Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Tere päevast, austatud peaminister ja ministrid! Alustame tänast infotundi. Palun, kõigepealt kohaloleku kontroll! Kohalolijaks registreerus 37 Riigikogu liiget, puudub 64. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, justiitsminister Kristen Michal ning majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Parts.
Alustame küsimustega. Head kolleegid, kuna täna on küllalt palju registreeritud küsimusi, siis lepime kokku, et kaks kohapeal registreeritud küsimust. Esimene küsimus on kolleeg Heljo Pikhofilt peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Aitäh, proua juhataja! Austatud peaminister! Värskes inimarengu aruandes märgitakse, et Eesti on küll väga mahukate rahaeraldiste abil toetanud noorte perede soovi lapsi saada, kuid pole märkimisväärselt parandanud perede võimalusi oma lapsed Eestis üles kasvatada. Samas on väljaränne kõige intensiivsem just noorte seas. "Ainuüksi Tallinnas loobus ligi 200 10. klassi jõudnud õpilast gümnaasiumiharidusest. Enim viivad koolist noori ära sotsiaalsed ja majanduslikud põhjused," kirjutab tänane Eesti Päevaleht. Töine vaesus ja hirm, et ei suudeta lastele täisväärtuslikku lapsepõlve pakkuda ja korralikku haridust anda, sunnib noori lastega peresid Eestist lahkuma. Minu küsimus on: mida on valitsusel kavas teha, et leevendada vaesust lastega peredes?
Aitäh! Kui ilmus järjekordne inimarengu aruanne ja ma seda mõnuga lugesin, ütles keegi minu kohta, et Ansip on nagu maias poiss kommipoes, kui ta inimarengu aruannet näeb. Ma olen selle aruande sõna-sõnalt, rida-realt, lehekülg-leheküljelt läbi lugenud ja leian, et seda on isegi kuidagi ebameeldiv lugeda, sest see on ülistuslaul Eestile, tahaks juba rohkem kriitikat saada. Ei ole nagu väga minu moodi, aga nii ta paraku on. Võrreldes kunagiste saatusekaaslastega, aga võrreldes ka oma Balti kaaslastega, on Eestil läinud ikka väga hästi. Kui te räägite väljarändest, siis loomulikult, jah, see on probleem, et Eestist rännatakse majanduslikel põhjustel välja, aga saatusekaaslastega võrreldes oleme meie suutnud oma inimesi kõige paremini kodus hoida. Ka vaesus on kindlasti probleem. Aga jälle ma tahaksin tunnustada auväärt Riigikogu selle eest, et Riigikogu on aidanud eelarveid kinnitades, seadusi vastu võttes vaesust Eestis märkimisväärselt vähendada. Ma julgen veel kord kinnitada, et suhteline vaesus on Eestis viimase kümne aasta jooksul märgatavalt vähenenud. Ka tulude jaotamise ebaühtlus on viimase kümne aasta jooksul Eestis märgatavalt vähenenud. 2000. aastal oli meil 20% ülemise ja alumise tulusaajate grupi tulude erinevus 6,3-kordne ja praegu on see 5-kordne, mis on täpselt Euroopa Liidu keskmine.
Palun, kolleeg Heljo Pikhof, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Austatud peaminister! 2010. aasta mais avaldatud OECD põhjalik Eesti sotsiaalprogrammide analüüs näitas, et vähene raha, mida sotsiaaltoetusteks eraldatakse, jõuab tõeliste abivajajate asemel hoopis päris heal järjel olevate inimeste taskusse. Kogu perede toetuseks jagatavast maksumaksja rahast läheb viiele rikkaimale inimeste grupile tervelt 59%, samal ajal näitab statistika, et suurem osa lapsi kasvab just viies vaesemas grupis. Järjepanu on ohvriks toodud 450-kroonine koolitoetus õppeaasta algul, isa või ema maksuvaba tulu esimese lapse pealt, vanema õppelaenu osaline kustutamine, haige lapse hooldamise hüvitis, haigusraha kärbiti 100%-lt 80%-le. Minu küsimus on selline: millal jõuab kätte see aeg, kui valitsuserakonnad hakkavad märkama vaesust väga paljudes peredes ja asuvad kärbete asemel lastega peresid toetama?
Aitäh! Julgen kinnitada, et valitsuserakonnad on kindlasti märganud, et vaesus on Eestis probleem. Ma usun, et ka need opositsioonierakondade liikmed, kes on viimastel aastatel riigieelarvete poolt hääletanud, on märganud, et Eestis on vaesusprobleem ja et riigieelarved aitavad seda probleemi väga tõhusalt lahendada. Statistika kinnitab meile ühemõtteliselt, et kui varasematel aastatel on sotsiaalsed siirded aidanud vaesust vähendada tavaliselt 9,1–9,2 protsendipunkti, siis kriisiajal – pean silmas 2009. aastat, selle kohta on statistilised andmed olemas – oli see vähendamine13,8 protsendipunkti. Seega iseäranis kriisiajal on Eestis loetud iga senti, mida on sotsiaalsetel eesmärkidel kasutatud, ja me saame tõepoolest öelda, et seda raha, mis meie käsutuses on olnud, oleme kriisi ajal kasutanud märksa efektiivsemalt kui enne kriisi. Ja tuleb öelda, et ka seda raha on olnud rohkem. Vaatamata sellele, et kriisis tulud vähenevad, on meil kriisiajal olnud sotsiaalseteks vajadusteks rohkem raha kasutada kui buumi aastatel. Sotsiaalkaitsekulud suurenesid tavapäraselt 12-13%-lt SKT-s 2009. aastal 19,8%-le. Valitsussektori kulutused tervishoiule ja sotsiaalkaitsele protsendina kogukuludest kasvasid 39%-lt, mis nad olid näiteks 2002. aastal, aga 40% lähedal on nad kogu aeg olnud, 2009. aastal 47%-le. Nii et trend on hea.
Palun, kolleeg Heljo Pikhof, teine täpsustav küsimus!
Ma juhin tähelepanu sellele, et eelmises Riigikogu koosseisus esitasid sotsiaaldemokraadid eelnõu, kus nad soovisid vanemahüvitise lae tuua kolmekordselt keskmiselt palgalt alla kahele ja selle raha eest suurendada üksikvanema lapse toetust. Üksikvanema lapse toetus on püsinud muutumatuna üle kümne aasta, see on 19 eurot, ja selle raha eest oleks saanud seda suurendada. Üksikvanemaga lapsed elavad ka kõige suuremas vaesuses, 38% neist. Kui siit edasi minna, siis sotsiaaldemokraadid on esitanud Riigikogu menetlusse eelnõu, millega soovitakse lapsetoetust kolmekordistada, see tähendab suurendada 19 eurolt ligi 60 eurole. See eelnõu läbis kevadel esimese lugemise. Kui ma nüüd sügisel olen aga püüdnud seda eelnõu kaks korda sotsiaalkomisjonis päevakorda panna, siis on valitsuserakonnad nagu üks mees sellele vastu olnud. Nagu ma aru saan, siis ...
Küsimus, palun!
... lapsetoetuse suurendamine polegi valitsuserakondadel päevakorral. Küsimus on selline: härra peaminister, mida te ostaksite lapsele 19 euro eest?
Mis ma nüüd kostan selle asja peale? Küll oleks kurb, kui tal ainult see 19 eurot olekski, aga kui see ka kolmega korrutada, ega siis kurbust väga palju vähem ei ole. Ma kostaksin teie küsimuse või pika sissejuhatuse peale sedasi, et riigi raha kasutamise efektiivsus suurenes hüppeliselt pärast seda, kui sotsiaaldemokraadid koalitsioonist lahkusid. See on fakt, mida kinnitab ka statistika. Ka inimarengu aruandes on Eestile korduvalt ette heidetud, et meie sotsiaalkulutuste osatähtsus protsendina SKT-st jääb alla Euroopa Liidu keskmisele tasemele. Mina heidaksin inimarengu aruandele ette näiteks seda, et nad ei ole välja toonud, kui efektiivselt on Eestis neid vahendeid siiski sotsiaalprobleemide lahendamiseks kasutatud. Aga kui me oleksime läinud seda teed, mida sotsiaaldemokraadid pakkusid – mul on näiteks viimane Ivari Padari allkirjaga dokument, mille ta valitsusele esitas, täna siin osaliselt kaasas, see on eelarve strateegia –, siis oleks valitsussektor pidanud olema meil käesoleval aastal 16,746 miljardi krooniga miinuses, defitsiidis ja sotsiaalkindlustusfondide defitsiit oleks olnud 13,6 miljardit krooni. Ehk siis Kreeka probleemid oleksid meil siin kohapeal kõige ehedamal kujul olemas olnud, me ei oleks pidanud kaugelt hakkama uurima, milles need probleemid täpselt seisnevad.
Palun nüüd kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Marika Tuus! Heljo Pikhof, meil on olnud heaks tavaks, et on põhiküsimus ja kaks täpsustavat küsimust. Palun siis protseduuriline küsimus!
Ma soovin, et peaminister vastaks küsimusele, aga mitte ei räägiks sellelt paberilt, mille ta on kaasa võtnud, ja seda, millele talle meeldib vastata.
Aitäh! Ma arvan, et peaminister kuulis küsimust. Palun, kolleeg Marika Tuus-Laul!
Aitäh! Austatud peaminister! Täna nimetatud OECD analüüs tõi ju vaesusprobleemi eraldi välja ja ohutegurid, et vaesus Eestis kasvab, on praegu ikkagi täiesti olemas. Me teame, et meie reaalpalk on juba enam kui kaks ja pool aastat järjest langenud, inflatsioon on olnud pikka aega Euroopa suurim. Kui me vaatame vaesuse aspektist, siis toimetulekutoetuste maksmine on mitmekordistunud, nelja aastaga on meil kolmekordistunud alla vaesuspiiri elavate inimeste arv. Kas need kõik ei ole teie meelest ohutegurid, et vaesus võib võtta veelgi suurema ulatuse?
Aitäh! Viimased trendid, kui me võrdleme selle aasta esimest poolaastat möödunud aasta esimese poolaastaga, kinnitavad seda, et ka absoluutses vaesuses elavate inimeste arv väheneb. Aga kui rääkida suhtelisest vaesusest, siis Euroopa Liidus on viimase kümne aasta jooksul olnud ainult üks riik, kus tulude jaotamise ebavõrdsus on vähenenud, ja see riik on Eesti. On veel kaks riiki, kus vähenemine on olnud marginaalne, aga kõigis ülejäänud 24 riigis on tulude jaotamise ebavõrdsus suurenenud, kaasa arvatud meie põhjanaabrite juures. Seega ei vasta tõele, et meil tuleb pidevalt vaeseid juurde, rikkad muutuvad rikkamaks ja vaesed muutuvad vaesemaks. Tõsi on see, et absoluutses vaesuses elavate inimeste osatähtsus kriisiajal muidugi suurenes, aga raske oleks ka oodata, et kriisis, kus õnnetus tabab pea kõiki, üldine rikkus suureneks, see oleks täiesti ebaloogiline. Kriis sellepärast kriis ongi, et on halb. Mina näen tulevikku suhteliselt heades toonides. Kui rääkida laste suhtelisest vaesusest, siis Eesti asub selles osas täpselt Euroopa Liidu keskel, meist ühele poole jääb 13 riiki ja teisele poole samuti 13. Meil pole põhjust kedagi õpetama hakata ja tõtt-öelda ei ole meil nagu ka põhjust väga häbeneda seda kohta, kus me võrdluses Euroopa Liidu teiste riikidega asetseme. Aga loomulikult on probleem olemas, valitsus on probleemiga kogu aeg tegelnud ja kordan veel kord, ka Riigikogu, vähemalt need liikmed, kes on eelarve poolt hääletanud, on sellega teadlikult tegelnud.
Palun viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Heimar Lenk!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Mul on teile üks soovitus. Kui te täna õhtul koju lähete ja jääb üks hetk aega – aega paistab teil olevat, kui te olete aruande läbi lugenud –, siis võtke tänane stenogramm välja ja lugege seda õhtul kodus veel kord. Öelge mulle, kuidas saab majanduslik kihistumine Eestis väheneda, kui viimase kolme aastaga on alla vaesuspiiri elavate inimeste arv kolmekordistunud, hinnad on läinud 30% kallimaks, palgad on kuni 30% vähenenud ja 380 000 pensionäri Eestis ei mäleta enam pensionitõusu, nad ei jõua hindadele järele? Ja te räägite, et majanduslik ebavõrdsus on vähenenud! No kuidas see saab nii olla?
Aitäh! Mul on teilegi sama soovitus: kui te õhtul koju lähete, võtke stenogramm ja lugege seda mõttega! Ja siis veel seesama soovitus, mille ma andsin ka eelmises infotunnis: külastage Statistikaameti kodulehekülge, juurelge nende andmete üle! Ma soovitan teil tungivalt leida ka see aeg, et läbi lugeda inimarengu aruanne, ja te saate teada, kuidas see on osutunud võimalikuks.
Aitäh, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Kadri Simsonilt majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsile. Palun!
Aitäh! Lugupeetud minister Parts! Minu küsimus puudutab kahe eraettevõtte ehk siis Ekspress Grupi ja Eesti Meedia kevadel sõlmitud eellepingut riigiettevõttega Eesti Post. Kokkuleppe sõnastus oli selline, et Eesti Post ostab nende eraettevõtete omanduses oleva AS-i Express Post. Sellele eellepingule pani nüüd veto Konkurentsiamet, öeldes, et nende meelest ei tohiks selline liitumine toimuda. Ilmselgelt pidi sellisel eellepingul olema ka teie heakskiit. Kas te oskate selgitada, kui kaks aastat tagasi otsustati Eesti postiturg avada, mis põhjusel te siis sel kevadel andsite sellisele äritehingule oma heakskiidu?
Aitäh! Põhimõtteliselt ma arvan siiamaani, et Eesti Post ja Express Post kopeerivad teineteist, kopeerivad postikandevõrku ja tegelikult kahjustavad kõige rohkem tarbijat. See on see probleem! Samas näitab see juhtum üsna kujundlikult, et Konkurentsiamet on sõltumatu, teeb oma sõltumatu majandusotsuse oma selgete argumentidega. Ma arvan, et see on antud olukorras väga oluline kinnitus.
Palun, kolleeg Kadri Simson, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! On ilmselge, et eraettevõte soovib vabaneda AS-ist Express Post, mille käive on vähenenud. Ajakirjandusest on näha, et esialgu püüti seda ettevõtet maha müüa näiteks Itella korporatsiooni ettevõttele Soomes, kes aga ütles, et hind on liiga kõrge. Miks Eesti riigiettevõte oli valmis sellist ettevõtet nii kõrge hinnaga ostma?
Aitäh! Ei oska kommenteerida postiturul konkureeriva ettevõtte Itella seisukohta, aga detailidesse minemata võib öelda, et Eesti Posti poolt vaadatuna oleks see investeering sellel hinnatasemel, millega Express Posti puhul kokku lepiti, tasunud end 5–7 aastaga. Igaks juhuks veel kord taustast. Jutt käib sellest, et Express Post on mõneti nagu ajalehtede laialikande tsehh, mis iseenesest ei taotle kasumit, ja nendes linnades, kus Express Post ajalehti veab, te näete sellist olukorda, et kell 6.50 tuleb Express Posti kirjakandja ja 6.55 tuleb Eesti Posti töötaja, kes toob kohale reklaammaterjalid ja mõned järelejäänud lihtkirjad. Te saate isegi aru, et see on umbes analoogne olukord, nagu meil mõned aastad tagasi oli prügiveol, kus üht tänavat teenindas korraga kolm prügiautot, igaüks noppis ühe prügikasti ja sõitis siis järgmise krundi juurde. Sellise majandusliku ebaökonoomsuse maksab kinni tarbija. Kõnealusel juhul on tegelikult postiettevõtete turul sama olukord.
Palun, kolleeg Kadri Simson, teine täpsustav küsimus!
Te mainisite, et Express Post ei taotle kasumit, vaid kannab laiali ajakirjandusväljaandeid. Sel juhul on küsimus ju tegelikult ka Eesti Posti rollis. Väga paljudes riikides nähakse ühe riigile olulise infrastruktuurina seda, et post jõuab ka väljapoole tõmbekeskusi, on kättesaadav ka metsakülades. Kas teie meelest on õige, et Eesti Post näeb ennast ainult kasumit teeniva ettevõttena ega pea oluliseks postiteenuse kättesaadavust hajaasumites?
Need kaks asja ei tohi teineteist välistada. Eesti Post peab olema kasumlik, isetasuv ettevõte, kuid tänaste Eesti seaduste ja sõlmitud avalike kokkulepete alusel on Eesti Post ka universaalse postiteenuse osutaja. See on see teenus, millest te räägite, et igasse külla jõuaksid lehed, kirjad ja muud saadetised täpselt nende päevade jooksul, mis on ette nähtud Eesti postiseaduses ja Euroopa Liidu universaalse postiteenuse standardis. Selleks, et universaalne postiteenus saaks osutatud ja ettevõte jääks samal ajal kasumlikuks, on postiseaduses, nagu te teate, ka n-ö toetusmehhanism, mille järgi teised turul tegutsevad postiettevõtted maksavad sõltuvalt majandustulemustest Eesti Postile sellise teenuse eest teatud osas peale. See süsteem suures osas toimib.
Palun nüüd kaks kohapeal registreeritud küsimust. Palun, kolleeg Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esimees! Lugupeetud minister! Mul on jätkuvalt selgusetu see loogika, miks Eesti Post üldse soovis Express Posti osta, sest on ju teada, et Express Postil oli ja on jätkuvalt selge plaan postikande turult lahkuda. Miks peaks ostma ettevõtte, kes soovib turult lahkuda? Ostmise eesmärk võinuks olla turuosa suurendamine, kuid kui ettevõte turult lahkub, siis läheb see turuosa niikuinii jagamisele ning Eesti Postil suurima postikandefirmana on lootust sellest suurimale osale. Palun selgitage seda loogikat, miks Eesti Postil soov Express Posti osta üldse tekkis.
Aitäh! Te teate neid Express Posti plaane muidugi täpsemalt kui mina. Mina neid ei tea, see on eraettevõte ja kust mina tean, millised on nende pikemaajalised plaanid. Eesti Posti seisukohalt, nagu ma veel kord kordan, on see Express Posti omandamine, mis Konkurentsiameti seisukohalt ei ole kooskõlas arusaamaga konkurentsiolukorrast, kasumlik otsus. Ma püüdsin enam-vähem kirjeldada, milles see seisneb. Seesama viis minutit hiljem tulev postiljon kannaks lisaks reklaambuklettidele ja lihtkirjadele laiali ka Postimehe, Eesti Päevalehe, Eesti Ekspressi ja veel mõned lehed, kui te tahate, ja sealt tulebki Eesti Postile see n-ö turuosa kasvatamine. Loomulikult on see Eesti Posti huvides! Kui vaadata tarbija seisukohast, siis tarbija maksab mõlemale selle ju lõpuks kinni ja selle tõttu me tegelikult olemegi olukorras, nagu te teate, kus Konkurentsiamet aktsepteerib tõenäoliselt ka lihtkirja hinna 10-sendist tõusu.
Palun viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Peep Aru!
Aitäh! Hea minister! Mis takistab täna Eesti Postil tegutsemast selliselt, et ta jõuaks viis minutit enne Express Posti kohale, mitte viis minutit pärast Express Posti, ja tänu teenuse heale kvaliteedile võiks ta siis võtta endale ka selle töö, mis seisneb suuremates asulates ajalehtede laialiviimises?
Takistab Express Posti ettevõtte omanike struktuur. Teadupärast, nagu ma ütlesin, on Express Post loodud meie põhilisi ajalehti ja ajakirju väljaandvate toimetuste ühisettevõttena, kelle töö on nende väljaannete õigeaegne kojukanne. See takistab. 80% Express Posti käibest on omakäive. Sellel on pikk eellugu, see on 1990. aastate keskpaiga lugu. Küllap oli ajalehtede väljaandjatel siis selge arusaam, et tolleaegse Eesti Posti teenuse kvaliteet ei rahulda neid. Kui me praegu võrdleme Eesti Posti kui ettevõtet teiste Euroopa riikide postiettevõtetega, siis ma julgen öelda, et Eesti Posti universaalteenuse täitmise standard on võrdlemisi kõrge. Euroopa Komisjon on teinud selles osas võrdlevaid uuringuid ja Eesti Post kuulub tegelikult selles osas Euroopa esikümnesse.
Aitäh, härra majandusminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Palun, kolleeg Rannar Vassiljev! Küsimus järjekordselt majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsile.
Aitäh! Hea majandusminister! Rahandusministeeriumi andmetel plaanib valitsus Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ettepanekul anda Eesti Energiale 150 miljoni euro ulatuses riigiabi. Milleks või mis otstarbel on mõeldud seda riigiabi anda?
Aitäh! Korrigeeriksin küsimust: kui see 150 miljonit on õige, siis peate tõenäoliselt silmas järgmise aasta riigieelarves ette nähtud finantseerimistehingut. See on riigipoolne otsus laiendada aktsiakapitali, et Eesti Energia saaks realiseerida oma investeeringute programmi. Investeeringute programm on põhiliselt suunatud elektritootmisvõimsuste uuendamiseks, puudutab nii põlevkivienergeetikat kui ka taastuvenergeetikat. See on esimene riigipoolne sissemakse tulenevalt valitsuskoalitsiooni seisukohast, et eraturult me kapitali ei kaasa. Nii et tegemist ei ole mitte mingil juhul riigiabiga, vaid riigi seisukohalt on tegemist finantseerimistehinguga.
Rohkem küsimusi ei ole. Lõpetan selle küsimuse arutelu.
Järgmine küsimus on kolleeg Rein Aidmalt justiitsminister Kristen Michalile. Palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! Avaliku teenistuse seadus võeti teatavasti vastu aastal 1995, kehtima hakkas see natuke hiljem. Estlexi andmetel on seda tänaseks mitmesugustel põhjustel korrastatud ca 70 korda. Küsimus on suunatud sellele, et teatavasti on välja töötamisel uus ATS ehk uus avaliku teenistuse seadus. Tunnengi huvi, mis staadiumis see väljatöötamine hetkeseisuga on ja millal eelnõu meile siia saali peaks jõudma.
Aitäh! Tõepoolest, avaliku teenistuse reformi on püütud teha umbes kümme aastat, novembris saabki ajast, kui seda alustati, kümme aastat täis. Tegelikult räägivad legendid, et selle reformi eelnõu hakati kirjutama juba 1996. aastal. Nii et tegemist on Eesti riigis ühe pikemaajalise reformiga, mis endiselt on ootel ja mis üsna olulise asjana tuleks kindlasti ära teha. Milline on tänane seis? Justiitsministeerium on välja toonud viis põhivalikut ja nende viie põhivaliku üle oleme koalitsioonierakondadega ehk siis Reformierakonna ja IRL-iga esimesi arutelusid pidanud. Veel täna hommikul arutasin ma IRL-i fraktsiooniga tund aega avaliku teenistuse seaduse eelnõu. Ma usun, et need valikud, mis me oleme välja pakkunud, täidavad selget eesmärki, et uus avaliku teenistuse seadus peab saama märksa dünaamilisem ja ajakohasem ning palgasüsteem läbipaistvam. See ongi tihtipeale kriitika põhjuseks. Üks selge pluss on ka see, et tekib ametnikkonnas liikumise võimalus, mis annab paljudele ametnikele võimaluse oma karjääri teises kohas jätkata. See on kindlasti väga huvitav. Nüüd edasisest. Eelnõu selgroog on põhiosas olemas. Kui me selle selgroo põhjal teeme mõne nädala kuni kuuga eelnõu täpsemaks, siis suhtleksin ma Reformierakonna ja IRL-iga uuesti, et rääkida veel detailidest, ning seejärel juba, kui Keskerakond ja sotsiaaldemokraadid tunnevad selle reformi vastu huvi, võiks sel teemal vestelda ka nendega ja sotsiaalpartneritega. Nii et ma ennustan, et see jõuab siia millalgi järgmisel aastal ja jõustub 2013. aasta alguses.
Palun kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Peep Aru!
Aitäh! Hea minister! Kas siis tulevikus võiks meid ees oodata selline situatsioon, et avaliku teenistuse seaduse alusel töötavad inimesed on enam-vähem võrdsed praegu töölepingu alusel töötavate inimestega?
Aitäh! See kindlasti on üks uue avaliku teenistuse seaduse nurgakivi, mida on ka koalitsioonileppes kirjeldatud sellisel viisil, et palgasüsteem muutub lihtsamaks, hüved kanduvad pigem üle palka, mitte ei ole sellisel varjatud kujul ja varjatud lisatasudena. See on kindlasti eesmärk. Minu hinnangul on ametnikkonnale selge pluss ka see, et kuna karjäär muutub pikemaks, sest inimese töömehepõli on järjest pikenenud, siis on avalikus teenistuses võimalik täita erinevaid tööülesandeid, inimene ei pea istuma sama laua taga 25 või 35 aastat. Ma näen, et see on üks eesmärk, ning kindlasti annab see ametnikkonnale võimaluse ennast täiendada ja elu jooksul areneda. Nii et see on selline võitolukord.
Palun, kolleeg Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esimees! Hea minister! Te ütlesite oma vastuses, et uue ATS-i põhiseisukohad ehk selgroog on paika saamas. Siis peaks olema ka enam-vähem selge, kuidas muutub ATS-iga reguleeritavate töötajate hulk. Kas see töötajate hulk suureneb või väheneb? Kas nende inimeste arv, kes peavad käituma lähtuvalt ATS-ist, suureneb või väheneb?
Kindlasti väheneb. See ei ole tingimata asi iseeneses, aga selle praeguse selgroo kohaselt on ikka nii, et inimesed, kes tegelikult ei peaks olema avalikus teenistuses, kes ei peaks olema ametnikud, näiteks ministri nõunikud või IT-spetsialistid või raamatupidajad, oleksid nende ametikohtade loetelust väljas. Eesmärk on tõmmata sinna joon vahele, kes kuuluvad avaliku teenistuse alla. Me kõik teame, et avalikus teenistuses kehtivad teatavad tegevuspiirangud, kehtib ka streigikeeld, mille kompensatsiooniks on pikem puhkus ja muud praegused hüved. Neid on siis tulevikus võib-olla vähem. Nii et vastus küsimusele on, et kindlasti väheneb.
Viimane kohapeal registreeritud küsimus. Palun, kolleeg Neeme Suur!
Aitäh, proua juhataja! Kuidas te hindate, kas selle seadusmuudatuse tulemusena muutub avalik teenistus kui selline Eesti tööturul pigem konkurentsivõimelisemaks või kaotab ta midagi oma konkurentsivõimes?
Aitäh! Reformi eesmärk on ikkagi selgelt see, et ta muutuks konkurentsivõimelisemaks ja muutuks võrreldavamaks erasektoriga. Me ei kujuta ju ette, et kui noored inimesed teevad karjäärivalikuid, siis nad teevad valiku istuda ühe laua taga elu lõpuni. Sellele on suunatud seesama rotatsiooniidee, kuidas inimesed saavad ametikohtadel vahetuda, konkureerida. Eesti avalikule teenistusele on ühe etteheitena öeldud, et see on suletud, et liikumine selles on kuidagi aeglane. Teatud asutustes või teatud sektorites on isegi öeldud, et selleks peab olema onupojapoliitika, et saaks edasi liikuda. Uus avaliku teenistuse seadus kindlasti parandab seda olukorda, ta muudab seda teenistust avatumaks ja muudab ka dünaamilisemaks. Ma arvan, et avaliku teenistuse maine, regulatsioon muutub paremaks ja selgemaks.
Aitäh, härra minister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Ja jõudu selleks, et ATS siia saali jõuaks!
Järgmine küsimus on kolleeg Neeme Suurelt majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsile.
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud härra minister! Me räägime pidevalt vajadusest optimeerida riigi või õigemini avaliku sektori pakutavaid teenuseid, puudutagu see siis haridust, perearste, haiglavõrgustikku, raamatukogusid, sotsiaalhoolekannet või mida iganes. Teenuste korraldamisel nähakse tihti just tsentraliseerimises seda võluvitsa, mis mured leevendaks, ja see võib tunduda meile ka juhtimisökonoomilise või juhtimisteoreetilise küsimusena. Aga teenuste kättesaadavus on küsimus, mis puudutab iga inimest nii maal kui linnas, ning selge on see, et teenuste kättesaadavuse seisukohalt ja just maapiirkondade elukvaliteedi tagamisel mängib aina suuremat rolli maakondadesisene ühistransport. Siit ka minu küsimus: kas maakonnasisese ühistranspordi riiklik rahastamine järgmisel aastal võimaldab täita hangete korras vedajatega sõlmitud lepinguid või siis ollakse maakondades sunnitud tõstma piletihinda, kärpima liinivõrku või tegema muud sellist?
Aitäh! Jah, võimaldab. Homme lõpetab valitsus tõenäoliselt eelarve ettevalmistuse ja eelarve kohaselt maakonnasisese bussitranspordi riigipoolsed dotatsioonid ei vähene, pigem need mitmesugustel asjaoludel natuke kasvavad. Vaatamata sellele tahame maakonnasisese bussitranspordi korraldamisel näha ikkagi kliendikesksemat, reisijakesksemat lähenemist, paindlikkust ja loodan, et see suund jätkub. Inimeste vajadused ühistranspordi järele on võrdlemisi eripalgelised, arvestades meie autostumise määra, ja neile saab tõepoolest vastata paindliku, hästi läbi mõeldud transpordivõrguga. Hoida lihtsalt vanu bussigraafikuid vanade kellaaegadega, kui sõitjate arv on väike, on kallis lõbu. Peame leidma selliseid motivatsioone, et inimesed saaksid tõesti teenindatud, aga mõistliku raha eest. Aga kui küsimus puudutab seda rahasummat, siis kahjuks ei anna valitsuskoalitsioon teile võimalust kirjutada maakonnalehtedes artikleid, et Ansipi valitsus ei hoolitse regionaalpoliitika eest. Vägagi hoolitseb, me peame seda oluliseks.
Palun, kolleeg Neeme Suur, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Veel eelmisel aastal tegeles ministeerium hoogsalt maakondliku ühistranspordi regionaalse korraldamise kavaga ja tollase ajaplaani kohaselt peaks praegu Riigikogu menetlema seadusmuudatusi, mis on vajalikud kava rakendamiseks. Nüüd ei ole sellest tükk aega midagi kuulda olnud. Kas te olete ministeeriumis sellest tsentraliseerimiskavast loobunud või millised on edasised käigud regionaalse korralduse kavaga?
Aitäh! Ma ei nimetaks seda tsentraliseerimiskavaks, selle sildi ma lükkaksin tagasi. Lahendatakse ikkagi seda probleemi, et Eesti inimesed ei liigu ainult maakonnasiseselt, vaid ka maakonnaüleselt. Praegune ühistranspordi korraldus on mõneti liialt maakonnakeskne. Tõepoolest, meil on olemas ühistranspordi seaduse eelnõu, millega me loodame jõuda Riigikokku novembris ning mis annab paindlikumad võimalused ühistransporti paremini planeerida ja kavandada. See ei tähenda kindlasti seda, et maakonna tasemel kaob mingi otsustuskoht ära või et otsustamine koondub Tallinna – kaugel sellest. Pean ausalt tunnistama, et majandusministrina mina küll ei taha näiteks hoolitseda selle eest, et buss läheb Kihelkonnast Kuressaarde just täpselt sellel kellaajal, millal see Kihelkonna tädi tahab Kuressaarde jõuda. Tõesti ei taha! Tahaksin, et need asjad kuidagi kohapeal lahendataks. Milles on aga probleem? Endise maavanemana teate suurepäraselt, et kuna raha tuleb siit, siis tavaliselt sellel tasandil, kus tegeldakse lihtsalt raha jagamisega, väga selle peale ei mõelda, et raha on piiratud. Me püüame selle korraldusega paika saada, et raha loetaks igal tasandil, ja me oleme huvitatud ka piletitulu kasvatamisest.
Palun, kolleeg Neeme Suur, teine täpsustav küsimus!
Mis puudutab kohapealset rahajagamist, siis kuna viimastel aastatel on hankijatega lepingute sõlmimise süsteem muutunud, kusjuures riik kui avaliku teenuse tellija peab garanteerima selle kulude katmise, siis on need lepingud väga selged. Seal on ka rahastamisvalemid, mil moel läbisõidutariif määratakse, ja nendest tariifiarvutustest selgub, et järgmiseks aastaks peaks nii mõnegi maakonna ühistranspordi dotatsioon suurenema oluliselt, kümned protsendid. Küsin veel üle: kas järgmise aasta raha võimaldab vedajatega sõlmitud lepinguid täita?
Ma ütlen veel kord, et kogu riigi tasandil kokku peaks võimaldama. Mul ei ole detailset ülevaadet üksikutest lepingutest, millele te justkui viitate, neid tuleb siis vaadata töö korras. Ma ei näe siin kuidagiviisi põhjust muretsemiseks. Minu arust jääb põhiküsimuseks ikkagi see, et tuleb vaadata reisijate muutuvaid vajadusi, motiveerida ettevõtjaid paremini teenindama, et oleks rohkem reisijaid ja selle kaudu ka tulu. See surve, mida ma kogu aeg tunnen maakonna ühistranspordi puhul, on surve ainult Ansipile ehk siis Ansipi valitsusele, et andke aga raha juurde, oma tulusid ei ole vaja teenida. Nii ei saa Eestis asju ajada! Me peame jälgima seda, et 50% on maksimum, mida meil on mõttekas doteerida, 50% peab tulema omatuludest. Ka kõik need lepingud, mis maakonnad on sõlminud, peavad seda kuidagiviisi garanteerima.
Palun nüüd kaks kohapeal registreeritud küsimust. Kõigepealt kolleeg Tõnis Kõiv.
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea minister! Kui sõnasabast kinni haarata, siis Ansipi valitsus on teatavasti olnud väga edukas Kyoto saasteühikute müümisel ja selle eest oleme saamas keskkonnasäästlikke busse. Millal need bussid võivad Eesti liinidele jõuda ning millal ja millist mõju avaldab see riigieelarvest makstava ühistranspordi dotatsioonile?
Aitäh! Esimesed bussid peaks jõudma järgmise aasta teise poole alguses. Kogu see hange peaks olema tehtud, kui ma nüüd ei eksi, ülejärgmise aasta esimesel poolel. Mõju eelarvele peaks olema sedapidi, et kapitalikomponent peaks vähenema ja selle kaudu, kui me dotatsioone selles osas ei vähenda, saaksime tellida rohkem bussiliine, lasta organiseerida-korraldada bussiliine või siis vähendada seda summat. Kahjuks ma pean ütlema, et ega see kapitalikomponent, kuigi busside arv tundub suur, väga märkimisväärne ei ole, see vähenemine on siiski teatud ühekohalise protsendi võrra. Nii et väga suurt rahalist võitu me ei saavuta, aga me saavutame tõepoolest keskkonnasäästlikumad ja kvaliteetsemad bussid. Need bussid on uued, nad on ehitatud teatud spetsiaaltingimuste kohaselt, peavad loodetavasti hästi vastu ja see on mõistlik investeering.
Suur tänu! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Karel Rüütlilt majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsile.
Aitäh, austatud eesistuja! Hea minister! Kõik teavad, et energiat säästev investeerimine on oluliselt odavam kui uute energiavõimsuste loomine. Valitsusel on aastast 2007 olemas energiasäästu rakendusplaan. On teada ka see, et ministeeriumis on valminud vahekokkuvõte aastate 2007–2010 kohta, mis minu hinnangul näitab seda, et pehmelt öeldes on meie seis suhteliselt kehv. Me ei ole täitnud seda plaani sellises mahus, nagu me oleme endale eesmärgiks seadnud, ja väga paljud asjad on tegemata. Mida te kavatsete ette võtta, et meil lähitulevikus oleks energiasäästu programmi eesmärke võimalik paremini saavutada?
Aitäh, see on hea küsimus! Ma ei tahaks päriselt nõustuda selle tonaalsusega, et valitsus ei ole oma eesmärke saavutanud. Me vaatame energiakokkuhoidu summa summarum erinevate sektorite põhiselt. Aga hea küll, ma ei taha üldse valitsust kiita, kriitika on asjakohane. Probleem, millega me peame energiasäästu aspektist tegelema, on see, et kõige suurem energiasäästu koht on meie elamufond. Meil on olemas avatud programmid kortermajadele, me tahame väga loota, et me suudame lähikuudel avada sellise investeeringute toetamise programmi ka väikemajadele, et tõepoolest tehtaks neid investeeringuid ja sealt tuleks energiasääst. See on tegelikult see koht, kus on võimalik reaalselt ka kulusid alandada. Teine asi, mida valitsus ei suutnud 2007. aastal ette näha, on see investeeringute maht, mida me suudame praegu suunata avaliku sektori hoonetesse, see on seesama CO2 võit. Nii et kui me vaatame nende investeeringute realiseerumist, siis ma julgen öelda, et valitsuse loodud võimalused tegelikult ületavad 2007. aasta energiasäästukavas kavandatu. Kuid sellele vaatamata ma paneksin energia kokkuhoiu seisukohast siiski jätkuvalt esikohale meie elamufondi ja vajaduse aidata, toetada, et korteriühistud neid projekte ette võtaks. Seda ei saa tulla tegema valitsus, sest me teame, et Eesti on selles mõttes suhteliselt unikaalses olukorras, et 97%, võib-olla isegi rohkem protsenti elamufondist on eraomandis. Meil ei ole riiklikku või munitsipaalelamufondi ja see ei ole niimoodi sõrmenipsuga tehtav investeering, me peame motiveerima omanikke ja ühistuid seda investeeringut ette võtma.
Palun, kolleeg Karel Rüütli, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Mul on hea meel, et ministri mõtted liiguvad samas suunas mis minu mõttedki. Tegelikult üks lahendus ongi energiateenuse ettevõtete loomine. See aitaks oluliselt kiirendada hoonete renoveerimist, et muuta neid energiasäästlikumaks. Piltlikult öeldes, meil on vaja ettevõtteid, mis tulevad inimeste juurde, mis ütlevad, et me teeme need vajalikud investeeringud, me muudame teie elamud soojemaks, vahetame aknad, soojustame fassaadid ära kaheksa aasta jooksul, oma elektri- ja soojaarved maksate tänases mahus meile, ja kaheksa aasta pärast vähenevad inimeste arved piltlikult öeldes 50%. Praegu me renoveerime hoonetest umbes 1% ehk meil kulub 100 aastat, enne kui me suudame ringi peale teha. Valitsus on öelnud jah, et see on meie jaoks oluline prioriteet.
Küsimus, palun!
Milles on asi, miks ei ole asjad edenenud selliselt, et me oleksime suutnud selles tempos neid ettevõtteid luua?
Veel kord sellest, mida valitsus on teinud. Meil on olemas, esiteks, toetusprogramm. Kui kortermajades renoveeritakse, siis toetame kuni 35%-ga renoveerimisprojekti maksumusest, valitsus paneb omalt poolt 35% rahast. Teiseks on meil selleks, et projekt oleks tehtud kõrgekvaliteediliselt, selline meede, et 90% projekti maksumusest katab riik KredExi kaudu. Kolmandaks on meil meede, kus me koostöös pankadega pakume turutingimustest odavamat laenu. Kolm reaalset asja! Peale selle on meil olemas pehmemaid meetmeid: nõustajad, konsultandid (põhiliselt KredExi kaudu) selleks, et need asjad käima läheksid. Me oleme näinud üsna palju vaeva, et pangad, kinnisvarahaldajad ja ehitusettevõtted näeksid siin tõepoolest võimalust turul aktiivsemalt pakkuda. Nii et siin on teatud koht ka eraettevõtete jaoks, neid tuleb innustada. Aga ma usun, et üheks pudelikaelaks jääb jätkuvalt olukord meie korteriühistutes, otsuste langetamise kiirus, veendumus, et see asi tasub ära jne. On selliseid igapäevaelust tulenevaid takistusi. Üldjoontes, kui me vaatame statistikat, siis on viimase nelja aasta jooksul see renoveerimise maht nii korteriühistute arvu kui ka elamute kaupa kasvamas. Kasvu trend meid päris ei rahulda. Töötame edasi selles suunas, et julgustada korteriomanikke neid otsuseid langetama ja oma kodukulude kokkuhoidu investeerima.
Palun, kolleeg Karel Rüütli, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Lihtsalt kommenteerin, et üks pool, millest väga selgelt puudust tuntakse, on just sellise õigusliku keskkonna loomine. Võib-olla see on üks aspekt, millele tasuks oluliselt rohkem tähelepanu pöörata, ja loomulikud ka mitmesuguste laenugarantiide võimaldamisele KredExi kaudu jne. Aga just see õiguslik keskkond on oluline.
See ei olnud vist küsimus. Aga ma olen nõus tegema siin koostööd justiitsministriga ja kes keelab teilgi muude tööde kõrval mõne algatusega välja tulla. Tõepoolest, mulle tundub, et korteriühistuid ja korteriomandit reguleerivad sätted oleks mõistlik üle vaadata just sellest aspektist, kuidas sellises n-ö demokraatlikus organisatsioonis oleks siiski võimalik otsuseid langetada, et neid ei tohiks ühe või teise inimese vastuseisu või muu tõttu tegemata jätta. Selline otsuste langetamise keerukus on põhiline asi, mida mina korteriühistute juhtide käest kuulen. Siin annab võib-olla seadusega midagi reguleerida. Samas me peame möönma, et see on väga inimlik. Korteriühistud on demokraatlikud organisatsioonid, meil ei ole võimalik öelda, et üks või kaks saavad langetada otsuseid ja ülejäänud vaatavad pealt. Tuleb saavutada teatud enamus, see on lihtsalt loomulik. Härra Michal ütleb, et tal on midagi töös, nii et härra Rüütli, te võite rahulikult mitte oma ettepanekut teha.
Palun kaks kohapeal registreeritud küsimust. Palun, kolleeg Urve Palo!
Aitäh! Hea minister, kõigepealt suur aitäh, et valitsus hoolib väga Eesti regionaalsest arengust! Ma loodan, et te ei visanud nalja ja mõtlesite seda tõsiselt, sest see on tõesti tähtis. Teod ei ole seda küll seni kinnitanud, aga võib-olla tuleb muutus. Eesti on võtnud endale kohustuseks, et aastaks 2020 on taastuvenergia osatähtsus 25%, sealhulgas on välja toodud, et taastuvate allikate osatähtsus küttes ja jahutuses on 38%, elektritootmisel 17,6% ja transpordis 9,9%. Eesmärk on väga õilis, aga kui ma vaatan tegevusplaani või otsin konkreetseid toetusmehhanisme nende eesmärkide saavutamiseks, siis pean tunnistama, et ma ei leia neid ja olen seetõttu väga kõhklev, et need eesmärgid täidetakse. Kas te ütlete mulle, et kõik on parimas korras ja eesmärkidele lisaks on olemas ka väga konkreetne tegevusplaan, kuidas need saavutatakse?
On. Aga ma tahan siiski õiendada ära teie iroonilise märkuse regionaalpoliitika kohta. Meie jaoks on väga oluline, et igal pool Eestis oleks mõistlik elada. Minu arust, kui vaadata, kuhu me oleme jõudnud oma põllumajanduspoliitikaga, regionaalpoliitikaga, kui te käite Eestis ringi ja teete silmad lahti, siis te näete, et kõigele vaatamata on ikkagi ka maal tekkinud perspektiiv erinevalt sellest ajast, kui teist eespool istuv inimene selle eest vastutas. Ma vähemalt usun seda. Mis puudutab taastuvenergia eesmärke, siis seis on väga lihtne. Sooja- ja küttemajanduses ma ei näe mingit probleemi. Arvestades juba tehtud investeeringuid koostootmisjaamadesse, arvestades ka seda, et monopolide ohjeldamise seadus loob veel lisamotiivi rajada koostootmisjaamu ka väiksemates linnades, kus see majanduslikult mõistlik on, ei näe ma selles mitte mingisugust probleemi. See eesmärk on võib-olla juba tänaseks peaaegu saavutatud. Elektri osas me ületame eesmärki kaks korda, kui me võtame tänase seisu, 2011, aga me räägime ju 2020. aastaks seatud eesmärgist. Ka elektri osas ma näen pigem sellist probleemi, et arvestades taastuvenergia toetusi ja seda, et taastuvenergia on praegu tarbijale, nii kodutarbijale kui ka ettevõttele, mõneti kallim, tuleks minu arvates seda tempot 2020. aastani kuidagiviisi lineaarsemalt ajatada. Kus ma näen probleemi, on transpordikütus. See on üle-euroopaline probleem. Mida me oleme teinud? Me teeme praegu mitmesuguseid uuringuid, et vaadata, mida siin teha annab. Me teame neid n-ö ülikahtlasi algatusi, mis puudutavad biodiislit, selle segamist kütusesse. Vastukaaluks oleme läinud seda teed, et me teeme täiesti unikaalse elektromobiilsuse programmi, soovides leida mingisuguseid jätkusuutlikke lahendusi. Nii et probleemiks on kindlasti transpordikütus. Kahes muus osas ma probleemi ei näe, aga transpordikütusega on sama probleem mis kogu Euroopaski.
Viimane kohapeal registreeritud küsimus. Palun, kolleeg Viktor Vassiljev!
Aitäh, proua Riigikogu esimees! Austatud härra minister! Energiasääst ja vingugaasi emissiooni vähendamine on tegelikult inimkonna ellujäämise küsimus, väga tähtis küsimus. Ja mis puudutab vingugaasi emissiooni ja energiasäästu, siis pole tähtsad mitte ainult korteriühistud, vaid ka näiteks linnaliiklus, kus ühed suurimad kahju tekitajad on liiklusummikud. Suurim liiklusummikupesa Eestis on Tallinn ja Tallinnas on üks suurimaid ummikupesasid Haabersti ring. Tallinna linn on vähemalt kahel korral pöördunud teie juhitava ministeeriumi poole struktuurifondidest abi saamiseks, sest ristmiku rekonstrueerimine maksab vähemalt 1/7 linnaeelarvest ja linn üksi sellega hakkama ei saa. Mõlemal korral on abist keeldutud. Kas on siiski lootust, et me võtame selle kõigile inimestele vajaliku asja ühiselt käsile?
Ma olen meelitatud sellest küsimusest, härra Vassiljev. Räägime nüüd need Tallinna ristmike asjad selgeks. 2007. aastal käisin ma mitu korda teie ülemuse, tema kõrgeaususe härra Savisaare juures ja pakkusin talle kolme ristmiku, Ülemiste, Russalka ja Haabersti rekonstrueerimist. Ei kippu ega kõppu, kuni me lõpuks nagu purihamba tõmbasime välja selle Ülemiste ristmiku, kus tööd nüüd käivad. Nii et mu ainukene sõnum on: küsimus on ainult Tallinna valijates. Ma olen täiesti veendunud, et kui 2013. aastal toimub Tallinna linnas mingisugunegi muutus, tuleb värsket õhku, siis ükskõik, kes on valitsuses, on kindlasti mõistlik lisada need ristmikud järgmiste transpordiinvesteeringute programmi aastateks 2014 ja sealt edasi. Need ristmikud, kordan veel kord, ei ole riigi taha jäänud. Võin veel lisada, et meil olid seal ka raudtee ülesõidukohad: Pääsküla raudteeülesõit, Hiiu raudteeülesõit, Nõmme raudteeülesõit. Teadupärast autod ootavad, kuni rong läheb, seisavad tõkkepuu taga ja õhku läheb vingugaasi, süsihappegaasi. Tallinna linn loobus nendest projektidest samamoodi. Need olid isegi valitsuse korralduses sees, aga olime sunnitud maha võtma. Selline on tegelik olukord.
Aitäh, härra minister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus. Palun, kolleeg Arto Aas, küsimus peaminister Andrus Ansipile!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Ma pöördun tagasi infotunni esimese punkti juurde, kus oli juttu inimarengu aruandest. Tõepoolest, kui lugeda seda materjali, siis tänavune raport on äärmiselt positiivne ja vähe on neid valdkondi või trende, mis oleksid Eestis viimase kümnendi jooksul läinud halvemuse suunas. Aga ma küsiksin, millised on teie tähelepanekud just võrdluses Läti ja Leeduga, miks on Eesti olnud edukam ja kas meedia hinnangutes on äkki meie lõunanaabritele ka liiga tehtud.
Aitäh! Mulle tundub, et lõunanaabritele on liiga tehtud. Selles inimarengu aruandes rõhutatakse korduvalt Eesti edulugu ja fooniks on Läti ja Leedu mahajäämus. Aga ma arvan, et autorid, professor Marju Lauristin on seda valet kuvandit juba korrigeerinud nüüd, kus inimarengu aruande esitlused on toimunud ka Lätis ja Leedus. Õige kuvand võiks olla selline, et kõik kolm Balti riiki on viimase 20 aasta jooksul väga kiiresti arenenud, võrreldes oma kunagiste saatusekaaslastega, see areng on olnud kõige kiirem just nimelt kolmes Balti riigis. Jah, tõsi küll, Eestis on ta olnud pisut kiirem kui Lätis ja Leedus, aga inimarengu aruannet ei tohiks tõlgendada niiviisi, et meie oleme eest ära läinud ja teised on kuskile kaugele maha jäänud. See on kolme Balti riigi edulugu, mis on viimase inimarengu aruande kaante vahele köidetud.
Rohkem küsimusi ei ole. Lõpetan selle küsimuse arutelu.
Me võime ühe väga kiire küsimuse esitada. Palun, kolleeg Remo Holsmer, küsimus peaminister Andrus Ansipile!
Aitäh, austatud juhataja! Lugupeetud peaminister! Kuulu järgi peaks valitsus homsel istungil kinnitama järgmise aasta riigieelarve. Minu küsimus puudutab pensione, sh kolleeg Lengi infotunni alguses tõstatatud muret, et pensionid pole mitu aastat kasvanud. Kui palju pension järgmisel aastal tõuseb ja kas üldse tõuseb? Kas te saate seda meile juba täna öelda?
Aitäh! Muidugi saan, sest ma tean, et valitsuses ei ole ühtegi inimest, kes arvaks, et pensionid ei peaks järgmisel aastal 4,4% kasvama. Eesti käitus selles kriisis pensionäride suhtes teistmoodi, kui käitus enamik Euroopa Liidu liikmesriike. Meie otsustasime kriisiajal pensione 5% võrra tõsta ja tänu sellele – härra Lenki pole kahjuks enam saalis – vaesuses ja vaesusriskis elavate pensionäride arv vähenes oluliselt. Samal ajal on väga mitmes Euroopa Liidu liikmesriigis tulnud kriisiajal pensione vähendada. Mõnes riigis, näiteks Kreekas, on see praegugi ülimalt aktuaalne teema. Eesti saab järgmisel aastal lubada 4,4%-list pensionide suurendamist. Ja kuna meil majanduskasv oli selle aasta esimeses kvartalis 9,5%, teises kvartalis 8,4%, siis laseb see hea kasv loota, et järgnevatel aastatel saab pensioni kasv olema hoogsam kui aastal 2012.
Suur tänu, lugupeetud peaminister! Kuna infotunni aeg on lõppenud, siis ma tänan lugupeetud Riigikogu liikmeid küsimuste esitamise eest ning valitsusliikmeid ja peaministrit küsimustele vastamise eest! Infotund on lõppenud.
Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Alustame Riigikogu täiskogu II istungjärgu teise töönädala kolmapäevast istungit. Head kolleegid! On aeg üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Austatud Riigikogu! Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon algatab riigieelarve seaduse täiendamise seaduse eelnõu. Me oleme justkui otsustamas, et me koos teiste euroala riikidega osaleme mehhanismides, mis on mõeldud euro finantsstabiilsuse tagamiseks. Kehtiva riigieelarve seaduse sõnastus ei võimalda kahjuks Eesti riigil sellisel kujul neid kohustusi tagada. Nimelt on tagamise võimalus ainult juhul, kui Eesti Vabariik on kas enamusaktsiate omanik või aktsiate ainuomanik ja pakutud mehhanismis meil paraku sellist võimalust ei ole. Seetõttu on meie ettepanek täiendada seadust paragrahviga, mis võimaldaks Eesti Vabariigil tagada ka neid suurusi, tingimusel, kui riigile kuuluvad seal vähemusaktsiad, aga ainult juhul, kui selle äriühingu enamusaktsiad kuuluvad Euroopa Liidu liikmesriikidele. Räägin ka rahandusministri murest, et meil ei oleks piinlik. Asjaolu, et me täna eelnõu üle anname, annab Riigikogu juhatusele võimaluse eelnõu täna menetlusse võtta, Vabariigi Valitsusele võimaluse homme kell kümme eelnõu toetada ja Riigikogu rahanduskomisjonile võimaluse suunata kell üks eelnõu järgmisel nädalal esimesele lugemisele. Aitäh!
Aitäh! Juhatuse nimel olen võtnud vastu ühe seaduseelnõu. Kui seaduseelnõu vastab Riigikogu kodu- ja töökorra seadusele, siis otsustame selle menetluse kiiresti ära. Nüüd teated. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjonid: Vabariigi Valitsuse s.a 19. septembril algatatud erakooliseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on kultuurikomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 19. septembril algatatud taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on maaelukomisjon; Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni s.a 19. septembril algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on rahanduskomisjon. Olen edastanud Riigikogu liikmete arupärimised keskkonnaminister Keit Pentusele ning majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsile. Kolleegid! Palun teeme kohaloleku kontrolli! Hetkel registreerus kohalolijaks 79 Riigikogu liiget, puudub 22.
Eile jäi seoses istungi aja lõppemisega pooleli alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muutmise seaduse eelnõu arutelu juhtivkomisjoni esindajale küsimuste esitamise ajal. Ma palun kõnetooli kolleeg Aivar Sõerdi, kellele järgmisena soovis küsimuse esitada Mihhail Stalnuhhin! Palun, kolleeg Mihhail Stalnuhhin!
Aitäh! Lugupeetud kaasettekandja! Sinu eilsest kõnest ja vastustest jäi minu jaoks kõlama kaks teesi. Üks neist on see, et elektri hinda on võimalik reguleerida (omalt poolt lisan, et on võimalik hinda vähendada, toetades sellega tarbijaid, sealhulgas tööandjaid), ja teine tees, mis meelde jäi, oli see, et Vabariigi Valitsus ei soovi seda põhimõtteliselt teha. Kuna need ideed, kui need koos kõlavad, on valija jaoks üsna arusaamatud, siis äkki sa täpsustad, kuidas need kokku käivad?
Aitäh küsimuse eest! Austatud juhataja! Head kolleegid! Esitatud eelnõu eesmärk, nagu sellest võib aru saada ja nagu ka seletuskiri räägib, on see, et vähendada elektrienergia hinna prognoositava tõusuga lisanduvat koormust. Siin ma jään oma arvamuse juurde, mida ma ka eile väljendasin, et aktsiisi osakaal elektri hinna komponentide seas on üsna väike, see on 4,4%, ja aktsiisi vähendamine hinnale olulist mõju ei avalda. Mul on siin Rahandusministeeriumi ametlik informatsioon. Nad ütlevad, et aktsiisimäära vähendamine neljalt eurolt megavatt-tunni eest ühele eurole, nagu teie eelnõu ette näeb, tähendaks elektri odavnemist tarbijatele 3,8% ja mõju tarbijahinnale 0,15%. Samas teame, et elektrienergia hinda mõjutavad paljud muud tegurid: Põhjamaade ja võib-olla ka kolmandate riikide elektritootjate huvi meie turul elektrienergiat pakkuda, siinse elektrituru maht, samuti võrguühenduste läbilaskevõime ja Euroopa Liidus tervikuna kasvuhoonegaaside kogustega kauplemise süsteemis kujunev CO2 hind. Nii et siin on väga palju komponente. See, mida teie pakute, on väga väikese osatähtsusega. Ma veel kord rõhutan, et maksupoliitika on täiesti vale instrument energia hinna mõjutamiseks.
Palun, kolleeg Eldar Efendijev!
Aitäh, proua eesistuja! Mul on väga lihtne küsimus. Kui alandada elektri hinda aktsiisi vähendamise abil, kas siis asutuste üldkulud, näiteks raamatukogudel, haiglatel, muuseumidel, koolidel, lasteaedadel jt, samuti kaubahinnad lähevad väiksemaks? Kas ei oleks eriti omavalitsustes see ikkagi otstarbekas, sest nende rahakott on teenuste pakkumiseks küllaltki õhuke?
Ma arvan, et teie eelnõu mõju lasteaedadele ja munitsipaalasutustele on väheoluline, küll aga kaotaks riigieelarve teie eelnõu tagajärjel maksutuludena 26 miljonit eurot aastas, mis on päris oluline summa. Ma tõin eile sellise võrdluse, et kui siia panna juurde veel see, mida riik kaotab käibemaksu vähenemise näol, siis võib olla tegemist sellesama suurusjärguga, mida haridustöötajad palgatõusuks taotlevad. Riigieelarves on nende summadega juba arvestatud ja riigieelarvele on 26 miljonit eurot kindlasti tähtis.
Palun, kolleeg Lembit Kaljuvee!
Aitäh, proua esimees! Hea ettekandja! Eile toimus Kumus Energiafoorum. Seal teatas suure rahvusvahelise puidukontserni Stora Enso üks juhtidest, et neil on puidutööstused Põhja-Jäämerest kuni Poola piirini ja kõige kallim elekter on Eestis asuvas tööstuses. Kas te olete rahanduskomisjonis arutanud, kuidas maksupoliitika elektri osas peale kodutarbijate ka tööstust mõjutab?
Aitäh! Minul on teistsugused andmed. Ma ei tea, millele te viitate. Mina viitan selle presentatsiooni andmetele, mille hiljaaegu tegi Sandor Liive. Sellest nähtus, et Eestis kehtiv elektri hind nii üksiktarbijatele kui ka tööstustarbijatele on üks Euroopa Liidu madalamaid. Veel kord: kui me vaatame kas või olukorda kütuseturul, kütusehindade kõikumisi, siis siin ei ole maksustamisega midagi pistmist. Energiahindade kujundamist mõjutavad hoopis teised tegurid. Meil on näiteks elektri hinna komponentide seas ka taastuvenergia tasu suurem kui aktsiis. Nii et veel kord: teie ettepanek ei ole õigesti sihitud. Maksupoliitika ei suuda elektri hinna tõusuga võidelda. Aktsiisi osakaal on väike, see ei ole teiste Euroopa Liidu riikidega võrreldes ülemäära suur, on palju kõrgemaid aktsiisimäärasid, seega pean ma aktsiisi alandamise mõju väheoluliseks. Aga me loomulikult ei arutanud komisjonis Stora Enso ettepanekut, mis eile Energiafoorumil tehti.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm!
Aitäh, proua juhataja! Hea ettekandja! Me mõtlemegi vist erinevalt sellest, kas elektri hinna abil ikka peaks riigieelarvet nii tugevalt täitma, sest see mõjutab ettevõtluse konkurentsivõimet ja inimeste igapäevaelu. Nagu me teame, on naaberriikides see aktsiisimäär minimaalne. Kas me ei peaks selles valdkonnas nendega ühte sammu käima?
Aitäh küsimuse eest! Vaatame neid naaberriike, kus aktsiisimäärad on minimaalsed, nagu te ütlesite. Soomes on aktsiisimäär äritarbijatele või ettevõtetele seitse eurot ja kodutarbijatele 17 eurot, Rootsis on tööstustarbijatele aktsiis 0,54 eurot, kodutarbijatele 30,7 eurot, Läti ja Leedu määrad on meist väiksemad. Pilt on väga erinev. Nagu ma ütlesin, Eesti oma maksumääraga ei ole kindlasti elektrienergiat kõige kõrgema aktsiisiga maksustav riik Euroopa Liidus. Niipalju siis võrdlusest.
Palun, kolleeg Rannar Vassiljev!
Aitäh! Hea ettekandja! Te mainisite, et maksupoliitika ei ole see instrument, millega elektri hinda reguleerida. Mis võiks siis olla see, millega riik elektri hinda reguleerima peaks?
Aitäh! Ega Eesti-sugune väikeriik energiahindade tõusuga väga palju võidelda ei saa. Nagu ma ütlesin, elektri hind sõltub väga paljudest komponentidest, näiteks tootmismahtudest. Meie toodame rohkem, kui me kulutame, aga samas meie piirkonna hinda, nii nagu Eleringi juhataja hiljuti ütles, mõjutab näiteks Leedu ja Läti turul kujunev defitsiit. Samuti on tähtis küsimus konkurents. Nagu ma ütlesin, pärast elektrituru avanemist kujunevat hinda mõjutab suuresti see, kui palju Põhjamaade energiatootjad meie turule elektrienergiat müüvad, kui palju suudavad kolmandad riigid, ka Venemaa võib siinkohal olla oluline, meie turul või meie piirkonnas elektrit müüa. Samuti on oluline võrkude läbilaskevõime. Meie võrguettevõtja Elering kavandab Estlink 2 ehitust. See on jällegi oluline nii varustuskindluse aspektist kui ka elektri hinna kontekstis. Nii et siin on väga palju tegureid. Nagu ma ütlesin, taastuvenergia osakaal on, ütleme, suurusjärgu võrra suurem, kui on aktsiisi osakaal. Neid komponente on väga palju. Aga ettepanek asuda aktsiisi kaudu elektri hinda mõjutama on kõige kehvem variant. Minister seletas komisjonis meile väga põhjalikult, et Euroopa Liidu rahandusministrite tasemel on konsensus, et energiahindu ei alandata. Alandamine oleks kõige valem tee. Ta viitas seejuures Christine Lagarde"ile, kes on ka sotsiaaldemokraat.
Palun, kolleeg Lembit Kaljuvee, teine küsimus!
Aitäh, proua esimees! Hea ettekandja! Te olete oma eelneva elu jooksul jätnud mulle sellise mehe mulje, kes teeb endale asjad selgeks, aga elektri hinnast te teate kahjuks väga vähe. Kui te endise rahandusministrina räägite sellest, et maksud ei mõjuta elektri lõpphinda, siis võtke teatavaks, et kodutarbijale moodustavad maksud ühe kolmandiku hinnast, tööstustarbijal on see osakaal väiksem. Miks te tulete siia vastama, kui te pole endale asja selgeks teinud?
Aitäh! Ma arvan, et meil on lihtsalt väga erinevad arusaamad maksupoliitikast. Ma olen täiesti sama meelt valitsuse maksupoliitikaga, mille eesmärk on tarbimise, loodusvarade kasutamise ning keskkonna saastamise maksude tõstmine ja tulude maksustamise vähendamine. Ma saan aru, et teie maksupoliitiline arusaam on sellele täpselt vastupidine. Ma olen teiega selles mõttes nõus, et meie arusaamad maksupoliitikast ei lange kokku.
Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Austatud ettekandja! Mind on ka pannud alati imestama see kindel veendumus, et kaudsete maksude muutmine hindu ei mõjuta. See paistab nagu absoluutne teadmine olevat. Maksude tõstmine ei tõsta hindu ja maksude langetamine ei vii neid alla – see on niisugune raudne tõde. Kui me nüüd näiteks mingit aktsiisi tõstame, siis nähakse ette, et riigieelarvesse laekub rohkem tulusid. Kust see raha siis tuleb?
Eks see aktsiisidest tuleb. Selle eelnõu mõjul, mida me siin juba pikalt oleme arutanud, mitte ei tuleks aktsiisidest riigieelarvesse raha juurde, vaid sealt läheks ära 26 miljonit eurot. Hea tava näeb ette, et eelnõu algataja näitab ära ka kulude katteallika. Aga seda pole selle eelnõu algataja teinud. Räägitakse elektri hinna tõusuga kaasnevast käibemaksulaekumiste kasvust, aga sellel ei ole eelnõuga vähimatki pistmist. Käibemaksutõusu summad on juba eelarvesse arvestatud. Tegelikult on see eelnõu kulude osas katteta.
Palun, kolleeg Eldar Efendijev, teine küsimus!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Ma ei ole teiega päris nõus selles osas, et see on tarbijate jaoks nii väike raha, et polegi vaja sellele tähelepanu osutada. Aga ma ikkagi esitan järgmise küsimuse. Kui omavalitsus maksab elektrienergia eest, pluss aktsiisi, pluss käibemaksu, ja kõik see läheb riigile, nagu te ütlesite, siis selle summa võrra on omavalitsusel vähem raha teenuste osutamiseks. Kui see raha jääks omavalitsusele, siis oleks tal topeltsumma, et lahendada oma territooriumil tekkinud probleeme. Mida te sellest arvate?
Ma aiman, et teie ettepanek on teha maksuseadustes erand ja vabastada teatud kategooriad, näiteks kohaliku omavalitsuse üksused või nendele kuuluvad asutused, käibemaksust või kehtestada neile vähendatud määrad. Selline on teie vaade maksupoliitikale. Mina toetan pigem sellist lähenemist, et maksumäärad hoitaks suhteliselt mõistlikul tasemel, aga hoidutaks eranditest ja standardmäärast erinevatest määradest, mis tekitavad moonutusi ja maksudest kõrvalehoidmist. Lõppkokkuvõttes ei täida see seda fiskaalset eesmärki, mis meie maksusüsteemil on. Nii et meie vaated maksupoliitikale on väga erinevad. Me võime selle üle siin pikalt diskuteerida, aga ega me maksupoliitika põhimõtetes ühisele meelele kindlasti ei jõua.
Palun, kolleeg Rannar Vassiljev, teine küsimus!
Mul läks vahepeal järg segamini. Te ütlesite, et maksupoliitikaga hinda reguleerida ei saa. Samas te ütlesite, et seetõttu jääb hunnik raha riigieelarvesse laekumata. Kui hind ei lange, kuhu see raha siis läheb või kelle kätte see lõpuks jääb?
Veel kord katsun selgitada, et energiahindu mõjutavad väga mitmesugused komponendid. Võtame kas või kütuseturu. Kütusehindu mõjutab näiteks poliitiline olukord toornaftat eksportivates riikides. Siin on väga palju komponente. Maksupoliitika energiahindade mõjutajana on ebaefektiivne, see ei anna soovitud mõju. See kokkuhoid, mis võib-olla tekib, ei pruugi üldse tarbijateni jõuda. Aga mis teie küsimust puudutab, siis loomulikult, see aktsiis, milleks on neli eurot megavatt-tunni kohta, laekub riigieelarvesse ja on riigile ikkagi tähtis, kuigi see eelarve mahus ei ole võib-olla väga suure osatähtsusega.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Aivar Sõerd! Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad pidada läbirääkimisi? Soovivad. Ma palun kõnepulti kolleeg Lembit Kaljuvee Keskerakonna fraktsiooni esindajana!
Proua esimees! Head kolleegid! Tulin siia pulti küll fraktsiooni esindajana, aga kõigepealt pean rääkima sellest, et eile, kui ma seda eelnõu siin tutvustasin, jäin saalile võlgu, kusjuures mõlemale poolele, nii opositsiooni kui ka koalitsiooni poolele. Te küsisite, milliseks võiks ikkagi kujuneda elektri hind 2013. aastal. Ma puiklesin ja arvasin, et seda saame teada 2013. aasta veebruaris. Aga ma ise selle vastusega päris rahule ei jäänud ja võtsin eile õhtul välja ühe tabeli, kust ma vaatasin, mis juhtus suurtarbijatel elektri hinnaga eelmisel aastal. Suurtarbijatel, need on suurettevõtted, kes Eestis elektrit tarbivad, kasvas elektri hind eelmise aasta jooksul 47 eurost megavatt-tunni eest 68 euroni, niimoodi peale vaadates võib öelda, et 60% ja natuke rohkem. Ma julgen teile öelda, et see hinnatõus, mis 2013. aastal tuleb, ei tule minu arvates küll väiksem kui see. Sellega tuleb meil tõesti kõigil tegelda, aga teistpidi tuleks meil sellest endale aru anda. Sellises olukorras oleks see, mida Keskerakonna fraktsioon pakkus, selline pisike n-ö vastutulek kodutarbijatele või hea tahte näitamine, et riik tuleb sellisel puhul tarbijale appi ja aitab ränka hinnatõusu leevendada. See oli tegelikult meie põhiline ajend. Mis puudutab neid arve kulutuste kohta, mida siin pakuti ja mis tegelikult ei eelnõus ega ministeeriumi arvamuses eriti ei erinenud, siis 2013. aasta eelarvet ju tegema hakatud ei ole. Ma arvan, et need 26 miljonit eurot oleks olnud võimalik leida. Me andsime siin ka suunad ja mõtted. Tõesti, kui me vaatame, mida Eesti Energia selle hinnatõusu pealt 2013. aastal teenib, siis on selge, et lahendusi oleks mitmesuguseid. Aga ma usun, et koalitsiooni liikmed mõtlesid ka veel eile õhtul selle peale, pärast seda arutelu. Paljud teist käisid ka Energiafoorumil, mis andis teile mõtteid. Nii et enne, kui nupule vajutate, palun mõelge ja toetage meid! Mõelge positiivselt! Keskerakonna fraktsioon, kes selle eelnõu esitas, hääletab kindlasti eelnõu menetlusse jätmise poolt. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Lembit Kaljuvee! Ma palun kõnepulti kolleeg Aivar Koka, Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni esindaja!
Hea proua esimees! Head kolleegid! Täna arutatav eelnõu on kindlasti oluline, aga eelnõu tutvustamisel ei tohiks Riigikogu liikmeid eksitada. Eile väitis eelnõu esitaja, hea Lembit Kaljuvee, et valitsevate erakondade eestvedamisel ja toel on elektriaktsiisi ja elektri käibemaksu tõstetud ning nagu me oleksime elektri hinda, kui me vaatame olukorda 2013. aastani, tõstnud üle kahe korra. Peab tunnistama, et see väide on täiesti vale. Meenutuseks: viimati olid elektriaktsiisi tõstmise ettepaneku taga eelkõige rohelised, kes soovisid nii juhtida tarbijate tähelepanu sellele, et energiat saab palju säästlikumalt kasutada. Väide, et elektri hinda on viie aasta jooksul üle kahe korra tõstetud, ei pea paika. Kodutarbija jaoks on elektriarve 2005. aastast kuni tänaseni keskmiselt suurenenud üsna samas tempos tarbijahinnaindeksi kasvuga. Tarbijahinnaindeksi tõus sel perioodil on olnud 31,6% ja elektrienergia lõpphind koos võrgutasu, taastuvenergiatoetuse ja kõigi maksudega on kasvanud 35%. Seega ei saa mingist kahekordsest kallinemisest rääkida. Seejuures tuleb arvestada, et 2005. aastal ei olnud veel ei taastuvenergiatasu ega elektriaktsiisi. Kui võtta puhtalt elektrienergia hind, siis see on viimase viie aastaga tõusnud 14,77% ehk kaks korda vähem kui tarbijahinnad üldiselt. Eesti on Eurostati andmetel Euroopas kodutarbijate jaoks peaaegu kõige odavama elektriga maa, vaid Bulgaarias on see hind veel väiksem. Teine eelnõu esitaja väide oli, et Eestis elektrit tootev ja seda ülekandev ettevõte kuulub sada protsenti Eesti riigile, ning majandusministeeriumi, ettevõtte n-ö omaniku tahte abil on võimalik elektri hinda suunata ühele või teisele poole, kuid viimastel aastatel on hind kahjuks liikunud ülespoole, sest omaniku tahe on olnud selline, et elekter oleks tarbijale kallis, sellepärast on hinda ka tõstetud. Jah, selle väite esimene pool, et Eesti Energia Jaotusvõrk OÜ kuulub sada protsenti Eesti riigile, on õige. Aga väide, justkui oleks Eestis elektri reguleeritud hind majandusministeeriumi määrata, on vale. Elektri reguleeritud hinda ei saa Eestis omatahtsi määrata ükski ministeerium ega ka mitte Eesti Energia. Elektrienergia hind ja võrgutasu peavad elektrituruseaduse kohaselt olema kooskõlastatud Konkurentsiametiga. Seejuures kontrollib amet seadusi ja nende alusel koostatud metoodikat, jälgides alati üksikasjalikult taotlejaks oleva elektrimüüja või võrguettevõtja kulusid. Konkurentsiamet on Euroopa Liidu elektri siseturu direktiivi 2009/72/EÜ artikli 35 kohaselt õiguslikult eraldiseisev ja funktsionaalselt sõltumatu kõikidest teistest avalik-õiguslikest ja eraõiguslikest isikutest. Väide, nagu oleks elektri kallinemise taga riigi kui Eesti Energia omaniku tahe, ei pea paika. Elektri hind on muutunud vaid siis, kui objektiivsetel põhjustel on kasvanud elektritootmise kulud, elektrivõrkudega seotud kulud või elektriga seotud maksud. Kui elektritootmisega seotud kulud on vähenenud, siis on elektri hinda ka alandatud. Näiteks 2009. aastal elektri hind alanes, kuna Eesti Energia suutis täita tuha ladestamise keskkonnanõuded ja selle eest makstav keskkonnatasu vähenes. Elektri hind langes 6,4% ning koos võrgutasudega vähenes tarbija keskmine elektriarve 3,6%. Lisaks, kuigi on populaarne uskuda, et elektri hind on tõusnud seoses Eesti Energia dividendidega, ei ole see tõsi. Mitte ükski hinnamuutus ei ole seotud dividendimaksetega. Elektri hinna kooskõlastamise metoodika ja seaduse kohaselt see ei saagi nii olla. Palun kolm minutit lisaaega!
Kolm minutit lisaks.
Statistikaameti andmete kohaselt kulus keskmisel leibkonnal 2010. aastal elektrienergiale 3,5% kogu aasta kuludest. Tarbijad, kes ei kasuta elektrienergiat otseselt kütmiseks, kulutavad sellele eelarvest keskmiselt 2,8%. Eesti Energia AS-i andmetel oli 2010. aastal küttepaketti kasutavate tarbijate aastane elektrienergiaarve viis korda suurem kui teisi pakette kasutavate tarbijate keskmine elektrienergia tarbimine. Küttepaketti kasutab hinnangute järgi 5,5% tarbijatest. Keskmise leibkonna eelarvest kulub transpordile näiteks 11%, toidule aga 24% aasta kulutustest. Elektrienergia hinna surve mõju tarbija kogukulutuste struktuuri arvestades on palju väiksem kui näiteks toidukaupade hinna surve. Head Riigikogu liikmed! Meie ülesanne on kindlasti otsida ja leida võimalusi, kuidas inimesed saaksid kodukuludelt rohkem kokku hoida. Selleks on loodud korterelamute renoveerimise toetuste süsteem ja käivad läbirääkimised eramajade toetuste süsteemi rakendamiseks. Tuleb rohkem leida toetussüsteeme era- ja kortermajades taastuvenergia rakendamiseks, olgu selleks päikesepatareide või tuulegeneraatorite paigaldamine või koostootmisjaamade ehitamine katlamajade juurde. Väga oluline on iga seadus, mis võimaldab kodukulusid kokku hoida, aga alati tuleb vaadata, kelle või mille arvel seda tehakse. Ei ole kunagi õige öelda, et ühtede kulutuste kokkuhoid on halvem kui teine või mõni maks on parem kui teine. Tuleb koos majanduslikult läbi arutada taastuvenergiatasu ja elektriaktsiis ning alles siis otsused teha. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Aivar Kokk! Rohkem kõnesoove ei ole, lõpetan läbirääkimised. Kuna juhtivkomisjon on teinud ettepaneku seaduseelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata, siis tuleb meil see ettepanek läbi hääletada. Lugupeetud Riigikogu! Panen hääletusele juhtivkomisjoni ettepaneku lükata tagasi Eesti Keskerakonna fraktsiooni algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muutmise seaduse eelnõu 33. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 45 Riigikogu liiget, vastu oli 35, erapooletuid ei olnud. Ettepanek leidis toetust. Seaduseelnõu 33 langes menetlusest välja.
Algab Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni ning Eesti Reformierakonna fraktsiooni algatatud äriseadustiku ja sellega seonduvate teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu esimene lugemine. Ettekandjaks palun Riigikogu liikme Marko Pomerantsi!
Tere päevast, lugupeetud kolleegid! Hea eesistuja! Teie ees on äriseadustiku ja sellega seonduvate teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Te kõik olete selle seaduseelnõuga tuttavad, sest see eelnõu on siin olnud neiupõlvenime 9 SE all. Teatavasti, kevadel, enne kui kevadine istungjärk lõppes, oli selle eelnõu lõpphääletus ja opositsioon pani proovile koalitsiooni valmisoleku Eesti riigi huvide eest seista. Aga mis jääb vastu võtmata, selle saab uuesti esitada. Põhjus selleks on olemas, sest tegemist on direktiivi ülevõtmisega meie seadustesse. Direktiiv pärineb 2009. aastast, kannab numbrit 2009/109/EÜ ja pidi olema Eesti seadustesse üle võetud 30. juuniks 2011. Nagu ma ütlesin, see meil ei õnnestunud, aga ma olen kindel, et me saame sellega lähinädalatel ühiselt hakkama. Eelnõu ise on läbi menetletud. Eelnõusse tuleb kindlasti ka üks muudatus, mis puudutab teatud paragrahvide jõustumist. Kuna pikk ja põhjalik seletuskiri on teile vägagi tuttav ning kõiki huvigruppe kaasati töösse juba eelnõu koostamise käigus, siis ma lõpetan ning soovin selle eelnõu asjalikku ja kiiret menetlemist Riigikogus. Aitäh teile!
Suur tänu, kolleeg Marko Pomerants! Küsimusi ei ole. Palun ettekandjaks õiguskomisjoni liikme Igor Gräzini!
Austatud esimees! Lugupeetud kolleegid! Mul ei ole midagi muud juurde lisada. Tegemist on näpukaga. See eelnõu oli siin teie ees ja te saite kõigest väga hästi aru. Te mäletate, et ma soovitasin teil seda eelnõu mitte lugeda, sest seal on 120 paragrahvi, millest üks on keerulisem kui teine. Seal tegelikult, ma veel kord rõhutan, mitte juriidiliselt, aga puhtinimlikult, tehakse korda mitmed tehnilised protseduurid ja viiakse need vastavusse Euroopa Liidu nõuetega. Midagi hinnangulist ega poliitilist, hoidku jumal, seal ei ole. Komisjon vaatas eelnõu läbi ja otsustas saata selle esimesele lugemisele 20. septembril 2011 ettepanekuga lugemine lõpetada. Muudatusettepanekute õiguskomisjoni esitamise tähtajaks määrati kolm tööpäeva, s.o 23. september kell 16. Komisjoni ettekandjaks määrati Gräzin. Otsus langetati konsensusega. Aitäh!
Suur tänu! Aga teile on ka küsimusi. Palun, Igor, ärge minge ära! Küsimused. Igor, hea kolleeg! Mina olen see, kes lahkuda lubab.
Okei.
Palun, Valeri Korb!
Aitäh! Ma tahan küsida selle seaduse jõustumise kohta. Marko Pomerants seda kiiresti ütles, aga ma tahan täpsustada, millal see seadus jõustub. Paragrahve on palju. Kas me jõuame nii kiiresti, nagu eelnõus on ette nähtud, 1. oktoobriks?
Hea küsimus, nagu öeldakse. Nii ja naa. Naa on see, et taksomeeter käib. Seetõttu, et hääletamise ajal oli meil üks inimene saalis vähem (ta tuli täpselt 30 sekundi pärast), on meil ikkagi rikkumismenetlus olemas. Muid motiive ei ole. Ma vannun, et kui sa oled selle eelnõu üks kord või kaks korda läbi lugenud, siis ega sa kolmanda lugemisega targemaks ei saa. Mina ei saanud.
Palun, kolleeg Väino Linde!
Aitäh, hea istungi juhataja! Hea ettekandja! Oli rõõm kuulda, et te tegite komisjoni otsuse konsensuslikult. Aga siiski, milline oli opositsiooni liikmete hoiak selle eelnõu suhtes enne konsensuse saavutamist komisjoni istungil? Kas oli ka mingeid vihjeid, et nad on endiselt kuidagi vastakal seisukohal, või on nad vahepeal selle eelnõu osas lihtsalt targemaks saanud?
Ei, nad ei ole kunagi olnud mingisugune ... Hoidku jumal! Kõik olid kohe algusest peale nõus. Seal ei ole õieti midagi, see eelnõu lihtsalt vaadati läbi. Seal on tõesti väga palju tehnilisi paragrahve. Ühesõnaga, kui on aktsiate võõrandamine, siis kas arvutiga hääletamine kehtib või ei kehti jne. Seda tüüpi asjad. Kui üldse öelda, et siin taga on mingisugune idee tervikuna, siis on see lihtsalt see, et kõikvõimalikud organisatsioonilis-struktuursed muutused muutuvad klahvidega tehtavateks ja arvutiga lihtsamalt tehtavaks, mitte midagi muud. Nii et siin ei ole opositsiooni. Muide, ega ma ei tea, kes oli see 52., kes õigel ajal saali ei jõudnud. See võis ka keegi meist olla.
Palun, kolleeg Peep Aru!
Aitäh, lugupeetud esimees! Hea ettekandja! Sa ei tea, kes oli see 52. Riigikogu liige. Aga miks eelnõu, mille puhul leiti konsensus ja mis sai igapidi toetust nii komisjonis kui ka esimesel kahel lugemisel siin Riigikogu saalis, lõpuks läbi kukkus?
Selge. Nagu alati, on kõik sellised läbikukkumised ülemuste tegemata jäänud töö. Ka praegu oli probleem selles, et meie kohal viibivad ülemused ei hoiatanud, mitme häälega saab selle eelnõu seadusena vastu võtta. Tavaliselt on meil nii (ma arvan, et ka opositsioonil on nii), et tõmmatakse sellele kohale ring ümber, et vaat siin on vaja nii mitu häält. Aga tollele kohale jäi ring ümber tõmbamata. Tavaline Riigikogu liige ei pane sellist asja tähele.
Ma arvan, et Riigikogu liige peaks tähele panema. Järgmine küsimus on kolleeg Rannar Vassiljevilt.
Aitäh! Ma panin tähele, et te mainisite ülemusi. Kes need ülemused on?
Need, kes tööd korraldavad. Siin on fraktsioonide juhid, asejuhid, whips ja mis iganes, nagu igas parlamendis. Need, kes korraldavad meie igapäevast tööd ja fraktsiooni tööd.
Palun, kolleeg Tõnis Kõiv!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud komisjoni ettekandja! Kas sa võid öelda, et kui me seda eelnõu eelmine kord hääletasime ja see 51 häält ei kogunud, et siis oli saalis tegelikult tunduvalt rohkem rahvasaadikuid kui 51 ning see on põhimõtteliselt üks näide selle kohta, kuidas eelnõu, mis ei sisalda erilisi poliitilisi valikuid, võib mõnikord mitte kõige ilusama poliitika ohvriks langeda?
Ma ütleksin, et selle eelnõu mitteläbiminemine oli minu jaoks inimesena nii sügav šokk, et mul oli silme ees pime. Ma tõesti ei oska öelda, mis juhtus.
Rohkem küsimusi ei ole. Aitäh, kolleeg Igor Gräzin! Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 75 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 23. septembri kell 16. Eelnõu 75 esimene lugemine on lõpetatud.
Järgmine päevakorrapunkt on Riigikogu liikmete Kalev Kotkase ja Eiki Nestori algatatud avaliku teenistuse seaduse § 108 muutmise seaduse eelnõu esimene lugemine. Palun ettekandjaks kolleeg Eiki Nestori!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu! Selle eelnõu puhul ei ole tegemist mingi fundamentaalse teosega, seda võib nimetada kohaliku tähtsusega seaduseelnõuks, liiatigi on see ühekülameeste kirjutatud ja teile esitatud. Eesmärk on parandada avaliku teenistuse seaduse § 108, mis räägib teenistussuhte peatumise alustest. Teenistussuhe peatub kehtiva seaduse alusel järgmistel juhtudel. Kõigepealt, ametniku kirjaliku avalduse alusel, kui teenistusse võtmise õigust omav isik või ametiasutus nõustub teenistussuhte peatumisega. Seda kasutatakse tavaliselt siis, kui ametnik soovib mingit loomingulist puhkust, näiteks tahab raamatut kirjutada, või on tal ees mingi pikem reis ning ka muid põhjuseid võib olla. Kui teda tööle võtnud inimene ehk seda õigust omav isik on sellega nõus, siis teenistussuhe peatub. Selles paragrahvis on mitmeid teisi, kõigile tuttavaid aluseid, millal teenistussuhe peatub, näiteks puhkuse ajal, töövõimetuse ajal, muuseas ka siis, kui ametnik on reservväelane ja mobilisatsiooni tõttu ei saa oma ametiülesandeid täita, või siis, kui ta näiteks täidab muid ülesandeid, kas või Brüsselis Euroopa Liiduga seotud ülesandeid. Selles loetelus on ka punkt, mis ütleb, et teenistussuhe peatub juhul, kui ametnikult ebaseaduslikult nõutakse ülesannete täitmist teisel teenistuskohal ning ta keeldub niisuguste ülesannete täitmisest. See on ka üks võimalik juht, millal teenistussuhe peatub. Meie ettepanek on seda loetelu täiendada väga praktilisel põhjusel, see põhjus on elust endast võetud. Ebaseaduslike ülesannete täitmise nõue eeldab, et ametnik pöördub korralduse andnud isiku vastu selle korralduse asjus kohtusse, ta on töölt eemal ja nõuab seetõttu maksmata jäänud palka. Tegelikus elus on juhtunud nii, et pooled võivad ka omavahel vaieldes jõuda järelduseni, et las seda, kas see otsus on ikka seaduslik või mitte, otsustab kohus. Lepitakse kokku, et kohus ongi see koht, kus tõde selgub. Kehtiv § 108 ei loetle ühtegi sellist võimalust. Tegelikult peaks see ametnik käituma siis nii nagu loomingulist puhkust või mingit muud pikemat töösuhte peatumist sooviv isik ja poolte kokkuleppel kõrvale jääma. Vahe on oluline, sest siin on kaks aspekti. Kõigepealt, nii nagu ka töölepingu puhul võtab selline töösuhte peatumine tööandjalt kohustuse tasuda sotsiaalmaksu ja inimene jääb näiteks ilma ravikindlustuseta. Aga vahe on oluline ka teises mõttes. Väikeses kogukonnas ei ole inimesed võib-olla nii altid hagema saamata jäänud palka ja kõike muud, mis sinna juurde kuulub, vaid soovivad seda vaidlust kuidagi mõistlikumal moel lahendada, kuid selline võimalus puudub. Kui sa tahad ravikindlustust saada, siis sa pead igal juhul palka nõudma, aga väikses kogukonnas ei ole see teinekord mitte väga arusaadav ja inimesed soovivad käituda hoopis mõistlikumal moel. Seetõttu ongi meil ettepanek täiendada punkti 7, kus räägitakse ebaseaduslikult antud ülesannetest ja sellest, et ametnik keeldub nende täitmisest, sõnadega "või kui teenistusse võtmise õigust omav isik või ametiasutus nõustub teenistussuhte peatumisega töövaidluse tõttu". Sellises sõnastuses muudatuse vastuvõtmine tähendab ka seda, et sotsiaalmaksukohustus jääb kõrgema ametniku antud nõusoleku puhul kehtima ja inimene ei kaota sotsiaalkindlustuses midagi. Nii et siin ei ole midagi suurt ega revolutsioonilist, vaid see on selline lihtne, elust võetud loogiline muudatusettepanek. Aitäh!
Aitäh, kolleeg Eiki Nestor! Palun, küsimus kolleeg Marko Pomerantsilt!
Aitüma! Kas sa võiksid seda juhtumit ilma nimesid nimetamata meile kuidagi selgitada? Millest teil tekkis see idee seaduseelnõu kokku seada?
See tekkis sellest, et tööle võtnud ametniku korralduse alusel vähendati tööle võetud ametniku töökoormust. Töötaja leidis, et selline koormuse vähendamine on ebaseaduslik, ülemus jälle leidis, et see on seaduslik. Lepiti kokku, et las kohus otsustab, kas on seaduslik või mitte. Kuna muud võimalust ei olnud, siis kogu see lugu vormistus § 108 punkti 1 alusel, sest inimene ei soovinud hageda saamata jäänud palka, ta leidis, et see ei ole õige, see on ikkagi tema oma vald, miks niimoodi kakelda, ka tema tunneb muret, kuidas vallal läheb. Kohtuotsuse saamine võttis aega viimastest kohalikest valimistest kuni selle aasta juunini ja kohus tühistas selle otsuse, mis ametniku koormust vähendas, ehk lugeski kõrgema ametniku tehtud otsuse ebaseaduslikuks. Inimene ei ole vahepeal saamata jäänud töötasu küsinud, ei kavatsegi seda teha, aga ka ravikindlustusest oli ta selle aja jooksul ilma.
Palun, kolleeg Peep Aru!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Kõigile informatsiooniks olgu öeldud, et me komisjonis käsitlesime seda küsimust ja seda näidet põhjalikumalt. Selgus, et selleks ametnikuks oli poliitilisel ametikohal töötanud abivallavanem. Nii et see on hoopis teistmoodi kaasus. Aga see selleks. Minu küsimus on järgmine. Kui perspektiiviga ette vaadata, siis milline on sinu arvamus – oled ju üks eelnõu autoritest –, kas sellise seadusmuudatuse läbimineku korral võiks tulevikus keegi seda ka pahatahtlikult ära kasutama hakata?
Ei, ma hästi ei usu, et pahatahtlikkus siin mängima hakkaks. Kujutame ette suuri asutusi, kus on väga palju ametnikke. Seal lõpebki see tüli kõigi eelduste kohaselt sellega, et nõutakse korralduse ebaseaduslikuks tunnistamist, saamata jäänud töötasu ja kõike muud. See asi on seal kuidagi anonüümne. Väikeses kogukonnas on teistmoodi. Mul on tulnud aidata küllalt kõrgeid ametnikke nende suhtes rakendatud ja nende meelest ebaseadusliku karistuse asjus. Pean ütlema, et väga paljudel juhtudel väga kõrged ametnikud, näiteks üks kunagine ameti peadirektor, ei hage kohtus mitte saamata jäänud palka, vaid ministri poolt nende vabastamiseks allakirjutatud dokumendi tühistamist. Need juhtumid on selles mõttes erinevad. Teinekord on inimese positsioon selline, et ta võib-olla ei soovigi täies mahus avaliku teenistuse seaduse § 108 mõttest tulenevaid õigusi kasutada, või ei soovi ta seda seetõttu, et kogukond on väike ja seal ei mõistetaks seda. Tõele au andes on ka neid inimesi, kes ütlevad, et nemad põhimõtteliselt Eesti riigi vastu kohtusse ei lähe, mis sest, et peaminister käitus valesti. Selliseid juhtumeid on ka olnud. Nii et ma ei usu, et siit mingit väärkasutust tuleb. Ikkagi on tegemist erineva arusaamaga asjadest. Kui tööle võtmise õigust omav isik mingit pidi möönab, et las kohus otsustab, kas asi on õige või mitte, siis võiks see käia sama punkti alla nagu muud teenistussuhte peatumist võimaldavad sätted, ta võiks ka teada, et ta peab siis sotsiaalmaksu ära maksma.
Rohkem küsimusi ei ole. Aitäh, kolleeg Eiki Nestor! Palun kõnepulti põhiseaduskomisjoni liikme Väino Linde!
Auväärt Riigikogu! Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Tõele au andes ei ole selle eelnõu tekst Riigikogus arutlusel mitte esimest korda. Sarnane eelnõu oli menetluses juba Riigikogu eelmise koosseisu ajal, aga siis hääletati see menetlusest välja. Praegu arutlusel oleva eelnõu vaatas Riigikogu põhiseaduskomisjon üle 13. septembril s.a. Arutelu algas traditsiooniliselt. Kõigepealt andis eelnõu algatajate esindaja meile ülevaate eelnõu tehioludest. Tema selgitused olid peaaegu samad, mida me ka täna siin eelmise esineja suust kuulsime. Komisjoni liikmed esitasid küsimusi, toimus ka omavaheline arutelu. Kuulasime ära valitsuse esindaja seisukoha. Peab ütlema, et Vabariigi Valitsus oma 24. augusti otsusega ei toetanud selle eelnõu menetlemist ja valitsuse esindaja jäi komisjoni istungil samale seisukohale. Mis järeldustele siis asusid need kuus põhiseaduskomisjoni liiget, kes lõpuks toetasid selle eelnõu tagasilükkamist? Kõigepealt, alus tööandja ja ametniku kokkuleppel teenistussuhte peatumiseks on avaliku teenistuse seaduses olemas. See on § 108 punktis 1, mis ütleb, et ametniku kirjaliku avalduse alusel teenistussuhe peatub, kui teenistusse võtmise õigust omav isik või ametiasutus nõustub teenistussuhte peatumisega. See on üldalus, mille alla võib põhimõtteliselt mahutada ka selle olukorra, millele eelkõneleja viitas, ja sellele tugines kohus seda asja lahendades. Eelnõus kasutatakse terminit "töövaidlus", mis ei ole korrektne, sest tegemist on teenistusvaidlusega. Suhteliselt arusaamatuks jääb regulatsiooni eesmärk. Kui isik kahtleb temale kõrgema ametiseisundiga ametniku antud korralduse seaduslikkuses, siis ta ei pea seda täitma, kui see aga seda nõuab ja kui talle antakse see korraldus kirjalikus vormis, siis korralduse õigsuses kahtlemisest hoolimata peab ametnik seda ikkagi täitma. Sellisel ajal teenistussuhe ei peatu. Me rääkisime ka ametnike sotsiaalsetest garantiidest. Kui see olukord lahendada niisugusel moel, nagu oli eelnõu tekstis toodud, siis ametnikele ja töölepingu seaduse alusel töötajatele antud garantiid kaugenevad üksteisest veelgi. Ametnike garantii võib suureneda. Veel võiks teada, et kui see eelnõu seaduseks muutub, siis võib juhtuda ka nii, et selle sätte alusel tekiks keeld teenistusvaidluse ajal ametnikku koondada või atesteerimistulemuste põhjal vabastada. Seda ei saa kindlasti õigeks pidada. See annaks ametnikule ka võimaluse mingi oma kokkuleppe alusel, lihtsalt siis, kui ta ei soovi mingil põhjusel teenistuses edasi olla, nõuda teenistussuhte peatumist. Kuna need vaidlused võivad kujuneda pikaks, nagu ka sellest konkreetsest kaasusest, millest meile räägiti, võis välja lugeda, siis see tähendaks, et teenistusvaidluse ajaks tuleks leida sellele ametnikule asendaja, mis kindlasti tähendaks organisatsioonile lisakulusid. Me võime uskuda või mitte, et üks või teine ametnik ei soovi näiteks positiivse kohtuotsuse korral nõuda saamata jäänud töötasu, kuid selline õigus jääks ikkagi kehtima. Me ei pea ka seda praegu õigeks. Kõiki neid asjaolusid arvestades, head kolleegid, otsustas põhiseaduskomisjon (poolt 6, vastu 5) teha ettepaneku see eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata. Aitäh! Mul oli see au.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Väino Linde! Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Kuna juhtivkomisjon on teinud ettepaneku seaduseelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata, siis tuleb meil see ettepanek läbi hääletada. Lugupeetud kolleegid, panen hääletusele juhtivkomisjoni ettepaneku lükata tagasi Riigikogu liikmete Kalev Kotkase ja Eiki Nestori algatatud avaliku teenistuse seaduse § 108 muutmise seaduse eelnõu 71. Palun hääletada! Ettepaneku poolt oli 46 Riigikogu liiget, vastu 18, erapooletuks jäi 1. Ettepanek leidis toetust. Seaduseelnõu 71 langes menetlusest välja.
Suur tänu, kolleeg Väino Linde! Palun kiiremini, head kolleegid! Palun, kolleeg Kalev Kotkas!
Tänan, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Avaliku teenistuja ja tema tööandja suhe ei peaks olema selline antagonistlik koera ja kassi suhe. Selles suhtes võiks olla teatud soliidsust, paindlikkust ja džentelmenlikkust. Kas tõesti põhiseaduskomisjon toetab seda, et teenistussuhte üle vaidlemise paindlikud ja džentelmenlikud moodused väärivad karistamist ravikindlustusest ilmajätmisega?
Aitäh! Avalik teenistussuhe võib olla ja peakski olema selline, nagu sa, hea küsija, välja tõid. See aga ei tähenda, et me peaksime asuma kehtivat sätet muutma. See lauseosa, mis on eelnõus praegu viidud § 108 punkti 7 alla, võiks edaspidi olla ikkagi avaliku teenistuse seaduse § 108 punkti 1 all. Ka sellisel juhul on võimalik neid kokkuleppeid teha džentelmenlikult.
Palun, kolleeg Peep Aru, teine küsimus!
Aitäh! Me seda küll komisjonis ei arutanud, aga milline on sinu kui asja väga põhjalikult tundva inimese seisukoht: kas selle muudatuse jõustumise korral võidakse seda tulevikus pahatahtlikult ära kasutama hakata?
Aitäh! Ma oma esinemises tõin välja, et on võimalik neid sätteid pahatahtlikult kasutada. Seda me seadusandjana ei tahaks avalikus teenistuses kindlasti lubada. Sätted peavad ikkagi olema selged, üheselt mõistetavad ja teenima ainult ühte eesmärki. Ei maksa jääda lootma, et neid sätteid rakendatakse ainult džentelmenlikult, nagu üks küsija siin ütles.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud kinnisasja omandamise kitsendamise seaduse eelnõu teine lugemine. Ma palun ettekandjaks maaelukomisjoni aseesimehe Aivar Koka!
Hea Ene! Head kolleegid! Pärast kinnisasja omandamise kitsendamise seaduse eelnõu 54 esimest lugemist esitasid Riigikogu liikmed Jaak Allik, Mihhail Stalnuhhin, Jevgeni Ossinovski ja Yana Toom eelnõu kohta ühe ettepaneku. Oma protesti eelnõus sätestatud põhimõtte vastu, et põllumajandustootjad saavad piiranguteta omandada nii põllumajandus- kui ka metsamaad, esitas Eesti Erametsaliidu juhatus. Maaelukomisjon arutas muudatusettepanekuid 12. septembri istungil. Arutelus osalesid ka põllumajandusminister Helir-Valdor Seeder ja Riigikogu liige Mihhail Stalnuhhin. Sellel istungil kiideti heaks koostöös Põllumajandusministeeriumi ametnikega ettevalmistatud maaelukomisjoni redaktsioonilised ja tehnilised muudatusettepanekud. Põhimõtteliselt toetati Riigikogu liikmete ettepanekut anda Eestis pikaajalise elaniku elamisloa alusel elavatele füüsilistele isikutele õigus riigikaitseliste piirangutega alal omandada kuni 0,2 hektari suurust kinnisasja. Seda ettepanekut toetas ka põllumajandusminister, kes oli eelnevalt konsulteerinud kaitseministriga. Samas otsustati täpsustada ettepaneku sõnastust. Komisjon toetas ettepanekut anda metsa majandamisega tegelejatele õigus omandada lisaks metsamaad sisaldavale kinnisasjale ka kinnisasja, mis sisaldab nii põllumajandus- kui ka metsamaad. Otsustati sõnastada sellesisuline komisjoni ettepanek. Maaelukomisjoni 19. septembri istungil kiideti konsensuslikult heaks muudatusettepanekute täpsustatud sõnastused ja teiseks lugemiseks esitatavad dokumendid. Enamik muudatusi on terminoloogilised ja sõnastuslikud, nende eesmärk on anda täpsemalt edasi seaduse mõtet. Rõhutan, et eelnõus tehakse kaks sisulist muudatust. Metsa majandamisega tegelejatele antakse võimalus omandada kinnisasja, mis sisaldab nii põllumajandus- kui ka metsamaad. Asjakohased muudatused tehakse § 4 lõikes 5, § 5 lõigetes 1 ja 5 ja § 6 lõikes 5. Paragrahvi 10 lõikes 1 on sätestatud keeld, et kolmandate riikide isikud ei tohi omandada kinnisasja samas lõikes nimetatud piirkondades, erandina antakse § 10 lõikega 2 Eestis pikaajalise elaniku elamisloa alusel elavale füüsilisele isikule õigus riigikaitseliste piirangutega alal omandada kuni 0,2 hektari suurust kinnisasja. Komisjon otsustas teha täiskogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Aivar Kokk! Küsimusi teile ei ole. Kas kolleegid soovivad pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme muudatusettepanekute läbivaatamise juurde. Seaduseelnõu kohta on seitse muudatusettepanekut, vaatame need läbi. Esimese ja teise muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon, on täielikult arvestatud. Kolmanda, neljanda ja viienda muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon, on täielikult arvestatud. Kuuenda muudatusettepaneku on esitanud kolleegid Jaak Allik, Mihhail Stalnuhhin, Jevgeni Ossinovski ja Yana Toom, juhtivkomisjon on ettepanekut sisuliselt arvestanud. Seitsmenda muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon ja ettepanekut on täielikult arvestatud. Lugupeetud kolleegid, me vaatasime läbi kõik muudatusettepanekud. Seaduseelnõu 54 teine lugemine on lõpetatud.
Meie viimane päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi ja Ukraina sotsiaalkindlustuslepingu ratifitseerimise seaduse eelnõu esimene lugemine. Palun ettekandjaks sotsiaalminister Hanno Pevkuri!
Austatud Riigikogu esimees! Head Riigikogu liikmed! Mul on au tutvustada teile Eesti Vabariigi ja Ukraina sotsiaalkindlustuslepingu ratifitseerimise seaduse eelnõu. Nimetatud lepingu eesmärk on asendada kehtiv leping, mille sõlmimisest on möödas üle kümne aasta. Selle aja jooksul on sotsiaalkindlustuses toimunud hulk edasiminekuid, muu hulgas sai Eesti mäletatavasti Euroopa Liidu liikmeks, mis tähendab seda, et Eesti suhtes kohalduvad Euroopa Liidu Nõukogu määrused nr 883/2004 ja nr 987/2009, mis käsitlevad sotsiaalkindlustusskeeme. Lisaks on nii Ukrainas kui ka Eestis loodud uusi hüvitiseliike. Näiteks ei eksisteerinud kehtiva lepingu sõlmimise ajal Eestis töötuskindlustushüvitise ega vanemahüvitise skeeme, samuti on oma sotsiaalkindlustusskeeme muutnud Ukraina. Leping tuleb Riigikogus ratifitseerida, sest lepingu jõustumise korral lõpeb Eesti Vabariigi valitsuse ja Ukraina valitsuse vaheline sotsiaalkindlustusleping, mis on alla kirjutatud 20. veebruaril 1997 ja mille ratifitseerimise seadus võeti Riigikogus vastu 15. septembril 1997. Seega on sisuliselt tegemist lõppeva ratifitseeritud lepingu denonsseerimist reguleeriva kokkuleppega, mistõttu välissuhtlemisseaduse § 27 lõike 1 alusel eeldab nimetatud lepingu lõpetamine samuti Riigikogus ratifitseerimist. Leping käsitleb pensionide maksmisel peamiselt pro rata arvestust, mis tähendab hüvitiste määramist ja arvutamist proportsionaalselt vastavas riigis töötatud ajale. Pensioni maksmine toimub riigisiseste õigusaktide alusel. Nimetatud põhimõtte positiivne omadus on nii isikute võrdne kohtlemine kui ka riigi kohustus maksta ainult selle kindlustusperioodi eest, mille isik on selle riigi territooriumil töötamisega välja teeninud. Leping võimaldab lepingupooltel jätkata pensionide, toetuste ja hüvitiste maksmist isikutele ja nende ülalpeetavatele või nende ülalpidamisel olnud isikutele, kellel on ühe lepingupoole õigusaktide kohaselt õigus saada hüvitisi nende isikute elama asumisel teise lepingupoole riiki. Pensionide, toetuste ja hüvitiste määramiseks ja maksmiseks osutatakse üksteisele abi ja vahetatakse teavet. Olgu siinkohal välja toodud peamised muudatused vana lepinguga võrreldes. Esimene suurem muudatus on see, et uus leping ei kohaldu ajutise töövõimetuse hüvitisele, meditsiiniteenindusele ega sünnitoetusele. Vanas lepingus oli see peatükk sees, kuid ainuke, kes seda kohaldas, oli Eesti. Kuna Ukraina seda kunagi ei teinud, siis diplomaatilise noodiga see peatükk peatati ja uude lepingusse seda Ukraina palvel ei võetud. Teine ja suurem muudatus on see, et uue lepinguga on juurde tulnud vanemahüvitise ja töötuskindlustushüvitise koordineerimine riikide vahel, mis tähendab, et nii Eesti kui ka Ukraina arvestavad inimese töötamist teise riigi territooriumil töötuskindlustuse ja vanemahüvitise õiguse tekkimisel, selle suurust arvestatakse riigisisese seaduse alusel. Kolmas muudatus või, õigem oleks öelda, täpsustus, on see, et pensionide osas me oleme mõlema riigi õigusaktidest tulenevalt sõnastust parandanud ja ajakohastanud. Neljas muudatus on see, et juurde on tulnud nn eripensionide eksport teise riiki, st isikute väljateenitud eripensionide maksmine Eesti Vabariigi territooriumilt väljapoole. Juurde on tulnud võimalus kasutada kolmandate riikide kindlustusperioode, kui nii Eestil kui ka Ukrainal on selle kolmanda riigiga vastavasisulised lepingud. Põhjalikult on reguleeritud avalduste esitamist ja arstlikku läbivaatust. Tasub märkida, et kõigil Eestis elavatel peredel on õigus peretoetustele, uus leping kehtiva lepinguga võrreldes siin erandeid ei loo. Ka praegu vastutab peretoetuste eest see riik, kelle territooriumil perekond elab. Olukorras, kus õigus peretoetusele võib tekkida nii Eesti kui ka Ukraina õigusaktide alusel, maksab toetusi see riik, kelle territooriumil laps elab. Lepingu ratifitseerimise seaduse peamine mõju on suurem õigusselgus ja topeltpensionide maksmise vältimine. Loomulikult saadakse nii ka tänapäevane rahvusvaheline leping, mis tagab mõlema riigi kehtiva õigussüsteemi põhimõtete järgimise. Ma väga loodan, et parlament selle seaduseelnõuga Eesti Vabariigi ja Ukraina sotsiaalkindlustuslepingu ratifitseerib.
Suur tänu, härra sotsiaalminister! Küsimusi teile ei ole. Ma palun ettekandjaks sotsiaalkomisjoni liikme Maret Maripuu!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Sotsiaalkomisjon arutas Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi ja Ukraina sotsiaalkindlustuslepingu ratifitseerimise seaduse eelnõu oma 13. septembri istungil. Komisjonile tutvustas eelnõu Sotsiaalministeeriumi sotsiaalkindlustuse osakonna finantspoliitika ja koordinatsiooni juht Evelyn Hallika. Minister tegi väga põhjaliku ülevaate. Ma ei hakka seda kõike kordama, ütlen vaid, et komisjon tegi järgmised otsused: saata eelnõu 64 Riigikogu täiskogule esimeseks lugemiseks 21. septembril ettepanekuga esimene lugemine lõpetada ja muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrata 5. oktoober 2011 kell 18. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Maret Maripuu! Ka teile ei ole küsimusi. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 64 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 5. oktoobri kell 18. Eelnõu 64 esimene lugemine on lõpetatud. Head kolleegid! Meie päevakord on ammendatud ja istung on lõppenud. Istungi lõpp kell 15.20.