Hvala poštovani predsjedničke sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, ja ću govorit danas o hrvatskom pravosuđu. Smatram da je hrvatsko pravosuđe ogroman problem hrvatskog sustava i društva. Nedavno je hrvatsku javnost zgrozio slučaj „Daruvarac“, veliki broj prosvjednika u Zadru je prosvjedovalo protiv postupka u samom tom slučaju, izrazili su nezadovoljstvo prema hrvatskom pravosuđu i ja mislim da je to presedan gdje je toliko ljudi izašlo na ulice, da se bori protiv hrvatskog pravosuđa. Ministar Bošnjaković je izjavio kako je percepcija o pravosuđu negativna samo zbog par eksponiranih slučajeva. Međutim, da li je to istina? Mi svjedočimo tome da svaki dan izlazi neka afera u hrvatskom pravosuđu i da hrvatski građani ne vjeruju našem pravosuđu. Mislim da je to kaotična i alarmantna situacija i ukoliko se ne krene u neke radikalne reforme hrvatskog pravosudnog sustava može se dogoditi situacija da će ti prosvjedi u budućnosti postati sve veći i veći i onda u konačnici će teže to biti i zaustaviti ako se ne počnu rješavati ti sustavni problemi. Da bi uopće rješavali probleme u pravosuđu odgovorni ljudi moraju priznati da ti problemi postoje. Znači ne može ministar Bošnjaković izbjegavati činjenicu da ti problemi postoje i govoriti hrvatskoj javnosti da je nepovjerenje u hrvatsko pravosuđe samo zbog par negativno eksponiranih slučajeva. Hrvatska je na visokim ljestvicama prema indeksu korupcije i to možemo zahvaliti upravo pravosudnom sustavu koji je trom, ne funkcionalan, pristran i može se reći u dobrom dijelu koruptivan. Treba reći da suci imaju premale plaće s obzirom na odgovornost koju imaju i samim time više su podložni određenim interesima, lobiju, korupciji. Pozdravljam mjeru gdje će se hrvatskim sucima povećati plaće ali to mora ići i sa većom odgovornosti u smislu nadzora nad sucima. Imamo vrlo neusklađenu sudsku praksu, znači prema istim predmetima različite odluke. Svjetski ekonomski forum nedavno je iznio podatak da je hrvatsko pravosuđe na 120.-tom mjestu od ukupno 140 država. Govorimo o pozicioniranju s obzirom na neovisnost pravosuđa. Manje neovisno pravosuđe u Europi imaju samo BiH, Makedonija i Albanija. Hrvatska se također nalazi među najlošije ocijenjenim državama po učinkovitosti i percepciji neovisnosti pravosuđa u izvješću o stanju pravosuđa u EU kojeg je objavila Europska komisija 2014. godine. Od tada do danas ništa se nije po tom pitanju promijenilo. Još jedan pokazatelj koji dokazuje da su hrvatski građani izuzetno nezadovoljni hrvatskim pravosuđem je da se na Vrhovnom sudu vodi preko 15 tisuća građanskih parnica znači radi se o ozbiljnom kvantitativnom podatku koji ukazuje na nezadovoljstvo na nižim razinama. I treba spomenuti novu mjeru i ovim putem je pozdraviti gdje će suci morati javno objaviti svoje imovinske kartice. Pozivam hrvatsku javnost da uvide koji se suci bune protiv takve mjere. Zašto se pojedini suci bune protiv transparentnosti i protiv toga da se objave njihove imovinske kartice kao i što mi kao zastupnici imamo objavljene imovinske kartice i kao sve osobe koje rade u javnoj službi a zauzimaju odgovorne funkcije. Hvala.
Sada je na redu poštovani kolega Marin Škibola, kao nezavisni zastupnik, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, na početku bi se dotaknuo cjelokupne kronologije koja se događala prilikom tog zahtjeva za prethodno pitanje Europskom sudu o zakonu lex Škibola. Znači nakon što je Zakon o ništetnosti izglasan u Hrvatskom saboru 14.7.2017. godine dolazi do djelotvorne i učinkovite zaštite hrvatskih građana koji su zaduženi kod tzv. neovlaštenih vjerovnika. Zašto neovlaštenih vjerovnika, zato što nisu zadovoljavali elementarne propise propisane od nadležnih institucija za kreditiranje u RH. Pa je tako zakon spriječio preko 200 ovrha, zakon je doveo do 100-tinu ništetnih ugovora o kreditu i čak nekoliko pravomoćnih presuda o ništetnim ugovorima. Zbog čega je još zakon donesen u Direktivi 2014/17 Europskog parlamenta i vijeća stoji da je utvrđen niz problema na hipotekarnim tržištima u uniji koji se odnose na neodgovorno kreditiranje i zaduživanje te potencijalni prostor za neodgovorno ponašanje sudionika na tržištu uključujući kreditne posrednike i ne kreditne institucije. Znači ovdje ste imali upravo te kreditne posrednike koji su neovlašteno djelovali, nisu plaćali porez u RH i na taj način oštetili značajno hrvatski Državni proračun i građane. Dva mjeseca nakon izglasanog zakona u Hrvatskom saboru bankarska grupacija štedno-kreditnih zadruga iz Štajerske šalje zahtjev za ocjenu ustavnosti na Ustavni sud i meni je jasno da bankarska grupacija šalje zahtjev za ocjenu ustavnosti na Ustavni sud zato što se ugrožava njihov financijski interes, znači preko milijardu kuna koji su stekli na jedan nepošten lihvarski način i nezakoniti način. To mi uopće nije sporno što su štedno-kreditne zadruge digle zakon na Ustavni sud. Međutim, što mi je sporno vrlo brzo nakon zahtjeva za ocjenu ustavnosti sutkinja sa Raba Mirela Rodin odbija suditi po zakonu u predmetu Milivojević i šalje tzv. prethodna pitanja Europskom sudu sukladno članku 213. i 218. Zakona o parničnom postupku, što je legitimno, međutim moramo postaviti pitanje zašto određeni suci preispituju zakone koji štite hrvatske građane, koji štite hrvatski interes, a ne preispituju zakone koji su protiv hrvatskih građana. Iz kojeg razloga nitko nije lex Agrokor poslao na Europski sud? To je moje pitanje, da li je tu sloboda ugrožavanja kapitala i kretanja usluga, ja smatram da ima takvih elemenata. Treba reći da ta sutkinja živi pod hipotekom Reiffeisen st.Stefan kreditne zadruge i nakon što je učinila to prethodno pitanje ona se izuzima iz svih tih predmeta sa Reiffeisen zadrugama. Također, treba reći da ima samo 12 takvih prethodnih pitanja prema Europskom sudu od kada smo ušli u EU i vi vidite koliki su bili napadi na Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu. Zato što građani su uvjereni da se radi o jednoj konstrukciji, namještenoj konstrukciji rušenja zakona, oni su to prijavili DORH-u, USKOK-u međutim oni ne vjeruju DORH-u i USKOK-u i zato su bili 2 puta u Bruxellesu išli su u instituciju koja se zove OLF koja sprječava financijske prevare na razini EU, OLF je uvažio relevantnu dokumentaciju koju su građani donijeli i sada taj postupak ima broj, oni ovaj rade izvide. Druga stvar odvjetnik koji je zastupao stranku u postupku na EU sudu uopće nije poslao pismeno očitovanje na Europski sud. Znači čovjek uopće nije poslao niti pismeno očitovanje, a kamoli da se pojavio na Europskom sudu u Luksemburgu. Zamjerka Europskog suda je diskriminacija neovlaštenih vjerovnika, međutim mi nismo nikog diskriminirali mi smo sankcionirali i takvo europsko pravo, kakvo [[Upadica: Hvala.]] se nama servira je protiv hrvatskih građana. Hvala.
Sada je na redu kolega Marin Škibola kao nezavisni zastupnik. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici. Medicinske sestre i medicinski tehničari čine najbrojniju profesionalnu skupinu u zdravstvenom sustavu. Gotovo polovicu od ukupno zaposlenih zdravstvenih radnika, znači nekih 44,4%. Hrvatskoj od ulaska u EU, znači od 2013. godine do danas napustilo je preko 1000 medicinskih sestara i tehničara. To ne bi bilo zabrinjavajuće kad u Hrvatskoj ne bi bilo potrebe za medicinskim djelatnicima, ali kada znamo isto tako podatak da u Hrvatskoj kronično nedostaje medicinskih sestara, prema zadnjim procjenama, 8-12 tisuća njih, tada se postavlja pitanje koji je cilj ovakve ekonomske i zdravstvene politike Vlade. Samo u zagrebačkom KBC-u nedostaje 300 sestara. U KBC Rijeka nedostaje najmanje 100 sestara, a da ne govorim o bolnici u Puli. Medicinska sestra u riječkoj bolnici dobiva plaću oko 5 tisuća kuna, viša medicinska sestra 5,5 tisuća kuna, a najveća plaća koju može ostvariti je 6 tisuća kuna. Od početka srpnja do kraja 2018. iz riječke bolnice otišlo je 56 medicinskih sestara, a mjesečno iz u prosjeku odlazi desetak, uglavnom u inozemstvo gdje su plaće medicinskih sestara od 2-2.5 tisuće eura. Sa takvom tendencijom srednje medicinske škole i zdravstvenog sveučilišta, biti će u službi drugih država članica EU, poput Njemačke, Irske, Austrije, a ne Hrvatske, što ne brine u ovom slučaju velike patriote iz HDZ-a niti g. ministra zdravstva, g. Kujundžića. G. Kujundžiću, zar vas nije sram da se ovakav egzodus medicinskih djelatnika događa za vrijeme vašeg mandata. Često na svojim radnim mjestima nezaštićene po raznim pitanjima, izložene nepotrebno velikom stresu zbog atmosfere i situacija koje stvaraju nadređeni, ali i raznim vrstama mobinga. Mobing mnogi ne prijavljuju iz raznih strahova, a one koji ga prijave budu uglavnom zaštićeni na način da ih se premjesti na neko drugo radno mjesto što sestri uzrokuje dodatan stres, a osoba koja vrši mobing, nažalost sestre kažu često da se radi o liječnicima ostaju na svojem radnom mjestu bez ikakvih sankcija. Kod koncesionara i privatnika iako ne kod svih, čast iznimkama, su uvjeti rada i plaće sramotno loše pa usudio bi se reći i ponižavajuće. U mnogim privatnim ustanovama posebno domovima za starije i nemoćne osobe sestre rade za minimalne plaće, a broj osoba za koje skrbe je prevelik za jednu medicinsku sestru te je izvan svih normi. To se događalo, tako se događalo i da je jedna medicinska sestra sa jednom ili dvije njegovateljice skrbi za 70 ljudi. Važno je napomenuti da su mnoge medicinske sestre vrlo nezadovoljne trudom i rezultatom koji čini Komora medicinskih sestara, a u koju su one obavezne biti učlanjene i svaki mjesec plaćati članarinu. Zbog svih navedenih, a i još mnogih nepogodnih prilika za medicinske sestre i tehničare, događa se da mnogi od njih dožive tzv. burnout odnosno sindrom sagorijevanja. Tada za njih situacija postaje još nepovoljnija i uvelike se odražava na njihovom radnom mjestu, a i unutar njihovih obitelji. No kao što to često biva kod nas, tko te pita kako ti je, tko te terorizira na radnom mjestu, imaš li od kuda izvući strpljenje, razumijevanje i osmijeh ponajprije za mnogobrojne bolesnike o kojima sestre i tehničari skrbe. Želim se ovim putem zahvaliti mnogim medicinskim sestrama koje upravo to i čine i daju od sebe i više nego što bi trebale kako bi bile uz pacijente i obitelj u njihovoj bolesti. Zahvale upućujem i svim ostalim medicinskim djelatnicima koji odgovorno i humano rade svoj posao, no ovaj se posebno obraćam medicinskim sestrama. Hvala.
Pa prije prelaska na 1. točku dnevnog reda Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima predložio bih da točke 4., 5., 6. i 7. raspravimo kroz objedinjenu raspravu. To su točke povezane sa poštom i poštanskim uslugama. Evo ja ću pročitati kako se nazivaju. Točke Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju svjetske poštanske konvencije sa završnim protokolom, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju prvog dodatnog protokola uz opća pravila Svjetske poštanske unije, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Devetog dodatnog protokola uz Ustav Svjetske poštanske Unije i Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o poštanskim uslugama plaćanja sa završnim protokolom. Ima li tko protiv ovog prijedloga? Ako ne, utvrđujem da ćemo te točke raspraviti objedinjeno. Pa sada prelazimo na 1. točku dnevnog reda, to je: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, prvo čitanje, P.Z. br. 516; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. I sada bih molio predstavnicu predlagatelja da da dodatno obrazloženje navedenog zakona. S nama je poštovana Katica Prpić, državna tajnica u Ministarstvu uprave. Izvolite.
Hvala vam lijepa, poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Ovaj zakon zajedno sa Zakonom o plaćama državnih službenika i namještenika čini paket normativnih rješenja kojima će se revidirati sustav plaća sukladno Nacionalnom programu reformi te utvrditi vrednovanja rada temeljem ostvarenih rezultata rada i stručnosti. Slijedom navedenog predlaže se brisati odredbe Zakona o državnim službenicima koje se odnose na klasifikaciju radnih mjesta, ocjenjivanje i promicanje jer se te pravne institute predlaže urediti Zakonom o plaćama i njegovim provedbenim propisima. Nadalje, predlaže se iznimno omogućiti prijam u državnu službu na određeno vrijeme u trajanju duže od godinu dana a vezano uz postojeće obveze RH u vezi predsjedavanja Vijećem EU, odnosno izvršenje preuzetih međunarodnih obveza. Državna služba je u tom slučaju mogla trajati koliko traje potreba obavljanja poslova vezanih uz predsjedavanje odnosno do izvršavanja međunarodnih obveza. Popis radnih mjesta i broj službenika koji se prima na državnu službu na određeno vrijeme, radi obavljanja poslova, koji se odnosi na izvršavanje preuzeti međunarodnih obveza RH ili obveza iz posebnih programa vlade, utvrditi će se odlukom državno tijelo, uz prethodno suglasnost ministarstva nadležnog za financije, a uz preuzete međunarodne obveze i ministarstvo nadležnog za vanjske i europske poslove. Povećan opseg poslova i specifične nove aktivnosti, zahtijevati će ne samo zapošljavanje na određeno vrijeme u državnim tijelima, nego i pružanjem usluga zaključivanjem ugovora o dijelu. Stoga se predlaže deliminitranje sredstava koje se mogu trošiti na zaključivanje ugovora o dijelu za obavljanje stručnih i tehničkih poslova koji ne spadaju u djelokrug tijela a donose se na realizaciju preuzetih međunarodnih obveza RH. Naime, postojeća zakonska odredba, ograničava izdataka za pružatelje usluga temeljem ugovora o dijelu, na 2% ukupnoga iznosa za sredstava za osnovne plaće s doprinosima u tekućoj godini osigurane za pojedino tijelo. A što se smatra nedostatnim za državna tijela, koja za predsjedavanje RH Vijećem EU, izvršavanjem međunarodnih obveza treba angažirati stručnjake izvan državne službe sa tehničkim i specifičnim znanjima. Radi jednoobrazne i nesmetane primjene zakona o plaćama na državne službenike, namještenike, predlaže se promijeniti status namještenika na način, da se na njih primjenjuje institut Zakona o državnim službenicima, a ne kao do sada opći propisi o radu. Tako se s namještenicima prema predloženoj izmjeni zakona više neće sklapati ugovor o radu, već će se radno pravni status regulirati rješenjem kao i za službenike. Revitirati državni stručni ispit i u državni ispit, na način da se isti odnosi samo na dosadašnji opći dio stručnog ispita, dok bi se posebni dio isključio odnosno, polaganje posebnog dijela dosadašnjeg državnog stručnog ispita, provodio bi se kao posebni stručni ispit, samo ako je to propisano posebnim propisom. Također predlaže se propisati obveza polaganja državnog ispita u dvije razine. Također predlaže se uspostava novog načina polaganje državnog ispita pisanim putem, čime će se unaprijediti kvaliteta polaganja državnog ispita, s ciljem racionalnog korištenja resursa, uz postizanje zadovoljstva kandidata objektivnom ocjenom znanja. Navedena promjena omogućiti će se uspostavom polaganja državnom ispita elektroničkim putem i na regionalnoj razini, suvremenim metodama ispitivanja, kako bi se postigla transparentnost, stručnost i objektivnost ispitivanja svih kandidata pod jednakim uvjetima. Predlaže se izmjena odredbe u planu prijema u državnu službu, kako bi se naglasila uloga svakog tijela, da planira zapošljavanje i vodi računa o raspoloživim financijskim sredstvima za novo zapošljavanje. U tu svrhu predlaže se pravilnikom precizirati način pripreme i postupak donošenje plana prijama u državnu službu. Pravilnik o načinu pripreme i postupka donošenje plana prijama u državnu službu, za tijela državne uprave i urede i stručne službe vlade, donosio bi ministar uprave, a za pravosudna tijela ministar pravosuđa. Predlaže se brisati obvezu objave plana u najmanji jednom dnevnom listu koja se prodaje na cijelom području RH, čime će doći do uštede proračunskih sredstava a neće doći u pitanje transparentnost planiranja iz razloga što se plan mora i dalje objaviti na web stranici Ministarstva uprave i u Narodnim novinama. Utvrđuje se obveza neposredno nadređenog službenika za pružanje, podnošenje pisanog prijedloga za pokretanje postupaka zbog lakše povrede službene dužnosti, odnosno, obavještavanje čelnika tijela, o teškoj povredi službene dužnosti, određenog službenika. Ne izvršavanje te obveze, predstavlja laku povrede službene dužnosti neposredno nadređenog službenika. Predlaže se stupanje na snagu ovog zakona 8 dana od objave u Narodnim novinama, međutim, do utvrđivanja plaća, klasifikacija radnih mjesta i ocjenjivanje novim zakonom o plaćama, i njegove prodajnim propisima, predlaže se odgoditi primjenu članaka koji se Zakon o državnim službenicima brišu odredba o klasifikacije radnih mjesta, ocjenjivanje, napredovanje, promicanje državnih službenika, te klasifikacija i plaća namještenika. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem državnoj tajnici, imamo 3 replike, prvi je kolega Klisović, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora, hvala državnoj tajnici. Samo sam želio jedno malo pojašnjenje kada ste govorili o tome, da će se odobriti zakonom zapošljavanje na određeno vrijeme do godinu dana, u kontekstu presjedanja EU, da li je to samo u tom kontekstu ili će to rješenje ostati u zakonu i za druge situacije, kada je potrebno. Jer u ministarstvima posao dolazi u valovima, kao i u biznisu i ne možete očekivati uvijek, da ćete mijenjati zakon, ako je potrebno zaposliti više ljudi. Ovo se je pokazalo potrebitim, posebice kada se preuzimaju određeni projekti, a ovo nije jedini projekt koji će Hrvatska preuzeti, preuzeti će se mnogi projekti, mnoga ministarstva i ako nemate mogućnosti da kadrovski poštimate stvari za velike projekte onda dolazi do različitih nepravilnosti, jer ljudi moraju riješiti situaciju, a zakonska ograničenja su velika. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam na postavljenom pitanju, evo za pojašnjenje upravo ovo što ste vi predložili to je tako i napisano, znači i duže dok traje međunarodna obveza, preuzeta međunarodna obveza osobito i za projekte iz programa EU financiranja, koji traju i duže od 12 mjeseci, znači 24 mjeseca, 36 mjeseci, a čak neki projekti traju i 76 mjeseci. Dakle, za vrijeme trajanja tog projekta.
Kolega Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče sabora, poštovana državna tajnice, ove izmjene zakona, koje predlažete su zapravo već 10, 11 izmjene Zakona o državnim službenicima, u javnoj raspravi je ukazano, da je potreba za donošenjem novog zakona ne samo objektivna potreba zbog silnih izmjena nego činjenica što jedinstvena novotehnička pravila koje je sam Hrvatski sabor propisao, nalažu svakom predlagatelju pa i Ministarstvu uprave da predloži novi zakon s obzirom na činjenicu da je ovaj postojeći toliko puta mijenjan da je neprepoznatljiv u svom izvornom obliku, da nije rađen niti pročišćeni tekst i ta ... [[Govornik se ne razumije.]] koju je istaknulo više sudionika u javnoj raspravi, moje pitanje zbog čega niste logički predložili novi cjeloviti zakon nego zapravo predlažete 11. izmjenu postojećeg?
Hvala. Odgovor, izvolite.
Poštovani, zahvaljujem na pitanju međutim mi to jesmo predložili prema planu zakonodavnih aktivnosti, u drugom kvartalu će biti upravo predložen Zakona o službenicima i namještenicima, ove godine, dakle.
I treća replika kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice, dakle i moja replika ide u smjeru u kojoj je prof. Podolnjak iznio, od 1.1.2006. ka d je stupio na snagu ovaj zakon prema podacima koje ste vi iznijeli ovdje u obrazloženju, mijenjan je 15 puta. Dakle vi ste sad, to sam vas htio i pitati, govorite o drugom kvartalu ove godine a obrazloženju kad ste odgovarali na primjedbe iz javne rasprave ste rekli da je riječ o vrlo složenom zakonu i ja sad koristim onda priliku budući da ste već odgovorili da će to bit u drugom kvartalu, hoće li taj zakon doista obuhvatiti sve službenike, sve javne službenike pa i jedinice lokalne samouprave i kako ćete u tom zakonu, imat li namjeru ujednačiti plaće u svim tim javnim ustanovama i hoće li to neke koji sad u povoljnijem položaju, staviti u nepovoljniji položaj, posebno tu mislim na jedinice lokalne samouprave i njihovu mogućnost donošenja visine plaće u predstavničkim tijelima? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Samo jedna ispravka, znači u drugom kvartalu bi trebalo doći pred Vladu i da, obuhvatit će državne službenike i namještenike u području regionalne i lokalne samouprave.
Sad smo došli do eventualne rasprave predstavnika odbora. Želi li netko u ime odbora? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i poštovani kolega Robert Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Kao što sam i uvodno rekao u replici, pred nama je prijedlog zakona, jedna od nebrijano mnogo izmjena ovog Zakona o državnim službenicima, zakona iz 2005. g. koji je, ako sam pažljivo brojao, mijenjan 11 puta proteklih godina , dakle praktički gotovo jednom godišnje se mijenja ovaj zakon. To pokazuje da mi nemamo jedno riješeno, jedno sustavno normativno rješenje svih relevantnih pitanja uz status, sustav plaća i svega ostalo što je vezano uz državne službenike. Naročito a što je istaknuto u savjetovanju sa zainteresiranom javnošću, rekao bih da je kronični problem da imamo rasparcelirani sustav službenika, odvojeni sustav državnih službenika od sustava u lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Žalosno je s obzirom da u našem okruženju, u nizu susjednih država upravo možemo vidjeti suprotno. Znam iz neposrednih iskustava iz Slovenije, Austrije i Njemačke da imaju jedinstveni sustav javnih službenika i da je istim zakonom i uređen položaj i uvjeti za napredovanje i naravno plaće službenika. Mi nažalost imamo velike razlike od samog početka i ustrojavanja hrvatske lokalne i županijske samouprave i nažalost do danas mi nismo premostili jaz koji postoji između državnih službenika i lokalnih službenika. Nadam se da će ministarstvo kako se najavljuje konačno izraditi zakon koji bi obuhvatio kompletno sustav svih javnih službenika i možda zapravo u cjelini javni sektor. I sami naznačujete u prijedlogu da je ovo tek jedno prijelazno rješenje, da se očekuje novi zakon, da uz ovaj zakon je isto tako nužan Zakon o plaćama državnih službenika koji je u izradi očito već dugi niz godina i o tome se puno toga reklo u raspravi u javnom savjetovanju. Za očekivati je da će ministarstvo te zakonske prijedloge ove godine predložiti, da ćemo možda ove godine imati sustavno rješenje državnih službenika. To ćemo tek vidjet, međutim onda se postavlja pitanje zbog čega ova žurba oko donošenja ovih parcijalnih izmjena Zakona o državnim službenicima. Koncentrirat ćemo u ovoj raspravi na neke po nama najvažnije aspekte i koji su za nas u MOST-u i najproblematičniji. Oni se odnose na tzv. fleksibilizaciju zapošljavanja u državnoj službi i povećanju troškova za ugovore o djelu. I čini nam se da su upravo zakonske odredbe koje se odnose na to, razlog ovih sadašnjih, prvenstveni razlog izmjena zakona koje se sada predlažu. Prema zakonu kako propisuje članak 53., osobe se u pravilu primaju u državnu službu na neodređeno vrijeme i uz obvezni probni rad. Probni rad za osobe koje su primljene redovitim postupkom, dakle vježbenički staž traje 12 mj. a za one koje su primljene putem izvanrednog postupka, probni rad traje tri mjeseca. Prema Zakonu o mogućem primanje službenika i na određeno vrijeme ako se privremeno povećao opseg poslova, ali najduže do godinu dana. Međutim, onda je izmijenjen Zakon u lipnju 2017.-te godine da se za potrebe rada na Projektu koji se financira iz Fondova ili Programa EU, osoba može primiti u državnu službu na određeno vrijeme za vrijeme trajanja Projekta, čl. 61. čime je za tu kategoriju službenika produžen rad na određeno vrijeme za razdoblje duže od godinu dana. U jednoj raspravi u HS-u propitivao sam učinak te zakonske odredbe jer je predlagatelj uvjeravao da je to nužno, da u državnoj upravi ne postoji dovoljno kvalificiranih osoba za rad na EU Projektima. Međutim, nikada nismo vidjeli podatke o broju primljenih osoba temeljem te zakonske odredbe, koliko sada ima zaposlenih po toj osnovi, u kojim Ministarstvima i drugim tijelima državne uprave i je li to imalo učinke u radu na Projektima EU na privlačenju sredstava iz EU Fondova na broj zaposlenih. Dakle, mi zakonskom izmjenom otvorimo širom vrata za zapošljavanje novih službenika na određeno vrijeme duže od godine dana, a potom nemamo nikakve povratne informacije kakvi su učinci tog zapošljavanja. A sjećamo se prije više godina da je takva politika započela sa zapošljavanjem osoba vezanih uz mandate dužnosnika u njihovim kabinetima tzv. revolving dor, što je ukinuo svojom odlukom Ustavni sud negdje otprilike na kraju tog mandata 2015.-te godine. I sada se ponovno predlaže izmjena čl. 61. i širenje mogućnosti zapošljavanja osoba na određeno vrijeme. Dakle, prema izmjenama koje se predlažu, sada bi se u državnu službu osobe mogle primiti u trajanju dužem od godinu dana i radi obavljanja poslova koji se odnose na izvršavanje preuzetih međunarodnih obveza RH ili obavljanja poslova službenika privremenog upućenog na izvršavanje preuzetih međunarodnih obveza do izvršenja tih obveza i radi obavljanja poslova koji se odnose na izvršavanje obveza iz Posebnih programa Vlade do izvršenja tih obveza. Dakle, dva su nova temelja za zapošljavanje osoba na određeno vrijeme za razdoblje duže od godine dana i to do izvršenja međunarodnih obveza ili radi obavljanja odnosno obveza iz Posebnih programa Vlade. Naravno, ovako općenita zakonska norma ne govori o kojim se svim obvezama radi, međunarodnog karaktera. Spomenuo je predlagatelj da je, primjerice, predsjedavanje Vijećem EU jedna od tih međunarodnih obveza, ali takvih obveza može biti i daleko više i za neke druge međunarodne organizacije, po nekom drugom temelju. Jednako kao što ne znamo koji su sve Posebni programi Vlade koji bi zahtijevali da se zapošljavaju osobe na određeno vrijeme do izvršenja tih obveza. Mi, dakle, uvodimo potpuno otvorena vrata za zapošljavanje novih osoba u državnu službu na neodređeno vrijeme, možemo reći na određeno vrijeme za trajanja obveza ili posebnih programa, ali molim vas, izvršenje preuzetih međunarodnih obveza. Uvijek se mogu iznova ponavljati određene međunarodne obveze, to je jedna vrlo fleksibilna formulacija, ne piše ovdje da je to isključivo samo radi predsjedanja Vijećem EU i nakon toga može biti i neka druga obveza, međunarodna obveza koju je RH prihvatila. Dakle, zakonska odredba ovdje nudi jednu vrlo fleksibilnu interpretaciju, naravno, ukoliko će se sporit. Ali ovo postavlja jedno dodatno pitanje. Zar mi doista u državnoj upravi nemamo službenike koji mogu obavljati poslove, koji se mogu pripremiti, educirati za obavljanje poslova temeljem preuzetih međunarodnih obveza, primjerice, vezano uz predsjedavanje Vijećem EU ili za neke Posebne programe Vlade. Dakle, mi ovim zakonskim prijedlogom priznajemo da mi imamo nestručnu državnu upravu, da ljudi koji su sada u državnoj upravi određenim preraspodjelama poslova, upućivanjem na rad u drugo državno tijelo na određeno vrijeme, ne možemo osigurati da ćemo te obveze, međunarodne ili programe Vlade izvršiti u određenom vremenu. Time ste praktički dali jednu vrlo lošu ocjenu službenika koji sada rade u državnoj upravi jer otvarate širom prostor za zapošljavanje novih osoba. Pri tom, donošenjem ovih zakonskih izmjena, ovaj HS neće znati koliko osoba mi primamo u državnu upravu, koliko dugo će oni biti zaposleni na određeno vrijeme. Mi ne znamo ni sada vezano uz Projekte EU koja je to brojka i kakvi su učinci tog dodatnog zapošljavanja, ali činjenica je, to je nesporno da sa ovom promjenom čl. 61. mi samo dodatno stvaramo pravne temelje za zapošljavanje na određeno vrijeme. Pa o kakvoj je to racionalizaciji državne uprave riječ? Dakle, mi imamo državnu upravu, tisuće službenika u državnoj upravi, ali oni očito nisu dovoljni da obavljaju poslove vezane uz preuzete međunarodne obveze RH. Primjerice, predsjedavanje Vijećem EU, al, ja se pitam, što svi oni službenici rade u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova? Zar mi nemamo veliki broj kvalitetnih službenika u tom resoru? Tko će sad biti osobe koje ćemo mi zaposliti privremeno za trajanja predsjedanja Vijećem EU i da to mora trajati i duže od godinu dana, koji je to profil stručnih osoba, jesu li to prevoditelji, jesu li to neke druge osobe, one nemaju čak niti državni stručni ispit, dakle mi ćemo pustiti veliki broj osoba u sustav koje je Vlada procijenila da joj trebaju, da rade vrlo stručne poslove, najstručnije poslove vezane uz obveze RH primjerice uz predsjedavanjem Vijećem EU ili za određene programe Vlade. Ali vraćamo se ponovno na ključno pitanje, kakve mi zaposlenike imamo u državnoj upravi? Ovo je velika pljuska za te osobe, zašto ne te osobe pripremiti, educirati i bolje platiti, da rade posao za koji i jesu stručno kvalificirani i imaju državni stručni ispit. I još jedna odredba koja je nama apsolutno sporna, a odnosi se na povjeravanje poslova temeljem ugovora o djelu, pružateljima usluga izvan državne službe. Sadašnja zakonska odredba propisuje da izdaci za pružatelje tih stručnih usluga ne smiju prelaziti 2% ukupnog iznosa sredstava za osnovne plaće s doprinosima u tekućoj godini osiguranim za to tijelo, 2%, dakle postoji zakonsko ograničenje za ugovore o djelu, dakle za plaćanje osobama izvan sustava državne uprave koji će obaviti neke stručne poslove za to državno tijelo. A što sada radimo mi brišemo ovaj postotak od 2%, dakle jednostavno ga eliminiramo, zbog potrebe za stručnim osobama zbog predsjedanja Vijećem EU ili neke druge obveze međunarodne. Ali ne da smo sad povećati taj postotak možda na 3% iznimno, ne mi smo ga apsolutno uklonili, to znači da ugovorima o djelu vi možete povjeriti i poslove i 5 i 10 i 15 i 20% od iznosa sredstava za osnovne plaće, više ne postoji nikakvo ograničenje. Mi ćemo zapravo umjesto da nagradimo službenike, da ih educiramo, da im povećamo vrlo niske plaće koje oni imaju u sustavu, a to svi znamo, umjesto toga mi ćemo značajna sredstva izdvojiti temeljem ugovora o djelu i plaćati ljudima izvan državne uprave koji će zaraditi na temelju poslova koje će obavljat. Prema ovoj zakonskoj promjeni bez ikakvog ograničenja namjera je jasna, nećemo platiti službenicima koji sada rada i za koje želimo da kvalitetno rade da ih bolje platimo, nego ćemo bez ograničenja to platiti ljudima izvan državne uprave. To nije dobra poruka, to je apsolutno potpuno pogrešno to znači da nećemo nagraditi službenike koji su nam u sustavu nego ćemo zapravo novac izdvojiti ili za zapošljavanje na određeno vrijeme ili temeljem ugovora o djelu i to je suština promjena koje se predlažu i zato mi u MOSTU naravno nećemo glasati za ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Nastavljamo sa klubom zastupnika, slijedeći u ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Stjepan Ćuraj, izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege, dakle prije svega, ja bi mogao nešta malte ne dijametralno suprotno govorit od prethodnog govornika, mislim razumijemo razloge i pozdravljamo glavni smisao zašto danas o ovome raspravljamo, a to je prije svega vezana fleksibilizacija zapošljavanja u javnim službama zbog nadolazećih, nadolazećeg predsjedanja EU. Dakle, mislim da je vrlo jasno rečeno da i kroz ugovor na određeno djelo i vremenski trajanja kroz prebacivanja određenih službenika da to treba urediti kako bi mi taj veliki zadatak napravili što bolje i u što veću korist i na, i na ajmo reći da se ne bi niti ne daj bože osramotili. Mislim da niz tih zakonskih prijedloga ide u tom smjeru, zato ih ja neću ovaj ponavljati ono što nije vezano uz to, vezano zapravo govori se o novom modelu ocjenjivanju i napredovanja koji bi treba biti reguliran Zakonom o plaćama državnih službenika i namještenika ako se ja ne varam, gdje je tako i navedeno, dakle mi ovdje sad ulazimo u jedan, znači mi ovdje ukidamo članke od 83 4 itd., gdje je to bilo regulirano kako koje ocijene se pišu itd., i čekamo donošenje novog cjelovitog rješenja i ja ću se upravo ovaj koncentrirati na tu, na jednu od tih stvari koji bi se novim zakonom koji ne bi se preklapao sa ovim, dakle novim načinom rješavanja samo te, te stvari. Naravno, ovdje ono što isto je dobro, di se kod ovih stručnih ispita, odnosno državnih ispita se uvode dvije razine, srednju stručnu spremu za više stupnjeve obrazovanja također smanjuje se opterećenost dakle nešto smo malo ajmo reći se kak se zove uvodi više efikasnosti. Također i se izjednačavaju namještenici zapravo sa službenicima. No ono što je zapravo meni ključ svega i što bi trebao biti cilj svih zakona koji imaju veze sa državnim službenicima je efikasna i ekonomična državna uprava odnosno jeftina državna uprava koja je servis građanima. To je cilj svakog, svake uprave, svake državne službe, svakog zaposlenika državnog službenika, on tamo mora biti kao servis građanima, ne netko tko odlučuje o njihovim pravima u smislu da li on ima neku svoju subjektivnu ocjenu, dal će nekom pomoć, neće ne, nego ispunjavati ono što je zakonom predviđeno, na najbrži, najkvalitetniji mogući način. To je ono što ovaj zakon treba imat za cilj, svi ovakvi zakoni. Zašto? Prije svega ja bi to raspodijelio u dva načina. Jedno je primanje u državnu službu, drugo je ocjenjivanje, valorizacija već postojećih zaposlenika. Kada govorimo o primanju, mislim svi znamo javni natječaji kako idu, raspisivanje itd., ovdje se nešto dotiče oko raspisivanja i u na stranicama i u jednom nacionalnom listu, to je sve tehnika, mene zanima slijedeća stvar. Da li je moguće utvrditi jedinstveni natječaj za prijam u državnu službu koji bi se provodio nekoliko puta godišnje, recimo kvartalno, pa također da mi danas imamo situaciju, a to vam zbilja je nakaradno da je samo papir bitan. Propišu se uvjeti diploma, visina rang obrazovanja i trebate imati papir koji dokazuje da ispunjavate taj uvjet. Da li taj papir, da li su ocjene koje su dovele do tog papira bitne, odakle je taj papir, ne, kvačica, uvjet ispunjen. Zašto, zašto je svejedno, pa nije svejedno, nije svejedno koji ste fakultet završili, da li u ovoj zemlji, da li na kojem sveučilištu ili u nekoj drugoj, jer nije sve jedno kad ga upisujete. Ali mi ne smijemo radit tu diskriminaciju, al bi mogli, postoje rang liste sveučilišta, postoje rang liste fakulteta sigurno da nije svejedno završiti ekonomiju u Zagrebu ili ne znam negdje u nekoj drugoj državi ili nekom veleučilištu, a isti rang i nivo obrazovanja. Mi kad tražimo državne službenike onda time bi tražili one najbolje. Ocjene kada i gdje se traži prijepis ocjena i koliko se boduje ocjene na fakultetu za prijem u državnu službu, jel netko imamo 2,3 ili 4,7 prosjek, jel bitno, ja mislim da je, a jel se traži, nisam čuo nigdje da je to bilo koji dio bodovanja za prijam u radnu službu. Zašto? Također natječaj, znači više elemenata što manje subjektivnosti što više objektivnih faktora. Koji su objektivni faktori? Ak već ne možemo odlučiti o rangiranju fakulteta, što mislim da bi se moglo, ako već imamo i sveučilišta koja su rangirana, pa barem na razini sveučilišta, ocjena koju su postignuti u stjecanju te razine znanstvene ili stručne kako god obrazovanja i same pismene provjere. Po uzoru ajmo reč vrlo jednostavno na državnu maturu, po istom uzoru, tajni, jedna agencija, vanjsko vrednovanje, rang lista, svih u Hrvatskoj. Svaka tri mjeseca može netko pristupit i dobit svoj broj bodova i onda se pozivaju oni koji udovoljavaju, koji se odazovu i onda ide eventualno subjektivni, subjektivna ocjena nadležnog ili onaj tko je nadležan u određenom tijelu. Pa kad sve pobrojimo milim da bi tu dobili puno kvalitetnije zaposlenike i puno motiviranije za rad. E sad kad dođemo da su već zaposleni, to je onaj drugi dio. Jel mislim dok mi nemamo jako tržište rada koje će to definirati, jel recimo u Americi vi možete imati diplomu fakulteta da se došli 10 puta, ali kad odete negdje se zaposliti, kad ga vide s kojom diplomom dolazite nitko vas neće uzet, a tamo nije državna služba najbolja stvar na svijetu koja vam se može dogoditi, zašto, zato što su ljudi navikli da primaju prosječne ili pristojne plaće a da rade kolko malte hoće ili kolko moraju, ono u smislu minimuma, to je ovaj drugi dio di čeg ćemo doći. Kod nas još nije tako jel nemamo razvijeno jako tržište rada i kod nas su još uvijek najizazovnija, najbolja mjesta u nekim državnim službenicima gdje su ono što kažu možeš jedino izać smrću, vlastitom nekom nemjerljivom glupošću ili ne znam kako drugačije ili osobnim otkazom. To je isto drugi par cipela. I kad već imamo pojedine zaposlenike šta nam se događa, imamo ljude koji apsolutno marljivo rade svoj posao, koji su dobri, koji se trude, ima i onih koji baš i ne, a svi imaju jednaku plaću. Gdje je tu motivacija za nekoga da bude taj servis građanima, da bude na usluzi? Kad govorimo o ocjenjivanju i vrednovanju i valorizaciji onda najčešće ti koji znaju, hoće, mogu nam trebaju, koji su vrijedni zaposlenici, kada treba nešto odgovorno to napravit naravno da njima to dajemo i opteretimo ih dodatnim poslom jer nećemo onoga taj ne zna, neću njemu postudit, pa taj ne može ništa, al će primati i dalje tu jednu te istu plaću. To je surova stvarnost, neću sad reć kako se to u narodu kaže, al mislim da svi možemo to prepoznati. Ocjenjivanje, valorizacija, valorizacija novčana da nagradit povećat plaće, uvijek imamo onu tezu da imamo 30% viška zaposlenih i 15% manjka, da, viška onih koji ne žele ne mogu radit, manjka koji hoće, mogu i znaju. Ocjenjivanje mora biti i od strane korisnika, prije svega građana oni koji rade s njima, na bilo koji način elektroničkim putem, aplikacijama, anonimno, na bilo koji način moguće je ocijeniti svoju uslugu koju ti imaš pravo, kako ti je pružena, odnos prema osobi itd. Imamo statistički koji isto se može vrlo dobro riješiti, kvalitativno i kvantitativno, nije isto, broj predmeta riješenih i kvaliteta istih i koliko je tih predmeta imalo žalbu, nije, kako su žalbe prošle, sve su to stvari koje se mogu i trebaju urediti, da li zakonski, da li pravilnikom, zakon treba dati okvir, mogućnosti, ali da tako se radi u uređenim zemljama, ko tolko kolko radi tolko ima pravo i na plaću u krajnjoj liniji i ne može raditi više onaj koji ne zna, neće ili ne može. Ne može naravno ne mislim na neke fizičke nedostatke nego jednostavno na neznanje. I kad te to napravimo onda onaj subjektivni nivo, kolko nadređenih koga voli, kak je ko došo ili kako god već to rekli će se svesti na minimum, a omogućit se ljudima koji rade dobar posao da imaju veću motiviranost, veće plaće, a u krajnjoj liniji oni koji ne rade će već sami otić dalje. I onda se vraćamo natrag da trebamo onih 15% novih i na način ih primimo kako sam ovdje predlagao, jedinstvenim natječajem, na razini cijele RH, to se vrlo dobro može napravit, a pojedinačne ili može biti tri, četiri različite segmenta natječaja na koji se odabire unaprijed. Ocijene, apsolutno, pa ne možete mi reći da netko, svejedno je li netko imao, jel je studirao 10 godina i imao prosjek 2,3 il je netko završio za pet godina sa prosjekom 4,5. Kakvog mi državnog službenika želimo, il je to nama svejedno? A mi smo ovdje i državni službenici radi građana, mi smo servis građanima koji oni plaćaju i kad se tako počnu stvari razumijevat, onda drugačije se malo i mentalni sklop će se promijenit. Ne da građani ulaze skrušeno i onako mole Boga da ih se nitko na njih ne izdere kad traže neko svoje pravo i gledaju dal ne bi nekog došli da ih netko malo bolje primi, da ih, ne znam kako, zvat nekoga, neku vezu, šta god hoćeš. Zamislite, vezu da ti netko da ono što ti pripada. Bože sačuvaj! A to je realnost, a ne daj Bože da je netko super nasmijan da ti da, da ti pruži, da ti sve, ljudi se križaju, kažu, ovo nikad doživio. Ima takvih, naravno da ima. Pa naravno da ima i ljudi koji znaju, mogu i hoće, ali nakon četiri, pet godina i oni odustanu već, pa nisu budale, šta će oni sad radit, ubijat se za jednaku plaću kao i onaj koji ne radi, koji visi okolo, kako u našem narodu kažu, po kavama ili šta ja znam… [[Govornik se ne razumije]] itd., itd. Tko je tu, čovjek ispada budala, onda ga svi još gledaju što si ti glup, što nisi normalan, šta se trudiš? E, mi trebamo napravit da se ti ljudi žele trudit i da taj trud se nagrađuje, to je nagrađivanje, to je valorizacija, to je smisao i naravno da do toga mi imamo ovaj naslijeđeni socijalistički dio. Naravno, ne može se preko noći, ali mislim da je vrijeme da se krene ozbiljno s time uhvatiti u koštac jer mi moramo se spremiti za državnu službu koja danas je najbolji zaposlenik, za 10, 15 godina, dao Bog više neće biti, dao Bog i ranije i odlazit će nam ljudi onda, tamo gdje mogu dobiti za svoje znanje i trud puno veće plaće, a nama će ovdje, ne znam šta ostati, ne znam kakav ćemo imati sustav i koje će to probleme imat i u krajnjoj liniji trošak za državu jer svaka pogreška tog službenika koja je utužena, kasnije rezultira još većim troškovima i angažiranjem drugih državnih aparata i drugih resursa, a da ne govorim i o financijskim onda reperkusijama i da je netko nešto krivo riješio neki predmet, nikome ništa. To se tuži, to se dobro ustanovi se, onda se plate kamate, sve, ovaj čovjek radi i dalje, nikome ništa. Kako, jel to moguće? Ne kažem ja da bi netko momentalno trebao dobiti otkaz zbog svoje greške, greške se događaju, ali treba ih svesti na minimum, ali treba valorizirati one koji se trude jer puno je dobrih ljudi koji znaju radit, koji hoće radit, ali njima samo treba to omogućit, dati im da se osjećaju dobrim, da se osjećaju dobro, da se ne osjećaju kao budale, a ovi će već drugi sami otić. Kad njih nagradite nekoliko puta, kad vide oni koji rade dobivaju veću plaću, mogu reći ovi koji nemaju rezultate, ma sami će ljudi otić, ne moramo se previše tu brinut. Tako da to je nešto što bi volio da se proba inkorporirati u daljnjih razmatranja. Sigurno da jedinstveni natječaj je nešto što je izvedivo, što je moguće, rang lista, nek bude 500 ljudi, 1000 ljudi, nek se zna, pa onda nek netko proba zaposliti 378.-og sa rang liste, a prethodno mjesto konkurira drugih 200 i nek to obrazloži, ne znam kakvim bodovima. Teško će to proć, a svakako će svatko imati pravo i transparentno uviditi na to, samo taj dio, da ne govorimo još da i ocjenu stavimo u kategorizaciju i bodovanje, što bi, po meni, sasvim normalno. Apsolutno normalno i potrebno, ne gledat jel imaš papir, nemaš, nego gledat koliko bodova ti donose ovo. U krajnjoj liniji ako upisuješ fakultet, gledaju ti se bodovi iz srednje škole, pa šta je onda ovo različito? Odnosno državne mature, šta je onda ovo različito? I ocijene još. Ista stvar. Idemo to napravit. Ja mislim da ima prostora, ima vremena, samo treba odlučnosti i kažem još jednom klub HNS-a će podržati ove izmjene, mislim da, prije svega, su i uvodno što sam rekao, uvelike vezane uz naše predsjedanje i da treba omogućiti što fleksibilnije, što više ljudi, što bolje i što kvalitetnije jel ovo se sada događa i onda možemo čekati slijedećih 15 godina, a moramo znati iskoristiti što nam to politički znači, koje teme i što sve možemo imati benefit za našu zemlju kroz ovo kvalitativno određeno predsjedanje jel to se gleda, o tome se priča i na taj način sigurno povećavamo svoj ugled i utjecaj unutar EU, a samo i kad govorimo o nekim drugim mogućnostima. Zato, još jednom taj dio pohvalim i molim da se još ove mjere odnosno ovi prijedlozi uvrste kod izrade daljnjih zakonskih prijedloga, zahvaljujem.
Hvala vam. Slijedeći u ime kluba zastupnika HDZ-a, kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana državna tajnice sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege zastupnice, evo, sve vas prije svega srdačno pozdravljam, a u ime HDZ-a reći ću osnovna zapažanja o prijedlogu ovog Zakona. Uvodno, Zakon o državnim službenicima, kako je i do sad naglašeno je do sada doživio brojne izmjene i veseli da ćemo u ovoj godini doživjeti i novi cjeloviti Zakon, a isto tako opravdan je razlog zašto se sada ide u ove izmjene i dopune. Navedeni Zakon regulira prije svega, prava, obveze i odgovornosti državnih službenika, njihov prijam u državnu službu, način popunjavanja radnih mjesta i klasifikaciju radnih mjesta, ocjenjivanje državnih službenika, njihovu izobrazbu, način prestanka državne službe, zatim u posebnoj glavi regulira status namještenika, a na sve ono što nije riješeno iz područja radno pravnih odnosa ovim Zakonom, primjenjuju se odredbe Općeg propisa o radu tj. Zakona o radu. Kako smo već i čuli, zbog pripreme novog normativnog okvira za jedinstveno uređenje sustava plaća tj. novog Zakona o plaćama državnih službenika, potrebna je i neke odredbe ovog Zakona o državnim službenicima, a koje se prije svega, odnose na klasifikaciju radnih mjesta i na ocjenjivanje državnih službenika, brisati ili redefinirati, kako ista materija ne bi bila regulirana u više različitih Zakona. Predloženim izmjenama mijenja se status namještenika na način da se i na njih primjenjuju odredbe koje se odnose na državne službenike što do sada nije bio slučaj. Pa tako se u budućnosti, tj. nakon stupanja na snagu ovih izmjena i dopuna i njihovo zasnivanje radnog odnosa temeljilo bi se na osnovu donesenog rješenja o prijemu a ne na temelju ugovora kao što je sada slučaj. Jedino se ne bi primjenjivale odredbe koje se odnose na vježbenički staž i na polaganje državnog stručnog ispita na namještenike. A isto tako ne bi se provodilo testiranje namještenika nego bi se s njima kod prijema provodio samo intervju. Ono što želim reći, mislim da je o tome dosta govorio i kolega Podoljnjak kod redefinirana ovih odredbi vezano na prijem na određeno vrijeme, mislim da je to nužno pogotovo zbog ovih novih obveza koje ćemo imati zbog zasjedanja Vijećem EU, međutim i zbog nekih drugih preuzetih međunarodnih obveza. Mislim da na ovakav način upravo postižemo fleksibilniju državnu upravu odnosno mogućnost da se za određene poslove za koje se unaprijed zna da će imati određeno vremensko trajanje ali će ono biti duže od godinu dana omogućuje prijem na određeno vrijeme. Danas imamo situaciju da je to maksimalno godinu dana osim iznimka je za one projekte a tu smo već išli u izmjenu zakona, znači osim znači vezano na ono zapošljavanje iz projekata EU koji traju duže vrijeme od godine dana. Ne bih se složila s kolegom Podolnjakom da je ustvari to otvaranje vrata široko zapošljavanju na određeno vrijeme bez ikakvog ograničenja niti itko smatra da će se sad zbog ove mogućnosti krenuti u bezglavo zapošljavanje državnih službenika na određeno vrijeme ali smatram da je nužno otvoriti ovu mogućnost upravo iz razloga da se tamo gdje to bude i kada to bude nužno i potrebno zbog određenih povećanja obima poslova da se ta mogućnost stvori. Jer inače imamo situaciju već i danas da ako to ne predvidimo u zakonu da ćemo imati situaciju da imamo službenika na određeno vrijeme unutar sustav državne uprave koji je već radi o na određenim poslova, zna ih dobro odrađivati ali isteklo je godinu dana i mora se raskinuti ugovor na određeno vrijeme i mora se raspisati ponovno natječaj radi prijema opet na iste poslove koji će opet trajati određeno vrijeme. Dakle smatramo da je to nepotrebno administriranje i da dovodi do neefikasnosti državne službe i da upravo ovom odredbom omogućujemo da se upravo zbog specifičnih razloga omogući da se onim državnim službenicima koji su primljeni na određeno vrijeme taj rad na tim poslovima omogući do trajanja tih poslova a to su opet je ograničeno poslovi preuzetih međunarodnih obveza kao što je i ova velika obveza koja nam slijedi a to je predsjedanje Vijećem EU. Dakle nikako ne smatram da je to pljuska državnim službenicima i državnoj upravi, dakle sigurno je da će doći do povećanja obima poslova i da moramo stvoriti efikasan mehanizam kako i na koji način odgovoriti tim potrebama. Nadalje, što se tiče još nekih izmjena koje se donose ovim izmjenama i dopunama, željela bih reći da smatram da ćemo o tome i više govoriti a prilično je sada i kolega Čuraj otvorio to pitanje što se tiče ocjenjivanja državnih službenika i prijema u službu, mislim da se pokazalo da ovo postojeće ocjenjivanje unutar državne službe a kada govorimo o ocjenjivanju općenito službenika možemo reći i da postojeće ocjenjivanje unutar jedinica lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave predviđeno i propisano na način kako je to do sada nije pokazalo osobite rezultate. Smatram da treba voditi u budućnosti računa o tome da zaista propišemo dobre kriterije kod tog vrednovanja, jer ako nemamo kriterije dobro opisane i propisane onda otvaramo mogućnost ustvari da ono tijelo koje ima obvezu ocjenjivanja, odnosno rukovoditelj zaista puno puta je u nedoumici kako to ocjenjivanje ustvari provesti pa se puno puta ide linijom manjeg otpora i svjedoci smo ustvari da imamo najčešće sve ocijenjene podjednako a mi i sami smo svjesni da nam nisu svi službenici podjednakih mogućnosti čak ni unutar istih rangova, niti unutar istih stručnih sprema, da ne rade svi jednako. I upravo zato mislim i očekujem da će se ti kriteriji puno bolje razraditi u budućnosti da ćemo onda temeljem toga imati bolju valorizaciju državnih službenika a isto tako i službenika u jedinicama lokalne i područne samouprave. I ne bih se složila da moramo imati efikasnu a jeftinu službu, mislim da ona mora biti efikasna i dobro plaćena. Ako budemo inzistirali, znači plaćena sukladno svojim rezultatima rada. Ako budemo inzistirali na jeftinoj državnoj službi onda će nam se bojim se dogoditi ono što nam se već počelo događati da nam svi kvalitetni kadrovi odlaze iz državne službe i odlaže na bolje plaćena radna mjesta. Jer već smo danas svjedoci da u privatnom sektoru je puno veća plaća i za pojedine stručnjake i u višoj i visokoj stručnoj spremi tako da ako želimo efikasnu, profesionalnu državnu službu onda moramo biti spremni i platiti adekvatno profesionalno odrađen posao državnih službenika. Ono što je još novina, a to je znači redefiniranje polaganja državnog stručnog ispita a to iz razloga što je do sada se pokazalo u praksi da postoji i dolazi do određenih dvojbi kod polaganja stručnog ispita, pa se prijedlogom ovog zakona ide ustvari na racionalizaciju korištenje resursa prije svega i na postizanje kvalitete, veće kvalitete i boljeg uspjeha i vrednovanje samih kandidata kod polaganja ispita. Po ovom prijedlogu državni ispit bi se u budućnosti trebao sastajati od sadašnjih općih dijela, a polaganje posebnog dijela provodilo bi se samo ako je posebnim zakonom ta obveza propisana kao stručni ispit, pa to znači da bi se npr. za inspekcijske poslove, taj stručni dio ispita, ustvari bi preuzele pojedine odgovornosti za tu provedbu stručnog dijela, bi preuzela pojedina tijela. Isto tako, predlože se pripisivanje polaganja državnog ispita, na 2 razine, što smatram da je dobro i da se mora znati koja je razina koja se polaže za one koji su srednje stručne spreme, a koja razina općeg dijela koja se polaže za višu i visoku stručnu spremu. Ono što je također novina, a predviđa se u odnosu na pokretanje postupka zbog povrede službene dužnosti i to nadređenog službenika, predlaže se da svaki nadređeni službenik, u slučaju povrede od strane, njemu podređenog službenika, je dužan obavijestiti o tome, kod svake povrede, ustvari čelnika tijela u roku 15 dana, a u slučaju nečinjenja toga, postoji njegova odgovornost za takvo nečinjenje, kao za lakšu povredu službene dužnosti. Ove predložene izmjene čine paket normativnog rješenja kojim se predlože reforme sustava plaće i vrednovanje rada temeljem rezultata rada i stručnosti i riješiti će neke postojeće dualizme u primjeni ovog zakona, tako na taj način povećati pravnu sigurnost. Smatram da će predložene izmjene u jednom dijelu zaista pridonijeti i veće efikasnosti i fleksibilnosti državne službe. Također želim reći, da ove izmjene i dopune neće zahtijevati osiguranje dodatnih sredstava u proračunu RH, i da će Klub HDZ-a podržati ovako predložene izmjene i dopune zakona. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo sa rasprava u ime kluba zastupnika. Sljedeći u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a je kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Mi svi smo svjesni da imamo upravu koja je neefikasna, da imamo prebirokratiziranu državu, da smo zakočeni, da vrlo teško rješavamo bilo kakve stvari, da svakom nekom reorganizacijom, reformom, nekim novim zakonskim rješenjima, ne dolazimo do željenog cilja o kojem ovdje govorimo, nego u principu dolazi do još jačeg kompliciranja sustava, povećanja broja zaposlenih i neefikasnosti. Ja se nadam da će ovakve jedne male izmjene ustvari, napraviti nešto ipak u pozitivnom pravcu, već će se nešto početi događati, jer ovako kako je sada, definitivno je dotrajalo i vrlo teško da može još dugo izdržati, jer jednostavno, ne da vozimo u leru, nego vozimo u rikverc. Uvijek nekako na prvo mjesto, kada govorimo o toj našoj reći ću, javnoj upravi o državnim službenicima, namještenicima, ali možemo to povezati i sa lokalnom, možemo i sa državnom agencijama, tvrtkama, bilo čime, dakle, gdje god postoji birokratski aparat, me začuđuje mogućnost donošenje zakonskih rješenja, po kojima se državni službenik ili namještenik, vrlo jednostavnom odlukom može premjestiti iz jedne službe u drugu. Mi danas imamo situaciju da imate slučaj da u jednom ministarstvu, je sve zatrpano za predmetima, da postoji potreba za većim brojim zaposlenim u drugom ministarstvu imate doslovno i višak zaposlenih i da u pravilu mi to ne radimo da premjestimo ljude, privremeno na poslove, koje trebaju tamo obaviti, pa ih natrag vratiti na njihovo mjesto. Državna služba je državna služba, plaće, plaće struke je struka. Ja ne vidim nikakvog razloga, da jednostavno, ne ne idemo u pravcu da od birokratiziramo taj sustav, da mu strgamo tu ljušturu u koju je on ušao i da jednostavno složimo protočnost kolanja zaposlenika u državnoj službi. Vi danas imate situaciju da praktički vrlo teško možete čak i unutar istog tijela premještati ljude. Imate desetke sindikata različitih, u jednoj službi imate ne znam, 5 sindikata, pa se oni ne mogu dogovoriti, pa se ne ne mogu naravno riješiti tih problemi i stalno tapkamo u mjestu. S druge strane, ajde sada se ovdje nešto pojednostavljuje članak 76. postojećeg zakona, on se mijenja, mene interesira ovdje, da li je ova da velim tako pojednostavljena definicija u ovom članku 76. stavka 1 da li ona ide u pravcu i da li će omogućiti tu protočnost na lakši način. Da li ćemo moći preseliti ljude iz jednog odjela u drugi, iz jednog ministarstva u drugo ministarstvo, naravno na poslove sukladno stručnoj spremi i plaći koji taj namještenik ili službenik ima. Ja bi volio taj odgovor od predstavnika ministarstva vrlo jasno ovdje dobiti, jer ako opet to ne naprave, ima, nećemo ništa postići. S druge strane stalno imamo tu priču o držanom birokratskom aparatu u tim službama i novom zapošljavanju. I stvarno imamo problem, nismo reći ću možda riječ i pretvrdu složili zakonu odredbu da natjeramo državne službenike, namještenike, na kontinuiranu edukaciju i dodatno obrazovanje od onog vremena kad smo počeli pripreme za ulazak u EU, kad smo počeli se za to pripremati pa do danas, dakle svaki državni službenik je trebao imati obavezu pripremati sebe, raditi na sebi da danas bude spreman a ne ovako imamo situaciju aha, imamo birokratski aparat koji nezadovoljava uvjete, ne može ispuniti obaveze koje sada nam se nameću, dakle koje su u ovom novom vremenu, pa onda moramo uzet nove ljude. I to je istina, moramo uzeti nove ljude jer ovi postojeći te poslove ne mogu raditi jer se nisu dakle na neki način posloženi da se je te ljude pripremalo da uđu u sustav dodatnog obrazovanja, cjeloživotnog učenja, nazovimo to kako hoćemo i da oni danas budu spremni da su se pripremali u tom djelu. I što sad s njima? Sada imate situaciju da doslovno imate ured gdje ima dvoje službenika. Jedna službenik može doslovno spavati na stolici radnoj cijele dane i ništa ne raditi a ovaj drugi je pun poslova, zakopan i ne zna kud bi sa sobom i plaća je ista. I plaća je ista, te slučajeve imamo, ja znam za takve slučajeve u hrvatskoj državi. Ja znam za takve slučajeve. Imate situaciju da službenik ode na godišnji odmor, ode na bolovanje, predmeti stoje jer ga nitko nije prebacio drugom nekom službeniku, predmeti stoje. Nekada i propadnu neki projekti zbog toga što predmeti stoje. A ne možete to napraviti na taj način. I dok god mi ne napravimo zakone koji će to omogućiti da se to rješava brže i efikasnije, da ta protočnost bude brža, nećemo postići cilj. I nećemo se pokrenuti. Nećemo se pokrenuti. Jednostavno su to nelogičnosti koje imamo, kojih smo svjesni i ne reagiramo na njih. Ja ne razumijem zašto se stalno vrtimo u krug u tom djelu. Ne razumijem to. Pa ovdje ima nekih poboljšanja, ima usklađenja, mora se ići dalje, mora se jednostavno nešto napraviti ali treba zarezat, treba zarezat malo jače, podvući crtu, ne kažem da svi ti ljudi nisu ok, da svi ti ljudi ne bi mogli odraditi posao. Ajmo napraviti jedan redizajn svega toga, vidjeti tko je za što iskoristiv, tko može na kojem radnom mjestu dati maksimum svog angažmana i tako ljude presložiti. A ne opet upadati, donijeti zakone u kojima upadamo u zamke raznoraznih pregovaranje, ne znam čega sve ne i opet se vrtimo u krug i opet moramo zapošljavati i opet će se to događati dalje s vremenom i opet neće bit od svega skupa ništa i stajat ćemo. Stajat ćemo, cijelo vrijeme. Ako je ovdje imalo nekakvih malih pomaka, moramo neke stvari napraviti, ok, to je isto zapošljavanje zbog potreba predsjedanja EU-om, dakle apsolutno mora se to napraviti ali općenito se mora napraviti da se u državnu službu zbog pojedinog povećanja obima poslova dakle može prvenstveno premjestiti ljude iz državne službe a nakon toga ako treba i na višegodišnje da velim određeni vremenski period uzeti da ljudi idu raditi. To se sada u ovom djelu ovih izmjena zakona i nudi. Jednostavno moramo prestati mi ovdje sami razmišljati o tome da si stavljamo okvire, stavljamo okove i da jednostavno onemogućujemo ustvari ljudima da kvalitetno rade i na kraju, oni postaju i sami na sebe kivni i razočarani, nisu zadovoljni sa sobom, nisu zadovoljni svojim radnim mjestom, jednostavno sve to skupa dobiva jednu negativnu selekciju, negativnu klimu jer su onda ljuti oni koji rade puno na one koji ne rade a nisu ljudi krivi ako ne rade. ako neki službenik nema posla, ako mu nije dat posao, ako ne radi, pa nije to on kriv. Trebalo mu je dati posla. Treba mu pronaći posao koji on najbolje može raditi, na kojem je to mjestu, koje ministarstvo, u kojoj službi. I to je problem koji stalno imamo, stalno se gomila i iz tih razloga definitivno imamo neefikasnu javnu upravu. Evo moje je stvarno pitanje i objašnjenje, molim vas za ovaj dio, znači izmjene članka 76. stavka 1. da li će to omogućiti da se službenike brže, efikasnije može premještati iz jednog resora u drugi, iz jednog ministarstva u drugo, unutar javne službe, sukladno naravno stručnoj spremi i plaći koju ljudi imaju, to im ne treba naravno, narušavati, ne možeš staviti pravnika ne znam, na agronomiju ali ako na nekakvom djelu u neko ministarstvo treba sada treba zbog nekih poslova pojačati i više pravnika, pa imamo tih pravnika čudno jedno u državnoj upravi. Ajmo ih onda, izabrat, probrat i stavi na to pa neka odrade posao, pa nakon toga se vrate na svoja radna mjesta. Hvala lijepa, podržat ćemo ove izmjene.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom u ime kluba zastupnika, slijedeći u ime Kluba nezavisnih zastupnika, kolega Tomislav Žagar. Izvolite, kolega Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle, ono što bih sigurno htjeli postići da naša javna uprava bude efikasna, učinkovita, da bude servis građanima i da građani u njoj dobiju sve usluge koje su potrebne, da to bude jedan brz i efikasan način. S druge strane isto tako želimo postići da državni službenici, ovdje govorimo danas o njima, ne smijemo brkati jer imamo mi osim državnih službenika i namještenika i javne službenike, imamo i službenike u jedinicama lokalne samouprave i naravno sve zaposlenike državnih, lokalnih i javnih tvrtki, o tome ću nešto kasnije. Dakle mi želimo da imamo jedan pravedan sustav, pravedan ujednačen, vrijednosno ujednačen i da u tom sustavu oni koji rade se osjećaju zadovoljni i da budu na korist onoj prvoj zadaći a to je prije svega građanima. Ono što možemo sigurno zaključiti da smo mi visoko birokratizirana zemlja i da kod nas možda zbog povijesnih razloga, možda zbog nekih drugih ne postoji dovoljna kultura komunikacije između državne uprave i građana. To se može primijetiti na svakom koraku kada se, posebno ako pogledamo pritužbe građana kada se žale na postupke pojedinih državnih službenika a s druge strane ti državni službenici u velikoj mjeri niti su upućeni, niti su educirani, niti znaju obaviti taj dio posla a to je prije svega ta komunikacija sa građanima. Istina je da je uvođenjem sustava e-građani i informatizacijom sustava nešto se u tom smjeru poboljšalo jer su građani mogli sami dobiti nekakve informacije ili nekakve dokumente koji su im potrebni. Međutim, ostaje ovo ključno pitanje a to je nedovoljna komunikacija i nedovoljna informiranost. Reći ću na jednom primjeru, ja kada sam gradio kuću, dakle sve sam dokumente izvadio do uporabne dozvole. I nakon toga mi nije bilo jasno kako nakon tog cijelog postupka kuća još uvijek nije ucrtana u katastru. Tada su mi rekli pa ja moram podnesti zakon da se kuća ucrta u katastar. Nije mi to bilo do kraja jasno ali eto to govori o razmjerima na koji način i građani ne znaju ili nisu upućeni koje sve korake trebaju poduzeti a državni službenici zbog visoke birokratizacije uglavnom su povezani sa svojim nadređenima prema vrhu i uglavnom su zatrpani sa nizom zadaća svakodnevno koje moraju obaviti a onda im malo vremena ostane za rad sa građanima. Ono što se može, što je ključno zapravo, što sam vidio u ovom zakonu a i predlagatelj je u javnoj raspravi to obrazložio kada je obrazlagao primjedbe, kada je govorio što je sada bitno, piše ovdje da se brišu odredbe koje se odnose na klasifikaciju radnih mjesta i ocjenjivanje državnih službenika i namještenika jer se te pravne institute planira urediti Zakonom o plaćama i njegovim provedbenim propisima. I druga stvar, omogućava prijem u državnu službu na određeno vrijeme u trajanju dužem od godinu dana radi izvršenja preuzetih međunarodnih obveza RH ili obavljanja poslova državnog službenika koji je privremeno upućen na izvršavanje preuzetih međunarodnih obveza. Dakle to su dvije ključne stvari i naravno zakonom se precizira i polaganje stručnog državnog ispita i posebne slučajeve kada se mora polagati i stručni ispit, regulira se plaćanje stručnog ispita i to su neke stvari koje se donose. Međutim, ključno mi je u ovome obrazloženju sljedeća rečenica: „Navedeni razlozi opravdavaju donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima jer ne trpe odlaganje do donošenja novog sveobuhvatnog Zakona o državnim i lokalnim službenicima koji je u prijedlogu plana normativnih aktivnosti za 2019. godinu jer je za izradu i donošenje tog sveobuhvatnog zakona potrebno puno više vremena.“. Ovo je posve točno, treba puno vremena, međutim, nešto je vremena i prošlo. A sada se postavlja pitanje, ja osobno izražavam, vrlo sam skeptičan da će se ovaj zakon se uspjeti donijeti, biti će vrlo velikih otpora jer mi imamo sada situaciju da je osim u državnim službama da je neujednačen sustav u državnim službama, mislim na ono što je kolega Hrg spominjao o različitom stupnju opterećenosti pojedinih službenika, različitim zadaćama i načinu na koje obavljaju svoje poslove. A ovdje mislim konkretno na jedinice lokalne samouprave koje mogu, koje njihova predstavnička tijela mogu donositi neovisno iznose ili veličinu plaća za svoje službenike. Postoje određena ograničenja međutim ta ograničenja nisu takva da bi omogućila ravnotežan ili uravnotežen sustav pa tako imamo poruku iz lokalne samouprave tko ima taj da a tko nema taj malo i steže svoje plaće. Evo uzmite samo na primjer lokalnih dužnosnika, dakle načelnika, gradonačelnika, nevjerojatno je, pazite nevjerojatno da pojedini načelnici imaju do 3, 4 puta veće plaće od svojih kolega a praktički ne rade ništa više nego oni. I samo da znate a to je u mojoj općini slučaj i ja kada sam bio načelnik, mi imamo ljude koji se nazivaju tzv. volonteri, iako oni nisu volonteri oni dobiju naknadu, međutim ta naknada kada usporedite sa plaćama pojedinih načelnika je daleko, daleko niža. I u tom smislu neujednačenosti treba voditi računa u budućnosti a mislim da ovaj zakon, ako uspije taj novi zakon koji pripremate, ako uspije riješiti ove probleme onda vam skidam kapu i prvi ću glasati za takav zakon. Evo sada bih htio da ne duljim, dakle ovaj zakon u ovom dijelu koji donosi a tiče se zapošljavanja vezano za predsjedanjem Vijećem EU, ako je nužan, nužan je, što sada da radimo. Bilo bi dobro da smo neke stvari organizirali prije, da su se pripremali za to prije, ali evo sada smo dovedeni opet u situaciju kako to kažu uvijek nema hitnijih stvari ima samo ljudi koji su zakasnili. Pravobraniteljica za ravnopravnost spolova je ukazala na jedan problem koji se može iščitati iz ovoga Prijedloga izmjena Zakona, dakle riječ je o tome da se o zapreku za prijem u službu i prestanak radnog odnosa na temelju vođenja ili donošenja sankcija za kaznena djela. Ona je upozorila da, da naravno i osobe koje su prekršajno osuđene za nasilje u obitelji, za njih nema zapreke ali je upozorilo na jednu drugu stvar, ako je osoba već primljena u državnu službu a nakon toga se protiv nje vodi postupak i taj postupak završi sankcijom da ona ne bude, da bude recimo kažnjena uvjetno, što zakon onda predviđa, u tim slučajevima osim ako je pravomoćnom presudom izrečena uvjetna osuda ili mu je kazna zatvora zamijenjena radom za opće dobro onda osoba nema nikakve zapreke, onda nastavi raditi. Međutim, ako se u tom postupku dokaže ili pokaže da je za vrijeme prijema u državnu službu bio vođen postupak ali pazite sad, bez obzira na sankciju on, njemu prestaje radni odnos. To nisu baš, nisu pravedne odredbe i te stvari i to ima u javnom savjetovanju sam to primijetio, vi to sigurno imate i molim vas da o tome vodite, povedete računa. I još jedna stvar, evo na kraju ove moje rasprave, a vezano je uz same postupke natječaja, ne trebamo, ne trebamo zatvarati oči i reći da to nije tako, natječaji se provode po političkom ključu. Poslove u državnim službama u pravilu dobivaju politički, politički reći ću istomišljenici ili pripadnici političkih opcija koje su na vlasti, pazite to je u pravilu. Opet, reć ću vam iz osobnog primjera, tako da ne kaže neko da sam nešto izmislio. Svojevremeno sam primio, pazite dobio sam rješenje o prijemu u državnu službu, rješenje sam dobio, sve sam postupke prošao i testiranje i sve, nakon toga jedan kolega tu sjedi u saboru s nama, se hvalio u jednom društvu kako je spriječio da ja zaposlim, jer sam nakon toga usmeno dobio obavijest da je natječaj poništen. Ja sam istina, tad sam reagirao vrlo burno, gospođu koja mi je to, koja mi je to vijest priopćila ne mogu reć da sam izvrijeđao ali sam bio, bio sam jako ogorčen, njoj sam se ispričao kasnije, ali to je moguće, govorim vam iz osobnog primjera, mnogi su to prošli i na tim stvarima, ministarstvo i svi moramo raditi da se takve stvari u budućnosti ne događaju i ovdje u javnoj raspravi to je primijećeno. Kad se poništava natječaj mora se obrazložiti vrlo jasno zašto je natječaj poništen, jer to je najlakši način da se eliminira onda kad se, kad su druge barijere spriječene. Što se tiče samog ovog zakonskog prijedloga malo je nezgodna situacija, ja ne mogu sad u ovom trenutku, kad bi rekao da ga neću podržati, zašto ga neću podržati, ako je potreba zapošljavanja na određeno vrijeme zbog predsjedanja Vijećem, EU vijećem, onda je potreba, šta da radimo, ovoga pa mislim u tom smislu da ću podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala.
Hvala i vama, nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika, slijedeća u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a je kolegica Vesna Pusić. Izvolte kolegice Pusić.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle, predložene izmjene u ovom dokumentu imaju dijelom vezu sa Hrvatskim predsjedanjem Europskim vijećem i u tom dijelu su po našem mišljenju racionalne i imaju smisla, dakle to se odnosi na ugovor na određeno vrijeme koji sada može trajati i duže od 1 godine bez raspisivanja novog natječaja ako su takvi rokovi i zahtjevi projekta i odnosi se na činjenicu da državni službenici mogu biti premješteni na druga odgovarajuća mjesta u skladu sa zahtjevom posla. Bilo bi zapravo zastrašujuće i katastrofalno da smo mi, da imamo toliko zaposlenih državnih službenika da možemo odraditi jedno predsjedanje Europskim vijećem bez dodatnih snaga. To ni jedna država nije u stanju, a pogotovo manje članice EU, nama će trebati pomoć i od Finske, koja je s nama u tom i Rumunjske, koje su s nama u toj trojci koja se formiraju za predsjedanje. Trebat će nam pomoć i od Bruxellesa u tom smislu da neke sastanke ćemo morat držati tamo kao što je većina manjih država radila i naravno da će nam trebati dodatni ljudi jer su to ogromne dodatne zadaće. Naprosto to je u tih 6 mjeseci jedan dio poslova EU će voditi Hrvatska, dakle bilo bi zapravo zastrašujuće da mi pod normalnim okolnostima imamo toliko zaposlenih ljudi koliko će nam u ovih 6 mjeseci trebat. Prema tome to smatramo logičnim i racionalnim da se uvodi kao novina. Štoviše određena fleksibilizacija u raspoređivanju državnih službenika na zadaće koje u određenom trenutku su akutne ili aktuelne ili zahtijevaju najviše angažmana je sama po sebi dobra i u nekim dimenzijama bi trebala biti trajno zadržana u ovoj regulativi. Međutim, uz ove logične i racionalne po mišljenju Kluba GLAS-a i HSU-a promjene ima i niz upitnih promjena. Navest ću neke primjere u članku 3. do sada se plan primanja u državnu službu između ostalog objavljivao i u jednom dnevnom listu s nacionalnom cirkulacijom, drugim riječima u jednim novinama koje svatko na svakom kiosku u svakom najmanjem mjestu gdje se novine prodaju može kupiti, to se ukida i sad će se objavljivat samo u Narodnim novinama i na internetskim stranicama ministarstva. To smatramo smanjenjem transparentnosti i nepotrebnim budući da trošak je nikakav a dnevne novine su faktički dostupne svakome, baš bi htjela vidjet tko ide pretraživat po Narodnim novinama ili mrežnim stranicama ministarstva kako izgleda raspored primanja u državnu službu, to naprosto nije realno u ovim uvjetima možda će jednog dana biti, ali u ovim uvjetima nije realno ako uzmemo u obzir cijelu Hrvatsku, a ne samo Zagreb i velike gradove i zato nešto čini proceduru i taj cijeli proces transparentnijim a praktički ništa ne košta, smatramo da bi trebalo zadržat i da to nije u ovom trenutku dobar, dobar potez. Drugi primjer, članak 16. brišu se rješenja o ocjenjivanju državnih službenika, u članku 17. nema više klasifikacije radnih mjesta osim izuzetno za rukovodeća mjesta. Zašto? Objašnjenje je da će to biti u Zakonu o plaćama, to je vrlo loše i nelogično rješenje, jer Zakon o plaćama se treba rukovoditi, poštivati i biti izveden upravo iz ovog zakona, a ne obrnuto. Dakle, u Zakonu o plaćama se iz klasifikacije, koja je u Zakonu o državnim službenicima, treba određivati onda koliko ti državni službenici u pojedinim kategorijama imaju plaće kao i u Zakonu o državnim službenicima, sigurno treba biti ocjenjivanje, odnosno, jasni kriteriji, koji moraju biti upravo u ovom Zakonu o državnim službenicima, potpuno je nelogično da ti kriteriji budu u Zakonu o plaćama. To ocjenjivanje i kriteriji za ocjenjivanje rada državnih službenika, koliko god, slažem se bili manjkavi, problem, veliki posao za nadređene, ljudima je neugodno davati loše ocjene, sve primjedbe te vrste tu stoje i to se možda može i treba unaprijediti, ali nikako tako da se seli iz Zakona o državnim službenicima u Zakon o plaćama. Te ocjene su i temelj za napredovanje i za plaće ali i za druge oblike stimulacije, dakle, doškolovanje, sudjelovanje u različitim međunarodnim i domaćim seminarima, dakle, cijeli niz stvari koji mora biti sastavni dio onoga što je stimulans, da tako kažem, za dobre i kvalitetne državne službenike koji dobro rade svoj posao i u Zakonu o plaćama, može biti samo konzekvenca koja se odnosi na financijski stimulans. Ali, kriteriji i klasifikacija svakako moraju biti u ovome zakonu. U članku 18. još se jednom potvrđuje izbacivanje jasne klasifikacije radnih mjesta iz Zakona o državnim službenicima, što iz navedenih razloga, smatramo krajnje lošim, da se zapravo iz posljedice, definira uzrok, umjesto iz uzroka definira posljedica. U članku 27. ispunjavanje uvjeta za napredovanje se veže također uz Zakon o plaćama, smatramo to pogrešnim, to se mora rezati uz kvalitetu obavljanja posla, uz doškolovanje i slične elemente koji čine ispunjavanje uvjeta za napredovanje, a rezultati toga je onda i veća plaća. Ne samo i ne jedino ali i to je jedan rezultat. Dakle, Zakon o plaćama je rezultat onoga, Zakon o plaćama je izvedenica i treba biti i izvedenica iz Zakona o državnim službenicima. Kako se kriteriji i uvjeti za napredovanje koji imaju sa kvalitetom posla, koji imaju veze sa znanjem, koji imaju veze sa marljivošću, koji imaju veze sa naprosto učinkom i performansom na radnom mjestu, mogu regulirati Zakonom o plaćama. Kada je Zakon o plaćama, odnosno, sama plaća jedan element od stimulansa, odnosno, jedan element rezultata bi trebao biti takvog boljeg rada i boljeg učinka. Zanimljivo je da se člancima 29. i 30. regulira postupak kažnjavanja pri lakšoj povredi službene dužnosti. To se naime, ne prenosi u Zakon o plaćama. I dolazimo do apsurdne situacije, gdje se razdvajaju u dva različita zakona, nagrade i kazne. Nagrade, za dobar posao se reguliraju Zakonom o plaćama, a kazne za loš posao i loše ponašanje na radnom mjestu se definiraju Zakonom o državnim službenicima. Smatramo da tu nema logike i da nema, da to samo proizvodi kaos, da se razdvaja sankcija od stimulacije za isti tip posla. Dakle, jedan posao, jedan čovjek može raditi jako dobro, pa bude nagrađen ili loše pa bude sankcioniran, ali da se to razdvaja u 2 posebna zakona, zaista, nema logike. Treći, još jedan element je koji se definira čl. 31. da više nema ocjene nezadovoljavan, koja je do sada proizvodila učinak prestanka radnog odnosa. Da li se to prenosi u Zakon o plaćama ili na neki drugi način, ovdje nije jasno, ali de facto, jedino što je u tom ocjenjivanju imalo smisla u ekstremnim situacijama je upravo to. To su vrlo vrlo rijetko se koristi, svatko tko je itko radio u tim ministarstvima i u državnoj službi, zna da je to vrlo vrlo rijetki slučaj, jer je ljudima to naprosto neugodno i ako nije neki ekstremni slučaj neće se koristiti. Ali upravo zbog tih ekstremnih slučajeva, takvu mogućnost treba ovdje sačuvati i zadržati u zakonu. Članak 32. praktički se izjednačavaju državni službenici i namještenici, koje su razlike? Namještenici ne moraju polagati državni ispit, nemaju vježbenički status, u redu. Međutim, ono što je zanimljivo, a za što nema argumenata dapače, to je da se, dok državni službenici prilikom primanja na radno mjesto budu testirani pisanim putem, namještenici ne, oni nemaju obvezu polaganja tog testa odnosno pisanja nekog pisanog testa, što otvara ogromni prostor potencijalne korupcije. Dakle, pogotovo u uvjetima u kojima vi gotovo da izjednačavate činovnike, državne činovnike i, državne službenike i namještenike, što znači da u perspektivi to vodi prema, da tako pristojno kažem, mobilnosti između te dvije kategorije, dakle, u perspektivi to vodi prema tome da će se ljudi moći postepeno seliti iz kategorije namještenika u kategoriju službenika u uvjetima u kojima nam Transparency International kaže da je borba protiv korupcije u zalazu, da imamo sve veći problem, a ne sve manji problem sa tim zlom. Mi ukidamo jedan odnosno ne uvodimo jedan, ah, ne savršeni, ali barem koliko toliko provjerljivi kriterij, a to je elementarni pisani test i sve ostavljamo intervjuu. Znamo šta znači razgovor ili intervju. To je, to podliježe velikom stupnju arbitrarnosti, čak i kad se radi kod, kad radi o profesorima koji to po svojoj zadaći rade redovito, a kamoli kad se radi o ljudima kojima to nije dnevna zadaća i dnevna obveza. Dakle, to testiranje je svakako nešto što bi trebalo zadržati ili imati i za namještenike. I nema više ocjenjivanja rada namještenika, tako se čini po čl. 33. Ocjenjivanje se definira provedbenim propisom, ovdje se predlaže, a ne uređuje se Zakonom, to također smanjuje, kako bi rekla, predvidivost i sigurnost kriterija koji se koriste u tom ocjenjivanju i smatramo da je to loše. Dakle, smatramo da ovaj Zakon, kako bi se reklo, stavlja kola ispred konja, a to neće dobro funkdionirat.
Hvala vam. I posljednja rasprava u ime kluba zastupnika je rasprava od kolege Arsena Bauka ispred kluba zastupnika SDP-a, izvolite kolega Bauk.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, poštovane kolegice i kolege, gledajući kalendar, nalazimo se na kraju siječnja 2019.-te godine, gledajući na stranice HS u veljači 2009.-te godine HS je raspravljao o prijedlogu Zakona o plaćama državnih službenika s Konačnim prijedlogom Zakona, na prijedlog Vlade RH od prosinca 2008.-me. Prošlo je više od 10 godina i sada raspravljamo o prijedlogu Zakona u kojem piše da će se jednom predložiti ovaj Zakon koji je HS raspravljao prije 10 godina. Da stvar bude apsurdnija, tadašnji prijedlog Zakona o plaćama državnih službenika, otišao je u proceduru kao hitni postupak da bi ga HS 2009.-te godine vratio kao, skinuo hitni postupak i vratio kao prvo čitanje, a onda Vlada tada od 2009.-te do 2011.-te nije predložila drugo čitanje. Nakon toga, došla Vlada u kojoj sam ja bio član, koja također nije predložila takav Zakon, to je 4 godine. Nakon toga je bila još jedna Vlada koja nije predložila taj Zakon, pa je bila još jedna Vlada koja je formalno ista Vlada, ova koja je i sada, ali je doživjela određene političke izmjene, nije ni ona predložila Zakon. Ja sam siguran da do kraja mandata ove Vlade vjerojatno nećemo, ako ga ne raspravljati, ali da ga nećemo usvojiti, pa možda i hoćemo. Tada je rasprava bila o tome treba li na visinu plaće državnih službenika utjecati staž ili ocjena jer priča o jednakoj plaći za jednaki posao pada u vodu onog trena kad imamo 0,5% po godini radnog staža i onda ako imamo tako, onda ako radite jednak posao, onda onaj koji ima 20 godina staža više od onoga drugoga, ima 10% veću plaću i nema jednake plaće za jednaki posao. I s druge strane, ako bi se kao kriterij u plaću uvela ocjena, onda je, s jedne strane izlažemo službenike mogućnosti političkog arbitriranja odnosno od strane političkih osoba jer su čelnici Ministarstava političke osobe, da oni koji su malo bliži političkoj opciji, koja je sukladna političkoj opciji ministra iz koje god stranke oni dolazili, uvijek bude nešto, nešto bolje prođe. Dakle, ta dilema koja je bila tada, o tome treba li jednaka plaća za jednaki posao odnosno treba li se staž uzeti kao kriterij za plaću i s druge strane, koliko će utjecati ocjena na visinu plaće, nije ni danas riješena jer naravno da bi ukidanjem odredbe od 0,5% po godini staža i stavljanje u, stavljanje, dakle, samo ocjene u visinu plaće, bi značajno oštetile starije službenike koji su pred mirovinom. Dakle, imali bi direkt, dakle, oni bi bili doista, doista bi bili značajno oštećeni. Ta dilema, ja ne znam, kako će biti riješena i postoji li politički stav o tome, kad ne govorimo o plaćama državnih službenika. Dakle, u ovome Zakonu, iz njega se, po prijedlogu, izbacuju odredbe koje govore o ocjenjivanju, o klasifikaciji radnih mjesta i o plaći, ali na način da u prijelaznim Odredbama piše da one ostaju na snazi. Prijelazne odredbe Zakona o plaćama državnih službenika na snazi su od 2001. g., dakle 18 g. u našem pravnom sustavu imamo odredbu da će se donijeti Zakona o plaćama a da do tad je snazi je privremeno rješenje. Da stvar bude plastičnija, uredba kojom se propisuju koeficijenti je doživjela 47 izmjena. Ja sam ih predlagao negdje 15, čini mi se a rasprave o tekstu te uredbe svaki put izgledaju kao rasprave sindikata sa Vladom pri čemu u ovom slučaju ulogu sindikata imaju resorna ministarstva koja predlažu posebna radna mjesta za njihove službenike jer su baš eto, oni posebno bitni što opet sa razine tog ministarstva može izgledati doista najbitniji su, a Ministarstvo uprave pak a vjerujem da je tako i danas, onda ima ulogu toga da barem malo pazi da to ipak ne ode u neku krajnost ali kako je Ministarstvo uprave nešto manje, ovo ministarstvo nešto veće, onda obično se vrlo teško tome odupru ali dobro. To što se tiče dakle odredbi koje se referiraju na to da će se jednom donijeti Zakon o plaćama. Dakle nisam siguran da sustav koji je sada na snazi, da će se lako promijeniti i da će se u tome uspjeti ispregovarati sa sindikatima ali vidjet ćemo. Što se tiče ovog konkretnog prijedloga izmjena i dopuna zakona, ja bi ga podijeli na tri segmenta. Jedan je ovaj koji sam sad govorio, dakle tiče se plaća i ocjenjivanja, drugi se tiče lakšeg zapošljavanja u državnu službu i mislim da bi se složio sa gđom. Pusić kada kaže da je nelogično očekivati da nam isti broj službenika treba kada u normalnoj situaciji kada predsjedamo Vijećem EU-a, prema tome, sa tog aspekta to djeluje logično ali mislim da bi u tekst zakona se moglo onda dodati i određene odredbe koje bi učinile nemogućim da se na neki način izvrdava mogućnost zapošljavanja na poslove koji se tiču predsjedanja a da se onda u jednom trenutku takvi službenici prebace na poslove koji nemaju veze s time, dakle u tom smislu trebalo bi malo precizirati određene mehanizme kontrole. Također, ova odredba u, ja ću govoriti o člancima osnovnog zakona, ne o izmjenama, dakle u članku 44. da li bi trebalo i dalje objavljivati u jednom dnevnom listu ili ne, ne vidim razloga zašto se to ukida, ne mislim da je to nešto što jako smeta ministarstvu. Činjenica je dakle da se u potpunosti na novi način definira državni ispit odnosno državni stručni ispit i eto, mislim da to može biti također pozitivna promjena. U članku 74. a spominje se, u kategoriji radnih mjesta rukovodećih službenika dodaju se ravnatelji upravne organizacije u sastavu ministarstva. Obzirom da se ta materija između ostalog i uređuje Zakonom o sustavu državne uprave gdje je propisano da to su trenutno pomoćnici ministra, da li je to ustvari najava da će se ponovno vratiti onaj sustav ravnatelja i da će se ukinuti mjesto pomoćnika ministra kao političko mjesto jer dakle to je još jedna značajna promjena ovako u najavi, znači osim Zakona o plaćama, novog sustava ocjenjivanja, evo imamo i novi sustav. To bi ustvari bilo novi sustav državne uprave ali smatram da je ovakvo rješenje korektnije. Dakle ako imate volju postaviti ljude na mjesta pomoćnika ministra, dakle sa političkom odlukom, neka to ostane. Neki pomoćnici su i ostali i kad se naša Vlada promijenila, neki su ostali i kad je naša Vlada došla, prema tome nije se njima ništa status promijenio. Ako dolaze iz državne službe, imaju se pravo vratiti u državnu službu, jedino je sad pitanje imenovanja, dakle smatram da je postojeći sustav korektniji, neka tako i ostane, smatram da to ne treba mijenjati. Također, značajna novina je u članku 76. olakšavanje premještaja što se može također prihvatiti. Ono što je značajna promjena je u članku 98. ali to mi se čini ovako malo nejasno. Dakle u članku 98. smatra se da treba dopuniti da je laka povreda službene dužnosti i ne podnošenje pisanog prijedloga za pokretanje postupka lake povrede službene dužnosti. Dakle, članak 98. predlaže se dodati stavak 11. dakle da na nadređeni službenik čini laku povredu službene dužnosti ako čelnika tijela ne upozori da je neki službenik počinio laku povredu službene dužnosti. E, jesam dobro interpretirao? Ali u tom slučaju kada bi se pokrenuo postupak protiv nadređenog službenika da nije pokrenuo laku povredu službene dužnosti, to bi značilo da mi ustvari u meritumu govorimo o razlogu prije. Dakle nisam siguran da je potrebno kažnjavati nekoga zato što nije pokrenuo povredu službene dužnosti ako to postoji način dakle zbog podnošenja prijedloga jer onda bi ispalo da ako podnesete prijedlog a to ne bude laka povreda službene dužnosti, da vas tek onda treba kazniti jer ste na neki način insinuirali da je vaš podređeni počinio laku povredu službene dužnosti a službenički sud ili čelnik to nije tako utvrdio. Znači to je onako jedan perpetuum mobile, dal' je bila prije kokoš ili jaje? Treba li nadređeni službenik kaznit, treba li nadležnog službenika kaznit što nije pokrenuo laku povredu službene dužnosti, a on smatra da to nije bila laka povreda službene dužnosti jer on nije taj koji odlučuje je li laka povreda službene dužnosti, nego Službenički sud. Znači, tu je, malo je dvojbena takva odredba. Ja razumijem da je tu intencija da se na neki način poveća odgovornost nadređenih službenika da štite svoje podređene, to bi mogla biti intencija, pa onda neka se to formulira malo da trebaju još neki uvjeti bit zadovoljeni. Dakle, to mi je malo upitno. Ono što je u stvari glavna zamjerka, barem s moje strane, prijedlogu Zakona, čl. 138. jer u javnosti su često postojale rasprave treba li se na službenike u dijelu njihovih radnih odnosa u njihovih prava kao zaposlenika, primjenjivati odredbe Zakona o radu i na neki način uvijek je bio stav da se zbog određenih specifičnosti državne službe, neka prava drugačije propišu, nego Opći propisi o radu, ali da se sada i za namještenike ne primjenjuju Opći propisi o radu, nego da se primjenjuju Posebni propisi koji bi se primjenjivali na službenike, to ide u potpuno suprotnom smjeru od rasprava koje su prije bili i ocjenjujem da je nepotrebno. Dakle, time se, na neki način i umanjuje specifičnost državne službe i više nije ustvari bitno što radiš, nego gdje radiš. Dakle, ne vidim šta osoba koja je namještenik, koja radi u Ministarstvu, radi drugačije, nego netko tko radi bilo gdje drugdje. Ajde recimo da za službenike postoji specifičnosti, ali koje su to specifičnosti za namještenike? Prema tome, ta odredba, ja molim da se ta odredba još jednom preispita. Dakle, ako se ide promjena radnog statusa, možda da se razmisli da se na službenike, na sadašnje službenike koji ne rade u nečemu što se zove kor biznis Ministarstvo, dakle, rade u nekim drugim dijelovima, da se primjenjuju Opći propisi o radu, a ne da se još i na namještenike primjenjuju službenički tzv. ne primjenjuju radni, nego tzv. službenički odnosi. Obzirom na veliki broj prijelaznih odredbi i obzirom da se radi o prvom čitanju, meni je na neki način jasna intencija i politička određena, od određene mjere politička volja predlagatelja, ali ostaje veliki broj pitanja koja treba, dakle, razriješiti. Konkretno, radi se o tome u čemu bi novi sustav plaća državnih službenika bio drugačiji od sadašnjeg sustava? To je osnovno pitanje. Dakle, imamo nekoliko varijabli koje su tu prisutne. Jedna je, osnovna plaća, dakle, to je opći koeficijent. Drugi je, nekakav dodatak na, obzirom na poslove koje radite vi, a netko drugi. Treće je, radni staž i četvrto je ocjena i zakonodavac odnosno to spada u dio Uredbe, dakle, Vlada će trebat vrlo, vrlo pažljivo ocijeniti u kojoj mjeri će se ti elementi poklopiti. Sadašnje stanje je da imamo koeficijent i da imamo radni staž i određena posebna prava u Kolektivnom ugovoru. Hoće li se to na drugačiji način propisati, treba vidjeti, ali budite uvjereni da će svaki prijedlog koji bude išao na promjenu sadašnjeg stanja, doći do određenih kritika onih kojima to ne pogoduje i onda je pitanje hoće li se Vlada iz nekih taktičkih razloga odlučiti da ništa ne dira, da ne … [[Govornik se ne razumije]]
Hvala vam kolega Bauk. Time smo završili s raspravama u ime kluba zastupnika. Sada krećemo sa pojedinačnim raspravama. Prvi je kolega Stjepan Čuraj, izvolite kolega Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče, evo nakon rasprava po klubovima, ja bi također sumirao nešto što sam i govorio i ispred kluba. Naravno da intencija ovog Zakona je svima, mislim jasno je da su svi u krajnjoj liniji i pozdravili jer kako se on i kaže se da se predlaže ovaj, ove izmjene kao rezultat odnosno uvjet predstojećih obveza RH u vezi predsjedanja Vijeća EU, preuzimanjem međunarodnih obveza s time u vezi. Mi moramo znati, da javnost mora znati, da to nije mali posao, da su to tisuće ljudi, stotine sastanaka, tehničkih pretpostavki koje su i koštaju, mislim da je Francuska samo potrošila oko 170 milijuna EUR-a na svoje predsjedanje, neke zemlje oko 70 do 100. Dakle, to zahtijeva resurs, vrijeme, naravno, ljudski resurs prije svega, ali i ostale druge resurse i to je ono što mi sigurno moramo napraviti u najboljoj mogućoj mjeri, moramo se tu, onako prosto rečeno, dobro pokazati i dobro iskoristit tu priliku koja nam je, evo, nakon malte ne, nepunih 6 godina odnosno koja će nakon nepunih 7 godina članstva, zapravo, i nas dočekati. Ono što sam i ranije rekao da najveći smisao i najveći skok odnosno najveći sadržaj izmjena ide upravo u mogućnosti zapošljavanja službenika koji će biti upućivani i na organizaciju tih sastanaka i na sastanke u Briselu unutar pojedinih Ministarstava i prije svega, na mogućnosti njihovog zapošljavanja na više od godinu dana jel mi moramo znati da već sada kreću sastanci po Odborima, po različitim tijelima, komisije krajem drugog mjeseca već sada se definiraju određene teme, već sada moramo znati što želimo i kamo želimo i što želimo raditi i koji su naši prioriteti, dakle, taj posao nas već sada čeka i već se na tome veliko radi. Dakle, samo predsjedanje, mi znamo da imamo i onu europsku, onaj, ono mini predsjedništvo od 3 zemlje koje predsjedavaju, ajmo tako reći, znači, to je ona sadašnja, buduća i ona treća koja dolazi koja će presjedati, tako da apsolutno, mislim da je to Rumunjska, Finska, RH, mislim da apsolutno je ovo nešto što treba donijeti, naravno, kod Ugovora o ovom tijelu, kod angažiranja određenih drugih tvrtki itd. ovdje još ovim zakonom, osim toga to mislim da smo svi pozdravili se uređuje, uvodi odnosno najavljuje taj novi model ocjenjivanja i napredovanja i to je ono zapravo što sam govorio, svakako je da mi moramo promatrati Zakon o državnim službenicima a i ovaj zakon koji se najavljuje da će biti što se tiče vrednovanja i napredovanja samih državnih službenika u dva modela. Upravo jedan model je zasnivanje, drugi je kod već zasnovanog odnosa valoriziranja i ocjenjivanja. Kod tog zasnivanja, ja ću još jednom ponoviti, dakle apsolutno ja ne vidim razloga da mi ne uvedemo jedinstveni natječaj po uzoru na državnu maturu koji se provodi kvartalno, koji ima rang listu svih onih koji su se prijavili, iz koje se rang liste može kasnije povlačiti tzv. ljude, pozivati ih na razgovore i na određene uvjete. Bodovanje koje je ne samo cijeni i rezultat tog natječaja odnosno testiranja nego cijeni i ocjene, prosjek koji je određena osoba imala prilikom svoga studiranja i ispunjavanja određenog ranga obrazovanja koje je potreba za to radno mjesto jer nije svejedno da li je netko studirao 10 g., 5 g., imao prosjek 4,5, ili 2,7, ne može nitko reći da je svejedno, u krajnjoj liniji naši fakulteti kod samog upisa traže i rezultate državne mature ali i ocjene. A tu nije više svejedno pa onda opet srednje škole isto tako, ni tu nije svejedno. Ali kad ideš onaj korak dalje i kad te to treba pripremiti za tržište rada e tamo je onda svejedno, papir je papri bez obzira iz ove države, iz druge države ili bilokojeg fakulteta. Da ne govorimo i neki rang bodovanja i određenih fakulteta gdje isto ne možemo se praviti blesavi i reći da je svejedno završiti ekonomiju u Zagrebu ili nekom veleučilištu ili negdje drugdje van države. Pa nije isto jer nije isto ni upisati taj fakultet. Onda ne može biti isto ni završiti jer nema iste norme. Naravno imamo i rangove sveučilišta i svjetske itd., i mi bi trebali to imati unutar zemlje da se zna da negdje diploma vrijedi nešto. Kad je netko završio na određenom fakultetu ili što god, određeni smjer, da to nešto vrijedi, zašto, zato što su tamo takvi i takvi uvjeti, zato što to nije svejedno. I to se znalo čak unutar fakulteta kod nekih priznavanja, joj kad si položio kod nekog ispita a to je onda, dobio si dobru ocjenu, to je zbilja onda nešto vrijedilo. To se izgubilo. Danas je samo papir, doviđenja, svi smo isti. Pa nismo svi isti i ne može biti svima isto i nije svejedno građanima koji plaćaju taj servis kad govorimo o državnoj upravi a to je servis građanima koji treba biti efikasniji i ekonomičniji odnosno što jeftiniji. Nije svejedno tko rješava i kako rješava koje predmete. I zato to je tak prvi dio koji trebamo selekcijski postupak, način zapošljavanja, što više objektivnosti, što više statistike, što manje subjektivnosti kod odluke i rang lista bodova, koliko nosi testiranje, koliko nose ocjene, koliko nosi ne znam što drugo i onda tek sami dio usmenog intervjua koji isto treba imati određenu težinu ali ne smije biti jedino presudan. I onda ćemo moći već ozbiljnije pričati o tome kada dođemo u ovaj drugi dio koji se ovdje spominje a to je vezano oko ocjenjivanja i napredovanja po kojim modelima isto tako. Mi danas imamo sustav u kojem je budala onaj koji radi i koji se trudi jer dobiva istu plaću kao i onaj kojeg boli briga. I onda štoviše, kad dođe neki osjetljivi predmet, kad nešto treba napraviti što je hitno, bitno, onda ćeš dati onome koji radi, koji zna, taj posao ćeš mu povjeriti a ne onome koji ne radi. A jednaku plaću imaju. I treba što manje, ne može se, nikako se ne može subjektivizam ukloniti, to je nemoguće, ne trebamo biti robovi samo statistike, ali uvijek kvaliteta i kvantiteta. I broj predmeta. Pa u nekoj mjeri nekada te sami korisnici ocjenjuju. Meni su se javili sad građani nakon uvodnog izlaganja i rekli su da ali mi imamo pitanja gdje se uređuje i gdje su većina rješenja negativno ocjenjena. Naravno da ti građani su ljuti, prijete, rade šta god, da oni neće baš pozitivno ocijeniti tu osobu. I to trebamo uzeti u obzir. Ali ima zbilja negdje mogućnosti da nema toliko negativnih rješenja di se radi o savjetodavnim uslugama, o pravima, o dobivanju određenog papira itd., gdje je zbilja smiješak, primanje znači nešto. Znači ljudima koji plaćaju tu uslugu a ne da se osjećaju kao zadnje smeće, kad dolaze onako boje se da ih netko krivo ne pogleda, onda im se tamo govori marš van itd. A toga imamo nažalost, sve manje i manje, nadam se, a imamo. A imamo toliko vrijednih, toliko dobrih zaposlenika kojima samo treba priliku da rade i pokažu to. I onda to valorizirati. I to onda stvara priču o 30% viška i 15% manjka zaposlenih. I upravo to trebamo napraviti, dokle god da tržište rada tu ne pomogne. I zato upravo mislim da taj i jedinstveni natječaj i sustav odnosno testiranja koji je neovisan može vanjsko tijelo ga raditi bi uklonilo puno problema i puno kojekakvih spekulacija ili ne znam što sve ne a da ne govorimo o samoj kvaliteti koja bi se tu iznjedrila. Ovo što je kolega Bauk spomenuo, ja sam malo sada pratio njegovo izlaganje, vezano za prijavu nadređenog koji nije prijavio nepravilnost kolega tu, ali ja mislim da bi se tu moglo, znači to je članak 29. ovih izmjena a odnosi se na članak 98., ja mislim da bi tu samo trebalo dodati ukoliko se o tom prethodnom postupku potvrdi propust. Znači ako netko nije prijavio za laku povredu službene dužnosti, netko je ustanovio drugima, njegov nadređeni da on nije prijavio osobu tu u prijavi i ta osoba odgovara ukoliko sve na sudu uistinu utvrdi povreda te lake službene dužnosti, onda možemo govoriti o odgovornosti tog nadređenog tijela, ovako je njegova procjena bila da to nije, netko je procijenio da je, naravno onaj koji je višlji, uvijek njegova je zadnja, ali jamo i zaštiti tu osobu da kad nedvojbeno, službenički sud utvrdi da je bilo propusta lake povrede službene dužnosti da onda se i sankcionira i osobu koja to nije prijavila a trebala je jer je nedvojbeno i nedvosmisleno utvrđeno da je iste bilo. Dakle to je možda nešto što bi se moglo samo nadodati u tom stavku 11. odnosno članku 29. izmjena i dopuna oko te povrede. Apsolutno netko kako bi mi to rekli, štićenje stvari sigurno da nije poželjno da treba osigurati neovisnost upravo nadređenih da ne stvore se negativne okolnosti ili neke, znači kad neko dužan nešto prijaviti da zna da će on osobno isto odgovarat i da on stavlja svoj poso u pitanje i onda će bit i manje pritiska od tih neposredno podređenih na prijavu nego kada to nema pa ona ispada ko evo to ćemo stavit sa strane, zažmirit ćemo i nikom ništa. Dakle i tu malo da zaštitio te nadređene na taj način da oni isto odgovaraju, ali ako se utvrdi …/nerazumljivo/… Evo još jednom nadam se da ćete ovaj u ovom prvom čitanju prihvatit ovaj prijedlog. Zahvaljujem, da daljnje zakonske rješenje.
Hvala, na vaše, vašu pojedinačnu raspravu imamo tri replike, kolega Maras, kolega Mrsić i kolega Tuđman. Prvi je kolega Maras.
Hvala lijepo, gospodine Ćuraj u vašoj raspravi ste dotakli mnoge zanimljive stvari koje bi se dale podržati jer s obzirom na to kako je nažalost naša uprava nekada u nekim situacijama organizirana, radio, ne radio dosta često ljudi dobivaju, dobijaju i iste plaće i iste nagrade i možemo se složiti, ja imam to isto iskustvo, da je vrlo teško raditi rang listu pogotovo kad je ova vrsta ocjenjivanja kakva je sada, svi imaju izvrsne ocjene, znači vrlo teško je rangirati i nagraditi one koji su zbilja najbolji. Ali ono što je po meni jedan od većih problema, je na šta su ljudi najviše osjetljivi je to uhljebljivanje odnosno zapošljavanje u državnim tvrtkama i u državnoj upravi, pa me zanima kako komentirate da je ovaj natječaj od 30-tak ljudi u Fondu za zaštitu okoliša baš 9-toro HNS-ovaca i jedna žena načelnika HNS-a zaposlena. Kakva je tu predispozicija HNS-ovaca da baš tamo nalaze svoja zaposlenja?
Hvala vam, izvolite.
Zahvaljujem, dakle možemo se složit s onim prvim dijelom i drago mi je da se i slažete sa mnom i upravo kako bi se otklonile bilo kakve sumnje da je netko nešto ili da mu je uskraćeno zato što je član nečega ili mu je nešto pogodovano zato što je član, a ne znamo je li jedno ili drugo, dakle nije ni jedno dobro, nije ni drugo. Jel to zato što je neko član nečeg ne smije biti uskraćen u pristupnosti određenim uvjetima koji su Ustavom zajamčeni. Treba ovakve stvari napravit. Ja ne znam predmet da li je tako nije, koji su brojevi, koji nisu i kolko znam možemo vidio sam te neke nalaze da je kao sve u redu, ali sigurno da nije dobro, po meni ne zvuči dobro, ali zato upravo ovaj prijedlog koji sam iznio je dobar. Idemo stavi rang listu idemo svi na testiranje, idemo vidit da svako može pogledat od 500 od 1000 ljudi kako su na jedinstvenom testu svakih tri mjeseca nek se provodi, rangirani, kakve su im ocjene bile i bodovanja i na tak, tu ćemo onda eliminirati pa nek onda bude od 30 30 iz bilo čega i bilo koje stranke ali onda se zna i zašto i kako. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Mrsić izvolite.
Hvala lijepo, kolega Ćuraj vi ste vrlo lijepo govorili o tome kako bi to trebalo izgledati u državnoj upravi, a svjesni ste da to nije tako i svjesni ste da jedan od razloga zašto naši ljudi odlaze van iz Hrvatske je to što se sada dešava i u Fondu za zaštitu okoliša, a vjerojatno se dešava i u drugim dijelovima državne uprave, da se zapošljavaju stranački ljudi i da je to uhljebljivanje koje se jasno vidi i jasno da to ne možete izbjeći nikakvim rang listama, nikakvim ocjenjivanjima, natječajima i svima ostalima jer evo formalno-pravno je u redu ali moralno nije. I dok god se ne promijeni ta filozofija da u državnu upravu se ne mogu uhljebljivati stranački ljudi do toga će to biti, ne postoji niti jedan način kako ćete vi to izbjeći. Jasno da ako je netko član stranke, da mu ne treba zabranjivati da se zapošljava, al da se baš zaposlilo 10 ljudi iz HNS-a u Fondu okoliša ipak je malo previše.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem, dakle može se i treba se. Ja ne želim čuti to je tako oduvijek tu se ništa ne može. Tako smo govorili za obrazovanje, svi smo znali šta treba, svi smo znali kako, ipak se može, treba imati političke odlučnosti i odgovornosti. I sigurno, da uopće nebitno mora biti bilo kakav afiniteti osoba, vjerski, nacionalni, izgled, on mora biti doslovno broj na papiru, a ne bilo kako suditi prema njegovim bilo kakvim afinitetima. I to je ono kad napravimo profesionalnu, neopterećenu državnu upravu, gdje se zbilja zapošljavaju po kriterijima koji su jasni i …/nerazumljivo/… dostupni. I onda opet kažete bit će sumnja, da bit će sumnja, mislim bit će, ali to treba na maksimalno transparentni način napravit i ovaj prijedlog koji radim je upravo ono što, predlažem upravo ide u tom smjeru, ja nadam se da ćete ga i vi onda podržati.
I posljednja replika na vaše izlaganje, kolega Tuđman izvolite.
Hvala, kolega Ćuraj ja sam suglasan sa vašom tezom da trebamo imati efikasnu državnu upravu i da kvalitetne službenike i namještenike. Međutim nisam siguran koliko ova, ovaj zagovor da bi trebala dva, tri puta ili nekoliko puta godišnje raspisivati natječaj za cijelu državnu upravu može funkcionirati jer je on skopčan sa socijalnom mobilnošću koju mi zapravo nemamo, kako bismo onda raspoređivali najkvalitetnije ljude širom ne samo Zagreba nego i drugim mjestima. S druge pak strane treba i kod izbora dati prednost onima koji imaju bolje formalne uvjete, ali mislim da je to jedan, da i to može biti samo taj kriterij, biti jedna krajnost već da treba presudna biti kompetentnost odnosno testiranje kompetentnosti jer jedan čovjek može imat odlične ocjene ali nema određene kompetentnosti koje su potrebne za mjesto u državnoj upravi.
Hvala, odgovor izvolite.
Da, slažem se zato to treba biti jedan od uvjeta, koliko će se bodovat ne znam, ali sigurno da ga ne treba zanemarit, to mislim, to mislim da nije rješenje. Naravno da je bitno kompetentnost, da bitno radno iskustvo, mi ovdje ne govorimo samo o pripravnicima, zašto mi ne bi doveli u državnu upravu nekoga ko se pokazao već u nekom tržištu rada il u nekim drugim poslovima, pa nije ni to svejedno znači životopis, mi imamo head hunting, mi imamo na svijetu tržišta to apsolutno razrađeno do najsitnijeg detalja jedino u državnoj službi to nije ništa, samo papir i odi na testiranje i ništa posebno. Testiranja koje predlažem, samo da to razjasnim bi bila na razini, pa reko sam zapravo ko državna matura u jedinicama, centrima državne uprave, jedinstvena, nek idu svaka tri mjeseca, a onda se posebno konkurira, oni koji su prošli ta testiranja, konkuriraju za natječaj, prijavljuju se posebno tamo gdje žele raditi, gdje ima, gdje se raspiše pojedini natječaj. Ali uvjet da on može konkurirati tome natječaju je da je rangiran na listi, jedinstvenoj listi, naravno, ovisno gdje, koliko ima interesa tko će sjediti… [[Govornik se ne razumije]]
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava, kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Pa ovo je jedan od Zakona koji je najnepripremljenije došao u HS otkad sam ja u HS. Ovaj Zakon koji nije uopće trebao doći do HS jer je u prvom redu povrijeđen i Zakon o državnoj upravi gdje se vrlo jasno kaže da Zakoni se trebaju pripremiti prema jedinstvenoj metodologiji rada odnosno pripreme Zakona za u HS. Mi imamo i čl. 100., mislim čl. 170. Poslovnika HS koji vrlo jasno kaže da Zakon koji je imao toliko izmjena do sada, da treba doći u integralnoj novoj verziji, a ne kao izmjene i dopune postojećeg Zakona. Ovaj Zakon je mijenjan nebrojeno puta i vrlo, ja mislim da ni najbolji pravni stručnjaci se ne mogu u njemu snaći, na koji način, koji dio se odnosi na prijašnju verziju, koji se odnosi na sadašnju verziju i ovaj Zakon nije trebao doći ovakav u HS. Zašto on dolazi ovakav u HS, to treba pitati vladajuće, ali ja vjerujem da je to zato da bi se sada u proteklih dvije godine koje su sada pred nama, kada predsjedavamo EU, uhljebilo što više ljudi u državnoj upravi koji će onda nakon toga ostati i dalje, dakle, neće izaći iz državne uprave. Također je i protuzakonito donošenje ovog Zakona jer Zakon mora biti na javnom savjetovanju najmanje 30 dana. Na to je upozorila i pravobraniteljica za informiranje. Ovaj Zakon je bio 15 dana na javnoj raspravi, prema tome, je povrijeđen i Zakon koji vrlo jasno kaže da je nužno da na savjetovanju Zakon bude najmanje 30 dana. Treća ili četvrta stvar zašto mislim da je ovo jedan od najnepripremljenijih Zakona koji je stigao u ovaj HS, je da se referira na nepostojeći Zakon. Dakle, referira se na Zakon o plaćama u državnoj službi koji još nije ni ugledao svjetlo dana u HS-u, još uvijek je u pripremi i pitanje je da li će u dogledno vrijeme doći u HS jer je i taj Zakon isto napravio jednu stvar koja je potpuno nedopustiva, a to je da je razdvojio javne i državne službenike. Poslodavac javnim i državnim službenicima je jedan, država RH. Prema tome, razdvajanje Zakona o plaćama na dva različita Zakona, jedan o plaćama u javnom, drugi o plaćama u državnoj upravi, dovodi do toga da stvaramo dvije razine zaposlenika u RH, dakle, jedne u državnoj upravi, jedne u javnoj upravi. No, ovaj Zakon ide još jednim putem koji je potpuno krivi. Umjesto da imamo jedinstveni Zakon koji regulira radne odnose svima u RH, a to je Zakon u radu, koji je do sada regulirao prava i obveze namještenika u državnoj upravi, prijedloga ovoga Zakona mi i namještenike vadimo iz Zakona o radu i smještamo ih u Zakon o državnoj upravi. Dakle, formalno i oni postaju državni službenici, što nije intencija Zakona. Pogledajte zemlje koje imaju dužu demokratsku povijest nego mi, gdje su državni službenici zaštićeni sa Zakonom, oni su apolitični, ne dolazi sa političkom voljom, nego dolaze na svoja mjesta sa svojom sposobnošću, sa svojim kvalitetama i ostaju na tim radnim mjestima do mirovine i to nije tisuće, dvije tisuće, nego to je puno manji broj ljudi koji su oni koji čuvaju razinu državne uprave. To su oni koji, bez obzira kako se mijenjaju vladajuće garniture, to su oni koji čuvaju da razina državne uprave bude uvijek ista i oni nemaju veze niti sa politikom, niti sa vladajućima, niti sa oporbima, nemaju veze ni sa uhljebljivanjima, dolaze zbog svoje sposobnosti i kvalitete i te ljude treba zaštititi i to je Zakon o državnim službenicima, a ne ovo što mi imamo sada. Ovo što imamo sada je pokušaj vladajućih da uhljebe što veći broj ljudi u državnu upravu jer do sada to nije bilo moguće po postojećem Zakonu. Vidi se i po tome što najedanput plan prijema se miče iz javnog diskursa, pa će biti objavljen na web stranicama, pa će biti objavljen u radiju i novinama, ali neće biti objavljen u javnim glasilima. Razlog tome je, vjerojatno, da se sakrije koga će se primati u kojem dijelu državne uprave. Također se u ovom Zakonu skriva još jedna velika zamka, a to je da se širi mogućnost dobivanja ili davanja Ugovora o djelu. Napominjem da Ugovor o djelu je Ugovor u kojem vi kao poslodavac djelatniku koji nije vaš zaposlenik, omogućavate da radi kod vas sa svojim strojevima, laptopima… [[Govornik se ne razumije]] U državnoj upravi se to iskorištavalo maksimalno. Sjetimo se Ugovora o djelu šofera, pa su neki završili i u zatvor sada zbog toga i Ugovor o djelu se u državnoj upravi itekako iskorištavao protuzakonito i sa ovim još više širimo to dalje. Bila je barem jedna brana, ako je … [[Govornik se ne razumije]] ne može biti više od 2% od ukupne mase plaća. Sada i to mičemo, što znači da će tih Ugovora o djelu biti mase i da će se, ne samo zapošljavati zbog europskih poslova, nego će se zapošljavati i po Ugovoru o djelu. Napominjem da Ugovor o djelu je skuplji, da je puno jeftinije imati Ugovor o radu i da je to nešto što bi trebalo promovirati u državnoj upravi ako smo kao država se opredijelili da postoji i da moramo promovirati sigurnost građana, a Ugovor na neodređeno vrijeme je nešto što je apsolutno poželjno da ovo u RH imamo. Državna uprava mora biti apolitična. Koliko god ovo sad zvuči kao nekakav ... [[Govornik se ne razumije.]] ili netko tko je bio ministar pa zna kako izgleda državna uprava iznutra. A i dok god državna uprava ne postane apolitična, dok god državni službenici ne budu oni koji će imati svoj dignitet i veličinu oni će i dalje biti podložni napadima od strane građana koji nisu zadovolji sa uslugom ali će biti i podložni korupciji i kao što znamo Hrvatska tone na toj listi korupcije umjesto da ide prema gore. I floskula je ovog zakona da zakon nam treba da bi zaposlili ljude koji nam trebaju za predsjedanje EU-om. Pa zar u državnoj javnoj upravi nemamo tih 800 ili 1000 ljudi koji će podnijeti taj teret predsjedanja EU. Napominjem da je država od strane Europskog socijalnog fonda dobila 1,2 milijarde eura za dodatnu edukaciju 800 osoba u državnoj upravi koji će kroz to vrijeme naučiti jezike i sve ono što nam bude trebalo za predsjedanje EU. Baš me zanima koliko je ljudi evo krenulo preko tog projekta, koliko je sredstava se iskoristilo i predsjedanje EU nam je tu pred vratima. Jasno da nam treba 100, po nekim procjenama 180 do 200 ljudi u Briselu koji će podnijeti najviši teret predsjedanja u EU, ali tih 280 ili 200 ljudi imamo u Hrvatskoj, u državnoj upravi i ne vjerujem da moramo zapošljavati sada nekakve stranačke uhljebe koje ćemo eto slati u Brisel da tamo zarađuju dnevnice i da ne rade posao koji bi trebao. Nitko me ne može razuvjeriti da ovaj zakon onemogućava da se to desi. Mislim da u državnoj upravi postoje ljudi koji mogu podnijeti teret predsjedanja EU a da sve ono što je važno za EU u vrijeme tog predsjedanja možemo rentati. Ugledajte se na Irsku koja je smanjila troškove predsjedanja EU za preko 50% tako što su koristili državne rezidencije, što nisu plaćali najamnine, što su racionalizirali troškove cateringa i svega ostaloga. I mislim da, što su našli sponzore, i mislim da u Hrvatskoj bi bilo tvrtki koje bi rado sponzorirale određene evente koji će se dešavati u tih 6 mjeseci. Prema tome, to su sve stvari koje je država i jedna odgovorna Vlada već sada morala napraviti. Ovaj zakon neće dovesti do toga da imamo apolitičnu državnu upravu, on će dovesti do još dodatnog uhljebljivanja u državnoj upravi i do još većeg nepovjerenja građana prema državnoj upravi i sasvim sigurno će još potjerati mladih ljudi da izađu iz Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo 3 replike. Kolegica Glasovac, kolega Maras i kolega Žagar. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mrsić, potpuno ste u pravu kada konstatirate da zapravo promatrati ovaj Prijedlog zakona bez prijedloga Zakona o plaćama državnih službenika je zapravo bespredmetno i ispod svake razine. Utoliko više što iz ovog prijedloga zakona izuzimate jedan od najbitnijih dijelova koji se tiču KOR sustava i sadržaja ovoga zakona to je klasifikacija radnih mjesta, ocjenjivanje, samim time i napredovanje. Sve to izbacujete iz ovoga zakona a nemamo priliku paralelno sa ovim prijedlogom zakona pratiti na koji način ćete regulirati to pitanje kao što kažete Zakonom o plaćama državnim službenicima. Postavlja se pitanje zbog čega zapravo, koji je onda smisao donošenja ovoga zakona. Nadam se da nije jedini smisao otvoriti prostor za zapošljavanje ljudi koji će raditi na predsjedanjem Hrvatske vijećem, a još manje da se omogući zapošljavanje ravnatelja u ministarstvu, ravnatelja.
Hvala vam. Izvolite kolega Mirando.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, da ovaj zakon dovodi do jedne strašne pravne nesigurnosti i pravne rupe u sustavu jer iz ovog zakona mičete ocjenjivanje, mičete sve ono što je vezano uz plaće. I ja se pitam po kojem zakonu će se onda isplaćivati plaće u državnoj službi jer ovaj zakon je regulirao na koji način će se to raditi. Vi sada iz ovog zakona mičete a novi zakon ne da nije u saborskoj proceduri pa bih rekao 15 dana to ćemo dogovoriti nego je izvan Sabora, čeka se kada će doći u Sabor. I to je nešto što je nedopustivo, stvarate pravni vakumm i omogućavate arbitrarnost ministrima i svima onima koji su čelnici tijela državne uprave da arbitrarno ocjenjuju svoje ljude ili da određenom dijelu pogoduju a određeni dio šikaniraju.
Hvala. Sljedeća replika, kolega Maras.
Hvala lijepo. Kolega Mrsiću spomenuli ste jednu stvar koja je po meni bila a i je još uvijek problem da se ljudi zapošljavaju na radnim mjestima, primjerice namještenika uz ugovor o djelu pa onda nemaju regulirani status. Ali ono što mene više brine je da se zapošljavaju tzv. savjetnici, svi ministri gotovo imaju posebne savjetnike koji dobivaju 10 tisuća kuna mjesečno naknade. Evo primjerice i premijer ima posebnog savjetnika ovog Kopala gospodina koji je prešao iz MUP-a, za 10 hiljada savjetnik od premijera a 5 hiljada dobiva plaću u HDZ-u. Znači imam dojam da ministri koriste te pozicije kako bi pojačali prihode u nekom slučaju svojih stranačkih suradnika, vidio i ovog novinara od kolega Horvata. Znači koristi se ugovor o djelu da bi se u biti prikriveno zapošljavalo svoje stranačke prijatelje. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Kolega Maras, potpuno ste u pravu jer očito da se kroz ovaj zakon pokušava napraviti ono što je HDZ radio godinama a to je da se u državnu upravu krcaju za vrijeme njihove vladavine kadrovi, koji onda ostaju tamo. Ono što sve zemlje demokratski rade, da znaju da sa jednom administracijom dolazi određeni dio kadrova i kada odlazi ta administracija, oni odlaze s njima. Ovim zakonom apsolutno omogućavamo da oni koji su došli sa HDZ-ovom vladom, ostaju u ministarstvima trajno i ono što je također bitno, kada govorimo o Zagrebačkom holdingu gdje ste vi u Zagrebu, da je poznato da ljudi koji rade na ugovor o dijelu, znaju tko će dobiti ugovor na određeno vrijeme i jasno i svi znaju tko će dobiti ugovor na neodređeno vrijeme, jer se testiranje je lažno, jer svi znaju da se određenom broju ljudi daju rješenja za to testiranje i to je ono što građane smeta.
Hvala vam. I posljednja replika na vaše izlaganje, kolega Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Mrsiću, sljedeća točka na dnevnom redu je Zakon o financiraju političke aktivnosti izborne promidžbe. Pa tako bi ovaj zakon, neovisno o ovim izmjenama sada mogli nazvati Zakon o organiziranju političke aktivnosti izborne promidžbe, jer doista, kada govorite o političkom uhljebljivanju u povijesti smo se toga nagledali. Međutim, želim ukazati na drugi problem koji iste vi spomenuli četvrtima radnog stanovništva u RH radi na određeno vrijeme. Na to je upozorio Međunarodni monetarni fond. Mi ćemo ovim zakonom čak povećati taj broj, a od 270 tisuća mladih, koji imaju ugovore, 60% dakle, svaki od trojice, dvojice imaju ugovor na određeno vrijeme. To nije dobra situacija, ovaj zakon će to samo, ovim zakonom će se to samo potpomoći, da se tako izrazimo.
Odgovor izvolite kolega.
Po meni je što se tiče ove odredbe, ta odredba je ovdje stavljena da se omogući da se ljudi koji ne bi trebali doći u državnu upravu, pod kapom europskih poslova i poslova koje se trebaju obavljati za vrijeme naše predsjedanje u Europi, uđu u ministarstva, uđu u državnu upravu i da onda nekim čudnim stvarima i radom, ispod zemlje postanu i ostanu u ministarstvima. Bilo bi puno pametnije, da tim mladim ljudima damo ugovor na neodređeno vrijeme, ako znamo da su kvalitetni, ali ovdje se vraćamo na onaj problem, kvalitete kao se biraju mladi ljudi u ministarstva, kako se biraju, evo recimo u Zagrebački holding, gdje je javna tajna, da se zna tko će dobiti ugovor na određeno vrijeme, jer je par dana prije dobio odgovore na testiranje i to je ono što građane muči. Državna uprava mora biti apolitična i kada to postanemo, onda ćemo biti prava demokratska država.
Hvala vam. Pozdravimo učenice i učenike Graditeljske tehničke škole Zagreb koji su nam se pridružili na galeriji, dobar dan i dobrodošli. … [[Pljesak.]] Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, sljedeći je kolega Stipo Šapina, izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnikom, poštovane saborski zastupnice i zastupnici. Pred nama je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. U ovom prijedlogu imamo ocjenu stanja i osnovna pitanja koje se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će proisteći donošenjem ovog zakona. Što se tiče prava, obaveze i odgovornosti državnih službenika, one su uređene Zakonom o državnim službenicima te provedbenim propisima donesene na temelju tog zakona. Na pitanja, koja nisu određena Zakonom o državnim službenicima, ili posebnim zakonom, uredbama Vlade RH ili drugim propisima, donesen na temelju Ustava, zakona ili kolektivnim ugovor primjenjuju se opći propisi u radu. Ovim zakonom predloženo je brisanje odredbi, koje se odnose na kvalifikaciju radnih mjesta, ocjenjivanje, nagrađivanje službenika i namještenika. U ocjeni stanja, navedeno je da će novi Zakon o plaćam državnih službenika i namještenika, na jedinstveni i sveobuhvatni način, riješiti pitanja, koje će se odnositi na plaće službenika i namještenika, kroz novi platni sustav i novi model ocjenjivanja i napredovanja. Promjenom statusa namještenika na način, da se na njih, umjesto dosadašnjih općih propisa u radu, primjenjuje Zakon o državnim službenicima, i više se neće sklapati ugovori o radu, već će na svoj status namještenici regulirati rješenjem kao i službenici. Ovim zakonom, predlaže se, prijem na određeno vrijeme i u trajanju dužem od godinu dana, a vezano je uz postojeće obveze RH, u svezi predsjedavanje Vijećem Europe, odnosno, izvršavanjem preuzetih međunarodnih obaveza. Prelaže se rederiniranje državnog stručnog ispita u državni ispit, na način, da se isti odnosi samo na dosadašnji opći dio državnog stručnog ispita, dok bi se poseban dio isključio, odnosno, polagao bi se samo ako je propisano posebnim propisima. Predlaže se uspostava novog načina polaganja državnog ispita, pisanim putem i uspostava polaganja državnog ispita elektroničkim putem na regionalnoj razini. Predlaže se donošenje pravilnika o planu prijema u državnu službu, kojom će se precizirati način pripreme i postupak donošenja plana prijema u državnu službu. Iako je činjenica da je Zakon o državnim službenicima, odstupanje na snagu od 1.1.2006. g. do sada mijenjan 15-tak puta, morale su se pripremiti predmetne izmjene i dopune tog zakona. Ovaj prijedlog Zakona zajedno sa Zakonom o plaćama državnih službenika i namještenika čini paket normativnih rješenja kojim će se revidirati sustav plaća sukladno nacionalnom programu reformi, te utvrditi vrednovanje rada temeljem ostvarenih rezultata rada i stručnosti. Pohvaljujem ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o državnim službenicima predložen na ovakav način i svakako ću podržati ovakav prijedlog. Hvala lijepo.
Na vaše izlaganje imamo dvije replike, kolega Mrsić i kolega Šuker. Prvi je kolega Mrsić, izvolite.
Jel vam jasno da i onome ko je pisao zakon, jel vama jasno da ovaj zakon stvara pravnu prazninu da ćemo namještenike pretvoriti u državne službenike i bit ćemo jedinstvena zemlja u EU kojima će i čistačica biti državni službenik, da državni službenici moraju polagati državni ispit, šta će i čistačica, čast onima koji to rade, ali da li će ona polagati državni ispit i s druge strane što sa onima koji ne budu željeli potpisati ugovor jer stupanjem na snagu ovog zakona se trebaju izdati rješenja za sve one koji su namještenici u državnoj upravi što stvara potpunu pravnu nesigurnost jer ih ne štite onaj dio koji je vezan uz sam Zakon o radu.
Hvala. Dobro, kolega Šuker izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Šapina ja bi se u stvari potaklo me na repliku vaša rasprava o plaćama, vrlo je interesantno da je ovdje danas bilo nabacivanja koliko je ko zaposlio, kako je ko zapošljavao, svi su zaboravili što su radili kad su bili na vlasti, međutim ono što je meni ključno je Zakon o plaćama i Zakon o platnim razredima. To je nešto što definira i profesionalnost i stručnost i nagradu onima koji znaju i koji rade, a isto tako eliminacija iz sustava onih koji ne rade. To je činjenica. Zakon o platnim razredima u državnoj upravi RH je postojao, međutim 2000. kad su neki došli koji pričaju da oni ne zapošljavaju su taj zakon stavili van snage i nažalost taj zakon nije vidio svjetlo dana i mi ako hoćemo imati kvalitetnu i profesionalnu ovoga državnu upravu onda prije svega moramo to regulirati Zakonom o plaćama, a onda proizlaze svi kolektivni ugovori i ostale stvari koje idu dalje.
Hvala, izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolega Šukeru, ja sam u svom izlaganju rekao da je Zakon o plaćama u pripremi ja se nadam da će u dogledno vrijeme ovaj taj zakon ugledat svijetlo dana i da će biti pripremljen na taka način kako bi se ovaj ono što sam ja rekao u svojem izlaganju moglo nagraditi rad i rezultati na temelju njegovog rada. Hvala.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava kolega Tuđman. Izvolite kolega Tuđman.
Hvala gospodine podpredsjedniče. Dozvolite na početku jednu načelnu primjedbu vezanu ne samo za ovaj zakon nego za naš uopće doprinos ako mogu tako reći, doprinos Hrvatskoj sabora birokratizaciji naše državne uprave odnosno djelovanja. Već je rečeno da je ovaj zakon doživio 11 ili 12 izmjena ako se ne varam od 2005. godine, znači unutar 14 godina, a ako bismo željeli imati učinkovitu i državnu upravu i sudstvo i razumijevanje zakona onda bismo morali prihvatiti onaj prijedlog koji je već nekoliko puta bio ovih godina pred Hrvatskim saborom, a to je da ili svaka 3 izmjena zakona mora biti novi zakon ili u najmanju ruku u jednoj blažoj varijanti donijeti pročišćeni tekst zakona tako da nema gubitka vremena onih koji se pozivaju na zakon ili koji moraju raditi po tim zakonima da se mogu lakše snaći odnosno da te procedure birokratske budu puno kraće. Međutim, ono što mislim da ovdje nedostaje a da bi ovom zakonu trebalo, trebalo biti posebno naglašeno, a to je ako želimo efikasnu državnu upravu koja će biti servis građanima onda moramo definirati odgovornost i obveze državnih službenika i namještenika, kako prema građanima, ali i tako prema cijelom sustavu odnosno instituciji, institucijama u kojima rade. Čisto plastično ako želimo, ako želim to dokumentirati ili prikazati, kada građanin dođe pred šalter onda se vrlo često nađe u jednoj situaciji da mu službenik kaže ovaj zahtjev, vaš zahtjev je u suprotnosti sa nekim drugim zakonom, stvari se ne mogu riješiti, stvar se blokira ili čeka se izmjena zakona. Ili pak da je zakonska odredba besmislena s obzirom na nepredvidivu situaciju na ono što zakon nije mogao predviditi pa se opet stvari ne mogu riješiti. Ili pak odnosno kratko rečeno zakoni su nam često u konfliktu i nerješivi su u pojedinim slučajevima. Odgovornost kad kažem da odgovornost službenika treba biti za sustav onda to znači da je svaki službenik odgovoran odnosno bi trebao imati i takvu proceduru da može upozoriti od sa svoje pozicije prema gore do uprave, do ministarstva, pa do vlade, da takve slučajeve ili kad su zakoni u konfliktu ili kad su protiv duha zakona, ono što bi trebalo riješiti, da se takav problem registrira i u određenom vremenu riješi. To danas naprosto nije moguće. Takve stvari se mogu rješavati što u našem pravnom sustavu vjerojatno još uvijek nije moguće, da ministar ili vlada donese presedan pa da se određeni problemi mogu riješiti po presedanu dok se ne nakupi po određeni postupak kada se mora zakon mijenjati ili pak da postoji obveza onih koji prate primjenu zakona, da predlože i izvijeste stranku u kojem periodu će se problem, taj zakonski problem riješiti. Prema tome, ako želimo apolitičnu državnu upravu onda moramo definirati odgovornost službenika i namještenika da oni sami odgovaraju za funkciju odnosno mogu predlagati izmjene i dopune kako bi ta državna uprava bila funkcionalna i kako bi mogla raditi. Bez toga da definiramo tu odgovornost, teško da i ovi drugi elementi od ocjenjivanja službenika i namještenika mogu biti učinkoviti a danas je već ovdje puno puta rečeno da su te ocjene manje-više formalne i sve uniforme i da nemaju prevelikog smisla a ne mogu imati smisla ako ljudima ne date ingerencije da mogu participirati i modelirati sustav u kojem djeluje. Isto tako, to se odnosi i na nagrađivanje odnosno povrede s jedne strane službene dužnosti ali isto tako i na napredovanje. Po ovome kako sada stoji, samo su formalne odlike kako se može napredovati, uopće se ne predviđa ako sam dobro čitao, da se može izvanredno napredovati ako netko je stvarno pridonio da taj sustav bude učinkovitiji i da može bolje raditi. Prema tome, vjerujem da bi ovih nekoliko načelnih odredbi, da bi trebalo u drugom čitanju ugraditi u ovaj zakon, kako bi bilo podloga i za donošenje ovih drugih uredbi i o plaćama i o ocjenjivanju državnih službenika i namještenika odnosno kako bismo razvili tu svijest o institucijama i odgovornosti svih onih koji rade u tim institucijama a ne samo politike i političara za učinkovitost sustava jer danas nažalost mi smo u jednoj situaciji, nemajući predviđenu takvu odgovornost da zapravo tek kad nam problemi eskaliraju, onda se to javlja kao politički problem a nemamo kontinuirano rješavanje odnosno usavršavanje i doradu ili procedura ili pak zakonskih odredbi zato bih predloži da u tom smislu do drugog čitanja se ugrade ove odredbe koje bi i taj zakon odnosno druge ove uredbe učinile učinkovitijim i svrsishodnijim. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Ante Babića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Tuđman, zapravo pri samom kraju ste rekli da se ne traži samo učinkovitost političara o provedbi državne i javne uprave već da bi se trebalo zapravo cjelovito riješiti problem. I naša kolegica u ime kluba je rekla da se radi na jednom cjelovitom rješenju Zakona o državnim službenicima a time i samim plaćama o državnim službenicima a time i njihovom nagrađivanju. I danas smo slušali o tome da zapravo je politika ta koja možda utječe na to ocjenjivanje odnosno subjektivizam čelnika ljudi. Postoje primjeri u praksi, u njima smo često i mi u samom klubu razgovarali, to je L'ecole nationale d' administration koji imaju Francuzi, dakle do određene razine i zbog toga zapravo ta državna i javna uprava u Francuskoj Republici funkcionira na jedan bolji i učinkovitiji način. Treba zapravo raditi na tome, ali kad to dođe u ovaj Visoki dom onda se čuju oprečna stajališta, zapravo želja koja ne postoji da se taj problem sustavno riješi.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika.
Hvala. Pa mislim da je ono što bismo, do čega bismo trebali a to je da državnici službenici i namještenici budu odgovorni za funkcioniranje državne uprave. Politički dio unutar toga bi trebao biti odgovoran samo za smjer u kom se ide. I to je ono što bi onda s jedne strane činilo taj sustav stabilnim, ne bismo imali raznorazna prepucavanja o politizaciji, depolitizaciji ili kako tko već gleda na te probleme, tako da je to upravo smisao ove teze ako zakonom ne predvidimo da ljudi koji rade u institucijama da ljudi koji rade u institucijama budu odgovorni za to, onda nećemo ići u tom smjeru.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, ovo je jedan vrlo važan zakon kojim se ja bi rekao, pristupa dosta olako a ne samo službenici nego i naši građani su vrlo osjetljivi na ove teme kada se radi postupak prijema, postupak dobivanja posla i ono što se kolokvijalno kaže dosta često i uhljebljivanje u državnu službu i državne tvrtke i gradsku službu i gradske tvrtke i zato to treba biti regulirano na što transparentniji i jasniji način jer se onda ne bi dešavale situacije kao što se dešavaju primjerice u Fondu za zaštitu okoliša koje vodi jedan kolega iz HNS-a gdje od svih onih koji su se zaposlili, 1/3 je baš iz HNS-a. Kao da su članovi HNS-a predisponirani upravo za taj posao i kada se upišete u HNS, vjerojatno na pristupnici piše želite se baviti problematikom zaštite prirode i tamo svi klikću da. Znači nevjerojatan je taj postotak uspješnosti članova HNS-a u Agenciji za zaštitu okoliša koju, odnosno Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koju vodi kolega iz HNS-a. To je nešto šta jednostavno trebamo prebrisati, ja znam da neke stranke imaju taj klijentelistički prizvuk kojeg grade dugi niz godina pa ja bi rekao iz Vlade u kojoj sam ja bio jer primjerice kada smo se ja i kolega Vrdoljak raspravljali oko toga da se ukine obvezno članstvo u HGK-u, on je bio snažno protiv toga, njegov pomoćnik je lobirao da se to ne desi i gle čuda nakon što je mandat završio taj pomoćnik je završio u Hrvatskoj gospodarskoj komori. Znači taj klijentelistički prizvuk odnosno predznak nekih stranaka je tu prisutan već duži period i ja nisam na to bio niti zadovoljan niti ponosan ni kada se dešavalo u Vladi u kojoj sam ja sjedio, HNS je tu prednjačio. Vidim da nastavljaju tako vrlo snažno i dalje po ovom primjeru iz fonda, jer nemoguće, pazite, nemoguće je da trećina primljenih budu baš članovi jedne stranke. To je nešto šta jednostavno nitko od naših građana ne može prihvatiti i ne može shvatiti. Ova Vlada je obilježena takvim slučajevima, ova Vlada je obilježena time da primjerice izbjegava kao fol zapošljavanje službenika a onda uzima ugovore na djelu, savjetnike ministara pa evo vidimo sada jednog savjetnika ministra gospodarstva koji tamo radi, bivši je novinar koji je sa svojim kolegama iz novina gdje je radio ostao u određenim odnosima nerazjašnjenim gdje neki navodno tvrde da i plaćaju njegove obveze a čovjek je zaposlen tamo da savjetuje, uopće ne znam koja je forma to i koju vrstu savjeta ministar Horvat u ovom trenutku treba. S druge strane vidimo kod premijera Plenkovića, savjetnika koji objašnjava sad ovu cijelu priču oko fake news-a dosta često je čovjek po medijima, zaposlen u HDZ-u a savjetnik za duplo veću plaću kod predsjednika Vlade i predsjednika HDZ-a u Vladi, što ne bi bilo ništa sporno da, čovjek sada vrlo teško može razlučiti šta je njegov posao, da li je to stranački posao, da li je to posao savjetnika predsjednika Vlade. I loše je da novcem poreznih obveznika namirujemo na taj način stranačke članove i stranačke zaposlenike. To je ono što naši građani ne vole, to je ono što naši građani osuđuju i protiv čega se bore. I sa te strane, da, čudno je kada danas ovdje to govorim u državi u kojoj je to očito i u Vladi i u gradu Zagrebu gdje je to najnormalnija stvar da se po Holdingu zapošljavaju braća, sestre, onih koji su se, ili kćerke, sinovi onih koji su se pridružili klubu gradonačelnika Bandića iz ovih ili onih pobuda. Znači to je nažalost kod nas postalo uobičajena praksa. I gotovo čudno, gotovo čudno zvuči kada netko uopće govori da to nije tako. Znači svi su prihvatili da je sve namješteno, da se stranački odnosi rješavaju na taj način da kada netko dođe iz neke stranke na neku funkciju zapošljava te zaposlenike koji su članovi njihove stranke ne na dužnosnička mjesta ne na revolving door, znam da su nas jako napadali kada smo bili u Vladi, kada smo imali revolving door princip koji je službenike u kabinetu ministra, nakon mandata ministra razriješio i oni su odlazili a ne HDZ dolazi sada na vlast i kaže ne, ne, ne, nećemo mi to tako, mi ćemo zaposliti ali ti će ljudi ostati zauvijek. I na taj način hrvatski porezni obveznici plaćaju kroz svoje poreze čitavu vojsku HNS-ovaca, HDZ-ovaca i ostalih koji se sada u ovom trenutku zapošljavaju u državnoj službi i možda uzimaju mjesto onim ljudima koji bi tamo mogli raditi a koji onda nažalost u stotinama tisuća moraju odlaziti izvan RH u zemlje poput Irske, Njemačke itd.. I zato je vrlo važan zakon ovaj o kojem danas ovdje govorimo da se ta transparentnost digne na jednu višu razinu, da ti natječaji ne budu forme radi, da se intervjui ne rade jedan na jedan sa nekim pa onda kaže taj je bio najbolji, kako znate, pa evo ja vam kažem bio je najbolji i onda je sve po zakonu kao što je sad pokazalo izvješće i nadzor ministra Ćorića u fondu. Kaže sve je bilo po Zakonu o službenicima, odnosno nikakav tu prestup nije napravljen ali opet činjenica ostaje, trećina svih zaposlenih iz HNS-a. To je nevjerojatno kažem još jednom predispozicija da ljudi koji su zaposleni tamo baš su evo slučajno evo došli iz stranke gdje je čelnik fonda također član stranke. Dok se sa tim ne obračunamo, dok to ne bude u svijesti građana da to nije normalno, da se moramo svi boriti protiv toga dotle nećemo kao društvo ići naprijed. I sa ste strane ja podržavam da svi podaci, postupak ocjenjivanja budu dostupni javnosti da ljudi znaju transparentno tko se na koji način prima. Što se tiče ocjenjivanja tu se slažem da ovaj način ocjenjivanja gdje svi dobivaju najvišu moguću ocjenu prilikom godišnjih ocjenjivanja nije baš najsretniji jer onda kada pokušaš ocijeniti ljude po određenoj krivulji koja je normalna, neki su malo lošiji, neki su malo bolji onda se ljudi ljute jer su naučeni da oduvijek dobivaju svi ocjenu najvišu. I tu nema nikakve razlike, znači nitko se niti ne trudi, benfiti su za sve isti, ne moguće je nekoga nagradi. I tu bi se, ja se slažem to trebalo vezati uz određeni radni učinak da se napravi da ljudima zbilja možeš, onima koji se trude a vjerujte mi takvih ima jako puno u ministarstvima, da ih možeš nagraditi, s druge ima jako puno onih koji hvataju krivine, kako se to kaže narodskim rječnikom ali nema sad nikakve razlike između jednih i drugih. Takav zakon nam je također potreban i ja se zalažem da se njega donese ali čisto sumnjam da je moguće vrijednosti, europske vrijednosti, pravde solidarnosti i jednakosti primijeniti uz Vladu kakvu imamo sada na čelu. Znači gdje je to sve skupa na temeljima političke trgovine, dogovora, netransparentnog rada kako je uopće moguće doći do jednog kvalitetnog zakona. Kako je moguće da će netko vjerovati da zbilja postoji interes ove Vlade da se nešto mijenja kada sam rekao malo primjer, primjer iz fonda koji je zaposlio trećinu zaposlenika iz jedne stranke, konkretno iz HNS-a koja je znamo na koji način izdala svoje birače prošle godine. i očito je to jedan od interesa koji je bio, zbog čega su to napravili, da se onda mogu utrpati tu i tamo neki članice i članovi, na račun i za račun hrvatskih poreznih obveznika. To je ono protiv čega trebamo svi govoriti i onda nećemo imati ni ovakvu trgovinu u Hrvatskom saboru, nećemo imati ni trgovinu gradonačelnika Bandića sa ostalim zastupnicima, niti će biti primjera gdje, čija kćer radi, nakon što je ušao u klub zastupnika ili brat, nego će ljudi imati određeno povjerenja u institucije, u tijela i one koje su birali. Dok je močvara, močvara je, a isušiti tu močvaru ne mogu oni koji su je stvorili, au ovom slučaju se radi, rekao sam o HDZ-u i HNS-u, hvala lijepo.
Hvala imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Željka Lenarta, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, kolega Maras i narod je prepoznao dosta toga što ste vi govorili, u narodu kruži jedan vic, kaže zašto u državnoj upravi nema seksa, pa kaže kada su ugl. svi rodbina. Prošao sam državu upravu od županije, kao pročelnik i kao dožupan, kao državni tajnik u ministarstvu, najveći problem je u tome što vi, kvalitetne ljude morate tražiti sa povećalom, zbog uhljebništva koje se dešava u Hrvatskoj i koja je realnost, 1/3 ljudi zna, hoće i može, ostali su … [[Govornik se ne razumije.]] jer su došli po nekom ključu. Nema nagrađivanja, oni koji su kvalitetni, ne možete ih nagraditi, oni koji ne rade, ne možete ih kazniti i to su veliki probleme, a znanje i ljubaznost su proporcionalni, što osoba u državnoj upravi ima više znanja, to je ljubaznija, što ima manje znanja to je bezobraznija. I to je redovno događanje na šalterima, kada dođe običan čovjek, onda ga odbiju, a kada s njim dođe u posjetu saborski zastupnik, onda za istu temu sve može.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Problem je taj sve prisutan, što je niža razina vlasti, ja mislim, čak izraženiji. Jer kada gledate neke gradove u kojima gospodarstvo nije baš neko i gdje ima malo radnih mjesta, većina je ljudi koncentrirana i centrirana na institucije ili državne ili gradske, odnosno, općinske. I koncept vlasti u malim sredinama, funkcionira na taj način, tko će koga zaposliti u šumariji, u HEP-u, u općini u gradu ili u nekom mjestu, gdje ćeš imati direktno utjecaj i na taj način dobivati glasove. Pa znači, da se ne z nam što desi u tim nekim sredinama, mi imamo situaciju, gdje su ljudi priznali da su krivi, odnosno, da su radili nezakonite stvari, ljudi ih biraju za gradonačelnike, zbog toga što su te sredine napravljene po principu interesnih krugova i na taj način se vlada. Znači protiv toga se mi moramo u ovoj zemlji boriti.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Maras, osobno bih volio da se u državnu i javnu upravu zaposli stvarno svatko onaj tko je zaslužio to po svojim rezultatima, može se sigurno pronaći, jedan sličan model za to napraviti. Ali, vi govorite o poritanstvu, vašemu, dok ste vi bili na vlasti, ja nisam mislio to spomenuti, ali vi ste spomenuli … [[Govornik se ne razumije.]] i rekli ste da ste vi to tada radili, a ja se sjećam da je vaš predsjednik vlade, ovdje s ove bine, rekao s govornice, da je to normalno, da svi oni koji su došli tada s politikom, trebaju tada i otići i vi ste rekli da su oni svi razriješeni. Koliko je takvih razriješenih, ja ne vjerujem da ih je puno. Recimo u ministarstvu koje sada ne želim spominjati, vi ste tada sa 157 službenika, koji su tada bili zaposlili 303 čovjeka, niti jedan nije tada razriješen. Dakle, kada govorite o čistunstvu u tome, onda trebate pogledati ono što ste vi radili i zapravo ostavili nama u naslijeđe. Hvala.
Hvala odgovor poštovanog zastupnika Maras.
Kolega Babić je promiješao 2 stvari, ovdje se je radilo o zaposlenima u kabinetima ministra i ti su svi razriješeni. Niti jedan djelatnik u mojem kabinetu nije ostao raditi u državnoj u pravi. Doduše koliko su ti ljudi sposobni, vidi se koje su karijere nastavili raditi poslije, kao glasnogovornici određenih velikih tvrtki ili kao privatni poduzetnici, itd. itd. Nisam siguran da ovi koji sada dolaze, na ovaj način će raditi poslije tih karijera i da mogu uopće raditi poslije tih karijera, inače ne bi tražili stalan posao itd. Što se tiče ovog konkretnog slučaja, uopće ne znam o kojem ministarstvu govorite, moje ministarstvo nije zaposlilo 330 ljude, jer ih nije toliko ni bilo. Znači u mojem ministarstvu je radilo sve skupa možda 150 ljudi, sada se ne mogu točno sjetiti, tako da zbilja mi nije jasno o kojem ministarstvu govorite, o mojem sigurno ne, a za druge ne mogu komentirati. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Milorada Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Maras očito da uspješnosti onaj rezultat koji se isporučuje građanima, ispunjavaju obećanja da imate vi problem sa time. Isto tako zatečeno stanje koje je u fondu bilo, a kakvo je danas. Da li je trebalo zapošljavanje? Vjerojatno da, nitko o tome ne dvoji i mi ne bi trebalo dvojiti, da li ovo koincidira sa nečime, ako imate dokaze, ja bi volio da budete prvi koji ćete to i podastirati nadležnim institucijama. Napravljena je revizija, vidi se da ništa nije rađeno protivnom zakonu, to je jedna stvar i svakako se slažemo da ne smije biti protekcionizma i na taj način da se formira javna uprava. Iako određene je ostavštine možda je teško istrijebiti ili iskorijeniti bilo kojim zakonom. Međutim, ono što je simptomatično, vi bi o tom pričate, a niste pričali kada se upravo radi vas formiralo ministarstvo da bi se vi mogli, u doslovnom smislu riječi uhljebiti.
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo kolega Batinić. Morate se malo bolje prisjetiti, inače vašu stranku je SDP držao na svojim leđima godinama, tako da vi ste zadnji koji bi trebali meni pričati nešto, ja sam bio potpredsjednik SDP-a još uvijek sam jedan od najviđenijih, poznatijih, borbenijih zastupnika SDP-a i sada mi se vi iz HNS-a kojeg smo doslovce hranili godinama, javljate da je nešto nama rađeno kao ustupak. Pa kako vas nije sram? Imali bi 1,5 zastupnika u Hrvatskom saboru da vam nije SDP-a. U gradskoj skupštini vjerojatno ne bi imali nikoga, niti po gradskim vijećima i sada vi meni govorite, pazite koji je to paradoks stranka koja je sisala SDP godinama, meni prigovara. Pa bolje nemojte niš' govoriti. A što se tiče podataka, imam točne podatke. Od 30, 10 iz HNS-a, pa kaj je to slučajno? To baš tako mora biti? Gdje se to baš HNS-ovci u toj mjeri zapošljavaju osim u tom fondu? Ne moram nikakav dokaz poseban imati nego ovaj podatak. Hvala vam lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Kolega Maras, nakon ove uzavrele atmosfere nakon replike kolege Batinića, ja moram priznati da zapravo mi je malo licemjerno razgovarati o novim prijedloga Zakona o državnim službenicima i ovdje slušati argumente o tome kako ćemo unaprijediti način napredovanja, vrednovanja pa samim time i plaćanja onih izvrsnih ako znamo da već kola određena legenda koja kaže da kako vam je lakše postati načelnik u Ministarstvu poljoprivrede, tako što ste HDZ-ov donator pod rednim brojem 191. Znači to je realnost da ljudi doniraju HDZ-ovu kampanju svojim novcem ili tuđim novcem a nakon toga ih svi mi iz državnog proračuna plaćamo njihova unaprjeđenja i veće plaće. Eto to je hrvatska realnost. A mi možemo ovdje pričati što god želimo, ideje i želje su jedno a stvarnost je nažalost nešto drugo. Dok ne promijenimo mentalni sklop u glavama određenih stranaka, nema nama naprijed.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Još uvijek sam pod ovim dojmom kolege Batinića, ne mogu jednostavno vjerovati šta je čovjek ovdje izgovorio. Znači stranka koja je neproporcionalna svojom političkoj snazi glasovima živjela na drugima odnosno konkretno na SDP-u, imala utjecaj pola Vlade sa 10 puta manjom podrškom birača, koja je prevarila svoje birače, otišla, podržala HDZ, sada čovjek meni nešto govori, pa to je da čovjek jednostavno ne može [[Upadica Reiner: Vi ste dali već repliku, sad replicirate kolegici Glasovac.]] Samo malo, vi hoćete, možete zaustaviti vrijeme? Prvo da vama pojasnim, pa ću onda nastavit dalje. Znači g. potpredsjedniče, ja ovdje pričam na repliku kolegice Glasovac jer je spomenula političke stranke u Hrvatskoj i licemjerje koje među njima vlada. I normalno kad se spomene licemjerje i političke stranke da je HNS prvi na tapeti. Znači vi sigurno sada nakon što sam vam to rekao, vidite tu povezanost i dajte mi vratite, molim vas na 30 sekundi koliko je bilo da završim svoju repliku.
Dobro, evo dobit ćete 30 sekundi pa uživajte. Izvolite.
Hvala lijepo, evo i kolega potpredsjednik je shvatio da jednostavno kad spomeneš licemjerje, politiku da je HNS prvi koji se mora jednostavno spomenuti, zbog toga što sam rekao, još jednom ću reći, živi se na drugima, vara se svoje birače, zapošljava se svoje članove a onda se neki usuđuju ovdje uopće javno govoriti o tome kako bi oni nešto radili odnosno kako drugi rade koji su za njih, vjerujte mi sve ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, hvala lijepo. Sad ste već iskoristili puno više nego što ste smjeli. Kolega Batinić je dignuo povredu Poslovnika, izvolite.
Hvala, potpredsjedniče. Kolega Maras je povrijedio članak 238., omalovažava, vrijeđa skoro 40 000 članica i članica HNS-a. Naravno, ima nas više nego članica i članova SDP-a i očito matematika kolegi Marasu ne ide. Iz tog razloga u nedostatku sadržaja, ... [[Govornik se ne razumije.]] pribjegava uvredama i vrijeđanjima i smatram da sa tim kad je spomenuo licemjerje, da je uvrijedio sve članice i članove HNS-a i naprosto to nismo, izborni rezultati 2015. 130 000 preferencijalnih glasova, 2015. 100 000 preferencijalnih glasova, kolega Maras, pa ako vama matematika ne ide u prilog, ja ću vam izračunati koliko je to mandata.
Hvala. Ajde predlažem da ovaj, mislim da nije povrijeđen Poslovnik ali molim vas da se klonimo tako teških riječi. Slijedeća rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Davora Vlaovića, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, evo nekoliko riječi o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Naime, ovaj prijedlog zakona i obrazloženje zašto se donosi ide u smjeru da se stvori alat da bi državna služba bila efikasna, da bi bila na usluzi građanima i da bi mogli provoditi poslove koji su pred RH u ovom trenutku vrlo važni a to je predsjedanje Vijećem EU-a i naravno odredbom polova vezano za povlačenje sredstava iz EU-a. I kad to tako čuješ uvodno, mislio bi da zašto bi netko protiv donošenja takvog zakona i da je to nužno RH. Međutim treba reći istinu, da većina obrtnika, poduzetnika i poljoprivrednika smatra da smo država kojoj je administracija teret gospodarstvu, da je prebujna i da je neefikasna i da kroz takvu administraciju ne možeš ostvariti ono sve što bi mogao i trebao svaki naš sugrađanin. Tome je doprinijela i ova Vlada iako je bila najava da će ići sa smanjenjem broja ministarstava, da će ići sa smanjenjem broja državnih dužnosnika, dogodilo se upravo obrnuto, da je povećan broj ministarstava, da je povećan broj središnjih državnih tijela a uz pomoćnike ministara ponovno su uvedeni državni tajnici, ostali su i državni tajnici i pomoćnici ministara i ravnatelji uprava i voditelji odjela i odsjeka tako da evo, moje pitanje i bilo bi dobro da u završnoj riječi predstavnici ministarstva kažu koliko je to sad državnih službenika zaposleno u RH, bilo je već nekakvih medijskih natpisa da je preko 2000 novozaposlenih u državnoj upravi, pa dal' je to točno ili nije. Bilo je puno naglasaka na to da se zapošljavaju samo stranački dužnosnici i članovi pojedinih stranaka, kako to izbjeći? Pa prije svega treba reći da u državnim službama rade i pošteni ljudi i marljivi ljudi i da ne možete imati efikasnu državnu upravu ukoliko ti ljudi su slabo plaćeni a činjenica je da su plaće državnih službenika i namještenika male i u Slavoniji i u Zagrebu i u Dalmaciji. Drugo što je tu vrlo bitno da nemaju svi iste uvjete rada, da nemaju ni kvalitetnu računalnu opremu, ni programe, ni uvjete za stručno napredovanje, odlaske na seminare i sl. Nego opet mora po nekakvoj političkoj volji čelnik mu odobrit i jednostavno oni najkvalitetniji koji su nezadovoljni takvim plaćama i odnosom prema državnim službenicima i namještenicima napuštaju državnu službu, a ostaju ili dolaze samo oni koji su poslušnici i koje ne možeš kazniti. Ja imam podatak da je do sad svega 3 državna službenika ocjenjena negativno, negativnom ocjenom, pa jel moguće da samo 3, zašto se to tako događa. Pa zato što čelnik tijela ne želi ulazit u sukob sa svojim zaposlenicima unutar svoj tijela i ona uranilovka u svima dobar ili vrlo dobar, a onima koji su iz vladajuće opcije odličan, evo tako buja administracija, a imamo neefikasnu upravu. Jedno istraživanje rađeno kod pružanja socijalnih usluga našim sugrađanima, koliko državnih tijela jedinica lokalne (regionalne) samouprave se koristi onim modelom e-građani, svega 6 do 7% još uvijek od preko 80% državnih tijela traže od građana da pridonesu dokumente na temelju kojih mogu ostvariti svoja prava na socijalne davanja ili programe. To je porazno za RH i ukoliko će ovaj zakon ić za tim da se to promijeni, poboljša onda svakako bi i mi iz HSS-a podržali ovaj zakon, al bojimo se da to nije tako. A zašto uz ovaj zakon ne ide paralelno i u okviru ovog zakona klasifikacija radnih mjesta u državnoj službi i model ocjenjivanja državnih službenika i namještenika nego će se to rješavati posebnom uredbom. Mislim da to nije u redu, a pogotovo što plan prijema u državnu službu se neće više objavljivati u dnevnim novinama nego samo na internet stranicama državnog tijela i u Narodnim novinama. Od koga skrivate, pa ja vas molim da završnoj riječi kažete koliko se planira u 2019. zaposliti službenika i namještenika u državna tijela i u koja tijela. Da ljudi to znaju, to ljudi moraju znat da bi si, eventualno oni koji su zainteresirani javili na te natječaje i kada će otprilike ići ti natječaji. Kad je riječ o povećanju poslova zbog predsjedanja Vijećem EU OK tu treba novih ljudi, međutim budimo realni, stručni ljudi koji imaju znanja i kvalitete su ili u privatnom biznisu ili u nekim tijelima gdje imaju puno veće plaće i teško ćete dobit takve ljude dokle god se ne otvori prostor da se oni koji rade, koji dobro rade može nagraditi sa većom plaćom pa mislim da tu nećemo imati nekih većih uspjeha. A dokaz da je tomu tako je i rezultati povlačenja sredstava EU i tu je zaposleno u okviru ovih 2.000 ljudi dosta ljudi po državnim tijelima kako bi se povećala apsorpcijska moć i ljudski potencijal zbog povlačenja sredstava iz Europskih fondova. Svega je 60% ugovoreno, a 14% isplaćeno po informacijama za 2018. godinu. Znači nemamo ni tu pravih rezultata. I ovdje bih također dao naglasak da ćete i ovim zakonom predviđate zapošljavanje na određeno vrijeme, mladih, stručnih, visoko obrazovanih ljudi na određeno vrijeme, bilo da je riječ o EU fondovima dok traje projekat ili da je riječ o predsjedanju Vijećem EU dok traje, traju ti poslovi. Pa na ovaj način kažnjavate mlade ljude, najveći broj mladih ljudi koji je iselio iz Slavonije, Baranje, Srijema, iz drugih nerazvijenih krajeva jedan od razloga je što nisu mogli dobiti posao na neodređeno vrijeme. Jer ako je zaposlen na određeno vrijeme niti može se kreditno zadužiti, niti planirati zasnovati obitelj, niti imati mogućnost da se zbrine stambeno, zašto, a najveća stopa zapošljavanja mladih na određeno je u ovom okruženju u Hrvatskoj. I to je još jedan elemenat zbog čega ne možemo podržat ovakav zakon jer ponovo vi tjerate ljude mlade, obrazovane da se zapošljavaju na određeno vrijeme, to nije dobar put i mi moramo nać modele kako zaposliti mlade ljude na neodređeno vrijeme. Ali vjerujem da ti ljudi koji rade na projektima EU će steć ta znanja i vještine i treba im odmah omogućiti da i taj radni odnos pretvore u radni odnos na neodređeno vrijeme i da će onda sigurno kvalitetnije i brže se stručno usavršavati i ostati raditi u državnim tijelima, jer ovako imate veliki odliv u privatne firme, agencije koje bujaju i koje vam odvlače najkvalitetnije kadrove iz fondova i ministarstava i sigurno da to nije dobar put. Također, evo moram još jednom naglasiti da smanjenje broja agencija i državnih tijela, 19 odlukom Vlade nije donijelo financijsko rasterećenje ni gospodarstva, ni uštede, nego se samo rješavalo 19 voditelja agencija i upravnih vijeća gdje je to bila politička odluka Vlade, a ne da se ide ka kvaliteti i stvaranju preduvjeta da imamo efikasnu ovu državnu upravu, da imamo kvalitetno povlačenje sredstava EU i da na taj način stvorimo preduvjete da građani budu zadovoljni sa državnom upravom odnosno službama koje na taj način djeluju. I moje je pitanje također, najavljeno je spajanje ureda državne uprave sa županijama, hoće li biti, kad će biti, na koji način će se provesti, hoće li se uskladiti i plaće zaposlenih jer znamo da državni službenici i namještenici u uredima državne uprave imaju niže osobne dohotke u odnosu na zaposlenike u županijama, kako će se to riješiti i tko će to financirati, jer dosta županija nema fiskalne kapacitete da bi mogo izjednačiti plaće državnim službenicima i namještenicima sa svojim zaposlenicima. To su pitanja koja ostaju ne riješena, a mi donosimo samo novi zakon koji će biti još jedan zakon bez kvalitetnih rješenja na terenu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa, kolega trebalo bi ovo šta ste vi rekli razjasniti, evo tu je vidim krajičkom oka i državnu tajnicu Rimac između dva stupa tamo sjedi, koliko je novih ljudi zaposleno ovaj u državnoj službi u protekle dvije godine, ona ima sigurno taj podatak, možda se može pripremit za slijedeću raspravu gdje ćete je to moć pitat. To je jedno vrlo zanimljivo pitanje, koliko je novozaposlenih u javnoj upravi jer to naše građane zanima, to je obavijeno velom tajne, evo, i sad sam dao joj hint šta ćemo je pitati, pa ja bi je molio da možda malo to ispita dok dođe na red, evo, hvala vam lijepo.
Nešto će reći očito kolega Vlaović mada nije bilo pitanje njemu upućeno, ali izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, ja sam rekao da je u medijima bilo više puta navedeno da je preko 2000 ljudi zaposleno u Uredima državne uprave, Ministarstvima itd. i volio bih i ja dobiti taj odgovor da li je to stvarno tako i koji su efekti tog novog zapošljavanja u državnim tijelima u RH. A ono što kroz medije također dobivamo da efekti takvog zapošljavanja je da je i dalje percepcija rasta korupcije u RH puno veća odnosno zabilježen je indeks IPK, indeks percepcije i korupcije u RH 49, prosjek u EU je 66, mi smo pali za 2 poena dole, znači, još smo lošiji, više ljudi smo zaposlili, a očito da građani ne vjeruju ovom sustavu, pogotovo zbog načina na koji je formirana ova Vlada, zbog kupovine glasova, zbog kupovine mandata, a vjerujem da će taj indeks percepcije, korupcije i dalje rasti umjesto da idemo k tome da imamo jedno zdravo društvo, perspektivno društvo [[Upadica: Hvala]] koje daje šansu mladima.
Hvala. Odgovor, slijedeće replike poštovane zastupnice Marte Luc-Polanc.
Zahvaljujem. Pa evo, pažljivo slušam ovu raspravu od jutros i meni je žao što se rasprava o jednom maloj izmjeni Zakona koja se temelji, znači, na, u principu na zapošljavanje službenika za vrijeme predsjedavanja u EU, svela na priču o tome da su u državnoj službi sve sami neradnici i uhljebi. Ja bi ipak željela skrenuti pozornost iz osobnog iskustva. Znam, radila sam i u realnom sektoru i u državnoj upravi, ja moram priznati da ljudi na terenu, znači, ne govorim o Ministarstvima i Zagrebu, da ljude na terenu koji rade sa strankama, jako puno rade i nisam primijetila da tamo baš nema posla, ali s druge strane, vi svakodnevno dobivate izvješća koja morate dostavljati u Zagreb i ne znam, i to su stvari, znači, s kojima se cijeli dan bavite, a da ne znate kome sve ta izvješća trebaju. Pa skrenula sam pozornost i kod Zakona o Državnom inspektoratu gdje vi imate inspektore na terenu, a onda inspektori u Središnjim uredima koji traže izvješća od inspektora sa terena i to prikazuju kao svoj rad [[Upadica: Hvala]] , tako da želim da se ipak spomene da se radi o zapošljavanju [[Upadica: Hvala]] u Zagrebu i u Ministarstvima, a ne na terenu.
Odgovor poštovanog zastupnika Vlaovića.
Hvala kolegice na vašoj replici. Ako ste pažljivo slušali, ja sam rekao u svojoj raspravi da … [[Govornik se ne razumije]] državnih službenika i namještenika koji kvalitetno rade svoj posao i da, ako očekujemo od njih da budu još ljubazniji prema strankama, da budu efikasniji, da ih se treba kvalitetnije platiti i dati im prostora da mogu stručno napredovati, usavršavati se od računalne opreme i svega ostalog što sljeduje. Naravno da nije dobro da se zapošljava samo ovdje u Zagrebu u Ministarstvima. Jedna od mojih rasprava je bila i zašto bi sva Ministarstva morala biti u Zagrebu? Zašto bi baš sve Uprave morale biti u Zagrebu? Zašto nešto ne bi dislocirali u Slavoniju ili Dalmaciju, ali evo, nema sluha i najveći dio novozaposlenih vjerojatno i je u Ministarstvima. A loše je na terenu što se pojedine Ispostave i Agencije ukidaju u Novoj Gradiški, u Županji, pa naši sugrađani moraju ići u Slavonski Brod ili Vinkovce da bi obavili najjednostavniji zadatak. To otežava poslovanje našim poljoprivrednicima i našim obrtnicima. To nije dobro.
Slijedeće replike, poštovanog zastupnika Alena Preleca.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Vlaović, vi ste govorili o radu na određeno vrijeme. Ja smatram da je to isto jedan veliki problem danas u RH. Naime, mladi nam odlaze van, pričamo stalno kako mladi ne bi trebali otić, kako bi trebali imati dobru plaću, a onda ih držimo na određeno vrijeme po nekoliko godina. I kad je to u pitanju poduzetnik, neki privatnik, ja bi još donekle mogao razumjeti, ali kad je u pitanju državne, javne službe, Agencije, Ministarstva, a znam konkretno nekoliko slučajeva gdje mladi ljudi rade godinama i svake godine im se produžuje na 6 mjeseci, onda je to nešto što je nedopustivo. Ne možemo na jednoj strani pričati jedno, a onda raditi sasvim drugo. Država mora biti ta koja mora brinuti o mladim ljudima i govoriti o tome kako treba biti, a ne onda kršiti Zakon i raditi o, govoriti o tome da smo zainteresirani da djeca ne idu van, da ostanu ovdje raditi, a radit nešto sasvim drugo. I jedna mjera koja je ukinuta, a bila je prije, a to je stručno osposobljavanje. Tisuće mladih ljudi je našlo posao preko stručnog osposobljavanja, danas je [[Upadica: Hvala]] to ukinuto i toga više nema.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Vlaovića.
Hvala kolega na replici. Ja sam rekao da nije dobro da se mlade ljude tjera da rade na određeno vrijeme i oni su u anketi koja je rađena, Zašto su iselili iz RH, jedna od velikih odnosno najčešćih odgovora je bio da odlaze jel ne mogu dobiti posao na neodređeno vrijeme, a i dalje je visoka stopa zapošljavanja mladih na određeno vrijeme i mislim da bi kroz ovaj Zakon i kroz mjere koje provodi Vlada, zapošljavanje državnih službenika i namještenika, trebali izbjeći to da se ljude zapošljava na određeno vrijeme jel im to ne daje sigurnost da mogu planirati svoju obitelj i svoje stručno usavršavanje, a niti mogu planirati zbrinjavanje stambeno. Naravno da se trebaju osmisliti modeli kako da mlade visokoobrazovane ljude zadržimo u RH, da imaju takve plaće od kojih mogu živjeti, a vidimo da ova politika i ova Vlada ne idu u tom smjeru. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS. Poštovana državna tajnice, gđo. Prpić sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege, zapravo, državna tajnica je u svom uvodu rekla zbog čega i na koji način se donosi ovaj Zakon. Ja ću samo ponoviti da smo kod donošenja proračuna za 2019.-tu godinu također od ministra Marića ovdje kod rashodovne strane proračuna mogli čuti o iznosima sredstava vezani za rashode za zaposlene, a i jednim dijelom vezano za najam prostora kod predsjedanja Vijećem EU, Neeuropskim Vijećem, kako je to u nekoliko navrata govorila kolegica Pusić, dakle, Neeuropskim Vijećem, već predsjedanjem Vijećem EU. Ono što želim naglasiti, a da se ne ponavljam s obzirom na svoje kolege, reći nekoliko stvari. Dakle, danas smo iskoristili ove izmjene i dopune Zakona o državnim službenicima na način da smo govorili o državnim službenicima, o dojmu koji i percepcije koja je u javnosti vezana za državne službenike i namještenike, neučinkovitoj državnoj i javnoj upravi, a pitanje je li tome tako. Dakle, ovdje u saboru sjede ljudi koji su bili čelnici ministarstava, dakle ministri, državni tajnici, pomoćnici ministara i oni bi trebali govorit o jednoj potpuno drugačijoj slici vezano za državne službenike. Dakle, državni službenici, velika većina njih su vrijedni ljudi i oni odgovorno rade svoj posao, zapitao bih i pitao bih svoje kolege ovdje da i oni koji su došli na čelo ministarstava, a dojam je u javnosti, a i kod državnih službenika da dolaskom ministra, pomoćnika ministra ili državnog tajnika zapravo dolazi jedna pamet s njim gdje bi oni trebali upravljati tim ministarstvom. Međutim, svatko od nas koji se bavio tim poslom zna da jedan dobar, discipliniran i stručan državni službenik vam samo može biti od pomoći, nitko ga neće pitati, koliko ja znam iz svoj iskustva je li on član neke stranke, pripada li nekoj stranci, nekoj udruzi, to je manje bitno, bitno je da on izvršava taj posao, bitno je da može provoditi onaj program s kojim je određena stranka, to moramo reći došla na vlast, i spremna provoditi taj program koji je zacrtala. Dakle, ja imam pozitivna iskustva sa državnim službenicima. Ono što sam pokušao ukazati, a volio bih da se to dogodi u RH i to je kolegica Jelkovac u svom uvodu rekla da izmjene i dopune ovoga zakona donosimo upravo zbog predsjedanja Vijećem EU i zbog toga su potrebne određene izmjene kako ne bismo imali ne efikasnost u provođenju tog vrlo vrijednog i značajnog posla. Dakle, ulaskom Hrvatske u EU 2013. godine danas smo došli u situaciju da predsjedavamo Vijećem EU što je za nas sigurno pozitivna stvar i jedno novo iskustvo, jedno novo iskustvo za Hrvatsku za njene čelnike, ali i državne službenike. Zbog toga pozdravljam sve izmjene koje su ovdje napisane u ovim, u ovome zakonu. Ono što želim reći, a to je da kroz ono što su govorile danas kolege tijekom rasprave o ne efikasnosti državne uprave odnosno o prenošenju određenih stvari kod ljudi koji, državnih službenika koji bi trebali revno obavljati svoj posao. Činjenica je da su neki kolege ovdje danas govorili da pojedini službenici kada odlaze na godišnji odmor ili sl., ti predmeti ostaju, oni se zapravo ne rješavaju zbog čega zapravo trpe građani, to nam se ne bi trebalo događati. Ova rasprava koja se danas ovdje vodila ona može služiti samo tome da donesemo jedan sveobuhvatan zakon veza za državne službenike, a time i Zakon o plaćama za državne službenike. Ono čime su uvažene saborske kolege iz oporbe izražavale svoju skepsu činjenica je da ćemo mi možda kod tog ocjenjivanja imati jedan određeni subjektivitet koji možda u određenom trenutku stvara, stvara, stvara određenu sumnju. Iz prakse u ovih 28 ili 29 godina zapravo znamo da nam je potreban jedan takav snažan zakon upravo zbog učinkovitosti same državne uprave. Ja vjerujem da će se to dogoditi ne oduzimajući vam vrijeme, pozdravljam ove izmjene upravo zbog ovog događaja koji će se dogoditi u RH u skoroj budućnosti, a svim kolegama preporučam da razmišljamo o tome da donesemo jedan pravedan i učinkovit zakon koji će pomoći svima nama, a posebice građanima da se taj dojam odnosno percepcija o državnim službenicima i namještenicima promjeni. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala lijepa, imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Uvaženi kolega Babić, ideja da je ovo zakon koji će pomoći da bolje organiziramo naše predsjedanje EU pada u vodu, kada vidite koliki broj zaposlenih je bio u javnoj upravi 2015.-229.180, 2016.-231.224, 2017.-233.886 čekamo 2018. godinu. U vrijeme vlade Tihomira Oreškovića 1.633 novozaposlena u javnoj upravi, u vrijeme Andreja Plenkovića 2.662 novozaposlena plus 2.700 prošle godine, što znači da je u vrijeme HDZ u javnu upravu zaposleno 7.000 novih ljudi i ne vjerujem da među tih 7.000 nije moguće pronaći 1.000 ljudi koji će sudjelovati u organizaciji našeg predsjedanja EU.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Babića.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, vi kolega Mrsiću prejudicirate stvari kažete da bi trebalo i znate točno koliki će se broj ljudi primiti zapravo zbog ovog predsjedanja, međutim ja koliko znam na mrežnim stranicama Ministarstva uprave imate točan popis državnih službenika i javnih službenika, mislim da ovdje miješate državne i javne službenike i govorite o onom broju koji je zaposlen za vrijeme ove Vlade odnosno Vlade Andreja Plenkovića. Mislim da on nije točan ono što se dogodilo kod javnih službi jesu potrebe vezane za te službe, dakle ništa se posebno nije dogodilo niti se u tom dijelu kršio zakon znajući način na koji se to zapravo zapošljava, dakle 2 koja odu 1 se može primiti.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo uvaženi podpredsjedniče, kolega Babić morao sam reagirati, žao mi je što moram reagirati na to jer ste rekli da nije bitna stranačka pripadnost nego samo stručnost i kompetencije kod zapošljavanja što nažalost nije točno. Dakle, ja bi volio da u ovom natječaju koji će doći ne bude tako, ali moramo biti iskreni i prema sebi i prema hrvatskoj javnosti koja prati naš rad, dakle u Hrvatskoj ako nemate stranačku iskaznicu bez obzira sada o kome se radilo i kojim sredinama, ta stranačka iskaznica nerijetko predstavlja glavni razlog zašto ste dobili posao. Prema tome, nitko na ovome svijetu me ne može uvjeriti da 13 HNS-ovaca koji su dobili posao u Fondu zaštite okoliša su zaista toliko bolji od svih ostalih koji nisu članovi HNS-a, a neću sada govoriti o najnovijem slučaju u Otočcu, gdje čovjek koji je dobio otkaz i na Plitvicama i na Veleučilištu sada vraćen i na Plitvice i na Veleučilište, samo zato što ima HDZ-ovu iskaznicu.
Odgovor poštovanog zastupnika Babića.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Jovanović, vi ste bili čelnik jedno tijela i znate da za jedno mjesto državnog službenika kojih je 5 bilo raspisano, a prijavilo se 50 kandidata, da će onih ostalih 45 koji nisu primljeni na to radno mjesto, svi pomisliti da su neki drugi primljeni preko neke veze ili zbog toga što su članovi određene stranke. Vi govorite o članovima, o ljudima koji se primaju u Fond i kažete da su svi članovi HNS-a. Ja ne znam za taj podatak, jesu li, vi vjerojatno imate te podatke, pa možete o tome govoriti, ali vam kažem iz iskustva, to sam doživio jer znam da svatko onaj tko nije primljen, vjeruje da je onaj drugi koji je primljen, primljen zbog toga što ima člansku iskaznicu ili je prijatelj ili poznanik sa ministrom, čelnim čovjekom tog državnog tijela i to je istina.
Slijedeće replike, poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Babiću, slušam ovdje da je javna uprava glomazna, neefikasna, da je puna uhljeba, neradnika, nesposobnih i sl. Ja bi ovdje samo po tom pitanju napomenuo da svatko sudi prema sebi. Naime, za vrijeme SDP-ove Vlade vi na području Varaždinske županije niste mogli naći jedno jedino gradilište, da se nešto odrađuje, radi, gradi i sl. Danas, za vrijeme aktualne Vlade premijera Plenkovića, znači, Vlade predvođene HDZ-om, cijelo područje Varaždinske županije je doslovno jedno veliko gradilište. Oko 430 milijuna kuna se investira u zdravstvo, oko milijardu i pol u zaštitu okoliša, znači, grade se aglomeracije da se zaštiti voda. Na stotine milijuna kuna u pripremi je za investicije o cestama, oko 60-tak milijuna kuna po pitanju energetske obnove u školama [[Upadica: Hvala]] Uglavnom.
Evo odgovor poštovanog zastupnika Babića.
Pa kolega Stričak, ja sam to, možda niste bili tu i našem uvaženom kolegi rekao da državni službenici, bez obzira na njihovu stranačku pripadnost, kada vam čelni čovjek dođe, on sigurno želi državnog službenika koji je radan, discipliniran i koji je stručan i nitko se takvih ljudi ne želi odreći. Vi nemate problem u, recimo to tako, u radniku državnom službeniku, imate problem u onome tko eskivira, koji odlazi na bolovanje, koji ne izvršava svoje zadaće. Oni ljudi koji su radili u Ministarstvima, ovdje ima naših kolega koji su bili ministri, mi imamo problem na toj vertikalnoj protočnosti. Dakle, vas državni službenik uvijek može, zapravo, zakočiti u vašem poslu. O tome koliko je bivša kukuriku koalicija i ono što su oni radili, ja sam također govorio, evo, i sad ću to reći, recimo, u Ministarstvu socijalne politike tada su imali 157 zaposlenih, njihovim dolaskom u nekoliko mjeseci, taj broj je narastao na 303 tada službenika, dakle, 150 ljudi su više zaposlili samo nekoliko mjeseci i nitko od njih nije otišao, zapravo svi su ostali.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Sabine Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Poštovani predstavnici Ministarstva, poštovane kolegice i kolege. Mislim da neću pretjerati ako kažem da je u nekakvoj percepciji javnosti uz političare, vjerojatno da su državni službenici nekako najomraženiji dio sustava, barem kada govorimo o onim časnim epitetima kojima ih vrlo često građani časte, a to je da su, ne znam, preplaćeni, paraziti, lički medvjedi koji ne mogu izgubiti svoj posao, ljudi koji kada se jednom uhljebi prije svega, ali i ljudi koji kada se jednom uhljebe u državnu upravu iz nje ih više nitko ne može istjerati, neradnici, niškoristi, sisači državnog odnosno našeg novca i moramo biti svjesni da taj bijes građana, isto kao i bijes građana kada progovaraju i razgovaraju o nama političarima je u jednom dijelu opravdan. I ono što mi prvo možemo učiniti je da na neki način vratimo čast zanimanja kojima se bavimo, a mi ovdje u HS-u imamo prilike ukazivati na sve anomalije koje se događaju u javnom prostoru, pa i kad govorimo u ovom prostoru, ali isto tako i mijenjati zakonodavni okvir kako bismo postigli pravedniju percepciju jer sigurno nit su svi političari isti, niti su svi državni službenici isti. Naprotiv, u sustavu državne uprave, pa i javne uprave, dobar dio odnosno velik broj ljudi su časni ljudi, profesionalci koji izvrsno, iznimno korektno rade svoj posao i za koje vjerujem da građani kojima su zapravo oni na usluzi, čiji su oni sluge, kada biste proveli određeno vanjsko vrednovanje, ne bi imali riječi zamjerke. Međutim, dolazimo do onog manjeg dijela načina na koji ljudi ulaze u državnu službu. Evo, imali smo prilike i danas u ovoj raspravi čuti na koji način se zapravo korupcijom, nepotizmom, političkom korupcijom, namještenim natječajima, osporavanjem kvalitete kandidata, zapravo narušavamo, sami sebe urušavamo i sami narušavamo sustav koji trebamo kreirati i unapređivati. I stoga bi bilo zaista dobro podsjetiti se, pa i ovu Vladu, da je još uvijek na snazi, primjerice, Uredba odnosno Odluka o zabrani zapošljavanja u državnim službama. Ja imam nekako dojam, možda mene taj dojam vara, ali ja imam dojam kao da je netko stavio van snage tu odluku i imam dojam da u posljednje dvije godine, ponovno se, onako jednom intenzivnom brzinom, neću reći mimo Zakona vjerojatno se to sve skupa odnosno uvjerena sam, provodi u skladu sa zakonom, imam osjećaj da buja administracija. E sad, jesmo li mi, je li prvo pitanje koje se postavlja je li to nužno i potrebno i drugo, jesmo li dobili najkvalitetnije kadrove u državnoj upravi. Ako to nije bilo potrebno ili ako nismo birali samo najkvalitetnije, nego smo ih birali po stranačkim iskaznicama, po nekim drugim vezama, odnosima itd., onda smo doprinijeli tome da dugoročno i dalje urušavamo sustav državne uprave i da i građani i dalje imaju ovakvu percepciju o tim ljudima kakvu ne bi trebali imati. Ono što ću ponoviti, rekla sam u jednoj replici, apsolutno je nenormalno i nelogično da jedan ovako važan zakon, dolazi u Hrvatski sabor na način da jedan bitan njegov dio, sadržajni segment u njemu više nije reguliran. To su klasifikacija radnih mjesta, opisi poslova, procedure, ocjenjivanja i njime povezani onda napredovanja i njime povezanih onda kako imamo prilike čuti od ove Vlade i veće financijsko vrednovanje i činjenje razlike između službenika i službenika odnosno vrednovanje kvalitete. Mi zapravo sve to skupa sada što imamo u zakonu izvlačimo iz ovoga zakona i kažemo mi ćemo sve to skupa regulirati posebnim propisima odnosno Zakonom o plaćama u državnoj službi a nemamo percepciju kako će to trebati izgledati a do donošenja zakona u državnoj službi imamo jedan pravni vakuum, to ljudi su nigdje. Zapravo u nekakvom zrakopraznom prostoru. Nemamo prilike vidjeti koji će to biti kriterij, kaže više neće neposredni nadređeni službenik i dužnosnik procjenjivati i ocjenjivati nižeg rangiranog državnog službenika nego će to biti samo jedan manji segment koji će utjecati na njegovo napredovanje, ocjenjivanje, samim time i plaću, drugi dio će biti objektivan, da, ali što? Gdje su ti kriteriji? Kako će se vrednovati, kako će ljudi, kako će biti ocjenjivani, o čemu će ovisiti sutra njihove plaće, to ovdje nažalost ne možemo vidjeti, ne u ovom zakonu, nego i u nekom zakonu koji bi bilo logično da smo paralelno s njim dobili i inače mislim da u Hrvatskoj bi trebalo promijeniti zakonodavnu praksu i mislim da bi smo u Hrvatski sabor, možda to je jedan veći iskorak ali trebali dolaziti pred Hrvatski sabor sa zakonima i sa pripadajućima pravilnicima jer vrlo često u zakonu ostavljamo propis da skoro pola zakona propisujemo pravilnicima a te pravilnike u tom trenutku ne vidimo niti pravilnici nikad ni ne budu doneseni, neki pravilnici na taj način onemogućavaju provedbu zakona i mislim da dugoročno u RH trebamo razmišljati o tome da o zakonima trebamo, ovdje sad imamo, trebali smo dobiti paket zakona odnosno dva zakona, da dobijemo sliku što ova Vlada zapravo želi učiniti na unaprjeđenju kvalitete rada državnih službenika, na razlikovanju državnih službenika od onih koji su ispodprosječni i prosječni i iznadprosječni i isto tako kako vrednovati izvrsnost, bez paketa mi to ne možemo. A mislim da u budućnosti svaki zakon bi trebao sa sobom sadržavati kažem, i podzakonske akte odnosno pravilnike da vidimo u kom pravcu predlagatelj zakona zapravo želi ići a onda nam to olakšava i izjašnjavanje o pojedinom zakonu. Ima ovaj zakon i nekih dobrih momenata što će recimo polaganje stručnog ispita postati dostupno u cijeloj Hrvatskoj, što će ono biti u mogućnosti pisanim odnosno elektroničkim putem, ima recimo nekih još dobrih momenata međutim ono što po meni nije dobro, prvo jer je ovaj zakon krnji, kažem, bez onog drugog zakon mi ne možemo govoriti o unaprjeđenju kvalitete i bitnim iskoracima u ovom djelu jedino ako smisao ovog zakona nije da otvorimo prostor za problem rješavanje problema tog što ne znamo kako ćemo se pripremiti za predsjedanje Vijećem EU-a s jedne strane i s druge strane ako ne želimo ozakoniti jednu paradoksalnu situaciju a to je da sada u RH po prvi put već 2 g. hrvatski građani plaćaju i državne tajnike i pomoćnike ministara a sada želimo stvoriti zapravo zakonski okvir da pomoćnike ministara koji su birani na dužnost, politički imenovani na neki način na mandat, da im omogućimo da se o trošku hrvatskih poreznih obveznika zaposle trajno u državnim službama na mjesta ravnatelja uprava. Isto to želimo omogućiti i članovima kabineta koji su za vrijeme naše Vlade s ministrom dolazili, s ministrom odlazili, bili su tu na mandat a ovim zakonom želite omogućiti ljudima koji su politički imenovani, politički dovedeni od ministara, želite omogućiti da no trošku poreznih obveznika, oni ostanu zaposleni u sustavu s ugovorima na neodređeno vrijeme. Kako vas nije sram raditi ovakve stvari u trenutku kada kažem, u Ministarstvu poljoprivrede da biste napredovali i postali ravnatelj uprave, što je potrebno biti donator HDZ-a. Čuli smo danas ovdje što se događa u fondu, što se događa s kadrovima HNS-a. Je li ovo razlog donošenja ovoga zakona da ozakonite ove dvije stvari? Prvu još i mogu razumjeti, da se ne osramotimo, godinu je dana do preuzimanja predsjedanja, znamo kakvi su nam kapaciteti, znamo da smo kasno krenuli, ne znamo prostorno, što će biti s prostorom, tko će to sve skupa, to još i mogu shvatiti, ovo drugo, ako je to intencija donošenja ovoga zakona, može vas biti sram što ćete hrvatske građane, još nerođenu djecu još dodatno zadužiti za to da bi mogli ljude koji su politički imenovani, [[Upadica Radin: Vrijeme, gđo. Glasovac.]] zapošljavati u ministarstvima kao da to već dosta niste činili u skladu sa zakonima koji postoje ove 2 g.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prvu repliku ima g. Aleksić.
Zahvaljujem. Uvažena kolegice Glasovac, ovaj problem u državi koji postoji je problem nepostojanja sustava napredovanja i sustava transparentnog zapošljavanja. Znači u RH vlada sustav koji se zove klijentalizam umjesto da vlada meritokracija. U onom bivšem sustavu nije bilo puno drugačije, imali smo jednu partiju da bi čovjek napredovao morao je biti član partije. Danas u novom sustavu da bi u javnom i državnom sektoru bio nekakav niži, srednji ili viši menadžer također mora biti član partije one koja je na vlasti, naravno. I to je naš veliki problem. Ja ću reći jedan svoj primjer gdje sam kada sam se kandidirao za povjerenika u jednom sektoru u svom poduzeću moj program je bio da se u kolektivni ugovor uglave odredbe o sustavu napredovanja, jedan drugi kolega je rekao da će se boriti za povećanja plaća i taj kolega je prošao. Hvala.
Odgovor, izvolite gospođo Glasovac.
Slažem se s vama da ne postoji kvalitetan sustav da vi ljude u ministarstvima koji su službenici adekvatno nagradite ako su zaista dobri, ako odskaču od prosjeka a takvih vjerojatno ima. Isto kao što nije fer ni da one koji zabušavaju i čiji posao redovito bude svaljen na leđa ovih koji žele, hoće, mogu pa ih se još više tovari da i njih na neki način sankcionirate, no to je tako. A što se tiče napredovanja ne morate biti član partije da biste napredovali. Evo ja imam samo svoje nekakvo iskustvo iz ministarstva kada sam bila pomoćnica ministra. Niti jedan moj načelnik, niti voditelj nije bio član moje partije, možda je bio neke druge ali moje nije bio. Trudili smo se staviti ljude koji znaju svoj posao, koji su vrijedni i koji su radili, bez obzira bili ili ne bili. Ali evo pouzdano znam da nisu bili članovi moje. Tako da ima, ima i toga u politici, ovisi tko ima sukno i škare u rukama.
Hvala. Sada je na redu gospodin Vučetić.
Zahvaljujem. Kolegice govorili ste na početku vašeg izlaganja o javnoj percepciji a na kraju vašeg izlaganja kada ste se referirali na to da je netko doveden političkom voljom a nakon toga je dobio posao na neodređeno vrijeme onda vidimo da je veza između vašeg početka i završetka izlaganja ipak nije veza koja govori o percepciji nego realnosti. Ako imamo političku volja koja upravlja određenim područjem i na način da se širi zakonitost te volje onda je riječ o korupciji, po definiciji se radi o korupciji i radi se o realnosti i stvarnosti korupcije. Problem Hrvatske je što ta korupcija da bi je mogli nadvladati za početak bi je trebalo učiniti umnom. Ja ne vidim neku veliku umnu aktivnost i bojim se da će stupanj korupcije biti samo sve izraženiji.
Odgovor gospođo Glasovac.
Da, kolega Vučetiću, ja sam rekla o percepciji kakva je percepcija ljudi koji su zaposleni u tom sustavu ali isto tako nakon toga sam provukla zapravo tezu da džaba nam što bi se reklo narodski najsavršeniji zakoni koje ćemo ovdje pisati i paketi zakona ako ne promijenimo mentalni sklop i ako ne krenemo od nas samih prestati raditi ovo što se radi. S time sam nažalost i završila. Možemo mi raspravljati o svakom članku ovoga zakona, o nepravdi koja se događa prema ljudima koji su kvalitetni u sustavu a nepravedno su etiketirani kao neradnici, uhljebi itd., ali nećemo mi njima učiniti uslugu tako što ćemo propisati jasnije ili ne jasnije kriterije nego tako što ćemo kažem ponovno paziti tko nam ulazi na sustav, zapošljavati samo tamo gdje ima potreba, zapošljavati najkvalitetnije, omogućiti da napreduju najkvalitetniji. Nažalost ove dvije godine taj film ne gledamo i neće nam pomoći ovaj ni drugi zakoni da to ispravimo.
Hvala. Gospodin Sokol.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Glasovac već smo nekoliko puta danas čuli da će nastati nekakva pravna praznina, pravni vakum jer još nije donesen novi Zakon o plaćama itd.. Mislim kada čitate zakon odnosno konačni prijedlog zakona treba pročitati i prijelazne i završne odredbe. Znači u članku 45. jasno piše da one odredbe ovog zakona koje se tiču plaća stupaju na snagu kada će se donijeti novi zakon koji regulira plaće. Dakle nikakvog pravnog vukuma neće biti to je potpuno jasno. Dakle treba čitati zakon. Druga stvar kada ste govorili, spominjali Ministarstvo znanosti i obrazovanja. U vašem mandatu i mandatu ministra Jovanovića je jako promijenjena kadrovska struktura tog ministarstva, možda ne formalnim članovima SDP-a ali svakako većinom ljudi koji spadaju u vašu političku grupaciju, vašu političku, političku orijentaciju. I ista ta kadrovska struktura je tamo i dan danas, 99,9%. Tako da baš Ministarstvo znanosti nije dobar primjer da pokazujete kako HDZ uhljebljuje a SDP ne uhljebljuje. Mislim nemojmo biti smješni.
Odgovor, gospođa Glasovac.
Ali kolega vi ste pametan čovjek a sada se ponašate kao vidoviti Milan, ono stvarno, ali ne vidite dobro u tu kuglu. Došli su ljudi sa gospodinom ministrom Jovanovićem koji su nakon mandata Vlade otišli. Da, u ministarstvu kao i u svim drugim ministarstvima su zapošljavani ljudi koji su radili na privlačenju europskih fondova i vi to znate, masovno su se raspisivali natječaji isključivo zabrana zapošljavanja dva za jedan a kasnije i potpuna zabrana nije vrijedila za ove kadrove. Kažete neće nestati ovaj drugi dio pravni vakum, možda i neće nestati pravni vakum ali je vama normalno da vi danas govorite, mi potpuno rekonstruiramo sustav državnog službeništva, napredovanja, ocjenjivanja itd. a mi dan danas ne znamo što će to biti drugačije, kako će ti ljudi biti ocjenjivani, kako će biti unapređivanje a sukladno tako kako je plaćeno. To meni nije normalno.
Gospodin Bauk je na redu.
Zahvaljujem. Tijekom današnje rasprave kolegice Glasovac, zastupnik Babić je aludirao na to da je za vrijeme naše Vlade u Ministarstvu socijalne politike zaposleno oko 150 ljudi i na taj način je po meni dosta nekorektno optužio današnju zastupnicu Opačić za nezakonito zapošljavanje, pa ja molim kolegu Jankovića, obzirom da se radi o članici njegovog kluba da razgovara malo s kolegama iz HDZ-a i da obrani kolegicu Opačić od njihovih neutemeljenih optužbi, jer stvarno, mislim, ja ne bi želio da zbog toga sada koalicija dođe u pitanje. A što se tiče brojeva, ja mogu samo konstatirati, da od 2011.-2016. g. broj ljudi koji primaju plaću iz proračuna je smanjen za 3000 toliko.
Ja se nadam da nećete odgovoriti, budući da vama nije replicirao, tako da, nadam se da nećete odgovoriti, jel da, ali možete ako hoćete.
Kolega Bauk, iako niste meni replicirali nego zapravo kolegi [[Upadica Radin: Je i to vam nije baš po poslovniku, ali čujte tu smo gdje smo.]] a gledajte, ja moram čovjeku reći da nije u redu, da zapravo iskoristio repliku meni, za repliku kolegi Babiću, ali razumijem zašto je to napravio, jer zaista u tom mandatu, zapravo Arsen Bauk je bio jedan od ključnih kočničara zapošljavanju u vladi Zorana Milanovića državnih službenika i to znaju svi ministri, to zna cijela javnost. Tako da ovo što kolega Babić zapravo spominje je grubi napad na identitet kolege Bauka, koji je poznat kao vrlo štedljiv čovjek, a u svakom smislu, ne samo kod kuće, nego i u državnom proračunu, čujete što vam je rekao, on ne brine samo za svoj budžet, nego je tada brinuo i za budžet. Tamo gdje nije bilo potrebno, nisu se zapošljavali, da ne kažem još gore, uhljebljivali ljudi. Čak i tamo gdje je bilo potrebno, nije dao.
Hvala, hvala, hvala. Jedna od najnetipičnijih dvije najnetipičnije replike u mom dugogodišnjem stažu u ovom parlamentu. Idemo dalje, g. Stazić.
Kažete kolegice Glasovac da postoji percepcija o tome da politika zapošljava ljude. Nažalost, ne radi se tu o percepciji, tu se radi o stvarnosti i to svi ljudi znaju i nema nikakvog smisla tu činjenicu iskrivljavati. Postoji jedno jedino pravilo koje je pošteno i koje je vladalo u vrijeme Milanovićeve vlade, a to je tko s politikom dolazi taj i s politikom odlazi. A ovaj zakon, on je zapravo ozakonjenje nepotizma. Sada to što je do sada bilo samo nemoralno, to što je bilo nepošteno, to sada postaje zakonski moguće. Kažete kolegice da ih može biti sram, nemojte biti naivni, ne znaju oni što je sram.
Odgovor, gđa. Glasovac.
Moguće kolega Staziću da se na ovaj način zaista pokušava ozakoniti političko dovođenje ljudi u ministarstva, što u kabinet, što na neka druga dužnosnička mjesta, a sve to sutra, odnosno, nakon usvajanja ovoga zakona, prebaciti o trošak poreznih obveznika i te ljude zaposliti i trajno ostaviti u ministarstvu. Utoliko više ima razloga za sumnjati, ako vidimo da više plan prijema u državnu upravu, znači ako uzmemo u ovaj dio sa strane, više neće biti javan i neće ga biti nužno objavljivati i u jednom dnevnom mediju na području RH. Pa ja se pitam čemu takav korak natrag u određenim standardima transparentnosti, ako nešto ne želite skrivati, prikrivati i pod nekakvom plahtom, nešto tu vratiti, mutiti, raditi i rađati, praviti na ovu malu službeničku dječicu po tim vašim bijelim crnim … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo gospodin Stričak.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Glasovac, iz oporbe nam proteklih mjeseci dolaze prigovori da je državna uprava prevelike, glomazna, previše uprava itd. Međutim, kada vlada krene u ukidanje ili spajanje 54 uprave, agencije, fonda, državne tvrtke, samim time, smo smanjili 54 šefovska mjesta manje. Upravo iz oporbe dolaze prozivke zbog čega to činite. Tu ste navali da je državna uprava neefikasna, puna uhljeba, neradnika, itd. pa ja se ne bi bavio takvim paušalnim ocjenama, ja bih volio da počnemo ocjenjivati rezultate rada. Npr. 2009. SDP Varaždinske županije, skupljao potpise za projektiranje i izgradnju brze ceste Varaždin-Ivanec-Lepoglava-Krapina. Od 2009. do prošle godine, da inicijativa nije imala niti urudžbeni broj, toliko o nečijem radu. Hvala.
Gospodin Stričak, hvala. Odgovor gđa. Glasovac.
Poštovani kolega, prvi mislim da niste smanjili broj zaposlenih i racionalizirali državnu upravu, to je moj dojam, nemam sada podatke, ali rijetko kada me dojam, pogotovo prvi vara, bez obzira što se nekada onako pokušavam samu sebe utješiti, ali na kraju se ispostavi da je uvijek taj prvi dojam bio ispravan. I drugo pa nisam baš sigurna kod ovih ukidanja i spajanja agencija, da će tu biti nekih značajnijih ušteda. Mi još uvijek nismo dobili, mi smo ovdje pitali za određene agencije, pisalo je čak da nema nikakvih financijskih učinaka, za državni proračun, pa onda smo se pitali zašto ukidate neke institucije i neke agencije. Tu nisu stvari jasne, napravljeno je tu puno nelogičnosti, ja sad bi mogla govoriti o sustavu obrazovanja, koju štetu ćete napraviti spajanjem određenih agencija, znači, tome se treba pristupati na malo drugačiji način, bojim se da neće tu biti bitnijih financijskih ušteda, a pitanje je koliko će to štete donijeti u određenim područjima, u obrazovanju … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala vam. Sada, to je bila zadnji odgovor na repliku, na zadnju repliku. Zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, prvo čitanje, P.Z. broj 516. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći Zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 99 za i 1 suzdržani donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma, prvo čitanje, P.Z. br. 519 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se Odredbe koje se odnose, Odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za ustav, politički, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državna tajnica gđa. Josipa Rimac, izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi potpredsjedniče HS-a, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Uz nacrt prijedloga Zakona o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma, želim vas podsjetiti da je Zakon o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe od stupanja na snagu osnovnog teksta Zakona iz 2011.-te godine doživio nekoliko izmjena i dopuna kojima je unaprijeđen sustav financiranja političke aktivnosti i izborne promidžbe. Međutim, u daljnjoj provedbi Zakona uočeni su određeni problemi i nedostaci koji su zahtijevali daljnje poboljšanje i cjelovito uređenje zakonodavstva. S obzirom na opsežnost potrebnih promjena u području financiranja političke aktivnosti izborne promidžbe koje se mijenja priroda dosadašnjih odnosa, a ujedno se reguliraju i nova područja, predlaže se donošenje cjelovitog novog Zakona kojim se na jedinstven i sustavan način uređuje pitanje financiranja političkih aktivnosti izborne promidžbe i referenduma. Značajnije novine koje sadrži ovaj prijedlog Zakona u odnosu na važeći Zakon odnose se na slijedeća pitanja. Uređuje se financiranje referendumske aktivnosti koji sada nije uređen niti jednim propisom, a budući da su odluke donešene na referendumu obvezatne, te se njima može mijenjati i Ustav RH, ocjenjuje se nužnim zakonski urediti i način financiranja referendumskih kampanja i osigurati transparentnost i nadzor njihovog financiranja. Uvodi se i informacijski sustav za nadzor financiranja putem kojeg će subjekti nadzora unosom podataka u informacijski sustav, dostavljati nadležnim tijelima financijska izvještaje, izvještavati o donacijama i troškovima izborne promidžbe i referendumskih aktivnosti i drugih propisa, izvješća i drugih podataka. Na taj način pojednostaviti će se sastavljanje i podnošenje financijskih izvještaja i drugih izvješća, te će ujedno se osigurati i njihova objava putem informacijskog sustava na jedinstvenom mjestu za sve subjekte, na web stranici Državnog izbornog povjerenstva. Time se osigurava učinkovitiji nadzor, uspostava lako pretražive baze podataka, pojednostavljuje se sastavljanje i podnošenje financijskih izvještaja i drugih izvještaja i podataka i olakšava se praćenje političkog financiranja od strane javnosti. Također, uređuje se i kriterij za određivanje visine iznosa sredstava koje su jedinice lokalne i regionalne samouprave dužne osigurati u proračunu za redovito godišnje financiranje političkih stranaka i članova predstavničkih tijela jedinica izabranih sa liste grupe birača na način da se ovisno o veličini odnosno o broju stanovnika, utvrđuje minimalni iznos po članu predstavničkog tijela jedinice lokalne samouprave na godišnjoj razini. Na ovaj način će se osigurati minimalni zajednički standardi u redovitom godišnjem financiranju iz proračuna jedinica lokalne regionalne samouprave, a čime će se omogućiti sloboda jedinica lokalne samouprave da sukladno financijskoj snazi odredi veće iznose po članu predstavničkog tijela za redovito godišnje financiranje iz proračuna. Također, uređuje se način raspoređivanja sredstava političkim strankama iz proračuna za redovito godišnje financiranje. Utvrđuje se prema broju dobivenih zastupničkih mjesta odnosno mjesta članova u predstavničkom tijelu jedinica lokalne samouprave prema konačnim službenim rezultatima izbora, a ne prema trenutku konstituiranja predstavničkog tijela kao prema dosadašnjem rješenju. Na ovaj način osigurat će se da raspoređivanju sredstava poreznih obveznika odnosno sredstava iz državnog proračuna i proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave u potpunosti u skladu sa rezultatima izbora, što je jedino važno i prati volju biračkog tijela. Također, uređuje se da članu predstavničkog tijela izabranom sa liste grupe birača koji nije otvorio poseban račun za redovito godišnje financiranje u propisanom roku, jedinica lokalne i regionalne samouprave nije dužna isplatiti sredstva za razdoblje u kojem posebni račun nije bio otvoren, čime se potiče na pravodobno izvještavanje i izvršavanje svojih obveza. Isto se utvrđuje i za nezavisne zastupnike. U cilju jačanja transparentnosti utvrđuje se obveza nadležnog Odbora HS-a odnosno jedinica lokalne i regionalne samouprave na svojim mrežnim stranicama objave izvješća o iznosu raspoređenih i isplaćenih sredstava za redovito godišnje financiranje političkih stranaka, nezavisnih zastupnika odnosno nezavisnih vijećnika. Predviđena je mogućnost da se nezavisni zastupnici i nezavisni vijećnici mogu odreći prava na financiranje iz proračuna, da se uređuje i postupanje u slučaju odricanja od navedenog prava. Utvrđuje se da u slučaju ako nezavisni zastupnik postane član političke stranke koja participira u HS-u sredstva za redovito godišnje financiranje iz proračuna, pripadaju političkoj stranci čiji je postao član, a ostaju, znači, a ostaju više tom zastupniku koji je bio do sada, znači, prema dosadašnjem rješenju. Isto se odnosi i na nezavisne vijećnike. Na taj način sva prava i obveze temeljem financijskog poslovanja prelaze na političku stranku, te se smanjuje obveza navedenih nezavisnih zastupnika i nezavisnih vijećnika, također smanjuje i broj subjekata nadzora, što također pridonosi učinkovitijem nadzoru, a uz zaduživanje istih standarda, znači, transparentnosti. Isto tako, ukoliko sam nezavisni zastupnik, samom nezavisnom zastupniku kao takvom prestane mandat, podnese ostavku ili stavi u mirovanje, znači njegov mandat preuzima slijedeći sa liste koji je bio i nije nužno da treba biti u političkoj stranci u kojoj je bio njegov kolega sa liste, što znači da tada prestaju prava prema političkoj stranci. Za donacije čija je vrijednost veća od 5.000 kuna potvrđuje se obveza zaključivanja ugovora isto tako rješavamo i pitanje povrata znači neželjenih donacija prema političkim strankama ili nezavisnim zastupnicima. Ograničenje iznosa donacija od pojedine fizičke ili pravne osobe posebno se uređuje za redovito godišnje financiranje na način da se isto utvrđuje na godišnjoj razini, a posebno za financiranje izborne promidžbe na način da se isto utvrđuje po pojedinim izborima za razliku od dosadašnjeg rješenja prema kojem je ograničenje iznosa donacija od pojedine fizičke ili pravne osobe bilo određeno u ukupnom godišnjoj razini neovisno radi li se o donacijama za redovito godišnje financiranje ili za o donacijama za financiranje izborne promidžbe. Utvrđuje se da naknada troškova izborne promidžbe ne može biti isplaćena u većem iznosu od ostvarenih troškova izborne promidžbe, a s obzirom na svrhu te naknade koja služi podmirenju troškova izborne promidžbe. Kako bi se izjednačilo postupanje sa sredstvima s posebnog računa za financiranje izborne promidžbe svih subjekata izuzeće od ovrhe osim ovrhe za naplatu troškova izborne promidžbe utvrđuje se i za sredstva posebnog računa za financiranje izborne promidžbe političke stranke. Utvrđuje se također pitanje raspolaganja sa svim neutrošenim sredstvima koja preostanu na posebnom računu za financiranje izborne promidžbe do dana njegovog zatvaranje. Znači vlastitim sredstvima, donacijama i sredstvima za naknadu troškova izborne promidžbe, a ne samo raspolaganje sa neutrošenim sredstvima donacija kako je to bilo u dosadašnjem rješenju. Detaljnije se uređuje i financiranje izborne promidžbe, kandidata od strane političkih stranaka koje su predložile kandidate. Utvrđuje se da na, da se na iznos sredstava koji je na posebnom računu kandidata uplaćuje politička stranka koja je predložila kandidata kao i na donaciju u obliku proizvoda i usluga koje osiguravaju političke stranke koje su predložile kandidate ne odnose odredbe ovog zakona o ograničenju iznosa od donacijama, o ograničenju roka prikupljanja donacija i o zabranama financiranja od strane političkih stranaka kao neprofitnih organizacija. Povećava se ukupan iznos dozvoljenih troškova izborne promidžbe po kandidacijskim listama na izborima za članove Europskog parlamenta iz RH sa dosadašnjih 1.500.000 kuna na 4.000.000 kuna, procjenjujući da dosadašnji dozvoljeni iznos s obzirom na značaj ovih izbora nije u razmjeru sa ukupno dozvoljenim iznosom troškova izborne promidžbe za ostale izbore. Smanjuju se visine novčanih kazni za prekršaje obzirom da se u primjeni zakona propisani iznosi novčanih kazni osobito na lokalnoj razini pokazali potpuno nesrazmjernim u odnosu na djela koja su, u odnosu na djela za koja su propisa i to u znatno većim iznosima od iznosa sredstava koje su članovi predstavničkih tijela jedinica lokalne i regionalne samouprave ostvarivali za redovito godišnje financiranje iz proračuna. Zahvaljujem.
Imate niz replika gospođa Rimac. Prvu repliku ima gospodin Zekanović.
Poštovana državna tajnice, meni je žao što ovaj zakon nije bio na raspravi pred početak predpristupnih pregovora Hrvatske za ulazak u EU kada su se stotine i stotine milijuna EUR-a slile u Hrvatsku i s kojima se radila propaganda, marketing i uvjeravalo hrvatske građane da uđu u EU. Kada je taj sveti cilj postignut neograničenim sredstvima iz vani, iz EU, e sad ćemo mi limitirat jer se mijenja Ustav. Dakle, ako narod želi da se mijenja Ustav e onda to pitanje mora doći na referendum pa će narod reći je li zato ili proti toga. Međutim, jednu stvar vi ne možete razumjeti ova dva referenduma koja su se upravo odigrala za koji su prikupljeni potpisi i to dovoljan broj potpisa to su radili volonteri. Znači to su referendumi koji nisu plaćeni nego su ih radili 1000 volontera i to je ono što vi ne možete spriječiti bez obzira na vaš pokušaj odnosno kroz bilo koji zakon [[Upadica: Vrijeme.]]
Izvolite.
Uvaženi saborski zastupniče Zekanoviću, ja bi voljela da se postavili jasno pitanje, ako mi želite reći da su volonteri prikupili potpise i odradili referendum slažem se, zahvaljujući mnogim volonterima i vi ste danas saborski zastupnik, ali mislim da ste pogriješili temu te vas molim ukoliko vam nešto nije jasno iz konkretnog prijedloga zakona da me pitate ja ću vam odgovorit, a ovdje samo reguliramo znači način financiranja referenduma, da on bude transparentan sa jasnim ciljem.
Gospodin Podolnjak.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovana državan tajnice, u vašem ste prijedlogu zakona naveli koja sredstva su potrebna u državnom proračunu osigurat radi provedbe ovog zakona, međutim niste naveli koja su sredstva potrebna u svim lokalnim proračunima budući da predviđate obvezu za svaki lokalni proračun da za svakog vijećnika od najmanje općine do najvećeg grada izdvoji određeni iznos za financiranje političkih stranka, od 1.000 kuna u najmanjoj općini do 8.000 u Gradu Zagrebu. Koji je to trošak za lokalne proračune od ove godine što vi predviđate, a do sada zakonom nije propisano, dakle koji je to iznos dodatnih milijuna kuna za financiranje političkih stranaka?
Izvolite gospođo Rimac.
Uvaženi saborski zastupniče, hvala na ovom postavljenom pitanju, ovim zakonom uvodimo red, jasno definiramo i jasno definiramo sukladno broju stanovnika odnosno veličini jedinice lokalne i regionalne samouprave što su to minimalna sredstva za rad, znači za rad njihovih članova predstavničkog tijela govoreći o općinski, gradskim vijećima ili županijskim skupštinama. Smatramo da s obzirom na prihode koje ostvaruju jedinice lokalne samouprave, upravo znači od poreznih obveznika i građana RH, imali smo nesrazmjer, da su pojedine jedinice lokalne samouprave, izdvajale doslovno 1 kn, za jednog člana predstavničkog tijela na godišnjoj razini do nekih koji su to znači izdvajali u značajnoj većem iznosu. Na ovaj način propisujemo obvezu kako bi upravo članovi predstavničkog tijela mogli imati osnovna sredstva za svoj rad u svom predstavničkom tijelu, kao što ga imate i vi ovdje u Hrvatskom saboru. Hvala.
Gospodin Pranić.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, uvažena državna tajniče, ovaj zakon nije ništa drugo nego jedan politički harač gdje uzima se ponovno jedinicama lokalne samouprave novac, utvrđivanje minimalnih iznosa i taj novac odlazi u središnjice, mahom u Zagrebu. Osobno u Vrgorcu, mi smo baš taj grad, gdje je imao 1 kn političkoj stranci, puno je bila i ta jedna kuna s obzriom šta je ostavio HDZ iza sebe. Puno je kuna u svakoj jedinici lokalne samouprave iz Dalmatinske zagore iz koje dolazim i ja i vi, s obzirom da znamo što HDZ iza sebe ostavlja, jedna osnovna elementarna nepogoda, koju je puno financirati za tu jednu kunu. Osobno smatram da gradonačelnici mogu predlagati proračune, predstavnička tijela donositi odluke, a zašto definirati minimalne iznose, neka se ulaže više u predškolski sustav i sve ostalo što bi trebalo, a ne u politički sustav, po sistemu, da u taj novac odlazi u središnjice u Zagrebu. Hvala.
Hvala. Dobro najprije odgovorite, pa onda ću, dobro, prihvaćam, izvolite povreda poslovnika.
Zahvaljujem. Gospodin Pranić je povrijedio članak 238. i uvrijedio elementarne nepogode i usporedivši ih sa HDZ-om pa bi ga molio da ubuduće to ne čini. Hvala.
Sada meni preostaje ili da dajem dvije opomene ili niti jednu … [[Govornik se ne razumije.]] može, hvala. Gospođa Rimac, izvolite.
Uvaženi saborski zastupniče, vi možete imati svoje mišljenje i viđenje i kao čelnik jedinice lokalne samouprave imate pravo predlagati svoj proračun, ali s obzirom da je ovo zakon koji regulira i ukoliko vi kao budući kandidat i dosadašnji kandidat na lokalnim izborima, možete trošiti i za svoju izbornu promidžbu, kao i za vaše kandidate na listama za predstavničko tijelo, naša obveza zakonodavca je osigurati minimalna sredstva za rad ovih članova predstavničkog tijela. S obzirom da znamo da se novom poreznom reformom, ipak vratilo skoro znači 2 milijarde kuna, jedinicama lokalne i regionalne samouprave, ne vidim ovo kao teret za lokalne proračune, a dopustite da nešto znam o lokalnim proračunima.
Hvala lijepo. Gospodin Grmoja je tražio riječ, s time da bi ja samo završio replike. Čekajte to odlučujem ja, o tome odlučujem ja a ne vi. Imati ćemo replike prije, a nakon toga ćete vi tražiti ono što god želite. Idemo dalje, g. Grmoja, izvolite, vi ste na redu, kao replika, vidite … [[Govornik se ne razumije.]]
Ja sam mislio predsjedavajući da ja imam pravo tražiti stanku u trenutku u kojem ja smatram da je potrebno, ali dobro vi to ne dopuštate, igrate ponovno za HDZ [[Upadica Radin: Ali, imate pravo i dobiti ćete izvolite.]] Znači imao sam pitanje znači, koje se tiče ovoga što su već istaknuli profesor Podolnjak i kolega Pranić, gdje vi namećete jedinice lokalne samouprave i gospodinu Praniću kao načelniku i gradskim i općinskim vijećima, koliki će biti iznos koji će se davati političkim strankama, a taj novac koje koriste jedinice lokalne samouprave, ide središnjicama, jasno je da ste vi u pripremi za kampanje, da vama treba, jer HDZ-u nikada nije dovoljno novca i sada želite na temelju toga namaknuti taj novac. Isto tako, donosite ovdje i želite nametnuti, odnosno, urediti financiranje referenduma, a još uvijek niste donijeli Zakon o referendumu i jasno je kakav je vaš stav o referendumu, a vi želite sve referendume zabranite, kao što je rekao profesor Podolnjak, za vas je samo mrtav referendum dobar referendum.
Hvala, gđa. Rimac.
Zahvaljujem uvaženom saborskom zastupniku, pitanje je samog statuta i statuta o financiranju političkih stranaka i nezavisnih zastupnika na koji račun se uplaćuju sredstva za redovito godišnje financiranje. Ali, opet kažem, ovo u biti nije namet prema jedinice lokalne samouprave, nego je ovo upravo sredstva za rad članova predstavničkih tijela u jedinicama lokalne samouprave u kojima čelnici smatraju da njihov rad nije važan, da su im možda dižući ruku, te njihov rad znači vrednuju sa 1 kn na godišnjoj razini. I nismo propisali iznos maksimalni, znači stavili smo minimalne iznose, što znači ukoliko su fiskalni kapaciteti lokalne i regionalne samouprave nešto veći, da mogu dodijeliti i više sredstava. Što se tiče samog referenduma i vašeg stava o referendumu, predlagatelj ovim zakonom želi samo transparentnost u referendumskim pitanjima.
Hvala gospodin Grbin, da.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice. Imao bih jedno pitanje vezano konkretno uz odredbu čl. 57. zakona. A ona je vrlo jednostavna, zašto političarima, prije svega lokalnim čelnicima, kao što je to Milan Bandić u Zagrebu, dopuštate da troše stotine tisuće kuna u kampanji, a da to ne moraju prikazati u izvješćima tijekom kampanje. Milan Bandić, će u kampanji ponovno moći oblijetati cijeli Zagreb plakatima, a tek će u izvješću koje je objavio nakon što se završi kampanja, to morati prikazati. Naime, da vam pojasnim o čemu se radi, člankom 57. definirali ste novi način knjiženja troškova, koji će omogućiti upravo ovo što govorim da se troškovi prime, da se usluga primi a da se knjiži tek jednog dana u budućnosti kada se i plati. A znamo kako to funkcionira pogotovo u Zagrebu. Hvala.
Odgovor, gospođa Rimac [[Upadica Rimac: Nema potrebe.]] Nema potrebe. Gospodin Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Gospođo Rimac bilo bi dobro da prokomentirate kada već pričamo o referendumu i referendumima jednu bizarnu situaciju da čelnici lokalni gradonačelnici mogu po svojem nahođenju kao što je to rekao hrvatski sud odlučiti šta je u interesu recimo grada Zagreba i potrošiti stotine tisuća kuna za po meni krivu političku svrhu a to je promocija jednog referenduma koji se zalagao za neke svoje političke ciljeve koji sigurno nisu prevladavajući u gradu Zagrebu. Znači konkretno gradonačelnik Bandić je za referendum gospođe Markić potrošio naših novaca par stotina tisuća kuna. I bilo bi korektno kao što se ne može političke stranke financirati da ne može čelnik neke jedinice lokalne samouprave reći to je u našem interesu i davati javni novac za referendum. Hvala lijepo.
Gospođa Rimac.
Uvaženi saborski zastupniče, to nije pitanje samog čelnika, to je pitanje samih građana hoće li se odazvati tom referendumu, hoće li ga podržati i kakav će dati. Zakon je jasno znači predvidio reguliranje financiranja referenduma sukladno znači veličini jedinice lokalne samouprave.
Gospodin Stričak.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Državna tajnice, smatram da je zakon dobar i da ga je svakako trebalo donijeti jer upravo u ovoj sabornici koji se često pozivaju na moral ispada da im je taj pojam potpuno stran. Tako su na izbornim listama izabrani ispred jedne političke opcije a na konstituirajućoj sjednici već su na drugoj ili trećoj opciji s ciljem pribavljanja određene materijalne koristi pa potom ti politički čelnici sami sebi iznajmljuju prostor itd.. Najprije bih volio naglasiti da HDZ petu godinu za redom ima bezuvjetno mišljenje a prošlu godinu je dobila i opet bezuvjetno mišljenje, znači bez ikakvih naloga i preporuka što znači da kvalitetno vodi financije. Kada govorimo o sjedištu političkih stranaka nigdje nije propisano da sve moraju biti u Zagrebu, neke se mogu registrirati i u Vrgorcu. Hvala.
Vrijeme, vrijeme, izvolite.
Zahvaljujem uvaženom saborskom zastupniku. Samo imam potrebu još jednom naglasiti i reći da upravo u ovom prijedlogu zakona konačno definiramo i rekli bi legaliziramo volju birača a to je da se znači priznaju rezultati prema konačnim izbornim rezultatima a ne prema trenutku konstituiranja Hrvatskog sabora ili predstavničkog tijela. Hvala.
Gospodin Pernar.
... [[Govornik se ne razumije.]] uvaženi. Htio bih pitati zbog čega se vrši hajka na referendume i zbog čega se otežava onima koji žele raditi referendume da to i izvrše. Naime, zabranjuje se financiranje referendumskih inicijativa od strane zaklade i fundacija što smatram pogrešnim tim više što te iste zaklade i fundacije mogu imati ciljeve koji bi se možda ostvarili referendumom. Pa molim da mi se odgovori na pitanje zašto je tome tako i zanima me također zbog čega se mora za svaku donaciju preko 5 tisuća kuna raditi ugovor o donaciji. To je po meni, 5 tisuća kuna nije neki ogroman iznos i smatram da se radi dodatna papirologija i birokratizacija zapravo cijelog posla. Hvala.
Odgovor.
Uvaženi zastupniče Pernar, što se tiče zaklada i fundacija oni imaju jasno definirano znači uvjete kako mogu trošiti svoja financijska sredstva a ovdje samo zabranjujemo da referendum se ne može financirati od onih korisnika znači iz državnog proračuna kao niti znači dio političkih stranaka nema razlike u dijelu financiranja znači za političke stranke i za sam referendum. A što se tiče samih ugovora od 5 tisuća kuna smatram da je to transparentno i na taj način jasno definiramo svakog donatora i ... [[Govornik se ne razumije.]] u informacijskom sustavu jasno možemo znači pregledavati, vidim da je to danas bila značajna stavka u raspravi saborskih zastupnika tko je bio donator kojoj političkoj stranci ili kojem nezavisnom zastupniku.
Gospodin Vučetić.
Zahvaljujem. Državna tajnice molio bih vas odgovor na jedno pitanje da stvari budu jasnije. Znate li možda je li se ikad u Hrvatskoj dogodilo da je neka stranka sredstva koja su joj doznačena za financiranje zastupnika ili vijećnika vratila u proračun. Jer mi, ako se to u Hrvatsko nikad nije dogodilo onda mi danas raspravljamo na način moralista a kada imamo prigodu se naći i okupiti oko istog korita onda se okupimo i dobro se na tom koritu ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle molio bih samo odgovor, je li se ikada dogodilo otkad je Hrvatske do jučer da je neka opcija za financiranje vijećnika ili zastupnika taj dio sredstava vratila u proračun? Jer imamo i opcije koje su preuzimale i tuđe zastupnike, vijećnike pa me zanima da li koristi ta sredstva. Zahvaljujem.
Odgovor.
Uvaženi zastupniče nemam taj podatak ali možemo to pitati Ministarstvo financija.
Gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Uvažena državna tajnice, lijepo je to da se povećavaju sredstva za stranke, za političare, za kampanje, ali recite mi molim vas je li upravo sada primjeren trenutak za tako nešto u trenutku dok zdravstvo grca u dugovima, dok nam fali 17 milijardi kuna za mirovine, dok moramo dati 6 milijardi kuna Uljaniku, dok se građani savijaju pod teretom svakodnevnog života, dok su ovršeni, dok su blokirani, dok gledaju političare kako uživaju u svim mogućim privilegijama uključujući vrlo visoka primanja, da vi ponovno dolazite u ovaj Sabor tražiti još novaca, umjesto da kažete već sada nam je previše, ta bi sredstva u stvari trebalo smanjiti. Kakvu poruku šaljete ovakvim izmjenama Zakona, hrvatskim biračima? Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite. Ne, dobro. Gospođa Glavak.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Smatram da ste dobro naglasili zašto su u ovim izmjenama nužne promjene što se tiče i referendumskih inicijativa, i očito je da je Zakon iz 2011.-te, bio na neki način manjkav ili nedorađen, i smatram da je dobro što se na transparentniji način uređuje i financiranje političkih aktivnosti samih političkih stranaka. Međutim, ako se pozivamo na transparentnost, ako kažemo da želimo znati svaku lipu koja je i od koga došla u neku političku stranku, osim onih koje naravno to zaborave zbog nekog, znači zbog nekog razloga prijaviti, tada smatram da i referendumske inicijative s punim pravom nemaju što kriti i jednako tako na transparentan način mogu prikazati svoje donatore. Što se tiče sjedišta političkih stranaka, slažem se da one ne moraju biti u Zagrebu, ali mislim da bi bilo dobro provjeriti koriste li možda neke telefonske brojeve određene političke stranke koje ne pripadaju njima, već primjerice nekim institucijama.
Vrijeme. Vrijeme gospođa Glavak. Hvala. Hvala. Gospodin Prelec.
Hvala poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnica. Pa moje pitanje bi bilo dokle ćemo mi donositi ovdje Zakone koji se odnose na jedinice lokalne samouprave i na političke stranke, koje se ne poštuju? Donosimo niz Zakona i ti Zakoni se od strane političkih stranaka, ne poštuju, i nema nikakvih sankcija. Ja ću sad biti konkretan, u 2017. godine imali smo izbore za gradska i općinska vijeća, na tim listama su morale biti 40% žena, 40% žena, i većina političkih stranaka uopće to nije poštivalo. Da li je i'ko od njih kažnjen? Moje pitanje, čemu mi donosimo Zakone, ovaj ili sličan Zakon, kojeg ne poštujemo? Političke stranke, jedinice lokalne samouprave to ne poštuju, i nikog se ne kažnjava. Jel' znate vi koliko je to destimulirajuće za nas koji poštujemo Zakon u jedinicama lokalne samouprave, kad znamo da drugi ne poštuje i nisu kažnjeni? Dokle ćemo donositi takve Zakone koji više nemaju smisla?
Odgovor.
Zahvaljujem. Ali inače pitanje se odnosi na Zakon o ravnopravnosti spolova, ali ono što mogu reći, vjerujem da će sami birači i naši građani prepoznati one koji poštivaju Zakone i dati im povjerenje za razliku od onih koji to ne čine. Hvala.
Dobro. Gospodin Žagar.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice. Dakle, s ovim dijelom kad ste postavili minimalni standard, standard koji jedinice lokalne samouprave trebaju uplaćivati, ja se i slažem. Ja osobno smatram da javne stvari treba financirati javnim novcem, tako da nam se ne događa da pojedine političke, relevantne političke opcije, imaju više novca od donacija nego li što imaju iz proračuna, bilo državnog, ili lokalnog. Ali s druge strane, smatram također nepravednim da niste ograničili maksimalni iznos, iako ovdje vi u obrazloženju kažete da ako jedinice lokalne samouprave imaju novca za da, pa neka onda isplate koliko žele. Smatram da to nije dobra poruka, smatram da bi ipak trebalo ograničiti, da i na taj način se uspostavi određeni standard u Republici Hrvatskoj, da ne bude poruka oni koji imaju više, neka više i troše, a oni koji imaju manje, neka manje troše. A inače moj načelan stav, a molim vas i vaš komentar, je da se javne stvari trebaju financirati javnim novcem, a donacije još više ograničiti. Hvala.
Izvolite. Ne, dobro. I posljednji je gospodin Sokol.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče. Pa, gospođo državna tajnice, u raspravi se spomenulo i pitanje zašto zaklade, odnosno fundacije, ne mogu donirati, znači davati sredstva za izborne i referendumske političke aktivnosti. Ja bi samo napomenuo da je po članku dva Zakona o zakladama, Zaklada imovina sa nekakvom opće korisnom i dobrotvornom svrhom i nema člana, znači to je pravna osoba bez članova, i naravno, protivi se samoj ideji i svrsi Zaklade, da se bavi financiranjem nekakvih političkih aktivnosti i slično. To je jedna stvar. Međutim, ono što ja mislim da zapravo kolegu Pernara najviše žulja, s obzirom na njegovu cijelu ovu aferu s Abecedom demokracije, da se takve stvari više ne mogu događat, znači da više, da se ne gleda članstvo u stranci u trenutku samih izbora, da se objavljivanje rezultata, nego da se gleda trenutak konstituiranja kao relevantan. Pa možda je to razlog zašto se on tu našao pogođenim, a što se drugih stvari tiče, to ću dalje u raspravi.
Gospodin Grmoja, mikrofon je vaš.
Hvala poštovani podpredsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba MOST-a, kako bi se konzultirali o ovom prijedlogu Zakona. Naime, već smo u svojim replikama upozorili na činjenicu da Vlada ovim prijedlogom zapravo zadire u općinske gradske proračune, želi Hrvatskoj demokratskoj zajednici namaknuti još dodatna sredstva za izbornu promidžbu. Imamo situaciju, evo kolega Pranić je ovdje primjer, gdje on kao čelnik jedinice lokalne samouprave predložio da političke stranke imaju samo jednu kunu za, ovaj, rad, i sada se to želi nametnuti ovdje iz Zagreba, znači, nametnuti određeni iznos da ide političkim strankama, znači, i to je za nas potpuno neprihvatljivo. Isto tako, kada se govori o tome koje stranke su se odrekle, znači, gdje god je bio MOST na vlasti, tu je došlo do odricanja, imamo u Metkoviću jednu kunu naknade vijećnicima, jednu kunu naknade zamjenicima gradonačelnika, al' evo danas je, u 17 će biti sjednica gradskog vijeća, HDZ i Jambo vraćaju volontersku naknadu zamjenicima, 2.500,00 kuna, diže se plaća gradonačelnicima, to je modus operandi. Osobno sam se odrekao, dok sam bio volonter, 72.000,00 kuna, zamjenica Katarina Ujdur puno većeg iznosa jer je bila puno duže, znači negdje preko 300.000,00 kuna, tako da ima takvih primjera, ali naravno HDZ to nikad neće primijeniti, oni žele napuniti svoju kasu. Kada govorimo o ovom što je govorio kolega Sokol, znači, o mandatu i novcu koji pripada stranci, zašto isti takav princip niste primijenili na nezavisne zastupnike, nego vršite udar na nezavisne zastupnike, oni kad pređu u stranku, sav novac ide stranci, a ako se odluče ponovno biti nezavisni, onda novac ponovno ostaje HDZ-u ili nekoj drugoj političkoj opciji, time je otvoren lov na nezavisne zastupnike, tako da je jasno koja je [[Upadica: Hvala, vrijeme]] vaša namjera ovdje sa ovim prijedlogom Zakona.
Hvala. Izvolite, g. Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. I klub zastupnika HDZ-a također traži stanku kako bismo još raspravili o prijedlogu Zakona i kako bi se osvrnuli na ono što je dosada od strane oporbenih zastupnika izrečeno u ovoj dosadašnjoj raspravi kroz replike. Naime, ja bih preporučio toplo kolegama iz MOST-a, iz SDP-a, a iz Živog Zida da ukoliko se ne slažu sa ovakvim prijedlogom Zakona koji će biti izglasan i koji ne priječi da sredstva koja će im se, primjerice SDP-u 14 milijuna kuna ove godine iz državnog proračuna sliti, da vrata humanitarnim organizacijama ili MOST-u koji će imati 5 milijuna kuna iz državnog proračuna da također vrate i da ne uzimaju za potrebe rada MOST-a. Molim? Kad dođe vrijeme, sve ćeš doznati Gordane. Ako se oni, kažem, ne slažu s time da bude ovakav prijedlog Zakona, možda bi mi čak njih i podržali s obzirom da nema tih novaca koji njima mogu pomoći da zadobiju povjerenje hrvatskih građana, dakle, oni se ne mogu organizirati bolje od ovoga kako su organizirani, pa im je rejting takav kakav je. Zato, evo, predlažem i MOST-u da novce koje će dobiti, vrate u državni proračun, a što se tiče kolege Pranića, da, on je dao svojom odlukom zastupnicima jednu kunu, ali zanimljivo je, Udrugama građana je dao negdje oko 750.000,00 kn i to onim Udrugama koje otprilike su spremne s njim izići na ulicu i prosvjedovati vjerojatno kako bi svečano proslavili otvaranje Aerodroma kojega je prije dvije godine najavio da će ga izgraditi na području općine Vrgorac. I zanimljivo je kako građani ne honoriraju ovakve humanitarne aktivnosti koje oni proklamiraju ovdje u HS-u, nego eto, iz mjeseca u mjesec, a polako, njihovi su rejtinzi sve niži i niži. Hvala.
Hvala i vama. Imamo, da, da, vidio sam g. Pernar, vidio sam, zapisao sam. Ovdje imamo dvije povrede Poslovnika sada, prvo g. Grmoja.
Evo, znači, budući da je kolega [[Upadica: Članak, članak]] čl. 238., znači, poziva i obraća se ovdje, znači, nije rekao ništa, nego proziva i poziva klub zastupnika MOST-a da nešto napravi. Ja obećajem da ćemo se mi odreći svog novca kojeg smo primili iz državnog proračuna kad HDZ vrati novac, znači, kad Branko Bačić, vrati torbe koje je nosio i koje su tko zna gdje završile, mi ćemo sav taj novac vratiti i ako treba uplatiti ćemo ga i HDZ-u, znači, jer će to značiti da ste se konačno opoštenili kao stranka i onda ćemo donirati vama, vama ćemo taj novac cjelokupan donirati.
Vrijeme, vrijeme, vrijeme, drugu povredu traži g. Pranić.
Isto povreda 238. g. Bačić se obraća, ne znam, ničim prozvanu nam stranu, mene, što se tiče [[Upadica: Koji članak?]] 238., rekao sam na početku, samo molim vrijeme ondan. g. Bačić kad vi sagradite tunel kojeg ste otvarali prije 10 godina, sagraditi će se i zrakoplovna luka, ne sekirajte se oko ovi tunela, a što se tiče novaca, u gradu Vrgorcu se dogodila jedna druga situacija, HDZ-ov gradonačelnik nije isplatio vijećničke naknade HDZ-ovim vijećnicima, kad su bili u većini, nije im smetalo, kad su otišli u oporbu, tužili su grad da im se isplate vijećničke naknade. To je vaš modus operandi g. Bačiću, samo materijalno.
Evo, dobili ste 5 sekundi više, vidjeli ste. g. Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Povrijeđen čl. 238. Poslovnika, kolega Grmoja proziva mene i iznosi neistine, pa bi ga pozvao da se malo bolje upozna sa situacijom i da konačno si podsvijesti o čemu se tu događalo, a kolega Praniću, nikada HDZ nije otvarao tunel, to vi jako dobro znate. Dapače, mi smo otvorili objekat koji vam je danas pred nosom u Vrgorcu [[Upadica: Hvala]] Upravo je bio namijenjen da bi ovaj vaš Aerodrom [[Upadica: Hvala g. Bačiću]] [[Govornik se ne razumije]] prije dvije godine bio mjesto gdje… [[Govornik se ne razumije]]
To, samo da kažem svoje mišljenje o ovim povredama Poslovnika, to je bio Okrugli stol, a ne povreda Poslovnika. Mi ćemo preć preko toga i idemo dalje na traženje stranke, stanke i stranke ako želite, g. Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime kluba nezavisnih zastupnika jer vidim da je iz ove rasprave oko ovog Zakona i stranačkih prepucavanja, možda došlo vrijeme da razmislimo o tome da se stranke uopće ne financiraju iz javnih sredstava, nego da se financiraju isključivo iz donacija, da napokon shvatimo za koga te stranke rade, a ne da se skrivaju iza javnih sredstava. Osim toga, sad kad smo saznali i koji iznos stranke dobivaju od 5, 14, 30 ili koliko milijuna kuna, čini mi se da se približavamo jednoj paradoksalnoj situaciji da su predsjednici stranaka postali mali guverneri HNB-a, da imaju na raspolaganju toliko sredstava da guvernera Vujčića mogu nazvat kolegom, a budući da se to događa onda smo uistinu utonuli u suton demokracije i nikakva stranačka prepucavanja nas neće odmaknut od toga da je ovo tijelo koje samo raspravlja koliko će sami sebi dodijeliti sredstava, kojom metodologijom i koji će se uvijek okupiti oko onoga što sam u replici rekao, rekao sam joj, glavna državna tajnica da nema podataka da je ikad jedna stranka vratila sredstva u proračun koji joj je netko dao za financiranje zastupnika i vijećnika. Dok se to ne dogodi, bilo kakva briga o građanima je na razini znanstvene fantastike i bilo bi bolje da onda danas raspravljamo o Svetom gralu, a ne o tome da predstavljamo građane, da o građanima skrbimo, dok sami donosimo sredstva koja su uistinu na razini guvernera HNB-a i zbog toga svim kolegama danas koji su, valjda samo spoznajom, shvatili da su kolege Vujčića, čestitam na tom procesu nove karakterne dimenzije.
G. Pernar.
Uvaženi predsjedavajući, mi iz Živog zida tražimo stanku zato da bi se konzultirali po pitanju ilegalnog financiranja političkih stranaka. Naime, HDZ ovdje pokušava raspravljati o tome da tobože drugi su nemoralni jer primaju novac iz državnog proračuna napadajući sve redom međutim činjenica jest da je u tijeku je suđenje HDZ-u za izvlačenje iz državnog poduzeća novaca, radi se velikim iznosima, prema iskazima svjedoka i određenim dokazima, proizlazi da je samo u HDZ otišlo nešto više od 24 milijuna kuna crnog novca, ukradenog novca, postavlja se pitanje da li HDZ namjerava vratiti taj novac i zbog čega Državnog odvjetništvo nije diglo optužbe protiv svjedoka u tom suđenju HDZ-u i njihovom bivšem predsjedniku koji su mijenjali iskaze jer mi smo vidjeli da u slučaju Luke Modrića kad je on promijenio iskaz, odjedanput ga tuže za davanje lažnog iskaza a u slučaju svjedocima HDZ-u koji odjedanput se više ničeg ne sjećaju, koji odjedanput nisu nosili nikakve torbe, odjedanput nisu davali nikakve naloge, koji odjedanput nisu davali nikome novac na ruke ili ga uzimali na ruke, e tu se ne dižu optužnice protiv njih. Također, za davanje lažnog iskaza, također jedan bitan detalj. Ako je jasno iz optužnice da se novac uzimao na crne načine, da papirnato stanje knjigovodstva nije odgovaralo stvarnom odnosno bolje rečeno ako postoje indicije za to, zbog čega Državna revizija nije dovela u pitanje vjerodostojnost poslovnih knjiga HDZ-a već ih prihvaća kao Sveto pismo i umjesto da se ukine financiranje stranci za koju se ozbiljno sumnja da je to radila. Hvala.
Odobravam stanku do 15 i 15. STANKA U 15,03 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,17 SATI]] Dobro, nastavljamo s radom. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu najprije po klubovima, prvi je g. Robert Podolnjak ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice. Važan je zakon u kojem ćemo danas raspravljati, Zakon o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referendumske kampanje. U ime Kluba zastupnika MOST-a želimo poslati tri ključne poruke vezane uz predloženi zakon. MOST je protiv svakog povećanja novca za političko financiranje stranaka, zastupnika, nezavisnih vijećnika i svih koji dakle pravo na financiranje imaju. Uvijek smo se zalagali za smanjivanje sredstava i u državnom proračunu a jednako tako i u lokalnim proračunima. Drugo, protiv smo svih onih odredbi koje bi eventualno omogućile političku korupciju da li na razini bilokojeg predstavničkog tijela, bez obzira je li je riječ o Hrvatskom saboru ili bilokojem lokalnom predstavničkom tijelu. Nažalost, i uz prvu i uz drugu poruku moramo konstatirat da ovaj zakon nije dobar. I treće, protiv smo svakog daljnjeg otežavanja provedbe referenduma, građanske inicijative a nažalost i ovaj prijedlog koji je pred nama, ide u suprotnom smjeru, ima veliki broj odredbi koje upravo služe izričito ograničavanju provedbe referenduma kada građani prikupljaju potpise i traže referendum o nekom pitanju. Dozvolite nešto detaljnije o ovim ključnim stvarima. Već smo istaknuli da nam je apsolutno neprihvatljiva odredba kojom se ovim predloženim zakonom propisuje i nalaže da u svakom općinskom, gradskom i županijskom proračunu moraju biti osigurana određena minimalna proračunska sredstva po svakom članu predstavničkog tijela za financiranje političkih stranaka odnosno nezavisnih vijećnika. Do sada je u zakonu postojala i odredba da su jedinice lokalne samouprave dužne osigurati određena sredstva u proračunu međutim nije zakonom bio propisan iznos ili postotak u omjeru u kojem su to dužne učiniti. Nažalost, ovim prijedlogom zakona se to čini iako će državna tajnica reći da je to minimalni iznos od 1000 kn po vijećniku u nekoj maloj općini do 8000 kn u gradu Zagrebu ali kada biste išli množiti sve općine, gradove i županije, sve iznose po vijećnicima, ima ih preko 8 i pol tisuća u RH, kada bismo to sve pomnožili, vjerojatno bismo došli do jako velikih iznosa sredstava za političke stranke. Ja vjerujem da je predlagatelj Vlada odnosno izrađivač ovog prijedloga zakona Ministarstvo uprave, jako dobro računalo koliko će dodatnog novca političke stranke prihodovati na temelju ove zakonske odredbe koja se predlaže. Ne smeta njima vjerojatno neki manji grad ili neka manja općina koja izdvaja možda minimalna sredstva ili po 1 kn po vijećniku kao što je primjer grada Vrgorca, čuli smo, nego sigurno ima puno više takvih lokalnih samouprava koje su štedjele na tom novcu, kojima su važniji drugi projekti a ne financiranje političkih stranaka pa su se i vijećnici odrekli tog novca radi neke bolje korisne svrhe. Sada im to ovom zakonskom odredbom onemogućujemo. Ozbiljno smatram da je ovdje u pitanju kršenje ustavne autonomije lokalnog predstavničkog tijela da svoj proračun definira autonomno a da mu se propiše sa državne razine koji iznos novca mora dati za financiranje političkih stranaka. I kao što smo rekli, to je definitivno harač za lokalne proračune, za političke stranke na državnoj razini a zna se koja stranka ima najviše vijećnika u lokalnoj i županijskoj samoupravi, tko će najviše prihodovati po toj osnovi i zato nas ne čudi što ste to predložili. Ali mi smo apsolutno protiv toga. Drugo, što moramo naglasiti, to je po nama određena mogućnost političke korupcije koja je neprihvatljiva. Javnost je u posljednje vrijeme reagirala na one najgore slučajeve kada zastupnici mijenjaju stranke, sa njim putuje proračunski novac i onda se javnost čudi kako je to moguće negdje između završetka izbora, službenih i konačnih rezultata izbora i konstituiranja Sabora da dolazi do određenih promjena, transakcija i da zapravo nastanu neke nove stranke sa nekim novim prihodom iz ovog proračuna. I taj dio se eliminira. U ovom zakonskom prijedlogu to neće biti moguće. Ali što se otvara zamjenski? Otvara se nešto što sada nismo do sada imali, dakle mogućnost da nezavisni zastupnici ili nezavisni vijećnici ulaskom u političku stranku zajedno sa tim ulaskom donose i novac koji su do tada primali kao nezavisni zastupnici ili vijećnici i taj miraz donose političkoj stranci u koje ulaze tijekom mandatnog razdoblja. I taj novac naravno ostaje toj političkoj stranci bez obzira da li nakon nekog vremena taj vijećnik odluči da ipak ne želi više biti u toj političkoj stranci. Dakle, moguće je da bilokoji nezavisni zastupnik koji je izabran kao nezavisni na početku mandata, ulaskom u političku stranku, toj stranci donosi i miraz u novcu ali je jasno da građani to nisu htjeli. Građani su glasali za nezavisnog zastupnika, bio on izabran na nezavisnoj listi u nekoj općoj izbornoj jedinici, ili kao nezavisni zastupnik, primjerice zastupnik nacionalne manjine. Još je gore na lokalnoj razini. Danas sam čuo u emisiji jutarnjoj na, u žiži prvoga je spomenuta brojka od članice Državnog izbornog povjerenstva, od preko 1200 vijećnika, nezavisnih vijećnika u lokalnoj samoupravi. To znači da svi oni, kada bi na snazi bila ta zakonska odredba, ulaskom u neku političku stranku, donose i novac koji su primali, ili koji ima pripada kao nezavisnim vijećnicima, i donose ga u tu političku stranku. To sasvim sigurno može biti izvor političke korupcije, svaka selidba novca iz, od jednog nezavisnog zastupnika ili vijećnika, a za takvoga su i građani glasali na izborima, lokalnim ili državnim, se može prenijeti na političku stranku koja zapravo taj novac nije zaradila glasovima birača na izborima. I zato nam je apsolutno neprihvatljiva. Neprihvatljivo nam je i da se bitnije ne ograničuju mogućnosti doniranja političkog novca. Nije to samo 200.000,00 kuna, iznos koji je do sada bio propisan kao limit za pravne osobe za financiranje godišnjih redovnih aktivnosti pojedine političke stranke, ili u izbornoj promidžbi za neke izbore. To može biti daleko više novaca. Uzmite sljedeći primjer, imate koaliciju četiri političke stranke, koja će zajedno nastupiti na izborima, imao dosta takvih primjera u praksi i na državnoj razini. Te stranke mogu primiti od istog donatora, 4x po 200.000,00 kuna, svaka politička stranka, to je dakle 800.000,00 kuna, i kada imaju zajedničku listu za izbore, mogu dobiti još 200.000,00 kuna. Dakle, jedan donator može za te četiri stranke koje će nastupiti u koaliciji, donirati i milijun kuna. Dakle, ograničenje nije samo 200.000,00 kuna. Kod koalicija koje imaju više stranaka, taj novac može biti i veći, zato što omogućujemo da donatori mogu donirati ne jednoj političkoj stranci tijekom godine, nego većem broju političkih stranaka. Zakonsko je ograničenje isključivo pojedinoj političkoj stranci 200.000,00 kuna. Treće, nama je sporno uključivanje materije referendumske kampanje u ovaj Zakon. Ta materija pripada Zakonu o referendumu, danas je to u emisiji ujutro rekla i članica Državnog izbornog povjerenstva, i to je logika. Ovaj predloženi Zakon s ovim odredbama, ide apsolutno na štetu građanskim inicijativama koje su potpuno drugačiji subjekt od političkih stranaka. Naime, građanske inicijative nastaju spontano, ad hoc, građani traže referendum, a prijedlog Zakona ih tretira kao subjekte koji imaju iste obveze i ograničenja, kao i političke stranke koje su pravne osobe, koje imaju redovno financiranje, koje imaju članstvo, koje imaju redovite donacije, koje kontinuirano postoje, koje imaju urede, zaposlene, računovodstva i sve ostalo. Ista ograničenja bi trebala imati i građanske inicijative koje zapravo doslovce nastaju preko noći na temelju nekog lošeg Zakona koji je ovdje izglasan, stvara se građanska inicijativa, organizacijski odbori, prikupljaju se potpisi, to se stvara ad hoc, ne postoje godine i mjeseci priprema za to. Žao mi je što predlagatelj Zakona, niti u jednoj odredbi ovog prijedloga, ne poziva se na kodeks dobre prakse u području referenduma. Ja bih vam skrenuo pozornost, jer i Republika Hrvatska je članica Vijeća Europe, i mi moramo uvažavati smjernice i preporuke Venecijanske komisije, i da vas samo podsjetim, ove godine u siječnju je izglasano Izviješće o ažuriranju tih smjernica za fer referendume u državama članica Vijeća Europe u parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe. Dakle, nešto što je izuzetno svježe. Molim vas da proučite to Izvješće, i kako tamo se predlaže reguliranje referenduma i kampanja, i financiranja kampanja. Ovo što se predlaže je apsolutno neprihvatljivo, zato što vrlo restriktivno uređuje financiranje referendumskih kampanja, i ima jedan temeljni nedostatak. Naime, vi ovim prijedlogom, regulirate isključivo pro referendumske inicijative. Dakle, ono što vi predlažete regulirati, dakle, to je inicijativa koja predlaže određeni referendum, prikupljanje potpisa, prikupljanje donacija, i to je ono što vi regulirate. Međutim, šta je sa onim subjektima koji bi nastupali protiv tog referenduma? Kako će se oni financirati? Imaju li oni pravo na određenu financijsku kampanju? Vi taj dio nemate, on vam potpuno izostaje. Vi nemate ništa o ulozi države ili lokalne samouprave. Međutim, o čemu vam govori kodeks i o čemu vam govori ove ažurirane smjernice? Govore o tome, prvo, da je poželjno da države članice svojim zakonodavnim okvirom propišu mogućnost jednakog financiranja obje strane u nekoj referendumskoj kampanji, jer uvijek postoje dvije strane. Jedna koja je ZA neku odluku, i druga koja je PROTIV. Dakle, uvažavanje obje strane koje se mogu financirati iz javnog novca. Drugo, ono što je važno da se zabranjuje korištenje javnog novca isključivo od strane Vlade odnosno državnih tijela. Treće, propisuju se određene mogućnosti financiranja građanskih inicijativa, dakle, mogućnost koja postoji u pojedinim državama, ja ću vam reći primjer njemačkih pokrajina gdje se građanskim inicijativama djelomično sufinancira odnosno nadoknađuju troškovi prikupljanja potpisa. Dakle, referendumske inicijative koje su prikupile dovoljno potpisa i gdje se provede referendum uspješno, imaju pravo na refundaciju troškova. To je zakonsko uređenje u njemačkim pokrajinama, što je logično jer te referendumske inicijative se moraju prvenstveno osloniti na vlastita sredstva članova onih koji su u organizacijskom Odboru i moguće eventualne donacije, ali ni blizu onoga što imaju političke stranke. Međutim, sve to nedostaje u ovom predloženom zakonodavnom okviru koji ste vi predložili, svega toga nema, nema ničega od onoga što zapravo govore smjernice dobre prakse u području referenduma. Očekujemo da ćete to sasvim sigurno pripremiti u Zakonu o referendumu i ove Odredbe o financiranju ugraditi u taj Zakon što je nužno. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu ispred kluba zastupnika HDZ-a, g. Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Gđo. državna tajnice, kolege zastupnici, kao što je već rečeno, pred nama je prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma. Iako je Zakon o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe od stupanja na snagu osnovnog teksta Zakona izmijenjen i dopunjen nekoliko puta, znači, 5 puta ako se ne varam, čime je unaprijeđen cijeli sustav, uočeni su određeni problemi i nedostaci koji zahtijevaju daljnja poboljšanja i cjelovitije uređenje. Znači, to je ono što je rekla i državna tajnica, značaj prema novo tehničkim pravilima HS-a ovo je situacija kada pogotovo, a i zbog opsega izmjene samih odredaba Zakona je definitivno potrebno donijeti novi Zakon. Nadzor financiranja političkih aktivnosti i izborne promidžbe ključan je za osiguranje pravilne primjene Zakona, pravovremeno otkrivanje i sankcioniranje njegovih povreda, a time i sprečavanje otkrivanja moguće korupcije, što je, mislim da je svima nama bitno i oko čega se svi slažemo. Praćenjem provedbe Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe uočene su poteškoće u provedbi nadzora uzrokovane, osim same brojnosti subjekata nadzora i načinom dostavljanja i objave financijskih izvještaja, te drugih izvješća i podataka. Tu spada izvješća o polugodišnjim donacijama, donacijama i troškovima izborne promidžbe, medijskog oglašavanja izborne promidžbe itd. Sada se financijski izvještaj dostavlja nadležnim tijelima, Državnom izbornom povjerenstvu i Državnom uredu za reviziju, a objavljuju se u pravilu na vlastitim web stranicama subjekata nadzora u propisanim rokovima. Nemogućnost provedbe nadzora objave financijskih izvještaja na dan isteka roka za sve subjekte nadzora, te nemogućnost utvrđivanja dana objave financijskih izvještaja na različitim web stranicama naknadnom kontrolom nakon isteka roka objave, dovodi do nejednakog postupanja prema subjektima nadzora odnosno selektivnog sankcioniranja, što je naravno razlog nešto što nije dobro i što je razlog, između ostalog, i da se ovim Zakonom to promijeni. Dakle, ovim se prijedlogom Zakona predlaže da se godišnji financijski izvještaji, polugodišnja izvješća o donacijama, financijski izvještaj o financiranju izborne promidžbe, izvješća donacijama i troškovima izborne promidžbe, te podaci o iznosu cijene i iznosu ostvarenog popusta u cijeni za medijsko oglašavanje promidžbe, te financijski izvještaj o financiranju referendumske aktivnosti i ostale elemente vezane uz referendume, dostavljaju nadležnim tijelima elektronskim putem odnosno unosom u odgovarajući informacijski sustav, te se putem informacijskog sustava trebaju objaviti na web stranici DIP-a. U odnosu… [[Govornik se ne razumije]] za vođenje, održavanje, upravljanje informacijskim sustavom za nadzor financiranja nadležno je Državno izborno povjerenstvo. Dakle, na taj način se svakako doprinosi transparentnosti cijelog sustava. Druga stvar oko koje se puno toga ovdje govorilo je pitanje referenduma. Znači, pitanje toga što ovaj Zakon osim političkih aktivnosti izbora, regulira i pitanje referenduma. Ja bih ovdje napomenuo ponovno da su odluke donesene na referendumu obvezatne, te se tim odlukama može mijenjati i Ustav RH. Iz toga razloga smatramo da je apsolutno nužno da se i taj sustav nadzora i kontrole zbog sprečavanja moguće korupcije i utjecaja sa strane, regulira. Znači, Zakonom se definira referendumska aktivnost, utvrđuju se izvori i način financiranja referendumske aktivnosti iz vlastitih sredstava i donacija, utvrđuje obveza posebnog, otvaranja posebnog računa za financiranje referendumske aktivnosti, ograničavaju dopušteni iznosi donacije troškova za financiranje referendumske aktivnosti, te uređuje pitanje nadzora i transparentnosti. E sad, nekima to očito smeta, jedna primjedba koja je iznesena, da to treba biti regulirano drugim Zakonom. Mislim da je tu bitno meritum, bitan sadržaj, a ne hoće li biti regulirano u ovom Zakonu ili u nekom drugom Zakonu i mi smatramo da s obzirom da se ovdje reguliraju političke aktivnosti, da je s obzirom da i referendum na neki predstavlja političku aktivnost, da se i pitanje njegovog nadzora regulira ovdje. Dalje, kaže se da je to zapravo previše opstruira, previše restriktivno itd. Međutim, ono što zapravo ovaj Zakon regulira je pitanje nadzora, to je jedna bitna stvar i druga stvar oko koje se podiglo dosta buke, a to je pitanje izvora sredstava. Dakle, propisano je čl. 81. da su zabranjene anonimne donacije, donacije stranih država, donacije stranih političkih stranaka, stranih pravnih osoba, Udruga koje se financiraju iz proračuna, te pravnih i fizičkih osoba, zaklada i fundacija. Znači, za svaku od tih kategorija postoji razlog zašto je uključena. Zaklade i fundacije, to smo već rekli, one, to su i zajednice imovine koje služe za promicanje opće korisnih i dobrotvornih svrha i definitivno, nije im svrha utjecati na političke procese u državi. Drugo, što možda nekima smeta u oporbi, nekim političkim strankama je zabrana anonimnih donacija, te donacija iz stranih država. E sad, ja smatram i mi u klubu HDZ-a smatramo da ako se nekom inicijativom može promijeniti Ustav Republike Hrvatske, utjecati, a Ustav regulira onda temeljna postulate koji državnog uređenja, uređenja državne neovisnosti da se apsolutno mora zakonom zatvoriti ta rupa, i da se mora spriječiti mogućnost da netko izvana utječe na ustavno uređenje Republike Hrvatske. I mislim da je to izuzetno bitno, doduše, to možda nekima smeta, moguće je, ali ja mislim da transparentnost u tom smislu i zaštita, ako hoćete nacionalnih interesa, da se spriječe koje kakva uplitanja sa strane od stranih država, koja možda očuvanje teritorijalnog integriteta Republike Hrvatske u ovom obliku i nije u interesu, da se svakako treba spriječiti. Ja mislim da upravo na taj način i ovim Zakonom se štite nacionalni interesi o kojima se često govori u ovom Saboru. Dalje, iduća stvar koju bih istaknuo, tiče se raspoređivanje sredstava za redovito godišnje financiranje, o tome se također dosta već reklo. Zakonom je uređen način raspoređivanja sredstava za redovito godišnje financiranje iz državnog proračuna, odnosno proračuna jedinica lokalne samouprave, te utvrđeno da pojedinoj stranci pripadaju sredstva razmjerno broju zastupnika, odnosno članova predstavničkog tijela u trenutku konstituiranja, znači, kako strankama, tako i nezavisnim listama. Znači, tu je puno toga rečeno o tome zbog čega se propisuje minimum koji trebaju jedinice lokalne samouprave zapravo potrošiti na financiranje redovne aktivnosti svojih vijećnika odnosno članova predstavničkih tijela. Ono što bih ja tu naglasio je nekoliko stvari. Prvo, znači, propisani su kriteriji, znači s obzirom na broj stanovnika, znači, na taj način se sprječava da neke male jedinice podnesu financijski teret koji možda ne bi mogle izdržati. Drugo, kolege iz MOST-a kojih nažalost trenutno, trenutno ovdje nema, a sada liju krokodilske suze oko toga kako će jedinice lokalne samouprave to izdržati. Ja bih samo ovim, ovom prigodom podsjetio da su poreznim reformama ove Vlade, upravo jedinicama lokalne samouprave iz sredstava poreza na dohodak, osigurano dodatnih 2 milijarde kuna za, koje bi se, koje bi se inače slile u državni proračun. Ja također napominjem da su upravo oni koji sada, a to su između ostalog predstavnici MOST-a, koji sad rone krokodilske suze i žale se kako jedinice lokalne samouprave to neće moći financirati, tada glasale upravo protiv tih poreznih izmjena i protiv poreznih reformi, koje su dale taj fiskalni kapacitet lokalnim jedinicama. Tako da nažalost tu ima dosta licemjerja na koje treba upozorit. Također, ono što je bitno je da se ti novci raspodjeljuju sukladno uspjehu na izborima, što mislim da je pravedno. Ako je netko manje uspješan, taj će dobiti manje sredstava, tko je bio uspješniji, taj će dobiti više. Međutim, s obzirom na to da velike stranke, poput HDZ-a, upravo i imaju najveće vlastite izvore prihoda, kao što znamo, njima su ta sredstava najmanje potrebna. S druge strane, upravo nezavisnim listama, poput onih koji su, od kojih je, takvih je recimo nastao MOST, a i malim strankama, poput samog MOST-a, upravo ova sredstva koriste da mogu dobiti sredstva za osobno financiranje, funkcioniranje, koje inače ne bi mogle dobiti, a kažem, tko je velik, tko je u velikoj stranci, kao što je HDZ, manje trebaju. I na taj način se, zapravo možemo reći da se stimulira politička aktivnost na lokalnoj razini, jer se i nezavisnim vijećnicima daje mogućnost, daje određeni financijski background, ajmo reći, da određena financijska snaga da mogu lakše politički djelovati, a to su upravo oni koji imaju inače, koji bi inače imali, koji inače ne bi imali praktični nikakva sredstva na raspolaganju, da nema ovoga. I to je ono što bih naglasio, dakle, ovdje imamo jedno obrtanje teza, dakle, ja mislim da upravo moja rasprava pokazuje da će oni koji nisu dio jakih stranačkih infrastruktura od ovoga imati najveću korist. Također jedna stvar koja je bitna, jedna bitna izmjena je da se trenutno kod raspodijele sredstava gledaju, gleda trenutak konstituiranja, to je po sadašnjem Zakonu. To se ovim prijedlogom Zakona mijenja, znači, ne gleda se trenutak konstituiranja, nego trenutak kad se objavljuju konačni odnosno službeni rezultati izbora. Ja mislim da je to dobro rješenje, mislim da se upravo time destimuliraju prelasci zapravo o kojima se ovdje dosta često govorilo. Naravno, prelasci iz stranaka i vraćanje mandata se ne mogu zabraniti jer je to ustavna kategorija, ali upravo na ovaj način se sprječavaju situacije kao kolege Pernara, koji je omogućio praktički nepostojećoj stranci koja se zove Abeceda demokracije, ako se ne varam, da dobiva sredstva na koja zapravo nema pravo, i to nekih 330.000,00 kuna godišnje. Upravo propisivanjem da se gleda trenutak izbora odnosno rezultata izbora, a ne trenutak konstituiranja, se ta pravna rupa o kojoj se puno ovdje pričalo, zatvara. I to je ono što mislim da isto tako jedna dobra promjena u Zakonu odnosno nova odredba koju donosi ovaj Zakon kojim treba, znači, koju svakako treba pozdraviti. Dalje, kao mjera za poticanje ravnomjerne zastupljenosti spolova u Hrvatskom saboru odnosno predstavničkom tijelu jedinice lokalne odnosno područne samouprave, je predviđeno da političkim strankama za svakoga izabranog zastupnika odnosno člana predstavničkog tijela jedinica samouprave pod zastupljenog spola pripadaju prava na naknadu u visini od 10% iznosa predviđenog po svakom zastupniku. Mislim da je to dobro, a da se na taj način zapravo i odredbe Zakona o ravnopravnosti spola na jedan način pojačavaju, da im se daje još jedno dodatno praktično, praktična korist i praktičan učinak, što svakako, također mi iz Kluba HDZ-a, pozdravljamo. Dalje, Zakonom je propisano ograničenje ukupnog iznosa troškova izborne promidžbe, te je propisan da ukupan iznos troškova izborne promidžbe po kandidacijskoj listi na izborima za Europski Parlament, ne smije prelaziti iznos veći od milijun i pol kuna, sadašnje rješenje. Znači, činjenica je da će, da se često govori kako je premala izlaznost na europske izbore s obzirom na njihov značaj, činjenica je da su europske teme nama itekako bitne budući da je Hrvatska članica Europske unije, da je veliki dio našeg zakonodavstva zapravo dolazi iz Europske unije, gdje i mi sudjelujemo o odlučivanju, i s tog razloga, podržavamo svakako ovaj prijedlog da se, znači, da se iznos dozvoljenih troškova promidžbe na izborima za Europski Parlament, digne sa milijun i pol, na četiri milijuna kuna, jer upravo na taj način, kroz jačanje političkih aktivnosti izborne promidžbe pred izbore, se potiče i omogućava, i veća izlaznost naroda na te izbore, omogućava se da se više ulazi u njihovo stimuliranje, u kampanju koja će im objasniti probleme i teme vezane uz Europsku uniju, i ja se nadam da će upravo zbog toga i ova odredba Zakona omogućiti povećanje izlaznosti na upravo tim izborima, što je naravno od izuzetnog značaja, jer Europski Parlament je izabrano tijelo na razini Europske unije, ono ima veliki značaj jer ogromna većina europskih propisa moraju dobiti njegovu suglasnost, praktički preko 90%, i njegov demokratski legitimitet na ovaj način se ojačava, i treba ga ojačati, a pogotovo s obzirom na sve one primjedbe koje su istaknute na račun Europske unije o demokratskom deficitu, i tako dalje. Tako da svaku odredbu koja stimulira izlazak na europske izbore treba i koja će omogućiti i potaknuti ljude da izađu na europske izbore treba pozdraviti i ja u tom smislu odnosno mi u ime Kluba HDZ-a također podržavamo ovaj prijedlog Zakona. To su znači ovaj najrelevantnije teme, kažem ne bih sad ulazio u sve detalje, jedino bih također napomenuo da postoje određene primjedbe Odbora za Ustav i Poslovnik i politički sustav i Odbora za zakonodavstvo, evo neke od njih su i zajedničke, evo ja bih u tom smislu napomenuo da je, da imamo, da bi riječi konačnim rezultatima izbora koji se spominju na više mjesta u ovom Zakonu, svakako trebalo uskladiti sa člankom 94. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, koji definira službene rezultate izbora, kao rezultati koji se objavljuju nakon što se iscrpe sva pravna sredstva u zaštiti biračkog prava ili proteknu rokovi za njihovo podnošenje. Znači u tom smislu bi trebalo ili zamijeniti riječ konačnim s riječi službenim, ili definirati u članku 3. značenje pojma konačni rezultati izbora. To su, to je bila primjedba Odbora za zakonodavstvo, a i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav jest, ako se ne varam također s tim složio, tako da evo to je recimo jedna od stvari koje bi trebalo možda preurediti. Osim toga, kažem, ima još nekakvih nomotehničkih primjedbi i tako, imamo tehničkih primjedbi, ja ne bih sad ulazio u detalje budući da sam na, da sam na kraju vremena, ali svakako osim tih manjih primjedbi, sam meritum ovog Zakona je dobar, on donosi pozitivne promjene u smislu transparentnosti nadzora političkih aktivnosti političkih stranaka i referenduma, i iz svih navedenih razloga, Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog Zakona. Hvala.
Sada je na redu gospodin Milorad Batinić, koji će govoriti u ime Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite.
Hvala vam podpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Puno puta, a tako i danas, čulo se i kroz replike, i kroz uvodne rasprave, jedna teza da upravo kolege koji su saborski zastupnici i na lokalnoj, i regionalnoj razini, sami postavljaju tezu da li treba uopće financirati političke aktivnosti, političke stranke i sve što je vezano za to. Pomalo, da li licemjerno, da li figa u džepu, ali vrijeme će pokazati. Naime, krenuo bih od članka 6. Ustava Republike Hrvatske, koji definira da je osnivanje političkih stranaka slobodno, stranke moraju javno polagati račune o porijeklu sredstava, o svojoj imovini, i naravno, ovim Zakonom se uređuje i financiranje. Isto tako, bilo je i prethodnih godina, kad je bilo vezano i za rasprave, i za prava zastupnika, da li uopće se zastupnici trebaju financirati javnim novcem, na lokalnoj razini, regionalnoj, ili možda nekim, ne znam kojim, od nekih interesnih grupacija, interesnih lobija, a moraju i rade, obnašaju javne funkcije sa javnim ovlastima. Mi u Klubu HNS-a smatramo da je nužan ovaj Zakon, i da upravo težište financiranja političkih aktivnosti, političkih stranaka, treba biti, maksimalizirati javnim novcem. E sada, ovaj Zakon je poboljšanje, daje niz kvalitetnih rješenja nego što su bila u prethodnom Zakonu, i ono što je važno obuhvaća područje definiranja financiranja i samih referenduma. Isto tako tu ima određenih dilema da referendum ne bi trebalo obuhvatiti ovim područjem, upravo suprotno. Imali smo primjere što je drugo referendum nego ostvarenje određenih političkih ciljeva, i stoga smatramo u Klubu HNS-a, da je nužno da i u ovom Zakonu, također i definiran i referendum. Ja ću vrlo kratko, manje-više velim, puno poboljšanja u cjelini, Zakon je dobar, ali jednako tako imamo određene dileme, određena pitanja, pa ću evo vrlo pokušati i dati neka naša promišljanja, i neke naše prijedloge, vjerujem da će te razmotriti do drugog čitanja, bilo bi možda i dobro i uvažiti. Znači, kad govorimo o redovitom godišnjem financiranju iz državnog proračuna, što se tiče, tu je manje-više definiran postotak, e sad dolazimo do onog dijela financiranja, godišnje financiranje političkih stranaka, nezavisnih vijećnika u jedinicama lokalne, regionalne samouprave, i tu su dati određeni prijedlozi minimuma, s čime se mogu potpuno složit, jer do sada nije bila ujednačena praksa na razini lokalnih samouprava, bilo je i onih jedinica koje nisu isplaćivale ništa, naravno to jeste odluka i nadležnost predstavničkog tijela, međutim smatram da to nije dobro. E sada, da li je ovaj minimum, vi ste tu rangirali jedinice do tri tisuće stanovnika, pa do deset, pa preko deset, pa veliki gradovi. Naime, izvadio sam si ovdje iz Zakona o lokalnoj samoupravi, tijela jedinice regionalne lokalne samouprave, članak 28. koji govori koliko članova gradskih i općinskih vijeća ima pojedina lokalna samouprava u odnosu, u srazmjeru na broj stanovnika. Pa tu ima daleko više razloga, znači od jedinice, ne znam, od 500 do 1000 stanovnika, 9 članova, i preko 300000 stanovnika, 51 član. Možda prijedlog, da razmotrite, da pokušate, malo razvući ovaj dio minimalnog financiranja, naprosto jer smatram, smatramo mi u HNS-u, temeljem našeg prijedloga izračuna, da ako startamo sa tisuću kuna, da je u Zagrebu, osam tisuća kuna previše. Po našem izračunu, financiranje minimalno, bi moglo biti negdje između 6500,00, 6800,00 kuna, ponderirajući. Evo pa čisto upućujem, mogu i kasnije obrazložiti, i matematički pristup tome, velim, ukoliko ćemo, će te raditi na način da se gleda s obzirom na broj vijećnika u pojedinom općinskom ili gradskom vijeću, ili u županijskoj skupštini, da bude razmjerno financiranje političkih stranaka i političkih aktivnosti. To je jedno. Drugo, postavljam pitanje zašto niste razmišljali i predvidjeli ovim Zakonom, maksimalni iznos. E to bi volio, i mislim da je nužan, mislim da je nužan. Puno se govorilo o fiskalnom kapacitetu pojedinih lokalnih samouprava naravno zahvaljujući Zakonu o financiranju i fiskalnom izravnanju mnoge jedinice lokalne samouprave su prodisale, da tako kažem, a mnogima nije niti trebalo fiskalno izravnanje jer imate raspon i danas financiranja 1:8 1:10, od općine do općine sa jednakim brojem stanovnika. Jedna ima prihod proračuna sada 1.900, a druga ima nekakvih ne znam 11 12.000 kuna prihoda po glavi stanovnika i po nekoj inerciji čim imaju više novaca više izdvajaju i za političke aktivnosti što smatram da nije nužno. Jer koja je razlika rada vijećnika političke stranke u jednoj općini ili jednom gradu koji ima prihod ne znam 2.500 kuna ili u onome gradu iste veličine, istog obima posla kao gradskog vijećnika, kao političke stranke koji ima recimo 10.000 kuna po glavi stanovnika. Znači on može 5 puta više platiti. Stoga predlažem propisivanje maksimalnog iznosa. Mislim da bi to bio dobitak i za sam zakon, a i s daleko više digniteta bi se gledalo na rad političkih stranaka. Članak 8. suglasni smo sa time da se razmjerno broju dobivenih zastupničkih mandata, da, financiranje a ne temelj nakon konstituiranja, međutim imamo i jednu dilemu i jedno pitanje. Znači članak 8. stavak 4. ako nezavisni zastupnik odnosno nezavisni vijećnik znači on je bio na listi grupe građana, grupe birača i ta lista je dobila mandat i ta lista bi trebala imati godišnje financiranje, e sad, formalno ona ne morat bit registrirana niti kao udruga, niti kao politička stranaka i ako uvažimo želju da možda imaju tendenciju, želju prerasti u političku opciju. I sada ukoliko taj nezavisni vijećnik, znači govorimo o jednoj osobi da se izrazim radi razumijevanja one mann bend, da li je ili nije, svojom voljom prelazi u drugu političku stranku i nosi novac koji je temeljem članka 8. stavka 1. razmjerno broju dobivenih mjesta samovoljom prenio novac u drugu političku opciju. To je velika dilema i to da budem iskren ne mogu naći elemente da bi to mogli kao takvo podržati. Možda ostaviti kao mogućnost, kao liberali nismo isključivi i za ograničenja, ali može biti mogućnost ukoliko dobije suglasnost svih sa liste birača. Ima mi neke logike, znači ako je bilo ne znam 14, ako je bilo 11, 17, 50 koliko je bilo na nezavisnoj listi ukoliko se svi potpišu on može preći i prenijeti novac u političku stranku. Volio bi da razmislite o ovome prijedlogu. Nadalje, troškovi izborne promidžbe, slažemo se da je 1.500, 1.500.000 koliko je bilo do sada predviđeno za kampanju za izbornu promidžbu za Europski parlament premalo, ali smatramo da je 4.000.000 previše. Naš prijedlog bi bio da se sa 1.500.000 poveća na 2.500.000 radi se o jednoj izbornoj jedinici, 12 zastupnika i smatram da je više nego dovoljno i da se kampanja pojača jer je nužno, smatram da bi to bilo primjereno. Jednako tako temeljem dosadašnjeg iskustava, pogotovo što se tiče promidžbe, izborne promidžbe za predsjednicu odnosno predsjednika RH, smatramo da je 8.000.000 definitivno daleko, daleko previše. Naprosto iz kojeg razloga, tu se radi o jednoj personaliziranoj kampanji, to je jedno, drugo ako uzmemo u razmjer za saborski mandat 10 izbornih jedinica na razini RH 1.500.000 po izbornoj jedinici puta 14, ajmo probat malo zbrajat oduzimat, mislim da treba tu ostat i da je to vrlo više nego prihvatljivo. Predsjednik ili predsjednica 8.000.000 kuna pokušajte razmišljat na ovakav način, po nama definitivno ne želeći derogirati ulogu i funkciju predsjednika republike, ali stavimo u razmjer odgovornost 151 zastupnika koji bira vladu i stavimo u ulogu u nadležnost predsjednice ili predsjednika republike njegove ovlasti, njegove nadležnosti, smatramo da je ne bi htio licitiran, međutim na pola je više nego preko previše. 3.500.000 do 4.000.000 kuna naš je prijedlog da ide financiranje za izbornu promidžbu, mislim da je preko previše i to ali OK, to će biti naš prijedlog. Što se tiče samog referenduma smatramo da je bilo nužno i da je prijeko potrebno, vjerujem da će i ukoliko ih bude, vjerujem da će ih biti, određenih inicijativa za referendumima, da će morati se neke stvari možda i preciznije definirati ali smatram da je nužno. Naravno iz koje razloga, iz razloga da se zna tko stoji, prati trag novca, tko stoji iza određene inicijative. Iza referenduma ne može biti javni novac, ne bi smio biti, jer to nešto ne štima sa sustavom. Međutim, tko, tko daje novac za referendum, potpuno je legitimno i podržavamo referendume građana, svatko, svaki građanin koji ima određeni interes dat će vlastiti novac ili će dati svoj doprinos u održavanju referenduma. Međutim smatram da treba upravo radi transparentnosti, radi odgovornosti, ovo rješenje za referendum je prihvatljivo i ne smije se desiti, ne smije se dogoditi da bilo što bude skriveno ili da se, ne daj Bože, ne zna odakle. Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege, volio bi da razmotrite ove naše prijedloge u prvom čitanju. Ovaj dio što se tiče izračuna utvrđivanja minimuma odnosno naš prijedlog je i maksimum financiranja. Pokušajte razvrstati i valorizirati s obzirom i na broj vijećničkih mandata u jedinicama lokalne samouprave. Ponovit ću još jednom, znači, za Europski parlament, milijun i pol je premalo, mislim da bi mjera bila do dva i pol milijuna kuna s obzirom na važnost europskih izbora, da se pobudi što veći interes izlaznosti samih građana. Jednako tako za predsjedničke izbore smatramo da je ovaj iznos više nego duplo premašen, preko potreban i može se daleko kvalitetnije iskoristiti nego što je ovo. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu klub zastupnika Živog Zida i SNAGA-e i podijelit će vrijeme g. Bunjac i g. Sinčić.
Hvala vam lijepa potpredsjedniče HS. Uvažene kolege, poštovana državna tajnice, mi danas raspravljamo o Zakonu o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referendumima, i to bi, recimo, bilo kao da imamo Zakon o kruškama, jabukama i proizvodnji ugljena. Evo, to, recimo, ima toliko veze jedno s drugim i u biti moramo se zapitati zašto je uopće ovakav Zakon, ovakvog imena, došao u HS. Pa prije svega moramo znati da se ovaj Zakon nekada nije tako zvao, nego se zvao samo Zakon o financiranju političkih aktivnosti i samim dodavanjem riječi referendum, jasno je da se na mala vrata i potiho želi pitanje referenduma kamuflirati i s njime manipulirati kako bi neke stvari prošle, kako bismo rekli, ispod radara. Ovaj dodatak imena referenduma u Zakonu o financiranju političkih stranaka, inače dodao SDP 2015.-te godine, to je bila njihova genijalna ideja. Međutim, mi vidimo da sada vladajuća većina iz HDZ-a donosi SDP-ov Zakon u HS. Znači, u biti vidimo da se, koja god vlast bila, politika je jedno te isto odnosno potvrđuje se teza Živoga Zida da su HDZ i SDP u nekoj vrsti neformalne koalicije, a biti će i u formalnoj koaliciji onog časa kad Živi Zid još malo naraste SNAGA-om. Jer u biti ovaj prijedlog Zakona ne razlikuje se puno od onog iz 2015.-te, on je malo promijenjen, neke, članci su promijenjeni, nomotehničke, ali u biti je sadržaj isti. Evo, da čujemo što je, recimo, uvaženi zastupnik Šuker govorio o istom ovom Zakonu 2015.-te godine, ima sačuvan fonogram, ja ću vam sad citirati, on je naime rekao: Čemu ovaj cirkus oko financiranja referenduma? Cirkus. Pa ovim se Zakonom brani da se u RH pokrene referendum, pa po ovom prijedlogu Zakona više nikom neće pasti na pamet održavanje referenduma i vi sada na ovakav način limitirate sve one koji bi htjeli eventualno pomoći financirati referenduma, pa referenduma u budućnosti više neće biti. On je to rekao, g. Šuker, nemojte mene gledat. A sada, taj isti g. Šuker brani ovaj SDP-ov Zakon, znači, kad si u oporbi onda jedan Zakon napadaš, a sutra kad si na vlasti isti taj Zakon podržavaš, jel to nije prvi put, to ste radili i kad je bio Zakon o marihuani odnosno o konoplji Živog Zida prije 6 mjeseci, onda ste rekli to je katastrofa Zakon, mi smo protiv njega, e. nakon 6 mjeseci, to je super Zakon, sad smo za njega. A zašto? Zato što ste ga vi predložili i tu vidimo smisao HS, zastupnika robota koji kad dobije SMS i kaže im se napadaj Zakon, oni napadaju, kad im se kaže brani taj isti Zakon, onda ga brane. Sve je po uputi, po naređenju, važno je samo tko je napisao. Pa evo, došao je prozvani zastupnik, recimo, ja sam 100% siguran da kad bi ja sad rekao, ja sam spreman za koaliciju sa HDZ-om, izljubio bi me g. Šuker, rekao bi Bunjac, pa ti si najveći genije. To je politika HDZ-a, nije važno što se predlaže, nego da je HDZ-ovsko, to je poanta i oni mogu, dakle, donijeti SDP-ov Zakon i divit mu se iako misle da su ljudi zaboravili šta je bilo prije 4 godine, ali fonogrami ipak postoje, sad postoje po novom i audio i video i sjednice i sve se snima, ne može se više tek tako pozivati na sinkopu i amneziju. Znači, pričamo, oprostite na izrazu, o cirkusu odnosno o Zakonu i u tom Zakonu što je, znači, osnovni problem? Zašto se ne mogu referendumi i političke aktivnosti izjednačavati? Pa zato što političke stranke dobivaju novac iz proračuna, a referendumske inicijative ne dobivaju novac iz proračuna, to nije isto. HDZ dobije 30, 40 milijuna kuna, oni mogu organizirati 20 referenduma na godinu, 100 prosvjeda, jer imaju novaca, ne treba im nikakva donacija, ne trebaju im nikakvi volonteri, imaju članove, imaju sve, imaju računovodstvo, koriste, zloupotrebljavaju državne institucije, nema problema. Ali građanska inicijativa, recimo, ljudi koji se bore protiv LNG terminala, recimo, ili nešto slično, oni nemaju ni kune u džepu, nemaju ljude, oni imaju samo, kako bi rekli, ljudsku solidarnost i oni ne mogu skupiti ta sredstva a upravo zato je ovaj zakon znači spojen da se na neki način onda njima ta sredstva niti ne daju, niti ne daju. Što predlaže dakle HDZ? HDZ predlaže na primjer da eto onaj tko da novac za referendumsku inicijativu mora sklopit ugovor o donaciji. Zašto bi netko morao sklapat ugovor ako ne postoji dvosmjerna radnja, ako nema nikakve protučinidbe za ugovor, kako postoji? Ne u sponzorstvu, ugovor o sponzorstvu da, kad se sponzorira, vi meni date novac, ja vas reklamiram, to piše u ugovoru, ali u donaciji toga nema [[Upadica: Ne, nemojmo raspravljat, molim vas.]] nema ništa nije, građanska inicijativa, građanska inicijativa nije dužna donatoru dati nikakvu, pa naravno, evo ovdje podrška gospodinu Šukeru, to nismo ni sumnjali [[Upadica: Molim vas lijepo, daj govorite molim vas gospodin Bunjac.]] pa upada mi u riječ [[Upadica: Gospodin Bunjac govorite vi ste u pravu, vi ste u pravu idite dalje sa vašim govorom, molim vas.]] no dobro, još malo, još malo ovoga vidim da se neke suspenzije spominju pa će uskoro bit svi na istom, u istom leglu ali dobro. Pravo je gospodina Grbina da mi upada u riječ, kad već nema argumenata da se sam javi u ime kluba. Prema tome, prema tome stvar je u ovome u slijedećem. HDZ i SDP ne mogu smisliti referendum, oni ih jednostavno žele zabraniti i to je ovim zakonom se sada i legalizira i to je samo nastavak politike cenzure i uvođenja totalitarizma dok istovremeno ti isti zakonodavci viču za Živi zid da su totalitaristi. Gdje nema referenduma gospodine Boriće koji mi upadate u riječ? Znate gdje nema referenduma u Saudijskoj Arabiji, nema u Sjevernoj Koreji, nema na Kubi, a mi u Živom zidu se zalažemo ne za 1 nego za 10 referenduma godišnje, da se smanji postotak potpisa na 2,5%, da se potpisi mogu skupljati bilo gdje, a ne na štandovima i uredima državne uprave, da se mogu skupljati mjesec dana. Mi želimo referendum o EUR-u, mi želimo referendum i o EU, to je ono što vas muči, mi želimo referendum o porezu na nekretnine. A što vi želite? Zabranit referendume, zabranit raspravu u saboru, uvesti Šeksovu giljotinu, uvesti bonus zastupnike, pročitajte si u Globusu što je rekla ona gospođa Kasapović, da ne bi ispalo da sam ja rekao ko je uvodio bonus zastupnike, nju pročitajte, pustite Živi zid. Vi jednostavno ne želite čuti mišljenje naroda, vama više vrijedi mišljenje jednoga prebjega iz redova SDP-a nego mišljenje 380.000 hrvatskih građana. Više vam vrijedi strančica sa 1% glasova koje se sad ovdje zalaže da joj se da još više novaca iako koristi 4 naknade zastupnika GLAS-a, nego mišljenje naroda. Vi želite, jedna mala skupina klika koja stane u jednu sobu odlučivati što će se dogoditi sa ovom zemljom, a sve u interesu različitih interesnih skupina, između ostalih i ovih koji provode ovrhe i blokade i koje sad huškate protiv nas, ali neće vam uspjeti gospodo.
Gospodin Sinčić.
Hvala vam predsjedavajući, kolegice i kolege nastavno na ovaj Zakon o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma, apsolutno se slažem sa kolegom Bunjcem da je nespojivo spajati političke stranke i referendume, to jednostavno treba razdvojiti, ne smije se stavljati u isti koš. Nastavno na ono što donosi ovaj zakon, a to je 8 dana da za podnošenje financijskih izvješća i brojanja potpisa, dostavljanja potpisa, to je jednostavno prekratko. Ja sam osobno kao aktivist koji sam u politici od 2011. godine sudjelovao na 3 referenduma, od štanda od svih onih poteza pa do dostavljanja tu u Hrvatski sabor, u svim tim fazama sam sudjelovao i jednostavno sa ovakvim mjerama ubija se referendum. Jednostavno on je fizički, terenski, proceduralno neprovediv, on je neprovediv sa takvim ograničenjima. Također treba sad nekakve potvrde na nema dugovanja, to isto je napad na tu zgodnost, na tu pristupačnost, cijela poanta referenduma je evo ja sam građanin šećem ulicom nekakav štand je tu želite potpisati, želim i potpišem, ako kad vi morate ići tamo u neku upravu ili u poreznu nekakve potvrde vaditi, kad vi morate kao što je SDP svojedobno predlagao što je još gora mjera, da vi morate ići u ured državne uprave, pazite ne ovo da vam je pristupačno, nego vučem za rukav, organizator vuče za rukav idemo gospodine tamo 10 km na 5 kat pred činovnike pa ćete vi tamo potpisati i sve dat, to je ubojstvo referenduma to je jednostavno neprovedivo, od toga ništa, a sve pod krinkom kao veća direktna demokracija, mi smo za referendume itd., terenski je jednostavno to neprovedivo. Ali stavimo ovo sve u jedan širi kontekst, sjetimo se prijedloga gospodina Šeksa da se digne izborni prag kako bi samo HDZ i SDP mogli ući u Hrvatski sabor, prije nekoliko mjeseci to je bilo izneseno u javnost. Sjetimo se samo konteksta, ekstra mandata, evo HDZ nema više onih 45% glasova, sad je tu na 30, 25 pitanje koliko će biti, rekao sam Karamarku, staro kljuse koje ne može više povući hrvatska kola i šta se sada događa, sad bi oni mijenjali zakon da vladaju do sudnjega dana. Evo ja vas pozivam nemojte dodavat 10 mandata ili koliko, odmah napišite zakon u Hrvatskom saboru 100% mandata, a 151 mandat odmah HDZ-u i dajte .../nerazumljivo/... tu i tamo jedan bonus SDP-u, odmah to napravite, pa nemojte nas zezat na ovaj način, nemojte izvijati, izvrtati, manipulirati voljom građana. Izborni sustav nam je ionako nezakonit. Izborne jedinice, usporedite 4., Osijek, Virovitica sa 9. Sjeverna Dalmacija, Lika. Ova ima gotovo 500 tisuća, ova nema ni 350 tisuća stanovnika. Protivno zakonu, ali izborne svejedno održavamo. Mijenjali ste Poslovnik HS-a. Okljaštili ste rasprave ovdje, izvješća FINA-e, izvješća HAKOM-a, bacili ste negdje tamo u odbore da nitko ne zna ni gdje su ni kad su, osim onoga tko se baš za njih zanima. Sad idete sa Zakonom protiv fake news-a čiji prijedlog još nismo dobili. Fake news i najveći fake newsa upravo je u Vladi RH. Za koji sat ćemo raspravljati ovdje o zrakoplovima, o nabavi vojne opreme, o remontu. Fake news od strane g. Krstičevića, od strane g. Plenkovića, od strane Grabar-Kitarović, da ne spominjem Butkovićeve priče o mostarini na Krku, Gorana Marića i priče o rafineriji u Sisku, Plenkovićeve bajke o INA-i ili Bošnjakovićeve najave ovog ili onog zakona i njegove promjene. Sve ono što sam naveo i još druge stvari, poput suđenja, odnosno progon novinara na HRT-u koji upozoravaju na cenzuru, jasno ukazuje na puzajuću diktaturu, vlast pod svaku cijenu, pod svaku cijenu moramo ostati ovdje na poziciji. Mi smo u Živom zidu za olakšavanje referenduma. Na sve moguće načine i težimo švicarskom modelu, 10 referenduma na godinu. To je cilj kojemu trebamo težiti, a ne 3 u 30 godina. Usporedite malo kvote i vrijeme u Hrvatskoj i zemljama oko nas. Otprilike 50-ak puta je teže skupiti u Hrvatskoj potpise za referendum nego negdje drugdje. Nedavno sam bilo sa potpredsjednikom talijanske Vlade, oni imaju u svojoj Vladi g. Riccardo Fraccara, on je ministar za parlamentarne odnose i direktnu demokraciju, pazite, imaju ministra za direktnu demokraciju koji razvija alate da građani odlučuju nasuprot establishmentu, to je put kojim treba ići. Hvala.
Sada je na redu g. Zlatko Hasanbegović ispred Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku. Izvolite g. Hasanbegović.
... [[Govornik nije uključen.]] Vele štovana državna tajnice, visoki dome. Pojava ovoga zakonskoga prijedloga i šinjela hibridne Vlade magistra Plenkovića, osim političke ima i prvorazrednu povijesnu pozadinu. Svjedočimo o postupku bez presedana u povijesti hrvatskoga parlamentarizma. O čemu je riječ? Naime, Vlada magistra Plenkovića i pridružene družine uči će u povijest hrvatske politike i parlamentarizma kao prva koja je iz političkoga motiva te zbog intelektualne lijenosti posegnula za krađom tuđeg nezaštićenog intelektualnog vlasništva i u saborsku proceduru uputila uz neke kozmetičke promjene da se Vlasi ili Turci ne dosjete zakonski prijedlog u vezi s referendumom, doslovno prepisan metodom preslikaj i zalijepi, od nekada moćne sestrinske stranke čije krhotine u ovom trenutku u sabornici vegetiraju kao saborska oporba i pričuvni ešalon vladine većine. Naime, gospodo iz SDP-a, ako vam do danas nije bilo jasno koji su temeljni razlozi vašeg tekućeg političkog stanja te općenite bespotrebnosti, danas ih imate prigodu konačno spoznati u činjenici da Vlada magistra Plenkovića sada u ime HDZ-a, HNS-a, SDSS-a i družine, ali s istim motivima, kao i Vlada Milanović, Pusić uspješnije provodi vašu politiku. Da se Arsen Bauk iz godine 2015. u godini 2019. zove Lovre Kuščević te da će isti oni zastupnici HDZ-a koji su 2015. obarali se na ovaj zakonski prijedlog, sada ga zajedno s vama zdušno braniti, kriju se i ključni razlozi zašto je SDP postao urušeni i nepotrebni relikt prošlosti. Vi ste politička stranka čiji su birači, kao i stanoviti društveni krugovi, u politici magistra Plenkovića bez obzira što o tome mislili birači HDZ-a dobili autentičnog, pouzdanog i od vas sposobnijeg predstavnika, ono što vama, Milanoviću, Bauku, Grbinu i ostalim 2014. i 2015. nije pošlo za rukom, kao i u slučaju ratifikacije tzv. Istanbulske konvencije, uspjelo je i uspjet će magistru Plenkoviću, izvršitelju naloga onih istih struktura, medijskih interesnih središta moći kojima ste i vi bespogovorno i jalovo služili i koji su vas SDP nakon Plenkovićeva dvorskog puča u HDZ-u odbacile kao nepotreban i nesposoban balast, kao da nikada i niste postojali. Visoki dome, pred nama danas uopće nije zakonski prijedlog Vlade magistra Plenkovića niti njegova ministra Kuščevića, pred nama je uz kozmetičke dopune od Vlade prihvaćen zakonski prijedlog g. Bauka, Stazića i Grbina, iz 2015., a što će vam i osobno potvrditi narodni zastupnik Bauk. Ne samo to, ministar Kuščević je otišao i korak dalje pa je prema riječima narodnog zastupnika Bauka, anticipirao i uvažio sve one izmjene koje su 2015.-te tražili SDP-ovi NGO sateliti, a koji nisu stigli uvrstiti u Konačni zakonski prijedlog jer su Milanovićeva Vlada koji mjesec kasnije je posrnula na izborima. Zbog zaboravnih, te općenito kratkoga javnoga pamćenja, da ne kažem, kratke pameti, vratimo se koju godinu unatrag. Prvo, 2014.-te pod dojmom pobjede referendumske identitetske narodne volje kojoj se suprotstavila vladavina trojca Josipović, Milanović, Pusić, SDP-ov ustavno pravni umnik Peđa Grbin u proceduru upućuje protureferendumski prijedlog Zakona o referendumu, a čiju modificiranu inačicu po istom obrascu uskoro očekujemo iz šinjela Kuščevićeva kabineta. Tadanja oporba HDZ Grbinov prijedlog krsti, citiram, Zakonom o onemogućavanju referenduma zbog zanovijetanja iz SDP-ova nevladinoga profitnog sektora čiji korifeji sada vrše dužnosti izvršnih sekretara iz SEK SDP-a, mislim na GONG, a drugi i dalje neumorno nevladinu egzorciraju i denunciraju tzv. Hrvatski fašizam i revizionizam, ali i zbog poslovičnog kunktatorstva svojstvenog i Vladi mag. Plenkovića, Grbin se povlači i nekoliko mjeseci kasnije iz njegove i Baukove paštete ispada novi palijativni protureferendumski zakonski nadomjestak, zakonski prijedlog o kojem mi danas raspravljamo. Što se dogodilo i događalo u proljeće i ljeto 2015.-te? Ulazi se u predizborje u kojem svaka Vlada u pravilu pojačava kalkulantski mentalitet, a oporba, kao što znamo, dodatno poseže za demagogijom usmjerenoj na pridobivanje birača, čija se volja odmah nakon preuzimanja vlasti, naravno, zaniječe. Na isti ovaj Bauk Grbinov prijedlog koji je sada pred nama umotan u Plenković Kuščevićev svilen gajtan, svom se silinom obrušio, naravno, HDZ, predstavljajući se čuvarem narodnog prava na referendum koje protunarodna Milanovićeva Vlada želi ograničiti. Površnim uvidom u saborske brzopisne zapisnike zamijetit ćemo kao aktere stara, dobra i svima poznata imena, nešto poput inventarnog namještaja. Josip Borić, Jasen Mesić, Davor Božinović, Frano Matušić, Domagoj Ivan Milošević, Sunčana Glavak, Davorin Mlakar, Ivan Šuker, Ecetera, naravno da ne zaboravim tu i duajen Branko Bačić. Što su gospoda zborila o istom u svibnju 2015.-te, a što će zboriti danas? Među ostalim, današnji sudac Ustavnoga suda Davorin Mlakar lucidno je uočio ključni načelni koncepcijski nedostatak ovog zakonskog prijedloga, a to je miješanje krušaka i jabuka. Naime, sudac Mlakar u ime HDZ-a zamjerio je nenarodnoj Milanovićevoj Vladi poistovjećivanje dvaju politološki neusporedivih entiteta, naravnog referenduma izbora, te nedopustivo preslikavanje mehanizma financiranja jednoga i druga. Zastupnik i sudac Mlakar u ime HDZ na ovaj isti zakonski prijedlog oborio se i zato jer, citiram, onemogućuje održavanje referenduma, a što po ustavnom sucu nije dobro za razvitak, ni manje, ni više, ne narodne, već citiram, neposredne demokracije. Tom je prigodom posebno nadahnut i vidovit bio narodni zastupnik Šuker, kao da iz njega progovara gđa. Markić, a koji je govorio u ime kluba HDZ-a. Ovaj isti zakonski prijedlog koji stoji pred vama, nazvao je, citiram, cirkusom oko financiranja referenduma, zabrinut za razvitak izravne demokracije i perspektive referenduma, narodni zastupnik Šuker, lucidno je i svom težinom riječi zamijetio da po ovom istom prijedlogu, citiram, više nikome neće pasti na pamet održavanje referenduma. Sve su to bili soludni argumenti koje mi u ime kluba Neovisni za Hrvatsku i danas podržavamo, bez obzira što ih se HDZ zbog promjene generalne partijske linije, odrekao, revidirao se je izvršivši drugarsku samokritiku koju će javnost slušati tijekom nastavka rasprave. Naravno da stavovi kluba HDZ-a nisu dojmili Milanovićevu Vladu i Bauk Grbinovu zakonsku kombinatoriku. Naime, dogodilo se nešto sasvim drugo. Prigovori su u predizbornoj godini došli s neočekivanog mjesta, od prekaljenih sindikalnih velikana i sakupljača sindikalnih članarina SDP-ovih nevladinih ispostava, poput GONG-a, a sve pod parolom dana, citiram, Milanovićevo škopljenje demokracije neće proći za razliku od Plenkovićeva post festum škopljenja koji će danas u promijenjenim okolnostima uz prešutnu suglasnost tada glasne NGO kloake, naravno, proći. Ključni prigovori je i tada stigao iz Državnog izbornog povjerenstva koji je u travnju 2015.-te u svome očitovanju g. Bauku, za razliku od današnje šutnje, s ovim istim zakonskim prijedlogom, pomelo pod uz ključni prigovor da je nemoguće u jednom Zakonu izjednačiti pravila financiranja političke djelatnosti i referenduma. Osim toga, DIP je stekao dojam koji je danas iz nekog razloga ispario da se citiram, kompliciranim Odredbama o financiranju referenduma nastoji otežati građanima samo pokretanje referenduma. Što imamo danas? Travestiju Plenkovićeve tzv. stabilnosti, političko stranački raspored na površini se s Tubokom promijenio, ispod površine politička klasa je ostala ista, podijeljena na dvije sekcije iste Briselske Kominterne zaokupljena onemogućavanjem promjena i strašenjem hrvatskog naroda tzv. populizmom, nešto slično kada je gđa. Pusić strašila umirovljenike da će ostati bez mirovina ako na referendumu ne glasuju za ulazak u EU. Ipak neke stvari su se promijenile, a neke su ostale iste. Primjerice, narodni zastupnik Bačić je ostao Branko Bačić, kao i barem 10-tak onih koji danas sjede u klubu HDZ-a. Duboka država ima novog predsjednika Vlade, više se ne zove Zoran Milanović, danas se odaziva na ime Andrej Plenković, Ivan Vrdoljak i Ivan Vrdoljak, kao i Milorad Popovac, te egzemplarni politički antikvitet Furio Radin. Arsen Bauk se više tada, sada tako ne zove, ime mu je Lovre Kuščević [[Upadica: Hvala vam, hvala vam g. Hasanbegović]] Zaključak [[Upadica: Hvala vam na, hvala vam na epitetu]] Zaključno, klub Neovisnih za Hrvatsku, kao nacionalistička politička platforma, nikada nije divinizirao, ni referendumsku, ni tzv. izravnu demokraciju, već ih je od slučaja do slučaja načelno podupirao. Neovisni za Hrvatsku kao okupljalište politički nacionalno odgovornih ljudi koji nikada iz vida nisu gubili sve prednosti, ali moguće nedostatke ograničenja i zlouporabe građanskih referenduma, poziva predlagatelje da iz procedure povuče ovo SDP-ovo kukavičje jaje koje se pred nama našlo u celofanu Plenkovićeve Vlade. U HS se ne može odgovorno odlučivati o različitim, moguće i razumnim i svrhovitim odredbama u svezi s financiranjem referenduma iz ovog prijedloga, a bez da u isto vrijeme ne znamo sadržaj novog Zakona o referendumu. Svatko tko ima malo političke i pravne pameti, te elementarnog političkog morala, a da nije zaokupljen Briselskim zauzdavanjem narodne volje, zna da se o visini i ograničavanju iznosa donacija, različitim proceduralnim pitanjima, ne može odlučivati na isti način, ako je postupak pokretanja referenduma potrebno 10% od ukupnog broja, kao danas u RH, ili 1 ili 2%, traje li prikupljanje potpisa 15 dana, 4 mjeseca ili 18 mjeseci kao u Švicarskoj. Gospodo, prvo raspravimo o novom referendumskom Zakonu, sastavni dio kojega trebaju biti i Odredbe o financiranju, donesimo najbolje hrvatskom narodu, najkorisnije rješenje sukladno hrvatskim, narodnim i društvenim predajama i suvremenim narodnim potrebama, imajući na umu i različite trajne i nepremostive podjele i povijesne rane. Konačno, imajući u vidu sve prednosti, ali i moguća ograničenja, te nedostatke izravne demokracije. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sve je kako vi želite, ali ispod vaše razine da zovete NGO-ima kloakom. Što bi bilo da netko vaš klub nazove kloakom, sigurno biste se naljutili. Hvala lijepa, idemo dalje, Robert Jankovics ispred kluba zastupnika, za one koji ne znaju kloako, neka idu gledat na vikipediju, Robert Jankovics je ispred kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti i neovisnih zastupnika, izvolite.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče. Cijenjena državna tajnice, tajniče, tajnice, dakle, prvo čitanje bilo kojeg Zakona, kao što smo mogli čuti i ovaj put, dakle, u prethodnim raspravama daje jednu vrlo, mogućnost vrlo širokih interpretacija u raspravama. Ja ću se u ime kluba nastojat bavit meritumom, dakle, onog što piše, Zakon se zove, Zakon o financiranju, dakle, političkih aktivnosti i izborne promidžbe i referendumskih aktivnosti. Dakle, kada govorimo o ovom Zakonu, on je uistinu relativno novijeg datuma, dakle, temeljni Zakon je iz 2011.-te, za one koji eventualno ne znaju, posebno za cijenjenu javnost, dakle, on je bio jedan od uvjeta pristupa RH EU u poglavlju 23 i tada smo se, dakle, u prvoj fazi bavili isključivo, dakle, reguliranjem financiranja redovitih političkih aktivnosti, kasnije je to, dakle, dopunjeno, dakle, reguliranjem financiranja izborne promidžbe, a prijedlogom ovog Zakona dopunili bi ga i reguliranjem, isključivo, dakle, financiranja referendumskih aktivnosti. I mi mislimo, dakle, u klubu da je, da su ovdje dobra rješenja tko god da ih je predložio, rješenja su dobra i da je smjer razmišljanja u ovom prijedlogu dobar. Dakle, kada to govorim, mogu početi sa prvim segmentom, možda onim koji ima, evo, već 8 godina povijesti, to je financiranje, dakle, izmjene vezane uz financiranje redovitih političkih aktivnosti. Tu imamo 4 ona rješenja koja smatramo da su odlična i da vode u pravom smjeru, dakle, onemogućavanja bilo koje faze korupcije, dakle, prvo od njih koje smatramo dobrim rješenjem je, dakle, da se iznos koji političke stranke, bilo iz općinskih, gradskih ili iz državnog proračuna, dobivaju, određuje, dakle, putem konačnih rezultata izbora, a ne putem, a ne u trenutku konstituiranja, što predstavničkih tijela odnosno HS. Evo, i ovih dana slušamo i gledamo dosta oko toga i mislimo da će ovo zakonsko rješenje pomoći u izbjegavanju možebitne korupcije u budućnosti. Što se tiče određivanja minimalnog iznosa kojeg će, dakle, općinski vijećnici, nezavisni, moć dobiti iz općinskih proračuna, smatramo da je ono životno. U mnogim jedinicama lokalne samouprave u Osječko baranjskoj županiji do sada su iznosi zapravo općine i gradovi su bili obvezni isplaćivati taj dio vezano uz financiranje političke aktivnosti nezavisnih zastupnika, bili su smiješni iznosi oko 100, 150 kuna na godinu što dakle nije bilo dovoljno niti za bankovne troškove koje su isti ti zastupnici bili, bili dakle obvezni otvarati u, a o činjenici koju smo ovdje mogli čuti da će eventualno to opterećivati općinske proračune ne smatram to životnim, ne smatramo to životnim upravo mislim da će određivanje minimalnog iznosa potaknut brojne jedinice lokalne samouprave da upravo taj minimalan iznos odrede za iznos kojeg će dakle nezavisni vijećnici i ostale političke stranke u tim općinama dobivati tako da će se najvjerojatnije sam utjecaj na proračun ako gledamo ukupno biti čak i da će se iznos ukupno gledano za brojne općine i gradove i smanjiti u odnosu na ono što isplaćuju danas, ali je najvažnije da će se barem sa tih 1.000 kuna mjesečno omogućiti najminimalniji minimum za rad prije svega nezavisnih vijećnika onda i političkih stranaka u tim jedinicama lokalne samouprave, a one za one moje kolege koji su prije ovog govorili da bi to moglo opteretiti proračun pa ako su toliko altruistički raspoloženi svi ti vijećnici mogu se izmjenama ovog zakona tih naknada i odreći. Što se tiče treće stvari koju smatramo korisnim u dijelu zakona o, u dijelu zakona vezanim uz financiranje redovitih političkih aktivnosti, smatramo da smanjivanje kazni odnosno prekršajnih odredbi je isto vrlo životno jer smo imali činjenicu da su brojni nezavisni vijećnici koji nisu podnijeli tada izvješće za 2012. od 2013. do 2015. prolazili agoniju prekršajnih sudova po prekršajnoj prijavi Državnog odvjetništva gdje su ih teretili za uplatu otprilike 70.000 kuna kazne zato što nisu objavili nisu izvijestili Državnu reviziju i Državno izborno povjerenstvo, a moram reći da svi ti vijećnici ili velika većina njih nije u tim godinama dobila više od 100 kuna ili nije dobila uopće dakle 0 kuna, a bili su terećeni za 70.000 kuna. Srećom pa je Visoki prekršajni sud ipak odbio te optužne prijedloge DORH-a pa svi ti nezavisni vijećnici nisu završili u stečaju ili u blokadi. Dakle, podržavamo da se te kazne za one koje unatoč svemu te prekršajne odredbe, da koje se unatoč svemu eventualno ne budu do zadnjeg slova pridržavale ovog zakona budu smanjeni, dakle govorim o iznosima od 2 do 20.000 kuna odnosno da budu na neki način životniji težini možebitnog prekršaja. Četvrta stvar koja je ovdje bila vrlo aktualna u fazi dakle financiranje redovitih političkih aktivnosti govoreno je što će se dogoditi ukoliko nezavisni zastupnik na nivo općine pređe u političku stranku da ga tada novac prati, pa da to može potaknuti možebitnu korupciju, dakle iz životnog iskustva mogu reći da je dolazak u predstavničko tijelo bilo koje lokalne samouprave kao nezavisni vijećnik dosta teže nego putem političke stranke i teško mi je zamislivo da će neki nezavisni vijećnik prijeći u stranku samo zato što ne zna obavljati administraciju koja je propisana ovim zakonom. Dakle, ja to mislim da i u klubu imamo isti stav da to nije životno i da će toga biti jako malo, a i ako bude to neće biti iz tog razloga. Ono što je realna dvojba po pitanju financiranja redovitih političkih aktivnosti, je dvojba da li je dobro rješenje da se dakle ukupno, da se političke stranke, nezavisni zastupnici uopće financiraju iz državnog proračuna ili iz lokalnih proračuna odnosno kao što su neki moji kolege predlagali da se to regulira isključivo donacijama, mi smatramo da je financiranje iz državnog proračuna i razumije ako javnosti to bode oči i dalje bolje jer osigurava nepristrasnost i nezavisnost političkih stranaka i zastupnika, jer ukoliko bi njihov politički rad ovisio dijelom ili većim dijelom i o financiranju iz donacijskih sredstava tada bi mogao i porasti utjecaj tih donatora na rad političkih stranaka. Tako da premda razumijem da populistički to zvuči jako dobro, mislim da je financiranje političkih stranaka iz državnog proračuna također jedno životno rješenje. Dakle, da rezimiram dio vezan uz financiranje redovitih političkih aktivnosti, smatramo da su 4 ideje koje sam i naveo, dakle dio vezan uz dio da se iznos određuje putem broja zastupnika koji su određeni konačnim rezultatima Državnog izbornog povjerenstva, a ne trenutkom konstituiranja dobro rješenje, a da je određivanje minimalnog iznosa pogotovo za predstavnička tijela u jedinicama lokalne samouprave dobro rješenje. Svi oni koji ga se mogu, žele odreći mogu ga se odreći, da je dakle smanjivanje prekršajnih odredbi u skladu sa životom u skladu sa stvarnim stanjem odnosno da je jako teško zamislivo da će ova ideja da se nezavisni, da ako nezavisni zastupnik pređe u stranku tijekom mandata i zato prenese mandat da će to učiniti, mislim da će toga biti jako malo i da poznavajući iz iskustva da to neće biti zato što ne mogu obnašati administraciju. Što se tiče dakle dijela zakona vezanog uz izbornu promidžbu, mogu se složit sa jednim od mojih kolega prethodnih da se povećanje za EU izbor sa 1,5 na 4 miliona kuna čini pretjeranim pogotovo u svjetlu svijeta u kojem danas živimo ovdje u RH možda se o tome može razmisliti da to ne bude baš 4 miliona nego da bude manje. A pozdravljamo činjenicu da se konačno definiralo što se događa sa sredstvima koja ostaju na računima za posebne namjene nakon zatvaranja odnosno nakon obavljanja nakon dovršetka izborne promidžbe. I onaj dio zakona, dakle govorimo isključivo o meritumu koji je odredio najviše dosadašnje buke, najviše tema je vezan dakle uz financiranje referendumskih aktivnosti. Imamo mišljenje u klubu da je možda taj dio vezan uz financiranje referendumskih aktivnosti moglo bit stavljeno u dakle Zakon o referendumu koji imamo u planu zakonodavnih aktivnosti za ovu godinu, ali ako smo odlučili riješit ga ovako pa hajmo ga onda riješiti ovako. Treba još jednom reći ako ni zbog čeg drugog, onda zbog hrvatske javnosti dakle da ovaj zakon ne regulira puno toga što su moji prethodnici ovdje rekli vezano uz referendum to će se definirati dakle kada Zakon o referendumu dođe ovdje. Mi danas nastojimo redefinirati financiranje referendumskih aktivnosti. Ja ću da ilustriram koliko je tome točno za sve one naše gledatelje koji nisu pročitali prijedlog ovog zakona u dijelu zakona koji se bavi financiranjem, prijedlogu zakona koji se bavi financiranjem referendumske aktivnosti, podnaslovi su sljedeći: Izvori iz sredstava za financiranje, Financiranje iz vlastitih izvora, Financiranje iz donacija, Evidencija o donacijama, Ograničenja iznosa donacije, Rok prikupljanja donacija, Poseban račun za financiranje, Otvaranje posebnog računa, Zatvaranje posebnog računa, Ograničenje i izvješće. Dakle u dijelu koji se odnosi na financiranje referendumske aktivnosti ovaj zakon bavi se onim što to piše a to je financiranje referendumskih aktivnosti siguran sam da svi koji ovdje sjedimo želimo, imamo namjeru da financiranje referendumske aktivnosti bude transparentno kao što je to i u posljednjoj referendumskoj inicijativi nekoliko puta obećavano da ćemo biti izvješteni o tome odakle novac, za što je trošen i da će sve zajedno biti transparentno. Dakle ovaj Zakon ima za cilj reguliranje financiranja a ne merituma. Što se tiče zabrana financiranja od strane što su moji prethodnici rekli zaklada, moram reći da je to za političke stranke i u dosadašnjoj varijanti zakona bilo tako i smatram životnom da to tako bude i za referendume a pogotovo ono što je netko spomenuo za dakle strane države. Sve u svemu prijedlog zakona je dobar možda o povećanju sredstava za promidžbu za EU izbore možda je tih 4 milijuna kuna sa dosadašnjih milijun i pol kuna se čini pretjeranim pozivom ministarstva da možda o tome razmisli. Međutim, ovdje ima odličnih rješenja koji će pomoći dakle rad kako zastupnika, pogotovo nezavisnih zastupnika na lokalnom nivou ali mislim da će pomoći jednoj općenitoj transparentnosti svih političkih aktivnosti u RH. Tako da mi u ovoj fazi podržavamo ovaj prijedlog zakona i pozivamo vas da vezano uz povećanje sredstava raspoloživih za promidžbu možda razmislimo nisu li pretjerana. Hvala vam.
Hvala vama gospodine Jankovics Sada ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a gospodin Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pred nama je novi zakon o staroj stvari, vrlo staroj i za hrvatsku političku zbilju vrlo zanimljivoj. Naime mi se u kontinuitetu 8 godina borimo s tim da pokušamo barem malo dokinuti navade političkih stranaka i različitih političkih inicijativa da muljaju, skrivaju, da preko različitih neformalnih fondova mrače novce, da se netransparentno nefinanciraju njihove aktivnosti. Kao što se sjećate cijela država je tresla zbog jedne afere koja se zvala FIMI MEDIA, trese se do dan danas ali to su danas blage vibracije. Blage su vibracije, nismo još uvijek došli do toga da ta trešnja izbaci nekoga iz kolosijeka pa da vidimo je li stvarno istina da se samo jedna trećina promidžbe može isfinancirati regularno a dvije trećine ispod stola. Jer bila je navada koju je Europska komisija uočila kod nas kao jedan nacionalnih sport da se muzu javna poduzeća i mnoge druge javne ustanove odnosno institucije i pravne osobe iz javne sfere kako bi se nadomirile potrebe političkih stranaka. To se radilo na sofisticirane načine preko promidžbe, promidžbenih filmova, marketinških usluga, svakakvih čudesa. Kasnije je to otišlo korak dalje pa onda se više nije radilo tako direktno nego se izokola. Pa onda imate recimo slučaj da vam netko potroši u kampanji 25, 26 milijuna bez obzira što limit postoji 5 puta manje. I to se utvrdi, to državna revizija kaže, sve crno na bijelo, ne samo da nitko nije za to odgovarao nego nitko nije ni pare vratio koje su ostale na računu jer kandidat najnormalnije uzme te pare sebi. A danas je jedan od najvažnijih političkih aktera u državi. Zapravo se mi u 8 godina nismo nigdje mrdnuli. To što smo mi pod pritiskom Europske komisije nekoliko puta mijenjali ovaj zakon jer su ljudi vidjeli stvarno da smo prevršili svaku mjeru ne znači da smo odustali od ružnih navika koje naše političke stranke imaju. Nikad one ne bi postojale da se moraju osloniti na vlastito članstvo. A još bi bilo gore da ih se istjera iz javnih proračunskih sredstava jer bi tek onda zapravo prostor korupcije bio otvoren jer bi političke stranke postale otvorena meta za kompanije, lobističke krugove i one kojima pare nisu nikad bile problem. Zašto kažem nismo se odmakli jako daleko? Pa evo 8 godina nakon te 2011. kada je donesen Zakon kojega ovaj sada mijenja, mi imamo slučaj da glavni tajnike jedne političke stranke javno kaže braneći stranku od toga da je izmuljala neke novce kaže mi da hoćemo mi možemo novce s računa skinuti i zamračiti da vi uz najsuvremenije forenzične metode ne znate kako se to dogodilo jer ne možete ući tome u trag. Dakle kada vam to kaže glavni tajnik jedne političke stranke koja je parlamentarna onda vjerojatno čovjek zna o čemu priča. Ovaj zakon pokušava riješiti puno problema ali neće riješiti čini mi se ni jedan. Objektivno Vlada se našla pred pitanjem kako dovesti to pitanje referenduma u red pa bi najradije ovim zakonom o financiranju riješila cijeli problem koji postoji kada je institut referenduma posrijedi. Da su mogli oni bi zapisali i u ovaj zakon da referendum se naprosto ne može održati. S druge strane, mi jesmo zato da se taj prostor koji je potpuno bio do sada nereguliran, učini transparentnim. Mi nemamo ništa protiv toga da se održavaju referendumi pod uvjetom da se znaju uvjeti pod kojima se to radi, tko to radi i s čijim novcima. Naime referendum nije jeftin sport. Ne može referendum provesti grupa građana entuzijasta zbog toga što on košta a naprosto po defaultu košta. Ne radi se tu samo o radnim satima volontera, radi se o zakupu javnih površina, kao što znadete, svi gradovi i općine naplaćuju to, radi se o čitavom nizu troškova koji iziskuju brzu komunikaciju, rokovi su kratki, transfer svih tih potpisnih papira, kontrole, dolazak u Zagreb, predaju, sve to košta. Ako želite doći do onih koji će biti potencijalni potpisnici vaše referendumske inicijative, morate se oglasiti, morate biti u medijima, morate doprijeti svojom informacijom, objasniti im što se zapravo krije iza vaše inicijative. Neki će to napraviti tako da kad dođu u neko selo kao što sam ja na svoje oči vidio, kaže, ovo vam je referendum protiv Pupovca, potpišite, ja pristupim i kažem oprostite, ja znam za dva referenduma koja su trenutno u opticaju ali nigdje nisam čuo da postoji neki referendum protiv Pupovca. Budući da su vidjeli da nisam iz iste nahije pa su onda prestali objašnjavati ali ljudi koji su bili tamo su mi svjedočili na koji način ih se pokušavalo pridobiti. Sve je to koštalo, mi nemamo ništa protiv pod uvjetom da znamo čiji su to novci. Neka se znade da li neki referendum financira velika kompanija koja ima financijske interese, da li to financira nekakav politički krug koji ne može ili ne smije izaći na izbore pa posebno preko toga želi ostvariti svoje političke interese, da li to možda neka vjerska zajednica organizira da bi napakostila ili smanjila prostor slobode neke druge, da li to možda agresivni ateisti organiziraju kako bi smanjili prava vjernika, sve je moguće jer u svim tim segmentima ima ljudi koji imaju novaca. Dakle nek se javno deklarira tko i na koji način financijski stoji iza određene inicijative a građani moraju ostati slobodni u odlučivanju žele li joj pristupiti i podržati je ili ne. Dakle, mi s jedne strane prepoznajemo i poštujemo napor Vlade da ponovno malo kozmetički dotjera ovaj zakon da kaže što ne valja u financiranju političkih stranaka ali jednako tako na neki način s podsmijehom gledamo na način na koji oni to rade jer samom činjenicom da živimo u 2019. g. a da ovaj zakon uopće nema pojma o tome što je oglašavanje na društvenim mrežama, komunikacija na društvenim mrežama i da to uopće ne želi staviti ovdje jer kaže, on se poziva na Zakon o medijima. Kao da je Zakon o medijima iznad ovog zakona. A mi znademo da najuspješniji politički projekti trenutno sada a i ubuduće komuniciraju upravo preko tih platformi. E ako smo njih isključili, onda smo im otvorili jedan novi prostor da rade što ih je volja a da mi građani ili mi kao političari koji zastupamo njih, nikad nećemo doznati u kojim financijskim uvjetima se to događalo. Zato ćemo mi kao GLAS i HSU biti suzdržani kod prijedloga ovoga zakona bez obzora što sadrži neke odredbe koje nam se sviđaju kao što sadrži mnogo rupa koje su nepopunjene a to nam se nikako ne sviđa. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika SDP-a g. Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Uvažena gđo. državna tajnice, uvažene kolegice i kolege, uvaženi kolega Bunjac, njega ne vidim. Evo u ime Kluba zastupnika SDP-a govorit ću o našem viđenju ovog zakona i o tome zašto u konačnici ovaj zakon ne možemo podržati. Naravno ono što podržavamo je pristupanje ovoj raspravi, podržavamo pristupanje raspravi, podržavamo promjene u financiranju političke aktivnost i promidžbe jer znamo da je to potrebno. Ono što je svakako potrebno jer smo to vidjeli u praksi, jer smo u praksi vidjelo zlouporabe toga instituta je uređivanje pitanja trenutka u kojem političke stranke stječu pravo na financiranje iz državnog proračuna i smatramo da je dobro rješenje koje je uostalom i prihvaćeno iz našeg prijedloga da se to više ne vezuje na konstituiranje Hrvatskog sabora već na trenutak objave izbornih rezultata. Time će se pro futuro izbjeći dio nelogičnosti i nepravilnosti koje su danas itekako vidljive na onom nakaradnom primjeru g. Pernara i Abecede demokracije. Drugi dio koji svakako podržavamo i koji mislimo da treba regulirati je pitanje financiranje referendumske promidžbe. Poštovane kolegice i kolege, mislim da smo svi svjesni onih koji su se u ovoj državi kleli u obitelj, kleli u narod a istovremeno jedino što su činili je napadanje nacionalnih manjina, seksualnih manjina, napadanje drugih i drugačijih. Istovremeno ti koji se kunu u narod a napadaju sve one koji im se ne sviđaju, kao zmija noge kriju odakle im novac za to. Kao zmija noge kriju odakle su dobili sredstva za svoj rad, odakle su dobili sredstva za svoje financiranje, koliko je tih sredstava bilo, kako su ih potrošili. Ne pada im na kraj pameti to objaviti iako su u kampanji tvrdili da će to učiniti, vrlo brzo su se predomislili. Napadaju sve oko sebe, napadaju druge za nedemokratičnost ali kada bi sami trebali hrvatskoj javnosti pokazati koliko su potrošili i odakle su to dobili, vlada zavjet šutnje, … [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, problem sa tim prijedlogom je, a za divno čudo tu ću se složiti i sa g. Hasanbegovićem, jedna ozbiljna logička greška. Mi na sustav referenduma, koji je evidentno neuređen i kojeg bi trebalo srediti, idemo primijeniti pravila koje će urediti njegovo financiranje. Nismo uredili prikupljanje potpisa, nismo uredili teme o kojima se na referendumu može odlučivati, nismo uredili ništa ali urediti ćemo financiranje referendumske promidžbe. Poštovane kolegice i kolege prvo promijenimo Ustav, nakon toga Ustavni zakon o Ustavnom sudu, promijenimo Zakon o referendumu i tek nakon toga, možemo raspravljati o uređivanju financiranje referendumske promidžbe. Daleko od toga da ja smatram da to ne treba napraviti, ali to je zadnji vagon u vlaku koji nas odavno čeka. Evo još nešto s čime ću se složiti sa g. Hasanbegovićem, evo valjda me danas krenulo, a to je da je ovaj zakon u velikoj mjeri prepisan od onog zakona kojeg je Klub zastupnika SDP-a u proceduru uputio 2016. g. Da, trebali smo to tada urediti, odnosno, trebali smo to urediti do kraja 2015. g. nismo. Da li je to naša odgovornost, je, da li ćemo tu odgovornost kriti, nećemo. Trebali smo to napraviti, međutim, vladajućima smo ostavili jedan dobar prijedlog kojeg su oni odlučili prihvatiti. I mnogi sada kažu, da su ga prihvatili u 90%, jesu. I mnogi kažu, da bi ga zbog toga što su ga prihvatili u 90% mi trebali podržati, ali znate, onu narodnu izreku, vrag je u detaljima, a ovdje su detalji tih 10%, 10% zbog kojih mi ovaj zakon nećemo moći podržati. Dopustite mi da u nastavku ove rasprave obrazložim o kojim se to problemima i o kojem se odstupanjima i od logikama i od prijedloga koje je SDP uputio u proceduru radi. Prvenstveno se to odnosi na pitanje sankcioniranja. Kao što znate Odbor za Ustav Hrvatskog sabora je u mandatu od 2012.-2016. g. dosta vremena posvetio sankcioniranju političkih stranaka, zbog toga što su kršile odredbe zakona o financiranju političkih aktivnosti. Mi iz SDP-a o tome možda znamo najviše. Ali Odbor za Ustav pod mojim predsjedanjem nikada nije propustio sankcionirani ikoga tko je kršio zakon i to je tada funkcioniralo, ali iste takve odredbe su zahtijevale da to čini svih 500 hrvatskih općina i gradova, bez obzira na to što imaju 7, 9 vijećnika, bez obzira na to što im se stručne službe sadrže od 1 ili 2 osobe. I tada smo uočili da postoji ozbiljan problem u tome da odluke za sankcioniranje političkih stranaka, za kršenje zakona o financiranju političkih aktivnosti, donose političkih tijela, u kojima ugl. sjede predstavnici tih stranaka. I zato smo u prijedlogu zakona kojeg smo pripremili i kojeg smo uputili u proceduru predvidjeli da se čitav posao sankcioniranja i kontrole prepusti Državnom izbornom povjerenstvu, kao samostalnom, nezavisnom i profesionalnom tijelu koje je za to obučeno. Vi to u ovom zakonu ne prihvaćate, naime, u čl. 64. zakona, za prijestupe oko godišnjeg financiranja i dalje propuštate političkim tijelima, da odlučuju i arbitriraju da li su one počinjenje, te je u potpunosti neprihvatljivo i nadam se da ćete ovaj prigovor, da ćete ovu primjedbu usvojiti i popraviti prijedlog zakona. Idemo dalje, zakonom smo, kada smo ga upućivali, kada smo radili na njemu, predvidjeli, da postoji određena ograničenja, za doniranje političkih stranaka, od strane fizičkih i pranih osoba u jednoj godini i to je dobro. Na prvu loptu i vi to zadržavate, ali kao što je državna tajnica u svojem uvodnom izlaganju rekla, to se sada duplira, odnosno, ako su u jednoj godini izbori, a mi znamo da su u Hrvatskoj izbori gotovo svake godine, onda ona sredstva, koja će se donirati za posebnu kampanju u toj godini, ne idu uz zbroj kojim se ograničava godišnje financiranje. A sada vi zamislite situaciju kada imamo lokalne izbore, kada imamo više od 500 kampanja, kada imamo više od 500 kampanja po jedinicama, pa onda dodajmo tome kampanju, posebno za načelnika, posebno za vijeće itd. i onda se ograničenje odvojeno, primjenjuje za svaku od tih kampanja. Poštovane kolegice i kolege ograničenje od 200 tisuća kuna godišnje za pravne osobe i 300 tisuća kuna za fizičke osobe, ovom odredbom zakona, ostaje mrtvo slovo na papiru. I sada će zainteresirani, recimo poduzetnik, koji je dobar sa jednom političkom strankom, a s obzirom na autore ovog zakona, recimo HDZ moći istresti svojoj političkoj opciji, kojoj je sklon, daleko više od onih ograničenih 200 tisuća kuna, vjerojatno očekujući, da će nešto dobiti za uzvrat. Poštovane kolegice i kolege, kao što sam rekao, vrag je u detaljima. Idemo dalje, sjećate se predsjednice RH, koja je jedno tupila u kampanji, nakon toga ništa od onoga što je obećavala nije napravila pa jedna od tih stvari je bila kada su ju uhvatili u prići, što će biti sa novcem kojeg dobiva radi refundiranja troškova političke kampanje. Predsjednica Republike je zbog toga završila na Povjerenstvu za sukob interesa, utvrđ4eno je da je bila u sukobu interesa, zašto, jer je s jedne strane htjela raspolagati svojim novcem, jer je htjela odrediti gdje će taj novac završiti, a nije htjela platiti porez, pa je onda taj novac dala politički stranci i rekla gdje da ga usmjere. Ono nad čim smo se svi zgražali, ono zbog čega je ponoviti, predsjednica završila na povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa, ovim se zakonom legalizira i to će sada biti najnormalnije. Jedan maleni detaljčić, dvije ili tri riječi u jednoj rečenici i ono što je bilo neprihvatljivo odjednom postaje prihvatljivo. Ima još, ovo posebno zbog kolege Šukera jer mislim da će on shvatiti koji problem nastaje zbog ove odredbe. U zakonu, govorimo što su anonimne donacije i onda u jednom retku kažemo da bi se radi sprječavanja anonimne donacije, kod svakog donatora trebalo evidentirati između ostalog i identifikacijski broj, s čime ćemo se naravno svi složiti a onda stoji ili. I onda ide drugi redak, u kojem kaže se da je za donaciju, da ne bude anonimna, dovoljno napisati ime, prezime i adresu donatora. To stoji u zakonu i ja se nadam, kolega Đuker jer znam koliko ste se zalagali za uvođenjem osobnog identifikacijskog broja, da ćete me podržati i pomoći da se ovo spriječi. Jer će nam se opet dogoditi, da mrtvi i nepostojeći doniraju. Dakle, ime, prezime i adresa, u modernoj državi, u 2019. g. ne mogu biti dosta za identifikaciju osobe, pogotovo, pogotovo, kada govorimo o doniranju političkih stranaka i političkih aktivnosti. Međutim, po ovom prijedlogu HDZ-a odnosno, ispričavam se Vlade RH, to mogu. Ali ni to nije sve. Granica za reviziju diže se sa 100 na 230 tisuća kuna. Dakle, oni koji troše manje od 230 tisuća kuna, pa radilo se i o neovisnoj listi, na razini jedne jedinice lokalne samouprave, a mislim da je to dovoljna svota novca, neće više biti u dosegu Državne revizije, potpuno neprihvatljivo, ali to je detalj, gdje se mijenja samo u jednoj brojci, ono što smo predložili. Ostatak članka ostaje isti, ali detaljčić, mijenja se. I za kraj poslastica o kojoj sam pitao državnu tajnicu još u svojoj replici, ali mi državna tajnica nije na to odgovorila, članak 57. zakona, nešto što kada prvi put pročitate zakon, vjerojatno nećete niti zamijetiti, ali kada vam objasnim o čemu se radi, vidjeti ćete, da vrag, kao što sam rekao leži u detaljima. Člankom 57. određeno je da se poslovne knjige, a temeljem njih i izvješća koja se objavljuju vode prema novčanom računovodstvenom načelu, umjesto prema načelu nastanka kao što je bilo predviđeno u našem prijedlogu zakona. Računovodstvo nije moja struka i dopuštam da ću pogriješiti, kada budem objašnjavao u čemu se nalazi razlika. Prema novčanom načelu, vi ćete događaje evidentirati, tek kada je plaćeno, prema načelu nastanka, događaj se evidentira onog trenutka, kada je u konkretnom slučaju, roba ili usluga isporučena. Što to u praksi znači? To u praksi znači, da Milan Bandić, može nekontrolirati isplakatirati cijeli Zagreb, a tijekom kampanje, dati financijsko izvješće, u kojem piše, da nije potroši niti jednu jedinu kunu. Ali, gledajte to je detalj. Cijeli članak je osta osti, samo umjesto načela nastanka, prelazimo na novčano računovodstveno načelo. U normalnim okolnostima sasvim legitimno, i jedno i drugo je prihvatljivo, al kada govorimo o financiranju političkih stranaka i o objavi financijskih izvješća ovo dovodi do toga da će svaka politička opcija, koja ima dovoljno veliki utjecaj na ne isporučitelja usluga, pritisne da mu plati kasnije, moći osigurati, da tijekom kampanje kaže, pa ja ne troškom ništa, pa ja sam najbolji. Ja ne uzimam od vas ništa, i onda kada izbori prođu, paf, ošlo milijun kuna i šta ja znam koliko u nekakvim popustima, prikrivenim donacijama itd. Toliko o financiranju stranaka. O referendumu ću reći par riječi, dobro je da se uredi, ali to je nešto što bi trebalo doći na kraj. Međutim, koliko je dobro da se to uredi, ja vam postavljam pitanje, ovim zakonom, predviđamo samo mogućnost financiranja onih koji su za referendumsko pitanje ne i onih koji su protiv, a sasvim je legitimno na svakom referendumu, pa tako i primjerice, kada smo ulazili u EU, biti protiv postavljenog pitanja. Kao što smo uredili za, tako na isti način moramo urediti protiv, ali za tog temelja nema u Zakonu o referendumu i zbog toga to nije moguće sada urediti i zbog toga to neće biti moguće urediti dok ne donesemo Zakon o referendumu, koji će u potpunosti urediti referendumsku promidžbu, kako i onih koji su za prijedlog, tako i onih koji su protiv. Za sam kraj, dopustite mi još 2, 3 rečenice o Abecedi demokracije, svi smo se složili da je situacije, u kojem politička stranka ne nastupi na izborima, odnosno, nastup pa dobije 20-tak glasova, pa nakon toga, dobije na poklon saborskog zastupnika, neprihvatljiva. Neprihvatljivo je da ta stranka dobije financiranje, pa onda taj zastupnik ode, pa taj novac ostaje. Zbog toga predlažem kolegice i kolege iz vlade, da razmotre, da u prijelaznim i završnim odredbama uredimo ovakvu situaciju i da predvidimo mogućnost da se i za aktualni saziv Hrvatskog sabora takvoj političkoj stranci, uskrati daljnje financiranje, a da novac, koji je trebao pripasti dotičnima, ostane u proračunu. Poštovane kolegice i kolege, kao što sam već rekao, Klub zastupnika SDP-a je zadovoljan što ste uzeli dobar dio zakona, ali zbog onih 10% zbog onih detalja, doista ovo ne možemo podržati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Peđi Grbinu, prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovana državna tajnice poštovane kolegice i kolege. Kolega Sokol je tijekom rasprave u ime Kluba, u bitnom iznio stav Kluba po pitanju Zakona o financiranju političke aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma. Javio sam se za riječ, kako bih podržao određene odredbe ovog zakona, a koje su na tragu mog izlaganja u ime Kluba zastupnika HDZ-a 2. srpnja 2010. kada se tada donosio Zakon o financiranju političkih aktivnosti izborne promidžbe, tada sam u ime Kluba u prvom čitanju iznio stav kluba. To govorim iz razloga, što i tada i danas se zalažem, da se financiranje političkih stranaka, u najvećem dijelu veže uz javna sredstva, bila ona državnog proračuna, bila ona proračuna jedinice područne, regionalne lokalne samouprave i tada sam prije 9 godina imao jedan pregled i analizu financiranja političkih stranaka u Europi gdje je u europskim demokratskim državama prikazano koliko i na koji način političke stranke u svojim računima sredstava ostvaruju temeljem donacija, a koliko temeljem sredstava iz državnih, javnih sredstava odnosno iz proračuna države ili jedinica lokalne samouprave i temeljem te analize opći je zaključak bio da kudikamo manje korupcije, kudikamo manje nepravilnosti u financijskom poslovanju stranaka, kudikamo manjih primjedaba na rad političkih stranaka ima u onim državama u kojima su financiranja političkih stranaka u velikom dijelu oslonjena na javna sredstva. Kao primjer države koje nema takav odnos u proračunima stranaka između privatnog i javnog je navedena Velika Britanija gdje u velikoj se mjeri političke stranke svoje financiranje temelje na donacija fizičkih osoba ili pravnih osoba, ali tadašnji zaključak u toj analizi bio je da je za politički život, političku higijenu u određenoj demokratskoj državi bolje da stranačka sredstva u velikoj mjeri ovise o prihodima iz proračuna i na taj način je to transparentnije i može se lakše pratiti čitav tijek sredstava, kako i na koji način stranka funkcionira i može se po tome mjeriti kako i na koji način stranka u svom demokratskom profilu ispunjava ono što je u svojim statutima, uostalom i rekla, prema tome, to je bio razlog zašto i sada podržavam rješenje da se i na lokalnim razinama uspostavi kriterij kao što je to na državnoj razini i da se zaradi strankama koji participiraju u predstavničkim tijelima lokalne odnosno područne samouprave, definiraju sredstva temeljem kojih bi ta stranka mogla funkcionirati i ispunjavati sve one obveze koje stranka ima i koje ispunjava u svom političkom radu. Stoga je za mene apsolutno prihvatljive su ovi minimalni iznosi koje je zakon predvidio kada se govori o jedinicama lokalne samouprave, pri tome .../nerazumljivo/... propisujući broj stanovnika kao mjeru koja je nužna da bi se u proračunima jedinicama lokalne samouprave osigurao taj određeni iznos za financiranje političkih stranaka. Ja mislim da taj iznos, premda brojne naše jedinice lokalne samouprave u fiskalnom smislu nisu nešto naročito snažne, mislim da taj iznos doista je vrlo, vrlo, vrlo mali i da to niti jednoj jedinici lokalne samouprave nije problem isfinancirati jer imamo jedinica lokalne samouprave od 5 pa do, ne znam do 50 vijećnika, ako govorimo o županijama, prema tome, to kada se usporedi sa podacima koja su dana i proračunskim obvezama mislim da to doista ne predstavlja nikakav problem lokalne samouprave, a s druge strane omogućuje ipak političkim strankama da mogu funkcionirati i redovno poslovati. S druge strane sam se javio za riječ kako bi i podržao stav ministarstva odnosno Vlade RH da se utvrdi način financiranja referendumskih inicijativa. Naime, Venecijanska komisija je u svom mišljenju također navela da je, kako bi bilo dobro da se postupanje i provedba referendumskih inicijativa u smislu financiranja učini što je moguće transparentnim i na taj način državama propisuje način kako i na koji način odrediti metodu financiranja samih referendumskih inicijativa. Jasno da s time, kao zastupnik HDZ-a niti mi u HDZ-u niti na bilo koji način ne želimo osporavati, onemogućavati, otežavati postupak pokretanja referendumske inicijative, dapače, držim da ćemo Zakonom o referendumu koji bi trebao doći ovdje u HS pokazati svoj stav o referendumskim inicijativama, ali držim da je zbog samih inicijativa i građana koji se uključuju u te inicijative svojim potpisom staju iza određenih referendumskih pitanja koji mogu biti, od promjene ustava pa do onih lokalnih referenduma, da je dobro da znaju i raspolažu sa podacima kako i na koji način inicijative koje stoje iza određenog projekta i za određenog referendumskog pitanja ostvaruju sredstva za provedbu samog referenduma. Ja držim da svakome tko je zainteresiran u ovoj državi, a dobronamjerno ulazi u proceduru referenduma, i time više još i svoj potpis stavlja na tu inicijativu, da taj postupak koga on otvara, kojim on promiče određene ideje koje su sadržane u referendumskom pitanju da na taj način taj proces bude do kraja čist, da bude transparentan, da bude jasan, da sredstva koja se troše za tu inicijativu budu nedvosmisleno uprihođena upravo s namjerom da se organizira sam referendum i da se može na određeni način procijeniti sam izvor odakle ta sredstva dolaze. I na kraju, ja ću se također osvrnuti na Abecedu demokracije, ono što je maloprije spomenuo kolega Grbin. Nisam do kraja razumio što je htio reći sa prijedlogom ga se strankama koje budu parlamentarne u trenutku utvrđivanja konačnih rezultata izbora, bilo na kojoj razini, bilo na lokalnim, bilo na regionalnim, bilo na državnoj, da bi zbog prelaska određenog zastupnika koji je do jučer bio član stranke koje je pobijedila na izborima i pobijedila ako je izašla na izbore i čiji je član postao zastupnik ili vijećnik, da bi njegovim odlaskom ta stranka ostala bez sredstava koje joj pripadaju temeljem činjenica da je ona na izborima ostvarila svoj mandat. Nije mi jasno kako bi se to do kraja odreagiralo jer o tome smo već i nekoliko puta raspravljali na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, bilo je čak i primjedaba kada bi zbog prelaska zastupnika iz jednog kluba u drugi klub, politička stranka iz koje, koja je izašla na izbore i na čijoj je listi pojedini zastupnik ili vijećnik ostvario svoj mandat sada sredstva koja temeljem tog mandata pripadaju stranci na čijoj je listi bio, išla drugoj političkoj opciji, ne vidim kako i na koji način je moguće to uskladiti, a slažem se s time da je u ovom slučaju gdje je zastupnik član dviju stranaka u isto vrijeme što Zakon o političkim strankama omogućuje, da je to diskutabilno, ali kažem, evo vidjet ćemo, vidjet ćemo taj prijedlog kolege Grbina, pa i Klub SDP-a, pa ću onda o tome moći reći svoj definitivni stav. U svakom slučaju, podržavam prijedlog Zakona, dobro da je Zakon, da će Zakon biti raspravljen u dva čitanja, pa ćemo sve one sugestije, primjedbe, eventualna nerazumijevanja koja su jutros, tijekom današnje rasprave istaknuta, moći ćemo o njima očitovati. U svakom slučaju, rekao sam da ću, podržavam ovakav prijedlog Zakona. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče. Poštovani kolega Bačić, ja ću se usredotočiti na Zakon o financiranju referenduma. Vi znate da u stručnoj terminologiji što se tiče fobija, postoji fobija, dakle, strah od zatvorenog prostora koja se zove klaustrofobija, strah od stranaca koja se zove ksenofobija, ja mislim da ste vi ovim Zakonom, uveli novi termin, to jest novu fobija, a to se zove fobija od vlastitog naroda. Govorili ste o transparentnosti, iako smo mi prije tjedan dana ovdje imali jedan zakonski prijedlog, gdje sam ja govorio da ćemo imati zapravo dva izborna ciklusa, gdje se zapravo neće znati tko su pravi vlasnici tvrtke, vi ste taj Zakon prolongirali za drugi mjesec sljedeće godine, mi ćemo imati euro parlamentarne izbore, predsjedničke izbore, možda i parlamentarne izbore, gdje će postojati donatori tvrtke koji mi zapravo nećemo znati koji su pravi vlasnici tvrtke, i kad govorimo o transparentnosti, mislimo da trebamo obratiti pozornost i na tu činjenicu.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sladoljev. Odgovor kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Kolega Sladoljev, bio sam jasan, ja sam rekao što mislim o referendumu, i sam sam supotpisnik brojnih inicijativa za provođenje referenduma, i itekako uvažavam inicijative koje kreću u prikupljanje potpisa za iniciranje samog referenduma. Međutim, i kada sam, sam bio potpisnik tih inicijativa, i kada nisam potpisnik tih inicijativa, nije narod samo 10, 50, 300 ili 400 tisuća koji su u toj inicijativi. Hrvatski narod je, barem prema popisu birača, ima negdje oko 3.740.000 birača, i potrebno je voditi računa o svim, o interesu, javnom interesu svakog hrvatskog birača, svakog hrvatskog građanina, neovisno o tome je li on član određene inicijative i supotpisnik određene inicijative, ili nije, u tom smislu sam govorio o potrebi transparentnog financiranja referendumske inicijative. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Bačiću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa, uvaženi zastupniče Bačić. Evo mi podržavamo inicijativu da se novci dijele prema stanju na dan izbora, pa vas molim da ovaj Zakon stupi na snagu, ta pravila stupe na snagu s donošenjem Zakona, pa vratite nama iz Živog zida, milijun i pol kuna koji je odnio zastupnik Runtić u vašu koaliciju, i vratite zastupnicima GLAS-a četiri naknade koje koristi trenutno HNS, ovoga, koje vi lijepo s njima raspolažete za vašu koaliciji, pa evo, ako ste tol'ko moralni, tol'ko pošteni, neka sa donošenjem ovog Zakona, odmah se primjenjuju ta pravila, tako da evo, utvrdimo stanje sa 11.09.2018., i onda će te u biti dokazati tu svoju vjerodostojnost. Prema tome, mislim da bi trebali vratiti ono, ono što ste uzeli. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Bunjac. Odgovor kolega Bačić. Izvolite.
Kolega Bunjac, ili me niste slušali, ili namjerno pokušavate iskriviti ono što sam ja rekao. Dakle, ja sam rekao da je potrebno da se na dan održavanja, na dan utvrđivanja rezultata izbora, vrši raspored financijskih sredstava, i danas je to slučaj, danas je slučaj, dakle, danas to što određeni zastupnici odlaze iz političke stranke, njegovoj matičnoj stranci s kojom je ušao u Sabor, novci ostaju. Prema tome, o čemu vi onda govorite, nije mi jasno. A što se tiče kolege Runtića, ako imate bilo što protiv njegovog istupanja iz Živog zida, i prelaska u MOST, podignite kaznenu prijavu, kao što ste to tada govorili da će te podnijet kaznenu prijavu zbog toga što je otišao iz Živog zid-a, u MOST. Dakle, mi se zalažemo da se ne honorira stranci u koju dolazi zastupnik, činjenica da je otišao iz jedne stranke, drugoj, nego da i dalje novci ostaju u istoj stranci.
Zahvaljujem. Zahvaljujem kolega Bačić na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Ante Pranić. Izvolite.
Hvala uvaženi podpredsjedniče. Kolega Bačić, ja se s vama nikako ne mogu složit po principu da se uvede jedan minum financiranja iz lokalnih proračuna, financiranje političkih stranaka, ali ako vi smatrate da je to dobro, nikakav nema tu problema, ali ne vidim razlog zašto onda nismo uveli gornje limite. Zašto nismo jednostavno uveli i gornje limite po broju birača, po veličini gradova, po veličini županija, i ostalo? Isto tako ne mogu se složiti s jednom drugom činjenicom, ako nezavisni zastupnik, saborski zastupnik nezavisni priđe u političku stranku tijekom mandata, da novac pripada toj političkoj stranci u koju on odlazi. A što ako se dogodi obrnuta situacija, taj opet kriterij ne vrijedi, znači ako prijeđe iz političke stranke u nezavisne redove ili odluči se biti nezavisni, bez obzira što preferencijskim može dobit 100000 glasova, taj princip ne vrijedi. Hvala.
Zahvaljujem kolega Pranić. Odgovor kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Kolega Praniću, utvrđen je kriterij za jedinice lokalne samouprave, gdje oni u svojim proračunima moraju osigurati sredstva za financiranjem političkih stranaka, sukladno veličini, snazi određenih jedinice lokalne samouprave, koja je ovim Zakonom utemeljena na broju stanovnika. Ja držim da je ovaj kriterij, koji je uzet, i te kako vodi računa da ne bi se osiguravanjem sredstava za političke stranke ugrozilo obveze koje mora ispunjavati određeni proračun kad je u pitanju …/nerazumljivo/… lokalne samouprave i držim da je ovakav pristup jako dobar, ako neka jedinica lokalne samouprave želi veći proračun, veći dio …/nerazumljivo/… nek, nek samo napravi. A što se tiče, nezavisnog zastupnika, pa da, on sredstva koja se daju nezavisnom zastupniku su namijenjena za njegov rad onog trenutka kada on uđe u političku stranku, politička stranka mu osigurava pretpostavke za rad [[Upadica: Zahvaljujem.]] i potpuno je logično da onda ta te novci idu političkoj stranici.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom kolegi Bačiću. Slijedeća rasprava poštovana kolegica Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine podpredsjedniče, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege, pa evo danas raspravljamo tu o Zakonu o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma. Ja ću krenuti od referenduma jer zapravo najviše rasprava, najviše kritika bilo je upravo u tom dijelu. Što se tiče samog referenduma možemo se svi složiti da je hitno potreban Zakon o referendumu jer zbog toga i ima ovdje mnogo nedoumica međutim ovo Zakon o financiranju referenduma koji će obuhvatiti uz financiranje političkih aktivnosti, izborne promidžbe stranaka potreban je. Da velim da je referendum apsolutno legitimno sredstvo, da ga mi u HNS-u podržavamo pa isto tako i ja osobno. Međutim, ne znam razlog zbog čega toliko povika na objavu načina financiranja referenduma. Zbog čega bi se netko plašio reći ja sam dao sredstva, neka bude objavljeno jer smatram da je to ideja koju ja podržavam za koju se ja zalažem i spreman sam uložiti sredstva upravo da ta ideja bude prihvaćena odnosno da se omogući izjašnjavanje. Svi se zaklinjemo da je sve odrađeno volonterski bez bilo kakvih sredstava, bez bilo kakvih potrebnih financija, a znamo da nije tako. Znamo da zapravo sve to košta, od onog štanda na kojem se vrše potpisi, pa tako i u tom Zakonu o referendumu moramo stvarno definirati točno mjesta i način jer bez obzira koliko mi željeli prikazati kako su sve to ideje plemenite za koje se mi zalažemo, sam način prikupljanja potpisa često i nije tako ugodan za one koji prolaze pa ih vuku za rukav, daj odi potpiši, zašto nećeš to potpisati, do naziva pogrdnih imenima onih koji ne žele potpisati, tako da to nije u ovom dijelu ali svakako Zakonom o referendumu trebalo bi i taj dio urediti. I sve donacije trebaju biti transparentne, puna su nam usta transparentnosti, a kad trebamo konkretno donijeti neki zakon onda svi malo bi nešto, ali da ne bude baš tako transparentno, pa zato je potrebno stvarno da budu zabranjene anonimne donacije, kako za političke stranke, tako i kod referenduma i da sve bude stvarno dostupno i vidljivo. Dalje, ovim zakonom se uređuje raspoređivanje sredstava za redovno godišnje financiranje stranaka i dobro je da se dobiju sredstva i da stranke imaju za ono osnovno financiranje sredstva iz Državnog proračuna ili jedinica lokalne ili regionalne samouprave jer same donacije već potiču određenu sumnju od koga su, zašto su, tko je protučinidba iako ona nigdje nije navedena jer za donaciju nema protučinidbe, pa tako su ovim propisani i minimalna sredstva koje jedinice lokalne samouprave trebaju osigurati za financiranje političkih stranaka na svom području. Da li je potrebno osigurati i iznos najviših sredstava? Možda ne bi bilo loše, jer iako je kriterij broj stanovnika po jedinici lokalne samouprave znamo da su fiskalni kapaciteti jedinica lokalne samouprave različiti, 10 puta postoji razlika između određenih jedinica lokalne samouprave, tako da one uvijek nisu i objektivni prikaz pa možda ne bi bilo loše razmisliti o tome. Kod toga smo se dotakli i nezavisnih zastupnika, što su to sredstva koja se dodjeljuju za rad nezavisnog zastupnika, točno je da je on izabran kao nezavisni zastupnik, ali taj nezavisni zastupnik izabran je na određenoj listi gdje je bilo još nezavisnih zastupnika i ako taj nezavisni zastupnik prelazi u neku političku stranku i osiguravaju mu se sredstva odnosno prelaze sa njim u tu političku stranku, da li je to samo njegova odluka, ili je to odluka sviju koji su zapravo bili na toj listi, koji su radili i koji su sudjelovali u tim izborima i možda im je falilo nekoliko glasova da i oni nisu prošli, pa da li tu malo vidjeti o tome je govorio i kolega Batinić i mislimo da bi u tom dijelu trebalo još malo razmotriti. I onaj treći dio koji se odnosi na visinu izborne, sredstava za izbornu promidžbu, kako sad za ove prve EU izbore koji su stvarno važni i važno je informirati ljude jer vidimo koliko je mala izlaznost na te izbore, koliko je skepsa među građanima, koliko je dezinformacija zapravo u EU i svemu tome, ali povećanje sredstava s milion i pol na 4 miliona kuna smatramo ipak neprimjerenu u ovom vremenu, a isto tako i iznos koji se odnosi na sredstva za predsjedničke izbore. Smatramo da je i taj iznos malo previše. Što se tiče svega ostalog smatramo da je to dobar iskorak, ja osobno isto i mi u klubu i ovaj zakon ćemo podržati, ali ove stvari bi trebalo malo još možda razmotriti, bilo je dosta rasprava na tu temu, a velim što se tiče samog referenduma očekujem da će on što prije doći u saborsku proceduru i da ćemo definirati ove stvari koje su nejasne iz tog dijela. Hvala.
Zahvaljujem, poštovanoj kolegici Božici Makar. Imamo jednu repliku, poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovana kolegice Makar, spominjali ste upravo ovu visinu sredstava za redovito godišnje financiranje u proračunu, kako je za državni proračun odnosno za parlamentarne stranke određeno 0,075 ostvarenih poreznih prihoda za prethodno razdoblje to su i taj princip primjenjivale i neke jedinice lokalne samouprave dakle na to se referiralo da ne bi se pretjeralo ili ne bi se podcijenilo, dakle mislim da bi tu ta gornja granica trebala postojati, o ovim visinama možemo raspravljati ali ovo su ipak godišnje visine za pojedine gradove odnosno županije po predstavniku, dakle to ne bi trebalo biti visoko u odnosu na ovo što znači, znači 0,075 od ostvarenih poreznih prihoda [[Upadica: Zahvaljujem kolegici Grozdani Perić.]] dakle to bi bio limit.
Odgovor kolegica Makar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, pa kolegice Perić hvala vam na podršci i razmišljanju u istom smjeru. Stvarno imamo tu situaciju koja bi se mogla dogoditi da te razlike budu drastične a zapravo za to stvarno nema potrebe. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Makar. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege evo tijekom današnjeg dana pratili smo gotovo cijelo popodne raspravu o ovom zakonu. Iznijete su mnoge konstruktivne primjedbe i sugestije, dio njih je i usvojen kroz javnu raspravu koju smo pratili. Znamo zašto je potreban ovaj nadzor financijskih, financijskog poslovanja političkih stranaka, među ostalim jedan od razloga je i otkrivanje i sankcioniranje, a time i preveniranje nekih rabota koje nisu u skladu sa zakonom i ono što je bitno reći da ako netko želi zaobići zakon onda će on naći načina da zaobiđe i ovaj zakon kao i svaki drugi. Zato je nužno osigurati dostavljanje financijskih izvještaja i nužno je to učiniti po mogućnosti kroz informacijski sustav za nadzor financiranja, što ja pohvaljujem kao jedan dobar korak u naprijed i mislim da kad je nešto u elektroničkom obliku i kad je dostupno na ekranu, da to tako kolokvijalno kažem da je onda manja mogućnost zlouporabe. Isto tako neću previše o referendumskim aktivnostima koje se ovim zakonom definiraju, znamo da je definirani način i izbor financiranja oko tog je bilo nekih polemika, ali smatram da je dobra za otvaranja posebnog računa i isto tako vezano za izvore donacija. Ono što također smatram da je dobro da se utvrđuje eventualna promjena članstva u političkoj stranci zastupnika odnosno člana predstavničkog tijela na način da se nakon što se proglase konačni rezultati to ne utječe na način raspoređivanja sredstava prema tim konačnim rezultatima izbora. Da je potrebno uredit ovaj zakon vidimo i iz, naravno i mnoge druge koji se dotiču, bilo je pitanja vezano za izbor zastupnika u parlament, o ženskim kvotama itd., sve je to na neki način međusobno povezano. Nedavno pokazuje i slučaj nenamjenskog trošenja novca političke stranke koja je sklona prozivati drugu političku stranku za ružnim nazivima, među ostalim najčešće za korupciju, lopovluk i tako određene nečasne rabote, međutim vidjeli smo iz novinskih natpisa da ovaj slučaj otvara jednu dubiozu u financijskom poslovanju koji je otkrila istraživačka novinarka i koja je nakon toga nažalost doživjela određenu vrstu javnog progona što i ovim putem javno osuđujemo i smatramo da je potpuno neprimjereno, da osoba koja savjesno obavlja svoj posao i svoj posao temelji na argumentima i egzaktnim podacima doživi takvu vrstu progona. Nalazi Državne revizije pokazuju stanje financijskog poslovanja u strankama, znamo koje stranke su dobile pozitivan nalaz, koje su dobile uvjetno mišljenje, bezuvjetno itd., ti nalazi nisu plod nečije mašte i to su činjenice i zato ovaj zakon može biti i te kako koristan u onom, u onim činjenicama u kojima vidimo da je potrebno donijeti određene promjene. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Ireni Petrijevčanin Vuksanović. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo, uvaženi predsjedniče, uvažena tajnice, pa evo želim i ja reći nešto o Zakonu o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma, malo me danas začudila ova količina prolivene žući na početku rasprave pa i ovaj broj glasnih uzvika s mahanjima ruke, vjerojatno su neki došli dobro raspoloženi pod utjecajem mnogih događaja oko njih, a vjerojatno su htjeli ostaviti i određeni dojam da jako dobro barataju sa svim činjenicama iz zakona, pa da su jedini u stvari u pravu. Jer što je temeljna odrednica između svih rasprava ovdje u saboru, kad nema reda, zašto ga nema, a kad ga želimo uspostaviti ili popraviti stanje onda nam to nije potrebno jer je red dovoljno dobar. Tako da to obilježava ne samo ovu raspravu nego sve rasprave do sada i jednostavno u takvom procjepu između takvih odnosa nije lako raspravljati pa ni o ovom zakonu. Ali kad vidite ko to govori e onda je to sad druga stvar. Kad vam o tome govori stranka koja sama sebe naziva antisistemskom ili anarhističkom, zar je normalno očekivati da oni žele red, naravno da ne žele i tako se ponašaju u svakom svom postupku, raspravi i jednostavno ne priznaju da neki drugi ipak žele postaviti pravila koja bi trebala vrijediti jednako za sve, od ove Sabornice, samog poslovnika, pa do najsitnijih detalja budućih izbornih promidžbi ili kampanja po bilo kojoj osnovi, od lokalne, regionalne, pa do državne razine. Ali oni odmah zaborave da su ono što sami sebe predstavljaju i kažu mi smo na braniku demokracije, svima prava bez ikakvih obveza, svima. Znači, ništa nitko ne treba ispuniti, ništa, jednostavno samo prava. Možemo referendum o svemu, kako hoćemo, sa 1%, 0% potpisa, o svemu se treba raspravljati, jer političari su bespotrebni, temeljne poruke, barem kako ih ja doživljavam. Čuli smo i neke druge, isto su dosta bili glasni i vikali, a oni su prvi recimo otvorili prijelazni rok, tim istima su oduzeli prvog igrača već nekoliko dana nakon izborne noći. Pa nisu sve ove medijske priče ovih dana, zbog toga što je to sve bilo nešto u redu, očito da nešto nije bilo u redu, netko se silno zabrinuo da nešto nije bilo u redu, pa i ta druga stranka. Država je ipak bila dovoljno snažna kroz svo ovo vrijeme do sada da uspostavi pravila, pa sve je vani javno objavljeno, svako izvješće, bilo kojeg kandidata, pa i od mjesnog odbora do državne razine. Svaka stranka, toliko članova, vijeća, svake godine toliko novaca, toliko donacija, ništa se ne može baš sakrit samo tako. Ali postoji i neka državna revizija da utvrdi da li je to kako treba u redu, a ne valja to, što bi oni utvrđivali išta, ako smo mi u pravu, anarhija i demokracija, sve u jednoj rečenici. Naravno da mnogi ljudi ili građani slušajući to, mogu doći do određenih zaključaka, pa i povjerovati. Sjetimo se ministara koji su imali tarife za susret pod stablom, negdje uz rijeku ili u parku, ili su mogli s tarifama podizati optužnice, ili su mogli organizirati javno nadmetanje ili prozivanje na nekakvim emisijama. To su stvari koje smo prošli, upravo ti danas najviše moraliziraju, oni su ti koji su jedini ispravni, pošteni i tako dalje, i kaže ovaj, ja svojim vijećnicima jednu kunu, i za rad stranke, i za njihov rad cijelu godinu, udrugama civilnog društva, njima 750000. Znači mi koji organiziramo politički sustav u lokalnoj sredini, od gradonačelnika, načelnika, općinskog, gradskog vijeća, nama kuna, svima ostalima, udruzi ptica pjevica 50000 jer oni moraju imati izložbu. Političke stranke, ne trebaju nikakve aktivnosti u toku godine, ništa, obično pismo ne trebaš poslat, to ne košta ništa. Kakva čestitka, ili bilo kakav susret, ne dolazi u obzir. Njima kuna, jer sam ja dobar gradonačelnik. Kakvu poruku šalje takav gradonačelnik? Želim da nemam oporbe, jer oporba sa kunom u džepu, meni nije oporba, oni ne smiju imati jednake uvijete kao i ja, gradonačelnik. Ja uvijek si mogu priskrbiti neku donaciju koju onaj vijećnik ne može, ipak ja nešto radim, i naravno to je danas model kako se treba ponašati, suverenistički, populistički i svi po kunu. I naravno da država tu kaže, pa ipak to možda nešto nije u redu. Za mene to nije u redu. Tisuću kuna, tisuću kuna, pet vijećnika, pet tisuća, mi nešto možete, ali taj načelnik, gradonačelnik, kaže da je kuna dovoljna, onda se javi onaj drugi, i kaže i mi smo davali kunu, naravno izbrisalo ih na izborima, jer nije rezultat tvoga rada ta kunu koju si ti dao tom vijećniku i političkoj stranci, to je tvoj, tvoje promišljanje koliko ti ljudi vrijede u toj zajednici. Ne treba se razbacivati, ja mislim da se nitko ne razbacuje. Ako negdje imaš prostor u kojem si u gradu u najmu, pa moraš ga s nečim platit. Koju to ima toliko članova, možda osim Hrvatske demokratske zajednice, da iz članarine može sve platit? Te stranke koje imaju nekoliko vijećnika, imaju dvije lokalne samouprave, oni bi ukinule sve ostale, jer su oni neravnopravni, oni bi svima stavili po kunu, jer su oni tu neravnopravni, ovi drugi nemaju ni jednoga gradonačelnika ni načelnika, i oni bi to sve isto. Pa ne možemo na taj način raspravljati o dosta važnom pitanju, koje se i ovih dana baš ne znam zbog čega, ali jednostavno se vrti u medijima, način na koji se financira politički rad stranaka. I vrlo jednostavno prići tome sve po kunu, sve ništa, jednostavno je to zgodno za čut, ali rad nešto košta. Pogledajmo nalaze revizija. Upravo oni koje se najviše napada, Hrvatska demokratska zajednica, već tri godine za redom, bespogovorno, nalaz revizije, bezuvjetno mišljenje, znači da se ustrojio sustav. Pogledajte njihov nalaz, jedinica, mediji primijete, ne smijete to primijetiti, kako se usudite uopće da smo mi dobili jedan, ne smijete. Jer što? Mi možemo biti u nekoliko stranaka, to je prihvatljivo ponašanje. To piše u našim statutima, nama predsjednik određuje sve, on može ovdje, može tamo, kaže stani ti tamo, ti povuci ostavku, ti ovamo, mi smo naj demokracija, kažu. Dođu ovdje, kažu oni su naj demokratskiji, svi drugi ne valjaju. I na taj način voditi rasprave, zaboraviti da smo imali referendume iza kojih su se vukli i pravosudni procesi, upravo zbog netransparentnosti, ili zbog toga što nije uređeno financiranje. Mi kažemo neka se nastavi tako i dalje. Pa ja ne mislim tako. Ja mislim da ipak trebaju u taj segment uvesti reda. I ovo što je rekao kolega Grbin, i sve ostale momente koje smo primijetili, i rokove, i dane, i broj potpisa, i mjesta, i tako dalje. Pa zamislite čelnike lokalne samouprave kad vas netko za referendum pita dajte nam javnu površinu, vi njemu dajete javnu površinu, to postoji procedura. Vi njemu tu površinu, a on ispred Crkve, hop. Nikome ništa. I samo nedjeljom. Ili opće ne skupljamo potpise, pogledamo broj potpisa, nigdje ničega nije bilo, ali potpisa koliko hoćeš. Pa gdje se to skupljalo? Znači, postoje situacije koje su primijećene. Ova Vlada, ova ministarstva, je primijetilo i pokušalo je kroz prvo čitanje dati na raspravu, sva pravila, a najvažnije financiranje, jer to je vjerojatno najvažniji razlog. I zato ne zaslužuje ovaj zakon raspravu na način, vi želite zabraniti referendum, ni jedan. Želite ga otežati, ako je red otežavanje. U čemu je problem? Ajmo s prijedlozima, pa što ovdje piše mi načinimo bolje da ne bude problema u iskazivanju potreba i na referendumu. Ali samo optuživat vi ste protiv toga, vi ste protiv toga po meni nije plodonosno za ništa. I zato ova priča treba se nastaviti i dalje do drugog čitanja, ali i neki sebi moraju doći, pa nije normalno da jedan kolega naš kaže drugom kolegi uzmi 500 EUR-a za tjedan dana jer zadovoljan čovjek bolje radi. I onda mi ovdje svaki dan govori, vi ste lopovi, vi ste kriminalci itd., a nema ga danas, volio bi da je ovdje da ga pitam. Znači u takvim odnosima nije lako raditi, ali se treba pronaći bit, a bit je da treba urediti financiranje i političkih aktivnosti i izborne promidžbe ali i samog referenduma, sve je to politički život ove države od lokalne do državne razine.
Zahvaljujem kolega Borić, imamo nekoliko replika, poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite.
Hvala podpredsjedniče sabora, kolega Boriću, dobro ste primijetili svi oni koji se kakti zalažu da budemo bolje, pravednije, uređenije društvo, prozivaju sve i svakog oko sebe, na kraju se ispostavi da se ne drže nikoga i ničega i da propisi doslovno za njih ne vrijede. Dvije godine mi slušamo, a i takva percepcija je javnosti da je kolega Ivan Pernar član Živog zida. Dvije godine on nastupa u Hrvatskom saboru kao član Živog zida i to je percepcija prema van, da je on njihov član. Međutim, kad su u pitanju proračunske kune tada je član Abecede demokracije, strančica koja valjda ima jednog člana koji je i predsjednik i skupština i nadzorni odbor i svu čast i sve, ali u pitanju su ipak proračunske kune [[Upadica: Zahvaljujem.]] koje trebaju [[Upadica: Poštovani kolega Stričak.]] dečki između sebe podijeliti.
Odgovor kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo, kolega Stričak ja nisam spominjao ni imena, niti stranke, opisivao sam ih i nije mi važno da li kolega želi biti u 1, 3 ili 10 stranaka kako on misli da treba jer to nije primarno pitanje. Primarno je pitanje financiranje upravo mandata koji je netko dobio. Ako je taj mandat dobiven sa jednom strankom, pa je zbog razno raznih aktivnosti poslije izbora završio u nekoj drugoj stranci, ne, pa se sad dođe do toga da to treba dati u humanitarne svrhe primijećeno je da u sustavu nešto ne štima. Znači da treba mijenjati. Ali prozivke svih koji su primijetili da ne znaju, ne razumiju ili da su nesposobni ne stoje. Pogotovo prema predstavnicima medija koji su primijetili da su dobili jedinicu iz revizije i to su ti problemi o kojima moramo govorit, ali ne na snagu i na viku, na viku, nego argumentima. Ovaj zakon nudi nešto u tom smislu, da li je to najbolje imamo još jedno čitanje. Pa oni koji sve znaju volio bih da daju prijedlog.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Boriću, slijedeća replika poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovani kolega, spominjali ste transparentnost, po dosadašnjem zakonu znamo da su se objave donacija i izvješća svak je objavljivao na svojim web stranicama, međutim po novom prijedlogu zakona će informacijski sustav koji će biti u Državnom izbornom povjerenstvu zapravo objedinjavati sve informacije gdje će se moći sve pravovremeno, sve analize i analitike provodit na vrijeme, a isto tako dostupnosti i pravovremenost objave podataka će biti puno kvalitetnije. Dakle i ovaj prijedlog zakona i te kako i ta izmjena bitno doprinosi kvaliteti samih izvještaja.
Zahvaljujem, odgovor kolega Borić.
Hvala lijepo, kolegice Perić, opet govorim da je sustav primijetio nedostatke i mi danas imamo dovoljnu razinu transparentnosti da bi mogli reći koliko je nečega utrošeno u nešto i u kakve aktivnosti, ali sad se ide još i na bolje. Znači, da se sve kanalizira prema tijelu koje bi to trebalo vodit. Jer što se događa ovih dana? Imamo i zakon famozni o ravnopravnosti spolova, ovih dana DORH protiv svih koji nisu imali na listama odnos 60 40 podiže znači prekršajne ajmo reći prijave, traži podatke da se točno utvrdi koja to lista nije ili koja lista je imala to, pa da vidimo koliko to košta. 20.000 je ja mislim kazna. Neke stranke platit će velike iznose jer su olako prišli tome da to nije potrebno. I to je sustav primijetio. Jesmo li protiv toga, evo otvorimo raspravu pa ćemo vidjet da će bit svi za to da se plati kazna zašto, što netko nije [[Upadica: Zahvaljujem.]] napravio ono što treba.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Boriću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo podpredsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovana državna tajnice, dakle malo je ova rasprava otišla predaleko sa tim referendumima. U biti zakon nije samo o referendumima ja bi se htio samo ostvrnuti u stvari na to da se ne treba bojati mišljenja svoga naroda. U ni jednoj državi ne postoje tako rigorozni uvjeti za referendume kao u Hrvatskoj, recimo u Švicarskoj je dovoljno 50.000 potpisa koji se skupljaju mjesecima, u Mađarskoj 200 tisuća koji se skupljaju 4 mjeseca, a Mađara ima skoro duplo više nego nas i sad se s ovim zakonom još dodatno želi zastrašiti sve one koji bi eventualno htjeli sudjelovati u referendumu, u biti je namjera da se ti referendumi ukinu kako je reko između ostaloga i gospodin Šuker 2015. godine, a što između ostaloga gospodin Kuščević pokazao uvođenjem tako zvanog Lex šerifa, gdje je de facto ukinuo bilo kakav referendum na lokalnoj razini dižući prag prikupljenih potpisa na nevjerojatnih 20%, što doista znači da ni uz najbolju volju, ni uz najveći angažman, takav referendum nikada neće biti održan. Međutim ovaj Zakon se bavi i financiranjem stranaka i tu se u biti predlažu još gora rješenja nego u ovom Zakonu o referenduma. Ja sam postavio pitanje državnoj tajnici, je li sad trenutak da se povisuju sredstva za financiranje političkih stranaka, ona mi nije odgovorila. Ne vidim onda uopće koji je smisao da tu sijedi, mogla je gledati ovu raspravu i na televiziji, jer po ovom prijedlogu Zakona, daje se političkim strankama godišnje praktički jedna milijarda kuna. Dobro ste me čuli. Daje se novac, dva proračuna recimo Ministarstva turizma, ili ne znam, Ministarstva kulture, ogromni novac se daje u državi koja nema za zdravstvo, koja nema za mirovine, koja jedva plaća ove sve tako zvana jamstva, poput Uljanika, u kojoj se mladi iseljavaju, u kojoj ljudi ne mogu preživjeti od svoje plaće, čak niti tjedan dana, u takvoj državi u kojoj postoji potpuno beskoristan državni aparat na čelu sa političkom elitom, umjesto da se sredstva smanjuju, sredstva se još povećavaju, povećavaju. To je upravo nešto nevjerojatno. To je ne, ne samo apsurdno, to je jednostavno sramotno, da se političarima još daje na ovo sve što imaju. Pa gledajte dakle što predviđa ovaj Zakon, građani Republike Hrvatske. Političkoj stranci se mora za svakog vijećnika u gradu Zagreba dati minimalno 8000 kuna, u županiji 5000 kuna, u općini od 3000 do 3500 kuna, za europske izbore se povećava trošak kampanje po listi sa 1.500.000 na 4.000.000 kuna, za gotovo 200% se povećava taj iznos. Na listi za Europski Parlament ima samo 12 zastupnika, 12 zastupnika, to je po jednom zastupniku preko 300.000 kuna se daje, po jednom kandidatu, ne po zastupniku, po kandidatu, jer liste će biti deset, dvadeset, trideset, šta ja znam koliko, se daje 300.000 kuna za kampanju koja traje dva tjedna. Pa dajte mi recite što taj kandidat u roku dva tjedna, na što on potroši 300.000 kuna. Na što? Koje su to reklame, koji su to jumbo plakati, pa jedan jumbo plakat je ne znam, tisuću kuna, znači jedan jedini kandidat, ne stranka, će 300 jumbo plakata postaviti u Hrvatskoj s tim novcem. Koja je to uloga tog Euro Parlamenta, što su radili europarlamentarci u Briselu u zadnjih pet godina? Evo, ja vodim na večeru, tko će mi nabrojati sad ovog trenutka europarlamentarce ali bez da gleda na mobitel? Što oni rade u Euro Parlamentu? 1,4% predstavlja u Europskom Parlamentu, potpuno su nebitni, nikakvu korist od njih nismo imali, i sad im još povećavamo za 200% novac koji će im se davati. Da, hrvatski građani, to vam radi, to vam radi HDZ i njegova većina. Oni ne samo da daju strankama novce, nego ih onda još daju i tim vijećnicima tol'ke naknade, u Hrvatskoj ima 9000 vijećnika. Pazite, prvo stranke dobivaju, prvo dobivaju stranke novce, onda vijećnici dobivaju novce, po sjednici znaju dobiti između 3000 i 7000 kuna za jednu jedinu sjednicu, vijećnici, pa plaće načelnika, pa plaće pročelnika, pa plaće zamjenika načelnika, pa plaće savjetnika, a svi su ti ljudi zaposleni, zaposleni u pravilu. Ajde ovi što sjede u Saboru, ti su bar profesionalci, ovi, ti u općinskim vijećima, županijskim vijećima, rade, dođe na sjednicu, ne znam dva sata mjesečno ako sjednice opće ima i dobije naknadu od 1000 do čak, ne znam, više tisuća kuna. Hrvatska ima 9000 vijećnika, New York ima 50, 50 vijećnika, a 2x je veći od Hrvatske. Kad bi išli zbrajati, ove što sjede u mjesnim odborima, shvatili biste da u Hrvatskoj ima preko 20000 ljudi političara, koji se financiraju iz proračuna, na račun naroda, krvopije. To su oni. Ništ koristi. Većina njih i još hoćete da vam se još ta sredstva povećaju. Pa stid vas može biti da ste opće taj Zakon donijeli. Vi ste trebali gospođo Rimac i vaši nalogodavci, napraviti teritorijalni preustroj, 80% općina, županija, gradova ukinuti, sve te vijećnike poslati da rade pošten posao neki, a ne kruha bez motike, da paradiraju, ovoga, i troše proračunske novce, zapošljavaju rodbinu, stranačke prijatelje i tako dalje. Sredstva za stranke smanjiti, radikalno. Vi dajete političkim strankama u Saboru 70 milijuna kuna godišnje, u jednom mandatu 280 milijuna kuna, i još hoćete donacije, još da vas se donira. Pa gdje će vama duša ljudi moji? Zar vi doista mislite da ste vi bogom dani? Zar vi doista mislite da toliko vrijedite? Hrvatski narode, gledaj ih, povećavaju si za 200% naknade kao što smo malo čuli, a vode vas u uništenje. To je poruka ovoga Zakona i to je poruka ovoga Sabora u kojem je poruka dakle, kratka i jasna, u Hrvatskoj je najisplativije zanimanje biti političar. Političar je bog, on zarađuje, on opskrbi cijelu svoju obitelj, on sve svoje prijatelje može zaposliti, zbrinuti, i tako dalje, a ti narode radi za tri, četiri tisuće kuna, imaj mirovinu od 1200, 1300 kuna što ti daje tvoj ministar Pavić, budi dostojanstven sa rukom na prsima, i sa šahovnicom na majici pod terorom lažnih domoljuba koji su sebe, prvenstveno sebe, i uvijek i jedino sebe zbrinuli, na tvojoj muci, na tvojem radu, na tvojim idealima, tvojim snovima i tvojem poštenju. To ste vi, da gospoda. Može, kao što kaže gospodin ... [[Govornik se ne razumije.]] i još nam povećajte, pa znate vi koliko mi radimo kaže gospodin Borić, pa mi se ubijamo od posla, takvu smo vam dobrobit napravili, pogledajte oko sebe, evo sve već, ne znam, ptice pjevaju, leptiri lete, ma u raju smo, divno nam je, zahvaljujući radu političara, zastupnika, veličina. Ogledalce, ogledalce, tko je najljepši na svijetu? Pa zna se tko. Zastupnici u Hrvatskom saboru. To je dakle jednostavno strahota koju svakoga dana gledamo, a ovim Zakonom samo se razotkrila u svojoj punoj mjeri. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Bunjac. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče. Kolega Bunjac, vi ste veći dio rasprave posvetili referendumima, između ostalog zadnje inicijative vezane na održavanje referenduma, bile su inicijative Narod odlučuje. Redom su se pozivali, citiram na narodni legalitet, narodnu volju, a većina njih je sudjelovala na izborima, i narod je rekao što mislio njima, nitko od njih nije proš'o izborni prag. Sada se zalažu za izmjenu izbornog zakona, i sad ću vam matematički dokazati da je to jedna najobičnija obmana. Znači, zalažu se da se broj zastupnika smanji sa 151 na 100, sada je za prolazak izbornog praga treba 13000 glasova, a ako se broj zastupnika smanji, treba ih 20000. I na koji način oni planiraju ući u Sabor, ako ne mogu osvojiti 13000 glasova, a zalažu se za 20000? A ovo što se tiče, …
Zahvaljujem poštovani kolega Stričak, isteklo vam je vrijeme, zahvaljujem. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa zastupniče Stričak. Znači, iz ovoga što ste vi sada rekli, ja sam shvatio da se vama ne sviđa referendumsko pitanje, da se vama ne sviđa oni, da vam se ne sviđaju oni ljudi koji su organizirali referendum, ali to je tako, ni meni se ne sviđaju mnoga referendumska pitanja. Evo recimo, meni se nije svidjelo referendumsko pitanje Jeste li za ulazak u Europsku uniju? Išao sam na taj referendum koji je bio nepošten, zbog kojega ste promijenili Ustav vi u suradnji sa vašom bratijom iz SDP-a, na tom referendumu je manjina hrvatskog naroda, velika manjina izglasala ulazak u Europsku uniju, i ja sad moram po tome živjeti. I živim. A zašto? A, zato što sam legalist. A tak' i vi, prihvatite jednostavno da narod ima svoju volju, pa ponekad koja nije u skladu sa vašim očekivanjima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bunjac. Sljedeća replika poštovani kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bunjac, ne znam za vašu matematiku s obzirom da postoje pravila, i ta milijarda izgleda velika, zaista. Kad pobrojite sve te vijećnike, načelnike, gradonačelnike, i tako dalje, zastupnike, milijardu je puno, a postoje financijska izvješća koja se moraju obaviti za svaku godinu, pa tamo lijepo piše koliko koja stranka od svih prihoda, članarina, donacija, vijećnika, ovih, onih i tako dalje, toliko godišnje, pa tamo se zbroji sve i dođe se negdje preko 90 milijuna, od tih 90, 151 saborski zastupnik dijeli negdje oko 52-53 milijuna godišnje. Znači da sve ono lokalno, dolje regionalno i tako dalje, jest ostatak oko 40 milijuna, to je puno manje od milijarde. I nije dobro da dezinformirate, radi nas političara javnost na takav način. Možda je vaš osjećaj toliki, možda ste se zabunili, udruge preko milijardu i dvjesto, ali to nije nikakav problem, to može, jel se slažemo? Ok.
Zahvaljujem kolegi Boriću. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa zastupniče Borić. Znači, sami ste sebi skočili u usta. Kažete da stranke dobivaju 70 milijuna kuna u Saboru, znači x4, samo u Saboru se dobije 280 milijuna kuna. A kad bismo pribrojali plaće, naknade i sve ostalo što se troši, sredstva bi bila daleko veća. Znači, ja sam rek'o strankama se daje, a osim što se daje strankama, daju se naknade vijećnicima, daju se plaće, ovoga, njima kao zaposlenicima i tako dalje, i to za 9000 vijećnika u Republici Hrvatskoj. Imamo 9000 vijećnika. Pa dajte, otvorite neke analize, imate u Slobodnoj Dalmaciji i tako dalje, pa pogledajte koliko se troši. Troši se abnormalan novac, a rezultati su nikakvi, to je ono što brine hrvatski narod, da vi imate rezultate, ja mislim da bi se ljudi složili da imate i veću plaću nego što je sada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Davor Lončar. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Kolega Bunjac, u svojoj raspravi ste se dotakli nekoliko činjenica, lažnih činjenica, prva je kako općinski vijećnici u Hrvatskoj, koji kao vi kažete ima 9000, imaju 3500 kuna naknade mjesečno. Ja ne poznajem niti jednu Hrvatsku u ovih mojih 25 godina ... [[Govornik se ne razumije.]] koji su isplaćene 3500 kuna naknade bilo kojem općinskom vijećniku u Hrvatskoj, to je jedna stvar. I druga stvar vas molim u vašoj raspravi, sve možete govoriti, ali moje domoljublje nemate pravo dirati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolega Lončar. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa zastupniče Lončar. Znači, rekao sam da se za svakog vijećnika dobiva 3500, do 3500 kuna godišnje, znači za svakog vijećnika. Znači recimo, HDZ ima u vašoj općini, ne znam, 7,8 vijećnika puta 3500 kuna, ali još se na to dobivaju naknade i još se na to dobivaju plaće, znači dobiva se, dobivaju se jako jako velika sredstva. A što se tiče vašega domoljublja iz HDZ-a, ja jednostavno to imam pravo komentirati, znači, ovo je, po Ustavu imamo pravo na slobodu govora, imamo pravo na slobodu izražavanja, i ja imam to pravo dovesti u pitanje. Jer kol'ko vidim, vaša stranka jako slabo brine za narod. I to ono, to je ono što nije dobro, i to je ono što imamo takvu katastrofu u Hrvatskoj, demografsku katastrofu prije svega, kakvu nismo imali ni u vrijeme Turaka Osmanlija. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na odgovoru kolega Bunjac. Sljedeća replika poštovani kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče. Kolega Bunjac, da li će te se vi i vaša stranka, vaše kolege, Pernar i predsjednik, odreći svih naknada koje dobivate ovdje kao ovi gnjusni političari koji iskorištavaju hrvatski narod i žive kao bijela imela, kao nametnik na kori. Da li će te se odreći, a ja vidim da vas kolega Pernar vuče za kaputić i kaže nemoj to govorit, nemoj to govorit, šta ću ja radit? Šta bih ja mogao radit u ovoj državi, a da zaradim za pristojni život? Od vašeg predsjednika koji je imao prvi nastup u Savskoj na stepenicama, evo kolega Pernar je tu, kad smo mu pet puta vraćali njegovu izjavu na početak, kad mu je Klen govorio ovo ne može proći ponovi, ponovi, još jednom. Ja sam bio onaj koji vam je htio uzet kameru tamo, da sam ja znao koju grešku činim i tamo gdje ste prvi snimak napravili podrške braniteljima, ne bi tamo to snimali.
Zahvaljujem. Zahvaljujem kolega Culej. Ja bih vas molio da se držimo teme i točke dnevnog reda. Odgovor kolega Bunjac.
Hvala lijepa zastupniče Culej. Nije mi baš jasno što je pisac htio reći, ali u našem programu su i ove stvari koje sam zapisao, su zapisane, znači, ja sam govorio o programskim stvarima i mi ćemo kad bude drugo čitanje, sve te naše programske stvari predložiti i u amandmanima, a vi biste isto tako trebali se držati svojega programa, recimo, rekli ste da će te zabraniti deložacije iz jedinoga doma, promijeniti ovršni zakon, smanjiti PDV na 23%, pa evo imate priliku još do kraja mandata da ispunite ta svoja, da ispunite ta svoja obećanja. Ja kol'ko vidim, od toga nema ništa, ali zato se povećavaju vama plaće i naknade, zato ovoga, političkim strankama ide još više novca nego što ide, evo čak smo vidjeli i do 200%, ovoga, pa ne znam, evo možda vi znate objasniti na što biste vi potrošili 300.000 kuna da ste kojim slučajem kandidat na euro parlamentarnim izborima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bunjac na odgovoru. Sljedeća rasprava poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo. Primijetio sam da je nekim članovima HDZ sporno to što je moj mandat na početku Sabora bio prijavljen na Abecedu demokracije, i što je ta stranka dobila novac i što sam ja bio njen član, i što je novac koji je ta stranka dobila, trošen za moj politički rad. To je vama sporno nekima. Kako je gospodin Pernar mogao novac koji je država uplatila na konto njegovog mandata, trošiti u kontekstu toga da je bio član te stranke, i to je vama sumnjivo, to je vama nejasno, to je vama misteriozno, mistično, usudio bih se reći čak i sporno. Međutim, jedna stvar vama nije sporna, ja ću sada čitati izvješće sa suđenja HDZ-u. Pavošević je priznala krivnju pa se čitaju njezini iskazi iz istrage u kojima je potvrdila da se novcem iz crnog fonda koristio niz stranačkih dužnosnika, te zaposlenika i suradnika stranke. Prema dijelovima istražnih iskaza, Pavošević je potvrdila optužbe bivšeg stranačkog rizničara Mladena Barišića, potvrdila je da dio novca nije bio knjigovodstveno evidentiran, te da je dokumentaciju sakrila jer se bojala da će izgubiti posao. Ovdje se radi o tome, da mi imao problem u Hrvatskoj, ne samo financiranja stranaka od strane proračuna i države, nego crnog financiranja ispod stola. To je problem u Hrvatskoj, gdje je HDZ na vlasti. Pazite dalje što se događa. Pavošević je kazala kako je 90.000 kuna isplaćeno Damiru Hoyki, Ivana Kindl i Jacques Houdek dobivali su po 10.500 kuna, Vanna 30.000, Tončiju Vrdoljaku isplaćeno je, piše milijun kuna, ja sam se šokirao kad sam to pročitao, tvrdi Pavošević. Davor Dretar dobio je 100.000 kuna, 456.000 Anton Ivanović, 60.000 kuna isplaćeno je Miroslavu Školi, 200.000 Lani Jurčević, a 3.000 EUR-a uzeo je Dražen Žanko. Dodala je, kako je plaćena i kampanja Jadranke Kosor i to s milijun kuna preko isplatnice tvrtki Masol bez datuma. Pavošević je potvrdila kako je Darku Milinoviću predavala mjesečno 10.000 kuna iz Barišićeva novca, i Bianci Matković je predavala novac. To ne tvrdim ja, ja ne znam jel' to istina, to tvrdi gospođa koja vam je vodila knjigovodstvo. I to na sudu, ne ono rekla-kazala u četiri oka. Jedno vrijeme, dobivala je 2.000 kuna, a kasnije se iznos povećao na 8.000 kuna mjesečno. Svoje tvrdnje USKOK-u potkrijepila je kopijama isplatnica, te bilježnicom s vlastitom računovodstvenom evidencijom koju je prije uhićenja zakopala u vrtu obiteljske kuće. Barišić u snimci tvrdi da mu Sanader nije dao mira ni dok je bio bolestan i imao karcinom, moraju skupljati novce i nazivati ljude. Mladen Barišić na snimci zaključuje da je bio Sanaderov poštar itd., itd. U snimci Barišić kaže kako je nakon Sanaderovog odlaska u crnim fondovima ostalo 300 tisuća eura i 2 milijuna kuna. Nakon predaje vlasti Barišić kaže da ga je Sanader pozvao na sastanak sa Jadrankom Kosor. Barišić kaže da Kosor nije komentirala kada je čula koliko je novaca ostalo u sefu. Mladen Barišić USKOK-ovim je istražiteljima rekao kako je Sanader poručio Jadranki Kosor da se izbori ne mogu dobiti iz redovnih primanja i da iskoristi taj novac za predsjedničku kampanju. Kako je samo trećina novca bila legalna Barišić kaže da je Kosor djelovala uplašeno no nije ništa rekla. Sanader je rekao Kosor da se izbori dobivaju sa dvije trećine s novcem ispod stola. Ono što je kazao da je i osobno obilazio čelnike javnih tvrtki, tražio da posluju sa FIMI MEDIA-om odnosno daju novac za Sanadera i stranački fond. Barišić je detaljno opisao kako je državnim novcem HDZ preko optuženog bivšeg stranačkog i Vladinog glasnogovornika kupovao medije. Kazao je da je Sanader u medije odlučio ulagati kako bi imali prostora za promociju pred izbore. U tu su se svrhu podmirivali dugovi osječke televizije a Barišić je kako je rekao skupio i 415 tisuća eura koje je dao Mačeku za kupnju Zadarskog lista. Kaže dalje veli, pazite ovo, u suvlasništvu sa zagrebačkim gradonačelnikom Milanom Bandićem osnovana je i produkcija Sljeme koja je kontrolirala Z1 televiziju, kazao je Barišić. Barišić tvrdi, kaže da je stekao dojam da Kosor i Branko Bačić, to je jedan čovjek koji ovdje sjedi u Saboru, nisu znali što s tim novcem i dugo ga nisu željeli primiti. Nakon nekog vremena rekli su mi da predam novac u stranku i ja sam to učinio, kazao je Barišić. Jarnjak pak, to je isto vaš kolega iz HDZ-a.
Poštovani kolega Pernar, 5 minuta vam toleriram da govorite o temama koje nemaju veze sa aktualnim, točkom dnevnog reda.
Govorim o financiranju političkih stranaka, ja ovdje govorim o crnom financiranju stranaka koje smatram problematičnom i ja ne želim vjerovati da ćete mi vi zabraniti da o tome govorim.
Gospodine Pernar, ja vas lijepo molim govorite o točkama dnevnog reda a ne govorite o temama koje nemaju veze sa ovom točkom dnevnog reda. Ja vas upozoravam, izvolite nastaviti dalje, vrijeme vam je stajalo, sada nastavljate.
Mi ovdje govorimo o financiranju političkih stranaka. Činjenica jest da se mene napada da sam činio nešto nezakonito. I to od strane ljudi, od strane ljudi koji su, ako su iskazi ovi što sam čitao iz medija, iskazi svjedoka ako su istiniti, ti ljudi ne samo da su uzimali novac iz državnog proračuna nego su uzimali i novac iz državnih poduzeća, izvlačili ga. I samo da završim, Jarnjak je u slučaju FIMI MEDIA isprva bio osumnjičenik ali je nakon ispitivanja postao svjedok kao i na prvom suđenju Jarnjak je rekao da je znao za postojanje crnog fonda, gotovinsko isplaćivanje naknada ali i da se u carini na čijem je čelu bio optuženi HDZ-ov rizničar Mladen Barišić broje penezi. Ja neću sada ići dalje čitati presudu ali presuda je rekla krivi su od sutkinje Ivane Čalić, doduše nepravomoćna. Ono što je bitno je da se ovdje radi o enormnim količinama novca, imate i izvješće o DORH-u gdje se doslovce govori o desecima milijuna kuna. A zašto to sve govorim? Zato jer državna revizija recimo sumnja, kaže mi sumnjamo, njima je čudno kako se potrošilo 3 tisuće kuna za gorivo o 2017. godini, to je sporno državnoj reviziji. A ovi deseci milijuna kuna za koje postoje iskazi svjedoka, za koje postoji isplatnica, to DORH, to državnoj reviziji nije sporno. Državna revizija nije nikada rekla drage dame i gospodo, mi sumnjamo da se u HDZ-u vodilo paralelno knjigovodstvo, mi sumnjamo da je dio novaca išao mimo računa, odnosno da stvarno knjigovodstveno stanje ne odgovara onom koje je u financijskim izvještajima. I državna revizija nije zato tražila da se HDZ-u obustavi financiranje iz proračuna a radi se o desecima milijuna kuna. Ja pitam kako, kako je to moguće. Koja je uloga onda državne revizije? Je li uloga državne revizije možda likvidacija političkih oponenata? Je li uloga državne revizije uz pomoć medija ocrniti i prikazati kao kriminalce ljude koji se zapravo bore protiv kriminala? To je pitanje koje ja postavljam. Mene se napada, ja ponavljam još jednom po kojoj optužbi, da sam ja preko stranke Abeceda demokracije koristio za svoj politički rad novac koji je dolazio od mog mandata. Zapažate koja je nelogičnost, optužba je suluda. Novac je dobila stranka na konto mog mandata i ja sam ga koristio za svoj politički rad kao član stranke. Vama je to sumnjivo, vama je to sporno. A nije vam sporno, nećete govoriti o tome kako se HDZ financirao i svi ponavljate sada ćete svi reći, mi ništa ne znamo, mi se ničeg ne sjećamo. Ma je li? Ma je li, vi se ničeg ne sjećate. A što smo mi svi ostali? Mi smo budale, mi smo naivci, mi smo svi senilni, imamo sinkopu kao Luka Modriš, šta. Pa koga vi radite ovdje da ne kažem budalama. Vi se rugate hrvatskoj javnosti, vi kažete sporno je, 10, kaže državna revizija sporno je, pazite ovo, u cijeloj godini za reprezentaciju 10 tisuća kuna. To je sporno. Toliko su neki od vas u jednoj večeri pojeli. To je sporno državnoj reviziji a ovi deseci milijuna kuna koji su se krali zapravo iz državnih firmi po iskazima vaših članova i svjedoka na sudu, to DORH nije rekao nama je to sporno ti deseci milijuna kuna, ne sporno je 10 tisuća kuna u Abecedi demokracije. Ispada da je Abeceda demokracije najveći kriminalac u ovoj zemlji, ... [[Govornik se ne razumije.]] novac, bio je naslov svojedobno čak kako je Pernar spržio vaše milijune. Koje sam ja milijune spržio? Ono što se naslućuje iz mojeg, moje perspektive jest da ste vi odlučili iskoristiti medije u obračunu sa mnom na dva načina. Također, da, zaboravio sam to reć, grupa Borg, milijarda i pol kuna, kaže Todorić da je isplaćeno za savjetnike. Je li moguće da je toliko isplaćeno? Ako jest, da li je to sporno ikome? Naravno da ne, naravno da ne, sporan je Ivan Pernar, on je glavni sumnjivac, on je onaj kojeg istražuje DORH, a Ivo Sanader je nevin [[Upadica: Zahvaljujem]] HDZ nije kriv i HDZ nikad neće morati vratiti [[Upadica: Zahvaljujem]] desetke milijuna kuna, to je zaključak [[Upadica: Zahvaljujem]] dame i gospodo. Hvala.
Poštovani kolega Pernar, ja bi vas lijepo molio da spustite malo ton jer se jako dobro čujete, imamo razglas u HS, pa nema potrebe da povisujete ton. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Stevo Culej, izvolite.
Ja ne znam jeste vi kad bili na sudu i sad kaže sudac vama, ukrali ste 100 kuna, a vi kažete, a ja znam da je Perica ukrao 300 kn i da je Jovica ukrao 1000 kn, pa nije bitno koliko je tko ukrao, bitno tko je, šta si napravio. Znači, bio si u HDZ-u, rekao si da si se htio na brzaka obogatiti, onda ti nije uspjelo, nisi došao nikako u priliku, pa si onda kidnuo u demokraciju, abecedu, onda iz abecede u Živi Zid. Šta je slijedeće? Razumiješ, nije bitno koliko, ukrao si prijatelju.
Kolega Culej, ja bi vas lijepo molio, nemojte omaložavat kolege. Imamo odgovor na repliku, poštovani kolega Pernar.
g. Culej, ja vam mogu reći da ja nisam ukrao jedne kune. Vi ćete reći svejedno meni, g. Pernar vi ste ukrali, sad ste rekli. Pa evo, ja vam samo mogu reći da vas može biti sram da ste takvo što rekli na osnovu ničega. Znači, vi ste rekli ukrao si novac, a na konto čega? Zašto? Zato jer koristite laž kao oružje, oruđe i štit s kojim branite svoj kriminal. A ja ću vam reći zašto koristite to. Zato jer pokušavate maknut fokus sa svih mogućih optužnica i optužbi na način da inkriminirate ljude koji nisu krivi da im smještate, to je vaša politika jer znate da je Živi Zid jedina stvarna opozicija vašoj stranci. Hvala.
Zahvaljujem kolega Pernar. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Culej, izvolite.
Čl. 238. uvrijedili ste me navodeći da štitim lopove, a pomalo povrijedili da sam vas nazvao lopovom ili da ste ukrali. Ja sam govorio nije bitno koliko se ukralo, koliko se otuđilo, koliko se zamračilo, a pogotovo da sam štitio bilo koga koji je u svojem vremenu bilo kakvog obnašanja neke dužnosti, otuđio, zamračio, prikrio [[Upadica: Zahvaljujem]] ili nešta drugo.
Zahvaljujem kolega Culej, smatram da nije povrijeđen Poslovnik. Nastavljamo dalje sa…Imate isto povredu Poslovnika?
Ne, g. potpredsjedniče, molim vas stanku od 10 minuta, kako bi se klub SDP-a malo konzultirao nakon ove rasprave kolege Pernara.
Dobro, ima još netko? Određujem stanku do 18,35 sati. SJEDNICA PREKINUTA U 18,25 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 18,36 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom plenarne sjednice. Poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, ima ona jedna emisija „Tvoje lice zvuči poznato“, za ovaj zakon ja mogu otprilike parafrazirati „tvoj zakon zvuči poznato“. Dakle, u osnovi ovaj zakon dosta i to je posebno kolega Hasanbegović primijetio u nekim rješenjima se dosta podudara sa zakonom koji je upućen u proceduru 2015. godine i ja moram pohvaliti taj dio koji je, koji je dakle bio na tragu i naših promišljanja jer smatram da on popravlja zakon, mada mi se čini da upravo od strane nekih kolega baš taj dio je najviše prigovoren, ali ja se s njima jednostavno ne slažem. Dakle, u članku 3. Ustava RH kao jedna od najviših vrednota ustavnog poretka navodi se i demokratski višestranački sustav. U članku 6. govori se da je osnivanje političkih stranaka slobodno, da unutarnje ustrojstvo političkih stranaka mora biti sukladno temeljnim ustavnim demokratskim načelima, da stranke moraju javo polagati račun o porijeklu svojih sredstava i imovine i da se zakonom uređuje položaj i financiranje političkih stranaka. Dakle, uz mnoge temeljne vrednote Ustava RH jedna od njih je demokratski višestranački sustav, a ključni dio to i osnovni, tog demokratskog višestranačkog sustava su političke stranke. Za razliku od mnogih koji glume veličine i postaju neupitne i postavljaju se kao neupitni, političke stranke svake 4 godine ili češće svoj rad testiraju na izborima. Ono što dobiju od bilo kojeg proračuna ne dobiju temeljem diskrecijske odluke, nego dobiju temeljem glasova građana. Odredba kojom se dodatno popravlja to da se sredstva iz proračuna raspoređuju temeljem rezultata odnosno na dan konačnog, proglašenja končanih rezultata izbora popravlja sadašnji, sadašnji ovaj, sadašnju odredbu mada mislim da kada je to 2011. stavljeno u zakon da se i tada mislilo da je to trenutak koji na neki način preslikava rezultate izbora, ali ovo je sada puno preciznije. Dakle, nemam nikakve mogućnosti zaobilaženja dapače možda bi bilo dobro državna tajnice u zakon predvidjeti da prilikom predaje koalicijske liste se točno definira koji je kandidat koje stranke jer za ove liste stranaka se zna koliko su dobile, a za koalicijske liste bi se trebalo znati koliko je koja stranka unutar koalicije dobila jer bi to onda bilo još jedina mogućnost da neko kaže, e sad mi jesmo izašli na izbore ali u trenutku proglašenja konačnih rezultata više nisam Živi zid nego Abeceda demokracije iako mi je, iako je zbog svoj proruskih stavova možda Pernar više pripadao azbuci nego abecedi demokracije, ali dobro to je sad jedna druga stvar. Također, zakonom se uređuje položaj financiranja političkih stranaka, a ne pojedinaca koji se bave politikom. Dakle ja smatram da nezavisne zastupnike i nezavisne vijećnike uopće ne bi trebalo financirati iz Državnog proračuna. To smatram da bi trebalo vratit na stanje koje je bilo 2004. godine i to je u jednome prijedlogu ili u jednoj inačici prijedloga bilo. No kako znam da najveći broj nezavisnih zastupnika je u stvari izabran u 12 izbornoj jedinici jer je u povijesti hrvatskog višestranačja od 2000. do 2016. godine kada je ovakav izborni zakon na snazi samo don Ivan Grubišić i Jakša Bolove su bili izabrani u običnim izbornim jedinicama kao nezavisni zastupnici i gospodin Glasnović na izborima 2016. Svi ostali nezavisni zastupnici izabrani su kao zastupnici nezavisnih manjina i ta odredba o tome da nezavisni zastupnici dobijaju novce unesena 2004. kako bi se osigurala većina koju su činili ti zastupnici nacionalnih manjina i onda ne bi to trebalo prešutit nego podsjećat genezu. Dakle, smatram, to je moj osobni stav koji kao ministar sam zastupao ali ga nisam uspio nikada pretočiti u zakonsku odredbu, da samo političke stranke trebaju imati financiranje iz proračuna, a ne nezavisni zastupnici, nezavisni vijećnici odnosno vijećnici izabrani na kandidacijskoj listi birača. Sklon sam i tome da kada bi takvi vijećnici osnovali ili ušli u političku stranku da bi trebali biti ravnopravni sa svim drugim političkim strankama i iznimno od trenutka ulaska u stanku im treba omogućiti dalje financiranje. To je nešto što ja smatram da treba. Podržavam, apsolutno podržavam odredbu da se propiše koliko treba, koliki je minimalni iznos iz proračuna pojedine političke stranke iz jedinice lokalne samouprave i tu moram priznati da sam bio ljut na svoje kolege iz SDP-a u Vrgorcu što su glasali za proračun koji je predložio gospodin Pranić di je bila ta odredba. Dakle, bez obzira šta ja o njemu kao gradonačelniku imam dosta dobro mišljenje mislim da je ovdje malo zabrazdio, što se tiče 1 kunu za političke stranke. Dakle, to me podsjeća na ono da nema posrednika između kralja i naroda na Šestojanuarsku diktaturu kralja Aleksandra. Vijećnici su izabrani od strane građana i trebali su barem u jednoj razumnoj mjeri političke stranke za koga su građani glasali dobili pravo financiranja iz proračuna. Pa ako oni ne žele te novce onda neka se njih odreknu. Prema tome i vaša lista je dobila 6 ili 5 vijećnika i vaša stranka bi dobila tih 5.000 kuna pa ste vi onda mogli reć vraćamo to u proračun, to ne želimo i nema nikakvih problema. Ili sami zbog toga 5.000 kuna donirati nekoj humanitarnoj udruzi ili kome god već hoćete, financirat petoricu studenata ili trojicu studenata itd., a druge političke stranke to, dakle nisam jednostavno podržavam to da se, da se onemogući samovolja čelnika jedinica lokalne samouprave da oni kažu mi smo važniji ko pojedinci od višestranačkog parlamentarnog sustava i što se tiče stranaka baš nas briga za njih. I taj stav također, dakle odredba o minimalnom iznosu kojima bi se propisalo koliko imaju pravo vijećnici, stranke po vijećniku je došla kao posljedica samovolje pojedinih čelnika jedinice lokalne samouprave koji su a), to se sad ne odnosi na vas gospodine Praniću, koji su svoje u navodne znakove „potrebe zadovoljavali“ na jedan način a u opoziciji nisu htjeli dati ni ono što im minimalno, što im minimalno pripada. Prema tome podržavam taj dio. Smatram da prekršajne odredbe treba malo ipak uravnotežiti, odnosno unormaliti. Dakle nije normalno da drakonske kazne dobivaju nezavisni vijećnici koji nisu primili ni kune iz proračuna zbog toga što nisu objavili na Internet stranici kada država zbog toga nema nikakve štete, dakle to je bagatelno djelo ili bagatelni prekršaj. Nije također ni normalno da se načelnike ili čelnike jedinice lokalne samouprave kažnjava, a ima i taj slučaj, čuo sam zbog toga što nisu uplatili sredstvo nekome vijećniku koji nije dostavio žiroračun. Dakle ni tu nema nikakve štete niti za jedinicu lokalne samouprave niti za državu. Onaj slučaj o drakonskoj kazni zbog nepredavanja izvješća 3 dana u roku, u roku nego 3 dana kasnije je Ustavni sud srušio. I jednostavno mislim da ovaj zakon u ovome dijelu koji slijedi odredbe iz 2015. godine treba podržati a u ovome dijelu što je kolega Grbin izložio u ime kluba zastupnika treba značajno, dakle treba ih s pažnjom razmotriti i dati neka logična objašnjenja ili jednostavno poslušati ono što je on predložio. Dakle ako bi izmjena članka, ako bi članak 57. imao za posljedicu da je legalno tijekom kampanje, dakle ono prolazno vrijeme 7 dana prije izbora prijaviti da imate 0 kuna troškova jer još niste ništa platili tu odredbu svakako treba promijeniti pa makar Ministarstvo financija ustrajalo na njoj ono do. Dakle to nije, to nema logike onda, nema niti potrebe onda izvještavati. I onda smo se vratili par godina, par godina unazad. Da zaključim, unatoč svemu što se može prigovoriti političkim strankama, one za razliku od mnogih drugih u ovoj zemlji još uvijek imaju mjerljivi svoj rezultat a to je da svake 4 godine ili ranije idu na izbore i sukladno tome ih građani ocjenjuju. Čak i oni koji se nazivaju antisistemske stranke koriste sve pogodnosti koje sistem daje političkim strankama i jednostavno ponekad se teško suprotstaviti toj vrsti demagogije ali zato se ne bi trebalo prestati suprotstavljati. Imali smo 45 godina sustav gdje je bila samo jedna stranka pa je to bio problem a sada imamo sustav gdje imamo više stranka i demokratske izbore, sada je i to problem. Ali boljeg sustava od višestranačke parlamentarne demokracije još uvijek svijet nije izmislio. I ako je antisistemski onaj koji želi srušiti taj sustav, onda se ja deklariram kao antianti sistemski. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bauk. Imamo replike. Poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolega Bauk, gradonačelnik ne donosi odluku nego gradonačelnik predlaže a odluku o financiranju donosi predstavničko tijelo tako da što se tiče političkih stranaka čini mi se da su tu odluku podržali Nezavisna lista mladih, vaš SDP, HNS, a čini mi se čak i jedan dio HDZ-a jer im je bila prihvatljiva ta odluka s obzirom da nismo mogli ni isplatiti taj minimum minimuma s obzirom na opterećenje gradske blagajne kada smo preuzimali vlast u Vrgorcu 2015. godine kada smo otvorili jednu većinu u gradskom vijeću. Toliko o tome. I koliko je vama neprihvatljivo što se tiče financiranja za 1 kunu meni osobno nije neprihvatljivo takvu odluku predstaviti a predstavničko tijelo je to koje donosi. Meni je neprihvatljivo recimo da svima se nama ovdje u Saboru dijeli 56 milijuna kuna iz državnog proračuna a ni kune ne dobiju pojedine političke opcije koje možda po pojedinim rejtinzima imaju veći rezultat nego pojedine trenutne političke stranke u Hrvatskom saboru.
Zahvaljujem kolega Pranić. Odgovor kolega Bauk, izvolite.
Taj koji je imao rejting na sljedećim izborima će taj rejting potvrditi pa će dobiti ili neće potvrditi. Što se tiče ovoga, dakle formalno ste u pravu, gradonačelnik predlaže proračun, gradsko vijeće ga prihvaća ali ako je gradonačelnik predsjednik stranke koja drži većinu u gradskom vijeću onda on nije samo gradonačelnik, dakle onda on ima apsolutnu vlast u toj jedinici samouprave i vrlo rijetko će se dogoditi da vijećnici vaše stranke, dakle Nezavisne liste mladih, jer vi u Vrgorcu funkcionirate u jednoj stranci a u Saboru u drugoj stranici što je isto zanimljivo ali dobro, to dok vam to prolazi nema nikakvih problema. Dakle i dalje vas smatram dobrim gradonačelnikom i drago mi je da ste uspjeli u većini stvari koje ste tamo napravili. Ali isto tako to mi daje za pravo da kada se s nečim što radite ne slažem da to i kažem. Dakle ja sam samo rekao da mi je žao što su vijećnici SDP-a to podržali. Možda je to doista u tom trenutku bilo potrebno ali evo sljedeće godine nadam se da će to biti u ovom dijelu kako zakon propisuje sve u redu.
Zahvaljujem kolegi Bauku na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Bauk, slažem se u potpunosti i u vašem osvrtu na ovu situaciju koju imamo jer sam i ja o njoj govorio jer mislim da se postavlja pitanje smisla uopće takvog tijela koje u biti ne bi trebalo imati nikakva sredstva za svoj rad. Znači to nije pitanje da li ti trebaš ili ne trebaš dobiti ta sredstva kao netko tko je izabran na nekoj listi nego je uopće pitanje koji su njihovi alati da mogu koristiti nekakve mogućnosti da bi sutra mogli parirati gradonačelniku u nekim njegovim ne znam aktivnostima itd., itd.. Sa kunom ja ne vidim apsolutno niti motivaciju, vjerojatno ni oporbe da dolazi tamo na te sjednice, ne pridonosi sebi, ne pridonosi ... [[Govornik se ne razumije.]] ne pridonosi nikome oko sebe. Mislim da ne treba biti novac taj koji je motiv za nešto ali gledajući koliko novca izdvajamo za udruge civilnog društva i sve ono što moramo pokriti da bi imali društveni život ispada da politički sustav koji sve to treba odraditi ustvari ne vrijedi ništa. To su takve poruke. A izvršno tijelo kao načelnik, gradonačelnik oni svoje novce imaju.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bauk. Izvolite.
Da, dakle, kada Udruga U ime obitelji napada Vladu ja odjednom mi Vlada postane simpatična, to mi je teško priznati ali koliko god mi je to teško bilo ali to je trenutno tako i nemam tu nikakvih problema, čak i ovo kad je g. Hasanbegović napao Vladu zbog toga što je dijelom prepisala odredbe koje smo mi predlagali 2015.-te godine. Iako se u mnogim, dakle, stvarima ne slažem, ne bi trebalo zanemariti činjenicu da jednostavno građani biraju te koje biraju. Ono što ponekad, doista, izazove određenu vrstu, ajde, neću reći bijesa, ali onako podsmijeha, je kada netko predstavlja, u ime naroda se predstavlja i nazvali su inicijativu Narod odlučuje i onda dođete u emisiju, evo konkretno, dakle, vi ili ja, koje su 4 puta narod izabrao u Sabor i onda narod predstavlja nekog tko je izašao na te iste izbora i dobio 9 glasova preferencijskih.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani dopredsjedniče, poštovana državna tajnice, prvo, konkretno u čl. 8., znači, predloženog Zakona koji glasi, evo samo da mi se mobitel okrene, neće se okrenuti, morat ću ovako, znači, sredstva iz čl. 5. ovog Zakona raspoređuju se na način da se utvrdi jednaki iznos sredstava za svakog zastupnika u HS odnosno za svakog člana u predsjedničkom tijelu jedinica samouprave, tako da pojedinoj političkoj stranci koja je bila predlagatelj liste, pripadaju sredstva. Super i ja mislim da je to u redu. Samo ovdje jedna stvar mislim da nomo tehnički nije u redu ovo državna tajnice i bilo bi dobro da ovo u drugo čitanje stavite, evo, poslušajte me pažljivo. Dakle, pojedinoj političkoj stranci, još uvijek nama izborni Zakon omogućava koalicije, znači, treba to navesti u ovom članku, da to može biti i koalicija, ali i više stranaka. Drugim riječima, evo hipotetski, sutra HDZ i SDP koaliraju, izađu zajedno na izbore, Bauk će ispred SDP-a ili Borić ispred HDZ-a, ipak pisati kao SDP-ovac i HDZ-ovac odnosno neće sve pare uzeti Bernardić odnosno neće Plenković. Znači, u slučaju, e, možete mi kasnije u završnoj riječi objasniti ako sam u krivu, ali mislim da bi trebalo ovdje razdvojiti jer još uvijek koalicija stoji prema sadašnjem izbornom Zakonu, pa bi mi trebalo objasniti. Ali, moram evo, priznati da me je oduševio, zapravo govor kolege Bauka i zapravo ona iskrenost kako Vlada RH, trenutna Vlada RH, mu izgleda simpatična u onom trenutku kad, U ime obitelji, napada Vladu, s druge strane, isto je lijepo čuti i kolegu Borića s druge strane kako se slaže s kolegom Baukom, meni je ovo bratstvo i jedinstvo, nazovi ljevice, nazovi desnice, zapravo fantastično, tako da samo naprijed. I ovdje bi ipak naglasio da je upravo ovaj Zakon koji se donosi je gotovo istovjetan onome što je SDP predlagao, tako da ja i očekujem da će kolege i kolegice iz SDP-a podržati HDZ-ov Zakon i pogotovo što su bili istomišljenici po pitanju referenduma kada su bile referendumske inicijative i kolega Bauk i istina, o Istambulskoj i Narod odlučuje, jer su bili skupljani glasovi i skupljeno ih je, prema nama, dovoljno glasova. I HDZ i SDP su stali zajedno, znači, i osporili su, prvo su bili protiv Inicijativa, kasnije su osporili i izborni rezultat. Kao što ste vi kolega Bauk pokušali napraviti i sa referendumom U ime obitelji, gdje sam ja bio čak i županijski koordinator, gdje sam tjednima naporno radio da ostvarimo, da zajednica muškarca i žene bude brak, a ništa drugo osim toga. Dakle, u čemu je problem? Problem je što se u ovom Zakonu zapravo sve više i više referendumske inicijative izjednačavaju prema, znači, prema ovim kriterijima, politici. Politika, kao što ste naglasili lijepo i vi, a i svi ostali, dobiva novac od države, to su stvarno milijuni kuna, ako se ne varam 150 milijuna kuna se ovdje spominjalo, dok referendumske inicijative dobivaju nula kuna odnosno ne dobivaju novac. E sada, gledati kroz isti Zakon zapravo uopće referendumske inicijative i političke stranke, po meni nije prihvatljivo. Ja bi volio da se ovo riješi kroz neki drugi Zakon odnosno da se referendumske inicijative njihovo financiranje razdvoji i to u potpunosti. E sad, ono što predlagatelj očito ne može razumjeti, a to je da svoje inicijative skupile ovaj broj potpisa sa iznimno malo sredstava. Kad bi to HDZ ili SDP ili neka druga stranka krenula skupljati potpise, trebali bi stotine tisuća kuna, milijuni kuna, pa bi trebali oni, nazovi volonteri, kojima se treba platiti, e, a ovdje su bili stvarni volonteri. Znači, stvarno tisuće i tisuće ljudi koji su uzimali godišnji odmor, koji su uzimali svoje slobodno vrijeme, darovali vrijeme, da bi mogli volontirati i odraditi posao. Jedini je trošak bio zapravo zanemarit, to je bio trošak tiskanja knjiga, nešto reklamnog materijala koji je zanemariv, tako da u cijeloj toj proceduri je najskuplje ono što i vi znate, a to su ljudi, a ljudi su ovdje besplatni. Tako, koliko god se vi trudili kroz ovaj Zakon smanjiti mogućnosti referendumskih inicijativa, nećete uspjeti jer su ljudi ona vrijednost koju ni vi zapravo ne možete smanjit. E sada, ovdje imate sada jednu situaciju da, evo ga, politika, vi ste rekli da se političke stranke moraju financirat, ja se slažem, jer onda ako se zapravo one ne bi financirale onda bi se dešavalo ono što vaše stranke upravo i rade, pošto imaju stotine i stotine jedinica lokalne samouprave, sami znate kako to ide, rodijak će napraviti posao, kasnije će platiti kampanju i tako to ide. Nažalost, najveće stranke koje imaju najviše jedinica lokalne samouprave zapravo na ovaj način, nelegalno da se razumijemo, nelegalno financiraju svoje kampanje, a svi to znate i znate 1001 primjer kada je poduzetnik u nekoj jedinici lokalne samouprave pomogao stranku od koje dobiva posao i to je jedan veliki problem i o tome treba progovoriti. Ja bi volio da se u ovom smislu malo postroži, da se vidi tko dobiva novac od lokalnih samouprava, koja tvrtka koja radi s njima i da vidimo pogotovo u vrijeme kampanje koje je medije to financirala, koji je to portalima, televizijama, radio postajama, iskrcala novac. I ne radi se o malom novcu, radi se o milijunima kuna i to svi znaju. Znači, radi se o milijunima kuna. Dakle, cilj ovoga Zakona, među ostalima je rušiti referendume, ja pozdravljam onaj dio Zakona gdje kad čovjek dođe u sabor neće se moć u onom trenutku kao što je bilo u ovom sazivu odlučit za neku drugu stranku, a bio je nezavisan ili član jedne stranke, to nije u redu, ali smatram da referendumi moraju biti ipak pod drugim povećalom odnosno na njih se mora gledati drugačije. Dobro, rezimirat ću, referendumi bez obzira sviđalo se to nekome ili ne su legitimni oblik izražavanja mijenja građana i građani mogu mijenjati Ustav svoje države, mogu mijenjati zakone svoje države ako ih više od 50% na referendumu kaže da i tu priča staje. Dakle, bez obzira na način kampanje i svega ako građani 50% plus 1 glas kažu da e onda je to znači zakon odnosno to, iznad toga nema ništa. I spomenut ću na primjer ko što sam danas rekao u replici možda ste zaboravili, kad je Hrvatska ulazila u EU onda je kampanja za EU bila financirana stranim novcem sa stotinama milijuna kuna, mi smo bili preplavljeni lecima, materijalima, radionicama, zastavama, balunima onim sa zastavama EU. Stotine milijuna kuna cijeli niz godina i puno prije početka samih pregovora, pristupnih pregovora s EU. A taj novac je dolazi odakle? Dolazio je iz EU, dolazio je iz Njemačke, iz Francuske odakle već sve iz Bruxellesa zapravo, jel i to nije bio problem. Kad bi nam neko drugi, ne meni nego nekome, evo konkretno to je bilo u vrijeme predsjednika vlade Milanovića, platio kampanju za ulazak u EU, a s druge strane, ne samo njega i u vrijeme Sanadera da se razumijemo i on je bio veliki europejac zagovaratelj EU. A s druge strane niste imali kampanju, nema novca, nema kampanje i sada odjednom smo jako zabrinuti tko to može financirati referendume i kako će hrvatski narod glasovati, a s druge strane smo dopustili da netko iz Bruxellesa na nekontroliran način plasira stotine milijuna kuna ovdje i promijeni javno mijenje građana. I to nije sve, onda su bile i prijetnje i mirovinama itd., itd. Nikada neću zaboraviti da je u to vrijeme, u to vrijeme je naš general Ante Gotovina, ja ću reći heroj, bio u očima vlasti ratni zločinac, pa mu se u to vrijeme omogućilo da iz Haga da poslanicu hrvatskom narodu da uđe u EU, što je bio jedan presedan, nadam se da se netko sjeća jel onaj koji je dogovarao intervju il netko drugi koji ga je gledao. Dakle, nema dvostrukih mjerila, narod hrvatski narod mora imati zadnju riječ i nemojte molim vas onemogućavati narod da odlučuje o svojoj sudbini odnosno da može raditi referendume. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću. Imamo repliku, poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Kolega Zekanoviću ja znam da ponekad vi i volite kada mi pohvalimo Vladu jer onda, al evo ja ću sad malo zaželiti vama dakle ja vam želim HRAST-u posebno U ime obitelji posebno, Nezavisnima za Hrvatsku posebno, da u svakoj izbornoj jedinici svaka od tih stranaka uzme HDZ-u 4,9%, to vam je skoro 15% za desnicu, u svakoj od tih izbornih jedinica im uzmite što se nas, nemojte više od toga ali toliko im uzmite. Dakle, činjenica da svaka politička opcija mora držat do svoje vjerodostojnosti svodi na slijedeće, mi smo isto govorili 2015. i 2019. jel tako, dakle ako smo mi predložili nešto i sada HDZ predloži takav prijedlog i mi podržavamo ne možete nama reć da smo mi nešto promijenili, a vi se obračunajte s njima, vi ste ušli na listi HDZ-a, čak nije bila koalicijska, u sabor i napravili ste u stvari isto što i Pernar, samo on za Abecedu [[Upadica: Zahvaljujem.]] a vi za HRAST.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku, odgovor kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani kolega Bauk, evo hvala vam na iskrenosti, dakle naš koalicijski dogovor je bio da ću ja, kao što sam i bio i ostao, i nikad nisam bio član niti jedne druge stranke nego HRAST-a, nikada, dakle hvala na iskrenosti i što ste nam zaželjeli dobar rezultat međutim ja ni ovakvom HDZ-u Plenkovićevom, lijevom HDZ-u koji je otišao skroz prema vama, ali ni vama ne mogu zaželiti prosperitet. Ja bi eto volio bi da oni imaju što manje mandata dok su ovakvi, ali ne vidim da će se to u dogledno vrijeme promijeniti, kao što eto mogu reći onako organski ne mogu ovaj imati nikako simpatije prema vašoj stranci, dakle i jednima i drugima želim da imate što manje mandata odnosno da doživite jednu potpunu kataklizmu s obzirom na politiku koju provodite.
Zahvaljujem kolega Zekanović, prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući, državna tajnice, kolegice i kolege puno je već rečeno tako da ću onda držati se samo jednog dijela o čemu nisu govorili kolega Grbin i kolega Bauk koji su dobro prikazali stavove SDP-a na ovu temu. Inače kad smo 2011. usvojili ovaj zakon on je bio preduvjet za otvaranje 23. Poglavlja što znači da upravo i ovaj zakon ulazi u taj paket antikorupcijskih zakona, a svjedoci smo da od 2015. kada Hrvatska po indexu percepcije i korupcije imala 51 bod i jedini put do sada u svojoj povijesti bila izvan kruga korumpiranih zemalja, indeks percepcije i korupcije iz godine u godinu sve je lošiji, nakon što je 2 godine bio 49 sada je 48, podsjećam 50 je granica ispod koje se zemlje smatraju korumpiranim, vrlo je važno da dobro reguliramo izbornu kampanju i da nikakvi crni fondovi, crne vreće, novci ispod stola, kupovina vijećnika, kupovina saborskih zastupnika nakon završenih izbor ne budu metode kojima kroz političku korupciju smanjujemo povjerenje građana u institucije javne vlasti, u politiku i političare, a time i smanjujemo njihovu volju za izlaskom na izbore što onda samo dovodi do jednog kruga, začaranog kruga političke korupcije koja prelazi u sistemsku korupciju, a u sistemskoj korupciji zapravo nitko više i ne misli da se s korupcijom može boriti odnosno prevladava mišljenje da je kod korupcije zapravo jedino bitna cijena i da nekorumpiranost samo određuje visina koja će se nekom ponuditi. Prema tome, važno je da kroz ovakve zakone osiguramo da građani zaista vjeruju da njihov izlazak na izbore garantira da će glas kojeg daju čovjeku kojeg vjeruje da zastupa njihove interese i do kraja mandata biti njegov zastupnik a ne da će promjenom stranačkog dresa davati podršku većini za koji nije dobio podršku. Ono što želim posebno naglasiti a to je koji je civilno društvo ukazalo a to je reguliranje političkog oglašavanja na društvenim mrežama. Svjedoci smo uloge društvenih mreža ako pratimo izbore diljem svijeta, vidimo da je oglašavanje na društvenim mrežama postalo vrlo bitno pa je stoga neobično važno da i to oglašavanje bude regulirano ovim zakonom međutim kao što smo vidjeli u e-savjetovanju, pojam medijskog oglašavanja izborne promidžbe i referendumskih aktivnosti, oglašavanje na društvenim mrežama, Vlada je odbila regulirati i pritom se pozivajući na odredbe Zakona o medijima iz 2003. i Zakona o elektroničkim medijima iz 2013. Prema tome, smatram da to nisu dovoljno dobra obrazloženja i da bi do drugog čitanja apsolutno trebalo regulirati političko oglašavanje na društvenim mrežama jer kako ima jedna uzrečica, više nije pitanje trebali regulirati nego kako to učiniti. Stoga molim da se do drugog čitanja još jedanput razmotri mogućnost reguliranja političkog oglašavanja na društvenim mrežama upravo u cilju osiguravanja transparentnosti i u ovom djelu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Željko Lacković, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjena državna tajnice. Dakle, u ovaj evo već kasni sat želio bih ukazati na neke po meni propuste koje treba uskladiti u odnosu na drugo čitanje vrlo bitnog zakona a da se upravo ove nelogičnosti i nedosljednosti koje su se željele ispraviti iz postojećih zakona, ne bi prenijele i kasnije u novo zakonsko rješenje. Dakle, prema članku 6. predloženog zakona, pravo financiranje političke stranke imaju prema konačnim rezultatima ukoliko su dobile člana predstavničkog tijela. Dakle ovdje sad imamo jedan moment konačnih rezultata a do sada smo imali konstituirajuću sjednicu pa tako onda u članku 8. stavak 4. kaže da ukoliko nezavisni zastupnik ili vijećnik uđe u političku stranku koja participira, dakle prema konačnim rezultatima, tada sredstva pripadaju stranci i ovdje ne vidim ništa sporno ali vidim sporno jednu činjenicu da ukoliko nezavisni vijećnik ili nezavisni vijećnici koji uđu sa kandidacijske liste grupe birača u predstavničko tijelo, zašto oni ne bi imali pravo osnovati stranku i da sredstva koja pripadaju njima kao nezavisnim vijećnicima po istom modelu pripadaju samoj stranci. Kakav je sad to problem? Tu imate problem naslijeđenih situacija koje se teško rješavaju po sadašnjem zakonu, postoji mišljenje Ministarstva pravosuđa koje je trenutno aktualno a kojega DIP želi djelom revidirati a riječ o situaciji kada nakon što uđu u predstavničko tijelo ili Sabor, nezavisni članovi formiraju odnosno osnuju stranku odnosno osnovali su i u času konstituiranja predstavničkog tijela, oni su bili politička stranka koja participira u radu predstavničkog tijela a vi sada imate situaciju da u prijelaznim odredbama u članku 98. navodite da će nezavisnih vijećnici koji do dana stupanja ovog zakona su otvorili posebni račun za financiranje a postali su članovi političke stranke koja participira u Saboru odnosno u predstavničkom tijelu, mogu nastaviti svoju redovnu djelatnost putem tog računa ali ga mogu i ugasiti ili prenijeti sredstva na stranku. Dakle ovdje u prijelaznim odredbama ponovno spominjete termin stranka koja participira u radu predstavničkog tijela i sada se postavlja pitanje koja je to stranka, to je ona stranka koja u času objave konačnih rezultata je bila konstituirana a što sada sa situacijom u kakvoj recimo mi imamo u našoj županiji, gdje je stranka formirana upravo radi lakšeg financijskog rukovođenja od vremena dakle objave rezultata do formiranja. Dakle ne možete reži ili barem morate staviti unutra, dakle po kojem modelu će se u prijelaznim odredbama tretirati stranka koja participira u Hrvatskom saboru odnosno predstavničkom tijelu. Vi sada imate stranke koje participiraju u predstavničkom tijelu, s obzirom da su prema sada važećem zakonu bile konstituirane na dan formiranje predstavničkog tijela i ne možete im ne priznati to pravo da i dalje tako funkcioniraju do slijedećih izbora jer kad dođu slijedeći izbori, onda će biti bitno dakle da oni sudjeluju na tim izborima i imaju svog člana i još jedanput želim skrenuti pozornost da ukoliko se priznaje mogućnost prelaska i dobivanje financijskih sredstava nezavisnog zastupnika u političku stranku, da se to mora priznati i onim dakle nezavisnim vijećnicima koji su osvojili mandat kao nezavisni ali su formirali svoje stranke. Svakako je pohvalna činjenica da je ispravljena jedna potpuno nelogična odredba da naknada, uvećanje 10% nije bila priznata nezavisnim vijećnicama, sada je to člankom 9. izmijenjeno i želim naglasiti još jednu situaciju koja će utjecati na netransparentnost financiranja a to je ograničenje ukupnog iznosa troškova izborne promidžbe i referenduma gdje ste recimo stavili po meni preniske iznose za gradove do 100 000 kn pa 1 milijun za grad Zagreb a recimo to vam je manje nego što je za jednu županiju, 600 000 kn jednoj županiji ili jedna izborna jedinica ima pravo milijun i pol kn i sad kad to stavite u korelaciju sa gradom Zagrebom, ispada da bi on barem trebao imati 3 milijuna, e sad zašto je to bitno, jasno da ne radi netransparentnog financiranja koje neće prolaziti kroz papir nego zbog činjenice da u članku 78. se propisuje da se cjenik usluga medijskog oglašavanja mora dostaviti DIP-u i imate situaciju da oni koji obnašaju dužnosti u vrijeme predizbornih kampanja, imaju daleko veći pristup medijima i po redovnom obavljanju odnosno obnašanju dužnosti, ali isto tako i prema činjenici da imaju dobro razvijene odnose sa medijima i sada kada vi hoćete nešto promijeniti zašto bi bio problem novac? Ukoliko netko, bilo koja stranka ima legalnog financijera, kako da vi dođete i sparirate recimo, ne znam, sada velikim strankama ili strankama koje obnašaju dužnost ili na nivou RH ili na nivou velikih gradova. Ja smatram da je ograničenje, nije da bi se zaštitilo male, nego će to samo utjecati na netransparentnost financiranja i da se to pogoduje onima koji zadržavaju pozicije za razliku od onih koji bi se trebali uključiti u izborne cikluse, po meni su to pod broj jedan, poduzetnici, gospodarstvenici koji imaju svoj novac koji se ne moraju bojati da pokažu svoj novac, kojega mogu staviti u svoje kampanje i boriti se za ono što smatraju da je dobro za boljitak RH. Molim da se ove opaske koje se odnose, dati na prijelazne odredbe, ozbiljno prouče i stave u Konačni prijedlog Zakona, hvala.
Zahvaljujem kolega Lacković. Slijedeća rasprava poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice, kolegice i kolege, iz državnog proračuna sukladno prijedlogu proračuna i za 2019.-tu definirano oko 56 milijuna kuna sredstava za financiranje političkih stranaka koje se nalaze tu u sadašnjem sazivu HS odnosno na dan konstituiranja HS. Ako bi sve stranke u RH trebale biti jednake, a ja osobno smatram da bi trebale biti jednake i zapravo nastupam u ovoj sada raspravi sa aspekta onih političkih stranaka koje se trenutno ne nalaze u HS, kako one mogu biti jednake sa ovim političkim strankama ako se 56 milijuna kuna raspoređuje najviše zapravo dijelom za HDZ i dijelom za SDP. Kako neke manje političke opcije koje trenutno dolaze na političku scenu bez obzira ili u trenutnom sadašnjem sazivu, mogu bit jednake ako se puno veća sredstva izdvajaju, malte ne, za veće stranke. Ako smo mi ZA financiranje, ja osobno smatram da bi trebalo doći do određenog financiranja, ne u iznosu od 56 milijuna kuna, jer naslušao sam se u ovoj Sabornici i u saborskoj govornici mnoge ministre, poglavito u regionalnom razvoju gdje nije bilo novaca ni za potpomognuta područja, ni brdsko planinska područja, govorili su da je teško pronaći 10 do 20 milijuna kuna, vidimo da se itekako lako može pronać sredstva 56 milijuna kuna za redovni rad političkih stranka, zapravo, za rad svih nas, a s obzirom da znamo tko kreira sliku u RH, ne trebamo bježati svi od vlastite odgovornosti bez obzira na oporbu i vlast, kreiraju ih političke stranke, ja osobno smatram da politička slika, a i općenito slika RH nije baš bajna što nam govore mnogi ljudi koji odlaze iz nje. U svom nastupu ću se osvrnuti na dvije činjenice koje sam govorio i u samim replikama, jednostavno ne mogu prihvatiti stav da se ponovno nešto nameće jedinicama lokalne samouprave. Ovdje se non stop nešto nameće, bilo kojim drugim zakonskim izmjenama, uvijek sredstva jedinica lokalne samouprave mora izvršavati određena financiranja. Gledamo sada da se uvode minimalni cenzusi sredstava za godišnja financiranja. Mi u Vrgorcu jesmo imali za kunu trenutno odluku na snazi, trebat će ići odluka i za 2019.-tu godinu s obzirom na financijsko stanje kakvo smo zatekli, s obzirom da ni tu ono minimum nismo mogli isplaćivati, bili smo jednostavno primorani tako nešto uvoditi zbog mogućih svih kazni koje bi se isplaćivali, za neisplaćivanje puno većih mjesečnih naknada. Ako ova tendencija Zakona ide u uvođenje minimalnih sredstava, ne znam zašto niste bili korektni, pa napisali maksimalne cenzuse. Maksimalne cenzuse, isto kako ste predali Grad Zagreb, jedinice regionalne samouprave, manje i veće gradove, zašto nisu u prijedlogu Zakona definirani i maksimalni cenzusi? To bi bilo minimum ljudskosti u ovoj današnjoj politici. U drugom dijelu nije mi jasno da kad nezavisni zastupnik prelazi u pojedinu političku stranku s tim da političku stranku koja se nalazi u fazi konstituiranja odnosno gdje je imao već konačne rezultate, prelazi sav svoj novac zapravo na račun te stranke. Ako izlazi iz te stranke, bez obzira što može osvojiti 100 000 preferencijskih glasova, konkretno ako je riječ o izborima za Sabor i ako postaje nezavisni, e, tada se taj novac tom nezavisnom zastupniku ne može na posebni račun isplaćivati iako je on uredno na konstituirajućoj sjednici bio prisutan. To jednostavno mjerilo mi nije jasno, nisu mi jasni ti kriteriji gdje se opet pogoduje političkim strankama, a ne nezavisnim zastupnicima. No, što se događa u slijedećoj situaciji? Recimo da imamo 5 saborskih zastupnika u 5 različitih jedinica lokalne samouprave na kandidacijskoj listi grupe birača izabran i oni vam formiraju stranku, ne za vrijeme konstituiranja, nego za vrijeme saziva. Zašto toj stranci koja je bi novoformirana bila, recimo, za dvije godine ne bi mogli prebaciti novac jer kažete da stranke moraju biti za vrijeme konstituiranja već tu. To je nelogičnost nenormalna, ja ne znam zašto se, recimo, taj detalj nije mogao sagledati, zašto se ne sagledava zapravo detalj, jednostavno prekinimo više sa tim konstituiranjima, sa trenutkom konačnih rezultata, nego jednostavno da se podvuče crta svake godine. Svake godine, tko, kako sjedi u kojim klubovima i da se na temelju takvih nekih jednogodišnjih odluka financiraju sve političke opcije koje su tu zastupljene. I osvrnut ću se u svom izlaganju jer vidim da su pojedini zastupnici, nadam se da me predsjednik neće tu opomenuti, izlazili malo van teme, osvrnut ću se o jednoj temi koja se malo priča u ovom HS, vezana je za sve izbore, to je sastav biračkih Odbora. Kome ide najskuplja dnevnica u RH koja se ostvari doslovno da se samo sjedi četiri, pet sati u biračkom sastavu? Mi znamo kako se sačinjava birački Odbor. Predsjednik, potpredsjednik i 8 članova, tih 8 članova, tko ih bira? Ponovno ih biraju političke stranke i to onaj saziv kada se raspuštalo predstavnička tijela. Ako imamo kandidacijsku listu grupe birača sa nositeljem liste, sa svojim OIB-om koji je bio tu u tom sazivu i ako je bio gradski vijećnik, ako ponovno izlazi na onu listu sa istim svojim OIB-om, on nema pravo, političke stranke to imaju. Zašto jednostavno ne bi bio jedan prijedlog, jer sad sagledajte koliko biračkih Odbora imate na razini RH, pa pomnožite to puta osam, pa pomnožite to puta broj člana, četiri člana u obitelji, a nemojmo se lagati, bar osobno sam prošao izborni ciklus ohoho, što se tiče samog Vrgorca i što se tiče županija. Znači to je način legalnog kupovanja glasova u Hrvatskoj na dan izbora. 200 tisuća glasova se na takav način kupi, 200 tisuća glasova, onih političkih opcija koji su zastupljeni u trenutku raspuštanja. Ajmo biti konačno tolerantni prema svim onim političkim opcijama koji dolaze, pa ajmo u fer i korektnu utrku, po sistemu da se birački odbor sastavlja od strane gradskog izbornog povjerenstva, kojeg imenuje županijsko izborno povjerenstvo, a da ljudi sami budu izabrani od strane predsjednika gradskih izbornih ili općinskih izbornih povjerenstava i nek donesu potvrdu Zavoda za zapošljavanje da su nezaposleni. Da ta konačna naknada koja je najveća u Hrvatskoj, koja je najveća u Hrvatskoj ne ide ljudima koji imaju 5, 6, 7, 8 tisuća kuna mjesečne plaće, nego da bude bar tu najpotrebniji, bar u onom trenutku izbora. A svi znamo čemu služe članovi biračkih odbora u trenutku izbora. Itekako znamo za coll centre, itekako znamo za agitiranje, itekako znamo za štrikanje popisa birača, ali očito se velike političke stranke ili bilo koje druge političke opcije, koje se nalaze trenutno u takvim sazivima prije raspuštanja, ne žele tog prava odreći. A inače bi sve to uz smanjenje izdavanja za političke postojeće opcije, konačno omogućilo da svi budemo ravnopravni u početku izbornih utrka, toliko. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Prniću, imamo replike, poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Praniću, prateći vaše diskusije danas, možemo se složiti da se dramatično ne slažemo u viđenju odnosa pojedinaca koji se bave politikom ili tzv. nezavisnih mada jako malo je tu nezavisan, svaki je zavisan o nekome i političkih stranaka. Dakle, ja podržavam sva rješenja koja odnos političke stranke nezavisnih pojedinci, koja propisuje da ide in favore političkih stranaka, uključujući i ovo da ako pojedinac osnuje stranku, da nema nikakve logike da on funkcionira kao predsjednik stranke, evo recimo g. Hasanbegović, Esih i Glasnović, su nakon ulaska u zagrebačku gradsku skupštinu s nezavisne liste osnovali stranku. I nema nikakvog smisla da oni funkcioniraju kao 3 pojedinca, umjesto kao klub ili stranka sa 3 zastupnika. I normalno da onda se na taj način i raspoređuje sredstva strankama. Dakle, slažem se s ovim da bi trebalo konstituiranje pomaknuti, ali ne, ne, ispričavam se g. potpredsjedniče, nisam se javiti završno u ime kluba ako mogu još jednu rečenicu? Hvala.
Zahvaljujem na slobodno se vi javite završno. Poštovani kolega Ante Pranić, odgovor, ne. Sljedeća replika poštovani kolega Željko Lacković, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle, podržavam prijedlog g. Pranića, koji kaže da bi trebalo dati prilikom sastavljanja ljudi koji ulaze u kao članovi izbornih povjerenstava u procesni ciklus izbora, da se gleda socijalni status, odnosno, nezaposlenost, jer zaista je točno da se na taj način generira, jedna vojska glasača. Da li je to privilegija onih koji drže vlast i da li bi trebalo ostati takva privilegija, nisam siguran, ali znam još jednu stvar koju bi svakako trebalo promijeniti, u hrvatskom izbornom ciklusu, a to je visina naknade koju dobivaju suci, odnosno, članovi izbornih povjerenstva, odnosno, GIP, ŽIP koji za vrlo mali obim rada dobivaju apsolutno neprimjerene naknade. Ja sam prije nekoliko godina, kao gradonačelnik u svom gradu, odbio jednostavno isplatiti.
Zahvaljujem poštovani kolega Laciković, odgovor, kolega Pranić, izvolite.
Kolega Lacković, apsolutno vas razumijem i apsolutno vas podupirem i shvaćam zašto ste moje izlaganje, ajmo reći, podržali u svojoj replici. Znači dvoje su stvari koje velike političke opcije drže trenutno na životu u vrijeme izbornog ciklusa. To je novac koji se dobiva iz proračuna države za redovno financiranje i to je na dan izbora sastav biračkih odgovora. Onaj tko imalo razumije izborni proces, izborni dan, to shvaća što govorim i ne žele velike političke opcije promijeniti sastav biračkih odbora, po sistemu da se imenuje nestranački, isto što se neće nikada napraviti nikakva reforma obrazovanja dok školske odbore većinom imenuju većinski sastav školskih odbora imenuju osnivače regionalne samouprave, znači dok se to ne riješimo politike, poglavito ministarstva biračkih odbora, nikada nećemo dobiti pravedan politički sustav u Hrvatskoj.
Zahvaljujem kolega Pranić i posljednja replika, Branka Juričev Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Praniću cijenim vaš rad i vašu želju za racionalizacijom svih troškova i rashoda, također smanjenje naknade na jednu kunu i nula i dali ste primjedbu zašto se ide sa zakonom sa minimalnim iznosom naknade. Onda mi nije jasno ako se trudite da ne bude ni minimalni iznos, zašto onda zagovarate, da treba zakonodavac propisati maksimalni iznos. Što se, tako ste rekli, da biste voljeli da u zakonu stoji maksimalni iznos. Što se tiče biračkih odbora mogu vam reći da je to na svakom temeljem ogranku, odnosno, gradskom, općinskom, odboru stranke koji delegira svog člana u birački odbor i mi nastojimo da zaista tu budu nezaposleni u prvom redu i mlade osobe. Još jedna crtica, ne mislim i ne slažem se s vama, ako sam ja tu došla na listi HDZ-a vi na listi Mosta i sutra formiramo nakon godinu, dvije, neku svoju stranku, da taj iznos pripada toj novoj stanci, jer sigurno oni koji su nama dali glas, dali su i našoj stranici.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Branki Juričev Martinčev, odgovor kolega Pranić.
U svom odgovoru na repliku, osvrnuti ću se isto na još jednom problemu, nadam se da ćete me razumjeti a to je koliko plaćaju političke opcije i političke stranke, površinu prostora koji je u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, i temeljem čega ih plaćaju. Znači sagledajte malo u Hrvatskoj, kako gradonačelnici, načelnici, župani, baš župani nemaju vlasništvo, ali evo RH, po pitanju bivših komiteta, gdje s nalazi SDP koliko se plaćaju i dal se plaćaju sukladno sudskom vještaku po procjeni vrijednosti prostora ili se tek plaćaju paušalno. Ako dođe do ovakve minimalnog iznosa, smatram osobno da će svi gradonačelnici i načelnici procijeniti tu sukladno sudskom vještaku vrijednost površina koje se nalaze u vlasništvu, pa će konačno političke stranke koje rade plaćati prostor kako bi ga inače trebali plaćati. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Završna riječ, poštovani kolega Branimir Bunjac u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovana državna tajnice. Doista mi danas ovdje razgovaramo o nekakvoj nadogradnji, a nemamo riješeno čak niti neka temeljna pitanja. Recimo, kada govorimo o referendumu, postavlja se pitanje koliko uopće u Hrvatskoj postoji birača jer mi, recimo proizvoljno iz godine u godinu tvrdimo da je birača ovoliko ili onoliko i onda te građanske inicijative tražimo da skupe 10%, a ni sami ne znamo ustvari egzaktno o kojem se broju točno radi. Štoviše, ustvari znamo, ali uporno te podatke falsificiramo. Sve je to počelo još u doba HDZ-ove Vlade iz 2000. godine koja je održala dvoje izbora u siječnju, prvo su bili parlamentarni i onda predsjednički, drugi krug i na tom drugom krugu predsjedničkih izbora je bilo 264 tisuće birača više nego na izborima koji su održani samo 22 dana ranije. Onda smo imali situaciju sa referendumom za pristupanje EU gdje je bilo registrirano 4 100 000 birača, znači 2013. godine, e da bi na lokalnim izborima 2015. odjednom bilo 3 800 000 birača. Znači u samo dvije godine broj birača se smanjio za 300 tisuća, iako to apsolutno nije moguće jer godišnji pad demografski, znači broj rođenih i umrlih je otprilike 10-15 tisuća po godini. Znači u te dvije godine broj stanovnika Hrvatske se mogao smanjiti za nekih 30 tisuća maksimalno, a ne za 300 tisuća. To je bila ispravka koju je napravio g. Bauk, tadašnji ministar uprave, ali čak i ta ispravka je u biti bila pogrešna jer one procjene koje imamo u Državnom zavodu za statistiku pokazuju da je u Hrvatskoj maksimalno, ali maksimalno 3 390 000 punoljetnih osoba, što znači da je čak i sa tom ispravljenom brojkom 400 tisuća birača nepostojećih. Nepostojećih. Znači, kod nas glasuju duhovi, ne znam, umrli, tko sve ne glasuju, ali u svakom slučaju te brojke su potpuno irelevantne. I ovo kad kaže ministar, ne znam, građanskoj inicijativi, bilo kojoj, morate skupiti 380 tisuća ili 10% on u stvari traži od njih traži da skupe 11 ili 12% glasova, što znači da se već samim time država stavila u nepovoljan položaj one koji skupljaju potpise sa namjernom da te inicijative onemoguće. I tu si možemo, naravno postaviti pitanje, zašto u Hrvatskoj, kao nekim drugim zemljama, općenito kada ljudi izlaze na izbore, se ne moraju potpisati. U Hrvatskoj se glasa bez potpisa. Da li je to pitanje broja birača. U stvari, samo vrh sante leda jer se ono ne primjenjuje samo na referendumima nego se možda eto primjenjuje i na samim parlamentarnim i drugim izborima. To je ono što kod nas budi sumnju, budi sumnju da vlast u stvari želi pod svaku cijenu ostati na vlasti, da ona ne poštuje neke osnovne demokratske procedure, ne samo oko referenduma nego oko bilo kojeg načina izjašnjavanja građana, a sve sa ciljem da manipulacijom i dakle, birokratskim nametanjem pravila, osigura svoju vlast još neko vrijeme. Dakle, ovo pitanje je vrlo važno, ali na ovakav način ne može se riješiti, ponajmanje u potpunosti i iz toga razloga, Živi zid će u potpunosti odbaciti ovaj prijedlog zakona, glasat ćemo protiv, hoće li se što promijeniti do drugog čitanja, nadajmo se, ali pokazalo se da obično promjena nema. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na ovoj završnoj riječi. Završnu riječ u ime predlagatelja, poštovana državna tajnica, gđa. Josipa Rimac, izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsjedniče HS-a, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Ova rasprava koje je trajala skoro 5 sati o itekako važnom Zakonu o financiranju političke aktivnosti i izborne promidžbe i referenduma pokazala je sigurno da je predlagatelj predvidio niz poboljšanja i ono što je najvažnije da sam zakon donosi veću i jasniju transparentnost rada, prije svega političkih stranaka, nezavisnih zastupnika, ali i način prikupljanja sredstava, bilo za redovito godišnje financiranje ili za izbornu promidžbu kao i njihovo trošenje. Ono što sigurno bi voljela da ste možda više u samoj raspravi spomenuli, a to je uvođenje novog informacijskog sustava koji će nam uvelike, svi mi koji smo sudjelovali na izborima, olakšati sve one procedure koje imamo na svakim pojedinim izborima, bilo da se radi o parlamentarnim, europskim, lokalnim ili predsjedničkim izborima. Također kao predlagatelji ovog zakona željeli smo jasno definirati i poboljšati znači sve nedostatke koji su bili u važećem zakonu prvenstveno poštivajući volju birača kada govorimo o konačnim izbornim rezultatima a ne o samom konstituiranju u smislu prelaska, dosadašnjih prelazaka pojedinih izabranih zastupnika kako u Hrvatskom saboru tako i na lokalnoj razini. U ovoj vašoj konstruktivnoj raspravi čuli smo puno otvorenih tema, dosta toga što vam možda i nije bilo jasno, vjerujem da do drugog čitanja ćemo i mi kao predlagatelji razmotriti sve vaše prijedloge te da ćemo u drugom čitanju imati još kvalitetniji prijedlog zakona, još bolji i još transparentniji. A vjerujem da ćemo se u raspravi znači drugog čitanja više fokusirati na sam zakon, na sadržaj zakona a ne možda na druge zakone koji su vezani za ovu tematiku, znači izbornih procesa. Još jednom svima zahvaljujem i vjerujem da ćemo do drugog čitanja uvažiti određene konstruktivne prijedloge te da ćemo kao predlagatelji imati još bolji zakon. Hvala.
Zahvaljujem državnoj tajnici na ovoj završnoj riječi. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Još jednom zahvaljujem državnoj tajnici Ministarstva uprave, gospođi Josipi Rimac na obrazloženjima i na odgovorima na upite zastupnika. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma, prvo čitanje, P.Z. broj 519. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći Zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za, 22 suzdržana, donesen zakon, pardon donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, drugo čitanje, P.Z. br. 444; Predlatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172 u svezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Pozivam predstavnika predlagatelja poštovanog državnog tajnika Ministarstva obrane gospodina Zdravka Jakopa da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona. Izvolite gospodine.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Danas vam predstavljamo Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme a razlike u odnosu na Prijedlog zakona koji je Hrvatski sabor prihvatio od 19.-tog listopada prošle godine su određena nomotehnička usklađenja te smo dali obrazloženja u skladu s raspravom na radnim tijelima i sjednici Hrvatskoga sabora. Predloženim zakonom usklađuju se odredbe važećeg zakona s direktivom Europskog parlamenta i Vijeća kao i sa Zakonom o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja koji su u pravni poredak RH prenesene direktive koje određuju područje izgradnje, modernizacije te uporabe kapaciteta za proizvodnju i remont naoružanja i vojne opreme. Ulaskom RH u NATO u potpunosti je zaživjela primjena postupaka kodifikacije naoružanja i vojne opreme u skladu sa ... [[Govornik se ne razumije.]] normama koje su usvojene kao hrvatske vojne norme. Korištenje tih normi obavezno je za sudionike postupka proizvodnje remonta i prometa naoružanja i vojne opreme te je potrebna implementacija, kodifikacija naoružanja i vojne opreme u ovom zakonodavnom okviru. Na jednak način predlaže se regulirati i osiguranje kvalitete i kontrole kvalitete naoružanja i vojne opreme. Predloženim zakonom također se smanjuje rok u kojem Ministarstvo obrane odlučuje o tome je li povjerljiv izum od interesa za obranu s 90 dana na 60 dana čime se ubrzava proces kreiranja novih i inovativnih proizvoda za potrebe obrane i tržišta. Zaključno, cilj predloženih izmjena ovog zakona je uvođenje najviših standarda u proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme te i jasno definiran i primjenjiv sustav kodifikacije i osiguranja kvalitete i kontrole kvalitete naoružanja i vojne opreme. Stoga poštovani predlažem da podržite Konačni prijedlog ovog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku gospodinu Jakopu. Poštovani kolega Branimir Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi državni tajniče, kažete da ćete uvesti najviše standarde oko remonta aviona. Zanima me da li je utvrđeno u ministarstvu da je netko odgovoran za onaj remont aviona u Ukrajini. Naime, poznato je da smo dali 150 milijuna kuna a nismo dobili nazad ni novce ni avione. Ti avioni dan danas stoje prizemljeni na aerodromu pa zanima me da li je unutar samoga ministarstva netko za to odgovoran s obzirom da je utvrđeno da je tvrtka, da su djelatnici tvrtke Aeropartner koja je posredovala u tome poslu, sudjelovali u koruptivnim radnjama i protiv njih je podignuta optužnica pa me zanima da li je unutar samog ministarstva netko preuzeo odgovornost oko toga i ako je na koji način je snosio sankcije? Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista poštovana Ines Strenja. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, pozdravljam predstavnike ministarstva. U ime Kluba MOST-a nezavisnih lista ću razložiti zbog čega ćemo mi biti protiv ovakvog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme. Dakle predlagatelj je očitujući se na prijedlog Kluba zastupnika MOST-a naveo slijedeće. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista navodi da se ukidanjem članaka 10. i 15. postojećeg zakona gasi mogućnost opstanka dijela obrambene industrije koja nije profitabilna u mirnodopsko vrijeme ali je iznimno bitna za sigurnost države u ratno vrijeme. Bez podrške za održavanje hladnog pogona dolazimo do situacije da bi tenkovi u slučaju rata možda postali bitno manje korisni jer bi njihovo održavanje i popravci zbog toga upotrebom bili vrlo upitni što znači da bi ti tenkovi u slučaju rata nama bili nekorisni. Predlagatelj navodi se odredbama članaka 10. i 15. važećeg Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme uređuje područje izgradnje, rekonstrukcije ili modernizacije te upotrebe kapaciteta za proizvodnju i remont naoružanja i vojne opreme kao i o prometu naoružanja i vojne opreme. Korištenje svih raspoloživih resursa u ratnom stanju uređeno je Zakonom o obrani. Međutim, MOST nije tako formulirao svoje prijedloge u raspravi već je naveo kako slijedi, ukidanjem članaka 10. do 14. postojećeg zakona gasi se mogućnost opstanka dijela obrambene industrije koja nije profitabilna u mirnodopsko vrijeme, a iznimno je bitna za sigurnost države u ratno vrijeme. Druga stvar u kojoj predlagatelj griješi je navođenje da se korištenje raspoloživih resursa u ratu određuje Zakonom o obrani, nije sporno uopće niti je MOST na to upirao da se raspoloživi resursi uređuju Zakonom o obrani, međutim predlagatelj očito nije uopće svjestan da se tu govori o raspoloživim resursima u ratu, a kojih neće biti ako se na ovakav način usvoji ovaj prijedlog konačnog zakona jer se gasi mogućnost održavanja hladnog pogona dijela obrambene industrije. I vrapcima na grani je poznato da u mirnim vremenima dio vojne industrije ne radi i potpuno je bez posla dio takve industrije je od iznimnog značaja za sigurnost države jer se u ratnim uvjetima teško stvara vojna industrija iz 0 posebice ako dođe do izloženosti embargu ili sankcijama što smo u Domovinskom ratu dobro osjetili na najgori mogući način. Zanemarivanjem tog dijela industrije koja nema razloga poslovati u miru ali zbog toga ni održavati mirnodopski hladni pogon jer ga država više neće subvencionirati dolazimo do situacije da će mnogi proizvođači nezamjenjive vojne opreme i naoružanja jednostavno demontirati pogone za ono što im trenutno nije rentabilno i na taj način će trajno izgubiti mogućnost ratne aktivacije u realno potrebnom vremenu. Spominjali smo i ponovno spominjemo tvornicu Đuro Đaković kao jednog od najrenomiranijih proizvođača naoružanja i vojne opreme u Hrvatskoj. Hrvatska vojska trenutno ima oko 75 tenkova M84 u verziji A4 A5. Ti tenkovi koje je proizvodio Đuro Đaković npr. imaju određene komponente koje Đuro Đaković nema razloga trenutno proizvoditi, ali u slučaju rata takva proizvodnja pojedinih u ratu više upotrebljavanih komponenti bi bila nužna za održavanje i borbenu upotrebu tih tenkova. Bez podrške za održavanjem hladnog pogona dolazimo do situacije da bi ti tenkovi u slučaju rata možda postali bitno manje korisni jer bi njihovo održavanje, popravci i uslijed toga upotreba bili vrlo upitni. Hrvatska vojska se i dan danas suočava s lošim upravljanjem pojedinih gospodarskim subjektima odnosno s maćehinskim odnosom države prema tim pravnim subjektima koji su proizvodili naoružanje i vojnu opremu. Niz poduzeća koji su stekli veliki renome propali su zahvaljujući izostanku potpore od strane države, za one koji ne znaju uvjereni smo da u MORH-u znaju spomenut ćemo samo neke od poduzeća koja su bila oslonac obrane u Domovinskom ratu, da bi kasnije uslijed loše i nekorektne politike državne tvrtke Alan i MORH-a bile gurnute u stečajeve, propast uslijed toga slabljenje obrambenih proizvodnih kapaciteta, to su Novisuis, Imostroj Imotski, Arma itd., neke od tih tvrtki kao što su Novisuis proizvodile su neke od najnaprednijih i jedinstvenih sustava u svijetu čija proizvodnja nikad više neće biti moguća jer se nitko nije pobrinuo uložiti ili očuvati hladni pogon. Predlagatelj dakle nije niti pravno, niti stručno, niti politički u pravu. Pravdanje da se radilo o nesuglasju s pravilima EU o slobodnom tržištu te o ne povredivosti u realnim, ne provedivosti u realnim okvirima državnog proračuna su neistine, jer niti EU zabranjuje takva pravila, niti je problem u postojanju sredstava i nepredvidivosti već u pukom neradu nadležnih i nepostojanju volje za provjeru koji su to strateški bitni hladni pogoni i u kojim iznosima se to treba regulirati. Predlagatelj navodi da brisanje mogućnosti ofseta dakle predstavlja usklađenje s Direktivnom Europskog parlamenta i Vijeća Europe EU 2009/81EC od 13. srpnja 2009. te da su mogući i drukčiji načini za ostvarenje onoga što je sadržaj ofseta a da se ne krše odredbe Direktive. Pravno, političko i ekonomsko stajalište predlagatelja je u cijelosti netočno što se može vidjeti i iz primjera drugih zemalja koje imaju sličnu zakonsku regulativu kao što je sada, kao što je to sada, a kao što to više neće biti ako se ovakav prijedlog zakona usvoji. Dakle, navedena direktiva uopće ne zabranjuje ofset. Mada cijeli niz točaka i članaka citirane direktive upućuje na iznimke koje u biti sadržajno omogućavaju svaki oblik poslova koji je u interesu razvoja sigurnosti i obrambenih kapaciteta jedne države, ovdje ću npr. citirat točku 19. uvoda Direktive koja kaže: „Sklapanje ugovora koji spadaju u područje primjene ove Direktive mogu biti izuzeti od njene primjene u slučajevima kada je to opravdano razlozima javne sigurnosti ili nužno za zaštitu bitnih sigurnosnih interesa države članice.“ Dakle, predlagatelj kao što je to nažalost uobičajeno za hrvatske institucije prestrogo i nestručno tumači odredbe Direktive, naravno na štetu obrambene industrije RH, jer se ofsetom pored mogućnosti transfera tehnologija u RH omogućava i jačanje drugih grana gospodarstva. Pravdanje da se može na drugačiji način ostvariti odredbe Direktive npr. međunarodnim sporazumima upućuje se predlagatelj provjerit koliko dugo traju procedure sklapanja međunarodnih sporazuma od izrade nacrta raznih suglasnosti, izglasavanja na vladama i u parlamentima i sl. To je neživotno, nepraktično i znatno otežavajuće. Pravi razlog za ukidanje offseta leži u nesposobnosti hrvatske obrambene administracije da provodi takve poslove. Posebno bi se osvrnula i na izmjenu čl. 17 postojećeg zakona na način da se ukloni obveza izvještavanja Vlade o uvezenom i izvezenom naoružanju i vojnoj opremi, istina je da se temeljem čl. 6 i 45. Zakona o nadzoru prometa robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava dostavljaju podaci Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta, koji ih objedinjava u godišnjem izvješću o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava za komercijalne svrhe, koje dostavljena na usvajanje Vladi RH. Međutim, iz takvih izvješća se ne razvidi koliko je sredstava i kojih vrsta uveženo za potrebe kojeg ministarstva, obrane, unutrašnjih poslova ili drugo, niti se spominju problemi, afere povodom istih. Vrlo štura se izvješća iz Ministarstva obrane i oružanih snaga RH, vrlo su štura izvješća, a o MUP-u da ne govorim. Sjetimo se nedavnih primjera nabavki polovnih F-16, remonta Mi-17-SH i nabavki pancirki za MUP. Te nabavke koje su punile medijski prostor zbog netransparentnosti, neracionalnosti i sumnje u pogodovanja su jasne. Tražimo da se takva izvješća detaljnije sastavljaju, da se u taj članak unese i dodatna obveza da se ministarstva u izvješćima moraju očitovati i na uvoz, izvoz, naoružanje vojne opreme koje su u jasnosti izazvale povećani interes. Predlagatelj predlaže brisanje ofset mogućnosti i nastoji to prikriti pod krinkom slobodnog tržišta, međutim, kako to već bila u nas, to je pogrešno tumačenje. Važeća tržišna pravila, niti RH niti EU, u naravi ne brane nikome transfer tehnologija u RH temeljem ugovora o offsetu, već se tu zabranjuje raditi pod netransparentnim i nejednakim uvjetima, upravo onako kako je to netransparentno npr. rađeno kod nabavki aviona F-16, o kojoj nabavci javnost još ne zna sve detalje, a kako stvari stoje, vjerojatno neće ni saznati. Mijenjanje čl. 22 i 23 postojećeg zakona na način kako je to predloženo u konačnom prijedlogu i dalje predstavlja korak unazad i u sigurnosti građana i u sigurnosti države i pri tome, klub zastupnika ostaje te se nadamo da će nakon neke nezgode u kojoj će netko poginuti u pogonima za proizvodnju, skladištenje ili transport naoružanje i vojne opreme, neće netko govoriti i nećemo morati reći, rekli smo vam. U čl. 25 se predlaže da se sigurnost regulira na način da su proizvođači obvezni organizirati osiguranje kapaciteta od pristupa neovlaštenih osoba odgovarajućom fizičko-tehničkom zaštitom tijekom radnog procesa povezanog s proizvodnjom, remontom i prometom. U skladu s odredbom ovog zakona i drugih zakona, ovako nejasno definiranje, može dovesti do toga, da netko shvati da treba voditi računa o sigurnosti samo tijekom radnog vremena, a neki kasnije, pa ne prihvaćamo i paušalno obrazloženje predlagatelja dano u konačnom prijedlogu zakona. Ovo su samo neki od primjera i zbog toga Klub MOST-a nezavisnih lista ne može podržati ovakav prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ines Strenja na ovoj raspravi. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS-a, g. državni tajniče, gospođe i gospodo. Pa evo pred nama je Konačnije prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnju, remontu i prometu naoružanja kao i vojne opreme, koji klub zastupnika pozdravlja njegovo donošenje, tih izmjena i dopuna o proizvodnji, remontu i prometu naoružanjem i vojnom opremom te ove izmjene i dopune imaju više ciljeva. Implementacija regulacije kodifikacije naoružanja i vojne opreme u zakonodavnom obliku. Regulacija osiguranja kvalitete i kontrole kvalitete naoružanja vojne opreme u skladu sa STANAG normom 4107. Brisanje odredbi o hladnom pogonu, procesu koji je u praksi na tržištu u skladu s pravilima EU o slobodnom tržištu, izbjegavanje preklapanje odredbi Zakona o proizvodnji i remontu i prometu naoružanja i vojne opreme s odredbama drugih zakona što se konkretno odnosi na regulaciju izgradnje, rekonstrukcije ili modernizacije te upotrebe kapaciteta za proizvodnju i remont naoružanja i vojne opreme. Oslobođenje gospodarskih subjekata troškova provedbe mjera osiguranja i zaštite proizvodnje, remont i prometa naoružanja i vojne opreme, kada proizvodnji remontni programi naoružanja i vojne opreme nisu u pogonu. Rasterećenje znanstveno-istraživačke zajednice i ubrzavanja procesa, kreiranja novih inovativnih proizvoda za potrebe obrane i tržišta. Smanjenje administrativnih prepreka gospodarskim subjektima i znanstveno istraživačkim institucijama i pojednostavljenje poslovanja, vezanog za proizvodnju, remont i promet naoružanja i vojne opreme te uvođenje najviših standarda u proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme kroz jasno definiran i općenito promjenjiv sustav kodifikacije te osiguranje kvalitete i kontrole kvalitete naoružanja i vojne opreme. Ovdje treba posebno naglasiti ogroman prostor za gospodarski rast i razvoj upravo kroz proizvodnju naoružanja i vojne opreme u RH. Tvrtke koje se bave ovom proizvodnjom, ostvaruju zavidne rezultate, kako u postizanju visokokvalitetne proizvodnje oružja i opreme, tako i u njihovoj inovativnosti. Ti gospodarski subjekti osiguravaju stabilnost na tržištu, ne samo svojega poslovanja već i poslovnu stabilnost njihovih kooperanata, ali i značajno pridonose ugledu RH diljem svijeta. Sve ovo predloženo usklađeno je sa pravnom stečevinom europske zajednice i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme i to u čl. 28-30 Ugovora o osnivanju EU zajedno Europske zajednice, kojima se uređuje neuređeno i ne harmonizirano područje i zabranjuje uvozna i izvozna količina ograničenja među državama članicama, kao i mjere s jednakim učinkom količinskih ograničenja. Tu se jasno govori o tome, koji zakoni su vezani na ovaj zakon koji se primjenjuje na proizvodnju, remont i tržište oružja kao i vojne opreme i nadalje možemo reći, da Zakon o nadzoru robe, sa odvojenom namjerom, Zakon o nadzoru, prometu, … [[Govornik se ne razumije.]] namjene i nevoljnim ubojitim sredstvima, Zakon o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja. Ti zakoni su direktno vezani na proizvodnju remont, kao i promet naoružanja te vojne opreme i možemo reći da gospodarski subjekti koji imaju vojne i civilne, te proizvodne remontne programe, dvojne namjene biti će oslobođeni od troškova, kao što sam i rekao, provedbi mjera, osiguranja i zaštite proizvodnje, remonta i prometa naoružanja i vojne opreme, kada proizvodni i remonti pogoni naoružanja nisu u upravi. To je važno za naglasiti, s obzirom da taj segment kompenzira ono što je netko govorio i mislim da jasno govori o tome, što gospodarski subjekti dobivaju ovim zakonom. Predloženim zakonom smanjuje se i rok u kojem Ministarstvo obrane odlučuje o tome, je li povjerljivi izum od interesa za poslove obrane, … [[Govornik se ne razumije.]] dana se smanjuje na 60 dana, čime se rasterećuje znanstveno istraživačka zajednica i ubrzava proces kreiranja, novih inovativnih proizvoda za potrebe obrane i tržišta. Navedene izmjene u zakonskoj regulativi, pridodati će smanjenju administrativnih prepreka, u gospodarskim subjektima i znanstveno istraživačkih insinuacijama te pojednostavljenju poslova vezano uz proizvodnju remont i promet naoružanja i vojne opreme. Cilj ovog zakona je uvođenje najviših standarda u proizvodnji i remontu i prometu naoružanja i vojne opreme kroz jasno referiran općenito promjenjiv sustav kodifikacije, koji je jasno opisan te osiguranje kvalitete i kontrole, kvalitete naoružavanje vojne opreme. Još jedanput su naglasiti Klub HDZ-a pozdravlja donošenje onoga zakona i nadamo se da će biti od bitne koristi našim gospodarstvenicima koji se bave proizvodnjama a mislim da je njih 28 tvrtki koje rade na proizvodnji oružja, ubojitih sredstava, opreme i njezinom trgovinom, te apsolutno njihovih kooperanti kojih je znatno više i prelaze nekoliko stotina, koji su u sustavu i koji su jako dobro prepoznatljivi u cijelom svijetu, te nadamo se i vjerujemo da će ovakav zakon doprinijeti boljem standardu i ubrzanim procesima u vojnoj industriji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Đakić, prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Miro Bulj, nije nazočan, poštovana kolegica Irena Perijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva obrane, gospodine Jakov i gospodine Barač kolegice i kolege, prije svega ovaj zakon treba pohvaliti jer je on jedan u nizu zakona koji je donijela ova vlada i Ministarstvo obrane RH načelu s ministrom Krstičevićem i koji je planiran u smislu uspostave boljih standarda i poboljšanja vojne infrastrukture. I ne slažem se s maločas rečenim, da ovaj zakon nema pravo ni stručno adekvatno utemeljenje, upravo suprotno, ako pažljivo čitamo ovaj zakon i argumente na temelju na kojih je nastao, odnosno direktivu i sve ovo što je uzeto prethodno u obzir da ne nabrajamo, onda ćemo doći do suprotnog zaključka. Potpuno mi je neprihvatljivo nekakva teza da hrvatski obrambeni sustav, nije imao, dakle, nema adekvatnu infrastrukturu ili neće ju imati, ako se malo vratimo u bližu hrvatsku prošlost, onda moramo biti svjesni, da u trenucima, kada hrvatski obrambeni sustav, nije uopće imao adekvatnu infrastrukturu, imao je dovoljan ljudski faktor koji je nadomjestio ovo prvo, a posebice danas, kada imamo i prvo i drugo i dakle, uopće ne razumijem kako netko može govoriti o nekakvom lošem upravljanju infrastrukturom ili o lošem obrambenom sustavu ili o lošem zakonu koji dolazi od strane Ministarstva obrane RH. I ono što je bitno reći, ovim zakonom, gospodarski subjekti, koji imaju vojne i civilne proizvodne remontne programe, će biti oslobođeni od troškova provedbe osiguranja i remonta, kada ti programi naoružavanja nisu u upotrebi, to je potpuno logično. Navedene izmjene u ovom zakonu, pridonijeti će smanjenje administrativnih prepreka, što je meni vrlo logično, onih gospodarskih subjekata, koje sam spomenula i ukratko rečeno, pojednostaviti će se poslovanje, vezano uz proizvodnju i remont. Ne vidim što tu nije logično i podsjetiti ću na kraju, da ne duljim, s obzirom da je već ovaj kasni sat i da nema više nikog od opozicijskih zastupnika, jer očito ovakvi zakoni nisu dovoljno interesantni, iako su jako bitni, da prethodne 2 vlade su imale priliku, donijeti 2 ključna zakona, s obzirom da je Hrvatska članica NATO i EU, a tiču se strateških dokumenata, tj. strategija o nacionalnoj sigurnosti i sustav domovinske sigurnosti, Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, nažalost, to su propustile učiniti. Ova vlada je već na pola svoga mandata donijela oba ključna dokumenta. Ne samo da je donijela ta dva ključna dokumenta, plus niz ovih zakona kojih sam spomenula, osnovana je i koordinacija međuresorna, koja je zadužena za provedbu tih strateških dokumenata, koja je već održala 5 kvalitetnih sjednica, koje su vrlo proaktivna i koje rješavaju sve probleme na adekvatnoj razini, na onoj međuresornoj suradnji, koja se i očekuje između MORH-a i svih strana koje su involvirane u rješavanje problema, koje se tiču hrvatskog obrambenog sustava. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ireni Petrijevčanin Vuksanović. Sljedeća rasprava je poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče, pomoćniče ministra. Zakon o proizvodnji i remontu i prometu naoružanja i vojne opreme uređuje planiranje, razvoj proizvodnje i remont, kriterije za određivanje i uporabu kapaciteta za proizvodnju i remont, osiguranje i zaštitu proizvodnje i prometa, proizvodnju i remont naoružanja i vojne opreme u ratu i u slučaju neposredne ugroženosti neovisnosti i jedinstvenosti RH te priznanje patenata za izume koji su od interesa za poslove obrane. Ulaskom RH u NATO 2009. godine u potpunosti je zaživjela primjena postupka kodifikacije naoružanja i vojne opreme u skladu sa STANAG normama koje su usvojene kao hrvatske vojne norme u skladu sa STANAG normama koje su usvojene kao hrvatske vojne norme. Time je primjena navedenih normi obvezna za sve sudionike postupaka proizvodnje, remonta i prometa naoružanja i vojne opreme te na jednak način osigurana kvaliteta i kontrola kvalitete naoružanja i vojne opreme. Predloženim izmjenama i dopunama zakona gospodarski subjekti koji imaju vojne i civilne te proizvodne i remontne programe vojne namjene biti će oslobođene od troškova provedbe mjera osiguranja i zaštite proizvodnje, remonta i prometa naoružanja i vojne opreme kada proizvodni i remontni programi naoružanja i vojne opreme nisu u uporabi. Također cilj ovog zakona je i uvođenje najviših standarda u proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme kroz jasno definiran i općenito primjenjiv sustav kodifikacije te osiguranja kvalitete i kontrole kvalitete naoružanja i vojne opreme. Kada govorimo o trgovini oružjem u svijetu u 2017. godini prema švedskom međunarodnom i ... [[Govornik se ne razumije.]] institutu iz Stockholma ta trgovina je dostigla 374 milijarde dolara dodajući kako je tijekom prošle godine analizom tržišta zabilježen značajni rast trgovinom oružja. Prema njima u 20 najvećih izvoznika oružja u svijetu te 2017. godine bile su SAD-e, Rusija, Kina, Francuska, Njemačka, UK, Španjolska, Italija, Ukrajina, Izrael, Nizozemska, Švedska, Južna Koreja, Švicarska, Kanada, Turska, Norveška, Bjelorusija, Južna Afrika, Australija a među 20 najvećih uvoznika oružja bile su Indija, Saudijska Arabija, Ujedinjeni Arapski Emirati, Kina, Alžir, Turska, Australija, Irak, Pakistan, Vijetnam, Egipat, SAD, Južna Koreja, Indonezija, Tajvan, Singapur, Venezuela, Bangladeš, Izrael i UK. Iz njihove analize proizlazi da nam od nama susjednih država među 20 najvećih izvoznika je jedino Italija, dok među uvoznicima oružja nema ni jedne države iz našeg susjedstva. Kada govorimo hrvatskoj obrambenoj industriji, napominjem da su tijekom prošle godine naši vojnici u mirovine misije slani opremljeni i naoružani sve proizvodima naših hrvatskih proizvođača. Stoga smatram da su upravo oni najbolji promotor naše obrambene industrije u svijetu te da joj je potrebno dati potporu što ovaj zakon i predviđa. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Anđelku Stričaku. Završna riječ u ime predlagatelja državni tajnik poštovani gospodin Zdravko Jakop. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Ja moram ovdje reći da ova Vlada i Ministarstvo obrane svakodnevno daje potporu našoj vojnoj industriji a to je i vidljivo iz konkretnog primjera da je naš vojnik opremljen našom opremom i da je on najbolji promotor naše industrije. Kada govorimo ovdje o spomenutim MIG-ovima moram reći da su nadležna tijela zaprimila svu potrebnu dokumentaciju a isto tako da je to problem koji smo naslijedili i vjerujte mi da iz dana u dan tražimo rješenja kako bi te letjelice bile u zraku i kako bi Hrvatska mogla zadovoljavati sve zahtjeve što se tiču kontrole zračne plovidbe, našeg neba ali i svih zadaća koje Hrvatsko ratno zrakoplovstvo i Hrvatska vojska ima sukladno zakonu i hrvatskom Ustavu. Kada govorimo ovdje o spomenutom hladnom pogonu meni je žao što ta funkcija nikad nije stavljena u operativnu upotrebu tako da je to područje riješeno drugim zakonima, između ostalog Zakonom o obrani i Ministarstvo obrane također u tom području daje potporu našoj vojnoj industriji. A kada govorimo o offsetu, taj dio i ovaj zakon je usklađen sa Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća. A ovdje ste dobro rekli to ne zabranjuje sporazume i ugovore i Ministarstvo obrane apsolutno radi na tome. Što se tiče nabave F16 aviona to je bilo vrlo transparentno, sustavno i zakonito. A RH nije mogla utjecati na ishod dozvole za transfer tehnologije, tzv. TPT je bio isključivo obaveza Države Izrael koja je i to morala osigurati u dogovoru sa SAD-om a o tome je govorio kako veleposlanik, tako i direktor stožera Ministarstva obrane Države Izrael. I na kraju želim vam zahvaliti na konstruktivnoj raspravi, na vašim prijedlozima a mi ćemo i dalje raditi u potpori naše vojne industrije. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Replika poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani tajniče. Evo, zanima me da li postoji mogućnost da, pošto nismo ostvarili taj, tu nabavu aviona da se radi o čisto političkoj odluci odnosno da Trampov kabinet nije jednostavno htio nama prodati avione zbog nekih geopolitičkih interesa, situacija i ostaloga, jer koliko ja, evo, pratim geopolitiku, da je Tramp nama htio prodati avione, on bi to dozvolio bez obzira na proceduru, na, ajmo reći, nekakve dozvole i sl. Da li je moguće hipotetski da smo mi političkom odlukom Trampovog kabineta bili onemogućeni nabaviti ove avione jer navodno, a to su vaši vojni analitičari rekli iz Ministarstva, da u NATO-voj strategiji RH nema vojno zrakoplovstvo, evo, to je i drugo pitanje zapravo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću. Odgovor poštovani državni tajnik g. Zdravko Jakop.
Ja sam na vaše pitanje dao odgovor, znači država Izrael se obvezala da će riješiti taj dio, to se, nažalost, nije dogodilo i sada smo tu gdje jesmo, a postupak je vođen sustavno i transparentno i zakonito.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku. Slijedeća replika, poštovani kolega Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. g. Državni tajniče, pa evo kada su nedvojbene sumnje u postupak i transparentnost nabave F-16 današnji Večernjak piše jasno i objavljuje dokumente koje su Amerikanci dostavili hrvatskoj Vladi 2017.-te godine o tome da su suglasni za prodaju njihovih F-16 aviona. To što nisu oni našli zajednički jezik s … [[Govornik se ne razumije]] stvarno nije krimen ni hrvatske Vlade, ni Ministarstva obrane, ni ministra i potpredsjednika Vlade, ni državnog tajnika, ni bilo koga iz hrvatske Vlade. Mi vjerujemo, nadamo se da ćemo imati F-16, vjerujem da tako i vi razmišljate i da će taj postupak u daljnjem slijedu završiti sa nabavkom eskadrile koja vam je potrebna.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Josipu Đakiću. S ovime smo zaključili raspravu. Zahvaljujem još jednom državnom tajniku Ministarstva obrane g. Zdravku Jakopu i tajniku Ministarstva obrane g. Petru Baraću na obrazloženjima i na odgovorima. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, drugo čitanje, P.Z. broj 444. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 99 glasova za, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme.
Prelazimo na četiri točke dnevnog reda koje su slijedeće po planu rada, jutros smo temeljem čl. 247, Poslovnika HS odlučili da provedemo objedinjenu raspravu, a radi se o: - Konačnom prijedlogu Zakona o potvrđivanju Svjetske poštanske Konvencije sa završnim protokolom, drugo čitanje, br. P.Z. br. 520 - Konačnom prijedlogu Zakona o potvrđivanju prvog dodatnog protokola uz Opća pravila Svjetske poštanske unije, drugo čitanje, P.Z. br. 521 - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju devetog dodatnog protokola uz Ustav Svjetske poštanske unije, drugo čitanje, P.Z. br. 522 i - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o poštanskim uslugama plaćanja sa završnim protokolom, drugo čitanje, P.Z. br. 523 Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 207a. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbori za zakonodavstvo i nadležni Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Sad pozivam državnog tajnika Ministarstva mora, prometa, infrastrukture, g. Tomislava Mihotića da nam da dodatno obrazloženje za sva 4 Konačna prijedloga Zakona. Izvolite g. državni tajniče.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, saborski zastupnici, ova 4 navedena Zakona, prvi je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Svjetske poštanske Konvencije sa završnim protokolom. Svjetska poštanska Konvencija jedan je od temeljnih međunarodno pravnih instrumenata Svjetske poštanske Unije koji je obvezujući za sve države članice. Konvencija sadržava zajednička pravila koja se primjenjuju i važe za sve međunarodne poštanske usluge, kao i Odredbe o uslugama za pismovne pošiljke i poštanske pakete, a završni Protokol u Svjetsku poštansku Konvenciju sadrži rezerve na taj međunarodni Ugovor. Novom Svjetskom poštanskom Konvencijom prihvaćenoj na Kongresu u Istambulu, a koji se ovim Zakonom potvrđuje, mijenjaju se odredbe koje uređuju vlasništvo poštanskih pošiljaka, obradu osobnih podataka korisnika, uporabu obrazaca Unije, sadržaji osnovnih poštanskih usluga i dodatne usluge, povrat pošiljke, carinjenje poštanskih pošiljaka, odgovornost imenovanih davatelja poštanskih usluga i pošiljatelja za pojedine pošiljke, plaćanje i naplatu računa u međunarodnoj razmijeni u poštanskom prometu, visinu naknada, metode i kriterije financiranja razvoja poštanskih usluga u slabije razvijenim državama i drugo. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju prvog dodatnog protokola uz Opća pravila Svjetske poštanske Unije, Opća pravila Svjetske poštanske Unije sadržavaju Odredbe kojim se osigurava primjena Ustava Svjetske poštanske Unije i njezin usklađeni rad, rad Kongresa, izvanrednih Kongresa, te se utvrđuju sastav, radni sastanci Upravnog vijeća, Vijeća za poštansku operativu i savjetodavnog Odbora, Odredbe o međunarodnom uredu, postupak podnošenja prijedloga Kongresu, određivanje i regulacija troškova Svjetske poštanske Unije, doprinosi država članica i razradi doprinosa, uporabu jezika unutar Unije, postupak arbitraže i druga značajna pitanja. Prvim dodatnim Protokolom uz Opća pravila koji se potvrđuje ovim Zakonom utvrđuju se izmjene i dopune Općih pravila, pri čemu se posebno izdvajaju Odredbe o funkcioniranju Kongresa, o sastavu i funkcioniranju Upravnog vijeća, Vijeća za poštansku operativu i savjetodavnog Odbora, Odredbe o obvezama iz nadležnosti glavnog direktora međunarodnog ureda o pripremi i dostavljanju dokumenata tijela Unije, Odredbe o postupcima podnošenja prijedloga Kongresu, te Odredbe o doprinosima država članica i druga pitanja. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Devetog dodatnog protokola uz Ustav Svjetske poštanske unije. Ustav Svjetske poštanske unije temeljeni je akt unije koji sadržava sva temeljna pravila Svjetske poštanske unije i na njega se ne mogu stavljati rezerve. Izmjene i dopune uz Ustav Svjetske poštanske unije koje su prihvaćene na Kongresu donose se u obliku dodatnog protokola uz Ustav. Devetim dodatnim protokolom uz Ustav Svjetske poštanske unije koji se potvrđuje ovim zakonom, utvrđuje se izmjene i dopune Ustava koje sadržavaju odredbe o djelokrugu i ciljevima unije, dopune i tumačenje pojmova koji se upotrebljavaju u poštanskom sektoru, odredbe o aktima unije te stupanjem na snagu i trajanje odredbi ovog Devetog dodatnog protokola. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o poštanskim uslugama plaćanja sa završnim protokolom. Sporazum o poštanskim uslugama plaćanja osigurava provedbu sigurne i dostupne poštanske usluge plaćanja prilagođene najvećem broju korisnika na temelju sustava koji omogućuje interoperabilnost mreža davatelja poštanskih usluga. Interoperabilnost mreža nužna je radi osuvremenjivanju radnih procesa i predstavlja preduvjet koji se mora ispuniti u cilju uspješne komunikacije korisnika u sustavu elektroničke razmjene podataka. Novim Sporazumom o poštanskim uslugama plaćanja kojim se potvrđuje ovim zakonom, uređuju se osobito odredbe u području primjene sporazuma, imenovanje subjekata ovlaštenih za ispunjavanje obveza koje proizlaze iz pristupanja ovom sporazumu, odredbe operativnim mogućnostima imenovanih davatelja poštanskih usluga za ... [[Govornik se ne razumije.]] s drugim subjektima poštanskog sektora te odredbe o osiguravanju pristupa drugim mrežama po pristupačnim uvjetima i cijenama. Kako bi RH postala strankom navedenih međunarodnih ugovora Svjetske poštanske unije a njihove odredbe stupile na snagu te postale dio unutarnjeg i pravnog poretka RH, u skladu sa člankom 141. Ustava RH, predlaže se donošenje navedena 4 zakona o potvrđivanju ovih međunarodnih ugovora.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku, g. Mihotiću na obrazloženjima konačnih prijedloga ovih 4 zakona. Imamo repliku, poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani državni tajniče, evo meni je moram priznati zadovoljstvo bilo čuti da osim Ustava RH imamo još jedan Ustav koji se spominje ovdje u ovom domu, i naš je Ustav Poštanske unije, to mi je jedna novina. Naravno da evo pozdravljamo sve ovo što se spominje i evo ga, mislim da, ukazao bi zapravo na jedan vrijedan i marljiv rad svih hrvatskih poštara kojima možemo zahvaliti što naš sustav funkcionira općenito ali evo moram reći ta novina znači da postoji uopće još jedan Ustav, to mi je baš zanimljivo. Hvala na tome.
Kolega, malo ste sadržajno ovu repliku fulali, mogli ste uzeti riječ ali dobro. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Ljubica Maksimčuk, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, Pred nama se danas nalaze u objedinjenoj raspravi 4 zakona vezana za poštanski promet i usluge a to su Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Svjetske poštanske konvencije sa završnim protokolom, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Prvog dodatnog protokola uz opća pravila Svjetske poštanske unije, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Devetog dodatnog protokola uz Ustav Svjetske poštanske unije i Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o poštanskim uslugama plaćanja sa završnim protokolom. Svjetska poštanska unija utemeljena je 9. listopada 1874. g. a specijalnom agencijom UN-a je postala 1948 g. Sjedište unije je u Bernu, unija ima 192 članice. Cilj unije je razvoj komunikacija pružanja poštanskih usluga u ostvarivanje suradnje sa kulturnom, socijalnom i gospodarskom polju. Misija unije je poticanje razvoja i učinkovitosti poštanskih usluga i kvalitetu istih, jamstva slobodnog protokola poštanskih pošiljaka, zajednički standardi korištenja i napredne tehnologije, unaprjeđenje suradnje, osiguranjem potreba korisnika koji se stalno mijenja. Unija surađuje s drugim organizacijama i programima UN-a od kojih je najznačajniji program UN-a za razvoj, zatim program UN-a za okoliš, Međunarodni program kontrole raspačavanja droge, Međunarodna telekomunikacijska unija, Međunarodna organizacija za civilno zrakoplovstvo, Međunarodna organizacija rada te Svjetska carinska organizacija. Vrhovno tijelo unije je Kongres koji čine predstavnici država članica, upravno vijeće unije, stalno tijelo koje osigurava kontinuitet rada između dva kongresa. Vijeće je zaduženo za tehnološka, komercijalna, tehnička i gospodarska pitanja. Vijeće je zaduženo i za financijska pitanja tj. cijene, naknade, prekogranične poštanske usluge, naknade za prijevoz zračnim putem, naknade na pakete, ... [[Govornik se ne razumije.]] pošiljke, pripremanje informacija, mišljenja i preporuke. Izvršno tijelo unije, međunarodni ured, na čijem čelu je generalni direktor kojeg bira Kongres. Generalni direktor organizira, upravlja i usmjerava rad međunarodno ureda i njegov je ovlašteni predstavnik koji obavještava države članice o usvojenim izmjenama akta unije. Unija se financira od doprinosa država članica a službeni jezik je francuski. RH stranka je Petog dodatnog protokola uz Ustav Svjetske poštanske unije sastavljenog u Seulu od 14. rujna 1994. g., zatim Šestog protokola sastavljenog u Pekingu 15. rujna '99., Sedmog sastavljenog u Bukureštu 5. listopada 2004. g., općih pravila Svjetske poštanske unije, Svjetske poštanske konvencije sa završnim protokolom i Sporazumom o poštanskim uslugama plaćanja i to sve na dan 5. listopada također 2004. g., Osmog dodatnog protokola uz Ustav Svjetske poštanske unije sastavljenog u Ženevi 12. kolovoza 2008. g., Prvog dodatnog protokola uz opća pravila Svjetske poštanske unije sastavljenog u Ženevi 12. kolovoza 2008. godine, općih pravila Svjetske poštanske unije sastavljenih u Dohi 11. listopada 2012. godine, Svjetske poštanske konvencije sa završnim protokolom i sporazumom o poštanskim uslugama plaćanja također od 11. listopada 2012. godine u Dohi. Na kongresu Unije u Istambulu 6. listopada 2016. godine usvojen je sporazum o poštanskim uslugama plaćanja sa završnim protokolom. Tim sporazumom se uređuje slijedeće; izmjene i dopune odredbi o području primjene sporazuma, odredbe o imenovanju subjekta ovlaštenih za ispunjavanje obveza koje proizilaze iz pristupanja ovome sporazumu, odredbe o operativnim mogućnostima imenovanih davatelja poštanskih usluga za podugovaranje s drugim subjektima poštanskog sektora, odredbe o osiguranju pristupa drugim mrežama po pristupačnim uvjetima. Ukratko što se, ću reći što se uređuje sa svakim od ova 4 zakona koja danas imamo. Zakonom o potvrđivanju Svjetske poštanske unije uređuje se odnosno mijenjaju se i dopunjuju odredbe o vlasništvu poštanske pošiljke osobito kod izmjene ili nadopune adrese korisnika, obrade osobnih podataka korisnika, upotrebe obrazaca unije, sadržaju osnovnih poštanskih usluga i dodatnih usluga te povratku pošiljke, carinjenju poštanskih pošiljaka, odgovornosti imenovanih davatelja poštanskih usluga i pošiljatelja za pojedine pošiljke, plaćanju i naplati računa o međunarodnoj razmjeni u poštanskom prometu te visini naknada, metodama i kriterijima financiranja razvoja poštanskih usluga u slabije razvijenim državama. Uz drugi zakon odnosno protokolu opća pravila Svjetske poštanske unije ovim dodatnim protokolom unije utvrđuju se izmjene odnosno dopune općih pravila i to odredbe o funkcioniranju kongresa, o sastavu i funkcioniranju upravnog vijeća, vijeća za poštansku operativu i savjetodavnog odbora, odredbe o obvezama i nadležnostima generalnog direktora međunarodnoga ureda, pripremi i dostavljanju dokumenata tijela unije, odredbe o postupcima ponašanja, prijedloga, podnošenja prijedloga kongresu i njihovih izmjena te odredbi i doprinosa država članica. Uz Deveti dodatni protokol uz ustav Svjetske poštanske unije sadržava slijedeće najznačajnije izmjene i dopune odredbi ustava Svjetske poštanske unije i to odredbe o djelokrugu i ciljevima unije, dopune i tumačenje pojmova koji se koriste u poštanskom sektoru, odredbi o aktima unije te stupanju na snagu i trajanju odredbi. Sporazumom o poštanskim uslugama za plaćanje sa završnim protokolom se uređuje slijedeće: izmjene i dopune odredbi o području primjene sporazuma, odredbe o imenovanju subjekta ovlaštenih za ispunjavanje obveze koje proizilaze iz pristupanja ovom sporazumu, odredbe o operativnim mogućnostima imenovanih davatelja poštanskih usluga za podugovaranje s drugim subjektima poštanskog sektora, odredbe o osiguranju pristupa drugim mrežama po pristupačnim uvjetima, cijenama te stupanja na snagu ovoga sporazuma. Za provođenje ovoga zakona nisu potreba osigurati dodatna sredstva u proračunu RH i Klub zastupnika HDZ-a prihvatit će sva 4 prijedloga ovoga zakona poštanskih usluga. Hvala.
Zahvaljujem, poštovanoj kolegici Maksimčuk. S ovime smo iscrpili sve rasprave po ovim točkama dnevnog reda. Zahvaljujem još jednom državnom tajniku gospodinu Tomislavu Mihotiću i načelniku sektora u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture gospodinu Krešu, Kreši Antonoviću na ovim dodatnim obrazloženjima. Glasovat ćemo o ovim točkama kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan. Nastavljamo s radom plenarne sjednice sutra u 9 i 30 ujutro s točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o pristupačnosti mrežnih stranica i programskih rješenja za pokretne uređaje tijela javnog sektora, drugo čitanje, P.Z.E. broj 409. Hvala lijepo i ugodan ostatak večeri. SJEDNICA PREKINUTA U 20,25 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Svjetske poštanske konvencije sa završnim protokolom, drugo čitanje, P.Z. broj 520. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, dajem na glasovanje navedeni konačni prijedlog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 99 glasova za, donesen Zakon o potvrđivanju Svjetske poštanske konvencije sa završnim protokolom. Dobro jutro poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Prva točka: - Konačni prijedlog Zakona o pristupačnosti mrežnih stranica i programskih rješenja za pokretne uređaje tijela javnog sektora, drugo čitanje, P.Z. E. br. 409. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za informiranje i informatizaciju In medije. Molio bih predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje. S nama je poštovani Bernard Gršić, državni tajnik Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnog društva. Državni tajniče izvolite.