pikema hilinemise korral. Rahvusvahelistel rongidel, mis ületavad Euroopa Liidu ja kolmandate riikide piiri, tekivad ca kord kvartalis hilinemised seoses piiriprotseduuride venimisega. Riigisisestel rongiliinidel jääb lisaks eespool toodule järgmiseks viieks aastaks kehtima ka artikli 18 lõike 2 erand, mille kohaselt peaks: a) rohkem kui 60-minutilise hilinemise korral pakkuma reisijale einet ja karastusjooke, kui need on rongis või jaamas kättesaadavad või neid on võimalik mõistlikul viisil muretseda; b) hotelli või muud majutust ning transporti jaama ning majutuskoha vahel, kui see on füüsiliselt võimalik; c) kui rong on raudteel blokeeritud, siis transporti rongist raudteejaama, teise võimalikku sihtkohta või reisisihtkohta, kui see on füüsiliselt võimalik. Kuna Elroni rongides puudub toitlustusvõimalus ning üldjuhul puudub see ka jaamades, siis ei ole võimalik jooki ja sööki mõistlikul viisil muretseda. Arvestades Eesti väiksust, ei ole mõistlik hilinemise korral ka reisijat majutusasutusse paigutada, sest igast Eesti nurgast on võimalik mõõduka pingutusega sihtkohta jõuda. See oli suurim ja esimene muudatusettepanek, mida komisjonis hääletamisel toetas 5 komisjoni liiget, vastu oli 2 ja 2 jäid erapooletuks. Nüüd muudatusettepanekust nr 2, mis on palju lühem. Komisjoni ettepanek on muuta eelnõu § 1 punkti 3 ja teha sättes keeleline parandus ning asendada sõna "isikute" sõnaga "asjakohasesse". Lausesse lisatakse eelnõu § 1 punkti 7 sõnastus. Eesmärk on sõnastada sättes nii andmete sisu kui ka edastamise viis sarnaselt eelnõu §-ga 1. Seda muudatust toetati konsensuslikult. Muudatusettepanek nr 3. Komisjoni ettepanek on täiendada eelnõu § 1 uue punktiga, meresõiduohutuse seaduse § 78 lõikes 31 asendatakse sõnad "vormile vastava" sõnadega "määruses sätestatud andmeid sisaldava". Ka see muudatus võeti vastu konsensuslikult. Muudatusettepanek nr 4. Kuna eelnõu täiendatakse uue paragrahviga, siis komisjoni ettepanek on asendada senine § 2 §-ga 3 ja see paragrahv pealkirjastada. Paragrahvi lisatakse ka teine lõige, mille kohaselt raudteeseaduse muudatused jõustuvad Riigi Teatajas avaldamisele järgneval päeval. Raudteeseaduse muudatuse kiirem jõustamine on oluline, kuna kehtiva raudteeseaduse järgi rakendatakse erandeid 3. detsembrist 2019. Nüüd ma teen väikese ülevaate komisjoni arutelust eelnõu sisuliste muudatuste üle. Komisjoni liikmed soovisid teada, kas turuosalisega on läbi räägitud erandite kehtimise jätkamine või mittejätkamine. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindaja Indrek Laineveer vastas, et erandid on ettevõtjatega läbi räägitud ning saadetud kooskõlastamisele ka teistesse ministeeriumidesse. Vajalikud protseduurid on MKM-il tehtud. Komisjoni liikmed tundsid huvi, kas artikkel 22, mis puudutab puudega inimestega suhtlemist, on läbi räägitud ka Sotsiaalministeeriumiga. Vastuseks saime teada, et Sotsiaalministeeriumile on muudatusettepanekud kooskõlastamiseks saadetud ja nendelt ühtegi märkust tulnud ei ole. Komisjoni liikmed nentisid, et nad ei nõustu tarbija seisukohalt ühegi väljatoodud erandiga. 21 000 eurot inimese surma korral ei ole komisjoni liikme Annely Akkermanni sõnul märkimisväärne raha, arvestades matmiskulusid ning elus toimuvaid ümberkorraldusi. Samuti, suupistete pakkumine võib osutuda vajalikuks mõningate haiguste puhul, näiteks diabeedi korral, kui vajatakse suupistet veresuhkru taseme hoidmiseks. Indrek Laineveeri, ministeeriumi esindaja sõnul peab Elron tagama reisija jõudmise lõpp-punkti. Eesti piires ei ole mõistlik inimesi hotellidesse paigutada, juhul kui teise transpordivahendiga saaks tagada inimese jõudmise sihtpunkti. Veel arvasid komisjoni liikmed, et rongifirma peaks olema võimeline garanteerima ööbimise ja seda eriti alaealiste isikute puhul. Vastuseks öeldi, et taksosõidu Elron kompenseerib ja ka takso tellivad vajaduse korral nemad. Laineveer lisas, et kõik reisijad ei soovigi majutusteenust, vaid eelistavad teist transporti sihtkohta jõudmiseks. Jüri Jaanson tõi välja, et artikkel 22 kohustab tagama puudega inimeste abistamise jaamades, kus on teenindav personal olemas, ja personalita jaamades teabe, kust abi saab. Jaanson soovis teada, miks on vaja edasi lükata puudega inimeste abistamist ning mis saab viie aasta möödudes, kas juba valmistutakse selleks, et erandit enam pikendama ei peaks. Vastuseks kuulsime, et praegu lükatakse kohustust viie aasta võrra edasi rongireisijate õiguste ja kohustuste määrusega, kuid määrus on muutmisel ja Euroopa Liidu õiguses lisandub veel asju, mida tuleb rakendada, viie aasta jooksul määrus kindlasti muutub ja muutuvad ka artiklid. Samas saime kinnituse, et kuna määruse kohaselt võib seda erandit pikendada kaks korda ja see on teine pikendus, siis rohkem niikuinii enam pikendada ei saa ja viie aasta pärast peavad kõik määruses toodud nõuded olema täidetud. Nii. Tundub, et kõiki vaidlusküsimusi ajapuuduse tõttu ette kanda ei jõua. Tulen komisjoni lõppotsuste juurde. Komisjon tegi ettepaneku saata eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 6. novembriks ja komisjoni ettepanek oli teine lugemine lõpetada. Kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, on juhtivkomisjoni ettepanek saata eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 13. novembriks ja viia läbi eelnõu lõpphääletus. Kõik otsused tehti konsensuslikult. Aitäh!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja, teile on ka küsimusi. Jüri Jaanson, palun!
Suur tänu! Austatud ettekandja! Nagu te ise selgelt välja tõite, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindaja ütles, et selle eelnõu arutellu on sihtgrupid kaasatud. Sihtgruppide all mõtles ta raudtee-ettevõtjaid. Nendega on esimese muudatusettepaneku teemad kõik läbi räägitud, sh artikkel 22, mis puudutab puudega inimesi. Me kuulsime veel seda, et läbi on tehtud ka kooskõlastusring ja Sotsiaalministeeriumil ei ole selles suhtes probleeme. Samas selgus eile, et täiesti kaasamata on jäänud sihtgrupi teine pool, nimelt puudega inimesed ise ja nende esindaja Eesti Puuetega Inimeste Koda. Kas sellist seadusloomega kiirustamist saab nimetada heaks seadusloomeks või heaks tavaks ja kas sellisel korral me peaksime jätkama selle eelnõuga edasiminemist?
Kuna, nagu ma aru saan, puuetega inimeste koda on Sotsiaalministeeriumi mõjusfääris ja Sotsiaalministeerium oli märkusteta selle eelnõu kooskõlastanud ning komisjonis ei tõusnud küsimust täiendavast kooskõlastusest, siis ma saan siin lähtuda ainult komisjoni seisukohast, et vastavalt sellele informatsioonile tuleb seda muudatusettepanekut toetada.
Aitäh! Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Kuna Eesti raudteejaamad on reeglina suletud ja jaamaülemaid, kes klassikalisi ülesandeid täidaksid, ei ole, siis ma saan nagu aru, et kui puudega inimesed on perroonil või, ütleme, jaama juures, siis nad vaadaku ise, kuidas nad saavad. Kui nad rongi pääsevad, siis hakatakse neid aitama. Nii on veel järgmised viis aastat. Teine asi, kui sa juba rongis oled ja rong jääb hiljaks üle tunni, siis einet ja karastusjooki ei ole viie aasta jooksul lootust saada, ka nendel, kes invaliid ei ole. Aga kas viie aasta pärast siis olukord muutub? Ja veel, kui palju see siis maksma läheb rongiettevõtjatele näiteks, et invaliidikest aidata, et ta rongi peale pääseks, või kui inimene invaliid ei ole ja rong hilineb, et ta siis saaks selle eine ja karastusjoogi? Kas on mingid arvestused, kui palju see maksma võiks minna ja kas viie aasta pärast olukord muutub?
Arutelu käigus tekkis see küsimus ja ministeeriumi esindaja vastus oli, nagu ma ka eespool korra mainisin, et kuna rohkem pikendada ei ole võimalik, vaid saab pikendada ainult kaks perioodi, siis viie aasta pärast määruse pikendamine ei ole võimalik, ja sellega peavad nii raudtee-ettevõtjad kui ka infrastruktuuri omanikud arvestama. Viie aasta pärast peavad nad selleks valmis olema. Komisjonis sellest, kui palju see neile maksma võiks minna, juttu ei olnud, aga nende ülesanne on sellega viie aasta jooksul hakkama saada.
Helmen Kütt, palun!
Aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Mul on järgmine küsimus. Kas teil komisjonis ei tekkinud arutelude käigus mõtet või kas keegi ei pakkunud välja, et nimetatud teemat, eriti kui eelnõu on teatud aspektides laienenud, võiks ka sotsiaalkomisjon arutada? Sest ega tegelikult väga rahul olla ei saa sellega, et erivajadustega inimeste vajadustega tegelemine on jälle viis aastat edasi lükatud.
Aitäh! Ma saan vastata ainult nii, et komisjonis seda, et võtta näiteks sotsiaalkomisjonilt seisukoht, arutelul ei olnud.
Signe Riisalo, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea kolleeg! Mul oli tegelikult sama küsimus mis Helmenil, aga mul on lisaks repliik. Ma ei saa nõustuda, kui siin saalis jääb kõlama arusaam, et kuivõrd Sotsiaalministeeriumi haldusalasse kuulub muu hulgas puudega inimeste heaolu eest seismine teatud eluvaldkondades, aga mitte kõigis eluvaldkondades, siis on täiesti piisav, kui Sotsiaalministeerium vaikimisi kooskõlastab eelnõu ja puudega inimeste organisatsioonidega suhtlema ei pea. Kõik meie, siin saalis olijad, peame ja kõik komisjonid peavad suhtlema eri sihtgruppidega, sh puudega inimestega. Aga küsimusele, mis mul oli, sain ma vastuse juba vastusest Helmeni eelmisele küsimusele.
Aitäh! Jüri Jaanson, palun! Mikrofon, palun! Töötab!
Suur tänu! Tulen eelmise küsimuse jätku juurde. Me komisjonis tõesti uurisime, kas kooskõlastusringil on tulnud Sotsiaalministeeriumilt tagasiside. Jah, sealt tuli märkusteta tagasiside. Me vaikimisi tõesti eeldasime, et Sotsiaalministeerium võib-olla annab info edasi puuetega inimeste kojale. Kahjuks seda pole juhtunud, puuetega inimeste koda ei ole sellest eelnõust teadlik. Muuseas, raudteeseaduse pikaajalise arendamise käigus ei ole nendega keegi kontakti võtnud, mitte kunagi, ka mitte praegu, kiirustades. Nii et selles suhtes oleks pidanud tõepoolest seda tegema komisjonis. Ma ise arvan, et me peame siin nüüd selle muudatusettepaneku tagasi lükkama ja andma sihtgrupile aega sellega tutvuda. See on minu märkus.
Küsimust nagu ei olnud.
Aitäh! Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Sain ma õigesti aru, et invaliidikesed peavad veel viis aastat ootama, enne kui neid keegi jaamas rongi peale aitab? Siis, viie aasta pärast võivad mitteinvaliidid ja invaliidid, kes juba rongis on, loota tasuta einet ja karastusjooki, kui rong näiteks tund aega hiljaks jääb. On see nii?
Sellest pikendamisest saite te õigesti aru. See on nii. Kuna neid nõudeid on viie aasta võrra edasi lükatud, siis jaamas abistamise teenust meil jaamades ei ole. Nagu ka ministeeriumi esindaja kinnitas, see on üsna kulukas, see nõuab lisatöötajate töölevõtmist. Sama puudutab toitlustamist. Nii et te saite õigesti aru. Need pügalad lükatakse edasi ja seda teenust viie aasta jooksul ei teki. See võib tekkida enne viit aastat, sest ei saa ju öelda, et kui viis aastat kukub, siis eelmisel päeval ei olnud ja homme on. Tõenäoliselt peavad raudteeveofirmad järk-järgult sellele üle minema. See võib mõnevõrra varem juhtuda, aga eelnõust lähtuvalt see nii on, jah.
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja, kõigepealt tänan väga sisukate selgituste eest. Aga artikli 13 lõikes 2 oli kehtestatud 21 000 euro suuruse ettemaksu kohustus, raudtee-ettevõtja peaks reisija surma korral maksma selle summa tema lähedastele. Kui ma õigesti aru saan, siis seda siia eelnõusse ei tulnud.
Artikli 13 lõige 2 kehtestab selle 21 000. Selle lõike kehtima hakkamist lükatakse viis aastat edasi. Põhjenduseks oli see, et lõike 1 puhul juba kehtib nõue, et raudtee-ettevõtja peab reaalsed kulutused 15 päeva jooksul tasuma. Seetõttu lükatakse lõike 2 kehtima hakkamist, et kohe teha 21 000 euro suurune ettemaks, viieks aastaks edasi.
Valdo Randpere, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea ettekandja! Mind huvitab selle asja juures raudteeteema, mitte niipalju mereohutus. Kuidas nüüd jalgrattaga ikkagi rongi peale saab? Suvel oli igavene jama, vahel sai, vahel ei saanud. Kas see seaduseelnõu või see muudatus teeb asja paremaks või edaspidi on jalgratas rongi peal täiesti keelatud?
Kahetsusega pean ütlema, et selle eelnõu raames seda üldse ei arutatud, ja seetõttu ei ole mul siin midagi vastata.
Austatud eesistuja! Austatud ettekandja! Mina olen siiamaani aru saanud, et me teeme eelnõusid inimeste jaoks, et nende tegevused oleksid paremini võimalikud. Käesolev eelnõu ja need muudatused puudutavad ikkagi ennekõike inimesi, kes peaksid paremini teatud teenuseid saama. See, mis te nüüd ette panete edasilükkamise koha pealt, tegelikult lähtub sellest, et need, kellel on probleem või kellel probleem tekib, ei saa jälle järgmised viis aastat abi. Kas teile ei tundu, et see on vastutustundetu meie inimeste suhtes, kelle jaoks need teenused mõeldud on? Me ei tee neid asju ju ainult ettevõtjate jaoks.
Hele Everaus, palun!
Kuna ma olen siin komisjoni ettekandjana, siis ma püüdsin teha küllaltki põhjaliku ülevaate muudatustest. Komisjonis minu isiklike tundmusi ei arutatud.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh! Kuulsin teie sõnavõtust, et see 21 000 euro suurune ettemaks jääb seaduse mõistes nagu stopile või realiseerimata. Aga millest see 21 000, mis see kalkulatsioon on? Te viitasite oma vastuses sellele, et surmaga seotud otseste kulude katmine (ma ei mäleta, kuidas teie väljendus täpselt oli) on justkui tagatud. Mida see 21 000 endas sisaldab? Inimelu ei ole kindlasti võimalik korvata ühegi rahanumbriga, aga teatud kompensatsioon sellel puhul tundub olevat üsna loomulik.
See 21 000 on direktiivi lõikes 2 ette nähtud ettemaks, mida raudtee-ettevõtja peaks reisija surma korral maksma tema lähedastele. Nii et see 21 000 tuleneb sellest direktiivist, lõikest 2, mille kehtima hakkamise me praeguse ettepanekuga viieks aastaks edasi lükkame.
Aivar Kokk, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja! Kas oli arutelu selle üle, et artikkel 15 reguleerib raudteeveo-ettevõtja vastutust hilinemise, ühendusreisist mahajäämise ja reisi tühistamise eest? Seda lükatakse ka viis aastat edasi, aga suure tõenäosusega käivad Eestis raudteevõrgu infrastruktuuri ehitustööd ka peale seda viit aastat. Mis viie aasta pärast saab?
Nagu ma eelnevalt vastasin, viie aasta pärast peab kõike seda täitma, sest direktiiv ei näe ette rohkem kui kaks korda edasilükkamist. Viie aasta pärast peavad raudtee-ettevõtjad selle direktiivi kõigi pügalate täitmiseks valmis olema.
Aitäh! Urmas Kruuse, palun!
Üks küsimus veel, austatud ettekandja. Ma sain aru, et ka nn oote kompenseerimine sooja joogi ja võileibadega on kuidagi edasi lükatud või ei kehti päriselt. Minul tekkis selline küsimus, et kui seda ei suudeta täita direktiivi tähtaegadeks, miks ei arutatud siis seda, et mingi aja jooksul ikkagi suudetaks seda täita. Ma saan aru, et küsimus on kas finantsvõimekuses või selles (kuigi te viitasite väga kenasti võimalikule raudteeremondile, mida võib meie infrastruktuuris sagedasti juhtuda), et nagu ma usun, kui ettevõte teab, et võivad mingid kohustused kaasneda, siis ta ka pingutab infrastruktuuri remondiga rohkem ja võib-olla teatud seisakud on hulga lühemaajalisemad.
Sellega on nüüd niimoodi, et see toitlustamise kohustus, millest me räägime, on raudteeveo-ettevõtja kohustus, aga infrastruktuuri remondib infrastruktuuriettevõte ja nende kahe vahelises lepingus, nagu ka eelnevalt oli öeldud, sellist kohustust ei ole. Nii et tegelikult vastutab ikkagi tinglikult Elron, aga Elroni rongides ei ole toitlustamise võimalust ja selle loomine Elroni rongides nõuab üsna suurt lisakulu. Me teame, et riik doteerib, see tähendaks lõpptulemusena ka dotatsioonide suurendamist.
Aitäh! Austatud ettekandja, teile rohkem küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Annely Akkermann, palun!
Austatud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Pöördun teie poole Reformierakonna fraktsiooni nimel ettepanekuga meresõiduohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 47 teine lugemine katkestada. Vabariigi Valitsus algatas meresõiduohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu s.a 9. septembril, et võtta Eesti õigusesse üle Euroopa Liidu direktiivid, mille eesmärk on ajakohastada ja ühtlustada reisilaevade ohutusnõudeid, parandada reisijate ja laevapere ohutust ning päästevõimalusi reisilaevadel. Selline eelnõu. Eelnõu esitatud kujul on igati asjakohane. Ohutus merel on väga tähtis. On õige ja hea, et kõikide Euroopa Liidu riikide meresõiduohutusalased seadused on ühtlustatud ja üle võetud kõikide riikide õigusesse. Selles ei ole üldse probleem. Eelnõu 47 esimene lugemine toimus 25. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 9. oktoobril, selleks ajaks muudatusettepanekuid ei esitatud. Milles siis ikkagi on probleem? Neid probleeme, millega ei saa Riigikogu saalis leppida, on sisuliselt kolm. Esiteks, menetluslikud probleemid. Kui rahvakeeles väljenduda, siis ülelaskmine nii Riigikogu liikmetest kui ka sihtgruppidest, st rongireisijatest, eriti puudega reisijatest. 21. oktoobril arutas majanduskomisjon muude küsimuste all ministeeriumi palvet võtta vaatlusalune eelnõu 47 täna täiskogu päevakorda. Miks seda vaja on, pidi ministeerium selgitama 4. novembril majanduskomisjoni istungil. Sel päeval võeti otsus vastu konsensuslikult, sest miks mitte, eelnõu on asjakohane, tähtajaks muudatusettepanekuid ei esitatud, kõik tundus korras olevat. Loomulikult soovivad Riigikogu liikmed olla oma töös vastutulelikud ja lahked, nad ei soovi pisiasju suureks puhuda, kiireid asju asjata pidurdada. Vastutulelikkus põhineb usaldusel. 4. novembri istungil osalesid Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindajad. Nende näpunäidete järgi esitati neli muudatusettepanekut. Muudatusettepanekud nr 3, 4 ja 5 muudavad seaduseelnõu keeleliselt selgemaks ning täpsustavad jõustumissätteid. Muudatusettepanek nr 1 puudutab aga kõiki Eesti rongireisijaid, eriti puudega reisijaid. Sisuliselt tähendab see ka reisiteabe- ja broneerimissüsteemi kooskõlla viimist Euroopa Komisjoni määrusega, mis on tehniline probleem. Isegi kui Riigikogu liikmed on nõus, et seda teabe- ja broneerimissüsteemi ei pea määrusega kooskõlla viima, kuna on ette teada, et see nõue lõpeb peagi, peaks seda olema võimalik põhimõtteliselt arutada eraldi sisulistest probleemidest. Aga milles siis seisnevad sisulised probleemid? Ma kõikidest ei jõua ülevaadet anda, aga mõnest räägin siiski. Eelnõu muudatusettepaneku nr 1 kohaselt jääksid kuni 3. detsembrini aastal 2024 kehtima erisused määruse artiklite 10 ja 13 lõigete 2, 15 ja 22 puhul. Vaatame neid lähemalt. Artikli 13 lõige 2 kehtestab 21 000 euro suuruse ettemaksu kohustuse, mille raudteeveo-ettevõtja peaks reisija surma korral maksma tema lähedastele. Ettepaneku kohaselt jääb see erand alles, kuna lõikes kehtestatud ettemaksu miinimumsumma on ebaproportsionaalselt suur võrreldes Eestis tavapäraste inimese surmaga seotud vahetute kulude suurusega. Selline oli eelnõu põhjendus. Kas selline põhjendus on moraalne? Lisaks öeldi, et reisiettevõtjal peaks selleks juhuks olema vabu vahendeid. Kas siis tõesti ei ole? Kas see põhjendus on ikka moraalne, et vahetult surmaga seotud kulud on Eestis väiksemad kui 21 000? Aga kui surma saab kolme alaealise lapse vanem? Või kui surma saab reisija Itaaliast, Uus-Meremaalt või USA-st? Me peame arvestama, et Eestis sõidavad rongiga kõikide riikide reisijad. Palun kolm minutit juurde!
Kolm minutit lisaaega.
Mis erandit siin õigupoolest vaja on, sest raudteeveo-ettevõtja kulud katab lõpuks kindlustus või süüdlane? Milleks pisendada Eesti rongis lähedase kaotanud inimeste õigusi? Artikkel 15 reguleerib raudteeveo-ettevõtja vastutust hilinemise, ühendusreisist mahajäämise ja reisi tühistamise eest. Artikli 15 kohaselt peab raudteeveo-ettevõtja sõltumata süü olemasolust võtma vastutuse reisija eest alati enda peale ning hiljem ise lahendama kulude küsimused süüdi olnud osapoolega. Kas see pole elementaarne? Aga eelnõuga me taotleme raudteeveo-ettevõtjale erandit põhjusel, et raudteel ei ole veel lõppenud suuremahulised ümberkorraldustööd. Kas see lohutab või abistab kuidagi Tallinnast rongile pandud last, kes hilinenult Tartusse jõudes avastab, et viimane buss Alatskivile on juba väljunud ning öö tuleb pääle? Hea küll, eestlane võib-olla helistab sõbrale, aga seljakotiga välismaalane? Artikkel 22 kehtestab kohustuse abistada puudega isikuid jaamades, kus on olemas reisijaid teenindav personal, ja personalita jaamades peab olema avaldatud teave lähima personaliga jaama kohta, kus puudega isikule on vajalik abi kättesaadav. Kas see pole siis tänases Eestis elementaarne? Milleks on vaja erandit, et puudega isikule ei tehta kättesaadavaks vajalikku abi ja teavet? Praegu on meresõiduohutuse igati viisaka pintsakunööbi külge õmmeldud veel auklik kuub. Seda on tehtud häid menetlustavasid rikkudes, tehnilisi valikuid pakkumata, sisulist arutelu pidamata ning sihtgruppi kaasamata. Teen ettepaneku eelnõu 47 teine lugemine katkestada. Algsete muudatuste, nende, mis puudutavad meresõiduohutusalaseid sätteid, jõustumine on planeeritud 21. detsembrile 2019. Kui me täna eelnõu 47 teise lugemise katkestame, siis me ei takista kuidagi eelnõu algatajatel saavutamast eesmärki võtta Euroopa Liidu direktiivi nõuded Eesti õigusesse üle 21. detsembriks s.a. Meil on aega arutada. Kui me täna eelnõu 47 teise lugemise katkestame, siis me võtame endale aega arutamiseks, kas on normaalne, kui Eestis kehtiksid rongireisijatel samasugused tarbijaõigused kui ülejäänud Euroopa Liidus. Suur tänu kaasa mõtlemast!
Ma palun katkestamise ettepanekut ka kirjalikult. Ahah, tuleb. Selge. Jüri Jaanson, palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Me arutame meresõiduohutust, aga sattusime otsapidi hoopis raudteele. Esmaspäevasele majanduskomisjoni istungile tulid Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ettepanekul kiireloomulised raudteeseaduse muutmise ettepanekud, mis poogiti selle igati õige seaduseelnõu külge. Nende sisu on, et taas kord tuleb viieks aastaks erandina pikendada Euroopa Ühenduse määrusega kehtestatud raudtee-ettevõtjate kohustuste käikulaskmist. Kokku võib neid pikendada kaheks viieaastaseks perioodiks ja esimene periood saab 3. detsembril läbi. Aga hakkame nüüd mõtlema sisuliselt. Sisuline mõtlemine on see, et erand kohustuse täitmisel tähendab seda, et perioodi lõpul peab kohustuse ikkagi käiku võtma. Ehk raudtee-ettevõtjad oleksid pidanud juba 2014. aastal olukorda teadvustama ja selleks valmistuma. Miks seda ei tehtud, seda me ei tea. Selle üle võib vaielda, võib hinnata, kas erandite edasi kehtimine on õigustatud või mitte, on otstarbekas või mitte, aga ma valgustan asja natukene teise kandi pealt. Nimelt, kogu sellesse raudteeseaduse muutmisesse ei olnud kaasatud kõik sihtgrupid. Korduvalt on siin räägitud, et kaasatud on olnud raudtee-ettevõtjad, kelle ettepanekul – või nagu siin väljendati, et pärast nendega konsulteerimist – pikendatakse neid erandeid veel kord viieaastaseks perioodiks. Majanduskomisjoni istungil saime teada, et kaasatud olid ka ministeeriumid, valitsussektor, sh Sotsiaalministeerium, kes ilma märkusteta eelnõu kooskõlastas. Kahjuks on majandusministeeriumil jäänud konsulteerimata kõige otsesema sihtgrupiga, Euroopa Ühenduse määruse artikli 22 sihtgrupiga ehk puuetega inimestega, Eesti Puuetega Inimeste Kojaga. Miks see nii on, seda me ei tea. Raudteeseadust on menetletud pikka aega. Me kuulsime, et see on menetluse raamidest välja läinud, aga selle raames oleks vabalt võinud ka nendega konsulteerida, neid informeerida. Eile selgus, et nad ei ole asjast üldse teadlikudki, rääkimata sellest, et neil oleks aega olnud seda arutada. Sihtgrupi mitteinformeerimine, mittekaasamine ei saa kuidagi olla põhjendatud. See ei saa olla kuidagi põhjendatud isegi sellisel juhul, kui tõesti selgub, et erandite pikendamine on mõistlik ja otstarbekas. Aga argumendid on nõrgad, me ei kuulnud ei majanduskomisjonis ega ka siit puldist ühtegi tugevat argumenti, miks seda peab tegema. Argument oli lihtsalt see, et konsulteerides selgus, et nii on. Siit tulebki välja üks süsteemne probleem. Nimelt, ma olen pikka aega olnud Riigikogu sotsiaalkomisjonis. Sotsiaalkomisjonis on küll tavapärane praktika, et sihtgruppe puudutavate teemade või eelnõude muudatusettepanekute puhul sihtgruppe kaasatakse. See on olnud elementaarne. Ma ei tea, mulle tundub, et teistes komisjonides ei ole see niisama tavapärane. See on probleem, selle halva praktika me peame murdma. Ma küsin aega juurde ka.
Kolm minutit lisaaega.
Sihtgrupi kaasamine peaks olema hea seadusloome tava. Seda me oleme teoorias hoolega juurutada püüdnud, aga praktikas kipume eirama. Sellega ei saa nõustuda. Praktikas kipuvad seda eirama nii seadusandjad kui ka täitevvõim. Praegu on probleem selles, et meil ei ole mingit kindlust, et kui me ka saame ministeeriumilt kooskõlastuse, tagasiside, et siis ministeerium on tegelikult sihtgrupiga suhelnud. Nii et kuidas sihtgrupp, praegusel juhul Eesti Puuetega Inimeste Koda, saab neid puudutavatest asjadest üldse teada, see on täiesti juhusepõhine. Selline mittekaasamise praktika tuleb murda. Ma arvan, et see tuleb murda just nüüd ja praegu, seda ei saa järjekordselt tulevikku lükata, kas või rääkides, et meile on need muudatused hästi olulised ja lähevad palju maksma. Nii et seetõttu kutsun Reformierakonna nimel küll üles meresõiduohutuse seaduse esimest muudatusettepanekut tagasi lükkama. Kui seda tagasilükkamist ei toimu, siis me teeme ettepaneku meresõiduohutuse seaduse eelnõu 47 teine lugemine katkestada. Aitäh!
Nii. Palun järgmisena Kalvi Kõva kõnepulti.
Hea Riigikogu esimees! Head ametikaaslased! Kui meresõiduohutuse seaduse eelnõu majanduskomisjoni tuli, siis oli kõigile teada, et see on direktiividest tulenev väike seadusekene, mis siis ikka, läheb ruttu ja tõenäoliselt teab mis suuri muudatusi ei tule. Aga nagu on selgunud, teise lugemise eel tulid sellised muudatusettepanekud, mis muutsid meresõiduohutuse seaduse ka raudteeseaduseks. Ma olen sada protsenti nõus sellega, mida siin puldis ütlesid Annely Akkermann ja Jüri Jaanson. Aga ma ei tulnud tegema siia lugemise katkestamise ettepanekut, sest, head sõbrad, kui esimene muudatusettepanek leiab saalis toetust, siis juhatusel on kohustus eelnõu lugemine katkestada, sest meil kõigil siin, ka teil, head koalitsioonisaadikud, ei ole olnud võimalust teha muudatusettepanekuid raudteeseaduse kohta. Nii et, sõbrad, hääletame muudatused ära, ma arvan, et siis koguneb juhatus ja teeb ettepaneku eelnõu teine lugemine katkestada. Peale seda saame teha oma muudatusettepanekuid ja tuleme teisele lugemisele tagasi siis, kui on õige aeg. Aitäh!
Nii, aitäh! Rohkem sõnavõtusoove ei ole. Läheme eelnõu 47 muudatusettepanekute juurde. Esitatud on neli muudatusettepanekut majanduskomisjonilt ja juhtivkomisjoni ettepanek on arvestada kõiki täielikult. Muudatusettepanek nr 1. Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! Reformierakonna fraktsioon palub seda muudatusettepanekut hääletada.
Aitäh! Paneme selle ettepaneku hääletusele. Lugupeetud kolleegid, kas me võime minna hääletuse juurde? Tundub, et võime. Panen hääletusele eelnõu 47 muudatusettepaneku nr 1. Palun esitada oma seisukoht! Aitäh! Muudatusettepaneku poolt on 50 Riigikogu liiget, vastu 30 ja ei osalenud 15. Muudatusettepanek on heaks kiidetud. Muudatusettepanek nr 2. Number 3. Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! Reformierakonna fraktsioon teeb ettepaneku seaduseelnõu 47 teine lugemine katkestada.
Jaa, võtame arvesse. Number 4, muudatusettepanek nr 4. [[Elevus saalis.]] Aitäh! Nüüd on meil ka kirjalikult olemas Reformierakonna fraktsiooni ettepanek. Reformierakonna fraktsioon teeb ettepaneku Vabariigi Valitsuse algatatud meresõiduohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 47 teine lugemine katkestada. [[Hääled saalis.]] Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Küsimus Riigikogu esimehele. Kuna esimene muudatusettepanek leidis siin saalis toetust ja see väga oluliselt muudab meresõiduohutuse seadust ning nagu ma oma sõnavõtus ütlesin, saadikud ei ole saanud selle n-ö uue muudatusega eelnõu kohta muudatusettepanekuid teha, kas siis juhatus ei kaalu eelnõu lugemise katkestamist? Äkki te peaksite juhatuse liikmetega nõu?
Jah, selles suhtes on teil õigus, et tutvumisaeg on jäänud üsna lühikeseks, aga kuna Reformierakond on esitanud ettepaneku eelnõu teine lugemine katkestada, siis ma arvan, et otsuse tegemine jääb lugupeetud Riigikogu liikmetele. Kalvi Kõva, palun!
See on üks võimalus teerulliga üle sõita, aga see selleks. Aga kui Riigikogu juhatus võtab vastu otsuse, et eelnõu lugemine katkestatakse, siis seda otsust ei tule saalil hääletada. Nii et ma ikkagi teen ettepaneku, et teil võiks olla see võimalus juhatusega vähemalt teemat arutada.
Hästi! Tulles Riigikogu liikmete soovile vastu, võtan Riigikogu eesistuja õigusega ja nimel 10 minutit vaheaega ja juhatus arutab seda küsimust. 10 minutit vaheaega, istung jätkub kell 16.27.
Lugupeetud kolleegid, juhatus arutas ettepanekut, kas katkestada eelnõu 47 teine lugemine. Kuid kuna komisjonis sellist ettepanekut arutelude ajal ei tehtud, siis otsustas juhatus panna saalis hääletusele Reformierakonna fraktsiooni otsuse katkestada seaduseelnõu 47 teine lugemine. Juhatus ei toetanud ettepanekut, et juhatus lugemise katkestaks. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Jään selle juhatuse otsusega siis nõusse. Aga ma küsin tuleviku mõttes ja protokolli huvides. Kui komisjon on eelnõule lisanud kas teise seaduse või muutnud eelnõu oluliselt ja kui komisjon ei ole otsustanud, et eelnõu lugemine tuleks katkestada, kas siis tulevikus juhatus, tuginedes sellele teie täna öeldud lausele, et komisjon nii ei otsustanud, ei hakka kunagi eelnõu lugemist katkestama, mis on tegelikult tema õigus ja isegi kohustus?
Aitäh! Seda ma ei ole öelnud. Kindlasti tegutseb juhatus oma kõige parema äranägemise ning meie kodu- ja töökorra seaduse alusel. Aga panen ... Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Kõrgeauline juhatus ei olnud täiskoosseisus, sellepärast äkki valgustate meid, mis olid need kaalutlused, miks on õigustatud, et selline imelik seaduste kombinatsioon on Riigikogu saalis aktsepteeritav.
Aitäh! Üks põhjendus on see, mida ma juba ütlesin, et komisjonis ei esitatud vastuväiteid. Teine on see, et kaks nädalat tagasi käis majandusminister komisjonis, kus ta selgitas, miks oleks vaja see raudteed puudutav täiendus seadusesse sisse tuua. Komisjonis saadi selle vajadusest aru ja oldi sellega nõus. Kas on protseduurilised küsimused? Palun! Jürgen Ligi on saanud juba enda küsimuse esitada. Mida? Mis asja? Jah, hea küll. Teine küsimus, Jürgen Ligi.
Palun siiski avage seda. Minu andmetel on teid üks isik. Kas te jätate selle täiesti enda teada ja nimetate ennast juhatuseks? Milline täpselt see vaidlus oli, mida te endaga pidasite? [[Naer saalis.]] Millised olid poolt- ja vastuargumendid?
Ma usun, et härra Jürgen Ligile ei ole teadmata, et me elame infotehnoloogiaajastul ning meil on olemas ka elektroonilised sidevahendid. Kasutasime neid. Nii et aitäh! Jüri Jaanson.
Teise põhjendusena tõite välja kolmanda isiku ütluse selle kohta, et minister komisjonis ütles, et tegemist on kiireloomuliste ettepanekutega. Aga pigem oleks pidanud see ütlus olema selle kohta, miks see katkestamise ettepanek tagasi lükatakse. Komisjonis ei rääkinud minister ju sellest, milliste sihtgruppidega on suheldud. Tookord oli eeldus ikkagi see, et kõigi sihtgruppidega on suheldud. Nii et ma ei tea, kas te sellise otsuse tegemisel saate teise põhjendusena ikka toetuda kolmanda inimese ütlusele.
Aitäh! See ettepanek on leidnud heakskiidu ju ka ministeeriumides. Ma sain aru, et komisjon ei suhtle otse kolmandate gruppide ja huvigruppidega. Milliste gruppidega majandusministeerium on suhelnud, selle kohta minul andmed puuduvad. Kindlasti on erinevaid huvigruppe võimalik leida üsna palju. Hanno Pevkur.
Aitäh, istungi juhataja! Ma saan aru, et ühendust on võimalik võtta eri kanaleid pidi. Aga kuna ma Helirit siin ei näe ja tema käest küsida seda ei saa ning Siimu ma ka hetkel siin ei näe, siis küsin, kas te helistasite mõlemale juhatuse liikmele ja andsite kogu ülevaate sellest, mis seisus me oleme. Kui tõesti on selline halb praktika, et midagi on kiireloomuliselt toodud Riigikogu saali nii, et ei ole kaasatud, ja Riigikogu liikmetel, nagu me aru saame, ei ole olnud sisulist võimalust seda küsimust arutada, siis tegelikult oleks ainuvõimalik tõesti see, et juhatus võtaks aja maha ja annaks selle eelnõu komisjonile tagasi. Kas te rääkisite mõlema juhatuse liikmega, selgitasite neile põhjalikult – neid ei olnud ka arutelu ajal siin saalis –, milles probleemi sisu on? Mis nad mõlemad teile vastasid? Äkki annate meile ka teada.
Siim Kallas, teine aseesimees, on kahjuks haiglas. Vestlesin Helir-Valdor Seederiga, kes sai päris põhjaliku ülevaate, mida me siin saalis arutame. Leppisime kokku ja juhatus tegi otsuse, et juhatus ei katkesta eelnõu lugemist, aga paneme hääletusele Reformierakonna fraktsiooni ettepaneku teine lugemine katkestada. Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! Minu protseduuriline küsimus on ajendatud sellest, kuidas te just eelmisele küsimusele vastasite. Juhatus on kollegiaalne organ, mis koosneb kolmest liikmest. Te kas helistasite mõlemale liikmele või te ei helistanud. Kui te ei helistanud mõlemale liikmele, siis järelikult ei saa te rääkida sellest, et on olnud mingisugune juhatuse telefoni teel toimunud istung. Nii et kui te Siim Kallasega ei vestelnud või vähemasti ei proovinud temaga telefoni teel ühendust saada, siis järelikult on see juhatuse istung tühine. Kas ma saan õigesti aru?
See on teie seisukoht. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Stenogrammi huvides ma siiski tahaks märkida, esiteks, et Siim Kallas ei ole haiglas, ja teiseks, Siim Kallase telefon töötab väga hästi, ma isiklikult rääkisin temaga täpselt viis minutit tagasi, see töötas ka kümme minutit tagasi. Nii et kui see istung toimus telefoni teel ja te talle helistada isegi ei proovinud, siis tegelikult ei oleks olnud mingit põhjust talle helistamata jätta. Aga stenogrammi huvides ütlen, et ta võtab telefoni vastu.
Aitäh! Mul on väga hea meel kuulda, et Siim Kallas on juba haiglast väljas. Minu andmetel oli ta seal. Väga tore, kui ta tervis parem on. Aga ma tuletan lugupeetud kolleegidele meelde, et selle eelnõu arutelul komisjonis oli otsus teine lugemine lõpetada konsensuslik. See oli konsensuslik otsus, millele andsid toetuse kõik Riigikogu fraktsioonid, kõik komisjoni liikmed. Kõik komisjoni liikmed osalesid sellel istungil, kõik olid kohal. Kordan üle: otsus oli konsensuslik. Nii et meil ei ole põhjust seda kahtluse alla panna. Panen hääletusele Eesti Reformierakonna fraktsiooni ettepaneku ... Kuidas? [[Hääl saalist.]] Teeme siis uuesti, saalikutsung. Läheme hääletusprotseduuri juurde, palun! Panen hääletusele Reformierakonna fraktsiooni ettepaneku katkestada seaduseelnõu 47 teine lugemine. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Katkestamise poolt oli 31 saadikut ja vastu 49, erapooletuid ei olnud. Ettepanek katkestada eelnõu 47 teine lugemine on tagasi lükatud ja eelnõu teine lugemine on lõppenud.
Läheme järgmise päevakorrapunkti juurde. Algab Vabariigi Valitsuse algatatud väärtpaberituru seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 28 teine lugemine. Palun siia rahanduskomisjoni liikme Andres Suti.
Hea juhataja! Head kolleegid! Tuleme siis merelt ja raudteelt finantsturgude juurde. Tuletan meelde eelnõu sisu: Euroopa Liidu aktsionäride õiguste direktiivi ülevõtmine Eesti õigusesse, mille eesmärk on edendada börsiettevõtete ja aktsionäride vahelist suhtlust. Ehk see eelnõu puudutab ainult neid ettevõtteid, mille aktsiatega kaubeldakse. Eelnõu algatas Vabariigi Valitsus. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks Riigikogu liikmed ega fraktsioonid ettepanekuid ei esitanud. Komisjon arutas seda eelnõu viiel istungil. Olid kohal ka huvigrupid: Kaubamaja Grupp AS-i ja Nasdaq CSD SE Eesti filiaali esindajad. Räägin lähemalt muudatusettepanekutest, mille esitasid nii Kaubamaja Grupp kui ka Nasdaq CSD SE, samuti eelnõu algataja ehk Rahandusministeerium. Juhtivkomisjon tegi eelnõu kohta 13 muudatusettepanekut, millest kolm olid tehnilise iseloomuga ja ülejäänud rohkem sisulised. Nende muudatusettepanekutega täpsustati prospektiga seonduvat tühistamiskohustust ja selle ulatust. Samamoodi täpsustati maksesüsteemi mõistet ja teostatavate arvelduste lõplikkust puudutavaid reegleid, nõuete rahuldamise järjekorda riigiasutuste pankroti korral, samamoodi väärtpaberite registri pidamise seaduse § 151, mis reguleerib väljamaksete tegemist keskdepositooriumi vahendusel ning registripidajate andmete esitamist puudutavat regulatsiooni, st et väärtpaberite registri registriandmed esitatakse arveldussüsteemi tööpäeva lõpu seisuga. Lisaks oli ettepanek, mis puudutas dokumentide vormistamise keelt. See oli ka ainukene punkt, kus komisjoni otsus ei olnud konsensuslik. Ettepanekuga lisati väärtpaberituru seadusesse nõue, mille kohaselt tuleb juhul, kui prospekti eesti keeles ei avalikustata, avalikustada koos pakkumisega ka prospekti eestikeelne tõlge. Eelnõu algataja ettepanek oli piirduda nii nagu seni prospekti eestikeelse kokkuvõttega. Poolt hääletas 5 rahanduskomisjoni liiget (Tiit Kala, Aivar Kokk, Natalia Malleus, Merry Aart ja Peeter Rahnel), vastu olid Maris Lauri, Jürgen Ligi ja Andres Sutt ning erapooletuks jäi Dmitri Dmitrijev. Samamoodi täpsustati börsiettevõtte juhi mõistet (börsiettevõtete juhtideks loetakse ainult juhatuse liikmeid) ja täpsustati ka börsiettevõtte juhtkonna tasustamise põhimõtteid. Samamoodi olid muudatusettepanekud väärtpaberituru seaduse § 1352 lisatavate punktide kohta, mis puudutavad turul kaubeldava hääleõigust andva aktsia emitendi juhtkonna tasustamise põhimõtteid ja tasustamisaruannet. Lisaks oli veel kolm ettepanekut, mis jäid komisjonis arvestamata. Esimene neist puudutas juba mainitud keelenõuet. Komisjon tegi oma ettepaneku, mis sätestas kogu prospekti tõlkimise nõude eesti keelde. Samuti ei arvestanud juhtivkomisjon Nasdaq CSD SE Eesti filiaali soovi loobuda väärtpaberite registri pidamise seaduses võimalusest blokeerida sissenõuete ja hagide tagamiseks väärtpaberikontosid ning piirduda selle asemel võimalusega blokeerida ainult väärtpabereid. Komisjoni arutelul leiti, et see muudatus vajaks lisaanalüüsi, kuna väljub käesoleva eelnõu raamidest. Viimasena ei toetanud juhtivkomisjon börsiemitentide soovi muuta ettevõttega seotud isikute olulise tehingu avalikustamise ja heakskiitmise regulatsiooni ning tõsta avalikustamisele kuuluva olulise tehingu lävendit kõrgemaks kui eelnõus sätestatud 10% konsolideeritud omakapitalist. Arutelu käigus leiti, et kõrgem lävend võimaldaks börsiettevõtetest raha lihtsamalt välja kantida. Menetluslikud otsused. Komisjon võttis 22. oktoobril vastu järgmised konsensuslikud otsused. Esiteks, teha ettepanek, et teine lugemine toimuks tänasel kuupäeval. Teiseks, kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, siis on komisjoni ettepanek saata eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 13. novembriks. Aitäh!
Aitäh! Lugupeetud juhtivkomisjoni esindaja, teile on ka küsimusi. Tõnis Mölder, palun!
Aitäh, hea istungi juhataja! Hea ettekandja! Mul on selline küsimus: kas ma sain õigesti aru, et teie fraktsioon ei toeta seda, et börsile minevad ettevõtted võiksid oma prospekti avaldada eesti keeles? Ma tean, et Reformierakond andis täna sisse eelnõu, mis puudutab just nimelt seda, et eesti keel võiks olla ja peaks olema au sees. Nüüd ma näen – kui te õigesti ette lugesite –, et kõik Reformierakonna liikmed, kes sinna komisjoni kuuluvad, seda ettepanekut justkui ei toeta. Miks te seda ei toeta?
Me räägime ju erinevatest asjadest. Loomulikult toetame me eesti keele kasutamist. Antud juhul on jutt prospekti täiemahulisest tõlkest eesti keelde. Senimaani on peetud piisavaks, et tõlgitakse prospekti kokkuvõte. Meie meelest on see piisav. Loomulikult on emitent võimeline tõlkima ka kogu prospekti, küll aga tähendab see ettevõtjale lisapingutust ja -kulu, mis meie hinnangul ei ole põhjendatud.
Aitäh! Jah, ikka kaks küsimust on võimalik esitada. Palun, Tõnis Mölder, teine küsimus!
Aitäh! Ma kujutan ette, et kui üks ettevõte, kes endast väga lugu peab, läheb börsile ja soovib, et Eesti inimesed tema aktsiatesse investeeriksid, siis ma arvan, et nelja või viie lehekülje eesti keelde tõlkimine on küll kõige väiksem kulu selle asja juures. Ma arvan, et tõlkekulud on sellised asjad, mida need ettevõtted suudavad küll oma taskust kinni maksta. Pigem on küsimus selles, et kui ettevõtted, kes lähevad tõesti börsile ja tahavad, et eestlased nende aktsiatesse investeeriksid, hakkaksid nende aktsiaid märkima ja ostma, siis ma arvan, et keskmine eestlane võiks saada ja peaks saama terve ülevaate selle ettevõtte pakutavatest aktsiatest ikkagi oma emakeeles, eesti keeles. Nii et ma pean seda väga mõistlikuks, et selline ülevaade oleks. Mul on väga kahju, et Reformierakond seda ei toeta.
Hea küsija! Ma ei ole näinud veel ühtegi prospekti, mille pikkus on neli või viis lehekülge. Üldjuhul on need mõnisada lehekülge ja tõlgitud kokkuvõte on tavaliselt ka vähemalt 10 lehekülge. Nii et kogu sisu, mis on vajalik, on seal kirjas. Nagu ma ütlesin, küsimus ei ole mitte võimekuses, loomulikult. Küsimus on selles, kas me paneme oma ettevõtetele võrreldes teiste ettevõtetega Euroopa Liidus mõistlikuma koormise või me teeme teistmoodi. Küsimus ei ole kindlasti mitte eesti keele mittetähtsustamises. Eesti keele eest seisame meie, seisan mina. Need kaks asja, ma arvan, ei ole niimoodi seotud, nagu te püüate väita.
Aitäh! Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Kas teile ei tundu, et tõejärgsel ajastul on tõest rääkimine ületähtsustatud? Tänapäeva infoühiskonnas on kõik arenenud niivõrd kiirelt, et võib-olla piisab ainult pealkirja tõlkimisest? Kõik on juba enam-vähem võimelised sisulisi kokkuvõtteid tegema ainuüksi pealkirja lugedes. Kas te ka sellise ettepaneku peale mõtlesite? Milleks lühitutvustus, piisab pealkirja tõlkimisest.
Nii lennukalt minu mõte küll ei liikunud. Ma arvan, sisu on võimalik võtta kokku ka kümnel leheküljel ja ainult pealkirja tõlkimine ei ole kindlasti piisav.
Aitäh! Kalev Kallo, palun!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Üks peamisi põhjendusi, miks ei soovita kogu prospekti tõlkida, oli see, et seni on nii tehtud, et on olnud lühikokkuvõte. No paljusid asju on senini tehtud. Ka eelmise eelnõuga oli nii, et seni erandeid pikendati, aga edasi pikendamise tõttu tekkis väga suur torm. Nii et võib-olla me ei peaks arutama, mida seni on tehtud. Aga kas sa ei arva, et tulevikus võiks mõnda asja teisiti teha? Miks peab tegema nii, nagu seni on tehtud?
Sellega olen ma sada protsenti päri. Ma arvan, et kõige halvem argument, mida öelda, on see, et me ei tee muudatusi sellepärast, et kogu aeg on nii tehtud. Seda ma ei öelnud. Ma ütlesin, et siiani on olnud piisav, kui on tõlgitud kokkuvõte. Me võime võtta erineva seisukoha. Mõned inimesed komisjonis olid arvamusel, et seekord teeme rohkem, mõned meist leidsid, et ka seni kehtinud kord on piisav. Ma arvan, et alati on oluline lähtuda sisust, ja sisust, ma usun, kõik ka lähtusid.
Aitäh! Viktor Vassiljev, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea ettekandja! Kas te siiski ei arva, et me elame vabas ühiskonnas, kus kõigil peaksid olema võrdsed võimalused, olgu nad mehed või naised, kõrgema või madalama haridustasemega, noored või pensionärid? Kui me jätame kellegi tädi Maali, kes on vähese keeleoskusega, ilma võimalusest lugeda sadades lehekülgedes börsiprospekte, siis see on talle alandav, see on temalt võrdsete võimaluste äravõtmine. Tänapäeva ühiskonnas on see samasugune inimeste võrdsuse printsiibi ja inimõiguste rikkumine nagu, ütleme, laste ahistamine või naiste seksuaalne kuritarvitamine. Kõigil peaks ikkagi olema võrdsed võimalused. Kas te ei arva niimoodi?
Ma olen väga nõus sellega, et loomulikult peavad kõigil olema võrdsed võimalused. Tänane õigusruum täieliku tõlkimise nõuet ei kehtesta. Sel juhul on juba praegu võimalused justkui ebavõrdsed, mida mina isiklikult ei arva, aga lõpptulemusena me ju kõik hääletame siin selle seaduseelnõu üle. Komisjonis sai toetust punkt, mis teeb kohustuslikuks kogu prospekti tõlkimise, nii et ma arvan, et selle koha pealt on kõik asjad selged.
Aitäh! Signe Riisalo.
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja! Tahan meelde tuletada, et õigusloomega tegeldes tuleb meil järgida mõningaid printsiipe. Väga hea, härra Vassiljev, et te selle võrdse kohtlemise ja ligipääsetavuse – antud juhul siis emakeelsele tekstile ligipääsemise – siin välja tõite. Aga mis tahes meede peab olema eesmärgipärane ja ka proportsionaalne. Siin on küsimus selles, mis on kõnealuse informatsiooni, mida on paarsada lehekülge, eesmärk, kes ja milleks seda tarbib ning kas on proportsionaalne kohustada seda tõlkima. Keegi ei keela teha enamat ja tõlkida see paarsada lehekülge, aga kas on proportsionaalne selleks kohustada, kui selle tarbimine tegelikult ei ole nii suuremahuline? See on see proportsionaalsuse küsimus.
Ma ei tea, kas siin oli küsimus ka või oli see rohkem repliik.
Aitäh! Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Oskate te öelda, kui palju selliseid prospekte siis toodetakse ja hinnanguliselt kui palju jääks Eesti tõlkijatel saamata tulu või kui palju seda tulu tuleks? Kas me ei peaks mõtlema ka selle peale, et tõlkijad, kes oleksid võimelised seda teost või taiest tõlkima, saaksid võimaldada oma perekonnale parema äraelamise?
Mul ei ole midagi selle vastu, et tõlkijatel oleks piisavalt tööd ja oleks võimalik tõlkida erinevaid materjale eri keeltesse. See ei ole kindlasti mitte teema. Mul oleks väga hea meel, kui Tallinna börsile tuleks järjest enam emitente. See on ju asi, mille eest ka see eelnõu peaks seisma, et me kohalikule väärtpaberiturule saame rohkem emitente, mis elavdab meie majandust, suurendab investeeringuid, loob töökohti ja annab ka tõlkijatele võimaluse rohkem tõlkida. (Küsimus saalist: "Kui palju aastas?") Kui palju aastas? Iga number on hea. Viimasel ajal on neid tehtud väga vähe, need on üksikud, mis on tulnud. Oleks palju parem, kui me saaksime rääkida kümnetest, mitte üksikutest.
Aitäh, lugupeetud ettekandja! Rohkem küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Ma lihtsalt tahan selle eesti keele teema lahti rääkida, et kõigil ühtemoodi arusaam oleks. Kõik erakonnad, kes siin saalis on, püüavad igal aastal vähemalt korra või kaks eesti keelt kilbile tõsta. Tingimus, mis meil aktsiaemissioonide puhul oli, oli väga selge: Eestis toimuvate aktsiaemissioonide puhul tuleb see prospekt tõlkida eesti keelde. Meile tuli ühel hetkel pakkumine ministeeriumist, et kõik, kes on Eesti ettevõtted, peaksid seda tegema, aga kõik, kes on välisturul, ei peaks seda tegema. Me teame, et väljastpoolt Eestit on aktsiaemissioone kogu selle perioodi jooksul teinud umbes 30 ettevõtet. Me kohtleme oma ettevõtteid võrdselt. Kui on tingimus, et olgu üleni eestikeelne tõlge, siis kehtib see kõigile, kui see on kokkuvõte, siis peaks see kõigil nii olema. Peaks rõhutama veel seda, et peale eestikeelse tõlke nõude kehtestamise me ju andsime võimaluse ministrile oma määrusega 2,5 miljonist kuni 7 miljonini emissioone natuke lihtsustada, aga keelenõue jääb ikkagi sinna sisse. Miks see keelenõue oluline on? Siin saalis läheb küll kahte lehte see arusaam, kas teise pensionisamba vabatahtlikuks muutmine on hea või mitte, aga sellega tekib teoreetiliselt 740 000 inimest, kes võiks oma raha kuskile emissiooni pakkuda. Ma mäletan, et kui meil esimene lugemine oli, siis härra Randpere Reformierakonnast oli üks nendest, kes küsis, miks ei ole eesti keele nõuet. Temal, kes on välismaal elanud ja kellel on inglise keel hästi suus, oli probleeme sellega, kui Tallinna Sadam tegi aktsiaemissiooni, kus oli ainult kokkuvõte eesti keeles. Ta ütles, et sellest ei piisa. Ma arvan, et meie kohustus on hoida oma riigikeelt, emakeelt. Sellepärast see nõue seal ongi. See, kas ühtepidi või teistpidi, ei olegi üldiselt oluline, see on nüansside teema. Aga ma tahtsin lihtsalt selgeks teha, et kui keegi mõtles, miks seda peale suruti, siis see oli väga selgelt sellepärast, et kõigil oleks võrdsed võimalused ajada Eestis asju eesti keeles. Aitäh!
Aitäh! Paistab, et rohkem kõnesoove ei ole. Lõpetan läbirääkimised ja läheme muudatusettepanekute juurde. Juhtivkomisjon ehk rahanduskomisjon on esitanud 13 muudatusettepanekut. Muudatusettepanek nr 1, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Muudatusettepanek nr 2, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Number 3, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Number 4, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Number 5, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Number 6, arvestatud täielikult. Number 7, arvestatud täielikult. Number 8, arvestatud täielikult. Number 9, arvestatud täielikult. Number 10, arvestatud täielikult. Number 11, arvestatud täielikult. Number 12, arvestatud täielikult. Ka muudatusettepaneku nr 13 kohta on juhtivkomisjon öelnud, et arvestada täielikult. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 28 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud.
Nii. Läheme tänase 15. päevakorrapunkti juurde, Vabariigi Valitsuse algatatud maksubaasi kahandamise ja kasumi ümberpaigutamise ennetamiseks maksulepingutega seotud meetmete rakendamise mitmepoolse konventsiooni ratifitseerimise seaduse eelnõu 88 esimene lugemine. Palun ettekandjaks rahandusminister Martin Helme. Palun!
Lugupeetud spiiker! Head Riigikogu liikmed! Täna tuleb esimesele lugemisele konventsiooni ratifitseerimine, muudetakse Eesti allkirjastatud maksulepinguid, mis pole kooskõlas uue rahvusvahelise miinimumstandardiga. Selle uue rahvusvahelise maksustamise miinimumstandardi töötasid välja OECD ja G20 ühise maksubaasi kahandamise ja kasumi ümberpaigutamise vastu võitlemise projekti käigus ja see töö jäi aastatesse 2013–2015. Projekti eesmärk oli kaotada võimalused maksubaasi kahandamiseks ja kasumi ümberpaigutamiseks rahvusvahelisel tasandil. Konventsiooni tekst valmis novembris 2016 ja see võimaldab riikidel võidelda agressiivse maksuplaneerimisega. Konventsiooni eesmärk on kiirendada maksubaasi kahandamise ja kasumi ümberpaigutamise vastaste konkreetsete lahenduste rakendumist. Konventsiooniga ühinedes saavad riigid uued standardsed lepingusätted juba olemasolevatesse kahepoolsetesse maksulepingutesse lisada ilma kahepoolseid läbirääkimisi pidamata. Ühtlasi on riikidel konventsiooni kaudu võimalus suur hulk oma maksulepinguid ühekorraga uue standardiga kooskõlla viia. Praeguseks on konventsioonile alla kirjutanud riike ja iseseisva maksujurisdiktsiooniga territooriume kokku 90. Ratifitseerimiskirjad on nendest OECD peasekretärile hoiule andnud 37 riiki. Eestilt kui OECD liikmesriigilt oodatakse samuti selle konventsiooni ratifitseerimist. Konventsioonis on 24 artiklit, mis võimaldavad muuta erinevaid maksulepingute sätteid. Eesti on nendest artiklitest kohaldamiseks valinud kuus. Valitud artiklitest kolm sisaldavad uut miinimumstandardit, üks OECD head maksutava, ülejäänud kaks artiklit on vajalikud Eesti maksustamisõiguse täpsustamiseks. 58-st konventsiooniga muudetavast maksulepingust on paljud jõustunud üle kümne aasta tagasi ja vajavad seetõttu igal juhul nüüdisajastamist. Selleks, et Eesti maksulepingud oleksid edaspidi rahvusvahelise maksustamise miinimumstandardiga kooskõlas, muudab konventsioon kehtivaid maksulepinguid järgmiselt. Kõikide maksulepingute preambulisse lisatakse täpsustus, et maksulepingute eesmärk on ära hoida maksudest kõrvalehoidmist ja tagada, et maksupettuste tõttu ei jääks ükski tulu maksustamata. Maksulepingutesse lisandub üldine kuritarvitustevastane reegel. See reegel võimaldab maksuhalduril jätta maksulepingus ettenähtud soodustus kohaldamata, kui asjaolude põhjal saab järeldada, et soodustuse saamine oli tehingu üks peamistest eesmärkidest. Lisaks kohaldub reegel ka olukorras, kus tehingu eesmärk ei ole küll täielik maksudest kõrvalehoidmine, vaid kunstlikult soodsama maksutagajärje saavutamine. Reegel ei nõua tehingu tegeliku sisu kindlakstegemist ega tehingu ümberkvalifitseerimist. Maksumaksja ligipääs vastastikuse kokkuleppe menetlusele paraneb, sest maksumaksjal tekib võimalus kaebustega pöörduda mõlema lepinguosalise riigi maksuhalduri poole. Praegu on võimalus pöörduda ainult oma residentriigi maksuhalduri poole ja kui see kaebust vastu ei võta, on maksumaksja võimalus kahe riigi vahelist arutelu algatada ammendunud. Loetletud muudatuste rakendumisel vähenevad nii Eesti residentide võimalused hoida kõrvale teenitud tulude maksustamisest kui ka mitteresidentide võimalused kasutada Eestit maksudest kõrvalehoidmiseks. Konventsioon tuleb Riigikogus ratifitseerida, sest sellega muudetakse ratifitseeritud maksulepinguid. Eesti maksulepingute suhtes jõustub konventsioon kolme kuu möödumisel ratifitseerimiskirja hoiustamise kuupäevast, kuid konventsiooni muudatuste rakendumine konkreetse maksulepingu suhtes sõltub lepinguosaliste riikide vastavate teatiste esitamise kuupäevast. Igal juhul rakendatakse seda konventsiooni kaetava maksulepinguga hõlmatud maksudele ainult kalendriaasta algusest. Sellega on lühike kokkuvõte tänasest teemast ammendunud. Tänan tähelepanu eest!
Aitäh, lugupeetud ettekandja! Teile on ka küsimusi. Aivar Sõerd, palun!
Austatud juhataja! Austatud minister! See konventsioon, ma saan aru, katab 58 topeltmaksustamise vältimise lepingut. Venemaaga on leping alla kirjutatud aastal 2002, aga see ei ole tänaseks veel jõustunud. Kuidas Venemaaga allakirjutatud lepingu suhtes see konventsioon tehniliselt siis kehtima hakkab? Mismoodi? Te käite igal pool välismaa advokaadibüroodes, äkki te seletate selle asja ära?
Aitäh! Ma ei ole kindel, et see Venemaaga sõlmitud ja mitte kehtima hakkav leping on nende 58 hulgas, sest jutt käib ikkagi meie ratifitseeritud lepingute muutmisest.
Aitäh! Aivar Sõerd, teine küsimus.
Siin on selgelt kirjas, et Eesti puhul on sellisteks lepinguteks lepingud Maroko ja Venemaaga, mida see katab. Kuidas see tehniliselt käib, seda ma tahtsingi teada. Aga need topeltmaksustamise vältimise lepingud on erineva mõjuga ka meie majandusele. Kui nendes lepingutes, mis on sõlmitud meie suuremate kaubanduspartneritega, on näiteks vabastusmeetod, mis on suurte läbirääkimiste tagajärjel kunagi aastaid tagasi saavutatud, siis see vabastusmeetod, ma saan aru, kirjutatakse selle konventsiooniga üle. Kui see ülekirjutamine käib, siis on võimalik valida kolme variandi vahel. A-variant on see, kui tasaarvestusmeetod asendatakse kõikidel juhtudel, B-variant on see, kui dividendide puhul. Millise variandi Eesti valib ja miks? See mõjutab otseselt väga oluliselt meie majandussuhteid, meie kaubandust.
Aitäh! Ma saan aru, et mõjutab jah. Aga me räägime siin rohkem kui 50 lepingust. Mul ei ole võimalik vastata abstraktsele küsimusele, milline variant valitakse. Tuleb ikkagi küsida, millisest konkreetsest lepingust me räägime. Antud konventsioon ei muuda nende lepingute sisu sellisel moel, et meie kahepoolsed kokkulepped kuidagi tühistuks.
Aitäh, lugupeetud minister! Rohkem küsimusi ei ole. Palun siia juhtivkomisjoni esindaja rahanduskomisjonist Dmitri Dmitrijevi. Palun!
Austatud eesistuja! Head kolleegid! Rahanduskomisjon arutas eelnõu k.a 22. oktoobril. Eelnõu tutvustasid meile Rahandusministeeriumi maksupoliitika osakonna juhataja Lemmi Oro ja peaspetsialist Tiina Hansson. Konventsiooni rakendamise korral vähenevad nii Eesti residentide võimalused hoida kõrvale teenitud tulude maksustamisest kui ka mitteresidentide võimalused kasutada Eestit maksudest kõrvalehoidmiseks, nii nagu minister ütles. Suurt diskussiooni komisjonis meil konventsiooni ratifitseerimise seaduse üle tegelikult ei tekkinud. Komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused: saata eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda 6. novembriks, esimene lugemine lõpetada ja teha ettepanek määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva ehk 20. november kell 17.15. Aitäh!
Aitäh! Küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised, sõna võivad võtta fraktsioonide esindajad. Ei ole sõnavõtusoove, lõpetan läbirääkimised. Kas minister soovib veel täiendavalt midagi öelda? Ei soovi. Juhtivkomisjoni ettepanek oli eelnõu 88 esimene lugemine lõpetada. Esimene lugemine on lõpetatud. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks k.a 20. novembri kell 17.15.
Jõuamegi tänase viimase päevakorrapunkti juurde. Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi valitsuse ja Hiina Rahvavabariigi Hongkongi erihalduspiirkonna valitsuse vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise ja maksupettuste tõkestamise lepingu ja selle juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 93 esimene lugemine. Palun kõnepulti ettekandjaks rahandusminister Martin Helme.
Lugupeetud spiiker! Head Riigikogu liikmed, ärge nüüd kõik korraga ära jookske! See on jah Hongkongi erihalduspiirkonna ja Eesti vahel sõlmitud topeltmaksustamise vältimise ja maksupettuste tõkestamise lepingu juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu. Eesti sõlmib topeltmaksustamise vältimise lepinguid, et tagada maksukeskkonna stabiilsus nii välismaistele ettevõtjatele, kes investeerivad Eestisse, kui ka Eesti ettevõtjatele, kes laiendavad oma tegevust välisturgudele. Maksulepingute eesmärk on kõrvaldada kahe riigi seaduste koosmõjust tekkida võiv rahvusvaheline topeltmaksustamine. Lepinguga jagatakse maksustusõigusi lepinguosaliste riikide vahel, hoitakse ära diskrimineerivat maksustamist ning tõkestatakse maksudest kõrvalehoidmist. Leping ei anna riikidele lisavõimalusi maksustamiseks, kuid piirab juba olemasolevaid riigisisese õigusega kehtestatud maksustamisõigusi. Maksuleping kohaldub inimesele, kes on Eesti või Hongkongi resident. Eesti ja Hongkongi vaheline leping allkirjastati 25. septembril k.a Tallinnas ja see põhineb Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsiooni ehk OECD tüüplepingul. Eesti ja Hongkongi vahelise lepingu olulisemad punktid on järgmised. Tuluallikariigil on dividenditulu piiratud maksustamisõigus. Kinnipeetava tulumaksu ülempiir on 10% dividendi brutosummast. Tuluallikariik ei või dividendilt maksu kinni pidada, kui dividendi makstakse teise riigi või jurisdiktsiooni residendist äriühingule, valitsusele, kohaliku omavalitsuse üksusele, keskpangale ning investeerimisfondile. Intressitulu puhul ei või teise riigi residendile makstavalt intressilt kinnipeetav maksumäär ületada 10% intressi brutosummast. Tuluallikariigis ei ole õigust maksustada intresse, mille saaja on äriühing, teise riigi või jurisdiktsiooni valitsus, kohaliku omavalitsuse üksus, keskpank või investeerimisfond. Ka litsentsitasude maksustamisel sätestab leping jagatud maksustamise õiguse, tuluallikariigis on litsentsitasudelt kinnipeetava maksu ülempiir 5% litsentsitasu brutosummast. Pension ja muu seda laadi tasu maksustatakse lepingupooles, kes pensioniväljamakseid teeb. Eesti ja Hongkongi vaheline leping sätestab põhjaliku teabevahetuse isikute tulude kohta ning teabevahetuskohustus ei ole piiratud lepinguosaliste riikide residentidega. Lühidalt on see kõik. Vastan hea meelega küsimustele. Tänan tähelepanu eest!
Aitäh! Küsimusi on. Aivar Sõerd, palun esimesena!
Austatud juhataja! Austatud minister! Seesama eelmine punkt, see suur konventsioon maksudest kõrvalehoidmise vältimiseks, kas see konventsioon sellele Hiina lepingule kohaldub ka automaatselt või tuleb peale seda, kui see Hiina leping ka mõlema poole kõik menetlused läbib, uuesti tulla sellega siia Riigikokku, et see eelmine konventsioon hakkaks kohalduma või see toimub kuidagi automaatselt?
Aitäh! Ma loen ette ühe väikese lõigu, mille ma just ette lugesin: Eesti ja Hongkongi vaheline leping allkirjastati 25. septembril 2019 ja põhineb OECD tüüplepingul. Ehk tegelikult see juba arvestab seda eelmises punktis arutatud konventsiooni, seda tüüpraamistikku. See eelmises päevakorrapunktis käsitletud konventsioon muudab tagantjärele juba kehtivaid ja sõlmitud lepinguid. Seda lepingut ei ole me veel sõlminud, kehtima pannud ega ratifitseerinud.
Aitäh! Rohkem küsimusi ei ole. Järgmisena palun siia ettekandjaks rahanduskomisjoni liikme Tiit Kala.
Austatud istungi juhataja! Tänan ka eelkõnelejat eelnõu põhjaliku tutvustamise eest! Kannan ette, milline arutelu oli komisjonis Eesti Vabariigi valitsuse ja Hiina Rahvavabariigi Hongkongi erihalduspiirkonna valitsuse vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise ja maksupettuste tõkestamise lepingu ja selle juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 93 esimese lugemise ettevalmistamisel. Rahanduskomisjon arutas eelnõu k.a 22. oktoobril. Eelnõu tutvustasid ja komisjoni liikmete küsimustele vastasid Rahandusministeeriumi maksupoliitika osakonna juhataja Lemmi Oro ja peaspetsialist Tiina Hansson. Topeltmaksustamise vältimise lepingute eesmärk on soodustada investeeringuid lepingupoolte vahel. Leping annab investoritele võrreldes riigisiseste õigusaktidega suurema õiguskindluse lepinguga reguleeritud maksusüsteemi elementide suhtes, kuna kahepoolse rahvusvahelise lepingu muutmine nõuab üldjuhul rohkem aega kui riigisisese õigusakti muutmine. Eesmärgi saavutamiseks piirab leping tulumakse, mida tuluallikariik teise riigi residentide tuludele võib kehtestada, tagab isikute võrdse kohtlemise ning kõrvaldab võimaliku topeltmaksustamise. Lepingus sätestatud vastastikuse teabevahetuse kohustus loob lisavõimalusi maksupettuste tõkestamiseks. Komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused: saata eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda kolmapäevaks, 6. novembriks 2019, esimene lugemine lõpetada ja teha ettepanek määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva, st 20. november kell 17.15. Detailsemaid teemasid ja küsimusi komisjonis ei tõusetunud. Ettekandjaks määrati Tiit Kala. Tänan!
Aitäh! Küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Kas fraktsioonide esindajatel on soovi sõna võtta? Sõnavõtusoove ei ole. Sulgen läbirääkimised. Kas rahandusministril on soovi esitada täpsustusi? Härra Helme, kas soovite? Ei soovi. Juhtivkomisjon tegi ettepaneku lõpetada eelnõu 93 esimene lugemine. Esimene lugemine on lõpetatud. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks k.a 20. novembri kell 17.15. Ma tänan, lugupeetud kolleegid! Istung on lõppenud. Istungi lõpp kell 17.22.