Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru nastavljamo u plenarnom zasjedanju Hrvatskog sabora po utvrđenom dnevnom redu, ali prije otvaranja prve točke dnevnog reda poštovani zastupnik Branko Vukšić ima uobičajeno ruku u zraku. Da čujemo šta ima?
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora pošto danas radnici Trećeg maja, njih 350 kreće u štrajk i pošto je riječ o tvrtki, državnoj tvrtki tražim u ime kluba 10 minuta pauzu kako bismo o tome izvijestili javnosti i uputili neka pitanja Vladi.
Poštovani zastupnik Damir Kajin ima isto ruku u zraku.
Ne oko toga, oko turističkog slogana i o kompostani u Buzetu.
Oko čega?
Kompostani u Buzetu i turističkog slogana, plagijatu.
Dobro, predsjednik Sabora ne može ulaziti u suštinu zanimanja pojedinog zastupnika. Dakle imamo samo dvije ruke, dvije teme dajem stanku. U 9,45 nastavak. STANKA U 09,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, istekla je stanka na traženje klubova zastupnika. U ime Kluba zastupnika Linić, Vukšić, Hodžić izložit će stajalište kluba poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre, uvažene kolegice i kolege. Danas počinje korizma, danas počinje za velike vjernike post, međutim mnogi radnici u Hrvatskoj su se odavno odrekli onog što se inače vjernici u vrijeme korizme odriču. Pitanje je, što se zapravo hrvatski radnici danas mogu više i odricati? Nažalost, odrekli su se njih, Vlada se odrekla radnika i ne radi za radnike ono što bi trebala raditi. Znamo kada smo usvajali Zakon o radu, kada smo razgovarali o tome kako se odnosi Vlada prema radnicima, kako se odnose poslodavci prema radnicima. Kako je moguće pitaju se recimo na sindikalnim skupovima vani u inozemstvu kada se postavlja pitanje, kako se vi odnosite prema poslodavcima koji ne isplaćuju plaće, onda pitaju molim, ne razumiju pitanje, pa onda traže ponovite pitanje. Onda ponovo ponovim pitanje kako se vi odnosite, nema toga. U civiliziranom svijetu nema toga da radnik radi i da ne prima plaću. I sada što je najvažnije? Najvažnije je što država kaže da će poslodavac morati u zatvor ako ne isplati plaću, a može isplaćivati plaću. A što je sa državom? Danas počinje sa štrajkom 350 ljudi u 3.maju Dizel motorna proizvodnja. Ti radnici nisu dobili 4 mjeseca za redom svoju plaću koju su zaradili, dolazili uredno na posao, ali nije im isplaćena plaća. Godinu i pol dana prije toga neredovito dobivaju plaću. Znači postoje svi oni preduvjeti koji su propisani zakonima da se otvori stečaj, da se otvori predstečajna nagodba, ali stvorena je mogućnost da netko ode u zatvor, da se nekoga zatvori zbog toga što radnicima ne isplaćuje plaće. Država mora isplaćivati jer je 100% vlasnik 3. maja Dizel motorna proizvodnja i ona mora izvršavati svoje obveze. Međutim kako da poslodavci se ponašaju prema zakonu, kako da ne izigravaju zakone kada država sama izigrava zakone one koje ovdje donosimo u Hrvatskome saboru? Ovo je samo još jedan dokaz, nekoliko puta smo prekidali sjednice jer jedino tako mogu radnici, čuti se za njih da kreću u štrajk, da su nezadovoljni, da ne primaju plaću, da je novih 350 obitelji u nezavidnom položaju, da ti ljudi nemaju čime platiti djeci užinu, da su to ona potencijalna gladna djeca u školama, kojoj se znaju iz ove govornice ismijavati. Hrvatska država ne zna što bi sa svojom imovinom. Nisu privatizirali 3.maj iako se zaklinju da će privatizirati sve što se privatizirati može i nisu proveli restrukturiranje. Zbog čega to? Hoće li ministar gospodarstva podnijeti neku odgovornost? Hoće li netko u Vladi podnijeti odgovornost kada je evidentno da ne ispunjava svoje obveze? Tih 350 radnika u Rijeci je danas, sutra će biti novih 350 radnika. znamo što se događa sa RIZ-om, znamo što se događa sa Imunološkim zavodom, znamo što se događa sa desetinama poduzeća u kojima radnici rade, ne primaju plaću. I sada bi oni trebali imati vjere u pravnu državu. Pitanje je, kako da steknu svoja prava, kako da imaju povjerenja u državu kada država sama zakida te radnike? Dakle radnici su se odrekli svega, a država se odrekla radnika i 350 ljudi koji danas štrajka glađu nema nikakvu perspektivu u ovoj državi jer Vlada zanemaruje one osnovne postulate koje smo ovdje donijeli.
Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru nastavljamo u plenarnom zasjedanju Hrvatskog sabora po utvrđenom dnevnom redu, ali prije otvaranja prve točke dnevnog reda poštovani zastupnik Branko Vukšić ima uobičajeno ruku u zraku. Da čujemo šta ima?
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora pošto danas radnici Trećeg maja, njih 350 kreće u štrajk i pošto je riječ o tvrtki, državnoj tvrtki tražim u ime kluba 10 minuta pauzu kako bismo o tome izvijestili javnosti i uputili neka pitanja Vladi.
Poštovani zastupnik Damir Kajin ima isto ruku u zraku.
Ne oko toga, oko turističkog slogana i o kompostani u Buzetu.
Oko čega?
Kompostani u Buzetu i turističkog slogana, plagijatu.
Dobro, predsjednik Sabora ne može ulaziti u suštinu zanimanja pojedinog zastupnika. Dakle imamo samo dvije ruke, dvije teme dajem stanku. U 9,45 nastavak. STANKA U 09,35 SATI. Dobro jutro kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru. Prije pozdrava vidio sam već dvije ruke, tri ruke zastupničke u zraku. Sad ćemo zapisati to. Poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Tražim stanku u ime kluba Hrvatskih laburista od 10 minuta zbog stanja u sustavu Hrvatskih željeznica. Naime, prošli tjedan smo imali prosvjed radnika na Markovom trgu u četvrtak. U isto je vrijeme ministar održao tiskovnu konferenciju u kojem je negirao zahtjeve radnika i njihove navode, da bi današnji mediji potvrdili da su radnici u pravu i da je ministar …
Dobro, razumjeli smo. Dat ćemo stanku.
Hvala.
Poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Također tražimo u ime kluba HDSSB-a stanku od 10 minuta ali zbog maćehinskog odnosa HŽ-a prema Slavoniji i Baranji.
Opet HŽ?
HŽ.
Poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Zbog istih razloga koje je Mladen Novak naveo.
HŽ. Poštovani zastupnik Ivan Šuker.
HŽ.
I poštovani zastupnik Damir Kajin.
Oko prilika u hrvatskom gospodarstvu i kompostane.
Molim vas poštovani kolega dignite se. Molim vas! Poštovani kolega Kajin biste li to ponovili u mikrofon da bude to zapisano za povijest. I dignite se kolega.
Može, može. Oko gospodarskih prilika u Republici Hrvatskoj i kao što gospoda [[Upadica predsjednik: Možete li se ustati kolega Kajin?]] zastupnici iz kluba traže i par rečenica o ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Ništa nije zapisano. Molim vas dignite se i ponovite. Uključite se. E tako, molim. Hvala.
Je, bilo je uključeno. Ništa onda gospodine predsjedniče još jedanput oko gospodarskih prilika u Republici Hrvatskoj i vis a vis zahtjeva iz kluba HDZ-a da ih informiramo o trenutnim aktivnostima oko buzetske kompostane. Jel' u redu?
Damir Kajin. Kako to da nazovem jednom rečenicom kolega Kajin? Nisam maštovit toliko da mogu staviti u jednu rečenicu. Ali uvažavam zahtjeve u okviru parlamentarne prakse. Dat ćemo stanku. U 9,50. Hvala lijepa. U ime Kluba liste nezavisnih zastupnika poštovani zastupnik Damir Kajin, druga tema.
Da, dobro je rekao moj prethodnik da se neke stvari mogu čuti samo ako se izgovore sa ove govornice. Da, rješenje bi vjerojatno u ovom konkretnom slučaju da Uljanik preuzme Tvornicu motora. Istina Bog i Uljanik je prošlu godinu završio sa nekih 340 milijuna kuna gubitaka, ali imaju posla, imaju posla kao i 3.maj. Dobili su jamstva 2014., 2015.od Hrvatske države u iznosu od preko 250 milijuna eura. I valjda ako se ide u tom pravcu taj problem će se riješiti. Međutim želim ovdje nešto reći o Buzetskoj kompostani, to drugi puta za ovom govornicom. I ja pozivam ovom prilikom i vas gospodo zastupnici, pozivam i DORH, pozivam i policiju, pozivam i PN USKOK, pravosuđe da "urazume ako je to moguće", gradsku vlast grada Buzeta koji guraju u centar Buzeta ili Buzetske škeje najveću kompostanu takvoga tipa u RH. kompostanu koja bi trebala biti 50 metara od prvih kuća, 500 metara od škole, od vrtića, od dvorane, od igrališta, bolnice, staračkog doma, naselja Franečići, Goričice, Kajini, 200 metara od Štrpeda itd., itd. jednom riječju riječ je o zločinu prema tom prostoru. Znači i velika većina Buzećana traži isto tako savjetodavni referendum, ako mogu Labinjani za Plomin tri na ugljen, što pozdravljam i pozivam ih da izađu i glasaju protiv tog energenta e onda bi nam trebali i nama u Buzetu omogućiti isto. Ono protiv čega jesmo to je prije svega šporka industrija, ali još više i protiv kontaminiranog kapitala. E sad, tko bi trebao uložiti, zapravo bojimo se da ništa neće uložiti već će samo preprodati pravo građenja. Znači pojedinci koji imaju ili koji su ugasili na 10-tine off short tvrtki diljem svijeta. Znači tu se uz gospodina … [[Govornik se ne razumije.]] sada pojavljuje i gospodin Stipančić pa čak i neki Dragan Vasiljević, tako piše, da li je to onaj kapetan Dragan koji bi trebao biti izručen Hrvatskoj, u ovom trenutku ne znam. Tko je Stipančić? Njegove su poslovne aktivnosti vezane za Ameriku, za Ukrajinu, za Veliku Britaniju, za Republiku Srpsku itd.. Znači ta ekipa iz Buzeta se spominje čak i oko Milorada ili Miodraga Dodiga koji je povlaštene inozemne kredite dijelio off short tvrtkama. Još jedanput pozivam i PNUSKOK i DORH neka pokažu o kojem se kapitalu naprosto radi. U Istri ima puno šporkog kapitala, u Buzetu relativno malog i zato ne treba zatrovati takvim kapitalom i taj prostor. Nećemo jednom riječju … [[Govornik se ne razumije.]] u srcu Buzeta, nećemo ni međunarodni šverc da promjeni, ja bih rekao dušu jednog od najpitomijih gradova u Republici Hrvatskoj. A mojim Buzećanima isto tako poručujem da se ne daju upecati na neke, mi bi rekli … [[Govornik se ne razumije.]] poli Sveti Anton od 230 kvadrata koji postavljaju kompostan, najvećoj kompostani takvog tipa u Hrvatskoj. I da ono što sam rekao, samo jednu rečenicu oko ovoga slogana Hrvatska puna života, full of life, u narodu prozvanom da se tako izrazim full of shit. Riječ je o jednom bezobraznom plagijatu, kopiji koju su ukrali u Hrvatskoj turističkoj zajednici nekima drugima. Jednom riječju povrijedili su sva načela autorskog prava. Pred 15, 16 godina Tuđman je ekspresno smijenio ondašnjeg ministra turizma jer je na natječaju prošao slogan s njime povezane jedne osobe. S tom razlikom da je turistička zajednica ovaj slogan, ove godine platila 2,8 milijuna kuna a onaj slogan je koštao 12 tisuća kuna ili 1500, 1600 recimo eura. Sva sreća da je ljestvica spuštena na zemlju pa je ministar Lorencin, Ivošević ne moraju preskakati jer vjerojatno u nekim drugim okolnostima bi podnijeli i sami ostavke.
Poštovani zastupnik Damir Kajin o njegovim temama.
A šta da mi Istrijani kažemo o željeznici? Rekao je gospodin Bubalo da se u Slavoniji ukidaju linije, a kod nas u Istri se ukidaju cijele pruge npr. Lupoglav-Bršica, a dokle će egzistirati i ova glavna pruga Buzet-Pula e to ćemo vidjeti ali znam da neće dugo. Ako je kao što kaže gospodin Bubalo Marija Terezija jedina vodila brigu o Slavoniji, jedini koji su vodili brigu o Istri bili su znači Franz Jozef i poslije njega Josip Broz Tito koji je ovih dana ostao i bez biste gore na Pantovčaku. Cijela infrastruktura gospodo položena je za Austrije i za Tita, ne računajući jasno ovaj ipsilon koji se opet financira iz proračuna i iz tunela koji je izgrađen za vrijeme Tita. Govorimo o Pelješkom mostu, ali ne govorimo o željezničkom tunelu kroz Učku. Međutim, pošto je gro zastupnika tražilo da vas informiram kako stojimo sa Kompostanom u Buzetu moram primijetiti da je jučer preko 200 ljudi u osnovnoj školi u Buzetu jasno reklo ne Kompostani na 500 metara od općine, od škole, od vrtića, od igrališta, od staračkog doma, od ambulante, od najvećih naselja u Buzetu. Jedan stanovnik i nakon toga smo se razišli jučer, otprilike ovako je opisao tu situaciju. Ja ne znam da li vi znate kako izgleda Buzet smješten u toj škeji kako bismo mi rekli, to vam je otprilike kao da posjedujete stan od 50 kvadrata i odlučite u tom stanu živjeti sa jednim prčem, otprilike tako. Vi Dalmatinci znate koja je to životinja, primorci znaju, … znaju, Istrijani znaju, a ovi sa kontinenta neka se naprosto raspitaju. Drugo što želim reći, da li ovoj zemlji slijedi oporavak ili ne. Nešto skromno se gospodo dešava, ali sigurno je da Hrvatska nema predispozicija, tako je rekao, majke mi tako je rekao, to je kao da u jednom stanu živite sa jednim prčem. I šta sad, i nakon toga smo se razišli i ljudima je sve bilo naprosto jasno. Šta se dešava u ovoj zemlji? Mi se samo vrtimo u krug i što se radi kada ne ide, e onda vidimo da nam se prepucavaju Pantovčak, ja ću to tako nazvati i Markov trg. Gospoda se ponašaju kao djeca s tom razlikom da djetetu kada se igra date neki autić, date mu onaj pištolj na vodu, date mu loptu pa ako to razbije nikome ništa ali toj gospodi je data na vođenje, upravljanje država, prema tome nemaju pravo poigravati se sa državom. Od početka krize 2009. godine, zato sam se odlučio za ovu temu, izgubljeno je, danas sam pročitao, 208 744 radnika ili radnih mjesta. Imamo zaposlenih 1,3 milijuna ljudi, javni dug vjerojatno skoro će na 300 milijardi kuna. Pred krizu 2009. čini mi se da je bio možda 50 milijardi kuna, tako nešto. Pred krizu 50 milijardi kuna. Činjenica je da je u javnom sektoru s druge strane zaposleno od krize na ovamo 22000 ljude, a ovdje smo ostali bez 208 000 ljudi. Ono što je sva sreća, kamate su danas na euro tržištu relativno niske i tu sad kupujemo vrijeme. Jasno, zatezne kamate i u Hrvatskoj bi trebale slijediti tu logiku i one moraju biti radikalno srušene preko noći. Nisam mogao vjerovati, jutros čitam te podatke da jedna Grčka ima BDP 2014. od 18 146 dolara, Hrvatska 10 454, Slovenija 18 634 dolara. Međutim, ipak treba primijetiti i to je pozitivno da industrijska proizvodnja lani je rasla za 3,6%, izvoz 8,4%, 0,3% rasle su neto plaće, zašto, zato jer plaća ima sve manje i onda ove u javnim servisima dižu prosjek, 2,6% je veći promet u trgovini. Znači rast GDP-a 2015. bi se mogao dogoditi, ali jasno nama je danas potrebno sve, od investicija pa i Kompostane ali ne na onom mjestu, od učinkovite uprave, od jeftinijih kredita, od nižih poreza, od decentralizacije, reforme lokalne samouprave, reforme državne uprave itd., itd.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Isteklo vam je vrijeme. Hvala lijepa.
Hvala vama gospodine predsjedniče.
Hvala i vama. Vrlo teško je nastupe danas sažeti u jednu ocjenu, a moram jer je ovo potpuno izvan Poslovnika. … [[Upadica se ne razumije.]] Ali je u skladu sa praksom u Hrvatskom saboru i praksu možemo mijenjat ako se dogovorimo, ali dozvolite mi da budem slobodan da je ovo konferencija za javnost klubova zastupnika u Hrvatskom saboru. Konferencija za javnost klubova zastupnika u Hrvatskom saboru. A plus toga kolega Kajin je povezao, ali dozvolite mi da to ja sad kvalificiram na blag način, povezao je prča, tunel Učka, Pelješki most, kamate, Franz Jozefa, Tita i kako će to sada građani Hrvatske nazvati ja ću im pomoći. To se zove sataraš diskusija. /Smijeh. To se zove sataraš diskusija, a ja to ne želim ometati, jer su usvojili da zastupnici imaju pravo na konferenciju za javnost. Prema tome, moja je dužnost da to tako nazovem kako osjećam kad on ima šansu da govori šta hoće sa saborske govornice. Molim vas kolege, ja znam da je izborna godina i da se želimo predstaviti hrvatskoj javnosti. Ali zadnje godine se teško može promijeniti ono što smo ostavili građanima za zadnje tri godine. Možemo pokušavati, ali ja vjerujem građanima da oni vrlo dobro znaju sve. Hvala vam lijepa. Nismo mi u banani, zna se tko je u banani. Nemojte me vući za jezik. Ja mislim da možemo nastaviti sa utvrđenim dnevnim redom u skladu sa Poslovnikom Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i poštovani kolege. Pošto u standardu i praksi Hrvatskoga sabora na ovakva izlaganja nema pravo ni replike, niti odgovora Vlade Republike Hrvatske uvijek se nalazim u delikatnoj situaciji da za izgovorena stajališta i izgovorene riječi ne reagira nitko. Ja mislim da se u saborskoj govornici trebaju čuti i čuju različita stajališta, kritičke ocjene, ali da je zadaća nas sviju graditi i sustave, dakle načelna rješenja koja će se primjenjivati za sve. A svaki zastupnik i predsjedavajući snosi odgovornost političku za izgovorenu riječ sa saborske govornice a neki već imaju iskustva da snose odgovornost za štetu nastalu. To bi trebalo imati u vidu kada se iznose osobni pogledi na stvari u Hrvatskoj. No saborska govornica služi da se predstavnici građana pojave i kažu ono što misle. Zadržati ćemo praksu ali sam dužan ovo reći. Hvala vam lijepa. Sada ćemo u skladu sa utvrđenim dnevnim redom a danas smo predvidjeli odraditi četiri točke dnevnog reda, utvrđenog dnevnog reda, ići na 1. točku: - Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o reprezentativnosti udruga poslodavaca i sindikata, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 788; Predlagateljica ovog Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. U skladu sa člankom 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. A amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ovih radnih tijela Hrvatskog sabora ste primili na sjednici. Želi li predstavnik Vlade, predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar rada i mirovinskog sustava Mirando Mrsić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Pred vama je jedna kratka Izmjena zakona o reprezentativnosti udruga, poslodavaca i sindikata. Važeći Zakon o reprezentativnosti udruga, poslodavaca i sindikata stupio je na snagu 8. kolovoza 2014. godine. Zakonom se utvrđuju kriteriji i postupak utvrđivanja reprezentativnosti sindikata za kolektivno pregovaranje ali i slučajevi u kojima Vlada Republike Hrvatske imenuje pregovarački odbor poslodavaca. Dakle zakonom se propisuje da se za kolektivno pregovaranje o sklapanju kolektivnih ugovora kojima se ugovaraju prava zaposlenih, koja se sredstva osiguravaju u državnom proračunu odnosno riznici. Pregovarački odbor s poslodavačke strane mora biti imenovan od strane Vlade Republike Hrvatske. Temeljem navedenog zakonskog okvira trenutno je u tijeku postupak pregovaranja o sklapanju izmjena i dopuna kolektivnog ugovora u djelatnosti zdravstva i zdravstvenog osiguranja. Kako je do 1. siječnja 2015. godine HZZO bio u okviru državnog proračuna odnosno riznice, time je za pregovore za kolektivni ugovor u zdravstvu pregovarao pregovarački odbor koje je imenovala Vlada Republike Hrvatske. S obzirom da je temeljem Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju HZZO izdvojen iz riznice, od tog datuma se sredstva za rad javnih zdravstvenih ustanova više ne osiguravaju iz sredstava državnog proračuna odnosno riznice, već iz vlastitih prihoda i sredstava HZZO-a. S tim je datumom pregovarački odbor imenovan od strane Vlade Republike Hrvatske za sklapanje kolektivnog ugovora za zdravstvo temelj odredbe članka 13. stavka 1. ovog zakona izgubio svoj mandat i ovlasti da nastavi započete pregovore. Kako bi se omogućio nastavak pregovora u ovoj iznimno važnoj javnoj službi, bilo je potrebno dopuniti važeću odredbu članka 13. stavka 1. Zakona o reprezentativnosti udruga poslodavaca i sindikata te istu uskladiti sa Zakonom o plaćama u javnim službama. Naime, ako je i nadalje moguće kolektivno pregovarati na razini svakog pojedinog poslodavca, odnosno na razini svake pojedine javne ustanove u cilju ujednačenosti radnopravnih standarda održivosti i koherentnosti cijelog sustava javnog zdravstva neophodno je da Vlada Republike Hrvatske zadrži svoje ovlasti o tijeku pregovora o radno-pravnom položaju svih zaposlenih u tom Ustavom zajamčenom, osobito važnom dijelu sustava socijalne sigurnosti građana. U tom smislu se predlaže izmjena i dopuna odredbe članka 13. stavka 1. Zakona o reprezentativnosti udruga poslodavaca i sindikata što će omogućiti nastavak pregovora o kolektivnom ugovoru za zdravstvo i zdravstveno osiguranje na način da se sa kolektivnim ugovorom pregovara pregovarački odbor koji za to ovlasti Vlada Republike Hrvatske. Nadam se da će zakon dobiti podršku svih klubova. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Imamo jednu repliku, potpredsjednik Doma poštovani zastupnik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, ja sam se nadao da kad se mijenja ovaj Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o reprezentativnosti udruga poslodavaca i sindikata da će napokon se riješiti i okončati onaj problem koji postoji i kojeg smo svi svjesni, a za koji ja moram posebno naglasiti da sam svjestan kao liječnik, a i ministar i liječnik, a i to je činjenica da bez obzira da je Hrvatski liječnički sindikat kao i neki drugi sindikati prisutan desetljećima u socijalnom dijalogu i kolektivnim radnim odnosima Republike Hrvatske, da će se prekinuti ova situacija gdje je taj sindikat propisom isključen iz kruga sindikata koji imaju ovlasti za kolektivno pregovaranje, naravno onda i pravo na štrajk i sve skupa. Sindikat koji zastupa negdje otprilike oko 14000 liječnika u Hrvatskoj sasvim izvjesno ne može i ne smije biti u pregovorima zastupan od sindikata koji se pretežito sastoje od drugih djelatnika u zdravstvu. Ne umanjujući njihovu važnost za funkcioniranje zdravstvenog sustava, potpuno je neprimjereno da sindikati čije članstvo pretežito nezdravstveni djelatnici su nerijetko dakle oni djelatnici koji su važni u zdravstvu, ali koji se bave parkovima recimo, održavanjem automobila, čišćenjem itd., zastupaju stavove liječnika specijalista, sveučilišnih profesora, primarijusa itd. Kao što bi bilo neprimjereno da sestre zastupaju liječnike, neprimjereno bi bilo i da liječnici zastupaju sestre, ali apsolutno je isto tako neprimjereno da ostalo nezdravstveno osoblje od administrativnog ponavljam pa do onog koji uređuje parkove i automobile zastupa liječnike i nadali smo se da će to biti izmijenjeno ovim zakonom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani ministar Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. U procesu kolektivnog pregovaranja najvažnija je suradnja sindikata i stoga ovaj Zakon o reprezentativnosti baš ide za time da se okrupni sindikalna scena i da kad se ulazi u pregovore da onda svi koji su u pregovorima pregovaraju sa svojim poslodavcem. Stoga tvrdnja da Liječnički sindikat je isključen iz pregovora ne stoji iz razloga što zakon vrlo jasno kaže da ukoliko sindikati međusobno dogovore pregovarački odbor tada automatski svi sindikati postaju reprezentativni i svi pregovaraju, dakle bez obzira koliko tko ima članstva. Stoga ovaj zakon ne sprječava Liječnički sindikat da sudjeluje u pregovorima i ja se nadam da će sve ono što se događalo u pregovorima prije će se ja se nadam i ostati iza nas i da će sindikati međusobno sjesti i dogovoriti jer to je jedan od postulata, to znači da se sindikati dogovore među sobom i da jedinstveno nastupe prema poslodavcu, u ovom slučaju je Vlada Republike Hrvatske, jasno štiteći i jedni i drugi primarno prava svojih članova, a sa strane Vlade će s druge strane biti jasno uvažavanje i prava svih djelatnika u zdravstvu. I koliko vidim, u samim pregovorima oko kolektivnog ugovora se uvažavaju specifičnosti pojedinih struka. Prema tome, Zakon o reprezentativnosti ne isključuje Liječnički sindikat. Sindikati se mogu i trebaju međusobno sjesti i dogovoriti i zajednički nastupiti prema poslodavcu što im daje i veću snagu nego onda kada su razjedinjeni.
Hvala lijepa poštovani ministre. Da li predstavnici radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja izvješća? Ne. Otvaram raspravu. Idemo u raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite kolega Tušak.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Naoko ovako jedan mali zakon, izmjena Zakona o reprezentativnosti, Udruga poslodavaca i sindikata koji kao što kaže ovaj ministar bi trebao omogućiti nastavak kolektivnog pregovaranja i doći do kolektivnog ugovora u zdravstvu i zdravstvenom osiguranju. Istina je ovo što je ministar rekao da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje sa 1.1. je izašao iz Riznice i iz državnog proračuna i jasno da unutar toga onda i odredbe ovog zakona kad je u pitanju pregovarački odbor nisu, ovlasti ne daju pregovaračkom odboru koji je do sada bio imenovan za kolektivno pregovaranje. Ali ovdje moram naznačiti nekoliko bitnih činjenica, da i sadašnji Zakon o reprezentativnosti u istom članku 13. u stavku 2. omogućio je kad su u pitanju javne ustanove da onda čelnik središnjeg tijela državne uprave nadležan za obavljanje poslova imenuje pregovarački odbor u javnim ustanovama. Pa ovo je na neki način jedna vrst presedana, jer onda po tome jasno da i ostale javne ustanove bi mogle tražiti da budu u istom položaju. Tu je jasno i Hrvatski zavod za zapošljavanje, tu je i Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje koji po toj osnovi onda isto bi imali prava da ih Vlada praktično imenuje pregovarački odbor. Jer jasno kad Vlada imenuje pregovarački odbor to je na neki način jači pregovarački odbor i tu sužuje se pravo čelnicima tih javnih ustanova da oni to rade. Dobro, možemo razumjeti da zdravstvo je posebno, jasno da smo svi osjetljivi ako postoje određeni problemi u zdravstvu, pa ne daj bože zbog nezadovoljstva da bude i štrajka i nezadovoljnih radnika koji tamo rade i da je na neki način dobro da se kolektivno pregovara, dobro da se postigne kolektivni ugovor. Ali je onda to trebalo naznačiti zbog tog posebnog interesa da je to onda i razlog zašto Vlada u ovom slučaju imenuje pregovarački odbor i zašto mijenjamo ovaj dio zakona. Nešto što bih isto htio reći, a odnosi se na ovaj zakon, a to je vezano i za kolektivno pregovaranje. Najveći problem je vezano za zakon koji regulira i što i je predmet spora između pregovarača, a to je pitanje one naknade na plaću od 4, 8 i 10% koje je zakonom uskraćeno to pravo. I zakonom je to važilo do 31.12.2014. godine. Ono što je upitno iza toga je pitanje da je Vlada uredbom regulirala i uskratila to pravo do 31.3. ove godine. I sad si postavljam jedno pitanje. Ako je nešto predmet kolektivnog pregovaranja gdje sve strane bi trebale biti u jednakoj poziciji zašto je uopće Vlada išla sa tim mehanizmom da donese uredbu i na neki način suzi ovaj prostor. To znači da se otvara ta mogućnost mi kao kvazi ono pregovaramo, razgovaramo, dogovaramo se a u suštini vlada na osnovu i svojeg u ovom slučaju pregovaračkog odbora će imati jasni stav. Jer u tom istom slučaju je i Vlada donesla uredbu i praktično produžila zakonsku regulativu za još dalje 3 mjeseca. Pa na neki način se postavlja pitanje sa jedne strane imamo uredbu koju donosi Vlada i sa druge strane imamo ovlasti ove Vlade koju imenuje pregovarački odbor i u kakvoj poziciji su onda sindikati kad moraju pregovarati. Mislim da to nije pošteno u kolektivnim pregovorima, da sve strane bi trebale imati na neki način i jednake uvjete u kolektivnom pregovaranju. I nešto na šta moram još skrenuti pažnju kad je u pitanju taj zakon, a to je pitanje savjetovanja sa zainteresiranom javnošću. I ovaj zakon, izmjene ovog zakona su objavljene na web stranici Ministarstva rada i mirovinskog sustava i javna rasprava o tome je bila do 5. veljače 2015. godine. A računajući sa time da je Vlada RH 29. siječnja uputila ovaj zakon u saborsku proceduru na svojoj sjednici postavljam jednostavno ovo je pitanje kakva je to bila rasprava sa zainteresiranom javnošću koja je trajala do 5.2. a Vlada je već ovaj prijedlog zakona uputila u saborsku proceduru. Mislim da to nije dobro, mislim da si Vlada takvo šta ne bi smjela dozvoliti prvenstveno kad se radi ono što sam rekao o jednom vrlo osjetljivom području i unutar toga jasno ja mogu razumjeti sa jedne strane da je dobro da se kolektivno pregovara, da je dobro da se dogovori ali onda ne smijemo se ovako šlamperajski ponašati i praktično ne poštivati onu proceduru koja je propisana. Još nekoliko stvari bih htio kad je u pitanju Zakon o reprezentativnosti se samo osvrnuti, a to je da kada smo i donosili taj zakon a i danas u svojem dijelu replike ministar je rekao da je intencija zakona okrupnjivanje sindikata. Ja moram reći da kada smo donosili ovaj zakon imali smo 308 sindikata registriranih na nacionalnoj razini, danas imamo 311 sindikata registriranih na nacionalnoj razini. Znam da je tada bilo 313 sindikata na lokalnoj razini, koliko ih danas ima to nemam taj podatak. Znači da intencija tog zakona ne ide u tom cilju o kojem smo praktično razgovarali kada smo i donosili Zakon o reprezentativnosti i ne dešava se upravo ono što je bila poanta da bi dolazilo do okrupnjavanja sindikata. Sa druge strane ovdje je kazano u pitanju sustava zdravstva po onome što sam mogao vidjeti broj sindikata negdje ima u tom dijelu oko 15 sindikata koji djeluju u zdravstvu. Jasno, kad govorimo o reprezentativnosti onda ovdje je isto bilo kazano o liječnicima da liječnici su izgubili tu poziciju reprezentativnosti. I vezano za svoj status on po nekim procjenama i računicama oni bi na osnovu 12,5 tisuća liječnika koliko je zaposleno u zdravstvu morali imati preko 8 tisuća članova da bi uopće mogli biti reprezentativni sindikat, a što je jako veliki postotak negdje oko 70% bi moralo biti svih liječnika organizirano kroz sindikat da bi uopće svoj status mogli na takav način i ostvariti vezano za kolektivno pregovaranje i vezano za ono što njih tišti da se uspiju i izboriti. Jer moramo i sa dijelom podatka baratati da ukupno po nekim podacima do kojih sam ja došao u zdravstvu je zaposleno oko 73 tisuće radnika, da u samoj zdravstvenoj djelatnosti njih je negdje oko 56 tisuća, a 17 tisuća je negdje tehničkih i administrativnih osoba. I sada samo kad usporedimo taj dio odnosa liječnika prema ukupnom broju zaposlenih u zdravstvu to je 17% oni čine, a kada je u pitanju ovaj dio samo zdravstvenih radnika onda je to nešto veći postotak, 22,5%. A kada brojimo članstvo onda taj dio reprezentativnosti oni ne ostvaruju. Što mislim da je šteta jer po ovim podacima koje imamo negdje oko 50 liječnika nam mjesečno odlazi u inozemstvo. Jasno, u nekim zemljama njima itekako veće su plaće, po 5 tisuća eura pojedini stručnjaci mogu u dijelu nordijskih zemalja naći posao. Što jasno da ovdje u Hrvatskoj kroz svoj dio posla ne mogu ostvariti. I na kraju samo bih se osvrnuo na jedan dio, a ne tiče se direktno reprezentativnosti ali se tiče kolektivnog pregovaranja i odredbe Zakona o radu na koji smo upozoravali, a sa 8. veljače su i prestale važiti proširena primjena kolektivnih ugovora i negdje oko 30 tisuća radnika izgubilo je određena prava koja su imali kroz kolektivne ugovore, a tiču se djelatnosti koje su bile pokrivene kolektivnim ugovorom u graditeljstvu, kolektivnim ugovorom u ugostiteljstvu, kolektivnim ugovorom u putničkim agencijama i kolektivnim ugovorima u djelatnosti drvne i papirne industrije. Jasno, gubljenja tog prava ti radnici su ako nemaju u svojim ugovorima o radu regulirano ili ako rade kod onih poslodavaca koji zapošljavaju manje od 20 radnika mogu doći na minimalnu plaću, što nije dobro i nije dobra intencija upravo u tome da se što je moguće više kolektivno pregovara. Ali i taj dio da granske industrije bude pokriveno što je moguće više sa kolektivnim ugovorima. Jer jasno to daje i određenu sigurnost rada ali daje i određenu kvalitetu raspodjele i kvalitetnog nagrađivanja svakog radnika. Hrvatski laburisti zbog određene primjedbe koje dolaze i od Sindikata liječnika, a i od Udruge radničkih sindikata, a sa druge strane uvažavajući i ovaj dio da zdravstvo je vrlo bitno da bude pokriveno sa kolektivnim ugovorom nismo protiv toga, ali zbog razloga što i tu nije postignut konsenzus sa sindikatima da zajednički na neki način kada je u pitanju izmjene određenih zakona kojih se tiče i da se u tom dijelu usuglase sindikati nije postignut oko ovog zakona ćemo biti suzdržani. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo repliku, potpredsjednik Sabora poštovani Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi kolega Tušak ja se slažem sa velikom većinom onoga što ste vi rekli. Potaklo me na repliku dvije stvari. Jedno je kad ste spomenuli savjetovanje sa zainteresiranom javnošću i potpuno nedozvoljivu praksu da se nekoliko dana ostavi tome, i vi ste rekli da je to šlamperaj koji se ne smije dozvoliti. Ja bih rekao da se ne radi o šlamperaju nego o metodi rada. Jer ako pogledate cijeli niz drugih propisa i zakona krši se neprestano ona odredba o tome kako i na koji način treba provoditi savjetovanje sa zainteresiranom javnošću i nažalost nitko na to ne reagira i to tako prolazi. Druga stvar je, vi ste spomenuli i referirali ste se na ono što je ministar u svojem odgovoru rekao na moju repliku, pa moram reći da nije točno da su se uzimali u obzir stavovi liječnika i liječničkog sindikata u kolektivnom pregovaraju i u tome upravo i jest bio problem. Naime, iako to jako lijepo zvuči da bi sindikati se trebali međusobno dogovoriti svi smo svjesni toga da su specifični interesi pojedinih sindikata jedna činjenica i da su ti interesi različiti ponekad i da je iluzija tvrditi da će se sindikati oko svega usuglasiti pa onda oni ravnopravno pregovarati sa Vladom koja je usuglašena jer predstavlja ajmo reći jedan zajednički interes. I vrlo je jasno da neće doći do usuglašavanja različitih interesa pojedinih sindikata i da to zapravo služi ka razbijanju sindikalne scene. I to treba vrlo jasno reći, a nažalost nastoji se i dalje to nastaviti pa se i ovim zakonom će to dalje nastaviti odnosno neće izmjeniti.
Hvala lijepa. Iz konkludentnog čina vidim da će kolega Tušak odgovoriti. Niste digli, jeste, ok, hvala.
Hvala predsjedniče. Je, digao sam pločicu. Kada je u pitanju savjetovanje sa zainteresiranom javnošću onda ne samo što sam ja rekao da je to jednim dijelom šlamperaj, nego to je i kriva poruka koja se šalje javnosti da obveze koje ima Vlada i ministarstvo ne izvršavaju. Što znači slati takvu poruku prema javnosti? To znači da i ostali se mogu ponašati da ne poštivaju svoje obveze, zato je naša obaveza ovdje u Saboru da ukažemo na te probleme i da se stvari postave onako kako je propisano. A kada ste govorili o interesima sindikata i da su oni različiti jasno da postoje konkurencije unutar sindikata, jasno da postoji borba i između sindikata, i jasno da tu je i pitanje da li će neko nekome oteti dio članstva ili postići nekakav određeni uspjeh a dio sindikata staviti u nepovoljni položaj. Zato zakoni bi trebali biti što je moguće više pravedni i imati nekakve normalne granice i normalne uvjete da se svim onim ozbiljnim sindikatima koji ipak znače, ovo je bitno u određenoj djelatnosti gdje se sklapaju kolektivni ugovori, omogući da kolektivno pregovaraju u dobroj vjeri. Da li u konačnosti se može postići dogovor ili ne, vjerojatno najbolje je dogovor onaj kad ni jedna ni druga strana nisu potpuno zadovoljni, znači da su se uspjeli način negdje u sredini i dogovoriti nešto na obostrano zadovoljstvo ali prvenstveno onih koje oni zastupaju. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Tušak rekli ste da je zdravstvo posebno i da za zdravstvo vlada poseban interes. To je točno, to smo vidjeli i prošli tjedan kad smo raspravljali o bolničkom sustavu i kada su se izrazile želje da se i taj zdravstveni sustav unaprijedi i svi napori koji bi se ulagali da se smanje te liste čekanja. I sve je to dobro ali sigurno da u tom lancu da su liječnici neizmjerno važna karika i svi ih puno puta kažu dobro, sve je dobro ali dobiju puno puta i razne epitete da su neradnici, da su ovakvi, onakvi. A evo sad čujemo od ministra koji je isto liječnik kaže imaju oni pravo na kolektivno pregovaranje. Hrvatski liječnički sindikat ne misli tako. Hrvatski liječnički sindikat uporno upozorava da se predlagatelj oglušio i na noviju praksu Europskog suda za ljudska prava iz koje nedvojbeno proizlazi da postojeće uređenje reprezentativnosti sindikata za kolektivno pregovaranje protivno izvorima međunarodnog prava. O tome svjedoči i ona, dakle 27.studenog ona presuda Europskog suda za ljudska prava gdje se kaže da je povrijeđeno pravo na slobodu udruživanja. To je dakle sa te instance došlo i u tom dijelu ne treba biti puno mudar da se sigurno i nakon ovakvih dakle sada il ovoga prijedloga da se sigurno liječnici neće ponovno obratiti takvim institucijama. Dakle, to ne govori o nekakvoj onom značaju liječnika u kojima se puno prošli tjedan, na puna usta govorilo a sada ovo na neki način demantira. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Je kolega Milinković potpuno se slažemo vi i ja kada govorimo da je zdravstvo ima poseban status u našem društvu i jasno da kada je u pitanju zdravstvo sa jedne strane zaposlenici koji rade, liječnici, sestre, i svi ostali koji rade u zdravstvu itekako imaju svoju humanitarnu djelatnost koju trebaju obavljati što je moguće bolje prema građanima koji su korisnici usluga zdravstva, a i sa druge strane ti korisnici itekako se trebaju ugodno i dobro osjećati kada trebaju korist a ne kada imamo ovakve liste čekanja pa za neke dijagnoze i za neke pretrage mora i po godinu dana se čekati, jasno da to ne koristi nikome. Ali imamo u tom sustavu i određenih drugih problema o kojima itekako treba porazgovarati a to je, bio sam svjedok ponekad kada sustav interneta padne pa e recepti više ne funkcioniraju, pa ljudi odlaze u ljekarne, ne mogu dignuti svoje lijekove, pa rade telefoni, pa telefoni su blokirani, pa sestre koje rade ne mogu se javiti, pa ukupna nervoza se stvori u zdravstvu. Dali nam sve to skupa treba? to sve skupa košta itekako građane i jasno kada govorimo o posebnom statusu moramo voditi brigu da ta djelatnost bude pokrivena kvalitetno sa kolektivnim ugovorom, da jasno stoji i ono kod svakog posla da su specificirane obaveze i da bude kvalitetno nagrađen svaki ovaj posao prema onome što rade, a to je pitanje kolektivnog pregovaranja i onih stvari koje će se postići kolektivnim ugovorima.
Hvala lijepa. Na redu je Klub nezavisne liste poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici, cijenjeni ministre. Da, malo prije je moj prethodnik gospodin Zlatko Tušak rekao da je do nedavno na tlu RH na nacionalnoj razini djelovalo 308 sindikata, danas da ih navodno djeluje 311. Spomenuo je podatak da na lokalnoj razini djeluje 313 sindikata, da od toga broja imamo 15 sindikata u zdravstvu. Znači ako je moguće spojiti ove sindikate na nacionalnoj razini i njima pribrojiti sindikate na lokalnoj razini riječ je o 614 sindikalnih podružnica. Apsolutno sa svima onima koji su ovdje govorili zdravstvo zaslužuje kolektivne ugovore. E sada da li ovoliki broj sindikata ima veze sa onim o čemu je govorio profesor Reiner s razbijanjem sindikalne scene ili s druge strane sa nekim lukrativnim interesima ljudi koji vode te sindikalne podružnice, o tome se da razgovarati, to jasno košta. Možemo čak slobodno reći da sindikata ima 5, 6 puta više nego političkih stranaka u RH. Što se propisuje ovim zakonom? Pa da budem precizan znači kako bi se omogućio nastavak pregovora u javnoj djelatnosti zdravstva i zdravstvenog osiguranja ovom se dopunom važeća odredba članka 13. stavka 1. Zakona o reprezentativnosti udruga poslodavaca i sindikata usklađuje sa Zakonom o plaćama u javnim službama kojom je izrijekom propisano da se pitanje plaća i materijalnih prava zaposlenih u javnim ustanovama kojima se sredstva za plaće osiguravaju iz HZZO-a uređuju kolektivnim ugovorima koji sklapa Vlada RH. Iako je nadalje moguće kolektivno pregovarati na razini svakog pojedinog poslodavca odnosno na razini svake pojedine javne ustanove u cilju ujednačenosti radno pravnih standarda, održivosti, koherentnosti cijelog sustava javnog zdravstva neophodno je da Vlada zadrži svoje ovlasti o tijeku pregovora o radno pravnom položaju svih zaposlenika u tom sigurno jednom od vitalnih ili ključnih kako bih rekao resursa kojim raspolaže RH. Znači mi ovdje govorimo o reprezentativnosti sindikata. Gdje s druge strane djeluju sindikati? Uglavnom djeluju u državnim službama, znači onome što možemo reći nadgradnji od lokalne zajednice, komunalnim tvrtkama pa nadalje, odnosno u onim privatiziranim tvrtkama iz '90.-te godine. U onim malim tvrtkama koje zapošljavanju jednog, dvoje, pet radnika maksimalno, a koji ukupno zapošljavaju i do 600 tisuća ljudi u RH i gdje je usuđujem se reći, vlasniku neusporedivo teže možda i od samog zaposlenika, sindikata jasno nema. Čak bi se usudio reći da čovjek koji nije vodio takvu jednu tvrtku koja ima 1,2,3,5 zaposlenih zapravo ne zna što znači preživjeti na hrvatskom tržištu u kolopletu ovakve političke i poslovne zbilje. Ja mislim da vlast mora jednostavno shvatiti i te male, male ljude. Od početka krize u RH izgubljeno je 182 tisuće radnih mjesta. U mandatu Sanader-Kosor negdje oko 112 ili 120 tisuća ljudi, u tri godine naše Vlade 70 tisuća ljudi. Na burzi je u 1.mjesecu bilo evidentirano 329.426 nezaposlenih što je za 50 tisuća manje nego u siječnju 2014.godine. E sada kako se u tom razdoblju broj zaposlenih prema prijavama na HZMO smanjio za 3 tisuće postavlja se svo vrijeme pitanje, gdje je razlika od 47 tisuća radnika u RH? i pretpostavlja se da su deseci i deseci tisuća, možda čak 40-ak tisuća ljudi da je napustilo ili da je otišlo preko granice u 2014.godini. Samo u Njemačku je otišlo na temelju radnih dozvola do 10.mjeseca prošle godine 18 tisuća ljudi, a za druge zemlje takvih podataka nemamo. Računamo da je samo županiju Istarsku koja je izgubila negdje 8.900 radnih mjesta od početka krize 2008.do konca 2013.više no što je zaposlenih u turističkom sektoru, znači da je samo Istru prošle godine napustilo i otišlo put Austrije, Italije, Kanade ne znam preko 2 tisuće ljudi. Mali obrtnici ostali su od početka krize na ovamo bez 73 tisuće radnih mjesta i mislim da nitko od nas ovdje ne može reći da se radi o neradnicima, da se radi o manipulantima, da se radi o zabušantima itd., itd. Činjenica jeste da kriza u RH traje predugo. Ljudi koji su početkom '90.-ih ili koncem '80.-ih imali 30, 35 godina, 40 godina, koji su počeli razvijati u posao promjenom, pod navodnicima društvenog uređenja danas imaju prko 55 godina, 60, 65 godina i ti ljudi često razgovarajući s njima naprosto takav je moj dojam, od svega žele pobjeći, samo kada bi mogli, kada naprosto čitava njihova imovina ne bi bila opterećena zajmovima prema poslovnim bankama. Jednom riječju kriza je tim ljudima pojela najbolje godine. S druge strane rekoh ono što je najkvalitetnije napušta ovu zemlju, pretpostavlja se prošlu godinu 40 tisuća ljudi. Bojim se da može još toliko ljudi napustiti ovu zemlju i godine 2015. Naprosto ljudi odlaze, moji prijatelji ili djeca mojih prijatelja i sumnjam da imaju namjere se vratiti. To je nažalost Hrvatska zbilja, ostajemo bez ljudi, bez onoga što je najbolje, što je najpotentnije. I kada ne bi bilo Bosne, odnosno Bosne i Hercegovine, tog rezervata iz kojeg Hrvatska puni ove praznine zbog odlaska naših ljudi, bojim se da bi nam bilo puno, puno gore. Meni je izuzetno drago da imamo ili bio bih sretan da imamo jednu jaku sindikalnu scenu, da imamo reprezentativnu sindikalnu scenu. Život je danas bitno drugačiji od onog kako se prikazuje jer je puno toga na koljenima, radnici su na koljenima, mali poslodavci su na koljenima. Tu mogu samo egzistirati, poglavito kada je riječ o malima oni koji rade s državom, koji rade sa komunalnim tvrtkama, sa državnim tvrtkama, sa lokalnom samoupravom. Ono što je na tržištu gotovo da nema budućnosti. Ne znam, cijela zemlja je u problemima, šta je znam, u zadnjih 25 godina u Istri se ako sagradilo 5 novih hotela, na cijelom Jadranu 10, tamo '90.-ih godina gradilo se u godinu dana po 20-ak ili više hotela, od Savudrije pa dole do Caftata. Investicije permanentno padaju i one su sigurno danas 50-ak% manje no što su bile pred krizu, itd., itd.. Drago mi je da se ujutro govorilo i o tvornici motora u Rijeci, uglavnom sve investicije koje se dešavaju u državi su iz proračuna. Imamo istu situaciju sada u Labinu 159 ljudi ostati će najvjerojatnije bez posla jer tvornica Benetton sa Labinštine seli u Osijek. Točno Plomin 3 bi mogao zaposliti u fazi gradnje između 800 tisuća tisuću ljudi po izgradnji oko 200 ali rekli smo da ugljen nećemo, prema tome, odgovornost moramo i zbog takve odluke preuzeti na sebe. Ali slažem se, zdravlje nema alternative. Imamo Mirnu koja zbog povijesti bolesti nikako da stane na zdrave noge, ajde Uljanik sam prije spomenuo ima narudžbi, ima i ozbiljne gubitke u prošloj godini a ovaj mali sektor ne znam da li uopće može preživjeti. Gdje se konačno i ljudi zapošljavaju u godinama krize? Isključivo u javnom, komunalnom sektoru ili servisima. Pa tako je dok je s jedne strane brojka zaposlenih smanjena za 187 tisuća u tom, kako bih rekao, u toj nadgradnji zaposleno oko 22 tisuće novih radnika. Sve u svemu apsolutno za maksimalno jak sindikalni pokret, za sindikalni pokret koji će pod navodnicima mijenjati Hrvatsku, za sindikalni pokret koji će tjerati jasno i vlast da mijenja odnose prema poslodavcima. Jasno je da svi smo za ovo kolektivno ugovaranje u zdravstvu, jesmo za jake sindikate u zdravstvu i mislim da je ovaj zakon kao takav nešto što se je moglo naprosto očekivati jer Vladu nije moguće isključiti iz ovog kolektivnog pregovaranja.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjednik Sabora Željko Reiner ima repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi kolega Kajin, vi ste puno toga govorili o napuštanju mladih, posebice mladih i srednje životne dobi koji odlaze iz Hrvatske trbuhom za kruhom. Ako citiramo austrijski list Der Standard koji je prije nekakva dva tjedna objavio podatak da je oko 800 hrvatskih liječnika napustilo Hrvatsku u potrazi za boljom budućnošću a naglašavam to su poglavito dakle gotovi liječnici, nerijetko i specijalisti koji odlaze ne sami nego nerijetko sa svojim obiteljima. Onda je dimenzija problema za hrvatsko zdravstvo potpuno razvidna. Zar itko mislim da će ne mijenjanjem činjenice da Hrvatski liječnički sindikat ne može sudjelovati samostalno u pregovorima doprinijeti tome da se taj egzodus hrvatskih liječnika zaustavi. Ako bilo tko želi umanjiti pogibelj koja se stvara odlaskom hrvatskih liječnika iz Domovine pričom o tome da se radi o fluktuaciji kadra, da će netko drugi doći itd., onda je to jasna neistina, potpuno jasna neistina i neće dolaziti, sasvim sigurno neće dolaziti tako kvalificirani liječnici kao oni obrazovani u Hrvatskoj ako uopće i dođu. Prema tome, to je ogromni problem koji ne mijenjanjem sadašnje situacije, u kojoj ponavljam, Hrvatski liječnički sindikat ne može samostalno sudjelovati u pregovorima i zastupati interese liječnika koji su ponekad drugačiji od interesa i sestara i ostalih djelatnika u zdravstvu, od administrativnih do tehničkog osoblja itd. To ćemo samo doprinijeti onome o čemu ste vi govorili, o egzodusu hrvatskih liječnika. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Da, ako je točan ovaj podatak da je 800 liječnika u zadnje vrijeme napustilo Republiku Hrvatsku onda je to strašan problem i po Republiku Hrvatsku i svakog stanovnika u ovoj zemlji. To je kao da smo poklonili Austriji, Njemačkoj, Finskoj, Kanadi, nekoliko milijardi eura ali to nije najveći problem. Još je veći problem što je tih 800 liječnika specijalizanata itd. možda 3-4 generacije koje se školuju na našim fakultetima i praznina će zasigurno biti strašna. Da, još jedanput ću ponoviti, taj podatak da smo na burzi pred mjesec dana imali 329 426 nezaposlenih, to je za 50 000 manje nego u siječnju 2014. godine, ali na Zavodu za mirovinsko osiguranje prijavilo se 3000 ljudi i stvarno se postavlja pitanje gdje je tih 47 000 ljudi. Mnogi naprosto kažu da je preko 40-ak tisuća ljudi onoga najkvalitetnijeg, najpotentnijeg što ova zemlja ima otišlo ili napustilo Republiku Hrvatsku i pokušava se pronaći u nekoj trećoj zemlji. Ono što je nedvojbeno, da je samo prošle godine do 10. mjeseca Njemačka izdala 18 000 radnih dozvola, pretpostavlja se do kraja godine 22 000, dok za jednu Finsku, Dansku, Švedsku, Irsku, Kanadu itd. uopće i nemamo podatke. Problem je ozbiljan, kako zbog situacije liječnika, možda je tu situacija i najalarmantnija, tako i sa svim ovim drugim profesijama jer jednostavno ne znam koliko ovih 6-7 godina krize jednostavno ljudi više ne mogu podnijeti.
Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub SDP-a Hrvatske i poštovani zastupnik Hrvoje Nekić. Izvolite kolega Nekić.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Da, najvažnija je suradnja sindikata u procesu kolektivnog pregovaranja. Važeći Zakon o reprezentativnosti udruga poslodavaca i sindikata donesen je 18. srpnja 2014. godine, međutim 1. siječnja 2015. godine HZZO izdvojen je iz državnog proračuna odnosno riznice te se od tada sredstva za rad javnih zdravstvenih ustanova više ne osiguravaju iz sredstava državnog proračuna odnosno riznice već iz vlastitih prihoda i sredstava HZZO-a. Kako bi se omogućio nastavak pregovora u javnoj djelatnosti zdravstva i zdravstvenog osiguranja ovom se dopunom važeća odredba o reprezentativnosti udruga poslodavaca i sindikata usklađuje sa Zakonom o plaćama u javnim službama kojim je izrijekom propisano da se pitanja plaća i materijalnih prava zaposlenih u javnim ustanovama kojima se sredstva za plaće osiguravaju iz sredstava HZZO-a uređuju kolektivnim ugovorom koji sklapa Vlada Republike Hrvatske. Iako je i nadalje moguće kolektivno pregovarati na razini svakog pojedinog poslodavca, odnosno na razini svake pojedine javne ustanove u cilju je ujednačenosti radno-pravnih standarda, održivosti i koherentnosti cijelog sustava javnog zdravstva, neophodno je da Vlada Republike Hrvatske zadrži svoje ovlasti o tijeku pregovora o radno-pravnom položaju svih zaposlenih u tom Ustavu zajamčenom, osobito važnom dijelu sustava socijalne sigurnosti građana. Ovo su tehničke izmjene zakona, ovo je usklađenje s promjenama koje su nastupile izlaskom HZZO-a iz proračuna i klub SDP-a podržat će donošenje ovog zakona.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjednik Sabora Željko Reiner ima repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi kolega Nekić, vi ste lijepo prepričali objašnjenje Vlade zašto to radi, međutim moram vam onda odmah postaviti pitanje. Ako je istina da ovaj propis nastoji prilagoditi promjenama u financiranju HZZO-a tako što je HZZO izdvojen iz Državne riznice, što ćemo sa svim onim djelatnicima koji rade u KBC-ima, koji i dalje spadaju u riznicu, koji nedosljednim moram reći, što god ja mislio o tome, da li je izlazak iz riznice dobar ili ne. Ali sasvim sigurno ono što nije bilo dobro, na što smo i tada ukazivali je da je to nedosljedno jer KBC-i nisu kliničke bolnice izašle iz riznice, kako ćemo sad taj problem riješiti ako je obrazloženje da se ovo sve radi zbog toga što su većina bolnica izašle iz riznice. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Hrvoje Nekić.
Kao što sam rekao kolega Reiner, suradnja sindikata je najvažnija u procesu kolektivnog pregovaranja i koliko god se ovdje pokušava reći da je nekome onemogućeno pregovaranje ja bih zaista dodao da nitko, ali zaista nitko ne sprječava Liječnički sindikat da sudjeluje u pregovorima.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Goran Marić u ime Kluba zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru. Kolega Marić izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicom, cijenjeni kolegice i kolege. Kad se neki zakon mijenja onda to mora biti i trebalo bi biti posljedica uočenih nedostataka u primjeni određenog zakona, a da bi se izbjegli ti uočeni nedostatci treba se sustavno pristupati donošenju zakona. A ako se nekim zakonom mijenjaju drugi zakoni onda bi to trebalo uskladiti i pripremiti da istodobno svi budu objedinjeni na istom mjestu jer su to samo tehničke stvari usklađenja. Ali svaki sustav bi trebao biti usklađen i funkcionalan, pa ovdje se najviše govori kad je riječ o Zakonu o reprezentativnosti udruga i poslodavaca i sindikata o zdravstvenom sustavu i zašto su oni isključeni iz socijalnog dijaloga. Mislim da je bilo kad se već mijenja ovaj zakon da je bilo potrebe zbog uočenih nedostataka mijenjat ga zbog toga da se oni uključe u socijalni dijalog, a ova tehnička stvar je trebala se mijenjati još prije dva mjeseca. A nekad se netko sjetio da treba isplatiti plaće, pa da ne može, treba mijenjati zakon jer se ne mogu plaće isplatiti po postojećim zakonima. Zdravstveni sustav je jedan od najboljih sustava u državi. Zamislite u 3 ujutro nekoga zaboli, za 20 minuta je smješten u bolnici, operiran i život mu je spašen. A za promijeniti brojilo ili priključak neki u gradskom poduzeću ili tvrtki lokalne samouprave treba vam mjesec dana, sto dopisa i nikada dočekati to što tražite. A onda iz tih takvih tvrtki vrlo rijetko se dogodi da netko ode, jer im je udobno tako funkcionirati i živjeti. A ovdje gdje se spašavaju životi odlaze i to najškolovaniji, najkompetentniji, najodgovorniji i na kojima se temelji taj sustav. Sustav se ugrožava odlaskom njih, a očito da ih je otišlo mnoštvo. I ne samo da odlaze liječnici, ima slučajeva vrlo često da uz liječnike odlaze i partneri koji su nezaposleni u Hrvatskoj i odlaze u inozemstvo skupa s njima. Izvrsno za neke. Manje će biti u Zavodu za zapošljavanje broj nezaposlenih ako ćemo tako smanjivati broj nezaposlenih onda nećemo doći na dobru razinu. Ne postoji u Hrvatskoj, ne postoji sustav koji se temelji na tolikoj stručnoj i intelektualnoj infrastrukturi, ljudskoj infrastrukturi kao što je zdravstveni sustav. Iako ga zakonski ugrožavamo, a ugrožavamo ga jer je to egzaktan empirijski podatak onda bismo trebali reagirati. Tko bi trebao imati više razumijevanja za liječnike od liječnika? Ne mogu ni zamisliti kad bi ministrica po zvanju arhitektica predložila Zakon o brisanju, komore arhitekata. Ne znam kako bi se završilo. Što liječnici, posebice bolnički liječnici znače za sve nas, za funkcioniranje društva općenito. Ono što su branitelji učinili u ratu nešto slično čine liječnici u miru, s tim da su ti isti liječnici i u ratu bili i branitelji. Branitelji su spašavali naše živote u ratu, liječnici naše živote spašavaju u miru i to tako predano, tako savjesno da ne znam postoji li neki sustav koji je uređeniji, koji počiva na većoj ljudskoj infrastrukturi. Ali je jedino problem odnos vlasti prema njima i vođenje tih sustava, a to je najlakše riješiti. Najteže je stvarati ljudski potencijal. I kad se godinama stvara, matematičar može biti vrhunski već nakon prve godine studija. Može kad završi sa 24 godine biti vrhunski stručnjak, matematičar, fizičar. Ali liječnik vrhunski ne može biti sa 24 godine. Ne može biti vrhunski kirurg sa 28 godina. Za to je potrebno mnogo, mnogo rada, mnogo prakse i životnog iskustva. I taman kad ih toliko stvorimo takve onda im zabranimo da sudjeluju u socijalnom dijalogu i da zbog toga mnogi i napuštaju. Ništa nama ne predstavlja ni presuda iz Strasbourga gdje je osuđena, odnosno dato pravo na štrajk liječnicima, da je sud pogriješio kad je onemogućio pravo na štrajk liječnicima. Za taj jedan nerazumijevanje, odnosno potreba za razumijevanje specifičnosti liječničkog poziva, a ne znam postoji li itko tko će kazati da liječnički poziv nije specifičan poziv, da nemamo razumijevanje da imaju strukovni kolektivni ugovor. Mislim da toliko bismo morali pokazati razumijevanje prema njima. Oni, njima je povrijeđeno pravo na slobodu udruživanja kada im je sudski zabranjeno pravo na štrajk. Zato bili smo, klub HDZ-a je bio protiv i Prijedloga zakona o reprezentativnosti udruge poslodavaca i sindikata kad je donošen i ne može biti ni za izmjenu tog zakona kojeg je u strukturi protiv njega. I kad ministar i Vlada izrade prijedlog kojim će se uključiti i uvažiti specifičnost liječničkog poziva i bolničkih liječnika i time dati do znanja da cijene i njih i njihov rad mi ćemo podržati takvu izmjenu, ali ovu ne. Hvala lijepo.
Hvala i vama kolega Marić. Imamo 5 replika. Idemo po redu. Poštovani potpredsjednik Sabora, Željko Reiner prva replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvaženi kolega Marić naravno da se slažem sa svime što ste rekli i dapače zahvaljujem vam u ime liječnika što ste uistinu lijepim riječima priznali trud liječnika i njihovu skrb o životima i zdravlju hrvatskih građana. Moram međutim još jedanput naglasiti činjenicu da priča o tome da se sindikati trebaju međusobno dogovoriti su bajke. I svi mi to znamo, ako želimo priznati, i svi ako želimo priznati znamo da je to nemoguće postići jer su uistinu pojedini interesi … [[Govornik se ne razumije.]] i u određenim područjima kao što je zdravstvo normalni, da su interesi administrativnog osoblja drugačiji od interesa liječnika. Normalno je da su čak i interesi najužih suradnika liječnika i sestara u nekim segmentima različiti. Međutim, mi imamo situaciju u kojoj sestre mogu i sasvim opravdano je to da mogu zastupati svoje interese. Imamo situaciju da i svi ostali djelatnici u zdravstvu mogu, to je isto opravdano, zastupati svoje interese. Ali to liječnicima ne damo nego kažemo da se oni moraju dogovoriti sa svima ostalima sa kojima, ponovo naglašavam, ponekad imaju različite interese i tek ako se dogovore onda će to biti u redu, a ako ne oni ih slobodno mogu zastupati. Pa logika toga je otprilike ista kao da sad ovdje kažemo da nećemo donijeti i ne smijemo donijeti nitijedan jedini zakon ako se pozicija i opozicija ne dogovore. Što mislite koliko bismo zakona donijeli? Hvala vam lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Reiner kako ne bih progovorio koju riječ u prilog liječnika kad sam nažalost i vlastitim iskustvom svjedočio, nažalost morao svjedočiti, njihovom profesionalnom, nadljudskom naporu i to ne jedanput nego nekoliko puta. Dovoljno je samo otići u bolnicu pa vidjeti kako ti ljudi rade. Dovoljno je jedanput posjetiti Draškovićevu pa vidjeti koliko polomljenih tamo svaki dan se operira ili u bilo koju drugu bolnicu. Nažalost, upravljanje tim sustavom je neučinkovito. Administrativne greške se tamo banalne događaju koje je nemoguće ispraviti. Zamislite student nema osiguranja, a nemoguće je da student nema osiguranja jer to ne može postojati, a proziva na razglas molim vas nemate osiguranja platite u gotovini, za studenta koji redovno studira takvih se banalnosti nalaze. Ali bolnički liječnici, bolničko osoblje je nešto s čim se Hrvatska može i mora ponositi. A to da ode koji ekonomist, direktor, menadžer ne bi bilo velika šteta iz Hrvatske da ode. Ne bih žalio za mnogima, za nekima možda i bih, ali za svakim liječnikom treba žaliti. I zato ovako reagiram i trebaju se zaštititi sindikalna prava svih, ali ako imaju svi prava zašto samo uskratiti to pravo onima koji su ipak najvažniji u tom sustavu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nova replika, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala. Pa kolega Marić kada ste govorili o liječnicima stvarno govorili ste iz duše i vezano za njihov poziv spomenuli ste i njihov doprinos i u Domovinskom ratu, ali situaciju u kojoj se danas liječnici nalaze a na kraju krajeva i naše društvo je za njihovo školovanje, za njihovu specijalizaciju potrošilo nekoliko stotina tisuća kuna da bi danas bili u situaciji da odlaze iz Hrvatske u druge zemlje, posebno to je izraženo u Švedsku, Dansku, Njemačku i Veliku Britaniju. A dešava se čak da pojedini liječnici odlaze preko vikenda i obavljaju određene zahvate u nekim drugim zemljama. To je problem što sustav zdravstva nije u Hrvatskoj riješen, što adekvatno liječnici nisu stimulirani i nisu adekvatno nagrađeni, a najgore je u svemu tome kada im vezano za njihova prava ne dozvoli im se da mogu adekvatno pregovarati i na neki način izboriti se za prava. To ne umanjuje ni u jednom dijelu ostale zaposlenike u zdravstvu, ali liječnici su itekako bitni i cijenjeni i u inozemstvu, a znači da bi trebali biti cijenjeni i u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Tušak ne samo u inozemstvu da cijene već gotove liječnike i sa praksom, vrhunske kirurge, vrhunske liječnike sa dugogodišnjom praksom, oni cijene i naš Medicinski fakultet, oni cijene onoga koji je tek završio medicinu u Zagrebu ili negdje na drugom mjestu i odlaze, znam ih 10-ak koji su otišli u Dortmund, u Nürnberg, Frankfurt ili bilo koju drugu ne samo Njemačku nego i drugu državu sa tek završenim fakultetom. Koliko je to otišlo ekonomista završenih u inozemstvo? Zato što smo unakazili obrazovanje ekonomista sa raznoraznim institucijama ali i zato što ulažemo i vrhunski školujemo i omogućujemo napredak liječnicima i kad im to omogućimo onda Vlada čini takvu stratešku pogrešku u što smo uložili zbog nerazumijevanja i odnosa prema njima oni su prisiljeni odlaziti. Kolika je to šteta, ne usuđujem se ni procjenjivati. To je dugoročna šteta. Jer sam kazao da treba 20 godina ili 30 godina da se dobije vrhunski kirurg ili vrhunski liječnik. To je nenadoknadiva šteta. I sad zbog nebrige, površnosti ili nezainteresiranosti za određene probleme takve situacije se događaju. Nemam ništa protiv, dapače, svi sudionici u procesu trebali bi biti uključeni u socijalni dijalog. I uključivanje novog partnera u socijalni dijalog ne isključuje one uključene već, dapače dobija se kvalitetnije rješenje. I ne mogu razumjeti nikako tu upornost u isključivanju bolničkih liječnika i socijalnog dijalog. Ja ne razumijem tu upornost u njihovom isključivanju. Što se time dobiva? Neka mi neko objasni što se time dobiva, odnosno što se gubi ako ih se uključi? Toliko je argumenata ima za a oni uporno rade protiv. Hvala lijepa.
Hvala i vama kolega. Imamo novu repliku, poštovani zastupnik Josip Đakić replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Marić, dobro ste primijetili da ova nova reprezentativnost koja je uvedena apsolutno se protivi izvorima međunarodno prava ali i Ustava RH. Svi vapaji liječnika, sva upozorenja predlagatelj ignorantski odbija, jednostavno ne prihvaća ništa što je vrlo vrijedno i bitno. Sve europske prakse Europskog suda su nebitne, ponovno se događa prkošenje Europi i opet će biti tužbe, opet će biti sankcije, opet će biti upozorenja samo zato što se želi jedna grupacija vrlo kvalitetnih, časnih, marljivih i vrijednih ljudi prikazati kao nebitna u RH. To je nedopustivo, to sigurno će izazvati i dodatne reperkusije u međunarodno pravnoj praksi kao i međunarodnom pravom sudovanju i sigurno će se odraziti ponovo na ugled RH.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Goran Marić.
Pa nešto što je čini mi se prilično ružno kad netko iz Hrvatske tuži svoju državu u inozemstvu bez obzira na kojim instancama se to događalo, ali nužno je. Ako su nekom povrijeđena prava i uporno se krše njihova prava onda je to nužno činiti, ali kad dođe presuda u korist njih a protiv države onda se to ignorira. Ne mogu shvatiti kako se može ignorirati tako nešto. Lijepo piše iz 2005. godine da je utvrđeno da su hrvatski sudovi zabranom štrajka liječnika povrijedili pravo na slobodu udruživanja liječnika. To piše u presudi koju su bolnički liječnici uputili protiv države. To ignorirati, zašto u raspravama ne sudjeluje se argumentima? Da vidimo koji su argumenti protiv, a ne argumentirano smo ih isključili, a argumentirano ih pokušavamo uključiti međutim sugovornika nema. Ja evo pokušavam naći sugovornika za ovakvu temu na suprotnoj strani, nema, niko se ne javlja, da čujemo argument za isključenje bolničkih liječnika iz socijalnog dijaloga, da čujemo jedan jedini argument zašto ih se isključuje? A mi ovdje pokušavamo argumentirati zašto ih treba isključivati, uključivati zbog njihove važnosti, zbog njihovog odnosa. Pa znate kad neko moju majku liječnik uzme za nožni palac i pita te bako kako ste, pa ja ju to ne pitam. Ko to radi? To mogu raditi samo vrhunski ljudi, vrhunski stručnjaci ali i onaj tko je čovjek. Zato ne razumijem da ono na čemu počiva društvo, a društvo počiva na zdravstvenoj zaštiti jer oni brinu o našem zdravlju da ih mi eliminiramo kao da su nevažni. Time dajemo do znanja koliko ih cijenimo i koliko su nam važni. Mislim da su nam prevažni da se ovako prema njima odnosimo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ante Sanader, replika.
Hvala predsjedniče. Uvaženi kolega Mariću, spomenuli ste ovdje da fizičari, matematičari mogu mladi već biti genijalci, nisam vas razumio u tom smislu, ali želim reći da je i ta struka vrijedna divljenja i da su i ti stručnjaci u svijetu priznati na svim međunarodnim i studijima i praksi. Ali ne o tom više, nego o drugom sam htio. Asocirali ste me, rekli ste da jedan vrhunski kirurg ili specijalista doktor sa 30, 35 godina tek postaje pravi, ali znate, ja znam barem u Splitu situaciju da sa 65 on obavezno mora ići u mirovinu. Koja je to tragedija i koja je to katastrofa za državu kad takav jedan vrhunski stručnjak mora ić sa 65 godina u mirovinu i napušta sustav. Dobro, možda eventualno radi u privatnom, ali to da napušta bolnice sigurno treba dignuti glas i protiv tog. I sve one koji su u mogućnosti da iznad 65 godina mogu raditi, koliko imamo saborskih zastupnika iznad 65 ili predsjednika države. Pa apeliram i da to bude jedna od tema, evo ministru koji je i sam liječnik i profesor u tom području da nađemo načina da tim ljudima omogućimo da ostanu u bolnici i nakon 65 godina.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Sanader, dobro ste ovo primijetili što sam govorio o kemičarima i fizičarima, ali sam htio skrenuti pozornost na njihovu genijalnost. Jer stvarno postoji mogućnost genijalaca da su već sa 25 godina genijalci u tim prirodnim znanostima. Ali ne može se biti genijalac u društvenoj znanosti sa 20 godina, ne može biti ekonomist genijalac sa 25 godina jer za njegovu genijalnost koja je inače upitna potrebna je praksa, potrebna je praksa. Postoji poziva za koje je nužna praksa da bi se potvrdio taj poziv. U tom smislu sam govorio. I liječnicima je potrebna praksa da bi postali vrhunski liječnici. To što se sa 65 godina, pa to je još jedan tragičan odnos prema njima. Taman kad bi mogli najviše savjetima, asistencijama pomoći mladima u njihovom školovanju, u njihovom napretku svojim primjerom i u praksi jer se tako jedino u liječničkom pozivu i stječe praksa, njih se silom sa 65 godina tjera u mirovinu a zamislite zapošljavaju se oni sa 68 godina se povlače u sustav i uvode se za direktore nekih parkova, za direktore fondova, za direktore bilo kojih poduzeća. Pa imamo institucija gdje su od 78 godina pa još nisu otišli u mirovinu, ali liječnike je trebalo otjerati jer to pokazuje kako vlast trenutno ima odnos prema tom pozivu i prema tim dijelom zdravstvenog sustava. A mislim da je to ne samo pogrešno, ja mislim da je to pogubno. Hvala lijepo.
Imamo još jednu repliku, poštovani zastupnik ujedno i liječnik Stjepan Milinković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Marić bilo je ugodno uistinu slušati na koji način ste govorili o zdravstvenom sustavu i liječnici čiji sam ponosan član liječnika i liječničkog zbora i mislim da je ovakav pristup potreban, a ne na onakav način da se možda ponekad kaže o liječnicima neprimjerenim riječima da su neradnici itd. Vi ste pokazali što smo imali prilike čuti i sjećate se onoga kada je bio štrajk liječnika kada se onaj film prikazivao na televiziji da se na neki način isto tako tu časnu profesiju omalovaži i na drugi način da se diskreditira. I svakako treba razumjeti tu profesiju i taj rad i lijepo ste rekli da se očekuje od svih, a poglavito od liječnika da razumiju specifičnost tog posla pa bez obzira na kojoj on poziciji bio, bio ministar. jer kaže tamo jedan seljak, poljoprivrednik političari su listopadno drveće, on danas je dakle treba uvijek misliti odakle si došao i kuda ćeš se vratiti, ali očigledno da se ne razumije baš dovoljno ta liječnička struka, liječnička profesija i zato se događa ovo što se događa, zato odlaze toliki broj koji je zabrinjavajući. A onda kada to ne ide onda se žale Europskom sudu za ljudska prava. I ne treba biti puno mudar, ponovit ću ponovo da će i poslije ovoga opet će liječnici biti prisiljeni obratiti tamo gdje se razumiju i njihove teškoće i uvjeti i sve ostalo. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega MIlinković, pa zašto tako govorim o liječničkom zboru? Zato što cijenim znanje koje je mjerljivo. Teško je govoriti o nemjerljivom zvanju, a liječnik nije samo zvanje, nije samo ni znanje, nego biti liječnik je poziv i biti liječnik je stil života i način života. I ja se doista divim svakomu tko je prihvatio taj stil života i to ugradio sebi u cijeli život. Kada imate neko zanimanje onda ste vi nakon 8 sati rada izvan tog zanimanja, možda živite sasvim neki drugi život. Imate takvih zanimanja koliko god hoćete. Ali poziv liječnički je od 0 do 24 i snuje se ono što se radi jer nemoguće je isključiti se nimalo od takvog života. A i neki drugi pozivi vrlo lako ili neka druga zvanja se isključuju, završavaju, mijenjaju, tri posla rade različita u istom danu. Ovdje je znanje mjerljivo, a posljedice neznanja su pogubne. I kako onda onima u čijim je rukama tolika odgovornost ne dati malo na važnosti, samo malo pažnje i na važnosti. Koliko oni nama daju svog života pa da mi njima ne možemo pokazati bar znak pažnje nego ih isključiti kao da su najnevažniji u ovom društvu. A toliko je udruga, toliko sindikata toliko ih je uključeno, pa dajmo uključimo i njih ako nam nešto znače. Meni znače, a očito i vama znače, a očito nekima koji ih žele spriječiti da sudjeluju u razgovorima o svom statusu, o svojim uvjetima, o svom radu pa i o svojoj budućnosti hoće li odlaziti u inozemstvo ili će biti tu ili će pridonijeti hrvatskom društvu ili nekom drugom, mi zapravo anesteziramo u njihovom socijalnom djelovanju. Ne pristajem na to. Hvala lijepo.
Hvala lijepa poštovani zastupniče Marić. U ime kluba HSU-a u Hrvatskom saboru poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Ova dopuna Zakona o reprezentativnosti udruga, poslodavaca i sindikata ima u dva članka tridesetak riječi, a toliko se lijepih priča ispričalo jutros. Naravno i moje divljenje liječničkom pozivu u svakom slučaju, međutim ovaj prijedlog dopuna zakona o tome ne govori niti itko ima ambiciju uskratiti pravo na štrajk, pravo na pregovaranje niti pravo na organiziranje, definitivno nijednom sindikatu. Ovdje se radi o ambiciji Vlade da dalje pregovara bez obzira što je HZZO izašao iz riznice. Vlada zadržava pravo ovim prijedlogom dopuna zakona i dalje pregovarati, iako je mogla upotrijebiti stavak 2.i reći ajde vi oformite pregovarački tim na razini HZZO-a. Međutim Vlada Rh ima jednu drugu ambiciju, jednu drugu ako ćemo reći i obavezu, a to me obaveza podsjeća na nešto što se dogodilo u gradu Rijeci pred 10 godina. Pred 10 godina u gradu Rijeci su formirali jedinstveni pregovarački tim za sve djelatnosti za pregovaranje u svim djelatnostima na razini poduzeća radi ujednačavanja prava zaposlenih koji koriste novac iz gradskog proračuna. Ovdje se radi o istoj situaciji i zato se Vlada pojavljuje, odnosno nastavlja ulogu pregovarača. Nastavlja ulogu pregovarača jednom ovakvom odredbom. Ovdje se puno pričalo o nečem što je ambicija liječničkog sindikata a to je strukovni kolektivni ugovor. Ako mi netko u ovoj dvorani kaže gdje takav ugovor u Europi i svijetu postoji ja mu skidam kapu. Pazite, ja sam 13 godina pregovarao i nikada nisam pregovarao o strukovnom kolektivnom ugovoru. Uvijek je to kolektivni ugovor djelatnosti, kolektivni ugovor koji pokriva sve zaposlene u jednoj djelatnosti od čistačice do rukovoditelja, bez obzira o kojoj se djelatnosti radi. Ako mi netko nađe ja povlačim sve što sam o tome rekao i kažem da mojih 13 godina prakse uopće nije valjalo. A samo mi nađite gdje u kojoj državi postoji strukovni kolektivni ugovor za jednu struku. E do takvog pregovaranja očito Vlada kaže da neće doći ovim zakonom jer će se i dalje pregovarati i šteta da mi nemamo kodeks o kolektivnom pregovaranju u Hrvatskoj, da se socijalni partneri nisu na početku ovog procesa tamo još pred 23 godine sporazumjeli i rekli na kojoj razini ćeš to pregovarati. Jer mi na svim razinama pregovaramo sve i tko je lukaviji i snalažljiviji i tko je bliže vatre izvuče za sebe povoljniji kolektivni ugovor ne vodeći računa o nekom drugom koji je isti korisnik tog istog proračuna i rade, i njegovi ljudi rade iste poslove. Mi tog fair play u tome nemamo i nemamo ničim formalno uređen sustav kolektivnog pregovaranja. Ja vam moram reći u Italiji se ne pregovara na ovaj način kao što mi pregovaramo. Postoje kolektivni ugovori i djelatnosti i na razini poduzeća se ne pregovara da li netko može i čak ni privremeno ići ispod odredbi tog kolektivnog ugovora nego se pregovara samo na račun uspješnosti u tvrtci, da li će se ići sa nekim parametrom povoljnijim. I samo taj dio je sadržaj kolektivnog ugovora. Dakle ne pregovara se ono što se ispregovaralo na razini djelatnosti. To je vrlo ekonomično, to je vrlo pametno, vrlo praktično nego svaki put na svakoj razini početi kolektivno pregovaranje ispočetka, to nema nikakvog smisla. Ovo nisu tehničke izmjene kako je rekao kolega Nekić, ovo je namjera, ovo je jedan stav i jedan princip koji Vlada želi istjerati do kraja jer je započela ovu priču sa uredbom. I želi dati priliku da svi sindikati sjednu za stol i da se ispregovara sadržaj tog kolektivnog ugovora. I još moram korigirati jedan stav koji je ovdje rečen od kolege Rainera a sindikat pregovara u ime svih liječnika. Svaki sindikat pregovara u ime svojih članova a sve ono što je ispregovarao po zakonu se odnosi na sve zaposlene u toj djelatnosti, bez izuzetka da li jesu ili nisu članovi sindikata ali sindikat isključivo pregovara za svoje članove. I to je tako u Hrvatskoj i u cijelom svijetu. Klub Hrvatske stranke umirovljenika će bezrezervno podržati ove dopune zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo dvije replike, poštovani potpredsjednik Sabora, Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa uvaženi kolega Hrelja da krenemo od kraja, meni je jasno da ćete vi kao koalicijski vjerni partner SDP-a podržati što oni predlažu. Međutim, pitanje toga kako su riješene plaće liječnika u drugim zemljama otvara niz drugih pitanja. Naravno u većini zemalja uopće nema potrebe za sindikatima jer društvo prepoznaje ulogu liječnika i adekvatno ih cijeni. Ne onako kao što je to u Hrvatskoj. I sindikat je stvoren upravo iz nužde, iz potrebe da zaštiti neka prava koja nažalost društvo nije htjelo, znalo, moglo, željelo prepoznati. Prema tome uspoređivati situacije u Hrvatskoj s nekim drugim zemljama bi nas jako daleko dovelo. Odmah vam mogu reći svoju plaću i plaću adekvatnog stručnjaka u Njemačkoj. Ali to nema smisla. To je otprilike slično kao da uspoređujete ne znam, naše plaće sa plaćama recimo zastupnika u talijanskom parlamentu koje su koliko ja znam otprilike najmanje jedno 30 puta veće. Pa ćemo se to uspoređivati? Pa nemojmo se služiti takvim usporedbama. Idemo govoriti o meritumu stvari. Ja se slažem s vama da ovaj prijedlog zakona ne govori o onome o čemu zapravo većina nas govori. Ali zašto većina nas govori o tome? Zato jer je to problem u državi ne danas, čak ne i prošle godine, ni pretprošle godine, to jest problem. Problem kojeg moramo prepoznati. I kada mijenjamo zakon žalosno je što nismo iskoristili priliku da pokušamo barem riješiti taj problem kojeg osjeća očito većina ljudi ovdje osim izuzetnih nekih predstavnika vladajućih. Svi ostali su prepoznali taj problem, svi ostali dobronamjerno savjetuju da kada se mijenja zakon se pokuša riješiti i taj problem za kojeg nitko ne može zanijekati da ne postaji. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani kolega Reiner, ja ovo ne govorim radi podilaženja koalicijskom partneru ili Vladi, nego govorim na osnovu svog 13-godišnjeg iskustva i govorio sam o principima kolektivnog pregovaranja. I nisam uspoređivao situacije u Njemačkoj, Italiji i Hrvatskoj, nego sam uspoređivao kako sustavi funkcioniraju. Naravno da u Njemačkoj liječnici imaju svoja prava i uvjete rada koji su isto tako u određenom odnosu prema društvenom standardu u toj zemlji i prema plaćama i metalskog i građevinskog radnika i svima ostalima. I kod nas imaju otprilike liječnici određeni odnos prema tim drugim plaćama. Gledajte, to je najvažnija, zdravlje i vodit računa o zdravlju je najvažnija stvar na svijetu, ali mi govorimo o principima pregovaranja i stvaranja materijalne baze za cijelu djelatnost jer se financira novcem poreznih obveznika, odnosno novcem koji se ubiru od doprinosa zaposlenih. Prema tome i naša odgovornost je da tu postavimo određenu ravnotežu i poštujemo principe kolektivnog pregovaranja.
Poštovani zastupnik Zlatko Tušak, replika.
Hvala. Kolega Silvano, samo dvije stvari. U jednom dijelu ste rekli i to je točno, da sindikati pregovaraju za svoje članove što je pregovaračka moć i snaga sindikata, a onda ste rekli da kolektivni ugovorom koji se potpiše odnosi se na sve zaposlene u djelatnosti. Tu se ne slažemo baš do kraja. Odnosi se na zaposlene koji pokrivaju pregovaračke udruge, to je s jedne strane poslodavci, s druge strane sindikati jer imamo ono što sam ja u svojem govoru rekao, da upravo postoji proširena primjena kolektivnih ugovora na pojedinu djelatnost što daje mogućnost pojedinom ministru iz pojedine djelatnosti da proširi primjenu kolektivnog ugovora i mi smo upravo svjedoci sada da 4 kolektivna ugovora koji pokrivaju negdje oko 30 000 zaposlenih to pravo je izgubilo. Izgubilo ga je iz naslova jer je zakonom to regulirano da ta proširena primjena prestaje važiti. A u dijelu kada ste govorili vezano za kolektivne ugovore struke, je, ja se tu sa vama slažem ali postoji u praksi tarifni dio koji potpisuju struke. Jedna stvar je kolektivni ugovor i on omogućuje pojedinim strukama da dogovore tarifni dio. On ne zadire u prava iz kolektivnog ugovora, ali pojedine struke mogu potpisati vezano kad su u pitanju organizacije sindikata, tarifni dio. Jasno, imamo vozače koji imaju svoj tarifni dio negdje u inozemstvu, znači to je strukovni kolektivni ugovor.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Da, možda sam propustio reći da se ili možda nisam bio dovoljno jasan, naravno da se kolektivni ugovor odnosi, ono što je ispregovarano na one koje predstavljaju sudionici procesa kolektivnog pregovaranja, dakle one subjekte koji pokrivaju pregovarački odbori, ali isto tako je točno ovo i hvala vam na dopuni, da se to može i proširiti na kompletnu odnosno na cjelokupnu djelatnost. Ovo ste poprilično smiono tvrdili da mogu pregovarati strukovni sindikati o tarifnom prilogu kolektivnog ugovora. Morat ćete mi naći gdje to postoji jer mogao bih se složit da možda postoji neka nijansa koji mogu sami iz rezultata rada dobiti na ime nosioca struke, ali da mogu potpisati ni tarifni ni kolektivni ugovor, mislim da strukovni sindikati to ne mogu učiniti.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite kolegice Đurić.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicom. Kolegice i kolege. HNS-Liberalni demokrati će podržati izmjene ovog zakona. Ja bih na početku rekla, s obzirom da su neki govorili o tehničkoj izmjeni, kao što je rekao gospodin Hrelja nije tehnička ali je logična. Logična je zato jer je Vlada prepoznala sa ovom izmjenom potrebu da se uključi kao Vlada u jedan segment koji je izrazito važan i tu su kolege svi koji su danas govorili o liječničkoj struci apsolutno u pravu i ukupnom sustavu zdravstva apsolutno su u pravu i njegovoj važnosti, da Vlada koja je započela ove pregovore koji sigurno da nisu jednostavni, s obzirom na složenost sustava te pregovore i nastavi. Znači došlo je do nove situacije gdje se HZZO izdvojio iz sustava riznice. HZZO, njegovi prihodi su negdje procijenjeni na 22 milijarde kuna što isto tako govori o važnosti cijelog sustava i financijskog, a ne samo ovoj socijalnoj o kojoj mi najčešće govorimo i da je važno kako će se Vlada prema tom velikom sustavu postaviti. Naravno da je rasprava onda krenula u tom pravcu gdje smo najviše govorili o tome kakva je pozicija samo dijela tog cijelog sustava, a to je liječnička struka. Ja mogu reći u ime HNS-a da naravno osobito cijenimo sve što su ne samo liječnici kao jedna vrhunska struka učinili za širu društvenu zajednicu u proteklih 15-20 godina, a posebno u vrijeme Domovinskog rata, nego i sve one druge struke koje imaju takav društveni značaj, a ima ih jako puno i nisu samo liječničke i nije lijepo kad mi sa govornice odnosno iz klupa saborskih na bilo koji način favoriziramo ili stavljamo na pijedestal pojedine struke, ma koliko one same po sebi stvarno i imale veliki značaj. Stoga mi je i pomalo žao da ako smo već spominjali liječnike, da danas nismo spominjali velike probleme u kojima se nalaze pojedine čak i državne tvrtke i radnici koji rade u tim tvrtkama, pa evo vidjeli smo danas se stupilo u štrajk u jednoj tvornici koja ja bih rekla za našu državu ima možda i neću reći jednaku, ali veliku važnost. Znači, tvornica motora i dizalica u Rijeci koja je bila sastavni dio 3. Maja gdje su godinama se zapošljavali najbolji kadrovi koji su završavali strojarski i brodograđevni fakultet u Rijeci, pa recimo tu struku nikako ne bih podcijenila s obzirom da su godinama upravo ti ljudi stvarali najkvalitetnije proizvode, proizvodili najbolje motore i dizalice, proglašavani su hrvatski brodovi najboljim i najkvalitetnijim brodovima. Znači, to su ljudi koji su doprinosili da se stvara da se u ovoj državi proizvodi, da se iz onoga što oni proizvedu mogu platiti sve one društvene nadgradnje koje su nam potrebne. U ovom slučaju evo danas smo pričali o zdravstvu i pričamo o zdravstvu. Bez toga neće biti moguće, bez ulaganja u takve kadrove, u održavanje takvih kadrova i takvih tvornica neće biti moguće održati ni jedan vrlo skupi i vrlo važni sustav kao što je sustav zdravstva u jednoj državi. Evo moram primijetiti još jednu stvar, došlo je tu, naime ima liječnika, uvijek ih je bilo dosta u politici, pa ih ima i u ovom sazivu Sabora. Naš ministar je koliko ja znam liječnik. Ne mogu vjerovati da bi predložio izmjenu zakona na način da bi išla na štetu njegovim vlastitim kolegama, ali mislim da moramo svi bit razumni u situaciji u kojoj jesmo. Ti pregovori oko interesa sindikata koji zastupaju zdravstvenu struku sigurno neće biti jednostavni, jer u cijelom sustavu naime ima i puno onih kotačića koji nisu isključivo zdravstvene struke, nego ima i puno drugih struka koje su u njima zastupljene. Tako da želimo puno uspjeha naravno Vladi u budućim pregovorima. Govorilo se ovdje da je liječnička struka ugrožena, pa samo nekoliko komentara i o tome da se veliki broj liječnika odlučuje odlazit u inozemstvo. Mislim da u tome bi trebalo ako se o tome govorit, govorit o točnim podacima i preciznim podacima. Jer ako govorimo paušalno onda možemo reći i to da je godinama tako bilo i u onoj bivšoj državi. Liječnici su često bili oni koji su odlazili preko granice u zemlje u kojima su imali ja bih rekla ne samo veće plaće, nego su imali i kvalitetnije mogućnosti za napredovanje i za usavršavanje i za specijalizacije što većini njih i jest prvi interes, a onda možda onaj o kojem se ovdje najviše govori a to je onaj financijski, znači kolika ima je plaća. Zato mene zanima šta smo mi svi kao društvo u zadnjih 20 godina uopće napravili da liječnička struka, a ne samo liječnička, nego i još neke struke takve važnosti koje volimo često naglašavati budu cjenjenije, da imaju viši dignitet. Znači, nije samo ova odluka Vlade kao što neki kolege ovdje žele reći ono što će srušiti ili što ruši dignitet takvih struka. To je nešto što na žalost se kroz sustav unatrag više desetljeća nije adekvatno tretiralo i došli smo gdje smo došli. Ista slična stvar je i u znanosti, slična stvar je profesorskim, odnosno učiteljskim, nastavničkim djelatnostima. Mi moramo puno toga napraviti na takvim sustavima ali prije svega ojačati vlastito gospodarstvo kako bi mogli računati na to da ćemo i u toj društvenoj tzv. nadgradnji moći adekvatnije nagrađivati i stvarati kvalitetnije uvjete za one koji rade u tim djelatnostima. I još samo na kraju bih rekla da sve ove zakone koje smo donesli vezano i Zakon o radu i Zakon o reprezentativnosti sindikata ipak je išao u jednom pravcu, naime okrupnjavanja sindikalne scene i pokušaja da se ti pregovori koji su često mukotrpni obuhvate što veći broj djelatnika u pojedinim djelatnostima, odnosno što više članova, što više radnika da okupe. I mislim da kad pročitate da postoji 311 sindikata u registru, doduše koji jesu grupirani u otprilike 5 najjačih središnjica, da okupljaju samo 35% ukupno zaposlenih u RH onda su to podaci koji govore da su ove odluke, odnosno ovi prijedlozi koje Vlada donosi i predlaže Hrvatskom saboru da usvoji idu u dobrom smjeru, da bi se sindikalna scena morala okrupniti upravo oko tih djelatnosti. A suradnja sindikata unutar tih središnjica, odnosno unutar samih sebe je nešto što, na što ovi zakoni upućuju i mislimo da je to dobro. Zato će Hrvatska narodna stranka podržati ovaj prijedlog izmjena. Hvala vam lijepa.
Hvala. Replika Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, vi sa liječnika odoste u 3. Maj, onda i na učitelje itd. Ali ono što sam htio istaći je to što niste zaboravni. Naime i u vrijeme bivše Vlade Hrvatski liječnički sindikat nije bio reprezentativan kao ni sada on nije reprezentativan jer je uključen u granski sindikat i medicinskih sestara i ne medicinskih djelatnika itd. Dakle, postojali su problemi i za bivše Vlade i to ste dobro zapazili. Bio je i štrajk za vrijeme bivšeg ministra zdravstva, i to znamo, i ja sam ga provodio na kraju krajeva. Ali, ono što me povrijedilo je to da vi sumnjate u podatke da je 800 liječnika otišlo iz Hrvatske. Prema podacima Hrvatske liječničke komore, dakle to su najmjerodavniji podaci, pa me čudi da tako iznosite paušalno ocjene, do 31.12.2014. otišlo je iz Hrvatske zauvijek, dakle zatražilo brisovnicu iz članstva u Hrvatskoj liječničkoj komori 800 liječnika. I to je činjenica, tu ne možete reći otišli na specijalizaciju, usavršavanje itd. To je neistina što pričate. A kad već pričate o 3. maju, bolje da možda niste spominjali jer bih ja spomenuo vaše brodogradilište gdje ste vi gradonačelnica u Kraljevici koje ste poslali u stečaj i radnike na ulicu odaslali.
Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvažena kolegice ja nisam dvojio da ćete vi podržati naravno kao isto tako vjerni koalicijski partner ovaj SDP-ov prijedlog, međutim moram reagirati na to što ste rekli pa i ranije su liječnici odlazili u inozemstvo. Pa naravno da jesu, pa jasno da jesu. Ali nikada, nikada u tako ogromnom broju, desetljećima ne u tako ogromnom broju i odjedanput. Dakle, to je činjenica, od te činjenice pobjeći ne možemo. Sigurno da to nije dobro i sigurno da bi bilo pametno bez obzira tko bio na vlasti, bez obzira što je vaša koalicija sad na vlasti da uzme u obzir ovu raspravu koja je prilično unisona i u kojoj se izražava želja da liječnički sindikat može predstavljati liječnike, ništa drugo. Ništa više i ništa manje. I da se zalažu većina kolega koja je govorila za to da se omogući kad se već zakon mijenja, kad se dakle naglašavam zakon mijenja ne učini samo neka mala izmjena tehnička kako je to bilo navedeno već da se učini iskorak upravo u onom smjeru koji odavno traži i cijela liječnička struka, a čini mi se i prilično jednoglasno zapravo zastupnici ovdje u Saboru. Prema tome, o tome se ovdje radi. Naravno da se sve to može zamutiti, naravno da možemo početi pričati o nizu ostalih problema koji muče hrvatsko društvo u ovom času itd., itd. međutim mi govorimo o tome da je šteta što se nije iskoristila ta prigoda da se nešto što je vrlo jasno artikulirano i protiv čega nema objektivnih argumenata nije iskoristio trenutak da se izmjeni u ovom zakonu. Hvala lijepo.
Nada Turina-Đurić, odgovor na repliku.
Pa dobro vi sad želite reći da sam rekla nešto što nisam. Ja sam samo rekla da kad se govori o tome da liječnici odlaze iz Hrvatske da je toga uvijek bilo, ja sam čak naglasila da je češće to bio razlog zbog toga što su vidjeli priliku da se usavrše, specijaliziraju brže, to je problem sustava, to nije problem, ja se nadam da nije bio problem samo plaća. Jer ako ćemo govoriti o plaćama vi niste izrekli koliku plaću može imati specijalista u nekom KBC-u ili liječnik u općoj praksi gdje je isto ogromna razlika u tim plaćama pa neću ni ja govoriti o tome jer bi bilo primjerenije da vi kao liječnik iz tog sustava kažete. Međutim, to za hrvatske prilike nisu sramotne plaće. To su plaće koje nisu onakve kao što su sigurno u zemljama zapadne Europe ali sigurno nisu sramotne plaće za hrvatske uvjete. A zašto mi nemamo dovoljno liječnika? Ja ne znam zašto se vi ili vaša stranka nije u periodu dosta dugogodišnje vladavine založila da obrazujemo više liječnika? Mi imamo nažalost relativno male upisne kvote na medicinskim fakultetima, vrlo teško se upisati, godinama neki mladi ljudi pokušavaju upisati Medicinski fakultet, vrlo ga je teško upisati, potrebna su specifična znanja. Studiranje traje vrlo dugo, vrlo je skupo i na kraju još nije sve gotovo kad završe fakultet nego obično, ne obično nego najčešće moraju ići na stažiranje, nakon toga na specijalizaciju. Znači, da bi vi dobili gotovog liječnika minimum minimuma je 10-ak godina kontinuiranog obrazovanja. Da li mi motiviramo dovoljno mlade ljude i da li otvaramo proces znači da školujemo takve ljude u većem broju kako bi danas sutra imali dovoljan broj liječnika za naše potrebe? Ali to je pitanje sustava u kojem ste i vi sudjelovali svojevremeno gospodine Reiner.
Hvala. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice Turina-Đurić i vi ste govorili, ajmo reći bila je takva riječ, sa divljenjem, poštovanjem prema zdravstvenom sustavu i prema liječnicima posebno i mene to podsjeća na onu prispodobu kad netko nekoga istuče i onda mu ovaj drugi dođe pa ga tapša po ramenima i kaže e dobro si to podnio. Drugo, htjeli ste povući i povukli ste neke paralele sa ostalim profesijama i u tom dijelu nemam nikakvu namjeru se upuštati u to područje. Svaka struka zavređuje divljenje, poštovanje i u tom dijelu nema govora. Ali mislim da je najslikovitije kolega Marić govorio kada ujutro u 3 sata netko ti ublaži tvoju bol i riješi tvoj zdravstveni problem sa onim brojilom gdje mora se sva procedura proći ovakve ili onakve vrste pa za 5, 6, tjedan dana se ta stvar riješi. Ali kada je bilo povećanje cijene struje 20% a to je išlo vrlo, vrlo brzo. I sad ako ćemo gledati na taj način sigurno da je, vi ste rekli e liječnička profesija je ugrožena, ugrožena je naravno, ugrožena je dostupnost i kvaliteta zdravstvenog sustava. Ali govorili ste o tome zašto nije upisivano pa znate li vi kolika su sredstva smanjena za fakultete za upis studenata? Sada u vrijeme ove Vlade koje ste vi član kolika je … [[Govornik se ne razumije.]] Ali naravno ovdje je ono o čemu govorimo danas, na što upozorava liječnički sindikat a to je ona sloboda, pravo na slobodu udruživanja o čemu govori Europski sud za ljudska prava. Pa nema potrebe da se ponovno oni obraćaju. Mi želimo ovdje upozoriti na te probleme uistinu da ne dođe do još većih teškoća u tom zdravstvenom sustavu. Hvala lijepo.
Nada Turina-Đurić odgovor na repliku.
Pa kolega Milinković, samo na jedan dio vaše replike ću se osvrnut, a to je onaj dio gdje ste rekli da smo smanjili sredstava za znanost odnosno za školstvo što bi mogli debatirati da li je to baš tako ili nije, ali da bi mi danas kolega Milinković imali dovoljno liječnika trebalo ih je početi obrazovati prije 10, 15 godina. Ja sam sticajem okolnosti u zdravstvenom sustavu nešto radila i znam da u jednom periodu prije petnaestak godina i nešto malo više gotovo da nije bilo uopće specijalizacija. Znači mi negdje 90.tih pa čak i do kraja 90.tih gotovo da nismo imali podržani državni sustav specijalizacija. Na sreću to se je nešto ipak popravilo tijekom 2000.tih. Zato sam ja i htjela u svojoj raspravi skrenuti pozornost da je pitanje cijelog sustava da liječnici ne odlaze samo zbog toga kao što ni druge struke ne odlaze samo zbog toga što nisu možda adekvatno plaćene, nego zato što je cijeli sustav im nije dozvolio, nije im osigurao kvalitetno napredovanje, specijaliziranje, prohodnost u sustavu napredovanja u takvim institucijama to svi koji ste liječnici znate puno bolje nego ja. I nezadovoljni tom nemogućnošću i tom umanjenom šansom jedan dobar dio ljudi je ustvari zbog toga nažalost zbog toga otišao. A manje će ih odlaziti ako uspijemo te neke sustavne stvari ipak promijeniti i na tragu toga jesmo, ono što čujem s terena iz bolnica što provodi ministar Varga, mislim da će imati učinka.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicom. Prije 5 godina sam dobio od HDZ-a odstupnicu od bolnice u Slavonskom Brodu i nisam više mogao niti pristupiti kirurškom odjelu u kojem sam bio šef traume. Tada smo imali u Slavonkom Brodu višak faktura, morali smo se sa ministarstvom dogovarati kako ćemo taj višak faktura, hoće li nam platiti, hoćemo li prenijeti u slijedeću godinu itd. Prije dva dana sam bio, pardon danas je srijeda, da u ponedjeljak sam bio u bolnici u Slavonskom Brodu i dobivam ovakvu informaciju: neosorna je realizacija za 2014. godinu je 22,3 milijuna kuna. To je rezultat ovih 5 godina kako sam otišao iz bolnice, nisam ja za to ni zaslužan niti sam kriv, ali sam zaslužio to. Ali je manjak realizacija. Zašto pitam kolegu koji vodi tu bolnicu ili u vodećem timu te bolnice? Pa zato što kažem nema entuzijazma više među liječnicima, nema elana kao što je bio. Dolaze si od kuće kad je trebalo izvaditi dren, kad je trebalo pogledati zašto pacijent ima slabu krvnu sliku, dođeš od kuće pa pogledaš pacijenta. A toga više kaže Boro nema. Neće više niko ni da dođe, ni da intervenira, ni ne znam ni ja što. Ovdje ne želim bogohuliti na naše liječnike, ali sustav je učinio to da je postala praksa da ne mogu ja tako malo raditi koliko mene, ne mogu oni mene toliko malo platiti koliko ja mogu malo raditi upravo tako. I onda liječnik napravi ili jednu ili dvije gastroskopije, govorim o nekoj drugoj struci ne kirurškoj, a sestra se kaže boji hoće li moći dobiti plaću, jesu li zaradili plaću, hoće li sestra dobiti plaću ako doktor radi jednu ili dvije gastroskopije dnevno? Dokle je došlo naše zdravstvo a zahvaljujući upravljanju od ove Vlade, a nije puno bolje bilo ni za vrijeme bivše Vlade, ali takva upornost, kaže neko ovdje upornost, reče Marić u ignoranciji liječničke struke, u ignoranciji liječničkog sindikata nije upornost nego tvrdoglavost. Ima upornost kao blaži stupanj i tvrdoglavost kao krajnja tvrdoglavost koja se provodi ovdje nad time da se, evo sad imao tzv. granski sindikat i imamo ovaj strukovni sindikat. Pa onda liječnici s obzirom na broj članova od ukupno 75 tisuća zaposlenih u zdravstvu, 40 tisuća članova sindikata, a liječnika ima ukupno 14 od čega su 8 u sindikatu. Dakle, ne mogu dobiti status reprezentativnog sindikata. Žalba Europskom sudu za ljudska prava na pravo na štrajk, bila je znamo kako je prošla. Dakle, otklonjena je svaka sumnja da štrajk nije bio legalan, da je sud bio u krivu čak. 800 liječnika napustilo je Hrvatsku i brisalo se iz članstva Hrvatske liječničke komore do 31. prosinca 2014. i to je činjenica. Koliko je još za ovih mjesec i pol dana u 2015.ih brisalo se iz članstva Hrvatske liječničke komore ja ne znam, čut ćemo podatke od profesora Miniga predsjednika Hrvatske liječničke komore možda uskoro na nekom Odboru za zdravstvo kada bude ovdje. Kako može kada smo rekli da postoje ponekad i različiti interesi unutar sindikata, dakle oni koji nisu zdravstveni djelatnici pa i oni koji jesu, ajde da kažem onaj većinski dio medicinskih sestara kojima skidam kapu za trud u svom radu. Nikada nisam bio protiv verifikacije i kvalitete njihovog rada i truda koji daju za pacijente, kako mogu biti isti interesi pa da onda taj se, jedino da napravimo unutar sindikata ili da se propiše odnosi kada se pregovara o liječnicima da tada taj granski sindikat prepusti pregovore sa Vladom ili u pregovaračkom odboru liječnicima. A kada se pregovara o pravima sestrinstva ili pak osoblja izvan medicine kojih u bolnici ima oko 30% da se prepusti onima koji to zapravo jesu. Kada bi postojao taj fair play bilo bi dobro. Ali sjećamo se dobro jedne predstavnice sindikata, sada hoću li imenovati ili neću znamo tu otišla je valjda u mirovinu više, hvala ti Bože, koja nikada, nikada u pregovorima ili razgovorima u kritičnim situacijama nije bila za interese liječnika i to moramo reći, imenovati osobu. Znamo crvena kosa itd. Spomenka eto. I sada mi ovdje pravimo od nečega pamet kada znamo da je tako, kada je ona uvijek bila protiv interesa liječnika. Hrvatska Vlada i Hrvatska država očito vode politiku zavadi pa vladaj, eto. Sada se vi doktori svađate sa sestrama i sa ostalima, interesi nisu isti pa vi dođite pred državu i pred povjerenstvo, pregovarački odbor i sada recite šta ćete. Normalno da su interesi ponekad suprotni kako reče kolega, kaže ponekad, u radu smo uvijek zajedno i uvijek potpomažemo jedni druge, ali interesi nisu isti. Nije ni posao isti, odgovornost nije ista niti jednog trenutka za život ljudi za zdravlje ljudi. Liječnici ako netko misli da ovo što sam govorio u početku da neće raditi, nije točno. Liječnici su tijekom svog školovanja, tijekom potrebe doživotne izobrazbe dakle praćenja modernih trendova. Liječnici su kako reče Marić od 0 do 24 sata, ne može se optužiti liječnike za lijenost samo ih sustav može zapriječiti, sustav i ovakav način odnosa prema liječnicima može ih zapriječiti u tome da izgube elan, da izgube entuzijazam, da izgube volju za rad. I to se događa i to se dogodilo. Evo vidite kada sam otišao iz bolnice, 10,5 milijuna faktura je bilo viška, bolnica imala u Slavonskom Brodu. Sada ima 22,3 milijuna manjak. Manjak realizacije, nema stvaranja realizacije, ona koja je propisana realizacija za 2014.manje ima 22 milijuna. Što to znači? Što se dogodilo? Nije toliki bio odljev kadrova iz Slavonskog Broda pa da bi se smanjio broj ali se smanjio broj intervencija, smanjio se broj pregleda, smanjio se broj operacija. Zašto? Zašto se to dogodilo? A postavljeni su sanacijski ravnatelji koji su doveli potpuno u krah te bolnice. Dobit ćemo mi izvješće ovdje Ministarstva zdravlja uskoro kako su radili sanacijski ravnatelji, politički postavljeni podobnici koji su radili tako kako su radili i bolnice još više otišle u minuse. Ali nije to tema, nego je tema eto tako jedan par riječi zakona gdje se zapravo radi Prijedlog zakona o dopuni Zakona o reprezentativnosti udruga poslodavaca. U sindikatima nije ništa promijenjeno, mi i dalje ostajemo liječnici u granskom sindikatu i nemamo pravo glasa, svoga glasa, liječničkog glasa. O važnosti liječništva, o onome što je gospodin Marić vrlo emotivno danas govorio jer je svatko od nas imao osobna od kako se čovjek rodi pa do groba ima posla sa liječnicima od poroda pa nadalje, od cijepljenja pa nadalje, od dječjih bolesti pa onda idemo dalje kako god hoćemo. Pa kada imaš trudnu ženu opet moraš ići na kontrole kod liječnika i tako cijeli život do smrti, do palijacije ili pak gerijatrije kada završavamo tako kako ćemo svi skupa završiti. I na kraju ti opet liječnik mora dati dijagnozu uzroka smrti i nakon smrti ti opet liječnik propisuje od čega si umro. Ali očito netko ne prepoznaje niti tu važnost, niti potrebu da na neki način nađemo neki modus već jedanput, ajmo napraviti propise fair playa u sindikatima, pa da kada su u pitanju liječnička prava da tada taj cijeli sindikat zastupaju liječnici kod pregovora. Pa šta će nam tamo onaj tko kosi travu, mislim čast svakome čovjek radi svoj posao, ali u bolničkom krugu drlja kosilicu. Hoće on pregovarati za liječnička prava? Osim toga u Domovinskom ratu gotovo svi liječnici su dobrovoljci Domovinskog rata, 6 ih je poginulo od toga za jednoga i ne znamo gdje su mu ni kosti ni gospodin Šreter iz Pakraca za kojega je jedan naš zastupnik vodio dvojicu liječnika iz Siska na razmjenu, pa je odveo dvojicu iz Siska, a Šretera nije doveo jer su ga likvidirali. A i dr. Krušić iz Slunja znamo kako je završio, dr. Krušić koji je pogubljen, pogubljen doslovce u Malom Vukovcu i da ne pričamo dalje priče liječnika iz rata. O tome bi mogli knjige napisati i o požrtvovnosti liječnika u ratu. I unatoč svega toga, unatoč svega ovog što sam rekao i dalje imamo jedan zaista tvrdoglavi otpor ministra i ove Vlade da se napokon da kažem, pa dajte zapriječite više odlazak naših liječnika. Šta vi hoćete? Je li vi hoćete da se izmijeni struktura liječništva i demografska slika u Hrvatskoj? To je vaš cilj. To je vaš cilj. Dovesti ćete kaže liječnika sa Kosova i ne znam ni ja, pa ćemo ih nadoknaditi. Ma nećete nikada nadoknaditi. Te liječnike koji odu iz Hrvatske nikada nadoknaditi nećete. Mi smo za njih dali, svi mi skupa smo dali novce da se školuju, koštali su državu Hrvatsku i hrvatski narod i hrvatske porezne obveznike i onda ih olako dajemo u Englesku, Irsku, Švedsku, Švicarsku itd.. I moj sin pomišlja, urolog je, kaže tata pa bih imao 6 tisuća u Londonu, nude mi posao urologa za 6 tisuća eura. Jer ovdje je u minusu svaki mjesec. Bio je porez na dohodak, donesen zakon, oni primili manje plaće. Pa kako je to moguće? Kažete da će se pomoći srednjem sloju, ajde sada liječnike svrstavamo u srednji sloj, a dobili su manje plaće za siječanj a porez na dohodak je umanjen kako bi oni dobili 1000, 2000 više, ne, oni su dobili manje plaće. Pokazao mi je listu. I za 12. i za siječanj. Manja plaća nego kada nije ukinuta mjera poreza na dohodak koji je trebao ostati tim ljudima. Ne. Šta se događa to? Tri mjeseca Vlada produžava ovo brisanje kolektivnog ugovora, kaže do 31. ožujka mi ćemo vama produžiti a ovdje govorimo o nekakvoj kako se kaže ovdje odboru pregovaračkom itd.. O čemu mi pričamo? Uredba Vlade je donesena do 31. ožujka i nema nikakvog pregovaranja, to je uredba koja traje, koja je na snazi. Nikakvog pregovaranja tu nema. Ili se ovo sprema za kasnije poslije 31. 3. da će možda važiti? U svakom slučaju i prije sam govorio ovdje, zna i gospodin ministar je toga se i ne bojim i ne tajim da sam protiv toga da se na ovaj način sa liječnicima komunicira u ovoj državi. Ne zato što sam ja liječnik i imam 39 godina staža nego što su zaista, pa porazgovarajte sa svim, evo porazgovarajte s liječnicima, bilo kojim, pa reći će vam oni, ne moram ja govoriti, evo govorim u ime svoje, u ime njih. Dajte porazgovarajte, odite među njih. Ja mislim gospodine ministre vi ste na Rebru, pa odite malo među ljude, pitajte. Zar je to problem otići među ljude i pitati što ih tišti, zašto im je slabo, zbog čega žele ići u inozemstvo itd.. I kada netko kaže nije samo … [[Govornik se ne razumije.]] ma nije ni samo … [[Govornik se ne razumije.]] , ali i je, pogledajmo razliku u plaći. Naravno da čovjek hoće, svaki čovjek hoće, svaki čovjek nastoji da se egzistencijalno, pobrine, zbrine za svoju obitelj, za sebe. Pa onda naravno da razmišlja o odlasku iz Hrvatske. Kada nikako mi ne možemo doći na poziciju da liječnici razgovaraju s Vladom o svom statusu. Nikako. Kaže, netko reče ovdje, Hrelja, da je to tako propisano, nema ni u jednoj državi, nema kaže ni u jednom državi toga, je li tako, da se liječnici imaj pravo pregovarati. U nečem smo mi prvi, evo fiskalizaciju kaže Česi hoće da od nas da kupe, pa zašto mi ne bismo prvi razgovarali sa liječnicima, gospodine Hrelja? Pa mi se hvalimo kako smo prvi u mnogočemu u Europi. Prema tome, klub HDSSB-a temeljem svih ovih mojih argumenata nikako ne može biti, ma čak i da je nešto bolji ili ne znam ni ja kakav, ovo je jedna tehnička, moram reći tako, tko god tvrdio drugačije začkoljica gdje se samo umjesto ministarstva ili Vlade piše HZZO i to je to. Ali što se tiče samog sindikata liječnika, hrvatskog liječnika, i još uza sve to ste i pronašli i početi će se izvlačiti optužnice razno razne i montirani procesi itd., za članove Hrvatskog liječničkog sindikata kako bi ih zapriječili u njihovom djelovanju. Nitko me ne može razuvjeriti da to nije bilo politički motivirano. Hvala lijepa.
Hvala. Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega Grubišić, na par stvari bih se htio osvrnuti što ste vi rekli, prvo je ovo što ste rekli o zapravo smanjenju plaća na kraju nakon tzv. poreznih promjena. Pa to samo razotkriva ono što smo i mi ovdje govorili da se radi o jednoj opsjeni javnosti i da se neće nažalost povećati plaće a posebno ne povećati plaće onim najsiromašnijima. Vi ste malo zbunjeni sa činjenicom da je smanjena fakturirana realizacija u bolnici u kojoj ste vi radili. Međutim, odgovor na to nije samo smanjeni entuzijazam osoblja zbog tretmana, ja bih rekao općenitoga pa i smanjenja plaća do kojih je dolazilo nego puno više, nešto čega javnost nije uopće svjesna. A to je da kada se fiktivno išlo sanirati zdravstvo zapravo sanirati Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje onda se to učinilo tako da su se cijene smanjile za po 30, 40%. I naravno onda ako se cijene smanje drastično da će ispasti da se manje radi odnosno manje fakturira nego li što je to ranije se napravilo čak i kada se jednako radi, možda čak i više kada se radi. Ali ako su cijene za 30, 40% smanjene ispada naravno na papiru da je to puno manje. Prema tome i to je odgovor na vaše pitanje. A ono što je vrlo važno reći a bilo je ovdje rečeno, meni je žao što nema kolegice koja je to spomenula, točno je da ako mi danas počnemo obrazovati liječnika da će se efekt toga vidjeti tek za 10, 15 godina. Ali to je ono što sam ja govorio i kada se raspravljalo o ovogodišnjem proračunu i kada se raspravljalo o prošlogodišnjem proračunu i kada sam upravo to govorio da smanjenjem odnosno nedostatnim financiranjem obrazovanja, visokog obrazovanja i znanosti ćemo stvoriti situaciju čije kobne posljedice neće biti vidljive ove godine, možda čak i sljedeće godine ali će izvjesno biti za 5 ili za 10 godina vidljive. Hvala.
Hvala lijepa kolega. Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala vam lijepa. Kolega Reiner meni nije jasno a vi ste mi objasnili jer se još uvijek nalazite u sustavu, dakle na klinici da su zaista toliko smanjene dakle cijene usluga u bolnicama da oni jednostavno ne mogu izrealizirati toliko novaca koliko je propisano. Pa ja vas pitam a niste vi kirurg apendektomija, dakle operacija slijepog crijeva kako narod voli reći, je koštala 180 kuna, gdje je zaposleno kirurg, njegov asistent, anesteziolog i njegov asistent i dvije instrumentarke i spremačica. Dakle 7 ljudi u operacionoj sali zarade za jedno slijepo crijevo 180 kuna. Pa kolko su mogli smanjiti, meni to nije jasno. Na što je spala onda apendektomija. Meni je neshvatljivo to, potpuno mi je neshvatljivo. I što bi mi trebali, hvatat pacijente kao doktori po ulici, dovlačiti ih u bolnice da bi imali fakture pisali, stat pred kapiju kako kažu u bolnice ili portu kako god hoćete, ajde navrati da ti napravim nešto pa ćemo te fakturirat. Dakle to je prelijevanje iz šupljeg u prazno, dakle nema zapravo rješenja u tom sustavu. Sad smo imali evo Nacionalni plan bolnica itd., samo donosim, Strategija 350 stranica gospodina Ostojića koja ništa nije rekla, dakle nemamo konačnog rješenja jer nemamo uopće rješenja za zdravstveni sustav ali do kada, vidjet ćemo.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednica. Pa kolega Boro, dobro ste ustanovili da nema nikakvog uvažavanja, da se oglušuje, da se ne razumije, marginalizira se Liječnički sindikat i ono što je interesantno, jasno se radi protivno međunarodnom pravu i pravnom poretku, kao i zakonima. To će jasno doći opet kao teret Hrvatskoj državi kao članici Europske unije koja će opet imati poglede prema svojoj Vladi koja ne radi nimalo na dobrobit liječnika, a kamoli na dobrobit države s obzirom da ignorira europsku praksu. Ono što smo spominjali gospodina Hrelju, pa on je imao prije drugačije kriterije kada je bio u drugoj Vladi koalicijski partner i drugačije govorio o tome kako se pregovara. Ovo sada partijsko pregovaranje vjerojatno je jedini način koji se može uspostaviti jer drugačije nema, ili ćete biti kako mi kažemo ili nećemo vam dozvoliti da pregovarate, da budete uopće uključeni. A liječnici kao struka koja apsolutno je na korist hrvatskim građanima i koja je potrebita, koje je sve manje u Republici Hrvatskoj jer odlazi, jasno da će biti ogorčena ovakvih postupcima i dodatno još biti ignorantski odnos prema njima, uzrokovati daljnji odlazak. Gospodin Hrelja, nemojte mi dobacivati iz klupe, ja vama nisam. Ali kriterije koje ste uspostavljali prije trebali bi ih imati i sada.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala kolega Đakić. Nije problem shvatit da je netko aparatčik i onda on nastupa sa pozicije aparatčika i tako on zastupa svoj. Pa bio je on i s vama u koaliciji koliko ja znam, jel, pa prema tome i tada je ista stvar bila. Prema tome… … [[Upadica se ne razumije.]] Da. A druga stvar, što se tiče europske prakse, pa zaista u Europi ja koliko pamtim bio je štrajk liječnika u Italiji, kolega Đakiću bio je opći štrajk, generalni štrajk liječnika u Italiji prije jedno par godina i to je ono što ja pamtim da je bilo kao što je bilo i kod nas štrajk liječnika, ali je taj štrajk kada se dogodi na zapadu onda je on pravi štrajk. Mi smo ovdje i pored štrajka uvijek pružali usluge i bili na usluzi našim pacijentima i uvijek smo nekako ajde neka primi ga pa ćemo pogledat. Dakle i tada smo pokazivali znakove osjetljivosti i dostupnosti, iako smo proglasili štrajk. To je sasvim drugi štrajk u odnosu na onaj generalni štrajk liječnika u Italiji koji je bio prije 5-6 godina, ne znam kada. Tako da što reći, uglavnom situacija nije dobra i mislim da će to rezultirati daljnjim odljevom liječnika. Volio bih da to ne bude, ali pratit ćemo situaciju i ove godine kao što prati i Hrvatska liječnička komora pa ćemo vidjeti kako će se stvari odvijati. Hvala lijepo.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa i ja sam primijetio kolega Grubišić ovo što su kolege u replikama govorili, ali ono što ste govorili bez obzira na ovaj dio o tehničkom ovome uređenju sada ovoga, kako god se to zvalo ostaje činjenica ona koja ste rekli da se radi o jednoj tvrdoglavosti, jednoj neprimjerenoj tvrdoglavosti gdje se jednostavno, evo može se reći da se Hrvatski liječnički sindikat koji je godinama prisutan u dijalogu itd. sa jednostavno jednim propisom eliminira i naravno uskraćuje mu se i kolektivno pregovaranje i pravo na štrajk što je i ajmo reći i ustavno upitno. I sad naravno da slijedom toga svega toliko stalno važnost toga posla i svega skupa, da dolazi do onoga što ste vi rekli na samom početku, i do gubitka entuzijazma i do svih ostalih okolnosti i naravno posljedično vidite koliki broj kolega odlazi na rad u inozemstvo i naravno posljedično tome i ugroženost kvalitete i dostupnosti zdravstvene zaštite. Mi to poglavito isto tako vidimo u seoskim sredinama gdje isto tako svakim danom sve veći broj seoskih ambulanti ostaje prazno, bez liječnika, bez obzira koliko je napora uloženo u onom dijelu i tehničkom i opremljenosti svega skupa. Sigurno da je i u ruralnim područjima u kojima često govorim i dostupnost i kvaliteta zdravstvene zaštite itekako narušena. Hvala lijepo.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Meni nije jasno kolega Milinković da se vi iz vašeg kluba vrlo često javljate u svezi reprezentativnosti sindikata kada taj isti Hrvatski liječnički sindikat nije bio reprezentativan ni za vrijeme vaše Vlade i neće ni biti kad dođete na vlast i šta nam ovdje opet pregovarate svima skupa i Kukuriku koaliciji i svima. Dakle ni za vaše Vlade Hrvatski liječnički sindikat nije imao veća prava nego što ih ima sada i što će ih vjerojatno u budućnosti također imati i šta mi kao liječnici uopće, i oni u sindikatu i oni izvan sindikata uopće mogu očekivati i od ove na kraju krajeva rasprave koja će biti tako eto rasprava radi rasprave, a zapravo eto tako. A što se tiče same realizacije u bolnicama ja sam dobio podatke od onih koji rade u upravi bolnice, ali ni jednom mi riječju nije rečeno da je smanjena cijena usluga u bolnici i da zapravo gubitak proizlazi pa možeš ti raditi koliko god hoćeš ako ti je cijena usluge minimalizirana ili smanjena. Pa ti možeš raditi ko crnac cijeli dan, bez da ne bi bilo rasističkih ovdje natruha. Dakle, možeš raditi koliko god hoćeš ali ne možeš napisat računa koliko je potrebno.
Povreda Poslovnika, Stjepan Milinković.
Hvala lijepo gospođa potpredsjednice. Pa povrijeđen je članak 238. Poslovnika gdje kolega Grubišić na neki način mene omalovažava jer iznosi neistinite navode. Nije točno da nije bio liječnički sindikat u vrijeme HDZ-ove Vlade. Bio je reprezentativan i pregovarao, nije točno. Dakle, molim vas lijepo, nemojte se služiti sa takvim stvarima.
Hvala. Nije povrijeđen Poslovnik. Kolega je … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nemojte vikati iz klupe. Kolega Grubišić je iznio svoje mišljenje, pa ako je mišljenje pogrešno, ne znači da je to povreda Poslovnika. U ime, završna riječ u ime predlagatelja, ministar rada i mirovinskog sustava, gospodin Mirando Mrsić.
Hvala gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici. Pa malo smo govorili o, ja sam očekivao da će rasprava biti kratka, ali očito da tu prevladavaju određeni interesi koji jesu bili i kod donošenja Zakona o reprezentativnosti. I uvaženi zastupnik Boro Grubišić je u pravu. Dakle, kad govorimo o strukovnom organiziranju, dakle ja neću govoriti o sindikatima pojedinim, o strukovnom organiziranju, niti jedna Vlada do sada nije, dakle zakonom omogućila strukovno organiziranje, niti ova koalicijska, niti HDZ-ova. Dakle, koalicijsko pregovaranje, pardon, da budemo precizni. Naime, kada govorimo o samom kolektivnom pregovaranju onda moramo znati što je bit kolektivnog pregovaranja. Bit kolektivnog pregovaranja je da se utvrde uvjeti rada, plaća, dakle ona interesna pitanja i koja je razlika između interesnih pitanja liječnika, medicinskih sestara, medicinskih tehničara. Dakle, svi oni žele pregovarati oko svojih interesnih prava. Na državi nije da država omogući i uredi odnose među sindikatima. I tu država se ne smije i ne treba se miješati. Ono što država treba napraviti je okvir u kojemu će se ponašati sindikati i poslodavci kada govorimo o pregovaranju. Što se tiče strukovnog pregovaranja ne vidimo problema u samoj reprezentativnosti jer zakon ne onemogućava da strukovni sindikati sudjeluju u pregovaranju. Vrlo jasno zakon omogućava da sindikati sjednu za stol, dogovore se o pregovaračkom odboru i automatski svi postaju reprezentativni. Zakon je to i omogućio. Gledajući što se dešavalo u proteklih godinu dana preko 80% pregovaračkih odbora je dogovoreno dogovorom i svi sindikati su postali reprezentativni bez obzira da li imaju 500, 100 ili 1000 članova. Svega u 20% slučajeva se išlo u prebrojavanje i temeljem broja članova utvrđivanje reprezentativnosti. Tome govori u prilog sve manji broj zahtjeva koji imamo pred Povjerenstvom za utvrđivanje reprezentativnosti da sindikati idu u prebrojavanje. I nemamo, dakle gledajući evo pregovori su bili za kolektivni ugovor u Croatia airlinesu, bit će sada ponovno. Tamo imamo strukovni sindikat pilota, imamo sindikat kabinskog osoblja i njima je u interesu da sjednu za stol zajedno i da zajedno onda pregovaraju i budu reprezentativni. Imamo isto što se tiče strojovođa, dakle imamo i više, dakle imamo više strukovnih sindikata koji su normalno reprezentativni bez ikakvih problema i bez potrebe za prebrojavanjem. Omogućavanje strukovnog pregovaranja dovodi do fragmentacije sustava, to znači dovodi do fragmentacije i sindikalne borbe i gledajući i razgovarajući oko ovog zakona stav središnjica je bio vrlo jasan, da strukovno pregovaranje je nešto što treba biti uokvireno u pregovaranje sa svim ostalim sindikatima jer se svi bore za ista prava. Znači prava interesna, prava na plaću, prava na uvjete rada. I nije nikakva tvrdoglavost ničija, nego jednostavno je stvar principa i stvar organiziranja, pregovaranja u RH i Zakon o reprezentativnosti je to i doprinio. Jer ako dopustimo fragmentaciju sustava imat ćemo onda kolektivne ugovore na razini sve bolnice gdje će prava liječnika i sestara i sveg onog u jednoj bolnici biti riješena na jedan način, u drugoj bolnici na drugi način ovisno o tome koje su sposobnosti jednog ili drugog pregovaračkog odbora, da li je ono sa strane poslovodstva bolnice ili onoga tko pregovara sa druge strane. Stoga bi bilo od strane Vlade vrlo nerazumno da na takav način omogući i određenu diskriminaciju u sustavu, jer svi rade isti posao. U javnom sustavu svi rade isti posao, financiraju se iz istih sredstava i jasno da treba uvažavati određene specifičnosti struke i liječnički sindikat je uvijek bio uvažavan. Evo sada pregovaramo oko temeljnog kolektivnog ugovora za javno zdravstvo gdje je liječnički sindikat dio pregovaračkog odbora. Prema tome, nema nikakvog niti govora da diskriminiramo bilo koji strukovni sindikat, on uvijek može biti član pregovaračkog odbora i tu vidim nema nikakvih problema u drugim djelatnostima. Ako mogu piloti, ako mogu strojovođe, ako mogu i neke druge struke ne vidim razloga zašto to ne bi bilo i u zdravstvu. Osim toga bili bi jači pregovarački odbor prema Vladi. Bit će oko ovog zakona jasno još priča. Ono što je sa strane nas u Vladi jasno je da zakon je donio i doveo do okrupnjavanja sindikalne scene i umjesto 5 središnjica imamo 4. Neki sindikati su se udružili ali nije nama interes da se sindikati udruže, to je njihova slobodna volja da li će se jedan ili drugi udružiti u sindikat, nego nam je cilj koji smo i postigli da se sindikati sjednu za stol i da dogovore pregovarački odbor. U preko 80% slučajeva pregovora u protekloj godini sindikati bez obzira koliko ih je bilo na kojoj razini i koje tvrtke su se sjeli i dogovorili i utvrdili reprezentativnost a to znači imao jednog člana, sto članova ili tisuću članova dogovorom su svi reprezentativni članovi. Što se tiče mogućnosti reprezentativnosti liječničkog sindikata u Hrvatskoj ima negdje oko 12 tisuća liječnika. Za reprezentativnost sindikata ako ćemo ići u ovaj dio koji je vezan uz prebrojavanje je potrebno da sindikat ima oko 8200 članova. Ne vidim s druge strane razloga, ako se ide tim putem, da se onda i poveća broj članova. Ali to je na liječnicima koji će se učlaniti ili neće se učlaniti u sindikat. Prema tome, sa strane Vlade nije nikad nikome onemogućeno pregovaranje, omogućeno je na više načina. I s druge strane kad govorimo o strukovnom pregovaranju ono dovodi do fragmentacije pregovaranja i do na kraju diskriminacije i nestabilnosti u sustavu jer bi za isti rad u pojedinom dijelu sustava bila plaća drugačija nego u drugom dijelu jer kažem došlo bi do toga da bi se pregovaranje spustilo čak na razinu bolnica. Ona primjedba da zakon nije usuglašen sa sindikatima. Da, on je usuglašen sa sindikatima, dakle što se tiče i ovog dijela. Mi smo imali savjetovanje, imali smo i razgovor i sastanak sa sindikatima prema tome izmjena ovog zakona je potpuno usuglašena sa sindikatima. Jasno da će biti priče, bit će vjerojatno i replika, ja opet napominjem da nikome nije onemogućeno pregovaranje, nikome nije onemogućeno da postane reprezentativan. Strukovno pregovaranje u Hrvatskoj nije bilo i vjerojatno ga neće ni biti. Niti u jednoj zemlji u EU strukovno pregovaranje nije način na koji se reguliraju prava radnika. Ono što je nama interes je da sindikati sjednu za stol, da dogovore reprezentativnost i svaki pametan sindikat će uz sebe imati strukovni sindikat jer mu on daje veću snagu kod pregovora jer strukovni sindikat može vrlo jasno i efikasno zaustaviti ili proizvodnju ili zaustaviti sam proces rada. Prema tome, svakom sindikatu je u interesu da uz sebe ima jaki strukovni sindikat. U drugim djelatnostima vidim da tih problema nema. Ja se nadam da će se i to uz zdravstvo koje je dosta i na interpersonalnoj osnovi da će se i taj dio u zdravstvu razriješiti. Hvala lijepa.
Replika, potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi gospodine ministre prvo par ispravki koje ste vi rekli. Dakle, nije točno da se nije pregovaralo sa pojedinim sindikatima oko kolektivnog ugovora. Ja sam osobno, bijući tada na strani Vlade, vodio pregovore sa liječničkim sindikatom oko kolektivnog ugovora '90-ih godina. Prema tome, nije tono da se nije sa liječničkim sindikatom posebno vodilo pregovore. Jesu se, stvarali su se i kolektivni ugovori itd., i to je izmijenjeno kad je izmijenjen Zakon o reprezentativnosti sindikata. Tad je to nestalo. Dakle, to treba vrlo jasno reći. Vi ste naravno kao i uvijek vrlo elokventno zastupali ono što zastupate. Spominjali ste recimo pilote. Pa naravno, spomenuli ste pilote ali niste rekli da sasvim sigurno kad se pregovara oko toga vi ne pregovarate sa recimo kuharima u cateringu oko toga kakvi će uvjeti biti pilota. Oni rade u istom području, oni rade u istoj zrakoplovnoj luci itd. Međutim, naravno da su specifičnosti posla nešto što određuje i njihove interese i da naravno žele zastupati različite interese. Potpuno je izvjesno da možemo naravno stvari ridikulizirati i reći da ako ćemo pustiti da liječnici sami vode svoje pregovore da će onda svaka bolnica, ali to nikad nije ni bilo i nikad neće ni biti. Naravno da o tome nitko niti ne govori. Ali, ako govorimo o liječnicima kao skupini, dakle govorimo o preko 12 tisuća liječnika koji imaju naravno svoje interese koji su donekle različiti od interesa ostalih djelatnika u zdravstvu onda cijela ova današnja diskusija, cijelo prijepodne se zapravo svodi na to kad se mijenjao zakon zašto se nije to na neki način uvažilo. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, ministar Mirando Mrsić.
Uvaženi zastupniče Reiner, možda ne govorimo o dvije iste stvari ili namjerno ne govorite o dvije iste stvari. Jedno je strukovni kolektivni ugovor i strukovno pregovaranje, a jedno su pregovori za gradski kolektivni ugovor u koji su uključeni i strukovni sindikati. To je velika razlika i to nije isto. Prema tome, strukovno kolektivno pregovaranje nije moguće po ovom zakonu, ali pregovaranje za gradski kolektivni ugovor u kojem su uključeni strukovni sindikati je nešto što ovaj zakon omogućuje i čak prisiljava sindikate da to naprave. Kad govorimo o pilotima i kabinskom osoblju pa oni su se sjeli zajedno i dogovorili idemo zajedno u pregovore za naš kolektivni ugovor na razini naše tvrtke jer vi imate snagu. Piloti ako idu u štrajk avioni ne lete. Doktori ako ne rade, bolnice stoje. Prema tome, mi govorimo o dvije potpuno različite stvar. Zakon ne dopušta strukovno pregovaranje ali zakon dopušta gradsko pregovaranje i tu su uvijek bili uključeni sindikati. I opet kažem evo imamo temeljni kolektivni ugovor za javne službe gdje je liječnički sindikat dio pregovaračkog odbora. S druge zakon omogućava liječničkom sindikatu da bude dio pregovaračkog odbora za gradski kolektivni ugovor i ja mislim da se i vi i ja slažemo da je gradski kolektivni ugovor za zdravstvo nešto što nam treba i unutra treba onda definirati i prava liječnika, i prava sestara, i onog tehničkog osoblja jer to omogućava da svi budu ravnopravni, odnosno da ne budu pojedini dijelovi sustava u disbalansu. Prema tome, gradsko kolektivno da, strukovni sindikat unutra da, ali strukovni kolektivni ugovor njih nema u Europi, niti jedna zemlja nema strukovni kolektivni ugovor.
Dujomir Marasović replika.
Štovana gospođo dopredsjednice, gospodine ministre nisam se mislio javljati za riječ jer naprosto nije potrebno. Razvidno je u cijeloj državi o čemu se radi. Ali me malo, mogu vam reći iritira to vaše inzistiranje. Ja vas razumijem kao ministra, tu ste da bi nam to na neki način prodali kao maglu ili … [[Govornik se ne razumije.]] za svijeću, ali što je previše je previše. Dakle, vi ste, istina jest da su liječnici pregovarali s Vladom za svoj interes, i ne možemo u detalje u okviru minutu i pol što mi stoji na raspolaganju. Vi ste te sindikate, reprezentativnost tih sindikata namjerno razmrvili i dali sindikatu s jednim članom pravo kao onome sa 100 tisuća članova. Namjerno ste razmrvili da onemogućite, da oslabite te zdrave i snažne elemente u toj strukturi u ovom slučaju liječnike. Vi ste liječnike namjerno satrali, zatrali, ponizili, omalovažili, onemogućili, mogu vam reći u dobroj mjeri primirili i ne znam šta liječnici misle, šta čekaju ali ja se kao liječnik nikako ne mogu pomiriti s tim statusom i boli me to. To što ste napravili to je neodrživo. Da nas recimo, ja uvijek govorim ono što dobro znam, u splitskoj bolnici ja ću, previše hrabri HDZ, neću spomenuti nikoga, pa mi smo javne osobe i gospođa Spomenka Aberšek je javna osoba, ona je medicinska sestra, ali u splitskoj bolnici ima jedan mali broj čistačica, pomoćnica, nešto tehničkog osoblja službeno i 10, 15, medicinskih sestara od 1500 do 2000 medicinskih sestara. Prema tome, ona ne predstavlja u bolnici apsolutno, neću reći nikoga i ništa ali gotovo nikakvu snagu i ona sad te pomoćnice, ili recimo tih nekoliko drvodjelaca predstavljaju i razgovaraju u ime liječnika, predstavljaju se, predstavljaju liječnike splitske bolnice gdje je 500 specijalista i još 100 ovih. Vi, ma gubite izbore na tome.
Hvala. Hvala lijepa. Odgovor na repliku. Isključite mikrofon. Odgovor na repliku ministar Mirando Mrsić.
Pa mislim da uvaženi zastupniče treba pogledati brojke. 80% pregovaračkih odbora koji su formirani po ovom zakonu su formirani dogovorom i to je vjerojatno i vama cilj, bili ste ravnatelj, da imate pred sobom sve sindikate i da sa svima pregovarate. Ali nećete vi ili ja kao ministar uvjetovati sindikatima ko će se udružiti i ko će sjesti za stol. Zakon je vrlo jasno dao mogućnost, bez obzira koliko imate članova sjednite za stol, dogovorite se i … [[Govornik se ne razumije.]] reprezentativni i u pregovorima pred poslodavcem zastupajte svoje stavove. I onda ako ste nezadovoljni sa onim što ste postigli možete onda ići u industrijske akcije. I to je put. Opet napominjem, strukovni sindikat je jaki sindikat i svi oni koji idu u pregovore za kolektivne ugovore jasno da žele imati taj sindikat uz sebe. I u ovim drugim djelatnostima nema nikakvih problema. Jasno da će opet kada pregovaraju na željeznici da će u pregovore uključiti sindikat strojovođa, pa naravski, jer ako strojovođe ne budu zadovoljni sa svojim položajem ili možda drugi sindikat koji ne bude zadovoljan sa onim što mu je poslodavac predložio će sa sindikatom strojovođa dogovoriti da idu u industrijske akcije, stat će vlakovi i to je to. Nitko ne onemogućava strukovno pregovaranje i nemojte stavljati ovoj Vladi nešto što nije ona niti napravila niti radila. Mi pregovaramo sa svima. Napominjem da liječnički sindikat je u pregovorima za temeljni kolektivni ugovor i ja apeliram da se sindikati sjednu koliko ih god ima u zdravstvu, 5, 6, 10, 15, da se sjednu za stol i dogovore oko reprezentativnosti, dakle da budu svi reprezentativni i da pregovaraju sa Vladom.
Đurđica Sumrak replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvaženi gospodine ministre, cijenim vas kao liječnika i moram reći da liječničku struku izuzetno cijenim, i čudim se zbog toga i željela bih vas ujedno i ispraviti. Kad ste rekli da ni jedna Vlada dosada nije učinila ništa vezano uz sindikalno udruživanje, a evo sad kad se govori o liječnicima. Gospodine ministre, vas kao liječnika da li ste vi svjesni da nijedna Vlada do sada nije toliko ponizila, sada ću govoriti o liječnicima, liječnike kao što je učinila ova Vlada? I nažalost ministar koji je isto tako vrstan liječnik, bivši ministar Ostojić, nažalost da ponizila ih je. ponizila ih je na način da ih je nazivala neradnicima, da je govorila da se raci cirkus liječnički, da pripravnost su nazivali neradom, a vi dobro znate što znači liječnička pripravnost, da su im prekovremene uvodili onda su to plaćali nekakvih ispod 30 kuna. Razgovarala sam tada sa nekim liječnicima, vrhunskim koji su mi rekli znate mi čišćenje plaćamo našeg odjela 35 kuna, ne ponižavajući rad jedne gospođe koja čisti, ali uvažavajući struku i uvažavajući važnost liječnika i onih opće prakse i vrhunskih liječnika. Znači stvar je u tome da do sada do ove Vlade nikada nije tako bila ponižena liječnička struka i zbog svega svi ovi problemi vezano i uz sindikat.
Kolegice ovo zaista nije bila replika, ali nije bilo ni primjereno kako ste govorili. Odgovor na repliku ministar Mirando Mrsić.
O poniženju i ne poniženju će govoriti građani na izborima pa onda ostavimo to za taj dio. Ali ono što bi ja opet s moje strane bez obzira što sam i liječnik ali sam i ministar i štitim sustav na kojem sam čelu. A sustav je vrlo jasan, dakle pregovaranje da, udruživanje sindikata da, reprezentativnost da, strukovni kolektivni ugovor ne. Ali pregovaranje u kojemu imate strukovno sindikat je najjače. Zašto liječnici ne bi bili oni koji će se izboriti da ona čistačica ima veću plaću nego što sada ministar Varga recimo predloži u granskom kolektivnom ugovoru. I kažu ne, mi ne želimo potpisati takav kolektivni ugovor jer su plaće čistačica sramotno niske, mi smo zadovoljni sa onime što smo mi izborili, ali želimo se boriti i za vas jer mi imamo tu snagu da možemo zaustaviti sustav. I to je snaga strukovnih sindikata, a ne da se bore samo za sebe jer imaju snagu nego da se bore i za one druge koji možda nemaju takvu snagu kao što ima strukovni sindikat. I to nam se desilo u pregovorima u više navrata da je strukovni sindikat izborio veća prava za onaj drugi sindikat koji možda nema takvu snagu kao što ima strukovni sindikat. Prema tome, ono što ova Vlada hoće je da kada govorimo o pregovaranju da ono bude jasno, transparentno, a što se tiče reprezentativnosti ne sprečavamo niti jedan strukovni sindikat da sudjeluje u pregovorima za kolektivni ugovor. Vidi se to i u željeznici, vidi se to i u zračnom prometu, vidi se to i u nekim drugim strukama, kada govorimo recimo o sindikatu vozača. Prema tome, vrlo jasno imate sada i pregovore u Zagrebačkom holdingu, također je strukovni sindikat dio pregovaračkog odbora, tamo je negdje 15 ili 20 sindikata sjelo zajedno i reklo bez obzira koliko tko ima članova u Holdingu svi smo mi reprezentativni i dio smo pregovaračkog odbora.
Hvala ministre. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Ministre Mrsić kažete da bi pregovori sa strukovnim sindikatima fragmentirali sustav, doslovce ste tako rekli. pa kako vidite li uopće što radi vaša Vlada? Premijer Milanović mi ili oni, već smo fragmentirali na dva dijela odmah sustav. Drugo, sada ste donijeli mjere kojima se opraštaju dugovi kojima su zahvaćeni oko 13,5 tisuća hrvatskih građana, fragmentirali smo tu grupu, Udruga blokiranih tuži Vladu i državu. Dalje, fragmentirali ste zakonom o švicarskom franku zaleđivanje na 6,39 kada je donešena prva mjera do milijun kuna kredita. Pa onda druga mjera amandmanom preko milijun kuna, pa ste zaboravili OPG i obrtnike pa ste fragmentirali naše društvo i sustav, pa ste onda donijeli idući tjedan novi zakon u kojem se zahvaćaju i obrtnici i OPG-i. Dakle fragmentacija je trajno prisutna u djelovanju ove Vlade, trajno prisutna. A kada već govorite o tome da liječnici se bore samo za svoje, pa postoji Sindikat liječnika, postoji Sindikat sestara itd. pa ovdje postoje stranke koje se bore isključivo za jedan dio našeg stanovništva, dakle neću navoditi imena, ali postoje političke stranke koje su zadužene i koje se isključivo bore za tu populaciju u hrvatskom društvu. Zbog čega se liječnici ne bi imali pravo boriti za svoja prava? I još nešto sam vam htio reći. Vi vrlo lukavo pa pomalo neću reći perfidno manipulirate riječima da se strukovni sindikat ima pravo pregovarati, čak i organizirati naravno. Ali ima li se pravo i moći nadglasavati u granskom sindikatu sa drugima? To je problem. Ja o tome i govorim. Dakle, kada bi bio nekakav fair play u razgovorima pa da onda kada su problemi liječnika u dogovorima sa Vladom pa neka se puste liječnici neka se dogovaraju. Znam ja da su se plaće sestara također niske, da jedva preživljava, a da ne govorimo o pomoćnom osoblju, to je točno sve. Samo još jedna rečenica. Morate odlučiti što je državi strateški značajno, liječništvo? Recite jel je? Jel to bitno za državu? Pa je.
Hvala kolega. Odgovor na repliku ministar Mirando Mrsić.
Državi je bitan sustav i održavanje sustava u zdravstvu. Ali potvrdili ste moju tezu, dakle kada pregovara pregovarački odbor u kojemu je strukovni sindikat tada će i mogućnost da se drugi sindikat koji nije liječnički možda izbori za bolja prava jer ima sindikat liječnika koji može vrlo lako organizirati štrajk. A s druge strane liječnici, dakle kroz svoj strukovni sindikat, kroz odbor, dakle kroz pregovarački odbor brane i traže svoja prava. Ako nisu zadovoljni, jasno da onda mogu istupiti iz toga i pokrenuti industrijsku akciju. Gdje smo maknuli prava sindikata? Nigdje. Prema tome, strukovni sindikat ima jaku snagu i svi oni koji pregovaraju i na sindikalnoj stani jasno da će uz sebe uključiti i strukovni sindikat. I taj strukovni sindikat da se recimo nekim čudom u zdravstvu dogovore sindikati da budu svi zajedno i svi zajedno pregovaraju jasno da će u tim pregovorima strukovni sindikat liječnika zagovarati liječnička prava i tražiti svoja prava. Neće ta njihova prava tražiti ovaj drugi sindikat. I ako liječnici u tim pregovorima ne budu zadovoljni mogu pokrenuti industrijsku akciju, odnosno štrajk zato što nisu njihova prava zadovoljena kroz pregovore za granski kolektivni ugovor. I tako je bilo i do sada. Nije bilo nikakvih drugih problema. Zašto se ovo sada dešava je otvoreno pitanje zbog čega ne sjednu sindikati za stol i dogovore se. Ali opet napominjem, kada pregovaraju zajedno sindikat medicinskih sestara i sindikat liječnika mogu izboriti puno veća i puno snažnija prava nego ako pregovaraju odvojeno. I s druge strane, ako liječnički sindikat nije zadovoljan u tim pregovorima uvijek može prekinuti pregovore i ići u industrijske akcije. Nigdje prava nisu onemogućena.
Hvala. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasati ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o reprezentativnosti udruga, poslodavaca i sindikata, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 788. Rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 78 glasova za, 2 glasa suzdržanih i 28 glasova protiv donesen Zakon P.Z. br. 788. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Prelazimo na: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 787; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi, do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja konačni prijedlog zakona obrazložiti će zamjenik ministrice graditeljstva i prostornog uređenja gospodin Željko Uhlir. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, dame i gospodo saborski zastupnici. Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji je donesen 2001. godine i do sada je provedbom zakona izgrađeno ukupno 6319 stanova u 76 jedinica lokalne samouprave. Ukupna investicijska vrijednost za tih 6319 stanova iznosi oko 3,1 milijardu kuna a za što je Republika Hrvatska putem poticajnih sredstava uložila preko 759 milijuna kuna s time da treba naglasiti da su poticajna sredstva povratna sredstva i ona se vraćaju prilikom otplate kredita za stanove. U dosadašnjoj provedbi zakona uočen je trend pomanjkanja interesa za kupnju stanova. Međutim i dalje postoji potreba zainteresiranih građana za rješavanjem stambenog pitanja ali iako zainteresirani za rješavanje jednog od ključnih životnih pitanja isti se teško odlučuju na dugogodišnje zaduživanje. Uz navedeno nužno treba istaknuti i sve manji broj zainteresiranih građana koji mogu ostvariti odgovarajuće rješavanje stambenog pitanja, kupnja stana budući da je sve manji broj potencijalnih kupaca kreditno sposoban. Predloženim izmjenama i dopunama omogućava se rješavanje stambenog pitanja na odgovarajući način zainteresiranim građanima koji zadovoljavaju propisane uvjete i to davanjem u najam stanova pod uvjetima koji su povoljniji nego na tržištu. Time se realiziraju tri cilja, građani lakše rješavaju stambeno pitanje, povećava se radna mobilnost stanovništva i pokreću se investicije u građevinskom sektoru. Osim ekonomske isplativosti najma za potencijalne najmoprimce nužno je istaknuti i pravnu uređenost i sigurnost koju pruža najam stana izgrađenim sredstvima Republike Hrvatske. Nadalje, predloženim smanjenjem kamatnih stopa pri čemu kamate za poček otplate smanjuju se sa 2% na 1% i kamate na kreditna sredstva Republike Hrvatske smanjena su u prijedlogu sa 5 na 3%. Takvim promjenama anulira se utjecaj poreza na dodanu vrijednost koji se obračunava na građevinsko zemljište i osigurava se svrha programa društveno poticajne stanogradnje u odnosu na tržišne kamatne stope za stambene kredite. Prema jedinstvenoj kreditnoj liniji u sustavu društvene poticajne stanogradnje pri kojoj se sa 50% sredstava kupuju stanovi i kreditiraju komercijalne banke a 50% osigurava Republika Hrvatske ostvaruju se znatne uštede nakon otplatnog perioda za razliku od klasičnih linija komercijalnih banka. Navedeno smanjenje kamatnih stopa odnosi se na stanove koji su u izgradnji i prodaji. I zadnje u odnosu na odredbe koje se odnose na Agenciju za pravni promet i posredovanje nekretninama i druge neprofitne pravne osobe predloženim izmjenama i dopunama se otklanjaju nedorečenosti uočene u dosadašnjoj primjeni zakona te se pojašnjavaju prava i obveze agencija i neprofitnih pravnih osoba koje su osnovale jedinice lokalne samouprave a koja se odnosi na vođenje cjelovite evidencije prodajnih stanova, stanova danih u najam, o istoj naplati, uplaćenim sredstvima te prispjelim financijskim i drugim obvezama u vezi sa poticanjem stanogradnje prema Zakonu o društveno poticajnoj stanogradnji. Sažeto, predložene izmjene i dopune zakona sastoje se iz tri elementa. Prvo, mogućnost izgradnje stanova za društveni najam sa mogućnošću otkupa. Drugo, prilagodba novim odredbama Zakona o porezu na dodanu vrijednost u dijelu poreza na zemljište. I treće, otklanjanje uočenih nedorečenosti u postojećem zakonu i njegovoj provedbi. S obzirom na stanove koji se nalaze u izgradnji i prodaji predlaže se predmetni zakon donijeti po hitnom postupku.
Hvala lijepa. Dragutin Lesar, replika.
Poštovani gospodine Uhlir, vi ste došli u Sabor predstaviti jedan zakon po svojem sadržaju u odnosu na posljedice za građane veoma bitan. Iz govornice ste pročitali 80% teksta iz ocjene stanja kojega smo mi kao zastupnici dobili. Ne morate doći čitat ono što imamo u pisanom obliku. Očekivao sam od vas danas da popravite ovu glupost iz teksta pa da recite, citiram vas: "i dalje postoji potreba građanima za rješavanjem stambenih pitanja". Koliko građana u Republici Hrvatskoj postoji kad ste pisali ovaj prijedlog zakona kome treba pomoć u rješavanju stambenih pitanja. Da li to znate ili samo konstatirate da postoje građani koji moraju riješit stambeno pitanje. Citiram drugi put vas, sve je manji broj građana koji se mogu zadužiti da bi kupili stan. Na hrvatskom tržištu postoji negdje 12 do 15 tisuća praznih stanova koje građani ne mogu kupiti. Koliko to kreditno nesposobnih građana ste proizveli u ove tri godine? Treći citat, cilj zakona je da se građanima olakša kupnja stana. Koliko po kvadratu? Ovim zakonom proširuje se mogućnost najma stana, koliko stanova se planira graditi u ovoj idućoj godini za najam i pod kojim kondicijama, kojim uvjetima. I na kraju pitanje, u ovom trenutku koliko je praznih neuseljenih stanova u vlasništvu Republike Hrvatske u državnom vlasništvu gdje DUDI već godinama ne raspisuje ni natječaje niti po ovom modelu nudi u najam građanima. Dakle da li znate, pitam vas najozbiljnije da li znate da imate u vlasništvu državne stanove koji su prazni i time se devastiraju, a niste ih ukalkulirali i ni riječi o tome rekli. Mislim da ste postupili dosta neodgovorno prema Saboru sa takvim uvodom.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Željko Uhlir.
Poštovani saborski zastupniče, pokušat ću vam odgovoriti na niz pitanja koje ste izrekli. Prvo, koliko ima potreba u Republici Hrvatskoj. Mi to vidimo kroz ankete koje provodimo preko jedinica lokalne samouprave, to je prvo, a druga mjera je prema listama koje se formiraju za kupnju stanova. Tako je u gradu Zagrebu lista od 1500 imena, u gradu Splitu je neka druga lista, u gradu Osijeku je neka treća lista, znači svakom gradu neka druga lista. Pitate koliko građana nije kreditno sposobno. Naravno da mi ne idemo od jednog do drugog građana i pitamo ga da li mu treba stan i da li je on kreditno sposoban, ali mi po ovoj listi vidimo znači koliko ljudi otpada sa liste kada dođe trenutak da trebaju ispunit kreditnu sposobnost. Iz tog broja se vidi, to su veliki brojevi, to su preko ¾. Broj ljudi koji nisu kreditno sposobni. Cijena stana. Cijena stana također je ovisna o tome koliko jedinica lokalne samouprave sudjeluje u pokrivanju troškova gradnje u društveno poticajnoj stanogradnji i prema zakonu se može varirati, odnosno maksimalna cijena stana može biti 1125 eura. Ono što mi postižemo, naglašavam ovisno o sudjelovanju jedinice lokalne samouprave, imamo rezultate izvrsne u priobalnim krajevima gdje se i ispod 900 eura prodaju stanovi u Puli i u Umagu. Pitali ste također koliko je praznih stanova u vlasništvu Republike Hrvatske. Imamo naravno taj podatak koliko je praznih stanova, DUDI je to javno objavio i na svojim internet stranicama koji su to stanovi. Prema podacima kojima ja raspolažem vrlo malo je tih stanova koji su stvarno upotrebivi, to su uglavnom stanovi koji su devastirani, zapušteni i nisu u ovom trenutku sposobni za davanje u najam. Ono što jest sposobno, to DUDI radi prema svom programu. Zahvaljujem.
Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Evo kad čovjek pročita zakon onda vidi ustvari da je slaba koordinacija i ono što mi znamo kao predstavnici jedinica lokalne regionalne uprave koji smo radili po terenu, pa maloprije ste spomenuli DUDI, mislim da je ta koordinacija loša, da ima na desetine stanova koje se nije pružila mogućnost upravo da one socijalno najosjetljivije skupine dođu u mogućnost do tog stana. Znamo i pisali smo kao jedinica lokalne uprave da postoje stanovi koje država i ne raspisuje natječaj, kao i poslovne prostore, ne mjesecima, godinama ne stavlja se imovina u funkciju. A isto tako gledajući ovaj zakon i maloprije ste komparirali cijene, cijene u Osijeku su vam gotovo pa reći ćemo kao i tržišne i onda ona vaša rečenica pomanjkanje interesa, pa možete reći da interesa gotovo i nema, a dok izgradite objekat ljudi se ohlade, a vidimo da je tržište poremećeno, vidimo na tržištu da postoji 15-ak tisuća stambenih jedinica koje nisu prodane. I sigurno da treba mijenjat politiku, ne ovo s kamatnim stopama što ste ovdje naveli, nego kompletnu politiku jer ovu rečenicu koju navodite u samom prijedlogu, a to je mobilnost stanovništva. Stanovništvo nam je postalo toliko mobilno da bojim se da pad stanovništva koji imamo u Hrvatskoj da itekako ćemo osjetit na idućem popisu, imat ćemo puno stambenih jedinica koje su dosad bile popunjene no ljudi trbuhom za kruhom odlaze iz Hrvatske. Prema tome politika se mora mijenjat, a tržištu prepustit tržište. Ubijamo građevinsku operativu upravo s ovim modelima koje vi dajete.
Odgovor na repliku, Željko Uhlir.
Uvaženi zastupniče, cijene u Osijeku spominjete da su iste kao na tržištu, ali bitan element ovog programa društveno poticajne stanogradnje je i kreditna linija koja osim da znači u društveno poticajnoj stanogradnji se omogućavaju niže cijene, a dodatna kreditna linija koja se sastoji od 50% sredstava komercijalne banke, 50% od Republike Hrvatske, dodatni radi razliku u konačnoj otplati i to izračunali smo do 15%. Što se tiče građevinske industrije, problem je nastupio u trenutku kada su se potpuno zapustili društveni stanovi, odnosno su oni prodani i tržište je bilo prepušteno upravo građevinskoj industriji, odnosno onima koji su se počeli baviti investicijama za to nisu bili spremni. Građevinska industrija prije svega treba graditi stanove, a ne biti investitor. I zato mi otvaramo ovo da oni i dalje mogu graditi sa svojim kooperantima. Eto zahvaljujem.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra. Pa bilo je vrlo vas interesantno slušati, anulirat ćemo ovo, anulirat ćemo ono, anulirat ćemo uvođenje stope poreza na dodanu vrijednost na građevinsko zemljište, smanjit ćemo kamatne stope i onda se čovjek vrati malo na početak teksta i ocjena potrebnih sredstava za sve ovo skupa nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Sad mi nije jasno ako u principu mijenjate zakon da bi poboljšali modele, da bi olakšali građanima RH da riješe svoje stambeno pitanje, onda kako to da nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Druga stvar, na žalost jedan oblik koji je sramežljivo uveden u stambeno poticajnu izgradnju, a to je dogradnja obiteljskih kuća i jedan element koji sad ne košta ni malo, zapravo iznosi nisu ni malo mali, a to je legalizacija objekata mnogih građevinskih objekata koji su napravljeni se uopće ne tretiraju kao poticajna stambena izgradnja. Možda nadogradnja obiteljskih kuća i pomoć u legalizaciji, jer gledajte legalizacija jedne obiteljske kuće je negdje 70, 80 tisuća kuna u uvjetima kada su mnogi građani Hrvatske ostali bez posla to je praktički za njih nedosanjani san. Prema tome, kad govorimo o jednom ovakvom zakonu onda ja mislim da sve mogućnosti na koje prije svega mladi ljudi, a i ostali građani Republike Hrvatske mogu riješiti svoje stambeno pitanje, treba uzeti u obzir. A druga stvar, nikakvom kemijom, alkemijom ne možete nadomjestiti sredstva ako kažete da ćete nešto smanjiti, a istovremeno tvrdite da nisu potrebno osigurati dodatna sredstva. Dakle, Vlada još ovom Saboru gospođo potpredsjednice predložila zakon koji je suprotnosti sa Zakonom o fiskalnoj odgovornosti jer ovaj zakon nije napravio ocjenu i procjenu fiskalnog učinka i prema tome on je kao takav po našem Poslovniku nije o.k.
Odgovor na repliku zamjenik ministrice Željko Uhlir.
Eto gledajte, poštovani zastupniče ne trebaju dodatna sredstva zato što smanjujemo kamatne stope ljudima na povrat kredita. Znači, smanjujemo kamatne stope koje bi država naplatila. Mi ne trošimo … … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] ali ne tražimo dodatna sredstva iz proračuna da bismo realizirali ovu mjeru, nisu nam potrebna. … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] Nisu nam potrebna, pogotovo ne u ovoj godini jer to je povrat kredita tekar nakon 15 godina. Nakon 15 godina se otplaćuje prvo komercijalni dio od kreditne banke, a tekar tada aktiviranje povrata sredstva RH. A drugo, ovaj zakon ima strogo određenu namjenu. Znači, on ne može se koristiti za sve što nam se nađe na putu, pa i za legalizaciju, nego on potiče gradnju novih stanova.
Povreda Poslovnika Ivan Šuker.
Gospođo potpredsjednice, vi ste trebali izreći opomenu zamjeniku ministra jer on je rekao jednu neistinu, jer je rekao nešto što je u suprotnosti sa zakonima koje je donio ovaj Visoki dom i Vlada RH. Pa ne možete reći ako umanjujete prihode državnog proračuna da to nisu potrebna sredstva. To su potrebna sredstva, jer za taj iznos će se smanjiti prihodi državnog proračuna [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] I to su potrebna sredstva. Jer po zakonu vi morate naznačiti ako zakon djeluje i pozitivno i negativno na prihodovnu stranu i ako djeluje pozitivno i negativno na rashodovnu stranu. To su činjenice. Prema tome, vi kao predstavnik Vlade ne možete govoriti na takav način i zato ste ga trebali upozoriti sukladno članku 238. Poslovnika Hrvatskog sabora.
To je vaša ocjena, a ja ocjenjujem da nije bilo povrede Poslovnika i nije bilo nikakve potrebne intervencije s moje strane. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče ministra, 6319 stanova je izgrađeno od 2001. godine. U to je uložen ogroman novac poreznih obveznika RH. I danas velik broj tih stanova zjapi prazan. Zar nije bilo vrijeme da se ocijeni da je to ipak u ovom trenutku pogrešna stambena politika i da se ona kao takova dalje ne bi trebala nastavljati. Rekli ste da postoji pomanjkanje interesa i da se ljudi teško odlučuju na dizanje kredita, uzimanje kredita. Logično da se teško odlučuju, logično je da to ne mogu raditi obzirom na apsurdnost situacije koju imamo u Hrvatskoj. Mi smo zemlja praznih kuća i praznih stanova s jedne strane, a s druge strane smo zemlja u kojoj se dnevno ljude izbacuje na ulicu. Postavljam sam sebi pitanje i vama da li bi stvarno država trebala biti ta koja će graditi i prodavati stanove ili iznajmljivati? Ili bi država trebala biti ta koja će se zajedno sa lokalnom samoupravom brinuti o onima koji su socijalno ugroženi, a to se može rješavati na više načina, a to ću malo kasnije. A s druge strane da se potiče i subvencionira privatno poduzetništvo koje će graditi stanove i to prvenstveno stanove radi onoga što je i kolega Bubalo govorio radi mobilnosti i radne snage i građana RH, stanove prvenstveno za rentanje, za iznajmljivanje, čak gledajući da se za mlade bračne parove stavlja subvencija kako bi lakše mogli stanovati i rješavati stambena pitanja. Mislim da je pitanje stambene politike ono o čemu treba razgovarati i da ovaj zakon u principu vrlo će malo riješiti.
Hvala. Zamjenik ministrice odgovor na repliku. Kolega Željko Uhlir.
Zahvaljujem. Poštovani zastupniče, kada se govori o izgrađenih 6000, preko 6000 stanova od 2001. godine do danas govori se samo o stanovima izgrađenima u društveno-poticajnoj stanogradnji i oni su svi prodani. Znači, nema praznih stanova. Druga stvar su neuspjeli investicijski pokušaji privatnih poduzetnika koji su dan danas prazni. Sad drugo pitanje bi bilo, tj. odnosi se na dio da li je država ta koja bi trebala graditi i bavit se prodajom i najmom stanova. Pa ovakav zakon koji je donesen još 2001. godine pokazuje da očito treba i da ima potrebe da država u nekom dijelu pomaže onim skupinama građana koje ne mogu na tržištu riješiti svoje pitanje, a posebno proširenjem na najam što imamo danas za predmet. Zahvaljujem.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine zamjeniče ministra slažem se, to sam vam i na odboru rekao, ja ovaj model u kojemu država na tržištu stambene gradnje konkurira poduzetnicima sredstvima državnog proračuna a koje ostvaruje od privatnih poduzetnika koji plaćaju porez upravo za tu istu djelatnost nije dobro rješenje. I to ću kasnije u ime kluba o tome malo više govoriti. I slažem se sa svima koji su rekli da nije dobro da država na tržištu stambene gradnje se javlja kao konkurent poduzetnicima koji od te djelatnosti plaćaju porez i financiraju upravo tu djelatnost s kojom država njima konkurira. To je jedna stvar. Druga stvar, niste do kraja niti u zakonu niti gospodinu Šukeru objasnili kako i na koji način država će financirati gradnju stanova za najam i pri tome tvrditi da ne treba osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Naime, ako je točan podatak o visini najamnine koju bi plaćao budući zakupoprimatelj toga stana tom se zakupninom neće moći pokrivati rate kredita koje se moraju otplaćivati. Prema tome, ta razlika između najamnine i visine kredita i otplatnih rata mora biti dodatno terećena na pozicijama APN-a, a APN je u sustavu državnog proračuna na pozicijama državnog proračuna. Prema tome, on će morati osigurati za ovaj model u kojemu se smanjuje kamata i kada se uvodi stanarina kroz najamninu morat će osigurati ta dodatna sredstva.
Odgovor na repliku, Željko Uhlir.
Zahvaljujem. Država konkurira poduzetnicima, ne možemo reći da država konkurira poduzetnicima zato što im država upravo omogućava da oni rade i da ostvaruju svoju primarnu djelatnost a to je graditeljstvo i obrt koji se upotrebljavao u izgradnji stanova. Druga stvar su investitori. Ako investitorima od 2001. do 2015. 6000 stanova nešto znači onda znači da i tu treba pomoći, da su građani u vrlo teškoj situaciji. Ali investitorima država nikako ne smeta. A dapače, graditeljima pomaže da im se otvaraju novi poslovi. Što se tiče odgovora na od čega će se financirati najam stanova, najam stanova će se financirati iz onih sredstava koja već jesu na toj poziciji POS-a. Jer nećemo tražiti nova sredstva. A radit ćemo stanove za najam iz onoga što ćemo manje graditi za prodaju. Naprosto se vidio taj trend da više ono što sam rekao uvodno da ljudi više nisu naši kreditno sposobni, odnosno da ih dugoročne obveze više toliko ne privlače i da su skloni više najmu nego kupnji stana pa će se ta sredstva usmjeriti na ovu stranu. Zahvaljujem.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kao što ste rekli, poštovani gospodine zamjeniče, dakle da potreba za društveno poticanom stanogradnjom itekako postoji, da nema nijednog neprodanog stana, da se na ovaj način olakšava građanima pogotovo mladim obiteljima sa više djece da dođu do svog stambenog prostora, da u tome država pomaže što se ovim čini zakonom što je na kraju svakoj odgovornoj vlasti i dužnost i ja vam na tome čestitam. A za sav onaj jal koji vidite, koji dolazi počesto i nažalost s ove strane, meni s lijeve strane, nažalost dolazi upravo zbog toga što to radite dobro za građane i što će to građani prepoznati. I vidite sada, ali evo jedan prijedlog, upravo zato što mnogi sada kukaju evo što će biti s građevinarima jer će ovi stanovi imati prednost? Pa evo vam ja predlažem nešto i za njih upravo da banke i građevinari koji u vremenu krize drže zaključane te stanove na plaćaju nikom ništa, ti stanovi na kraju krajeva propadaju, evo još dodatno jedne inicijative da ukoliko to ne stave na tržište povoljno ili na iznajmljivanje da im se lijepo i da na takav način krenemo upravo od onih najbogatijih porez na imovinu. Da im se oporezuje ta imovina, ti stanovi koji zjape prazni pa onda ni ovaj dio s naše strane s nama lijeve strane inače desnica neće kukati nad tim građevinarima. Mislim da će to biti i za njih dobro jer je šteta da i takvi stanovi stoje prazni, a oni ga besramno drže skupim i dan danas i precijenjenim.
Željko Uhlir, odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovana gospođo zastupnice. Pa upravo država ima brojne mehanizme s kojima može regulirati stanje na tržištu stanova i jedan od pokušaja koji je bio i našeg ministarstva i drugih kolega iz Vlade je bio taj da se sa velikim investitorima i bankama pregovara o mogućnosti aktiviranja tih praznih njihovih stanova međutim očito je da u ovom trenutku oni još nisu bili zainteresirani, odnosno da još uvijek mogu držati te prazne stanove. Zahvaljujem.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo Zdravko Ronko.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, zamjeniče ministrice, kolegice i kolege. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora raspravio je na 43. sjednici koja je održana 4. veljače prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticanoj stanogradnji i to kao matično radno tijelo. Članovi odbora informirani su da je provedbom Zakona o društveno poticanoj stanogradnji izgrađeno nešto više od 6000 stanova u 76 jedinica lokalne samouprave te je investirano preko 3 milijarde kuna za što je RH putem poticanih sredstava uložila više od 759 milijuna kuna. I u tijeku je izgradnja još 1559 stanova u 7 gradova i općina. Naznačeni su i razlozi zbog kojih se predlažu izmjene i dopune zakona te hitnost donošenja vezano što su imali prilike i čuti u uvodnom izlaganju, uz stupanje na snagu odredbi Zakona o porezu na dodanu vrijednost koje se odnose na oporezivanje zemljišta. Bez predloženih izmjena i dopuna Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji došlo bi do povećanja otplatnih rata kredita i znatnog poskupljenja stanova za krajnje kupce koji bi bili u nepovoljnim uvjetima u odnosu na one koji su kupili stanove iz programa POS-a. Provedbom važećeg Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji uočen je smanjen interes za kupnju stanova i prisutna potreba za rješavanje stambenih problema osoba koje se ne smatraju socijalno ugroženima. A da bi se omogućilo rješavanje stambenog pitanja do stjecanja kreditne sposobnosti najmoprimcima će se ponuditi sklapanje ugovora o najmu uz mogućnost i otkupa stana. U raspravi je između ostaloga zatraženo i pojašnjenje pojma prilagođavanje stanja na tržištu, te eventualna kolizija s odredbama Zakona o komunalnom gospodarstvu u dijelu koji se odnosi na komunalni doprinos i komunalnu naknadu, a vezano za učešće jedinica lokalne samouprave u financiranju komunalne infrastrukture. Dio članova odbora u vezi sa prethodnom primjedbom bila je mišljenja da odredba spomenutog članka jasno propisuje da jedinica lokalne samouprave uređuje pitanja stambenih potreba na svom području vezano za kupnju i najam, te je dobro da ukoliko jedinica lokalne samouprave sudjeluje u podmirenju cijene zemljišta i komunalne infrastrukture da ti troškovi budu vraćeni iz naplaćene kupoprodajne cijene stana ili iz najma u predloženom postupku i propisanom vremenu. Iako je iskazano mišljenje kako dosada primjenom Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji nije izgrađen veći broj stanova koji bi utjecao na tržište nekretnina ipak je naglašeno da u određenoj mjeri to ipak konkurira onima ne poduzetnicima nego onima koji se vlastitim sredstvima ili sredstvima komercijalnih banaka koji su gradili stanove pod nepovoljnijim uvjetom a koji sada na tržištu nekretnina gube određenu vrijednost. Na pitanje o tome kako će se uštedjeti kupnjom stanova prema predloženom modelu odgovoreno je da se primjenjuje jedinstvena kreditna linija u kojoj sa 50% sredstava kupnje kreditiraju komercijalne banke a 50% RH, a predloženo je smanjenje kamatnih stopa sa 2 na 1 i 5 na 3 bi se anulirao utjecaj poreza na dodatnu vrijednost koji se obračunava na građevinsko zemljište. S obzirom na rečeno da se i u trenutno razmišlja o izgradnji na području Osijeka, Zagreba odnosno većih gradova Splita, Rijeke, Dubrovnika predloženo je da se pojačano iznađe model stimuliranja izgradnje stanova i u manjim sredinama. Dakle, odbor je podržao i odredbe kojima se uređuje mogućnost izgradnje stanova za društveni najam s mogućnošću otkupa čime se posebno utječe na radnu mobilnost stanovništva i proširenje namjenske izgradnje stanova te zapošljavanje i građevinske struke. Nakon provedene rasprave Odbor za prostorno uređenje većinom glasova 7 za i 2 suzdržana predložio je Saboru donošenje ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba Nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin i Ivan Grubišić. Nisu prisutni, klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. A u ime Kluba zastupnika Linića, Vukšića, Hodžića kolega Slavko Linić. Hvala.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege ovdje vidimo dvije suprotnosti unutar Vlade Republike Hrvatske. Ministarstvo graditeljstva koji prati što se događa u Hrvatskoj, kakve promjene bilježimo u Hrvatskoj i reagira sa ovakvim izmjenama i dopunama zakona koje zaista treba podržati, ali se uopće pitamo da li je opravdano da danas razgovaramo o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stambenoj izgradnji iz jednostavnog razloga što nema potrebe da taj zakon i na dalje egzistira, nema potrebe. Ali ministarstvo pravovremeno reagira, unaša mogućnost najma što nije svrha društveno poticajne stambene izgradnje. A samo iz jednog razloga što Vlada Republike Hrvatske nije svojom socijalnom politikom donijela Zakon o stambenoj izgradnji. Prema tome, izostanak socijalne osjetljivosti Vlade koja je morala shvatiti da takvim pitanjem mora riješiti probleme građana Hrvatske kao što rješava zdravstveni sustav, mirovinski mi u Hrvatskoj s obzirom na trenutno stanje trebali bi imati i stambenu politiku. Nemamo ju i to je razlog da danas raspravljamo o izmjenama i dopunama ovog zakona iz razloga što ministarstvo osjeća potrebu da država mora građanima pomoći u osiguranju osnovne životne potrebe ne računajući obrazovanje, a to je stanovanje. I nema dvojbe da danas u Hrvatskoj imamo ogromno raslojavanje, imamo mali broj bogatih ljudi i ogroman broj osiromašenih ljudi, ljudi koji su ostali bez radnog mjesta, sa niskim mirovinama, ljudi koji imaju male plaće. I nažalost ljudi koji su u vrijeme ekspanzije toliko se zadužili da su zauvijek financijski robovi. Da to je stvarnost u Hrvatskoj, na takvu stvarnost ne može reagirati Ministarstvo graditeljstva, na to je trebala Vlada sa svojom socijalnom politikom. I nema dvojbe da ova Vlada i sve jedinice lokalne samouprave moraju imati obvezu izgradnje jeftinijih stanova ali za najam. Pa dozvolit ćete je rekla da ćemo od iduće godine uvesti porez na nekretnine. Prema tome koji to građani mogu financijski izdržati kredit, obvezu, eventualni porez? Pa to se neće moći izdržati. Nigdje u svijetu nemate toliko građana koji su vlasnici nekretnine, to su naše prošlosti. Danas ako imamo 330 tisuća građana koji ne mogu svoje obveze servisirati pa nema šanse da ćemo imati nove građane koji će graditi kvadrate, nemamo. Ali da moramo imati građane koji imaju pravo na neki način ući u stan po jeftinijim najamninama, prihvatljivijim najamninama, ovisno o njihovoj mirovini jel nažalost mnogi naši umirovljenici izgubit će svoje stanove, da li radi kredita, da li radi švicarca, radi prekomjernog trošenja na karticama. Razgovarajte sa ljudima, ostat ćete šokirani, u mirovini sve su izgubili jel još nisu otplatili. Pa oni trebaju stan sa niskom najamninom. To im mora osigurati država i jedinice lokalne samouprave i regionalne. Da oni im to moraju, ali kroz vrlo jasnu socijalnu stambenu politiku koja mora biti predmet rasprave u ovom Saboru, koja mora biti jasna politika Vlade koja ima socijalnu osjetljivost. Mi toga nema. I u tom trenutku ostajemo na starim rješenjima u vrijeme ekspanzije kada smo imali ipak nešto prihvatljivije zaduživanje, a nesvjesni toga da to nećemo moći vraćati. I sada u replikama svi se okrećemo na taj dio, ali probajte shvatiti prijedlog koji smo dobili od nadležnog ministarstva je pokušaj spašavanja postojeće situacije. Građanima zaista treba jeftiniji najam. Gradove treba gurnuti i obvezati zakonom da moraju graditi stanove za svoje građane, ne da bi ih prodavali, da bi im omogućili jednostavno jeftiniju najamninu. Ali ta jeftinija najamnina pomoći će svima jer će ona biti i nekakav regulator sada visokih najamnina jer pojedinci još uvijek visoko cijene svoje nekretnine i iznajmljuju po vrlo visokim cijenama pa je naš građanin i u tom dijelu, kada gledamo privatni sektor, itekako ugrožen. A da ne govorimo sa izmjenama poreznih propisa, da smo jednostavno opteretili sada i najamnine sa određenim poreznim stopama. A da ne govorimo i onu registraciju koja se do jučer izbjegavala itd. Prema tome, regulirat ćemo i tržište najamnina sa ovakvim novim prijedlozima. To je razlog da smatram da treba prihvatiti ovo rješenje, ali treba vrlo jasno uputiti zahtjev Vladi da izradi socijalnu stambenu politiku kao program kroz zakonska rješenja da bi mogli napustiti ja bih rekao preživjelu zakonsku mogućnost da govorimo o društveno poticajnoj stambenoj izgradnji. Zašto? Jel to je ono gdje očekujem da bi tada ne riješili pitanje nove izgradnje za najam, nego valjda bimo i riješili što dio bogatih žive u državnim stanovima, a ne prodajemo to, a mogli smo prodati. Mnogi bi htjeli kupiti. Pa ne samo to nego sa raznim nacionalizacijama mi imamo petinu, šestinu, sedminu stana koja je u državnom vlasništvu, vlasnici to ne mogu otkupiti. U tom dijelu smo potpuno inertni. I umjesto da skupljamo novce jel ga imamo, to je ono što mi velimo, ova Vlada ne zna upravljati sa svojim nekretninama, svojom imovinom. I umjesto da tako skupimo novce da ne uzimamo samo iz novih poreza, iz državnog proračuna nego da osiguramo sredstva i prodajom svima onima koji mogu si kupiti i žele si kupiti državne stanove u kojem žive. Ali da onda s tim novcima uredimo te neadekvatne stanove koji su prazni. I to je posao za graditeljstvo, pa ih možemo urediti i iznajmiti. I nema dvojbe da od ukupnog broja gradova 30% onih je koji moraju imati zakonsku obvezu da ulažu u izgradnju stanova. A agencija neka gradi za manje gradove, općine jer tu treba imati razumiju politiku. i mi ćemo tada riješiti da pojedini građani koji imaju ispod 5.500 kuna prosječne plaće, umirovljenici koji su ostali bez svoje imovine mogu kroz stambene liste, da li lokalne samouprave ili same agencije koja bi preuzela tu ulogu na neki način osigurati pristojne uvjete za život u stanu kojeg je uredila država ako je to dosadašnji stan ili novi stan koji je lokalna jedinica ili grad izgradio iz namjenskih sredstava proračuna ili upravljanjem samom imovinom. Prema tome, sam predlagač jasno nam daje do znanja ne da nema interesa, nema ekonomske moći, nema više mogućnost da građanin koji treba stan kao osnovnu životnu potrebu ne može ga više kupiti, ne može ga nabaviti i dajmo mu mogućnost najma, naravno uz mogućnost uvijek otkupa jel netko od tih građana danas sutra može promijeniti svoje ekonomsko i imovinsko stanje i prihodovnu stranu. Pa dajmo mu mogućnost otkupiti jer to će uvijek značiti sredstva za novu izgradnju, povećanu izgradnju i rješavanje nekog drugog. Da, to je ono što želimo jasno naglasiti. Također znajte da onaj tko može kupiti stan nema potrebe da se iz socijalnog programa, jer i ovo je jedan vid socijalnog programa, društveno usmjerena stambena izgradnja, nema potrebe da takvom čovjeku koji ekonomski može si priuštiti stan da mu osiguravamo ovakve uvjete. Ne, neka stan osigura na tržištu. To je socijalna politika. Mi moramo praviti razliku između bogatih i onih koji su ekonomski u nemogućnosti osigurati novi stan i vlasništvo nad tim stanom. Prema tome, upravo to raslojavanje nas je moralo natjerati da ovakvo dosadašnje rješenje zamijenimo sa jasnom socijalnom politikom u djelu stanogradnje. I naravno tog trenutka sa po meni povećanom, jer najam stana znači sigurno veći broj stanova, bolje upravljanje imovinom, veće prihode koji će omogućiti jednostavno tu povećanu stambenu izgradnju, mi ćemo osigurati i potrebnu gospodarsku aktivnost za djelatnost graditeljstva. To nema dvojbe. Prema tome, nikako ne odustati od stambene izgradnje, nikako ali ju pretvoriti u potpunu socijalnu politiku. Tako da ja polazim ovu raspravu u Hrvatskom saboru trebamo iskoristiti da na neki način priznamo da je Ministarstvo graditeljstva imalo osjećaj za ogromno raslojavanje, socijalno raslojavanje u Republici Hrvatskoj i ponudila je rješenja kroz najam stana. Ali isto tako za zaključke ovog Sabora da zahtjevamo u kratkom roku socijalnu politiku u dijelu stambene politike kojom bi se zaista i jedinice lokalne samouprave i državu obvezalo na gradnju socijalnih stanova za najam. Sve ostalo prepustimo tržištima i budite uvjereni da nedostatak korisnika kredita će natjerati banke da daju itekako povoljne uvjete onima koje ekonomski mogu sami isfinacirati svoje stanove. I zato smatram da treba prihvatiti ovaj prijedlog izmjena i dopuna ali samo kao prijelazno razdoblje dok Vlada ne donese jasnu socijalno stambenu politiku. Hvala lijepo.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Linić, slažem se s vama da treba podržati odredbe zakona pogotovo u onom dijelu u kojemu ovaj zakon smanjuje kamate na javna sredstva i anulira povećanje PDV-a na promet građevinskim zemljištem što je onda posljedično dovelo do povećanja cijene stanova za oko 4%. Ja vam moram reći da se nikad nisam slagao sa ovim modelom. I sa ispravim gospodina zamjenika, naime, ne stoji činjenica da u ovom trenutku nema neprodanih stanova u sustavu POS-a jer na stranicama Agencije za pravni promet i poslovanje nekretninama u ovom trenutku se gradi, odnosno bolje rečeno sa stanjem 1. siječnja 2015. 1389 stanova koji su u gradnji. A od njih 1389 950 je neprodanih stanova dakle već sada. I ovaj model nema veliku zainteresiranost građana jer, to je malo prije i kolega Bubalo rekao, vi možete diljem Hrvatske postignuti cijenu koja se nudi u ovom projektu POS a da ne govorim o kvalitetnijom izgradnji, odnosno nekvaliteti izgradnje stanova u sustavu POS-a. O tome ću kasnije i brojni su primjeri u Hrvatskoj. I slažem se i s vama da je dobro da Vlada intervenira na tržištu sa gradnjom stanova za najam i to se može prihvatiti i to je dobro iako već i u postojećem zakonu postoji i dana je mogućnost da se kroz sustav POS-a mogu graditi stanovi za najam za potrebe jedinica lokalne samouprave i drugih pravnih osoba u Hrvatskoj. Prema tome, nije to nešto novo. Ali nisam siguran, dapače, mislim da nije dobro riješeno kroz ove izmjene zakona pitanje izgradnje stanova za najam u Republici Hrvatskoj. I tu bih mogao se složiti s vama da Vlada bi trebala izići sa cjelovitim programom, Strategijom stambene gradnje kako bi se riješila i stambena gradnja i pomoglo građevinskom sektoru.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Pa slažem se s vama da ima još stanova koja nisu prodana. Pa i ovo rješenje će u biti pomoći da se zaista u njih usele građani koji ne mogu kupiti i nisu sposobni kupiti ali će moći plaćati prihvatljiviju najamninu pogotovo kada vidimo da se kroz niže kamate na dio Vladin itekako želi ekonomski spustiti cijena najma što niže. Ali isto tako moramo shvatiti uz prosječnu plaću od 5500 kuna kolika je u Hrvatskoj uz preko 330 tisuća onih koji ne vraćaju kredite i koji su platežno u nemogućoj situaciji, nitko se neće opredijeliti na kupnju stana. U isto vrijeme smatram da smo bili dužni vrlo jasno reći da nekad što smo imali u socijalizmu a to je ono stanarsko pravo koje je bilo neka vrst vlasničkog odnosa pa smo to kroz prodaju pretvorili u vlasnički odnos, neće toga više biti u Hrvatskoj. Neće. Sve više građana, pogotovo mlađih biti će ekonomski nesposobni zbog niskog prosjeka plaće za bilo kakva zaduženja, za bilo kakva zaduženja. Plus toga, moramo shvatiti, građanin treba živjeti, treba ulagati u djecu, treba ulagati u obrazovanje a da bi u to ulagao onda sebe ne smije orobiti u narednih 25 godina sa visokim ratama za kredit. Kada jednostavno ne vidimo problema u tome da živi u tuđem stanu, pogotovo ako je to stran jedinice lokalne samouprave i države Hrvatske sa pristojnom najamninom. I polako ćemo se prilagoditi ono što se zove Europi jer tako je uobičajeno u svijetu. Malo tko je vlasnik, onaj tko ima novaca taj je.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa. Kolega Linić, vi ste lijepo elaborirali neke stvari, međutim mislim da se trebamo vratit 14 godina unatrag. To je početak 2002. kad je POS krenuo. Kolika je tada bila vrijednost stanova na tržištu, kolika je bila po POS-u. Tada je bila marka, dogodila se konverzija marka-euro i cijene su otišle gore, plaće nisu otišle gore. Nekoliko puta sam se usudio dati određene kritike, takav model POS-a je dobio po nosu zbog određenih interesnih skupina. Međutim, mislim da danas Hrvatska treba razmišljati prije svega o svom stambenom potencijalu. I ja ću opet po ne znam koji put govoriti o nadogradnji obiteljskih kuća. Mnoge obiteljske kuće u principu su danas ne neiskorištene nego jedno ili dvoje starih ljudi živi u 150 ili 200 kvadrata. Daleko lakše je napraviti, nadograditi jedan … stan u postojećoj obiteljskoj kući ili urediti kat nego ići graditi novu stambenu jedinicu kao što se to događa. Međutim isto tako, mi kao da smo slijepci. Kad nam paše onda ćemo pričati hvalospjeve otpisu dugova, kad nam paše onda ćemo pisat hvalospjeve o tome kako rješavamo problem franka, kako rješavamo problem ovih austrijskih zadruga i da dalje ne nabrajam. Međutim, ajmo se postavit u situaciju svih onih ljudi koji su nastradali i ostali bez posla i jednom kreditnom strahu koji danas definitivno vlada u Hrvatskoj. Možemo mi pametovati ovdje koliko hoćemo, ali ako imate prijatelja koji je ostao bez posla ili koji je digao kredit u švicarcima i prolazi sve ove traume, vrlo teško ćete se odlučiti na jedno novo kreditno zaduženje za sljedećih 30 godina u ovakvoj neizvjesnosti koju imamo. Prema tome, sagledavajući ovo sve skupa treba naprosto naći model kako će se on zvati ali koji odgovara trenutku u kojem Hrvatska živi. Ali zašto, jel smo mi ovdje u Saboru zato da se usudimo nešto reći što se netko zbog nekih interesnih skupina ne usudi reći ili smo ovdje samo zbog toga da primamo plaću i boli nas briga što će bit sa građanima Hrvatske. Mi ovdje trebamo bit njihov glas i mi ovdje trebamo reći ono što oni nemaju prilike reći.
Hvala. Imamo još tri replike pa ćemo to završiti prije stanke. Slavko Linić, odgovor na repliku.
Slažem se u potpunosti s vama i još nešto želim naznačiti. Vlada određene stvari postiže i poreznom politikom. Naš najveći problem je porez na nekretnine kojeg se bojimo uvesti iz jednostavnog razloga jer puno građana ima imovine, a ekonomski male prihode. Pa sad ako imate veliku imovinu, a male prihode uvijek je pitanje kako ćete plaćat porez. Ali zakon koji je i bio načinjen još 2012. godine je jasno govorio da se treba porezno opteretiti onaj koji nije imovinu stavio u funkciju. Prema tome, kad biste masu praznih stanova oporezovali, vjerujte oni bi se iznajmljivali. Što bi bilo tada? Cijena najma bi pala. Znači mi smo ti koji svojim poreznim politikama ne utječemo na to da građanin živi u boljem vremenu. Jer da vi sve stanove koje imate prazne pa i ove novoizgrađene počnete oporezivat pa ovo što država ima, a neće da uredi i neda van, sve to oporezivati, ja vam velim odmah bi bili na tržištu, uređeni i cijena najma sa ovolikim količinama stanova koji su sada ništa drugo nego mrtvi kapitali vi biste građanima omogućili pristojniji život i lagodniji život, bez straha da će ga netko potjerati. Jer kad imate veliku ponudu svi će čuvat svog stanoprimca, svi će ga čuvat, neće ga tjerat. Znači porezna politika je ta koja je da smo išli na rješenje socijalne stambene politike mi bi i taj dio riješili, jer osnovno je dajmo građanima da žive pristojno, dajmo im taj stan i odmaknimo ih od toga da moraju bit vlasnik. Kad to sve riješimo, vidjet ćemo da će situacija biti u Hrvatskoj sasvim drukčija.
Ada Damjanac, replika.
Zahvaljujem se poštovana potpredsjednice. Kolega Liniću, kad ste spomenuli nekadašnji stambeni fond vratili ste se u neka davna vremena. Svi smo izdvajali zaposlenici u taj stambeni fond i na kraju smo te stanove i otkupljivali. Pa bi ja rekla ča je bilo tega više ni. Ali okrenimo se onome što je sada, a to je da u ovo vrijeme kada je pala kupovna moć naših građana, kad je većina građana postala kreditno nesposobna, onda je ovo jedini način da naši mladi i socijalne kategorije naših građana dođu do nekakvog stambenog krova nad glavom, do nekog prostora. A upravo uključivanjem jedinica lokalne samouprave, države i ostalih čimbenika smanjuje se i cijena koštanja kvadratnog metra stambenog prostora. Ekonomska cijena kvadrata bar na Jadranu kreće se pa do 2000 eura, a cijena POS stanova je negdje oko 900 eura. Prema tome, na taj način možemo omogućit našim ljudima da kupuju te stanove. A jedinice lokalne samouprave uključe se i na drugi način, sve neprodane stanove jedinice lokalne samouprave se obavezuju da će otkupiti i podijeliti svojim građanima, odnosno da će im dati u najam te stanove. Prema tome, to su socijalne kategorije građana o kojima vi govorite i mogućnost upravo davanja takvih stanova u najam. A što se tiče poreza na imovinu, pa evo ja se isto tako s vama slažem, pa nek se više uvede taj porez na imovinu, naročito kod bogatih jer na taj način ćemo onda moći bolje kreditirati stanogradnju za onu najugroženiju kategoriju siromašnih. Hvala lijepa.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Kolegice, vi govorite o svojem razmišljanju, svojoj recimo politici, a mi ne govorimo o vladinoj politici. I ja se slažem sa vama da treba biti niz mogućih rješenja, ali gospođo zastupnice mi sada govorimo samo o stambeno poticajnoj izgradnji. To nije socijalna stambena politika. Vladi nedostaje vrlo jasna poruka što je to socijalna stambena. Mi moramo obvezat velike gradove, veće gradove iznad 30 000 da moraju imat stambene liste, da moraju gradit stanove. Vi kad gradite stanove za najam vi nećete amortizirati stanove u 20 godina, u 40 godina. Najamnine će vam bit male, mislim to sve mora bit pisano u politici Vlade. Da li vi shvaćate o čemu mi govorimo? Da ova Vlada nije donijela stambenu politiku kao socijalnu mjeru koja je važna, jer to je životna potreba građana, to je taj problem. Mi govorimo samo ovdje gdje smo u poticajnu stanogradnju išli zato da nastavimo aktivnosti u gospodarskom dijelu i zaposlimo graditeljstvo, a s druge strane da građanima nešto povoljnije omogućimo kupnju. To više nije socijalno-stambena politika, mi je moramo promijeniti, nešto na tragu i onog što ste vi govorili. Ali da bi to učinili mi moramo imati akt Vlade, akt ovog Sabora. Jel' to zakon, jel' to strategija u kojem ćemo zaista o svemu tome porazgovarati. To je ono što nam nedostaje i u ovom trenutku situaciju kako tako spašava Ministarstvo graditeljstva.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Linić, situacija sa ovim POS-ovim stanovima nije svuda ista. Naime, cijena stana kod nas u Slavoniji, tržišna cijena stana gotovo se rekao bih približila cijeni POS-ovih stanova po kvadratnom metru. Ja i ne znam zapravo iz ovog izvješća, odnosno iz ovog prijedloga zakona piše da je izgrađeno 6319 stanova po cijeni od 3 milijarde itd. Ali ne znam koliko je kvadrata, kvadratnih metara koliko je izgrađeno. Dakle, da bismo znali točno po kvadratnom metru koliko je koštao cijena kvadratnog metra POS-ovog stana, hajde da tako kažem, da skratim priču. Dakle, ja sam računao da je tu po stanu, dakle po stanu prosječno 63 tisuće eura ili 490 tisuća kuna, preračunato u kune. No, ono što Hrvatska nema dobro ste primijetili, jednu stambenu politiku. Naime, slušali smo izvješće samog ministarstva da u Zagrebu ima samo 10 tisuća praznih stanova u vlasništvu investitora, u vlasništvu banaka i ne znam ni ja, portfelja banaka itd. I nikako da stavimo to u nekakvu funkciju. Nadalje, rekli ste da ima toliko staračkih domaćinstava koji žive u kućama od 200 do 400 metara stambenog prostora. Ni to, dakle rekli ste da bi možda porez na nekretnine doprinio tome da se i to riješi. Dakle, kada gledamo broj praznih stanova u RH, dakle gotovo bi se reklo da ne postoji potreba za gradnjom. Ali kako već postojeće resurse upregnuti, a da riješimo problem stanovanja, poglavito mladih ljudi koji ne mogu s obzirom na to da nema posla, da su im plaće male itd., da bismo im omogućili normalno. Ja se slažem da je mala najamnina ta u odnosu na cijenu stana koja bi donekle riješila problem poglavito u aranžmanu države i jedinice lokalne samouprave.
Hvala lijepa. Slavko Linić, odgovor na repliku.
Pa rješenje je upravo u najmu stana. Pokušajte shvatiti da cijenu koju trošite za izgradnju stana i prenosite na nekog privatnog vlasnika ne možete ići sa nižom cijenom, ne možete ići sa odbitnim stavkama, možete dat nižu kamatu. Vi jednostavno ne smijete omogućit bogaćenje na teret ostalih poreznih obveznika. A dobit stan je neka vrsta imovine koja predstavlja bogatstvo. Kad je najam u pitanju, vi ćete uvijek postojeći trošak izgradnje stana raspodijeliti da li na 20, 40, 50 godina. Jer ne vidim razloga da se utvrdi da 50 godina je otplata takvog stana. I to je onda nešto što nitko nije postao vlasnik, jer to je uvijek državno vlasništvo, je vlasništvo jedinice lokalne samouprave, samo netko koristi najam. I tada vi dobivate ekonomski, ja bih rekao održivi model koji otplatu ide na velik broj godina, a imate nisku najamninu. I jednostavno ste tu odigrali socijalnu politiku, a niste prenijeli vlasništvo. Znači, to su modeli koje se treba očekivati.
Ante Sanader, replika.
Gospodine Liniću, vi ste, slažem se s vama da je ovo stvar socijalne politike. Ali vi ste u svojoj raspravi rekli da gradovi moraju graditi stanove i to gradovi iznad 30 tisuća stanovnika. Ja znam da mi danas raspravljamo o vladinom projektu i vladinim obvezama. Ali ja vam sad pilu naopako okrećem. A zašto bi, jel' mislite da je interes tih gradova da dolaze neki novi stanovnici tamo? Jel' mislite da su Zagrepčani sretni što im je došlo toliko stotina tisuća stanovnika u Zagreb ili neki manji grad? Zašto tu stambenu politiku ne okrenemo. Zašto mi ne potičemo da ljudi ostaju u svojim mjestima? Danas je 20 ili 15 km od grada već selo. Zašto mi ne potaknemo da ljudi ostanu tamo? Zašto mi poreznom politikom ne napravimo da je nula porez ako se živi u nekom području van centra grada i da zadržimo ljude tamo. Jer mi njega kad dođe u grad on je siromah, on nema ništa i onda postaje socijalni slučaj, a upravo taj nedostatak stambene politike ili ta naša orijentacija strateška, a posebno porezna politika. Vi za građevinsku dozvolu u zadnjem selu imate iste obveze kao u centru Zagreba? Tu mi trebamo promijeniti mentalni sklop. Ne mogu svi stanovnici Hrvatske živjet u 4 velika grada, od kojih 2 eventualno mogu nešto gradit, a ona 2 su u teškom stanju. A da ne kažem o ovim gradovima o kojima vi kažete 30 tisuća stanovnika. Pa ti su na izdisaju gradovi. Mi stalno tim gradovima dajemo nove obveze, a nikakva nova sredstva. I još sad kažemo neka oni grade i stanove. Pa zašto bi gradili? Oni neće poticati to. A pak 15 ili 20 km od tog grada svi vrtići, sve škole, sve sportske dvorane sve to propada. I tamo se uložio neki novac, ali svi su utekli iz tih mjesta. Znači, mislim da bi trebalo totalno promijeniti tu politiku od porezne, pa onda do stambene.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Ako se sad vratimo na stambene liste to je politika svakog grada, stambenu listu radi grad. Kriterije su većinom broj godina u tom gradu. Znači koliko dugo ste u tom gradu, socijalno stanje, obiteljsko stanje, broj članova obitelji. I na žalost svi bi mi bili sretni kad bi mogli reći da je Zagreb, Rijeka, Osijek, Pula, Split riješio pitanje svojih građana. S obzirom da sam bio 10 godina gradonačelnik grada Rijeke i u ratno vrijeme grad je sam gradio stanove, za svoje građane, i imao listu. Na toj listi ispod 5000 ljudi nema, a zahtjeva je enormni broj. Imamo branitelje koje treba riješiti, i njih se rješavalo. Prema tome, probajte shvatiti ovu politiku o kojoj vi govorite, gradovi moraju graditi, to mora biti njihova socijalna obveza ali oni će imati svoje kriterije. Pa što se mene tiče nijednog građanina ispod 10 godina života u nekom gradu ne može i ne mora uvrstiti na listu. Prema tome, oni će svojom politikom, svojim listama definirati a koga to zbrinuti. Jer vi imate svoje sugrađane koji preko noći ostaju bez svoje nekretnine, koje je netko izbacio iz te nekretnine, kojima je pao socijalni status, ne može više plaćati najam u privatnom smještaju ili kod privatnika. O tome grad treba voditi brigu. Još uvijek nisu riješili pitanje službenih stanova ili stanova kao što su bili oni u školama, domari i ovo, ono, sve to grad treba riješiti. To je bila i njegova zakonska obaveza, nije riješio. Prema tome, kad govorim o obvezi grada onda ne mislim o migracijama nego prije svega o tome da ima ogroman broj stanovnika i građana toga grada koje treba zbrinuti jer je to socijalna politika jedinica lokalne samouprave.
Sada ćemo nastaviti u 15,00 sati. Prva na redu će biti kolegica Nevenka Bečić.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. U ime Kluba zastupnika Jadranke Kosor i Hrvatske građanske stranke Nevenka Bečić. Izvolite.
Ispričavam se. Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam zamjenika gospođe ministrice i njegovu suradnicu, kolegice i kolege. Evo kao što vidite mi danas imao ispred sebe prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticanoj stanogradnji s konačnim prijedlogom zakona. Naravno da imamo i podatak da Vlada koja ga je dostavila u saborsku proceduru predlaže i donošenje istog po hitnom postupku. Naglašavam po hitnom postupku. Kad čitamo ovaj prijedlog izmjena i dopuna ovog zakona dolazimo do saznanja da su u njemu sadržani određeni pozitivni elementi koji bi trebali urediti područje stanovanja određene kategorije zainteresiranih građana koji ne mogu i nisu u prilici svoje stambeno pitanje riješiti komercijalnim putem. Pa u tom smislu kao pozitivno ocjenjujem mogućnost da naši sugrađani koji nisu kreditno sposobni mogu sebi osigurati putem ovih izmjena i dopuna ovog zakona rješavanje stambenog pitanja na način da zasnuju najamni odnos dakle da ugovorno postanu najmoprimcu u stanu koji je društveno vlasništvo. I na taj način određena kategorija ljudi bi imala dodatni osjećaj sigurnosti jer psihološki gledano jako pozitivno je kad neko stanuje u društvenom stanu i kad zna da ga nitko neće u datom momentu nagnati da taj stan zbog nekih razloga mora napustiti. Dakle, osjećaj sigurnosti je ono što ja ocjenjujem kao pozitivno iz prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona. Nadalje, kroz ove izmjene ovog zakona isto tako nalaže se i predlaže smanjenje kamatne stope na sredstva koja su predviđena za period Grace period, dakle period dok otplata kredita preuzetog za kupnju stana izgrađenog sredstvima društveno poticane stanogradnje miruje sa 2% na 1%, a isto tako za period kad otplata započne predviđeno je smanjene kamatne stope sa 5 na 2%, sa 5 na 3% ispričavam se. Međutim, sa tim smanjenjem kamate ništa korisnici odnosno stjecatelji, kupci takvih stanova neće dobiti. Zbog toga što je izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost došlo do situacije da je cijena koštanja izgrađenih stanova iz društveno poticane stanogradnje porasla jer na građevinsko zemljište kao šta znamo od 1.1. plaća se porez na dodanu vrijednost u iznosu od 25%, dok do kraja prošle godine na građevinsko zemljište bilo je propisano da se obračunava i plaća samo porez na promet nekretnina koji u slučaju i u situacijama društveno poticajne stanogradnje nije bio obračunavan. Dakle smanjenje kamatne stope ne ide u korist kada gledamo sada efekte izmjena i dopuna ovog zakona i onog koji je bio na snazi do 31.12.prošle godine, dakle snižavanje ovih kamatnih stopa ništa ne utječe i ne donosi nikakvu pogodnost budućim kupcima tih stanova jer ono samo anulira ili amortizira povećanje cijene koštanja nastalo uslijed stupanja na snagu izmjena i dopuna Zakona o PDV-u. Međutim ono što ocjenjujem kao pozitivno iz ovoga prijedloga je to što bi trebalo da ova mogućnost ulaska u najam stana u društvenom vlasništvu će pokrenuti donekle građevinsku operativu i potaknuti aktivnosti u građevinskom sektoru što bi samim po sebi trebalo dovesti i do otvaranja određenog broja radnih mjesta. Polazeći od činjenice da je naše gospodarstvo u iznimno teškoj situaciji, a poglavito grana građevinarstva kao grana djelatnosti smatram da je dobra svaka mjera koja potiče aktivnosti te grane djelatnosti. I u tom smislu pozdravljam ove izmjene i dopune. Ali jako sam razočarana jer sam utvrdila da je propuštena mogućnost da se putem, a kada su se već radili prijedlozi izmjena i dopuna ovog zakona, nadležni odnosno Vlada odnosno Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja je propustilo implementirati pozitivne elemente i modele koji bi doveli do rješavanja dugogodišnjih problem na području stambene problematike, a koji pritišću zaštićene najmoprimce i vlasnike privatnih stanova u kojima zaštićeni najmoprimci žive. Tim više što je na snazi pravomoćna presuda Europskog suda za ljudska prava koja je pravomoćna od listopada 2014.godine. I moram priznati da ti negativni aspekti ogluha, nerazumijevanje i ne iznalaženje snage i zdravog razuma da se konačno pristupi rješavanju te problematike koja je već do sada u mnogo čemu doprinijela narušavanja međunarodnog ugleda RH pred međunarodnim institucijama. I zato ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona po meni nije dobrodošao, on ne rješava problematiku koja pritišće građane jedan dio građana RH i on nije na tragu izvršavanja presude Europskog suda za ljudska prava. Naime, radi naše javnosti ja ću ponoviti nekoliko činjenica o kojima itekako Vlada RH treba voditi računa jer Vlada odnosno izvršna vlast je odgovorna za implementaciju iz svih modela i elemenata iz svake presude Europskog suda za ljudska prava iza implementaciju u hrvatski zakonodavni sustav i administrativne mjere i formiranje sudske prakse koja je na temelju iz tih nastaje. Hrvatska je dobila rok i to krajnji rok 10.travnja 2015.godine za izradu akcijskog plana u kojem će navesti sve mjere putem kojih namjerava riješiti elemente i implementirati u zakonodavni sustav RH sve ono za što nas je Europski sud u presudi pozvao, a to je kršenje vlasničkih prava određenog broja građana RH. Odbor ministara Vijeća EU će nadzirati i nadzire inače provođenje tih presuda, također kontrolira, proučava da li propisi koje dotična država donosi na temelju presude osiguravaju provođenje te presude, zatim procjenjuju da li je adekvatan vremenski rok u kojem se sa tim akcijskim planom misli otkloniti povreda ljudskih prava, u ovom slučaju vlasničkih prava, i da li su te mjere dostatne za kvalitetno provođenje presude u dotičnoj državi u zakonodavstvu te države. U svakoj državi je Vlada ona koja je odgovorna da o konvencijskim pravima upozna svoje građane. Isto tako je odgovorna da se svaka presuda Europskog suda implementira u zakonodavnu regulativu domicilne nam države. Ne rješavanje povrede prava vlasnika potkopava temelje demokratskog društva i ona je moralno neutemeljena. Nedopustivo je da se takva ogluha i nečinjenje negativno odražava na međunarodni ugled RH. I zato sam ja jako razočarana kada sam čitala ovaj prijedlog zakona kada sam vidjela da nijedna mjera koju Europski sud traži da se implementira nije u ovom prijedlogu zakona sadržana što me jako iznenađuje jer 10. travnja je nadomak, on je tako blizu. Međutim, mi znamo da je Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja izradilo Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o najmu stanova i da je po programu Vlade taj zakon trebao biti u saborskoj proceduri u veljači 2014. godine. Pa je bila i javna rasprava, sve je to završeno, pa je prolongiran rok a to je bio čini mi se travanj 2014. kada je to trebalo biti u saborskoj proceduri međutim nije, nego je i tada prolongirano za rujan 2014. pa ni tada nije bilo u saborskoj proceduri. A napominjem, ovaj prijedlog zakona o kojemu mi danas raspravljamo se donosi po hitno postupku. Pazite, naglašavam po hitnom postupku a povreda ljudskih prava određenog broja naših sugrađana za ovu Vladu izgleda nije hitna. Provođenje presude Europskog suda za ljudska prava također po svemu sudeći za ovu Vladu nije hitna. Možda se čeka da protekne rok, da protekne mandat ovim saborskim zastupnicima i da se da prilika sljedećoj vlasti, vjerojatno HDZ-ovoj da riješi ovu problematiku. Ali svi oni koji su imali izvršnu vlast i koji su propustili riješiti ovu problematiku biti će odgovorni pred svojim narodom zbog nečinjenja. Jer svojim nečinjenjem nanose štetu ne samo vlasnicima privatnih stanova u kojima žive zaštićeni najmoprimci nego i zaštićenim najmoprimcima a i samoj Republici Hrvatskoj. Zašto i kako objasnit ću. Do 1974. godine ondašnja komunistička vlast uz primjenu sile useljavala je određene fizičke osobe u privatne stanove. I veliki broj takvih fizičkih osoba i danas živi u tim stanovima i imaju status zaštićenih najmoprimaca. Oni danas trpe velike duševne boli jer nemaju stan u kojem žive koji će naslijediti njihova djeca. Vlasnici trpe osim duševne boli i materijalnu štetu jer ne mogu ući u posjed svojih stanova, nemaju mogućnost raspolagati sa svojim vlasništvom. Uredbom Vlade Republike Hrvatske najamnina im je određena 2 kune i 70 lipa po metru kvadratnom, dakle trpe ogromnu materijalnu i duševnu bol a trpi štetu i Republika Hrvatska. Budući da mi se vrijeme primiče kraju, uvaženog zamjenika ministrice bih zamolila da mi odgovori na nekoliko pitanja. Kako mislite riješiti obeštećenje jer i postoji jedna pravomoćna presuda Europskog suda na 30 tisuća eura jednoj vlasnici samo za obeštećenje razlike u cijeni najma bez duševne boli, bez kamate? Kada bismo tisuću naših vlasnika pomnožili sa tih 30 tisuća eura, dobivamo 30 milijuna eura. Po mojim saznanjima ima oko 2 tisuće vlasnika kojima su povrijeđena vlasnička prava. Dakle kako vi mislite osigurati 60 milijuna eura za obeštećenje a ne nalazite snagu da kroz zakonodavnu regulativu to riješite i da izbjegnete plaćanje tih odšteta jer pred Europskim sudom se pokreću nove tužbe protiv Republike Hrvatske [[Upadica: Vrijeme je kolegice Bečić.]] Hvala lijepa. Vrijeme mi je isteklo, imala bih još mnogo štošta reći ali bih molila zamjenika ministra da mi to odgovori i da mi odgovori da li će ovi koji ulaze u najam stanova izgrađenih po POS sistemu plaćati također 2,70 kune. Pa bilo bi pošteno … [[Govornik se ne razumije.]] oni su socijalno udajili. Hvala lijepa, ispričavam se.
Malo ste se u raspravi udaljili od teme izmjena i dopuna zakona. Imamo replika. Dvije replike. Sonja König.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče našeg Sabora. Poštovana kolegice Bečić, u našoj daljnjoj a i bližoj povijesti ima mnogo primjera kako država može svojim građanima nanijeti nepravdu. Pa jedna od najvećih nepravdi je upravo ova o kojoj ste vi govorili a to je da odlukom države otprije dosta godina vlasnici ne mogu koristiti svoju vlastitu imovinu niti ući u svoj vlastiti stan jer u njima stanuju zaštićeni najmoprimci. S druge strane i zaštićeni najmoprimci su zakinuti jer su se prije mnogo godina igrom slučaja eto našli baš u stanovima koji su u privatnom vlasništvu a ne u društvenom pa nisu mogli kao i drugi otkupiti stanove po relativno povoljnim uvjetima tada. I dobro ste spomenuli presude Europskog suda za ljudska prava koji navode da je u hrvatskom zakonodavstvu ugrađen čitav niz mehanizama za zaštitu kategorije zaštićenih najmoprimaca a nasuprot tome nametnut je vlasnicima prekomjerni teret i nema nikakvog mehanizma za njihovu zaštitu. Nadamo se ipak poštovana kolegice da ćemo uskoro i vi i ja i mnogi naši građani biti na neki način obeštećeni i zadovoljni jer smo evo nedavno čuli i najave iz ministarstva da će Zakon o najmu stanova koji je već kako ste i sami spomenuli bio u javnoj raspravi napokon doći u Hrvatski sabor i koji ćemo vjerujem na zadovoljstvo naših građana donijeti zajedno. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor kolegica Bečić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice König, slažem se sa svim što ste iznijeli uz nadopunu da treba povući paralelu između Republike Hrvatske i Republike Slovenije i naglasiti da je također i Republika Slovenija trebala napraviti akcijski plan. I da je nedavno taj akcijski plan Slovenija izradila i predala europskim institucijama, a radi se o rješavanju stare devizne štednje za koju je Republika Slovenija dužna isplatiti i obeštetiti vlasnike tih deviznih računa. Isto tako kad povučemo paralelu između jednog slučaja i drugog, i Republika Hrvatska treba do 10. travnja dostaviti Europskom sudu akcijski plan, a nadzirat će provedbu tog plana i kontrolirati odbor ministara Europske unije. Isto tako bih rekla i naglasila da je smatram došlo vrijeme da prestane ponižavanje vladajućih, ponižavanje vlasnika i njihovih vlasničkih prava. Gospodo, na vama je odgovornost, odgovornost za izvršavanje presuda i odgovornost za to da utječete na konačno prestajanje kršenja vlasničkih prava i kršenja članka 1. Protokola Konvencije o ljudskim pravima. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeća replika, Ada Damjanac. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolegice Bečić, rekli ste i apsolutno se slažem s tim da Hrvatska Vlada je dužna ugraditi europske zakone u svoje zakonodavstvo, ali ovdje govorimo danas o društvenoj poticajnoj stanogradnji, a koja je njena prednost to je već rečeno u prijašnjim raspravama i uvodnoj riječi zamjenika ministrice. Ovo o čemu ste govorili trebao bi biti predmet drugih zakona, npr. Zakon o vlasništvu i Zakon o najmu stana. U svakom slučaju, zaštićeni najmoprimci treba se riješit njihov problem, ali isto tako i pitanje vlasnika. Evo sad ovim zakonom zaista nije problem da se ti najmoprimci mogu javiti kao budući potencijalni korisnici POS stanova što je jedan od načina rješavanja i najmoprimaca zaštićenih i samih vlasnika u čijim se stanovima oni nalaze.
Hvala. Odgovor, kolegice Bečić izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice, vi ste rekli nekoliko elemenata s kojima se ne slažem. Vi kažete da zaštićeni najmoprimci se mogu javiti za otkup ovih stanova, pa to je jako jako loše što ste vi rekli. Naime, zašto bi se oni javili, pa njih je netko na silu smjestio upotrebom sile u privatne stanove. Država, ova država je dužna njima osigurati zamjenske stanove i osigurati im da ih otkupe po istim uvjetima kao što su otkupljivali stanove svi oni koji su imali stanarsko pravo. To je odgovor na vaše drugi navod. A na prvi, da ja izlazim iz konteksta prijedloga ovog današnjeg zakona, ne izlazim jer upravo stambena problematika se rješava Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticanoj stanogradnji i upravo je ovo problematika koju je trebalo ukomponirati u ovaj prijedlog zakona i u ovom prijedlogu zakona trebalo je iznijeti modele na koji način se misli riješiti predmetna problematika. Zaštićeni najmoprimci trpe štetu, njima treba po istim uvjetima omogućiti otkup drugo zamjenskog stana, a ne da oni podnose zahtjev nego da se zakonom utvrde vremenski rokovi u kojima im Vlada Republike Hrvatske treba omogućiti otkup zamjenskih stanova po uvjetima kako su otkupili i ostali. To stoji između ostaloga u presudi Europskog suda za ljudska prava. Povrat vlasništva vlasnicima, povrat posjeda, a zbrinjavanje zaštićenih najmoprimaca kao što su zbrinuti i ostali građani Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče ministrice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Temeljni razlog predloženih izmjena i dopuna Zakona o društveno poticanoj stanogradnji je ustvari kompenzacija očekivanog povećanja cijene stanova uslijed primjene novog zakona o porezu na dodanu vrijednost kojim je uveden obračun PDV-a na građevinsko zemljište. O tome je bilo već riječi uvodno i gospodina zamjenika i moji su kolegice i kolege u svojim uvodnim obraćanjima objasnile pa da se dodatno na to ne referiram. Osim što mogu reći da se u javnosti, a i struka raspolaže podatkom kako će navedene izmjene Zakona o PDV-u rezultirali 4%-tnim povećanjem cijene stana te se očekuje da će se izmjenama zakona i predloženim smanjenjem kamatnih stopa na bankovna sredstva te državna kreditna sredstva anulirati utjecaj PDV-a na građevinsko zemljište. Držeći kako će navedeno u prvom redu zaštiti kupce potpisnike predugovora čiji su stanovi upravo u izgradnji, mi u klubu HDZ-a tako predloženo smanjenje kamatnih stopa svakako podržavamo jer će to upravo njima i doprinijeti da ne dođe do povećanja cijene stana, za koje su već predugovore i potpisali. Međutim, držimo da je potrebno ponovno detaljno razmotriti postojeći model društveno poticane stanogradnje kako sa stajališta opravdanosti njegove daljnje primjene, tako i sa stajališta uvođenja boljih rješenja u korist kupaca stanova ukoliko i dalje Vlada bude ustrajavala na primjeni zakona odnosno ovog modela. Kada govorimo o boljim rješenjima koji … bili na tragu pomoći građanima da lakše rješavaju stambeno pitanje, želimo istaknuti da bi za potencijalne kupce ovih stanova značajnom mjerom bilo ukidanje učešća kupca kod kupnje stanja u visini od 15% proračunske vrijednosti stana. Naime, navedeno predstavlja i danas veliki problem za kupce, budući da mali broj građana raspolaže gotovinom u tom iznosu te se stoga za osiguravanje 15%-tnog iznosa vrijednosti stana zadužuje kod poslovnih banaka po tržišnim kamatama daleko iznad ove koja je propisana i na taj način zbog nemogućnosti zadovoljavanja pa čak i tog dijela svakako ne može ući u realizaciju poticanja kupnje stana i prema društveno poticanoj stanogradnji. Ukoliko bi se ovo učešće smanjilo na pola ili ukoliko bi se plaćalo prilikom useljavanja stana ili ukoliko bi se plaćalo u trenutku kada započinje otplata stana državi i jedinicama lokalne samouprave moglo bi se u značajnoj mjeri olakšati građanima kupnja stambenog prostora čak i u ovom modelu. Nadalje, za kupca bi značajnu mjeru predstavljalo zakonsko limitiranje kamate odnosno bankovnih kamatnih stopa negdje na tragu onoga što je bilo u Zakonu o subvencioniranju i prodaji stambenih, državnih stanova. Međutim, to su tek, to je tek dio rekao bih kozmetička promjena samoga zakona. Ono što mi držimo to je uopće pitanje opravdanosti ovog modela stanogradnje. Naime, u obrazloženju zakona se navodi da će predloženim izmjenama se omogućiti izgradnja stanova za društveni najam s mogućnošću otkupa. Samim time postavlja se pitanje ako zaista postoji veliki interes za kupnju kako to ministarstvo ističe kako to da veliki broj izgrađenih stanova stoji neprodan? Tijekom svog uvoda gospodin zamjenik je rekao da su u sustavu POS-a prodani svi stanovi što nije usklađeno sa Izvješćem Agencije za pravni promet i posredovanje nekretninama gdje stoji da je na dan 31. prosinca od 1387 stanova koji su tim datumom bili u izgradnji za svega 452 stana sklopljen predugovor s kupcima. Dakle, za 935 stanova nije iskazan interes za kupnju, a riječ o … [[Govornik se ne razumije.]] posto ukupnog broja građenih stanova u ovom trenutku u modelu poticanja stanogradnje. Stoga nas i ne čudi da se Vlada upravo iz tog razloga što je veliki broj neprodanih stanova koji su u sustavu POS-a trenutno u gradnji okreće politici najma. No, sad je pitanje, temeljno pitanje je li ovaj model koji je predviđen za gradnju u POS-u stanova za najam pravi model. Mi mislimo u klubu Hrvatske demokratske zajednice da nije, jer i postojeći model poticajne stanogradnje omogućuje jedinicama lokalne samouprave, pa i zainteresiranim pravnim osobama da kroz model poticajne stanogradnje grade stanove za najam. Prema tome, ovo nije neki veliki iskorak i držimo, a na tragu onoga što je i kolega Linić govorio, a i prije kolegica Bečić, da je Vlada ovom određenom izmjenom i omogućavanjem gradnje u Hrvatskoj stanova za najam trebala kroz drugi model, drugačiji model obuhvatiti cjelokupnu problematiku stanogradnje u RH. Tako da se stiče dojam da će se kroz i ovaj model, a i kroz postojeće stanove koji su u gradnji, u sustavu POS-a nisu prodani stvoriti još jedan novi fond ionako velikog broja neprodanih stanova u RH. Bilo bi interesantno kada bi nam gospodin zamjenik rekao koliko je uopće u ovom trenutku neprodanih stanova u kompletnom sustavu POS-a, dakle ne samo u sustavu POS-a kojim upravlja Agencija za pravni promet i posredovanje nekretninama. Ja bih tu pridružio i one agencije koje su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, pa da tom broju pridodamo primjerice Sopnicu Jelkovec i druge lokacije u Hrvatskoj čiji stanovi zjape prazni, a izgrađeni su kroz ovaj ili sličan model POS-a. Ja bih također zamolio gospodina zamjenika da nas upozna sa načinom vrlo konkretno kako drži da za izgradnju stanova za najam koji će financirati država u sto postotnom iznosu, za koji će ako ih iznajmi najmodavci plaćati 20 ili 30 kuna još ne znam točan iznos jer sam u javnosti čuo da ministarstvo iznosi i 20 kuna po metru četvornom i 30 kuna po metru četvornom. Dakle, pri toj činjenici da je ta stanarina konkurentna mi je pozdravljamo i ispod je komercijalne kako će onda tu razliku za povrat kredita koja će se osigurati tako smanjenog iznosa sredstava uprihođenih od najamnine, kako to kolidira sa ocjenom da za provedbu zakona neće trebati dodatnih sredstava kad u ovom trenutku država bez fizičke osobe ulazi sama u gradnju stana i u financiranje njegove izgradnje. Zato ja od prvoga dana i dok sam bio u Vladi i kao saborski zastupnik tvrdim da model POS-a ne predstavlja najsretnije rješenje izgradnje stambenog fonda u RH. Da živimo kako POS pokazuje da je uloga države koja gradi stanove upitna s više osnova jer narušava zdravu konkurenciju u građevinskom sektoru koja bi u konačnici rezultirala padom cijena stanova. Držimo kako nema potrebe da se država javlja kao investitor na području stanogradnje budući da ona sredstvima državnog proračuna konkurira poduzetnicima čija je djelatnost izvor poreznih prihoda za taj isti državni proračun i to na način da gradi stanove po nižim cijenama od tržišnih, ali koji pritom nisu niske cijene. Na žalost cijene u POS-u negdje su u RH i iznad tržišnih cijena. No, osim toga svjedoci smo da su često POS-ovi stanovi konkurentni i to pogotovo u obalnim županijama, pa i u gradu Zagrebu konkurentni u odnosu na tržišne cijene, ali ne i po kvaliteti izvedenih radova. U praksi su učestali prigovori kupaca ovih stanova, te pokazuju da konkurentna cijena iz POS-a, iz POS-ovih stanova često ne opravdava konačan proizvod koji kupac dobije. Krajem godine je Slobodna Dalmacija od 16. siječnja 2015. godine objavila jedan primjer sa 130 vlasnika POS-ovih stanova na predjelu … [[Govornik se ne razumije.]] u Makarskoj, a koji su uslijedili ni 8 mjeseci nakon useljenja. Izjava stanara: "Kiša kroz 4 zgrade lije kao kroz rešeto, iskrilo je u dizalu koje je od velikih kiša isključeno, u stanovima su zidovi od knaufa nabubrili od vlage toliko da su pljesnivi, bura je odvojila veliki metalni okvir sa staklenom stjenkom u stubištu, odlomila je ulazna vrata od sjeverne strane." itd. itd. Dakle, ovo je jedan primjer možda najdrastičniji, ali ja znam da ste i vi gospodine zamjeniče svjedoci koliko je izgrađeno u Hrvatskoj koliko je puta bilo objektivnih pritužbi za nekvalitetu izgrađenih stanova u POS-u. I nije zanemariva ni činjenica, a toga sam itekako svjedok, da mnogo puta se ne ulazi u kupnju POS-ovih stanova s obzirom na svojevrsnu getoizaciju koja se događa kroz izgradnju POS-ovih stanova i nemogućnost fizičke osobe da bira prostor gdje doista želi živjeti. No vratimo se na podatak koji Vlada navodi u obrazloženju zakona kad kaže da je tijekom punih 12 godina provedbe Zakona o društveno poticanoj stanogradnji do danas ukupno izgrađeno 6319 stanova čija je vrijednost oko 3,7 milijardi te da je trenutno u izgradnji 1559 stanova. Dakle, gledamo li broj izgrađenih stanova po modelu POS-a od 2002. godine riječ je prosječno oko 485 stanova godišnje ili ako uzmemo u obzir i ove nove koji se grade negdje malo manje oko 600 stanova godišnje izgrađeno po modelu POS-a što ne mislimo da je neki veliki broj stanova niti držimo da je to moglo drastično pripomoći stambenoj politici u Hrvatskoj. Zato podsjećamo da je u mandatu prošle Vlade, 2011. godine, donesen Zakon o subvencioniranju i državnom jamstvu stambenih kredita. Ovaj je zakon u vrlo kratkom roku polučio izniman rezultat. Podsjećamo da je samo u prvoj godini primjene, od svibnja pa do kraja 2011. subvencionirano 1454 kredita. Dakle, u pola godine provedbe tog zakona dosegao se broj stanova za koje po modelu POS-a treba okvirno 2,5 godine. Nažalost, Vlada je od tog modela odustala a držimo da je taj model itekako mogao pripomoći prodaji neprodanog stambenog fonda u RH. Mene bi gospodine zamjeniče, isto tako i nas u klubu HDZ-a, interesiralo izmjena Zakona o POS-u koju smo imali 2013. godine kada je uveden model POS plus, vrlo pompozno najavljivan kako će država otkupiti u prvom redu od banaka i omogućiti kroz sustav POS-a prodaju takvih stanova, interesira me koliko je od tog modela POS plus realizirano i koliko je ta izmjena zakona polučila uspjeh? No, potrebno je, mi u klubu HDZ-a držimo, u okviru ove rasprave nešto reći i o stanju u građevinskom sektoru jer držimo da je uvelike stanje u građevinskom sektoru ovisno o dvije temeljne stvari. To je s jedne strane stambena politika u RH i s druge strane o ulaganjima odnosno investicijama bilo državnim, bilo privatnim u RH. Činjenica je da je u proteklih nekoliko godina građevinski sektor nastradao više od svih drugih gospodarskih grana u RH i da je u tom sektoru gdje je bilo negdje oko 135 do 140 tisuća zaposlenih danas zaposleno njih manje od 90 tisuća. Da je građevinski sektor znatno više participirao prije krize u cjelokupnom BDP-u u Hrvatskoj, negdje oko 20% više nego što participira danas. Da je broj izdanih rješenja, koji je podatak koji govori o tome koliko je doista stala stanogradnja u Hrvatskoj, broj izdanih odobrenja za građenje 2011. bio 9600, a prošle svega 6600, dakle 31% manje. A kad je samo o izdavanju odobrenja za gradnju stanova riječ izdano ih je 42,5% manje. Dakle, ovo najbolje potvrđuje da u protekle tri godine nismo donijeli odgovarajuće mjere u dijelu koji se odnosi na stanogradnju i stambenu politiku u Hrvatskoj. A krivci za to svakako jesu teška gospodarska situacija u Hrvatskoj, ali ja bih rekao i određena lutanja Vlade. I kada je u pitanju najprije najava, a onda odustajanja od poreza na imovinu. Pa je onda svakako tome doprinijelo i Vladino s jedne strane najprije smanjenje subvencije stambene štednje, onda najava o njenom ukidanju ako se toga sjećate pa je Vlada ponovno se vratila na poziciju da je opravdana stambena štednja i kreditiranje putem stambene štednje kroz stambene štedionice. Mi držimo da je taj projekt jako dobar i da je taj projekt trebalo osmisliti kao što to rade i druge države, pogotovo srednje Europe kao što je Austrija, Češka itd., itd. Prema tome, kroz jedno cjelovito rješenje stambene politike u Hrvatskoj pomoglo bi se građevinskom sektoru, pomoglo bi se mladim ljudima koji nemaju riješeno stambeno pitanje, a mi ne držimo da će se kroz projekt POS-a bilo njegovih izmjena POS plus 2013. niti ovom izmjenom išta bitno pripomoći u rješavanju stambene politike u RH. Dakle, evo da završim mi u klubu HDZ-a bit ćemo suzdržani što se tiče ovog zakona. Naime, podržavamo činjenicu da će se ovim zakonom omogućiti fizičkim osobama koje su potpisale predugovor za kupnju stana jer će im to smanjiti cijenu ali sve drugo za nas u klubu HDZ-a ne može dobiti podršku. Hvala.
Hvala. Prelazimo na repliku, Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa uvaženi kolega Bačiću čini mi se da iz jedne vaše teze slijedi odgovor na možda ovu dvojbu koja nas sve muči, a to je, vi ste rekli država gradi stanove, baš ste tako se izrazili, nije dobro da država gradi stanove a u drugoj ste rečenici rekli ipak da je država investitor. Dakle, država ne gradi stanove. Stanove gradi građevinski sektor. I upravo možda jedan od problema koji je nastao u prošlosti, a govorimo da građevinski, znamo ustvari da građevinski sektor dio onog zamašnjaka našeg rasta gospodarskog građevinski sektor je došao u probleme netko je danas tu spomenuo zato što je građevinski sektor preuzeo i jedan dio investicija, on je postao investitor. I upravo u brkanju tih pojmova možda dolazimo do problema s kojima se danas suočavamo. A sad da se vratimo na ovaj dio što vi možda niste htjeli reći ili jednostavno ste preskočili a to je pitanje najmoprimaca, dakle onih osoba koje će u takvim stanovima živjeti. Prvi efekt pozitivan danas možemo se složiti oko toga da postoji puno stanara koji žive u lošim uvjetima. Dakle, budući da su stanovi skupi i stanarine su skupe na taj način će se konkurencija povećati i najmoprimci će biti u boljim uvjetima životnim. S druge strane evidenciju podstanara, dakle kad se u prilog tome, boljem plaćanju poreza i svega onoga što će se bolje naplaćivati u transparentnoj evidenciji. I treće, uglavnom ljudi u stanovima su to shvaćali kao privremeno rješenje. Meni se čini da u ovom modelu ono što je dobra stvar da čovjek koji će biti u takvom stanu koji će imati u najam, ima mogućnost da taj stan i otkupi. Dakle, on neće to tretirati kao privremeno rješenje nego će moć se prema tom stanu ponašat tako da će to jednog dana postat njegovo vlasništvo. U tom smislu vidim dobre namjere ovoga zakonskog rješenja. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Bačić izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Žagar, ovim zakonom država na tržište intervenira htjeli to vi priznati ili ne. Ovaj zakon koji dolazi iz Ministarstva graditeljstva više mi liči na socijalnu mjeru nego na mjeru stambene politike, građevinarstva itd. itd. Država može ako želi i to smo mi 2011. riješili drugačije, da se kroz mjere Vlade ne konkurira na tržištu nego da se pomogne prvenstveno mladim obiteljima da mogu ući po povoljnijim uvjetima u kupnju stana i rješavanja stambenog pitanja od neprodanih stanova na tržištu. Na taj način radimo dvije osnove stvari pomažemo mladim ljudima da kupe stan sa vrlo izdašnim državnim subvencijama, a s druge strane smanjujemo broj neprodanih stanova čime posebno doprinosimo mogućnosti novog ciklusa gradnje bilo stanova za prodaju, bilo stanova za najam budući. To je temeljna razlika između onoga što ja govorim i što govori Vlada odnosno vi. Što ja držim da Vlada ne treba ići u jedan ogroman postupak, znate vi koliko se ljudi angažira na izgradnji jednog POS-ovog stana? Cijela Agencija za pravni promet i posredovanje nekretninama, angažira se lokalna samouprava, angažira se banka, angažira se kupac. U modelu koji je bio puno jednostavniji samo jedan čovjek se mogao angažirati i sve u banci rješavati a država je tu bila servis koji je socijalnim financijskim mjerama pomagala u otkupu stana bez ovog velikog angažmana jedne, za koji je potrebna cijela agencija. To je jedna stvar, a druga stvar podržavam svakako mogućnost izgradnje stanova za najam. No, možda smo mogli razmišljati i drugačije. Ako je Vlada radila POS plus kako bi privatnim i fizičkim osobama omogućila kupnju izgrađenih stanova pa i u vlasništvu tih investitora koje ste vi maloprije spomenuli onda smo mogli razmišljati da njihov najam riješimo upravo kroz te stanove, kroz nekakav drugi model POS-a plus. To vam želim reći da se, riješimo se neprodanih stanova u Hrvatskoj i omogućimo novi ciklus, ako do njega dođe. Hvala.
Hvala. Cijena kolega Bačiću. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba Hrvatskih laburista Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Od ocjena stanja na tržištu i problemu stanova i upisanom obrazloženju i u uvodu čuli smo četiri podatka da je dosada napravljeno 6319 stanova, da je u to uloženo 3 milijarde 107 milijuna od čega je državni udio bio 753 milijarde 107 milijuna, a od čega je državni udio bio 759 milijuna odnosno izračunao sam 24,4% i da je u ovom trenutku u izgradnji 1559 stanova. Krajem prošle godine, i tu je kolega Bačić u pravu dat je podatak da je za stanovi u izgradnji i sklopljeni su predugovori za negdje oko 40% stanova u izgradnji. I to je praktički sve što smo od projekcija, činjenica, brojaka i vizija i željenog rezultata koje bi ova izmjena trebala donijeti čuli. Međutim, moram reći i ovo da je i ovaj zakon jedan u nizu zakona u koji država intervenira na tržište. I ovdje se ponovno javila rasprava o tome da li država smije ili mora, ne smije ili ne može intervenirat na tržište u ovom slučaju stanova. Država je intervenirala na tržište kapitala kada je ograničen tečaj franka i država mora intervenirat u zakone tržišta uvijek kada zakoni tržišta donose poremećaj i nepravdu ili u protivnom tržište je proglašeno zlatnim teletom kojemu se svi klanjaju, ne preispitaju da li je to ispravno i oni koji toliko snažno zagovaraju apsolutno slobodu tržišta podsjećam da ćemo Mojsije ponovno s planine morati sići jer će to uništiti svijet. Nemojte se zavaravat činjenicom da tržište samo po sebi donosi pravdu. Da li je nakana predlagatelja socijalna mjera? Je vidljivo je da je. Da li se ta socijalna mjera mogla postići na način da država pomaže mladim obiteljima da na privatnom tržištu dođu do stana? Ja moram priznati da ne znam kako bi se to moglo izvesti osim da država daje mladim obiteljima kredite da kupuju od privatnika skupe stanove. I prije nego što pređem na sadržaj prijedloga, što se to događa u Hrvatskoj da imao 15 tisuća stanova godinama neprodanih, da cijena njihova značajnije ne pada i da se oni ne iznose na tržište najma? Ok, ne mogu se prodati, ali nisu stavljeni ni u funkciju najma, što je to? Tko je, a tu se država nije umiješala do sada barem, tko tu odlučuje da ti stanovi ne idu na tržište i kome je to isplativo, tko to može podnositi da 10 godina ima zgradu sa 20 stanova praznih i ne stavlja ga u funkciju najma, na tržište najma? Odgovor na to pitanje vjerojatno će moći samo jednog dana, nadam se, dati istražna tijela ove države i vidjeti čiji je kapital u pitanju bio. Citiram opis stanja "Građani imaju potrebe za stanovima, ali su trenutno kreditno nesposobni". Na moje pitanje prije gospodin Uhlir je rekao da otprilike ¾ stanovništva u Hrvatskoj kreditno nesposobno. Nažalost oni nisu trenutno kreditno nesposobni, oni su trajno kreditno nesposobni, a učinili ste ih trajno kreditno nesposobne nažalost onda kada ste mijenjali Zakon o radu, kada ste praktički ukinuli ugovor na neodređeno i dozvolili isključivo zapošljavanje ugovorom na određeno, kada ste prihvatili toliko forsirano i nametano fleksibilno tržište rada, kada ste uveli institut rada bez zasnivanja radnog odnosa, kada ste zakonima nadzornim mehanizmom naročito inspekcijski pod isplaćenom plaćom uveli da je to dovoljno isplatiti minimalno plaću, a ne punu plaću, što nažalost malo tko zna. Kada inspektor kontrolira isplatu plaća, gleda ako je isplaćena minimalna plaća zakon je zadovoljen. I vidite tako se godinama fleksibiliziralo tržište rada i sada smo konstatirali da je ¾ građana kreditno, vi ste rekli trenutno, a ja vam kažem doživotno kreditno nesposobno. Oni osim stana ili kredit za stan uzimaju kredite da kupuju djeci knjige za školu i bilju tehniku i drugo svako trajnije dobro jer nemaju gotovinu. I sada kao jednu posljedicu koja je zadesila taj brutalni kapitalizam koji se klanja zlatnom teletu tržišta, država mora intervenirati jer ste se prestrašili činjenice da je preveliki broj došao u situaciju da je bez stana, a da naročito preveliki broj mladih obitelji nema nikakve perspektive da dođe u sljedećih desetak godina u šansu da na bilo koji način riješi svoje stambeno pitanje. I ovaj prijedlog zakona je saniranje posljedica sustava kojega ste ne samo podržavali nego poslušno izvršavali sve naredbe i Međunarodnog monetarnog fonda i Svjetske banke i trojke i Europe i europskih direktiva jer smo se mi sada prilagodili tom, ja bih rekao jednom divljem kapitalizmu iz kojega sada ne znamo kako riješiti probleme građana. Dakle, korigiram taj dio teksta trenutno kreditno nesposobni, nažalost, trajno kreditno nesposobni. Druga funkcija, želja ili cilj da se postigne radna mobilnost radne snage. To je isto dobar cilj, ja ga podržavam. Ali kada već pišete gospodine Uhlir da želite dobite radnu mobilnost građana ove zemlje, dajte neka vam suradnici pomognu da vam napišu koji su uvjeti za radnu mobilnost. Jeste radno mjesto, jeste stan i to sve skupa ne vrijedi ništa ako država paralelno ne prati treći faktor, a to su dječji vrtići jer obitelji sa djecom neće migrirati ako nema mjesta u vrtićima, a samo 40% djece se može upisati u dječje vrtiće, te kapacitete Hrvatska ima. I na kraju škole, to je dostupnost i osnovnog, srednjeg stručnog obrazovanja u svim dijelovima zemlje, a vi dobro znate da … Dakle ovom stambenom politikom nažalost neće se povećati radna mobilnost radne snage. Prosječna plaća 740 eura, cijena kvadrata stana 1.115 ako sam dobro zapamtio, mjesečna rata otplate takvih kredita 300 do 350 eura. U prosjeku jedan član obitelji je zaposlen sa 740 eura plaće, stan mu odnosi dakle kredit 300, 350 i velimo da ćemo ih sada učiniti kreditno sposobnim. Jako teško. Treće obrazloženje o stanju i ciljeva, piše "ujedno bi se i u gradovima koji imaju poteškoća sa zadržavanjem" pazite ovo "ili nabavom stručnog kadra". Pa stručni kadar nije krumpir da se nabavlja, nije to ljudi ni krumpir ni mrkva da se nabavlja stručni kadar. Citirao sam rečenicu iz opisa stanja. Lokalna samouprava koja je devastirana u financijskom smislu teško će se moći uključiti u ovakve mjere i mehanizme da pridobiva stručni kadar, ne da ga nabavlja, u Getrou valjda jel jer je financijski iscrpljena. Ono što fali svemu tome da bi vidjeli kvalitetu mehanizma za ostvarivanje ciljeva koji su proklamirani, koliko stanova država misli graditi u sljedeće tri godine, koliko stanova za najam, koliko za prodaju, teritorijalnu distribuciju tih stanova na karti Hrvatske barem po županijama, maksimalna cijena, a posebice uvjeti. Da li će država, gospodine Uhlir da li će država kada izgradi te stanove dati u najam radniku koji je zaposlen na određeno vrijeme na tri mjeseca, a žena mu je nezaposlena i imaju dvoje djece? Da li će taj stan u najam moći dobiti radnik koji donese potvrdu da ima minimalnu plaću 2.800 kuna? Da li će pravo na taj stan imati onaj koji radi u državnoj ili privatnoj firmi bez zasnovanog radnog odnosa, to su tzv. Mrsićevi volonteri, ako se sjećate. Mi to moramo znati kada odlučujemo o ovom zakonu, o tome niti riječi. Što je s tom kategorijom stanovništva? Anuliranje, uvođenje PDV-a na građevinsko zemljište. Ja ne znam zašto ste najprije uveli PDV a onda dovodite mjere da se anuliraju njegovi efekti. I pitam sljedeće, što je s onima koji svoja stambena pitanja rješavaju … [[Govornik se ne razumije.]] nego individualnom stambenom izgradnjom? Kako ćemo njima anulirati uvođenje PDV-a na građevinsko zemljište? Sjećate se '90.-ih godina i prodaje društvenih stanova? Stotine tisuća stanova su tada prodana. Što mislite da taj novac tada odmah ili 3, 4 godine kasnije bio ulagan na izgradnju državnog fonda stanova za najam. I na kraju, možda bi se na ovoj temi trebao dulje zadržati. Ako država nema mehanizme da cijeni cijenu stana na tržištu, ako se odrekla i zadnje banke u državnom vlasništvu, minimum pristojnosti, socijalne pristojnosti je da ima dovoljno stanova za najam po cijenama koje će sukladno kupovnoj moći stanovništva se moći plaćati. I po meni od toga trebamo raspravljati, od toga početi. I mislim da bi država trebala definitivno odustati od izgradnje stanova za prodaju. Sve resurse koje ima Hrvatska usmjeriti na izgradnju što većeg broja stanova za najam jer je to očito jedino rješenje da u Hrvatskoj siromašni i mladi ljudi dobe na nekoliko godina odskočnu dasku. I završavam sljedeće. Očekivao sam da će i ovu priliku država, vlast, Vlada iskoristiti da konačno do kraja i jednom zauvijek riješi problem zaštićenih najmoprimaca. Rješavajući jednu nepravdu prije 20 i nešto godina država je napravila drugu nepravdu. Jednima smo vratili oduzetu nacionaliziranu imovinu u koju smo ostavili stanare, zaštićene najmoprimce. Što sve jedni i drugi, ali pazite jedni i drugi prolaze sve ove godine, iz pojedinačnih slučajeva koje sam imao prilike vidjeti, to je strašno. Ne trpe samo vlasnici trpe i oni koji su u tim stanovima ni krivi ni dužni, takva maltretiranja, šikaniranja, takve neugodnosti da ponekad to graniči sa zdravim razumom. Nije li sada posljednji trenutak da ovim modelom izgradnje stanova država da zamjenske stanove tim ljudima? Ili pak, ili pak je službena odluka donijeta, gospodine zamjeniče ministra, da će i ova Vlada odlučiti ili je odlučila da problem zaštićenih najmoprimaca riješi samo jednom metodom, biološkom. Čekate da zaštićeni najmoprimci umru, pomru i da se taj problem sam od sebe riješi. Ovu biološku metodu do sada koristile su sve Vlade u Republici Hrvatskoj od svibnja '90.-te na dalje nažalost i vi to isto radite. Biološkom metodom rješavate problem kategorija građana koji su postali žrtve zakona prije 20 godina, 40, 60, bilo kad.
Hvala. Prelazimo na replike. Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Lesar, ja se slažem da država treba intervenirati na tržištu jer taj državni intervencionizam je često puta i u državama neoliberalnog kapitalizma a da ne govorim da je i Njemačka i Sjedinjene Američke Države bezbroj puta intervenirale kada se na tržištu pali crveno svjetlo. Ja držim da je crveno svjetlo upaljeno u hrvatskom dijelu stambene gradnje pogotovo pri činjenici da je veliki broj i veliki je fond neprodanih stanova. Nisam siguran da ih baš ima 15 tisuća, to je jedan podatak koji se u javnosti provlači, mislim da je manje i bolje da je manje. Ali dok god postoji tako veliki broj neprodanih stanova država po meni ima opravdanje za intervenciju. Jedna od tih intervencija je bio Zakon o subvencioniranju i državnom jamstvu stambenih kredita kojim je mladim obiteljima država socijalnom mjerom subvencijom iz državnog proračuna i u dogovoru sa bankama ograničila visinu kamate i pomogla onima koji su kreditno sposobni da kupe stan. To je jedan model. Drugi model bi bio da građanima koji nemaju kreditnu sposobnost a to ste vi o tome govorili za kupnju stana da omogući iz tog istog fonda, za to mu postoji podloga u POS-u plus kojega samo kada smo ovaj zakon mijenjali prije godinu i pol dana omogući da dođe do najma stana opet koristeći brojne socijalne mjere. I tu se slažem u dijelu i onima koji imaju male plaće ili su zaposleni na … [[Govornik se ne razumije.]] vrijeme. I treća stvar koja je, da bi država mogla intervenirati u tom tržištu neprodanih stanova je omogućavanje rješavanja statusa zaštićenih najmoprimaca i njih i njihovi vlasnika. Dakle to su te mjere kojima država može intervenirati u korist vlastitih građana a usput rješava i pitanje tog velikog neprodanog broja, odnosno velikog broja neprodanih stanova. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Lesar, izvolite.
Kolega Bačić, jedni kažu da tih stanova neprodanih ima 12, neki 15 tisuća, idemo na minimalnu brojku od 12 tisuća. Vi kao bivši ministar možda bolje znate, ali ja doista ne mogu dokučiti motive, uzroke u činjenici, ali to nisu ti stanovi neprodani godinu dana, to traje već 5, 6, 7 godina. Što je to prisutno da oni se ne ponude na tržište najma? Slažem se s vama da država mora imat … i o tome sam govorio, socijalnu ulogu. POS+ i modeli pomaganja države koje ste spomenuli su za kreditno sposobne i to je možda 7-8 godina unazad još nešto vrijedilo, ali kolega Bačić nema više kreditno sposobnih radnika u ovoj zemlji. Nema ih. Ima među državnim službenicima, oni jedini imaju stalan posao. U privatnom sektoru toga više nema, plaće su pale i padaju i nadalje. Kao guske u maglu svi srljali u brutalni kapitalizam i sad nas ta pravila šokiraju, šamaraju i sad imamo situaciju da moramo intervenirati. Ako su u tom istom kapitalizmu išli na model da država ima dvije kategorije državnih stanova, socijalnih za one koji idu po socijalnim kriterijima i socijalne službe i najam naročito za mlade ljude, idemo to konačno primijenit i osmislit, do kraja provodit taj model ali ne u 10 godina 6000 stanova. I kad pitam kolika je potreba, koliko ljudi, bračnih parova, obitelji danas imamo koji kandidiraju za tržište za najam stanova, ne možemo dobit podatak, ne znamo koliko je. Ima, piše da ih ima, koliko ne znamo. I zbog toga smatram da ovaj prijedlog nije do kraja dorađen.
Hvala. Nevenka Bečić replika, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Lesar, slažem se s vama kad ste rekli da očito je da ne samo ova Vlada nego sve Vlade čekaju da se biološkom metodom riješi problem između vlasnika stanova i zaštićenih najmoprimaca, međutim do sada je to moglo tako ali sad imamo presudu Europskog suda za ljudska prava temeljem koje Vlada Republike Hrvatske je odgovorna i mora je primijeniti i u tom smislu mislim da je krajnji rok da se ta presuda implementira u zakonodavni sustav Republike Hrvatske. Nadalje, istaknuli ste da je izgrađeno po ovom zakonu do sada 6319 stanova što je investicija od 3 milijarde 107 milijuna kuna za što je Republika Hrvatska putem poticajnih sredstava uložila oko 759 milijuna kuna. Kad tih 759 milijuna kuna podijelimo sa 6319 izgrađenih stanova dobijemo da je Vlada Republike Hrvatske angažirala 120 tisuća i 113 kuna po jednom stanu. Kad ta angažirana sredstva od 120 tisuća i 113 kuna pomnožimo sa 2000 privatnih stanova u kojima žive zaštićeni najmoprimci, dobijemo cifru od 31 milijuna i 610 tisuća eura koji bi po istom sistemu angažirala Republika Hrvatska za izgradnju adekvatnih zamjenskih stanova zaštićeni najmoprimcima. A u odštete po presudama Europskog suda potrošit će za 2000 takvih stanova 60 milijuna eura i to samo za odštete, bez kamate i bez naknade za duševne boli. Dakle dva puta više no što bi uložila izgradnjom zamjenskih stanova za zaštićene najmoprimce. I u tom smislu mislim da je krajnje vrijeme da se odreknu biološke metode kojom će riješiti ovaj problem, a da se kao odgovorni predstavnici Republike Hrvatske, odgovorni prema svom narodu i prema Međunarodnoj zajednici odgovorno i postave. Hvala lijepa.
Vrijeme. Hvala. Kolega Lesar, odgovor.
Da, kolegice Bečić, upotrijebio sam možda i tešku riječ, biološka metoda rješavanja problema, ali ne znam kako drugačije to nazvati. Možda je još jedina primjerena. To je žalosno da društvo koje taj problem pozna 20-ak godina upotrebljava i pristupa na način da kraj nečijeg života riješi problem. Spomenuli ste presudu Europskog suda i rekli ste Hrvatska je sad mora poštivati. Doista vjerujete da će se poštivat i napravit bilo što, odnosno kakva smo mi to država, kakva je svaka država koja mora čekati da Europski sud ustanovi da država prema svojem građaninu, građanima, građankama, taman da je jedan, čini zakonom nanešenu nepravdu. Zakonom nanešenu nepravdu. I ta presuda u sebi samo sadrži jedan nedostatak, ne zna se kada mora biti izvršena. Ne zna se kada. To je vrijedilo prije nego smo ušli u Europsku uniju, a nakon što smo ušli nitko nas više ništa ne pita nažalost.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a Ivica Mandić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Zamjeniče ministrice sa suradnicom, uvaženi kolege i kolegice. Što reći o dopuni Zakona o poticanoj stanogradnji? Normalno da političke opcije na ovaj problem imaju dvojako gledanje što je potpuno normalno i potpuno normalno. Ono što bi mi u HNS-u rekli da smo od početka zagovarali ovakav način pomoći posebnoj kategoriji u našem društvu kod stjecanja novoga stana, ali o samim pristupima u rješavanju ovog problema mogli bi dugo razgovarati. Prema tome, ovo je sigurno najpovoljniji način rješavanja stambenog pitanja i stambenog zbrinjavanja. Ono što je bitno, da je ministarstvo na vrijeme ili kako se to voli reći promptno reagiralo, ali prvenstveno uvođenjem od 1. siječnja 2015. poreza na dodanu vrijednost kod prometa sa građevinskim zemljištem. Taj puta da bi se ublažile te nepovoljne okolnosti ministarstvo je predložilo dopune, izmjene poticane stambenogradnje i u biti i nakon uvođenja poreza na dodanu vrijednost poticani stanovi i ovakve stanogradnje ostat će i dalje najpovoljnijim. Ono što je bitno reći da od 2001. godine ovo je u biti 7 izmjena zakona. Znači da je taj zakon doživljavao određene promjene, a i kod promjene vlasti vlast koja je došla zadržala je taj model. Znači da je on funkcionalan i dobar, jer taj model nije nestao. Ono što bih konstatirao i rekao kao temelj zašto idemo na dopunu ovoga zakona da potrebe među građanima i danas postoje za ovakvim stanovima. Ono što je također dobro da je ministarstvo i predlagač ovog zakona uvidio, da nije dovoljno imati samo zakon za stalno zbrinjavanje i trajnu nekretninu, da bi svakako bilo dobro slijedeći trendove u europskim državama, da država preko poticane stanogradnje ima jedan dio stanova za najam. To također pozdravljamo i smatramo da je to dobro. Mnogo kolega u svojoj raspravi je reklo da ovi stanovi narušavaju tržište. Ja ne vidim u kojoj mjeri narušavaju tržište, jer Agencija za promet nekretninama je neprofitna institucija Ministarstva graditeljstva koja na natječaju odabire najpovoljnije izvođače, građevinare, najpovoljnije obrtnike i tu ne vidim gdje država i Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja utječe na tržište. To što utječe na tržište to smatramo da je dobro, znači da je dobrim vođenjem Agencije za promet nekretnina postiglo konkurentne cijene i da su te cijene konkurentne na tržištu. Ono što bih rekao da je država do sada na ovakav način izgradila preko 6000 stanova. Meni je drago da jedinice lokalne samouprave iz koje ja dolazim grad Đakovo, da je bio dio poticane stanogradnje, da je cijena kvadratnog metra poticajne stanogradnje u gradu Đakovu bila 732 eura. Od ta 732 eura 138 otpada na jedinicu lokalne samouprave. Ono što je znači cijena bila je 600 eura, to je vrlo povoljno. U tom vremenu cijene na tržištu u Đakovu, ono što su radili privatni poduzetnici bilo je preko 1200, 1300 eura. Normalno da je to bilo konkurentno, a smatramo da kao jedinica lokalne samouprave da nam je cilj da mladi ljudi kod stjecanja prve nekretnine sigurno dobiju i povoljne uvjete. Ono što veseli da su i jasni kriteriji kod raspolaganja sa stanovima da se točno zna koliko članova obitelji može konkurirati na koji stan i da je to dobro. Ono što smatramo da je u prijedlogu novog zakona svakako dobro da se ovdje mogu pojaviti jedinice lokalne samouprave, da pojedine kadrove koji nedostaju mogu riješiti na ovaj način. Također i dio stanova ako ostane neprodan može ići prema ostalim kupcima što smatramo također da je jako dobro. O tome da ovaj model i dalje funkcionira govori otprilike od 1559 stanova koji se grade na lokacijama Osijek, Lovran, Zagreb, Klara, Zagreb, Zapruđe, Split, Kila, 3. Kila, četiri, Zadar, Rijeka, Dubrovnik. Ono što nije dobro kod ovoga, kod poticajne stanogradnje to su najrazvijenija središta i da oni prostori manjih gradova da li nema interesa, ali tu bi trebala država imati interes da i u tim prostorima se izgrađuje i stimulira poticana stanogradnja. Predloženim izmjenama i dopunama zainteresiranim građanima omogućava se rješavanje stambenog pitanja uz jasne kriterije dodjele stanova. Ono što se sa poticanom stanogradnjom rješava na kvalitetniji način, a to je nekako u tradiciji ljudi koji žive na ovim prostorima da ima svatko svoju nekretninu. Normalno da se i taj dio prema toj nekretnini mijenja uvjetovano i sa krizom i sa recesijom i da mladi ljudi radije će ulaziti u najam. Ali ono što je svakako dobro da taj najam može prijeći u trajni otkup. Ono što je dobro za razliku od privatnih stanova koji su u najmu ovdje postoji pravna uređenost i sigurnost za najmoprimce. Prema tome, ovdje ne dolazi u pitanje da će hirom gazde ili bilo koga taj najmoprimac doživit nekakve neugodnosti. Ono što je dobro on uvijek taj stan može otkupiti. U svijetu u Europi su prisutni modeli najma otkupa stanova. Ono što je također dobro da ovaj zakon koji je predložen od Ministarstva prostornog uređenja i graditeljstva je da se dio tehničkih nedostataka po prijedlogu Državne revizije u članku 7. po pitanju vođenja mislim da se to treba urediti i to je dobro da je predloženo sa ovim zakonom. Također, u članku 15. se reguliraju i na najbolji način ono što bi svakako trebali i svi podržati, da se ublaži udar od 4% na, po pitanju PDV-a na građevinsko zemljište, da se kamate smanje na 1% i 3% što će omogućiti da poticana stanogradnja i dalje će bit konkurentna i dalje će biti privlačna za mlade ljude da dođu do svoje prve nekretnine. Ono što ćemo mi kao Hrvatska narodna stranka poduprijet ćemo ovaj prijedlog, a ovo o čemu su kolegi pričali u svojim raspravama pitanje socijalnih stanova to je potpuno jedan drugi segment gdje trebaju jedinice lokalne samouprave, regionalne samouprave, Ministarstvo socijale i skrbi vidjeti koji su to modeli i koji je to broj. Ovdje poticana stanogradnja i dovoditi sa socijalom to ipak nije tema za ovaj zakon jer to treba potpuno na jedan drugi način rješavati, pitanje socijale i pitanje potrebe. Ovdje također jedinice lokalne samouprave prema ovom zakonu je ravnopravna za svoje učešće u financiranju i taj dio dobiva povrat kroz otplatu kredita. Ovo što mnogi kolege su govorili po pitanju učešća države to je država u jednom trenutku posudila, poticala stanogradnju, a oni koji kupuju stanove oni će to kroz dugi niz godina vratiti tako da država nije angažirala veliku sumu novaca. Hrvatska narodna stranka i naš klub podržat će ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Marija Ilić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Mandić naravno slažem se u dosta toga što ste rekli, međutim htjela bih vas samo dopuniti, možda to i nije pitanje i rasprava za sada možda je to za neko drugo ministarstvo, odnosno Ministarstvo financija. Naime, rekli ste da je jedinica lokalne samouprave dužna za izgradnju stanova, da treba i može izdvojiti određena sredstva naravno pod pretpostavkom da ih ima za troškove građana. Međutim, kroz sve to mi se nameće jedno pitanje, gdje su sredstva od kupovine stanova u devizama '90-ih godina nadalje što je država bila dužna naravno dio tih sredstava vratiti lokalnim zajednicama za rekla bih strogo namjenski odnosno za izgradnju stanova i rješavanje stambene problematike? Koliko mi je poznato dosada, možda bi netko od ministara to bolje znao reći, da je samo Split iskoristio povrat tih sredstava a da jedan predmet da se nalazi čini mi se na Ustavnom sudu za grad Rijeku, nisam sigurna ali pretpostavljam. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Mandić. Izvolite.
Hvala lijepo. Hvala vam lijepo kolegice. Pa ja bih više ovdje rekao da jedinica lokalne samouprave je zainteresirana da dio kvalitetnih mladih ljudi na ovakav način se zbrinu. Ono što jedinica lokalne samouprave može dati učešće od osiguravanja zemljišta, osiguravanja komunalne infrastrukture, ceste, plin, telefon, električna energija i to sve utječe na cijenu stana i taj puta kroz ta dobra jedinica lokalne samouprave ulazi u zajednički projekt. Normalno da jedinica lokalne samouprave te stanove poticane stanogradnje može dijeliti prema svojim kriterijima na koje daje konačnu suglasnost Agencije za promet nekretnina. Ali ako jedinice lokalne samouprave zainteresirane ne znam za ortodonta nema ga u tom gradu ali on neće doći ako nema svoj stan. Taj put jedinica lokalne samouprave stavi želimo ortodonta itd. i taj dio. Po pitanju stanova koji su prodavani '90. godine i '91. godine pod povoljnim uvjetima vjerojatno jedan dio veći novaca je otišao u obranu, ali ono što je najbitnije da ti svi stanovi su imali titular vlasništva. Da to nisu bili državni stanovi, to su bili od pojedinih firmi ne znam, bilo kojih, ali država je na takav način pomogla i onima koji su kupili a i ona je došla do sredstava koje je iskoristila. Hvala.
Hvala. Branko Hrg, replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Mandić, često ste spominjali lokalnu samoupravu i rekli ste da je socijalna stambena izgradnja sasvim nešto drugo od ovoga što se ovim zakonom, izmjenama zakona predlaže i to je točno. No, ono što jest činjenica da bi država ustvari trebala upravo o tom sektoru prvenstveno brinuti a da bi posao stanogradnje trebalo prepustiti privatnim poduzetnicima. Moj grad je sudjelovao u poticanoj stanogradnji. Činjenica je da su stanovi koje smo gradili po ovom modelu još tamo 2002., 2003. godine nije važno da su na kraju bili skuplji od stanova koje je preko puta gradio privatni poduzetnik i koji su kvalitetnije napravljeni bez subvencije. I onda si postavljam stvarno pitanje da li ove izmjene zakona i ovaj ukupni zakon stvarno idu u dobrom pravcu i da li bi trebalo napraviti neki oštriji rez i podvući tu crtu malo debljom olovkom, izračunati koliko se to isplatilo, koji su efekti i vidjeti da li uopće dalje u ovom pravcu ići. A lokalne samouprave i stanovi za socijalne potrebe, znate prošle godine, čini mi se da je to bilo prošle godine, je država lokalnoj samoupravi uzela stanove zajedno sa zaštićenim stanarima koje sada će valjda prodavati i te ljude možda na kraju i deložirati. I oni će se vratiti lokalnoj samoupravi. Dakle, imamo stvarno različito postavljene vage dok nam ne znam Državna agencija za upravljanje imovinom prodaje prostore državne s druge strane se seli u privatne prostore, iznajmljuje itd. Mislim svakakve bedastoće se događaju.
Hvala. Odgovor kolega Mandić. Izvolite.
Hvala lijepo kolega Hrg. Pa mislim da ovaj Zakon poticane stanogradnje ako bi bio i opterećen sa socijalom koja je sigurno zaslužuje da se rješava mislim da bi dobila jedan nekonzistentan zakon jer po pitanju i učešća, po pitanju i sredstava, interesa države, regionalne uprave i lokalne samouprave. Interes jedinice lokalne samouprave da na kvalitetan način zbrine to se potpuno slažemo. Što se tiče ovih privatnih poduzetnika ja koliko znam da je njih od 2006. godine mnogo privatnika koji nisu bili ni građevinari, koji nisu bili ni poduzetnici u nekom drugom poslu osjetili su idealnu priliku da ćemo graditi stanove i prodavat. Taj puta je bio kapital jeftiniji, recesija, kriza nije zahvatila ni Hrvatsku, nije zahvatila ni Europu, tek negdje 2007., 2008. nešto je počelo se šuškati da je situacija u Americi bi mogla biti nestabilna. Prema tome, dio dapingiranih cijena su napravili ti poduzetnici. Ja smatram da ako je agencija mogla prodavati ove stanove u Gradu Đakovu za 732 eura gdje nije gubila, je da je bio dio sredstava 50% koje je osigurala preko državnog proračuna a dio je išao preko komercijalnih banaka i razlika je bila ogromna. Zašto imamo veliki broj stanova koji su neprodani? I da je 12 tisuća to je ogromno. A još uvijek banke koje nose te stanove ne žele spustiti cijenu. Ja znam da je agencija bila pregovarala sa bankama da se ti stanovi otkupe i da ide preko poticaja stanogradnje ali su to bili uvjeti neostvarivi po pitanju cijene kvadrata. Prema tome, vrijeme će napraviti svoje a i kolega je Lesar rekao kapital čiji je u tim stanovima vidit ćemo, ali ne održivo je ovakav, ovakva cijena stanova koju drže banke i danas kod tih neprodanih.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a Vedran Babić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticanoj stanogradnji. Evo ja ću isto kao kolega Mandić govoriti afirmativno o ovom zakonu. Jer ovaj zakon je donesen još za vrijeme Vlade Ivice Račana 2001. godine i mogu reći da su načelno provođene, odnosno raspisivanjem natječaja za tehničku dokumentaciju dobivana brojna kvalitetna i reprezentativna arhitektonska rješenja a kasnije realizacije koje su svojom kvalitetom u svijetu pozitivno predstavila našu arhitektonsku i građevinsku struku. Također na ovaj način podignuta je i kvaliteta stanovanja i stanogradnje u cijeloj zemlji. Mnogi su kolege, kolega Bačić je upozoravao da kvaliteta radova na posebnim zgradama često nije dobra ali ja vjerujem, uvjeren sam da to nije slučaj POS-a nego je to slučaj i cijele stanogradnje čak i kod privatnih graditelja stanova i ne bi smjeli to generalizirati i vezati direktno na POS. Također mnogi su ovo što sam naveo znači da smo dobili evo i mnoga brojna arhitektonska rješenja koja su dobile nagrade i europske, i nacionalne a evo ja vjerujem da će kolega Hrg spomenuti i mislim da je u Križevcima također POS-ova zgrada dobila nagradu na nacionalnoj … [[Upadica se ne čuje.]] tako da evo znači završit ćemo sa dvije afirmativne rasprave na kraju. I jednostavno sama poanta POS-a jest i sudjelovanje jedinica lokalne samouprave, davanje kriterija, gradnja jeftinijih stanova, sufinanciranje države i iskreno se malo i čudim da nije veći broj klubova podržao ovu namjeru. Također bilo je i dobrih sugestija, ali vjerujem da ćemo tijekom vremena naravno uključiti i sve ono dobro što ste i vi predlagali. Također provedbom Zakona o društveno poticanoj stanogradnji od 2001. pa do danas izgrađeno je 6319 u 76 jedinica lokalne samouprave, ukupne investicijske vrijednosti 3 milijarde 107 milijuna kuna, a za što je RH uložila preko 759 milijuna kuna. Znači i čuli smo također da je trenutno u izgradnju 1559 stanova u 7 gradova i općina. Kad bi govorili i uspoređivali ovo sa utjecajem cijene stanova prema tržištu koje smo imali i u stanogradnji znajući da se gradi, gradilo petstotinjak stanova godišnje ili čak manje, uvjeren sam da ovi, da poticajna stanogradnja sigurno nije rušila cijenu tržišta stanova iz jednog jedinog razloga jer su se ovi stanovi ajde recimo upravo prodavali ispod 1000 eura po kvadratu, a znamo da su krajem, do 2007. godine cijena stanova je bila preko 2500 eura Zagreb i obala. Meni je jedino krivo što mi iz nerazvijenijih dijelova države, znači sa kontinenta vjerojatno nećemo, neće naše jedinice lokalne samouprave ulaziti jel ako je realno cijena izgradnje stana nekih osamstotinjak eura na našim tržištima stanovi su jeftiniji tako da naši građani će naravno ići kupovati stanove koje mogu dobiti i po manjoj cijeni, doduše oni su stari, morat će opet ulagat u njih s vremenom ali nadam se da će se s vremenom i naš kontinent se razviti. Do danas evo ovaj zakon je mijenjan i dopunjavan više puta, točnije 7 a u ovom aktualnom izmjenom i dopunom riješit će se sljedeće prvi puta se predlaže rješavanje stambenog pitanja zainteresiranim građanima koji zadovoljavaju propisane uvjete davanjem u najam stanova pod uvjetima koji su povoljniji nego na tržištu. Naime, aktualna gospodarska situacija zadnjih godina dovela je do toga da je sve manji broj zainteresiranih građana koji mogu ostvariti odgovarajuće rješavanje stambenog pitanja kupnjom stana. Drugo, predlaže se smanjenje kamatnih stopa kojima se anulira utjecaj poreza na dodanu vrijednost koji se obračunava na građevinsko zemljište. Po novom, kamate za poček otplate smanjene su sa 2% na 1% i kamate na kreditna sredstva u RH smanjena su sa 5% na 3%. I zadnje ovim izmjenama i dopunama otklanjaju se nedorečenosti uočene u dosadašnjoj primjeni zakona, te se pojašnjavaju prava i obveze APN-a i neprofitnih pravnih osoba koje su osnovale jedinice lokalne samouprave, a koje se odnose na vođenje evidencije prodajnih stanova i stanova danih u najam o naplati i uplaćenim sredstvima te u prispjelim obavezama. Donošenjem predloženog zakona ostvarit će se sljedeće: mogućnost izgradnje stanova za društveni najam s mogućnošću otkupa čime bi se premostilo stanje na tržištu nekretnina u kojem postoji skupina građana koja ima potrebe za stanovima, ali trenutno nisu kreditno sposobni da iste kupe, poboljšanje radne mobilnosti stanovništva s obzirom da građani koji koriste stanove u najmu nisu za isti vezani lakše promjene mjesto rada, ujedno bi se i u gradovima koji imaju poteškoća sa zadržavanjem ili nabavom stručnog kadra mogli putem najamnih stanova osigurati bolji uvjeti zapošljavanja, proširenje namjenske izgradnje stanova i time povećanje potreba za građevinskim i obrtničkim radovima, prilagodba novim odredbama zakona o porezu na dodanu vrijednost u dijelu poreza na zemljište na način da se anulira utjecaj istih kroz smanjenje kamatnih stopa na kredite. I na kraju za provedbu predloženog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Klub zastupnika SDP-a podržati će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Branko Hrg. Izvolite.
Pa evo kolega Babić vi ste ustvari dobro locirali jedan problem veliki u ovom zakonu odnosno u intenciji zakona odnosno u želji što ćemo ovim zakonom postići kada ste rekli da su cijene stanova u ruralnijim prostorima u manjim gradovima u manjim sredinama puno jeftinije i da u principu ovaj model tamo teško može proći obzirom na cijenu gradnje. I zato i govorim ovdje danas da je nužan zaokret u stambenoj politici i da se definitivno mora dobro pogledati što je ovaj zakon od 2001.godine donio do sada, koliko je on bio isplativ, kakvi su njegovi učinci, koliko je onih koji su i kupili stanove i danas imaju problema s otplatom kredita. Sjećam se ja tog zakona donošenja, mislim da se u početku zvao društveno ili socijalno poticajna stanogradnja, to su bili tzv. Čačićevi stanovi, pa se onda mijenjao kasnije i išao dalje, dalje i mi ga uporno samo nastavljamo mijenjamo, malo ga modificiramo želeći dnevno promijeniti neke stvari, a stvari su puno teže i puno šire ih treba sagledavat. Dakle, danas je problem mobilnosti radne snage o čemu su mnogi danas ovdje govorili mladi ljudi si vrlo teško mogu, što i piše u obrazloženju ovog zakona priuštiti uopće kredite i zbog posla i zbog toga što ih sutra može nekuda drugdje odvesti. I dolazimo u situaciju da treba stvarno početi razmišljati o društvenoj poticajnoj stanogradnji na jedan totalno drugačiji način i to na način da se potiče dvojako, da se potiče kupnja kuća po seoskim sredinama za onaj dio socijalnih potreba koje zjape prazne i koje se mogu vrlo jeftino kupiti, gdje se pomoći onima koji imaju te kuće, a i onima koji bi u trebali u njima živjeti. A u ovom dijelu poticajne izgradnje stanova treba prvenstveno razmišljati o privatnom poduzetništvu. I država definitivno ne treba u ovom slučaju biti poduzetnik, ne treba zato što je također već ovdje govoreno, zato što je nelojalni konkurent onima koji ulažu svoj novac jer daje isti njihov novac da bi njima konkurirala kasnije. Ne zalažem se ja za one koji su eventualno mešetarili i sada imaju problema nego govorim o nekom budućem razdoblju, budućem vremenu, govorim o tome na koji način treba ovaj zakon promijeniti. Dakle, treba subvencionirati i poticati i te izmjene u zakonu napraviti privatne poduzetnike koji će graditi stanove i to prvenstveno za iznajmljivanje, za rentanje i to ih treba duplo stimulirati i u ono dijelu da ih se potiče i stimulira kada idu u izgradnju takvih stanova i u drugom dijelu kada se radi o subvencioniranju stanarina posebno za mlade bračne parove jer nam se brakovi mladih ljudi raspadaju nakon par godina, često puta i zbog toga što su digli kredit, kupovali stan, zapali u poteškoće, brak se raspada. Ova tema ima malo širi obuhvat i nju treba gledati na više načina, a ne samo na način da li će se negdje s nekom lokalnom samoupravom graditi društveno poticajni stanovi. Nisam siguran i dalje tvrdim to nisam siguran i trebate me uvjeriti gospodine zamjeniče ministra da je ovaj projekt uspio u ovih 14 godina. Ako se u 14 godina izgradi 6 tisuća i nešto stanova, ako je u to uložen ogroman novac poreznih obveznika nisam siguran da je to program i projekt koji je uspio i koji bi trebalo tim pravcem dalje nastavljati. Ako ćete ovim izmjenama ići na varijantu da se iznajmljuju ti stanovi i da unutra bude subvencionirana na neki način ta stanarina, smanjena stanarina, ne socijalno nego za one stvarno koji mogu plaćati stanarinu da se to radi po cijeloj Hrvatskoj, da nam se poveća mobilnost radne snage, da ljudi mogu doslovce živjeti u jednom gradu, dobiti posao u nekom drugom gradu, spakirati stvari i preseliti se u isti takav stan u drugi grad, onda bi napravili jedan pomak, jedan iskorak koji bi sigurno pomogao mladim ljudima. Danas je rijetko koji mladi čovjek u Hrvatskoj koji nema neku nasljednu nekretninu stambenu. Pa Hrvatska je zemlja u kojoj svi imaju kuće, stanove, nasljeđuju to. Vrlo su rijetki oni koji nemaju ništa. Ali u ovom vremenu u kojem sada žive u ovoj krizi dakle imaju problem. Zadužuju se bespotrebno, dižu kredite, stavljaju si kamen oko vrata i kasnije imaju problem. Kasnije još oni skrahiraju, naslijede neku kuću od svojih staraca, nakon toga ni nju više ne mogu prodati. Dakle moramo tu politiku stambenog zbrinjavanja okretati u jednom sasvim drugačijem pravcu, okretati ju prema onim modelima koji su vani davno poznati. Može se i raditi sigurno varijanta da jedan dio bude i za otkup tih stanova ali moramo definirati te stvari malo detaljnije. Iz ovog zakona nije jasno vidljivo kako i na koji način, po kojem će to pravilniku, kako će to biti nekakva simulacija, kako će se iznajmljivati ti stanovi, da li će oni biti nešto jeftiniji, za koje kategorije će se iznajmljivati kao takovi. I da li će im ona otplatna mjesečna rata koju plaćaju za najam se kasnije priznati pod otkupu ili će kada odluče kupiti taj stan, platiti punu cijenu stana koliko ona u tom trenutku vrijedi. I ponavljam, dvije vrste stambene politike, socijalna stambena politika, očuvanje života u ruralnim prostorima, oživljavanje tih praznih kuća. U manjim gradovima također masa praznih kuća, masa praznih stanova. Da vam ne govorim, ima državnih stanova koji zjape prazni, u kojima se ležu golubovi da stanari prijavljuju to komunalnim redarima, oni ne mogu unutra ući jer je to državno vlasništvo. Toga ima u svakom gradu. Nije uveden red. Ne kažem to sad da je to ovoga trenutka netko kriv za to, samo govorim da ima previše potencijala, previše prostora koji nisu iskorišteni i da stvarno nije potrebno trošiti državni novac, novac poreznih obveznika za nešto što u ovom trenutku možda i nije potrebno. Hajdemo malo sagledati pravo stanje stvari. Ajmo staviti u funkciju ono što sada imamo. Idemo to urediti i dotjerati. Puno manje će koštati novaca i ljudi će brže biti u svojim domovima.
Hvala. Imamo jednu repliku Đurđica Sumrak. Kolegice Bečić kasnite sa replikom, žao mi je.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Hrg slažem se sa vašom raspravom. Upravo ste ukazali na probleme u svemu tome. I bez obzira na dobru namjeru, ja bih još jedanput ponovila a mislim da su to kolege u raspravi govorile isto, a znam i iz iskustva. Mladi čovjek završi fakultet u Zagrebu i Zagrepčanin i ne može dobiti posao, profesor je po zanimanju i sam ode u jedno mjesto udaljeno 220 km gdje treba početi raditi ali tamo nema stana. Stan da se iznajmi, njih troje košta 2000 kuna a plaća je 5600 sa putnim troškovima. U Zagrebu za kupiti stan po POS-u prije godinu i nešto bilo je 15% učešća, mali stan, znači jedan od 50 i nešto kvadrata, učešće je bilo 15 tisuća eura. Pa ja se pitam a i pitali su se u banci otkud mladom čovjeku 15 tisuća eura za učešće a onda još uopće dobiti taj kredit treba jedno 2, 3 tisuće eura da se sve to realizira. Ono što je najtragičnije u društvu i to ste dobro rekli, da mlađi sve rjeđe ulaze u brak. Zašto? Pa i ne mogu, nemaju onaj start i onda tu mi roditelji ili bake i djedovi trudimo se na neki način osigurati im taj bilo kakav prostor za život. A osim toga i kada osigurate nešto i kada ste i sudužnik tom svom djetetu i pomažete na neki način otplaćivati taj kredit naravno jer nema za učešće da jednog dana ostaje sam, da ga treba plaćati, ja se pitam kakva plaća mora biti da se plati mjesečno rata kredita da se osigura ne znam za neko buduće dijete koje će daj Bože imati [[Upadica: Hvala. Vrijeme je isteklo kolegice Sumrak.]] Sve su to veliki problemi. A mogli bi se.
Odgovor kolega Hrg, izvolite.
Hvala lijepa. Pa upravo se radi o tom problemu, dakle društveno poticajna stanogradnja jest namijenjena mladim ljudima ali onda moramo se prilagoditi vremenu u kojem živimo dakle i ona je u onom nekom početnom modelu kada je pokretana u nekim drugim vremenima možda imala nekog određenog efekta. U ovom trenutku više nema tog efekta, pa to sami podaci govore. I treba se prilagoditi dakle tom vremenu. Stvarno danas je vrlo opasno dići kredit za stan jer nisi siguran u ništa. Ne znaš da li ćeš sutra doći na posao, ne znaš da li ćeš uopće imati gdje doći na posao i ne znaš gdje ćeš sutra živjeti. Danas se mladi ljudi jednostavno u Hrvatskoj ne mogu vezati isključivo za jedno mjesto. I još je jedna stvar vrlo bitna. Jer se vežu, jer ovaj slučaj što ste vi govorili, ako je netko negdje otišao i treba dobiti posao negdje drugdje a nije imao stan kupljen, nema kredit, onda je još dobro. Ali ako je slučajno digao kredit, kupio stan, on ne može nikuda otići, on je zarobljen u tom prostoru i on propada. Postaje sutra socijalni slučaj, stan uzima banka ili netko drugi. Dakle cilj koji moramo postići jest nešto sasvim drugo od ovoga što se nastavlja dalje u onom pravcu u kojem je krivo išlo. Bili smo na jednoj cesti, ta cesta je dotrajala, ona više ne ide u dobrom pravcu, treba napraviti nekakva skretanja i treba se okrenuti u jednom i drugom pravcu. I druga stvar, da li je Hrvatskoj ciljni interes da se naseljavaju četiri grada u Hrvatskoj da to potičemo ili je Hrvatskoj ciljni interes da Hrvatska bude naseljena cijela? Pa onda moramo razmisliti da li ćemo poticati nešto u gradu Zagrebu, Rijeci, Splitu, Osijeku kao najvećim gradovima ili ćemo to poticati ne znam u Daruvaru, u Vrbovcu, Križevcima, Prelogu ili ne znam gdje. Dakle tu su stvari koje treba malo jače definirati. I ova izmjena zakona je kozmetička u krajnjem slučaju ali trebaju ju detaljnije razraditi.
Hvala. I završno u ime Vlade Republike Hrvatske zamjenik ministrice Željko Uhlir. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem se, zahvaljujem svim predstavnicima klubova, svim pojedinim zastupnicima koji su konstruktivno doprinosili ovoj raspravi o našem prijedlogu zakona. Na nekoliko stvari bih ukazao, možda da ne ostane nešto u zraku što ne stoji, a to je između ostalog često puta se govorilo o socijalnim stanovima, društvenim stanovima. Od prvog dana ovaj zakon se nazivao, zvao se službeno Zakon o društveno poticanoj stanogradnji i nikad nije namjeru služit se imenom socijala, niti u svojem bilo kojem dijelu, odredbi nije imao socijalni karakter. Znači govorilo se u prvom redu čim se govori o kupnji stanova onda to više nije socijalni karakter, kada netko kupuje stan on više ne spada u socijalnu kategoriju. Ono što se sada radi, naprosto se reagira na stanje na tržištu i korigiramo zakon, otvaramo nove mogućnosti, sa tog otkupa idemo u najam jer upravo zato što pratimo kakvo je stanje na tržištu i što se zbiva sa stanogradnjom. Nadalje, izmjenama tih kamatnih stopa koje su predložene u ovom zakonu bilo je rečeno da kupci neće osjetiti korist. Ma hoće, osjetit će korist zato što kamatne stope utječu od 6 do 9%, a PDV na zemljište ok 4%. Znači ovisno o udjelu zemljišta u nekoj zgradi biti će razlika i naši kupci stanova, sad ovi novi koji sklapaju predugovor i ugovor, oni će osjetiti tu razliku kao nešto povoljnije u dugoročnoj otplati kredita. Ne momentalno, ali u dugoročnoj otplati kredita. Nadalje, bilo je puno govora o zaštićenim najmoprimcima, o problemima zaštićenih najmoprimaca. Ovaj zakon je i u svom izvornom izdanju od prvoga trenutka imao jednu mogućnost, da jedinice lokalne samouprave mogu otkupiti stanove po ovom modelu i graditi stanove po ovom modelu i koristiti ih za rješavanje pitanja zaštićenih najmoprimaca. Vidljivo je da očito jedinice lokalne samouprave se nisu koristile ovim modelom nego je prepušteno sve državi tako da ovaj zakon i dalje zadržava te odredbe kojima se omogućava jedinicama lokalne samouprave da sudjeluju u društveno poticanoj stanogradnji i da te stanove namijene zaštićenim najmoprimcima. Međutim, tema zaštićenih najmoprimaca se upravo nalazi u Zakonu o najmu i tamo se desio problem '98. godine kada je ustavnom odredbom ukinuta jedna odredba tog zakona i od '98. godine u tom zakonu nije taj problem riješen i naše ministarstvo je dalo si truda i napora da napravi one prijedloge za rješenje kroz izmjene zakona o najmu i bile su u javnoj raspravi i radimo analizu pa ćemo najvjerojatnije i to u dogledno vrijeme riješiti. Što se tiče različitih opcija, različitih pogleda na stambene politike, toga je uvijek bilo i bit će i danas su se čuli ovdje različiti stavovi, od toga da ne treba uopće takav zakon, da ne treba uopće država se miješati odnosno bavit se gradnjom stanova, da treba na neki drugi način rješavati pitanja da se pomogne našim građanima, ali u svom slučaju traži se intervenizam države. Pa da li je to direktno iz proračuna kao što je bila varijanta sa Zakonom o subvencioniranju kredita kada se kroz 4 godine 50% direktno iz proračuna bespovratno subvencionirala otplata kredita. Samo se postavlja onda pitanje što je sad te 4 godine upravo prolaze, znači sad dolazi taj udar na naše građane i daljnjih 26 godina će otplaćivat punu ratu pa nije znači niti taj zakon baš to riješio do kraja, osim što je direktna isplata iz proračuna slijedila. Dakle u svakom slučaju očito je iz ove današnje rasprave bilo kojih strana, da li se smatra da ovakvim zakonskim rješenjima se ne može postići efekat do onih drugih koji zagovaraju da naravno se može, kao što je i stav Vlade. Jedno je sigurno, da bez intervencije države se ne može regulirati pitanje stambenog zbrinjavanja za određene skupine građana koji nisu kreditno sposobni i koji ne mogu na tržištu kupovati stanove. Svakako treba razlikovati socijalne slučajeve koji se rješavaju po posebnim modelima od ovih međuskupina koje nisu tržišno sposobni, a opet nisu niti socijalni slučajevi. Upravo ovaj zakon treba riješiti tu međuskupinu, znači između socijalnih slučajeva do kojih treba puna subvencija države, do onih kojima prijeti u socijalno stanje pa ih treba na neki način potpomognuti odnosno zadržati u statusu u kojem jesu i omogućiti im normalnije rješavanje stambenog pitanja. Eto još jednom bih zahvalio na konstruktivnim raspravama i zahvaljujem. Hvala.
Hvala lijepa. U posljednji trenutak kolegice Sumrak. Prelazimo na replike. Branko Hrg izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine zamjeniče ministra, nisam siguran da ste u pravu što se tiče naziva. Taj zakon je u početku imao onaj dodatak socijalni, a vi to provjerite ali to nije bitno u ovom trenutku. Ako sam vas dobro shvatio, ako nisam ispravite me, nešto ste spomenuli ove stanove sa zaštićenim najmoprimcima koje u jednom trenutku država prebacila na lokalne samouprave koje su onda vodile brigu o tome. Dio od prikupljenih stanarina su uplaćivale u državni proračun i često puta naravno pripomagale tim ljudima koji tamo žive. Ljudi nisu mogli to otkupiti, nisu iskoristili one pogodnosti. Nakon toga država preko noći jednostranom odlukom prenosi te sve stanove natrag u državno vlasništvo. Ne znam koliko je to bilo pametno, ne znam koliko je bilo korektno ako ste na to mislili. Mislim da niste napravili kao država dobar potez i da u stvari ste otišli u krivom pravcu. Što se tiče nastavka neke politike ili neke druge politike jasno je da država mora voditi stambenu politiku posebno mladim ljudima, jasno je da je mora poticati. Ali bože moj dragi, dajte neke ideje. Pa vi ste ovdje dali jednu ideju o ovoj izmjeni zakona da će se stanovi koji se grade kao društveno-poticajna stanogradnja moći davati i u najam. Pa jel' to politika, neka nova politika ili je to nastavak nečega što traje 14 godina. U tih 14 godina su se stvari jako, jako promijenile u svijetu, u Europi i posebno u Hrvatskoj državi. Dakle, niste se potrudili da date naznake neke nove stambene politike i razdvojena ona dva pravca i socijalna i ova poticajna.
Hvala. Odgovor, zamjenik ministrice. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani zastupniče. Pa svaka intervencija države je prvenstveno ovisna o stanju državnog proračuna. Znači, naravno da bi se moglo intervenirati, da bi se moglo još više, da bi se moglo puno više graditi, dijeliti stanova ali za to su potrebna i sredstva. I tamo gdje se Europa nalazi sa svojim modelima koji su između ostalog i puno jače bazirani na lokalnoj upravi. Ako govorimo o gradu Beču i velikim gradovima oko nas oni velikim udjelom participiraju upravo u društvenim stanovima. Mi to tako ne možemo rješavati. Ono što mi imamo na raspolaganju to koristimo. I ovo je znači samo rezultat praćenja i prilagodbe stanju tržištu za razliku od prijašnjih modela koji su isto tako nešto pokušavali, ali su imali jednogodišnje trajanje, direktne subvencije iz proračuna se isplaćivalo. Ovo su povratna sredstva. Znači, potpuno se radi o drugim metodologijama i ovo je ono što se u ovom trenutku može pružiti.
Hvala. Nevenka Bečić, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani zamjeniče Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, vi ste u vašoj završnoj riječi iznijeli podatak da je zakon, odnosno izmjene Zakona o najmu stanova u radu i da će u dogledno vrijeme on biti i riješen. Ono što zainteresiranu hrvatsku javnost jako puno zanima je da li će sukladno odgovoru koji je ministrica gospođa Mrak-Taritaš dala u ovoj sabornici taj zakon najdalje do travnja biti u saborskoj proceduri, dakle da li će biti do tada u proceduri ili ne. I u kojoj fazi je izrada akcijskog plana koji naravno Hrvatska mora napraviti temeljem naloga Europskog suda za ljudska prava i koji plan mora dostaviti Vijeću ministara Europske unije kao što je i Slovenija napravila za svoje štediše. I naravno postavila sam vam pitanje u mojoj raspravi da li Vlada razmatra mogućnost da u sklopu ovog zakona o kojem danas raspravljamo uvede najamninu koja će iznositi 2 kune i 70 lipa po metru kvadratnom za buduće korisnike najma stanova koji se grade na temelju Zakona o društveno poticanoj stanogradnji jer u najam takvih stanova ući će one najteže socijalne kategorije našeg stanovništva, pa smatram ako već vlasnici privatnih stanova dobivaju dvije kune i 70 lipa po metru kvadratnog za najam, prisilni najam svojih stanova zašto RH ne bi imala socijalnu osjetljivost i našim socijalno ugroženim kategorijama koji ne mogu kupiti stan nego moraju ući u najam također osigurala taj najam po cijeni od dvije kune i 70 lipa. Mislim da bi to u ovom trenutku bilo etično i potrebno. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem na postavljenom pitanju i podsjećanju što ste postavili pitanje u vašoj raspravi, odnosno izlaganju. Vi znate da je ministarstvo napravilo Prijedlog izmjena Zakona o najmu i da je on bio u javnoj raspravi. Dakle, tamo su ponuđena nekoliko rješenja i to upravo na način takav da se vidi kome, da se različite grupe građana mogu naći u različitim grupama. I iz tih rješenja i na tragu tih rješenja će se nastaviti dalje. Mi smo radili sada dodatne analize. U međuvremenu je došla nam i ova presuda Europskog suda za ljudska prava i to sve treba uzeti u obzir i mislim da ćemo nastaviti kao što je ministrica rekla.
Hvala. Bit će prilike vjerujem da dobijete odgovor. Sljedeća replika Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra. Već smo tijekom i replika i u raspravi utvrdili da imamo različiti pristup. Dakle i jedni se i drugi slažemo da država je dobro, da intervenira na tržištu stanogradnje kada se upali crveno svjetlo, a crveno svjetlo je upaljeno pri činjenici da u Hrvatskoj ima neprodanih 10 ili 12 ili 15000 stanova, svejedno je, ali je ogroman broj neprodanih stanova. Ovakvim forsiranjem modela koji doprinosi dodatnoj gradnji stanova, pri činjenici da ih ima tako veliki broj neprodanih po nama ne rješava i ne pomaže građevinskom sektoru. Može se bolje riješiti sa drugim mjerama o čemu sam ja govorio u ime kluba a i pojedinačno, a to je da kroz Zakon o subvencioniranju uđemo u jednostavniji način pomaganja socijalnim mjerama iz državnog proračuna mladim hrvatskim obiteljima da kupe te stanove. Prema tome, vi znate da je taj zakon polučio bio dobar rezultat i mogli ste s njime nastaviti. Druga je mjera bila da se kroz mogućnost otkupa tih istih stanova koje bi država kasnije mogla dati u najam. I treći model je ono o čemu govori kolegica Bečić, a to je da se tim istim stanovima može rješavati problem zaštićenih najmoprimaca. I kada se te mjere provedu ja sam siguran da ćemo moći ući u novi ciklus gradnje stanova u Hrvatskoj i na taj način pomoći hrvatskom građevinarstvu da izađe iz ove teške situacije.
Hvala. Odgovor izvolite zamjeniče ministrice.
Zahvaljujem saborskom zastupniku na opetovanom podsjećanju o različitosti modela. I na našem odboru smo razgovarali o različitim modelima. Očito je da se ova Vlada opredijelila za jedan drugi model nego što je bio prijašnji model, ali podsjećam da taj model koji vi ste zagovarali, odnosno predlagatelj zakona kojeg ste bili je vrijedio samo godinu dana. Nije jasno iz kojeg razloga je vrijedio samo godinu dana. I potrošeno je, prema mojim saznanjima, oko 178 milijuna kuna direktno iz proračuna bespovratno. Moglo se i 500 milijuna potrošiti, možda milijardu ali ne u ovom trenutku. Tako da mi očito ocjenjujemo da takav model nije održiv. I sami ste bili svjesni kada ste mu dali ograničeno vrijeme na samo godinu dana jer tim načinom se potiče i prodaja onih stanova koji su loše investicije, koji su na lošim mjestima građeni, koje nikad nitko ne bi prodao možda a bez da oni koji su ih gradili snose ikakvu odgovornost. POS sam po sebi ima nekoliko modela. Znači, imamo prodaju stanova sa izgradnjom, imamo POS plus u kojem se traži nešto slično. Znači, može svatko sa tržišta doći, prodati svoj stan ali najviše za 1400 eura, limit. Znači, on mora osjetiti malo, malo mora spustiti svoju cijenu. Ukoliko se takvi žele javiti, ukoliko oni žele prodavati svoje stanove i trpjeti malo svoju lošiju investiciju oni su dobrodošli u POS plus. I sad treći model je još i najam. Znači, cijela paleta je napravljena od toga ako netko je kreditno sposoban i želi sudjelovati u kupnji stana onda ide u POS, a ako želi kupiti bilo koji stan na tržištu ali do 1400 eura može u POS plus i na kraju još i najam. Eto, zahvaljujem.
Hvala. Đurđica Sumrak, replika. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi zamjeniče Uhlir ma možda je ovo neka dobra namjera za one koji su sad već ušli vezano za smanjenje ove kamate i to što ste govorili, međutim što je sa onim mladim ljudima koji nisu imali, nisu imali za učešće, naprosto nisu jer im nije nitko mogao dati ni 5, ni 10 a ni 15 tisuća eura za manje stanove a bome još i više za veće, zar nisu i oni zaslužili da im se da šansa da se i njima smanje kamate isto na jedan način? Ti su mladi ljudi u jako nepovoljnom položaju, zaista nepovoljnom. Iako rade obično su to visoko obrazovani ljudi potplaćeni su za svoja radna mjesta već i zbog toga što nemaju nekako puno staža, a i zbog toga što su mjesta gdje jesu takve plaće kakve jesu. Prema tome, i njima bi to jako dobro došlo. Kad čovjek ocjenjuje da li je dobro ići u najam stana nekoga i plaćati recimo za neki manji stan 1500 kuna mjesečno i plus režije ili na neki način zaista doći do svog vlasništva koje je ipak u konačnici je vlasništvo onda ispada po meni barem da je najbolje ići u vlasništvo. Jer vi kad gledate 1500 kuna u 10 godina to vam je 24 tisuće eura. Za 24 tisuće eura praktički vi to dajete i opet nije vaše. Zato se ja slažem sa svim kolegama koji su govorili da bi se možda trebalo iznaći neki drugi model pomoći svima njima, posebice mladima, kojima je to prva nekretnina. Znači, nekretnina u kojoj žive. Tu se sad ne bi odnosilo na one koji imaju treću i petu nekretninu i nemam pojma nekakve apartmane i ne znam što nego naprosto njegov stambeni životni prostor.
Hvala. Odgovor, izvolite zamjeniče ministrice.
Zahvaljujem. Sad ako se vratimo opet koja je svrha ovog zakona, to je Zakon društveno poticane stanogradnje koji ne rješava socijalna pitanja. Znači, čim netko kupuje stan, ponavljam se malo, on se ne nalazi u nekoj teškoj situaciji životnoj jer ipak kupuje stan. I zbog toga oni koji ne mogu dati učešće mi im otvaramo najam. To je rješenje za one koji ne mogu dati niti to učešće da im se otvori najam. Između ostalog ma to učešće ima dvostruku ulogu rekli bismo. Život piše svakakve priče i često puta to učešće pomaže nekim ljudima koji su na rubu kreditne sposobnosti da ispituju kreditnu sposobnost samo za onaj drugi dio. Ima i takvih slučajeva pa im se učešće ne računa u kreditnu sposobnost. Znači, svašta u životu ima. Razmatrali smo to, da li da to učešće uguramo u kredit ili da ga ostavimo takvog kakvo je 15%. Pa onda jedan odgovor sa terena od službi koje komuniciraju sa našim građanima koji su zainteresirani za kupnju stana je bio takav da je veći dio njih čak i spasilo učešće jer im nije ulazilo u kredit i ispitivanje kreditne sposobnosti. Tako da stvarno imam svakakvih situacija ali prvenstveno je naglasak na ovom modelu da onaj tko ima novaca, tko ima sredstava da kupi stan on ipak kupuje nekretninu. Onaj tko nema ide u najam, a taj najam s druge strane ne veže ga na 30 godina, što ne treba zaboraviti. Kad kupuje nekretninu on je ipak 30 godina vezan u jednim nestabilnim uvjetima. Eto, zahvaljujem.
Hvala zamjeniče ministrice na vrlo iscrpnim odgovorima. Hvala i pomoćnici. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 787. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 78 glasova za, 32 glasa suzdržana i 1 glasom protiv, donesen Zakon P.Z. br. 787. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Nastavljamo sa - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 786 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je zamjenik ministra Zdenko Antešić. Uvodno, zamjeniče? Izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi zastupnice i zastupnici evo nekoliko riječi o ovom zakonskom prijedlogu. Pa evo glavna pitanja koja se uređuju ovim zakonom su prvo usklađenje sa iznesenim primjedbama komisije u postupku odobravanja poreza po tonaži broda, zatim stvaraju se pretpostavke za izravnu primjenu uredbe broj 883/2004. Europskog parlamenta i vijeća o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, konsolidiraju se odredbe vezane za usluge sigurnosti i plovidbe, zatim konsolidiraju se odredbe vezane za naknade propisane Pomorskim zakonikom i uređuju se djelatnost istraživanja, ispitivanja, fotografiranja, mjerenja mora, morskog dna i morskog podzemlja teritorijalnog mora RH. Što se tiče dakle usklađenja Pomorskog zakonika sa iznesenim primjedbama Europske komisije u postupku odobravanja poreza po tonaži broda kao dozvoljene potpore u skladu sa smjernicama zajednice, o državnim potporama u pomorskom prometu. U tom smislu mijenjaju se i dopunjuju odredbe Pomorskog zakonika vezano za definiranje pomorsko plovidbenih poslova u kontekstu poreza po tonaži koji uključuju i određene pomoćne poslove u vezi s prijevozom putnika i pružanjem usluga putnicima osim usluga kockarnica, prodaja luksuzne robe i organizacije izleta za putnike, zatim privremeno korištenje i carinjenje tereta, prijevoz tereta i putnika iz lučkog područja na brod i s broda, iznajmljivanje kontejnera, ukrcaj, iskrcaj tereta, manevriranje kontejnerima, korištenje uredskih objekata u funkciji iskorištavanje broda, korištenje objekata za prodaju karata, putničkih i lučkih terminala te usluge izdavanja i prodaje karata, administrativne poslove i poslove osiguranja u vezi broda koji je u sustavu poreza po tonaži. Zatim definiraju se uvjeti za sudjelovanje brodova tegljača odnosno potiskivača i jaružala u porezu po tonaži ako se 50% djelatnosti koje tegljač odnosno potiskivač stvarno obavi tijekom godine odnosi na obavljanje pomorsko plovidbenih poslova i ako vide zastavu RH ili druge države članice EU ili europskog gospodarskog prostora uz prijelaznu odredbu po kojoj će se brodovi tegljači prijavljeni u sustav poreza po tonaži prije stupanja na snagu ovog zakona, ako i ne udovoljavaju ovim uvjetima isključiti iz sustava poreza po tonaži broda od dana stupanja na snagu ovog zakona. Propisuju se zatim da udio brodova danih u zakup trećim osobama ne smije prijeći 20% neto tonaže flote pojedinog poreznog obveznika, dok neto tonaža brodova uzetih u gospodarski ugovor ne smije prijeći 75% neto tonaže brodova pojedinog poreznog obveznika. Zatim propisuju se uvjeti za sudjelovanje poslovođe broda za tehničko vođenje broda ili popunjavanje broda posadom u porezu po tonaži. Propisuje se zatim da u floti brodova koji sudjeluju u sustavu poreza po tonaži broda najmanje 60% ukupne neto tonaže brodova moraju biti brodove države pripadnosti RH ili neke druge države članice EU. Zatim propisuje se da u sustavu poreza po tonaži moraju biti prijavljeni svi brodovi koji zadovoljavaju uvjete propisane za sudjelovanje po tzv. pravilu sve ili ništa, a ako prijavu u sustavu poreza po tonaži podnese jedna od povezanih pravnih osoba moraju sudjelovati i sve ostale povezane pravne osobe koje imaju brodove koji ispunjavaju uvjete za sudjelovanje. Drugo, zakonom se stvaraju pretpostavke za izravnu primjenu uredbe broj 883/2004. godine Europskog parlamenta i vijeća od 29. travnja 2014. godine o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti. Dosadašnji izričaj Pomorskog zakonika u odnosu na obavezna osiguranja članova posade brodova u međunarodnoj plovidbi usklađuje se s obveznom izravnom primjenom uredbe 883/2004., dakle direktno se primjenjuje uredba koja je da se tako izrazim starija od nacionalnog zakonodavstva. Treće, konsolidacija usluge sigurnosti plovidbe prijedlogom zakona integralno se uređuje sustav usluga sigurnosti plovidbe kao usluge od javnog interesa koje RH kao obalna odnosno pomorska država pruža na osnovama Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 1982. godine i Međunarodne konvencije o zaštiti ljudskih života na moru tzv. SOLAS iz 1974. godine kako je izmijenjena i dopunjena te se u tom pogledu definiraju nadležnosti pružatelja pojedinih usluga, izvori financiranja pojedinih usluga na ne diskriminatornoj osnovi za krajnje korisnike, te mehanizmi usklađivanja i upravljanja u procesima održavanja i razvoja tih usluga čime će se posljedično osigurati održivo unaprjeđenje razine sigurnosti ljudskih života i imovine na moru u skladu s potrebama pomorskog gospodarstva i pomorskog prometa. U tom pogledu ovim prijedlogom se jasnije utvrđuju prava i obaveze u pogledu uređenja i održavanja plovnosti plovnih puteva s obzirom na područje mora na kojima se ti plovni putevi nalaze. Utvrđuje se obveza uređenja i održavanja plovnih puteva u lučkim područjima od strane tijela koja upravljaju lukama. Kao novina uvodi se obveza uređivanja i održavanja plovnih puteva izvan lučkih područja, dakle, javnih plovnih puteva od strane trgovačkog društva Plovput na temelju posebnog programa ministarstva nadležnog za pomorstvo koji se donosi na osnovu procjene rizika za sigurnost plovidbe, ljudske živote i imovinu na moru čime se osigurava postupak procjene opravdanosti javnih investicija u sigurnost plovnih puteva. Nadalje, reguliraju se način i uvjeti postavljanja i održavanja objekata sigurnosne plovidbe koji su u naravi svjetionici, obalna svjetla, plutače i druge oznake, signalne postaje i obalne radio postaje, optički, zvučni, električni, elektronski, radarski i drugi uređaji za sigurnu plovidbu koje je u skladu s odredbama Međunarodne Konvencije o zaštiti ljudskih života na moru iz 1974.godine kao je izmijenjena i dopunjena dužna osigurati RH, a sve radi sigurnosti provedbe u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnim morem. U tom smislu utvrđuje se obveza Trgovačkog društva Plovput u vezi postavljanja i održavanja objekata sigurnosti plovidbe od javnog interesa dok se za objekte koji se nalaze u lučkim područjima utvrđuje obveza tijela koje upravlja lukom. Također jasnije i podrobnije se utvrđuje obveza investitora, vlasnika ili korisnika objekta ili sredstva odnosno nositelja zahvata u morskom prostoru koji predstavlja stalnu ili privremenu zapreku na plovnom putu poput mostova, kabela, potonulih objekata, objekata za istraživanja i iskorištavanje industrijskih i ostalih mineralnih sirovina i slično u pogledu postavljanja i održavanja odgovarajuće objekte sigurnosti plovidbe, a sve radi sigurnosti plovidbe na području takve zapreke u prostoru. Nadalje, uvodi se registar objekata sigurnosti plovidbe kao javna knjiga koju u sklopu javnih ovlasti u elektroničkom obliku vodi Trgovačko društvo Plovput, a sve radi učinkovitog upravljanja, postavljanjem i održavanjem te nadzorom nad upravljanjem tih poslova. U tom pogledu utvrđuje se obveza fizičkih ili pravnih osoba koje postavljaju i održavaju objekte sigurnosti plovidbe te se daje ovlast ministru nadležnom za pomorstvo da pravilnikom utvrdi način i uvjete uspostave i vođenje te sadržaj registra objekata sigurnosti kao i podrobnije obveze fizičkih i pravnih osoba. Također kao novina uvodi se klasifikacija objekata sigurnosti plovidbe prema vrstama i značaju za sigurnost plovidbe. Utvrđuje se i metodologija procjene prometnog opterećenja i rizika po ljudske živote i imovinu na moru, kao osnova za definiranje potrebnog broja vrste i položaja odnosno područja rada javnih objekata sigurnosti plovidbe, a sve sa ciljem unapređenja razine sigurnosti plovidbe na moru na osnovama smjernica i standarda Međunarodnog udruženja ustanova za svjetionike. 4.Konsolidacija sustava naknada u pomorstvu. Prijedlogom zakona konsolidiraju se i preciznije uređuju odredbe koje se odnose na naknade propisane Pomorskim zakonikom te se u tom pogledu ukida naknada za sigurnost plovidbe i zaštita od onečišćenja koje plaćaju samo strane brodice i jahte namijenjene razonodi, sportu ili rekreaciji kada plove i borave u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru RH, a koja naknada nije propisana za domaće plovne objekte, te kao takva diskriminatorna prema odredbama članka 20., 21.i 56. Ugovora o funkcioniranju EU. Zatim naknada za sigurnost plovidbe i zaštitu od onečišćenja koja se ukida kao samostalna naknada, objedinjuje se sa sadašnjom naknadom za korištenje objekata sigurnosti plovidbe, sada je ona prihod Plovputa u novu naknadu za sigurnost plovidbe koju kao prihod državnog proračuna plaćaju sve jahte i brodice bez obzira na državnu pripadnost kao naknadu za razvoj i održavanje materijalnih sredstava za traganje i spašavanje na moru i sustava za nadzor i upravljanja pomorskim prometom, te uređivanje i održavanje plovnih puteva. Odredbe koje se odnose na ovu naknadu usklađene su u tom pogledu s odredbama članaka 20., 21.i 56. Ugovora u funkcioniranju EU i članka 26. Konvencije UN o pravu mora, te se za istu pružaju konkretne javne usluge sigurnosti plovidbe kao protučinidba. U tom smislu polovica ukupnog prihoda od naknade za sigurnost plovidbe utvrđuje se kao namjenski prihod koji se koristi za razvoj i održavanje materijalnih sredstava za traganje i spašavanje na moru i sustava za nadzor i upravljanje pomorskim prometom kao najsloženijeg sustava sigurnosti plovidbe na Jadranu, uređivanje i održavanje plovnih puteva, te na troškove naplate te naknade, a sve s obzirom da se polovica do sada ostvarenih prihoda ostvarivala od stranih plovnih objekata. Uspostavom ove naknade ostvaruju se također i povoljniji uvjeti u realizaciji investicijskih projekata koje su sufinanciraju iz fondova EU. Dalje, naknada za uporabu objekata sigurnosti plovidbe kao prihod Trgovačkog društva Plovput kako je utvrđena postojećim Pomorskom zakoniku ostaje i nadalje, ali se od obaveza plaćanja naknade izuzimaju sve brodice i jahte koje su obveznici plaćanja naknade za usluge sigurnosti plovidbe, te se ista odnosi samo na brodove. Ova naknada koristi se za javne usluge izgradnje i održavanje objekata sigurnosti plovidbe, svjetionika i drugih objekata pomorske signalizacije kao javnih usluga službe bdijenja obalnih radijskih postaja koja služe zaštiti ljudskih života i sigurnosti plovidbe na moru u skladu s konvencijskim vezama RH. Naknada za odobravanje izobrazbe koju plaćaju pomorska učilišta i naknada koju plaćaju osobe koje polažu ispit za stjecanje svjedodžbi i uvjerenja o osposobljenosti pomoraca i nautičara su postojeće naknade, a ovim prijedlogom zakona predviđeno je da će se dio prihoda od ovih naknada iskoristiti za pokriće troškova održavanja i praktičnog dijela ispita koji je obveza prema STCW konvencije Međunarodne pomorske organizacije i Direktivi 2008/106 o minimalnoj razini izobrazbe pomoraca, te Direktivi 2012/35 o izmjenama Direktive 2008/106 Europske zajednice. Naime, jedna od važećih primjedbi tijekom nadzora u vezi provedbe pravne stečevine EU vezano je uz obrazovanje i izobrazbu pomoraca te je postupak izdavanja svjedodžbi i osposobljenosti obavljenog u listopadu 2014.godine od strane predstavnika Europske komisije i Europske agencije za pomorsku sigurnost EMSA. Odnosila se upravo na provedbu praktičnih dijelova ispita, a to se odnosi na gašenje požara, korištenje spasilačkih brodica, korištenja splavi za spašavanje, provjeru teoretskog znanja na odgovarajućim simulatorima, opremi i slično. Podizanjem kvalitete osposobljavanja pomoraca u RH povećava se i broj stranih državljana koji traže hrvatske svjedodžbe, a time rastu i prihodi državnog proračuna. U 2014.godini prihodi od ispita koje su polagali strani državljani iznose 9 milijuna 175 tisuća kuna odnosno okvirno 50% ukupno ostvarenih prihoda od ispita te se u tom pogledu polovica prihoda od ove naknade utvrđuje kao namjenski prihod. Naknade za upis u odgovarajuće upisnike, odnosno očevidnike Republike Hrvatske se ukida kao nastavak mjera za rasterećenje gospodarskih subjekata i povećanja konkurentnosti hrvatske zastave. Opseg rasterećenja se vidi na primjeru novog putničkog broda od primjerice 90 bruto tona koji prevozi 50 putnika. U 2013. godini prije nego što je počeo uopće zarađivati vlasnik je morao platiti 7075 kuna raznih naknada i parafiskalnih naknada. A nakon donošenja ovih mjera taj iznos će biti 160 kuna. Na primjer za čarter i jahtu od 15 metara sa motorom od 100 kilovata koji prevozi 12 putnika također ušteda iznosi oko 9 tisuća kuna. Ovime se smanjuje broj naknada i pojednostavljuje sustav naplate i povećava konkurentnost našeg gospodarskog prostora. Peto. Zakonom se uređuje djelatnost istraživanja, ispitivanja, fotografiranja i mjerenje mora, morskog dna, morskog podzemlja teritorijalnog mora Republike Hrvatske na način da odobrenje za istraživanje ispitivanja fotografiranja mjerenja mora, morskog dna, morskog podzemlja izdaje Ministarstvo nadležno za pomorstvo uz traženje prethodnih suglasnosti drugih relevantnih nadležnih tijela državne uprave. Uvjete za uplovljavanje, prolazak i boravak stranih, ratnih i znanstveno istraživačkih brodova i drugih stranih brodova ili brodica kojima se obavlja istraživanje unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske kao i uvjete, način obavljanja, kao i uvjete i način obavljanja istraživanja, ispitivanja, fotografiranja i mjerenja mora, morskog dna ili morskog podmorja unutarnjih morskih voda teritorijalnog mora, epikontinentalnog i gospodarskog pojasa Republike Hrvatske propisati će Vlada Republike Hrvatske kroz dvije uredbe od kojih će se jedna odnositi na civilne a druga na ratne brodove. Stupanje na snagu izmijenjenih uredbi Pomorskog zakonika kao i istraživanje odgođeno je kako bi se u tom razdoblju pripremile navedene uredbe. Konačno ovim zakonom se ispravljaju uočene pogreške o izričaju pojedinih odredbi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Replika Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine zamjeniče, kao što znate Pomorskim zakonikom su uređeni morski i podmorski prostori Republike Hrvatske pa tako i unutarnje morske vode, teritorijalno more, gospodarski pojas, epikontinentalni pojas. Vi ste u svom uvodu rekli a to piše i u obrazloženju zakona da će dozvole za istraživanje mora, morskog dna i morskog podzemlja izdavati sada ministarstvo umjesto ministarstva znanosti kako što je to do sada bio slučaj. Pa mene interesira da, evo nama zastupnicima odgovorite je li to znači da će vaše ministarstvo, odnosno Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture izdati onda dozvole za istraživanje ugljikovodika u Jadran? Da li ćete to izdati za teritorijalno more za koje je dio i raspisan natječaj od strane Agencije za ugljikovodike s jedne strane? A s druge strane, vjerujem da znate da je taj natječaj onda suprotan Strategiji prostornog uređenja Republike Hrvatske koja je rekla da je zabranjeno istraživanje istraživanje ugljikovodika u teritorijalnom moru pa me interesiralo kakav će biti stav ministarstva i vas osobno po pitanju izdavanja tih dozvola za istraživanje? Hvala.
Zdenko Antešić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Vezano za ove poslove istraživanja o kojima ste vi govorili gospodine zastupniče u prijelaznim odredbama je ostavljeno da ostaje po sadašnjim propisima u prijelaznom razdoblju od 6 mjeseci.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika, Linića, Vukšića i Hodžića trebao je govoriti kolega Slavko Linić ali nije prisutan pa klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. A tu je. … [[Upadica se ne čuje.]] Već smo rekli da ste izgubili pravo, ali izvolite kolega Linić. Ne? U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada, Mladen Novak.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvaženi zamjeniče sa suradnicima.
[[Upadica: Pa u sabornici je bio i niste mu dali riječ. To nije u redu.]] Pa dala sam mu riječ ali rekao je da [[Upadica: Pa nije, na vratima je čovjek bio, niste mu dali da govori.]] [[Upadica se ne čuje.]] Pa kada je ušao unutra rekla sam, pa nemojte se vi sada u njegovo ime ako se on ne buni. Izvolite kolega. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa kako se, pa ne, pa nije se naljutio. Dala sam mu mogućnost da govori, rekao je da ne, da će se javiti pojedinačno. I nemojte u njegovo ime vi govoriti. Kolega Novak, izvolite.
Hvala lijepo. Pa iskreno rečeno, tematika kojom se bavi Pomorski zakonit nije nešto s čime sam se ja do sada bavio u životu i ne želim sebi uzimati za pravo da ulazim previše u stručnu raspravu. Međutim ima, čitajući obrazloženje ovog zakona, čak i mi koji nismo bliski tome vidimo neke stvari koje su po mom mišljenju sada već postale uhodano pravilo kada je u pitanju ova Vlada ali pogotovo kada je u pitanju ovo ministarstvo. Uvaženi zamjenik ministra gospodin Antešić je posvetio poprilično vremena obrazlažući zbog čega će dosadašnji prihod PLOVPUT d.o.o. ubuduće završavati u državnom proračunu. Poznavajući način rada, način razmišljanja uvaženog ministra pretpostavljam da bi u vrlo skoroj budućnosti se moglo desit da taj isti Plovput bude na prodaju kao što su i neki drugi ili da bude sustavno da ne okolišamo, da će bit sustavno uništen kako bi ga se s vremenom moglo prodat nekome kome je to možda obećano, možda dogovoreno, možda samo onako dati lagani signali. Ali činjenica je da koliko sam shvatio ovaj tekst u uvodnom dijelu, praktički se u ovoj firmi Plovputu povećavaju obaveze, a s druge strane iz ovog teksta a i na kraju krajeva iz uvodnog izlaganja gospodina Antešića evidentno je da se planira drastično smanjenje prihoda te iste firme. To po mome može samo značiti jedno, idemo, stvaramo put na koji ćemo obezvrijedit tu firmu, danas-sutra ćemo ju nekome prodat ili ako je uništimo taj posao isti, unosan posao ćemo dodijelit nekome drugome. S obzirom da je riječ o ovom ministarstvu mene više apsolutno ništa ne čudi, ali vezano uz to moram spomenuti temu koja je neki dan bila aktualna kad je jedan od kolega tražio stanku, vezano za privatizaciju Jadroplova. Znači riječ je o firmi u onim svim zahtjevima koji su navedeni i načelno usuglašeni ili prihvaćeni kao stavovi, prihvaćeno je samo dva uvjeta i to da 60% brodova pod hrvatskom zastavom na tri godine ostaju, budu pod hrvatskom zastavom i na isti period da se zadržavaju pomorci na tim brodovima. Ostali uvjeti poput recimo zadržavanja sjedišta u Splitu, zadržavanja radnika i pomoraca na rok od 5 godina, obveze ukrcaja pripravnika, to je sve ukinuto. Ali interesantno u kojem vremenu se ide u privatizaciju odnosno prodaju. Iako su Sindikat pomoraca vjerujem da je to njihov dopis, iako su oni rekli da nemaju ništa protiv privatizacije i predlažu model radničkog dioničarstva, odnosno poznatiji kao ESO model, mi kao stranka se nikad nećemo složit s tim da se takve firme privatiziraju i za to ne vidimo nikakvu potrebu. Interesantno je da je samo prije neku godinu dionica na burzi te iste firme bila 930 kuna, a sad je ako su točni ovi podaci 121 kunu. Interesantno je da danas se za dionice te tvrtke, odnosno za onaj dio koji je na prodaju, se može dobit 166 milijuna kuna, a da je do nema dugo to bilo 1,6 milijardi kuna. Pri tome nije nebitno nego je itekako bitno da je flota za 30% veća, ako je za vjerovat ovim podacima a ja nemam razloga da sumnjam. Na kraju krajeva, čak mislim da ih je kolega Baranović neki dan isto vjerojatno iz tog dopisa pročitao. Pa sad ja postavljam pitanje kome je to u interesu i zašto. Mislim da cijeli ovaj resor, kompletno ministarstvo je itekako zrelo da se kompletan DORH, USKOK preseli tamo, da oni tamo sebi urede prostorije i da naprave analizu svega ovoga što je radilo ovo ministarstvo za vrijeme ovog mandata.
Kolega Novak.
Ovo je dio te tematike, prodaja poduzeća koje…
Nije. Ali to nije tema zakona o kojem raspravljamo.
Ja se ispričavam, ali ovdje piše u ovom zakonu imenom i prezimenom se navodi ta firma. Firme koje se prodaju odnosno pripremaju za prodaju su navedeni u obrazloženju ovog zakona. Prema tome, pričamo o istoj temi i nitko mi ovo neće, neće mi dokazat da ovo nije još jedna od malverzacija jer logike nijedne nema za ovako nešto. Drugi dio problematike koji sam htio spomenuti, ali odmah sam u startu rekao da ovo nije problematika s kojom sam se ja inače bavio u životu, ali je status pomoraca odnosno pomorci koji plove do 183 dana. Tako je zakonom definirano, ukoliko imaju plovidbe do 183 dana godišnje moraju platit porez na dohodak i to onda ispadnu poprilično značajne cifre. Pri tome nikoga ne interesira zbog kojeg razloga možda taj pomorac ne može ostvarit više od tih 183 dana. On može oblit, on može imat prometnu nezgodu, može bit sav polomljen ležat u bolnici. I sad taj čovjek je dvostruko kažnjen, osim što ne može plovit i zarađivat, on istovremeno još ga država dobro debelo odere, oguli mu kožu. Ali tu nema razumijevanja ja ne znam zbog čega. Ja ne znam koliko ima tih pomoraca ukupno, ali mislim da se to da riješit tim prije što tekst koji smo dobili od Sindikata pomoraca, dopis koji smo dobili ja pretpostavljam svi ili barem članovi Odbora za promet, nudi rješenje koje po mome zvuči dosta logično, zvuči ispravno. Međutim, očito je da nema tripartitnog dijaloga, da ne postoji ili možda je dogovor izigran pa se napravilo na svoju ruku. Ali dobio sam još jedan poziv sa terena, intervenciju roditelja. Ja ne mogu tvrditi da ovo što iznosim da je činjenično stanje, ali je vrlo interesantna priča. Slučaj propadanja tvrtke Pomorac koji je na brodu čija tvrtka propadne. Sve što ima dadžbine plaćaju Republici Hrvatskoj. Nakon toga on ne ostvaruje pravo koje ostvaruju ostali nezaposleni. Ja ne znam da li je to točno, ali ako je tako to je onda stvarno diskutabilno. Što sa obiteljima gdje postoje djeca sa teškoćama u razvoju, a ovaj Pomorski zakonik se odnosi na pomorce koji imaju takvih obitelji, ima ih i takvih u tom slučaju recimo majka djeteta ima pravo na četverosatno radno vrijeme ili na produljeni porodiljni dopust do osme godine djetetovog života. Kad se taj pomorac iskrca s broda dođe doma onda ta majka tog djeteta gubi to pravo. Znači, mora ići ili u radni odnos mora osam sati provesti na radnom mjestu ili postaje nezaposlena osoba. Što kad se taj pomorac vraća na brod? On nema fiksnog datuma kad će se ukrcati na neki brod, na brod na kojem plovi. U tom slučaju majka tog djeteta mora u roku odmah izvadit papire što je često nemoguće, ne često nego živimo u Hrvatskoj pa znamo koliko treba za takvu papirologiju. Što u takvim slučajevima? Inače roditelji te djece prisežu za jednim čudnim rješenjem, fingiranje zapošljavanja što je svjesno rade protuzakonito ali to je jedino rješenje koje mogu napraviti. Znači, ide sam sebe negdje zaposliti, plaća si da je vrtlar, da je ne znam što s obzirom da je bilo malo prije upadica oko izjednačavanja spolova, onda ću reći plaća sebe da je recimo sobarica i da pegla ili domaćica da bi majka ovog djeteta zadržala ta prava. Mislim da bez obzira što je riječ o dva različita ministarstva da morala bi postojati barem malo suglasja između ministarstava da se iznađe rješenje jer ovo nije rješenje koje opterećuje prevelik broj ljudi u državi. Mislim da na kraju krajeva u interesu je RH da ima zadovoljne građane što na žalost dosadašnja praksa baš ne pokazuje. Hvala vam lijepo.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine zamjeniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Zakon o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika ne donosi nikakva bitna poboljšanja niti u uvjetima poslovanja pomorskog gospodarstva. Tu prije svega mislim na brodare niti u funkcioniranju javnih vlasti u pomorstvu. Kao što je i gospodin zamjenik ministra u svom uvodnom dijelu izložio temeljna motivacija izmjene ovog Pomorskog zakonika nalazi se u primjedbama koje se odnose na odredbe … [[Govornik se ne razumije.]] po tonaži koje je Ministarstvu pomorstva, prometa, infrastrukture uputila Europska komisija. Te se primjedbe temelje na uvijek novim zahtjevima Opće uprave za financije, a koji su rezultat preopćenitih odredaba smjernica EU koje uređuju poreze po tonaži kao dopuštenu potporu nacionalnim brodarima. Prije nego što nešto kažem više o tome želim reći da je prilikom donošenja Pomorskog zakonika 2004. godina, a kasnije njegovim izmjenama prethodna Vlada uložila jako puno truda i napora da učini uvjete poslovanja brodara u međunarodnoj plovidbi pod hrvatskom zastavom, odnosno hrvatskih brodara što konkurentnijim i time stvori uvjete za povrat brodova hrvatskih brodara pod hrvatsku zastavu. Jedna od prvih i osnovnih mjera koju smo tim Pomorskim zakonikom tada bili riješili odnosila se na područje porezne politike i tada su postojale unutar Vlade brojne dileme treba li u jednom Pomorskom zakoniku kao temeljnim aktom hrvatskog pomorstva objediniti i odredbe koje se odnose na poreze kao i na pravni i socijalni status hrvatskih pomoraca ili da to ostane u njihovim lex specialis zakonima koje u pravilu radi ili Ministarstvo financija kad se govori o poreznim zakonima ili Ministarstvo rada i socijalne skrbi kad se govori o pravima hrvatskih zaposlenika pa onda i hrvatskih pomoraca. I ipak uspjelo se u taj Pomorski zakonik uvrstiti sve one odredbe koje definiraju postupanje hrvatskih brodara. Pak smo kroz taj Pomorski zakonik ih u vrijeme najveće konjukture svjetskog brodarskog tržišta oslobodili ih plaćanja poreza na dobit, a hrvatske pomorce koji više od 6 mjeseci plove u međunarodnoj plovidbi plaćanja poreza na dohodak o čemu je malo prije govorio i kolega Novak s pravom je dao i određene primjedbe koje je nama u Sabor uputio Sindikat pomoraca. Zato kada smo tada u vrijeme najveće konjukture svjetskog pomorskog tržišta omogućili hrvatskim brodarima određene pogodnosti da mogu prije svega osnažiti, dovesti brodove pod hrvatsku zastavu s jedne strane, a s druge strane obnoviti flotu, tako da je kroz to vrijeme, te velike konjukture svjetskog tržišta obnovljena flota hrvatskih brodara i tankerske plovidbe i atlantske plovidbe i Jadroplova i Uljanika plovidbe itd. itd. Čini mi se da, a o tome je i kolega Novak prije s pravom upozorio, čini mi se da su nerazumni odnosno neprihvatljivi, neprihvatljivi bi bila možda riječ, stav ministarstva i Vlade da se u tim vremenima sadašnje krize u svijetu i u svjetskom brodarstvu omogući rasprodaja trećeg po snazi hrvatskog brodara Jadroplova. Ne shvatljivo nam je da Vlada kroz drugi krug natječaja u bitnome mijenja uvjete natječaja koje će ako natječaj bude dovršen a zašto je kroz prvi krug natječaja iskazan interes, vrlo lako taj brodar napustiti Hrvatsku u roku od 3 godine što se tiče flote i obveze zapošljavanje hrvatski pomoraca. Ali što se tiče sjedišta tvrtke koja je trebala ostati u Splitu i u Hrvatskoj vjerojatno neće biti ništa. I držim da je tu ministarstvo trebalo intervenirati, reagirati i ne dozvoliti da se drugim krugom natječaja mijenjaju one osnovne postavke koje su na određeni način ipak prihvatljivije kud i kamo od ovih koje su sada navedene. No, da se potpuno vratim Pomorskom zakoniku držim da je Vlada kada je krenula u izmjene Pomorskog zakonika onda trebala provesti taj tripartitni dogovor između Vlade, sindikata i brodara. Meni bi interesiralo gospodine zamjeniče da nam kažete je li za ovakvu izmjenu Pomorskog zakonika kao temeljnog zakona koji definira postupanje brodara a u velikom djelu odnosi se i na život i rad hrvatskih pomoraca ili je Vlada ishodila suglasnost udruge Hrvatskih brodara Mare nostrum i sindikata pomoraca. Koliko ja imam informaciju taj dogovor nije postignuta, a ako smo ga mogli postići u vrijeme kada su bili unutar same Vlade puno veći otpori da se Pomorski zakonik unesu porezne odredbe i socijalne odredbe koje definiraju život pomoraca onda sada smo mogli i taj sporazum utvrditi i izići u susret ili barem odgovoriti na zahtjeve sindikata pomoraca koji je imao po meni opravdane zahtjeve i kada se govori o pitanju bolovanja pomoraca koji plove u međunarodnoj plovidbi i kada je u pitanju njihovo zdravstveno osiguranje i socijalni status. Ono što osim promjene odredaba poreza po tonaži koji je uveden prije dvije godine a i dio naših obveza koji proizlazi u članstvu u EU ovim se Pomorskim zakonikom preslaguju različite naknade o čemu je govorio gospodin zamjenik ministra. Dakle, Vlada ne ukida taj parafiskalni namet koji je u velikom djelu nametnut hrvatskim brodarima već ih jednostavno preslaguje osim jedne naknade koja se ukida a onda se odnosi na upisnike pomorskih objekata i to brodari po mojim saznanjima i prihvaćaju, međutim brodari koji plove u međunarodnoj plovidbi ne mogu prihvatiti da im se kroz izmjena Zakona o pomorskom dobro najavljuje, odnosno naknada za pomorsko dobro koju će plaćati svi vlasnici brodova u Hrvatskoj pa i oni koji plove u međunarodnoj plovidbi. Apsurd je po meni da brod hrvatskog brodara koji nikad možda nije uplovio u hrvatsko teritorijalno more plovi negdje po Atlantiku, Pacifiku ili već negdje kuda je a plaća naknadu za korištenje pomorskog dobra u RH, a takva odluka koja bi trebala definirati i taj namet hrvatskim brodarima po meni je u suprotnosti sa pomorskom strategijom koja je donesena i koja ide za tim da učini hrvatske brodare konkurentnim i atraktivnim na svjetskom pomorskom tržištu. U tom kontekstu svakako treba spomenuti i činjenicu da smo ulaskom u EU bili zbog činjenice da se diskriminiraju vlasnici brodica i jahti koji dolaze iz država članica EU bili primorani ukinuti naknadu koju su plaćali prilikom kupnje vinjeta, vlasnici stranih jahti i brodica. No, međutim sada prema ovim odredbama uvodi se nova naknada koju će plaćati svi vlasnici brodica i jahti u RH pa će takva naknada biti novi namet vlasnicima brodica u RH. Ako smo svjesni činjenice da smo pred novu godinu izglasovali Zakon o morskom ribarstvom kojim smo zakonom umjesto dosada 10 ili 13 tisuća što je gospodin Rilje u svom tadašnjem izlaganju rekao da ima 13 tisuća korisnika povlastice za mali ribolov u RH i da izmjenama Zakona o morskom ribarstvu svodimo ih na 3,5 tisuće. Dakle, 10 tisuća vlasnika brodica, u provom redu otočana u RH, s jedne strane im se ukida mogućnost da žive na hrvatskim otocima i da svoj standard na određeni način i život olakšaju ulovom ribe kroz obavljanje malog ribolova. Sada im se ukida ta mogućnost obavljanja malog ribolova a u isto vrijeme im Vlada nameće novi namet za njihove brodice koje će morati plaćati kroz novu naknadu. Nadalje, ono što svakako treba još spomenuti a to sam postavio pitanje i u svojoj replici gospodinu zamjeniku ministra. Naime, ja sam vas gospodine zamjeniče pitao da mi kažete kakav je stav vaš odnosno resornog ministarstva kada je u pitanju izdavanje dozvola za obavljanje istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu. Usprkos tome što taj natječaj provodi Ministarstvo gospodarstva odnosno Agencija za ugljikovodike držim da jedino pravo tumačiti može o tome o statusu morskih prostora i podmorskih prostora u RH, Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture. O čemu se radi? Radi se o tome da je Hrvatski sabor donio strategiju prostornog uređenja RH kojom je strategijom propisao da se istraživati mogu neistražena planirana područja za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na srednjem i južnom Jadranu i da je temeljem te strategije koju je donio ovaj Sabor Ministarstvo prostornog uređenja jedinom ovlašteno tumačiti tu strategiju. I to je ministarstvo u postupku raspisivanja natječaja za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika u Jadranu dalo suglasnost Agenciji za ugljikovodike da može istraživati eksploatirati naftu i plin u Jadranu ali ne u granicama teritorijalnog mora što je vrlo važno. No, agencija nije provela i poštivala takvu odluku ministrice Anke Mrak-Taritaš već je na prostoru čitavog Jadrana na udaljenosti 6 kilometara od otoka i 10 kilometara od obale raspisalo natječaj za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika iako za eksploataciju ugljikovodika na prostoru srednjeg i južnog Jadrana je ovaj Sabor rekao da nije moguće raspisivati. Pa sam zbog toga postavio pitanje gospodine zamjeniče da u meritumu odgovorite o tome hoće li resorno Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture dati suglasnost agenciji za ugljikovodike da omogući i da dozvolu pojedinim tvrtkama koje su se javile za eksploataciju ugljikovodika u Jadranu. To je vrlo važno, ta je činjenica vrlo važna pogotovo za nas koji živimo uz more i na otocima jer držimo da je prije svega trebalo napraviti stratešku procjenu utjecaja na okoliš s jedne strane a s druge strane napraviti kroz benefit analizu je li istraživanje ugljikovodika u Jadranu uz svega 6 kilometara udaljeno od obale, odnosno hrvatskih otoka opće prihvatljivo, a govorim da će u velikoj mjeri ovisiti i o stavu vašeg resornog ministarstva. Što se pak tiče da se vratim i ja bih vas molio da u tom smislu se i izjasnite ako za to imate ovlasti se izjasniti kad je u pitanju status istraživanja i eksploatacije nafte odnosno plina u teritorijalnim vodama RH. Dobro rekao sam, da se vratim, da se vratim još malo na onaj dio u kojemu se ovaj Pomorski zakonik uređuje socijalna prava. Sindikat pomoraca je već o tome govorio kolega Novak zatražio da se svim pomorcima koji plove u međunarodnoj plovidbi, ako im prema Pomorskom zakoniku imaju specijalan položaj u hrvatskom radnom zakonodavstvu omogući da za vrijeme bolovanja kad se iskrcaju iz broja da to vrijeme im se uračuna u plovidbeni staž i da ne budu dva puta kažnjeni, prvi puta što će morati platiti porez a drugi puta jasno što im onda ti dani ne ulaze u 6 mjeseci koje ako ispune su oslobođeni plaćanja poreza na dohodak. Bilo bi dobro da je sa sindikatom pomoraca taj dio realiziran, taj dio riješen i da se doista pomorcima koji plove u međunarodnoj plovidbi kako ne bi morali plaćati porez na dohodak da im se uračuna vrijeme bolovanja kao da obavljaju kada su u plovidbi jer jasno za to vrijeme doista i da hoće i da im je ugovor ponuđen ne mogu izvršavati obaveze i biti u plovidbi. I druga stvar, koju su oni također tražili bio je dio koji se odnosi na pitanje rješavanja njihovog zdravstvenog osiguranja koje je definirano Pomorskim zakonikom da ne bi došlo do preklapanja da oni plaćaju dva puta zdravstveni doprinos, jedan kroz ugovor koji imaju sa brodarom na čijim brodovima plove a drugi puta da plaćaju doprinos u RH kako bi članovi njihovih obitelji, ono što je gospodin Novak govorio prije kad je spomenuo ženu i djecu pomoraca ne bi za vrijeme kada nisu na brodu da bi ostali bez zdravstvene zaštite. To su dva vrlo važna dijela koja je trebalo kroz Pomorski zakonik učiniti razvidnim jer je naime Pomorski zakonik u svojim odredbama riješio i status pomoraca. I treći njihov bitni zahtjev bio je a odnosio se na beneficirani staž kojega bi također trebalo urediti za pomorce koji su na brodovima a stariji su od 60 godina da li je više doista potrebno da oni plaćaju dodatne iznose za utvrđivanje beneficiranog radnog staža. Prema tome, žao mi je što sindikat pomoraca koji je uvijek bio sa resornim ministarstvom u takvim odnosima da se moglo dogovoriti sve one odredbe koje idu ka zaštiti hrvatskih pomoraca kao jednog od najboljih i hrvatskih izvoznih proizvoda znajući kakva je vrijednost i znanje i umješnost naših pomoraca da jednostavno sindikat pomoraca kao njihova krovna strukovna udruga nije ovdje, sindikalna udruga nije došla i našla zajednički jezik u donošenju izmjena i dopuna Pomorskog zakonika. Dakle, sve u svemu iz razloga koje sam naveo i kad je u pitanju odnos prema hrvatskim brodarima i kada je u pitanju odnos prema sindikatu pomoraca RH klub Hrvatske demokratske zajednica ne može podržati ovakav prijedlog izmjena Pomorskog zakonika. Hvala.
Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Kolega Bačić zaista je istina i sramotno je da se ukida mogućnost za mali obalni ribolov za gotovo desetak tisuća korisnika koji su to dosada imali a da im se uvodi novi namet. Jer ta priča o dozvolama za mali obalni ribolov je sada vrlo aktualna, natječaj traje još nekoliko dana, svega 3,5 tisuće ljudi će dobiti tu mogućnost, to će odrediti ministarstva ali sam postupak je zastrašujući. Vi da biste se dobili ono što ste dosada dobivali vrlo jednostavno morate predati desetak papira za koje u gradovima morate proboraviti određeni dio dana ili vremena a za male otoke i njihove stanovnike je to gotovo nemoguća misija. Morate dostaviti osobno presliku odobrenja koje ste dosada imali za mali obalni ribolov, plovidbenu dozvolu plovila, izjavu o broju članova kućanstava, potvrde porezne uprave o visini prihoda za svakog člana kućanstva, uvjerenje o prebivalištu za svakog člana kućanstva, potvrdu o nezaposlenosti, rješenje o stanju invalidnosti, kopiju braniteljske iskaznice, to još nekako možemo sve razumjeti ali toliko papira da biste sami sebi rekli moram sada odustat pa da barem oni koji razumiju da ne mogu ući u onaj cenzus da barem dobijemo dozvolu za rekreacijski ribolov, ako ne ispuniš onda gubiš pravo i na jedno i na drugo, ako slučajno nešto krivo napraviš onda isto gubiš jedno i drugo. Znači na neki način su ti ljudi ucijenjeni a žive od mora i žive za more i za to imaju plovilo. I sad im još država uvodi namet. To me sve podsjeća i na ove famozne otočne iskaznice. Ja sada da kupim kartu na trajektu na Jadrolinijinom trajektu moram dati 5 iskaznica ako putujem sa jednim automobilom i svojom familijom negdje na put u Rijeku, to je strašno. To traje nekoliko minuta dok se uopće može izdati karta, a ne znam što smo sa time svim skupa dobili. Jednostavno ulazimo iz problema u problem, gomilamo administraciju a svi će biti nezadovoljni, svi će biti nezadovoljni a posebno stanovnici na malim otocima koji u gradovima da bi samo uzeli potvrde o prebivalištu i od porezne moraju proboraviti nekoliko dana, strašno.
Hvala. Branko Bačić odgovor na repliku.
Zahvaljujem potpredsjednice. Kolega Borić s pravom ste to zaključili. Naime, Ministarstvo poljoprivrede pokušava hrvatskim ribarima koji su imali dozvole za mali ribolov uvjeriti kako kroz proces pregovaranja nije bilo moguće ishoditi dozvole da svi oni koji su do 31.prosinca 2014.obavljali mali otočni ribolov mogu nastaviti u vidu malog obalnog ribolova i dalje ga obavljati. Naime, njih 3,5 tisuća sretnika će kada ispune sve te obrasce i formulare koje ste malo prije napomenuli doista dobiti tu povlasticu, a njih 9 ili 10 tisuća ostat će izvan tog sustava i ministar ih uvjerava kako će taj rekreacijski ribolov ako budu bez greške ispunili taj obrazac moći nastavljati obavljati u Jadranskom moru. A činjenica da ako je to tako slično obavljati mali obalni ribolov i rekreacijski ribolov onda nije bilo problema uvjeriti Europsku komisiju da njih svih 13 iz 12 tisuća koliko ima brodica koje su bile registrirane u sustavu malog obalnog ribolova mogu s time nastaviti i dalje. To bi bila na određeni način ukazivanje briga prvenstveno za hrvatske otočne, ali i za sve one druge građane RH koji žive uz Jadransko more, koji se bave s tim dopunskim malim ribolovom. A što se tiče otočne iskaznice, ja doista držim da Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture nije trebalo ulaziti i napraviti ovakav problem otočanima ne samo iz razloga što to na određeni način i stvara komplikacije prilikom kupovine karte nego s druge strane što to nije mali iznos. Otprilike će se za izdavanje tih iskaznica otočani osiromašiti za negdje oko 5 milijuna kuna ove godine. Dakle kompletni sustav plaćanja otočnih iskaznica za svaki automobil oko 80 kuna, a i mislim da je negdje oko 50 tisuća vinjete izdato bar dok smo mi bili u ministarstvu to je negdje oko 4 do 5 milijuna trošak samo na izdavanje … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Ante Jerolimov, replika.
Kolega Bačić dobro ste iznijeli sve mane ovog zakona i svu problematiku općenito u širini kada se tiče pomorstva, otoka,priobalja i svega. Govorili ste i o nepoštivanju mjera strategija odnosno čak i pojedinih odluka prethodnih vlada. Pa evo imamo najsvježiji primjer kada se ne poštiva odluka Vlade RH na najfrekventnijoj putničkoj liniji 431 koja polazi iz Zadra za Preko. Naime, odlukom Vlade od 20.11.2011.doneseno je i rečeno je izričito da će se preseljenje linije 431 u Luku Gaženica formirati nova linija 409 na relaciji Preko poluotok u Zadru da 8 tisuća stanovnika Ugljana i Pašmana može doći na odredište u Zadar odnosno u centar Zadra. Prošle su 3,5 godine od te odluke, Agencija za linijski obalni promet nije našla shodno da raspiše uopće natječaj, ni dan danas nije raspisan natječaj, a najavilo se preseljenje linije u Gaženice početkom ili krajem sljedećeg mjeseca. Znamo da za natječaj treba određeni rok i da to do nove godine ne može biti gotovo. I evo to je suština cijelog vašeg govora, cijelog vašeg izlaganja koliko se poštivaju odluke, koliko se misli o otocima, o otočanima, o pomorstvu i o svemu onome što je bitno. Naime, ima ljudi u ministarstvu koji su kompetentni i koji to vrlo dobro znaju ali nažalost ima ljudi iz zapovjednog kadra koji o tome blage veze nema.
Branko Bačić odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Jerolim upravu ste. Dakle Vlada je krajem 2011.godine kada se već znalo kako se izgradnjom Gaženice dio se prometa koji dolazi u Putničku luku u Zadar izmjestiti u Gaženicu s pravom donijela jedinu pametnu odluku, a to je da se za stanovnike Preka i otoka Ugljana umjesto odlaska u Gaženicu pa troškova kojima se izlažu prijevoza do grada Zadra da će resorno ministarstvo odnosno Vlada uvesti novu brodsku liniju koja će spajati Preko sa Zadrom. Dok nije počeo funkcionirati promet u Gaženici to možemo naći opravdanje za Vladu zašto to nije napravila, međutim kada je već najavljeno da se kreće sa prometovanjem prema Gaženici, Vlada nema niti jedan razlog da to ne napravi. Nema opravdanja i novčanih sredstava. Ja vjerujem da je samo u mjesec dana koliko je nafta na hrvatskom tržištu i svjetskom tržištu čija je cijena značajno bila pala, da je u tih mjesec dana Vlada uštedila odnosno resorna agencija na troškovima goriva bilo Jadrolinije, bilo ostalih brodara da je mogla uvesti pored te linije još 2, 3 linije po hrvatskim otocima kad su u pitanju brodovi i ne bi se to osjetilo u državnom proračunu. Dakle nema niti jednog razloga da Vlada ne spoji Preko sa gradom Zadrom u trenutku kada se izmiješta linija iz Luke Preko u Gaženicu. Ja doista ne vidim koji je to razlog, tim više što postoji odluka Vlade o utvrđivanju državnih, lokalnih i županijskih linija na temelju čega se može raspisati natječaj. Agencija ako to nije napravila već što mora napraviti odmah kako bi se to čim prije riješilo. A vi ste kolega Jerolimov … mislim da je to tri mjeseca ukoliko dođe žalba i nakon njegovog rješavanja vrlo se lako može dogoditi da ova godina prođe, a da se ta linija ne uspostavi koju je Vlada dužna uspostaviti temeljem vlastite odluke, a koja je prije svega gospodarski opravdana i pripomoći će svim stanovnicima Ugljena.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Damir Rilje.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo pred nama je Zakon o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika kojim se predviđaju odgovarajuće izmjene i dopune radi usklađivanja s direktivama EU, ali kako bi se bolje uredila problematika iz ovog područja. Obzirom da se ovaj zakon odnosi na segment dakle i cijeli Pomorski zakonik, na segment djelatnosti bremenit problemima, nužno ga je što bolje urediti u budućnosti dorađivati, a kako bi se razmotrila mogućnost povećavanja prava pomoraca i zdravstvenog osiguranja, još boljem reguliranju prava pomoraca iz mirovinskog osiguranja, posebno beneficiranog radnog staža, još boljem reguliranju prava i mogućnosti onih pomoraca i osoblja iz ove djelatnosti koji su bez svoje krivice ostali bez posla, npr. zbog bolesti, još efikasnijem uređenju, reguliranju i ugovaranju vježbeničkog staža, urediti još bolje zaštitu i sigurnost kod djelovanja znanstvenih i istraživačkih plovila, nastojati osigurati što veći angažman zapovjednog i drugog osoblja na brodovima sa hrvatskom zastavom, razmotriti osiguranje funkcioniranja tvrtke Plovput koja je zasigurno značajna za Republiku Hrvatsku i odvijanje pomorskog prometa na plovnim putevima. Ja bih se naravno osvrnuo na ove izmjene i dopune zakona, a ne na one buduće koje će biti, mada vjerujem da je svima zajednička želja da se ovo područje kao pomorske zemlje što bolje uredi. Sada se ovim zakonom usklađuju odredbe Pomorskog zakonika s primjedbama Europske komisije iznesenim u postupku odobravanja poreza po tonaži broda kao dozvoljene potpore, a sukladno s priopćenjem Europske komisije, dakle sukladno smjernicama zajednice o državnim potporama u pomorskom prometu. Naravno da bi poreznom politikom trebali pokušati naravno u granicama mogućeg osigurati status domaćih brodara. Mijenjaju se odredbe zakonika kojima je uređeno obvezno mirovinsko i zdravstveno osiguranje za članove posade brodova u međunarodnoj plovidbi na način da se stvaraju pretpostavke za izravnu primjenu Uredbe Europske zajednice 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti. Izravna primjena navedene uredbe za pomorce koji plove na brodovima je jedna od država članica Europske unije, znači primjenu zakonodavstva države pod kojom zastavom plovi uz mogućnost iznimke, bilo na pojedinačnoj razini, bilo na razini sporazuma između dviju ili više država članica. Ovim prijedlogom zakona se jasnije utvrđuju prava i obveze u pogledu uređenja i održavanja plovnosti plovnih puteva s obzirom na područja mora na kojima se ti plovni putevi nalaze. U tom smislu utvrđuju se obveze uređenja i održavanja plovnih puteva u lučkim područjima od strane upravitelja lukama. Kao novina uvodi se obveza uređivanja i održavanja plovnih putova izvan lučkih područja, javnih plovnih puteva od strane trgovačkog društva Plovput na temelju posebnog programa ministarstva nadležnog za pomorstvo koji se donosi na osnovu procjene rizika za sigurnost plovidbe, ljudskih života i imovine na moru, čime se osigurava postupak procjene opravdanosti javnih investicija u plovne putove. Uređuje se način i uvjeti postavljanja i održavanja objekata sigurnosti plovidbe koji su u naravi svjetionici, obalna svjetla, plutače i druge oznake, signalne postaje, radiopostaje i svi ostali uređaji i oznake, a u skladu s odredbama Međunarodne konvencije o zaštiti ljudskih života na moru, a što je dužna osigurati Republika Hrvatska radi sigurne plovidbe unutarnjim morskim vodama i teritorijalnim morem. U tom smislu utvrđuju se obveze trgovačkog društva Plovput d.o.o. u vezi po i održavanja objekata sigurnosti plovidbe od javnog interesa, dok se za objekte koji se nalaze na lučkim područjima utvrđuje obveza upravitelja lukama. Utvrđuje se obveza investitora, vlasnika ili korisnika objekta ili sredstva, odnosno nositelja zahvata u morskom prostoru koji predstavlja stalnu ili privremenu zapreku na plovnom putu. Dakle mostovi, kablovi, potonuli objekti, objekti za istraživanje i iskorištavanje industrijskih i ostalih mineralnih sirovina u pogledu postavljanja i održavanja odgovarajućih objekata sigurnosti plovidbe, a sve radi sigurnosti plovidbe na području takve zapreke u prostoru. Uvodi se i registar objekata sigurnosti plovidbe kao javna knjiga koju u elektroničkom obliku vodi trgovačko društvo Plovput kao javnu ovlast, a sve radi učinkovitog upravljanja postavljanjem i održavanjem te nadzorom nad obavljanjem tih poslova. Utvrđuju se i obveze fizičkih ili pravnih osoba koje postavljaju i održavaju objekte sigurnosti plovidbe te se daje ovlast ministru nadležnom za pomorstvo da pravilnikom utvrdi način i uvjete uspostave i vođenja te sadržaj registra objekata sigurnosti, kao i podrobnije obveze fizičkih i pravnih osoba. Ovim se prijedlogom uvodi i elektronički registar luka i daje ovlast lučkim kapetanijama u pogledu vođenja istog te se utvrđuju obveze tijela koja razvrstavaju luke i tijela koja upravljaju lukama u pogledu dostave podataka u registar luka. Ovim izmjenama i dopunama zakona konsolidiraju se i preciznije uređuju odredbe koje se odnose na naknade propisane Pomorskim zakonikom i to kako smo već i ranije čuli ukida se naknada za sigurnost plovidbe i zaštitu od onečišćenja koju plaćaju samo strane brodice namijenjene razonodi, športu i rekreaciji, kada plove i borave u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske, a koja naknada nije propisana za domaće plovne objekte te je u tom pogledu diskriminatorna. Kako bi se zadržao prihod državnog proračuna postojeća naknada za sigurnost plovidbe i zaštitu od onečišćenja objedinjuje se sa sadašnjom naknadom za korištenje objekata sigurnosti plovidbe što je sada prihod trgovačkog društva Plovput d.o.o. u vlasništvu države u dijelu koji se odnosi na jahte i brodice u novu naknadu za sigurnost plovidbe koju kao prihod državnog proračuna plaćaju sve jahte i brodice bez obzira na državnu pripadnost. Polovica prihoda od ove naknade koristit će se namjenski za pokrivanje rashoda održavanja i izgradnje sustava za nadzor i upravljanje pomorskim prometom kao najsloženijeg sustava sigurnosti plovidbe na Jadranu, pokrivanje rashoda uporabe, održavanja i razvoja materijalnih resursa za traganje i spašavanje ljudskih života na moru te se ostvaruje integrirano upravljanje financijskim sredstvima za potrebe projekata uređivanja i održavanja plovnosti plovnih puteva izvan lučkih područja s mogućnošću ostvarivanja povoljnih uvjeta u realizaciji investicijskih projekata koji se sufinanciraju iz fondova Europske unije. Naravno da širina naplata ove naknade sada obuhvaća jedan veći broj plovila. Ovdje moram napomenuti da se radi osiguravanja prihoda tvrtke Plovput u ovoj godini zapravo evo priprema, to sam dobio kao obavijest amandman SDP-a, kluba SDP-a na termin primjene odredbe o naknadi za sigurnost, dakle o početku primjene naknade za sigurnost plovidbe koja će zapravo započeti sa datumom 1.1.2016. godine. Naknada za uporabu objekata sigurnosti plovidbe kao prihod trgovačkog društva Plovput d.o.o. kako je utvrđena postojećim Pomorskim zakonikom ostaje i nadalje. U odnosu na postojeće normativno rješenje od obveze plaćanja naknade za uporabu objekata, sigurnosti plovidbe izuzimaju se sve brodice i jahte koje su obveznici plaćanja naknade za usluge sigurnosti plovidbe pa se ista odnosi na brodove. Ova naknada koristi se za javne usluge izgradnje i održavanje objekata sigurnosti plovidbe, svjetionika i drugih objekata, pomorske signalizacije kao i javnih usluga Službe bdijenja obalnih radijskih postaja koja služi zaštiti ljudskih života i sigurnosti plovidbe na moru u skladu sa konvencijskim obvezama RH. Naknada za odobravanje izobrazbe koju plaćaju pomorska učilišta i naknada koju plaćaju osobe koje polažu ispite za stjecanje svjedodžbi i uvjerenje o osposobljenosti pomoraca i nautičara su postojeće naknade s tim da su do sada detaljnije odredbe bile propisane u Pravilniku o zvanjima i svjedodžbama pomoraca. Kao novina ovim izmjenama je propisano da će se dio prihoda od ovih naknada iskoristiti za pokriće troškova održavanja praktičnog dijela ispita kao obveza prema Konvenciji međunarodne pomorske organizacije i Direktivi EU 2806 EZ o minimalnoj razini izobrazbe pomoraca i njezinim izmjenama, dakle direktivama o izmjeni ove direktive da vam ne navodim sada brojeve. Naknada za upis u odgovarajuće upisnike, odnosno očevidnike RH se ukida čime se smanjuju prihodi državnog proračuna za milijun kuna na godišnjoj razini. Ali međutim, ukidanje ove naknade neće u konačnici imati negativnog utjecaja na državni proračun budući da se izmjenama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama širi obveza plaćanja naknade za uporabu pomorskog dobra i na one pomorske objekte za koje se do sad plaćala naknada za upis. A sama naknada za uporabu pomorskog dobra trebala bi postati u cijelosti prihod državnog proračuna. Ovime se smanjuje broj naknada i pojednostavljuje sustav naplate. Interesantno je samo evo koliki broj plovila će bit obuhvaćen i koja sva plovila će bit obuhvaćena sa ovom naknadom. Prijedlogom ovog zakona uređuje se djelatnost, istraživanje, ispitivanja, fotografiranja ili mjerenja mora, morskog dna ili morskog podzemlja unutarnjih morskih voda, teritorijalnog mora, epikontinentalnog pojasa i gospodarskog pojasa RH na način da odobrenje za istraživanje, ispitivanja, fotografiranja i/ili mjerenja mora, morskog dna ili morskog podzemlja izdaje ministarstvo nadležno za pomorstvo uz traženje prethodnih suglasnosti drugih relevantnih nadležnih tijela državne uprave RH. I na kraju, evo moram reći da će klub SDP-a podržati izmjene i dopune ovog zakona. Hvala.
Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Pa evo kolega Rilje, kao što ste najavili u svojoj raspravi da će klub SDP-a predložiti amandman na ovaj dio teksta koji se odnosi na Plovput d.o.o. Ako sam ja dobro shvatio pogotovo ovaj amandman tri se odnosi vjerojatno na to će prihod te firme ipak ostati njoj a neće biti u državnom, prihod državnog proračuna što znači da, ako se naravno taj amandman kluba SDP-a prihvati što ja vjerujem da hoće jer na kraju krajeva dio ste iste političke partije što će značiti da ipak razum je prevladao i da su uslišane molbe radnika i Plovputa i onih koji su pisali ovo sve skupa i da to ipak nisu tolike. Evo, gospodin Antešić odmahuje glavom da to neće proći, da neće se ići ka sustavnom uništavanju još jednom privrednog subjekta u RH. Hvala.
Damir Rilje, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Novak, gledajte što se tiče Plovputa, dakle za mene je on infrastruktura. Što se tiče plovnih puta i i sigurnosti obavljanja pomorskog prometa na našem teritorijalnom moru, dakle on brine o mnogo čemu. Ja sam i u svom izlaganju rekao da mi se čini da je, ne da mi se čini, nego da je to tvrtka od značaja za RH i evo ja vjerujem da će se u tom kontekstu svi odnositi prema toj tvrtki. A u konačnici mi smo pomorska zemlja sa pomorskim kontinuitetom i vjerujem da onda i moramo imati eto tako jednog hajmo ga nazvati upravitelja infrastrukture i sigurnosti i pomorskih plovnih puteva i sigurnosti obavljanja pomorskog prometa. Hvala.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Slavko Linić. Pojedinačnu ste prijavili. Prijavili ste pojedinačnu raspravu kolega. Ali s mjesta onda.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Najprije moram reći da mi nije drago da raspravu o ovom zakonu imamo po hitnom postupku. Iz samog obrazloženja hitnog postupka vidite usklađenje sa europskim normama koje usklađenje su mogle biti i mjesec dana kasnije, a sa svojim raspravama smo mogli poboljšati tekst. Jer budimo iskreni nema velike vajde od amandmana, ali vjerujem da bi u drugom čitanju možda predlagač uvažio dio naših rasprava. Prema tome, doista ne vidim potrebu da smo kod ovako važnog zakona išli u hitnu proceduru. S druge strane vidimo da je poboljšanje teksta, da je usklađivanje sa europskom zajednicom, da smo uspjeli kako tako regulirati porezni sustav koji je u korist naših brodara a da nije u suprotnosti sa europskim direktivama pa ja bi rekao možemo biti zadovoljni sa tim rješenjima. Isto tako možemo biti zadovoljni i sa rješenjima kad je u pitanju zdravstveno i mirovinsko osiguranje pomoraca. Vidim da kod svih nas dvojbu izaziva promjena novih naknada, ukidanje starih i zaista nepovjerenje da li će to značiti veće naknade. E sad kad promatramo da je to područje koje reguliraju članci 5., članci 13. i članci 53. i 54. I mislim da tu dvojbu, jer u obrazloženju ste rekli da neće biti veće davanje, to ste rekli u obrazloženju. U člancima 5., 13., 53. i 54. to niste na neki način se ogradili. Pa ja sugeriram da možda sami upravo u onim prijelaznim odredbama 53., 54. i kažete da donose jedan i drugi ministar ali ne više nego sadašnja opterećenja jel člankom 5. ukidamo za strane brodove, člankom 13. definiramo novi članak, mijenjamo članak 50. u kojem vidimo kako ćemo utvrđivat i posebno točkom četiri utvrđujemo tu posebnu naknadu. U prijelaznim odredbama članka 53., 54. mogli ste samo utvrditi da ministri ne smiju definirati više nego što je to dosada i ne bi bilo ove naše dvojbe, našeg nepovjerenja jer u uvodu ste jasno naznačili da neće biti povećanja, pa onda samo utvrdimo da ni oni ne smiju novu naknadu utvrditi iznad one koja je bila dosada. A vidi se da će ona biti prihod ministarstva i da će ona ići prije svega najvećim dijelom na spašavanja i sigurnost plovidbe što je po nama prihvatljivo. Prema tome, sugestija probajte jedno ograničenje metnut u 53., 54. kao prelazne odredbe da zaista skinemo dvojbu da li će biti veće ili ne i da ne ostane to samo u uvodnom obrazloženju. E sad, ovaj zakon poboljšava stvari. Mi još uvijek imamo neke stvari koje nisu do kraja riješene kad je u pitanju Pomorski zakonik. Primjerice nedovoljno jasno je definirana sigurnost prometa u lukama. Ja ću to reći na riječkoj luci i primjeru riječke luke. Kako često volim biti u luci za mene je šok kad vidim da brod uplovljava i vezuje se bez kako ih vi zovete tegljača ili potiskivača ili kako mi po starinski kažemo remorkera. To je volja lučkog kapetana, to je nedovoljno jasno određeni uvjeti plovidbe u luci i dano na volju ja bi rekao agentima koji eto se oslanjaju na znanje i stručnost pilota i kapetana. Ja ni ne sumnjam u njihovo znanje ali znam nešto drugo, kad teretni brod sam pristaje uništava imovinu Hrvatske u koju je svaki porezni obveznik Hrvatske uložio novce. On uništava obalu, on uništava rivu, on potkopava temelje. I to dobro znamo na što to liči a sve se to plaća iz poreznih prihoda građana. Znači da bi omogućili brodaru što manji trošak, agentu što veću zaradu uništavamo imovinu građana Hrvatske. To je neprihvatljivo i mislim da ste u članku 19. koji regulira pitanje tegljača itekako morali regulirati da zakonom propišemo da u lukama od javnog interesa ili kako god hoćete, lukama od javnog prometa ne može bit vezivanje bez tegljača, ne može. Mi moramo čuvati imovinu i mi smo odgovorni za novac poreznih obveznika koji troše. A ne dozvolit slobodi lučkog kapetana i ja bih rekao osobnim interesima ili poslovnim interesima agenata i ostalog. Mislim da to bi trebalo u članku 19. vrlo jasno staviti ograničenje. Još me smeta jedna stvar, jako puno govorimo o kontroli, sigurnosti, o objektima za sigurnu plovidbu i sve a malo govorimo o onečišćenju mora i u biti kako ojačati hrvatske luke da ulažu u zaštitu mora od onečišćenja. I jednostavno znamo da u tom dijelu imamo pojedine firme koje su potpuno, potpuno na rubu ekonomskog opravdanja i u biti nismo dovoljno kroz Pomorski zakonik zaštitili naše more od onečišćenja. Jer jednostavno ja smatram oni moraju imati u lukama svoju zaradu i moraju se ulagati u čistoću i luka i plovnih putova. Zato smatram da bi i taj dio itekako mogli pronaći određena rješenja da smo imali mogućnost kroz drugo čitanje. I još nešto, člankom 18. regulirate članak 54.c a to je sportske i druge aktivnosti, ali na plovnim putovima. I ovdje ste utvrdili upravni postupak i sve ono što treba, a što ako imamo sportske aktivnosti van plovnih puteva? Niste to sebi dali mogućnost da upravnim postupkom rješavate. E sad ja pitam da li je moguće u članku 54.c ne samo utvrditi na plovnim putovima nego na drugim ili obrnuto ako nije to članak 54.c onda bi to mogao biti i članak gdje utvrđujete mogućnost istraživanja i povijesnih snimaka itd. da omogućite i sportsku djelatnost i definirati upravni postupak kojim bi ste dali te mogućnosti. Zašto govorim o tome? govorim to iz razloga što u Europi sve više turista se privlači na podvodno ronjenje što je sportska djelatnost. Podvodno ronjenje je interesantno ako imate objekt na dnu mora. I zahvaljujući do sada vašoj susretljivosti mnoga sportska društva su prišli tome, dobili suglasnosti Ministarstva zaštite okoliša, dobili Ministarstva turizma i sada je osnovno pitanje da li vi imate mogućnost dozvoliti potapanje brodova, ako nije na pomorskom putu. Jel pomorski put možete definirati, a što je ako je van pomorskog puta? Vjerojatno niste upravni postupak definirali. Zato smatram da bi se sa tih nekoliko poboljšanja mogli itekako doprinijeti razvoju turizma, dovlačenju 12 mjeseci europskih sportaša u Hrvatsku, omogućavali veće prihode, a vi definirali ono što do sada nemate definirano. A s druge strane pojačate sigurnost u lukama, zaštitu lučke infrastrukture i suprastrukture, a isto tako zaštitu mora. Pa su to prijedlozi koji nažalost ne znam koliko ćete ih moći uvažiti s obzirom da ste išli na hitni postupak, ali očito stvari koje niste do sada definirali, a opet ste propustili u ovom prijedlogu koji je pred nama. Hvala.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Linić, izmjenama Pomorskog zakonika dolazi do preslaganja određenih naknada koje su plaćali brodari za uslugu korištenja objekata sigurnosti plovidbe Plovput i određenih naknada koje su bili izvorni prihodi državnog proračuna, a koji su opet kasnije dijelom završavali u Plovputu. Temeljno je pitanje i ono što brine Plovput to je da li će izmjene ovog Pomorskog zakonika Plovput ostati sa značajno manjim sredstvima koje su mu pripadali prije ovih preslagivanja i izmjena naknada koja se plaćaju u plovidbi u teritorijalnom moru RH. Vi jako dobro znate kada je Vlada predložila izmjenu naknada koji su bili izvorni prihodi HANDA-e i HROTE-a da nikada više iako je bilo obećanja da hoće, da nikad više te dvije agencije neće imati ona sredstva kao kada su te naknade bili izvorni prihod i HANDA-e i HROTE-a. ja sam siguran da niti nakon ovih izmjena Pomorskog zakonika neće nikada više Plovput imati sredstva koja je imao prije usprkos amandmanu SDP-a koji idu za tim da mu se sredstva osiguravaju godišnjim planom i programom. Kada je nešto vaše izvorno to je vaše i to vam dolazi neovisno, a čim on mora proći kroz državni proračun, vi ste bili ministar financija vi znate kako u određenom trenutku treba reagirati i neke druge rupe u državnom proračunu pokrpiti, pa onda pitanje je hoće li Plovput biti u prioritetu … A druga stvar kada se tiče obveze korištenja peljara i tegljača u lukama, vi ste spomenuli Luku Rijeka to je definirano i pravilnicima i Pomorskim zakonikom i ne bi se trebao ni usudio lučki kapetan imati paušalnu cijenu, treba li mu peljar i treba li mu tegljač. A s druge strane što postoje peljari koji itekako njihov prihod ovisi o tome jeli ga koristi pojedini brod u luci pa je onda taj koji reagira prije nego bilo ko sa rive koji to gleda jer peljari o tome ovise i ne puštaju laku da brodovi mogu uplovljavati bez njihove asistencije, tako da mislim da se u tom dijelu ne može postignuti da će smanjiti sigurnost …
Hvala. Slavko Linić odgovor na repliku.
Kolega Bačiću ipak sam mišljenja da prihodi Plovputa iz dosadašnje prakse pokazuju da su sasvim dovoljni da bi se moglo održavati sva ona sredstva koja su bitna za sigurnost plovidbe. Plus toga tehnologije su danas sasvim drukčije, nemaju svjetionici više posada, nešto je sasvim drukčije rad na tim svjetionicima, sve se upravlja sa daljinskim upravljanjem. Vidimo da će se uložiti u praćenje plovidbe u Jadranu, prema tome po meni nije to loše da se novac iz sredstava Plovputa koji je prije 10 godina sasvim drukčiju djelatnost imao, usmjeri u državni proračun. Ostaje uvijek ono najveći problem, deficita državnog proračuna, ali ovdje je vrlo jasno rečeno da novac koji se dobije od brodica može se uložiti samo u traganje, spašavanje, meteorologiju itd. prema tome to su namjenska sredstva i u državnom proračunu. Prema tome nadam se da će ministarstvo i imati tu odgovornost jel oni nisu neki opći porezi, oni su vrlo jasno naknade koje su namjenske. Ministarstvo uvijek može prihvatiti da to sve ide u Plovput koji će se onda morati odreći toga da bi se osiguravala opet ove djelatnosti. Mislim da preusmjerenje djelatnosti je nešto što je sasvim, sasvim opravdano. A s druge strane ja sam ipak za reguliranje kroz zakon, pitanje prometa trgovačkih brodova u lukama jel vidimo da ćemo imati registar luka, da nam je stalo do sigurnosti plovidbe luka, ali očito zaboravljamo koji puta zašto je. Lako uzimamo novac poreskim obveznicima pa nas baš briga ako uništavamo suprastrukturu luka.
Kolega Luka Denona. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče sa suradnicima. Ja ću se fokusirati samo na jedan dio zakona koji se i zbog čega jest ako se ja ne varam i donosimo ga po hitnom postupku, a to je zato što dio usuglašavamo sa propisima EU, pa jednostavno evo meni zbog mene samoga koji sam možda ovo dobro pročitao, ali krivo shvatio ili sam krivo pročitao, a dobro razumio. Tražim pojašnjenje. Dakle, ako sam dobro shvatio ukida se naknada za sigurnost plovidbe i zaštitu od onečišćenja koju plaćaju samo strane brodice i jahte namijenjene razonodi i sportu ili rekreaciji kada plove i borave u unutrašnjim morskim vodama itd. Dakle, naknada je postojala po ovome kako ovdje stoji za sigurnost plovidbe i zaštitu od onečišćenja mora. Kako međunarodni ugovori, ali i konvencije koje smo potpisali, ali i Europa traži od nas da moramo pružiti konkretne javne usluge sigurnosti plovidbe kao protučinidbu, s time su vezani namjenski rashodi. Znači morali smo zbog izjednačavanja sa stranim brodicama koje plove našim Jadranom učiniti da budemo tu nekako jednaki i dobro, slažem se. I onda smo donijeli članak 13., tu naknadu smo pretvorili u, ako sam dobro pročitao, usluge sigurnosti plovidbe. Jel to točno ili sam pogriješio negdje? Pretpostavljam da je to jedinstvena naknada sada za svih jednaka je. Pitam se, evo ovo kao što je i kolega Linić rekao, ako se ukinula naknada za sigurnost plovidbe i zaštitu od onečišćenja zašto nismo stavili tu usluge sigurnosti plovidbe i zaštita od onečišćenja pa bi bilo dio novaca pretpostavljam da se iz te naknade izdavao i za iznenadna onečišćenja mora, znači nekakav prihod za onečišćenja mora je negdje bio ako je ta naknada postojala prije. Sad je nestala, onečišćenje je nestalo, ali zato imamo uređivanje i održavanje plovnih putova, postavljanje i održavanje objekata sigurnosti plovidbe. To sve dajemo kao protuuslugu za naknadu za stranim jahtama i brodicama koje plove našim Jadranom. Obavljanje hidrografske djelatnosti itd. Mislim da bi uz radio službu obalnih radijskih postaja bilo dobro da je stajalo i onečišćenje tako da bi onda ova naknada koja je to imala, a pretpostavljam da je dio te naknade išao za to onečišćenje mora, da bi ona mogla ostati i da onda taj prihod, dio prihoda dajemo zaista za iznenadna onečišćenja mora koja se događaju i u lukama, ali i u plovnim putevima koji su na Jadranu. E sad, za uređivanje i održavanje plovnih putova iz stavka 1. ovog članka i usluga od javnog interesa iz članka 30. stavka 1. podstavka d i c vlasnici ili korisnici plovnih objekata i drugih objekata namijenjenih za plovidbu, osim broda i ratnog broda plaćaju naknadu za sigurnost plovidbe. Ja možda jesam rođen na moru, to brod i jahta malo mi nije jasno kako se to, znači osim broda. A onda smo utvrdili u jednom drugom članku da je, u članku 3. smo rekli što je brod. B5 ja mislim da. Brod osim ratnog broda jest plovni objekt namijenjen za plovidbu morem čija je duljina veća od 12 metara, a bruto tonaža je veća od 15 ili je ovlašten prevoziti više od 12 putnika. Brod može biti putnički, teretni, tehnički, plovni objekti, ribarski, javni ili znanstveno-istraživački. Šta sad znači to ili ja krivo to tumačim, da li je brod jahta koja ima preko 12 metara je brod ili još uvijek jahta ili kako to. Ako je jahta onda je ok jer svjedoci smo da uplovljavaju u naš Jadran i malo veći brodovi od 12 metara ali ne znam da li se oni klasificiraju kao jahte. Tko to određuje, kad se to određuje, tko plaća onda naknadu. Evo to mi nije jasno, zato sam tražio da mi možda netko od vas pojasni jesam ja u pravu ili u krivu. Ali u svakom slučaju bilo bi dobro da smo kao što kaže kolega Linić ovo imali možda u dva čitanja i da smo još negdje naznačili da dio te naknade ide i za ne samo pružanje usluga ovih koje smo ovdje naveli, usluge sigurnosti plovidbe nego i za dio za onečišćenje, iznenadna onečišćenja mora koja se događaju, a gdje imamo kao što znamo samo dvije tvrtke na Jadranu, jedna na sjevernim, jedna na južnom, koje se tim poslom bave, a u biti novaca za tako nešto u proračunu nema. I mislim da bi bilo dobro da negdje produžimo tu rečenicu i da dodamo onečišćenje mora.
Završno, zamjenik ministra Zdenko Antešić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvažene zastupnice i zastupnici. Evo prije svega zahvaljujem na vrlo zanimljivoj, konstruktivnoj raspravi. Vjerujem da će u nekim budućim korekcijama ove zakonske regulative neki od ovih prijedloga sigurno naći svoje mjesto i poboljšati ukupno ovu cijelu aktivnost vezano za pomorstvo, more i pomorsko gospodarstvo u cjelini. Htio bih nekoliko rečenica se osvrnuti na tvrtku Plovput, dakle jer nekako iz ove rasprave proizlazi da će naša tvrtka Plovput koja je zadužena za održavanje i osiguravanje objekata sigurnosti plovidbe na moru doći u poteškoće jer im se smanjuje prihod za otprilike onaj dio koji se odnosi na, govoreći kolokvijalno, na svjetlarinu za brodice i jahte koje je do donošenja ovih izmjena zakona o kojima je sada riječ koje su bile izravni prihod tvrtke Plovput. Naime, o čemu se radi? To je točno, dakle točno je da u jednom dijelu tvrtka Plovput ostaje bez prema sadašnjim kriterijima određenog dijela izvornog prihoda. Međutim, ulaskom u EU mi smo morali promijeniti regulativu u smislu naplate svjetlarina. Dakle, u smislu naplate naknada za sigurnost plovidbe na način da izjednačimo hrvatske državljane i državljane EU. Dakle, ne smije biti diskreditiranje u smislu tarife naplate tih naknada. Jer je do sada, mi smo imali do sada otprilike ovakvu praksu. Kad je stranac sa svojom jahtom ili brodicom se prijavljivao u ljeti, u ljetnom periodu u Lučku kapetaniju, onda bi on prilikom prijave dobio račun za tzv. svjetlarinu i ostale naknade i pristojbe. I ta svjetlarina je iznosila prema nekim kriterijima, dakle cifra puta dužina broda ili jačina motora i tu, dakle tu količinu novca bi onda se transferiralo, dakle bi djelatnici Lučke kapetanije transferirali prema, jednim dijelom prema Plovputu. A hrvatski građanin koji je imao istu brodicu ili jahtu on bi prilikom registracije, prilikom godišnje registracije svoga plovila to plaćao po znatno manjoj tarifi. Dakle, to je ulaskom u EU nedozvoljivo. Dakle, ovim izmjenama i dopunama ovoga zakonika to se uređuje i harmonizira i sada svi plaćaju na isti način. Ali plaćaju kako? Plaćaju na način da to nije, dakle to nije što se tiče brodica i jahti, to više nije usluga. Ona se tretira kao naknada iz razloga što na uslugu se ne plaća PDV, nego ona je direktno prihod državnog proračuna. Ukoliko bi to bila usluga, odnosno ukoliko bi nju naplaćivao i dalje Plovput kao trgovačko društvo ona bi morala biti usluga i bila bi opterećena PDV-om itd. itd. A onda iznos, dakle fakture prema strancima opterećen s PDV-om umnogome komplicira život i komplicira samu tehniku naplate i tijek novca i da ne govorim o bitnim drugim, nekim drugim stvarima. Zašto mi ne možemo tu uslugu, tu naknadu koja je sada naknada kao direktno prihod, namjenski prihod državnog proračuna cijelu vratiti direktno Plovputu jer je to prema pravilima EU nedozvoljena potpora. Plovput je trgovačko društvo i zbog toga će se veći dio te naknade koja se sada ubire vratiti Plovputu indirektno kroz održavanje, dakle kroz financiranje, održavanje objekata sigurnosti plovidbe. To je suština cijele priče. Dakle, pojednostavljuje se stvar. Stvar se nekako dovodi sve u jednu ravan, a uostalom Plovput je u proteklih 5, 6 godina otprilike prikazivao dobit na kraju godine otprilike u iznosu koliko će mu sada biti smanjen ukupni prihod, pa povratkom ove naknade, odnosno većeg dijela ove naknade kroz investicije da se tako izrazim u objekte sigurnosti plovidbe zapravo on će se indirektno još i prihod, ukupni prihod odnosno stanje poslovanja popraviti. Evo to je ako sam uspio pojasniti suštinu cijele ove priče. Ni u kom slučaju, dakle ni u kom slučaju nije bila niti je, niti itko razmišlja na način da bi Plovput išao u privatizaciju, odnosno da bi se bilo kakav postupak u tom pravcu pokrenuo. Jer postoji Zakon o Plovputu. On je tvrtka od posebnog interesa, dakle ona služi održavanju objekata sigurnosti plovidbe na moru i svaka pomisao na taj način je zapravo, razmišljanja na taj način je po meni nedozvoljiva i nema nikakve šanse da se to dogodi. Evo mislim da druge bitne stvari su iznesene u samom obrazloženju. Ja zahvaljujem svima. I ono što sam rekao na početku možda u budućnosti kroz izmjene nekih odredaba se definitivno može ovaj tekst još popraviti. Hvala lijepa.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Gospodine zamjeniče ministra, ovim zakonom po hitnom postupku zapravo ste se zakopali u tome da ne možete uvažiti rekli ste sami zanimljive podatke iz rasprave koje su vam naši zastupnici našli i boduli i ne boduli ponudili dobro poznavajući ovu materiju, jako dobro poznavajući. Dakle, vi ste hitnim postupkom jednostavno anulirali sve dobre prijedloge iz ove rasprave. Očito ste time najavili, sami ste rekli da će biti nova, dakle nova izmjena i dopuna ovoga zakona. I tako stalno radimo nove izmjene i nove dopune, a ove primjedbe koje su došle danas iz i prijedlozi koji su došli iz saborskih klupa to će biti onda ugrađeni u nekakve nove najave, izmjene i dopune zakona. Ali kada govorite o Plovputu onda vam teško možemo vjerovati, barem ja a čini mi se da i mnogi građani u Hrvatskoj zato što vidimo kako ministarstvo vašeg šefa, ministra radi. Vidimo to počevši od Koncesije za Zračnu luku Zagreb, Zračnu luku Osijek, Croatia airlines koja ide u prodaju, HŽ CARGO o kojem se razgovaralo o prodaji godinu i po dana, o monetizaciji Hrvatskih autocesta hoćemo li dobiti koncesionara za odražavanje pomorskih linija i svjetionika i svega. Dakle, da ide i to u koncesiju, dakle ako ide sve onda može i to, a ne vidim dobre najave za Plovput u tom smislu i bojim se da će to završiti tako. Hvala lijepo.
Branko Bačić replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Antešić, odnosno gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra tvrdite da se neće ništa bitno promijeniti, međutim iznos koji je direktno bio proslijeđen Plovputu kojega su plaćali vlasnici stranih brodica i jahti sada postaje prihodom državnog proračuna i koliko sam ja shvatio amandmane kluba SDP-a kroz godišnji plan i program u iznosu kojega prihvati ministarstvo će biti proslijeđen Plovputu. S druge strane uvodimo naknadu svim hrvatskim državnim vlasnicima brodica u RH. Tako da se bojim ustvari da će prilog ovih izmjena Pomorskog zakonika biti s jedne strane manjak sredstava Plovputu, a s druge strane uvođenje nove naknade koju dosada nisu plaćali vlasnici brodica i jahti u RH to je jedna stvar. A druga stvar, najavljeno je da je u proceduri Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama, je li to znači onda da će prema tom prijedlogu zakona sredstava koja su dosada bili izvorni prihod županija a to je naknada za korištenje pomorskog dobra od sada postati prihod državnog proračuna a to vjerujte nije mali iznos, mislim da je za Primorsko-goransku županiju 6 milijuna kuna, za Dubrovačko-neretvansko 2 milijuna kuna i u ovisnosti o broju brodica koji su upisani u pojedinu lučku kapetaniju na području jadrana mislim da se jedinicama područne samouprave kroz tu novelu zakona, odnosno novi Zakon o pomorskom dobru sada dižu ogromna sredstava i postaju prihodom državnog proračuna. Ako je to tako onda s jedne strane uvodimo novi namet vlasnicima brodica, više to nije prihod županije i postaje prihod državnog proračuna a u isto vrijeme i Plovput ostaje bez prihoda koji su kroz vinjetu bili izvorni i osnovni, nije osnovni ali izvorni prihod prilikom kupnje vinjete o čemu ste vi sami govorili.
Ivan Šuker replika.
Hvala lijepa. Pa ja bih rađe da nisam ovo čuo što je gospodin zamjenik ministra rekao. I ja vam stvarno preporučam kolega Antešić da pročitate fonogram onog što ste rekli jer vi ste ovdje doslovno rekli da s ovim zakonom želite izigrati direktive EU što se tiče potpora i želite izigrati Zakon o porezu na dodanu vrijednost u RH. Možete se smijati gospodo koliko god hoćete ali uzmite fonogram pa se onda smijte svojim glupostima, a meni se nemojte smijati dok govorim, jel vam jasno, dok ste u Saboru, možete se smijati koliko god hoćete ali fonogramu a ne ovome što ja govorim. Ja vas dobronamjerno upozoravam, vi ste ovdje javno rekli da izvrgavate propise RH i direktive EU, to ste javno ovdje rekli. Ako želite Jadroplovu, Plovputu ili kak se već zove, pomoći onda mu dajte javne ovlasti pa neka to bude i njegov dio prihoda, ali pročitajte si gospodine zamjeniče što ste rekli ovdje u ovom visokom domu. To smo napravili da ne bude usluga, da bude naknada pa da ne bude PDV-a, to smo napravili zbog toga da to ne bude potpora jer je potpora nelegalna. To ste vi rekli ovdje. Pa nisu hrvatski zakoni usklađivani sa direktivnom EU pri ulasku u EU da se na ovakav način ponašamo nego da se organizacijski institucije RH postave da budu u skladu s tim. A da se onih nezakonito korištenja potpora … [[Govornik se ne razumije.]] svi koji nemaju pravo na to. Ali ponavljam vam pročitajte si dobro što ste rekli. Vi kako zamjenik ministra, kao predstavnik Vlade nikad nešto slično niste smjeli reći nigdje a kamoli ne u ovako visokom domu. I ja vam preporučam dobronamjerno da pročitate što ste rekli.
Odgovor na repliku Zdenko Antešić.
Hvala gospodine zastupniče na vrlo ljubaznom upozorenju. Ja ću budite bez brige pročitati jako dobro što sam rekao prilikom završnog govora i to sigurno nije ono kako ste vi, to nije ono odnosno nije na način kako ste vi to živopisno u svom svojstvenom smislu, načinu tumačili nego je, nemojte izvrgavati odnosno moje riječi krivo tumačiti odnosno tumačit na sebi svojstven način.
Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Uvaženi zamjeniče vi ste sada govorili ovdje u završnom obraćanju o brizi za prihode jednog državnog poduzeća Plovputa i načina na koji vi to vidite. Međutim, ja ću se vezano uz tu temu prihodi i briga o državnim poduzećima osvrnuti na jednu temu jer dolazimo sa istog otoka Raba i ja i vi, i nedavno je profunkcionirala ajmo reći novo koncesionirana Valbiska Lopar i uveli ste novog brodara Jadroliniju, znači ona je proširila svoje djelovanje, ajmo na neki način reći i mogućnost da više zaradi, međutim desilo se nešto neočekivano o čemu nitko ništa nije znao i nije obaviješten. A to je da je za otočane porasla cijena karte sa 81 kune na 131, za cijelih 50 kuna. I sada ta linija dnevno vozi samo zrak. Zašto? Jer se ljudima jednostavno otočanima ne isplati putovati tom linijom. Na to je očito svoju suglasnost dala i Agencija za obalni linijski povremeni prijevoz iz Splita a tamo sjede i predstavnici ministarstva. Pa mene interesira tko se sjetio takvog događaja, tj. tko se sjetio da je to vrlo uputno učiniti i kome to ide u korist, je li bolje voziti 10 automobila po 81 kunu ili ni jednoga, ili jednoga za 130 kuna? Pa svima je to jasno a samim time ste onemogućili normalnu uslugu otočanima. Pa nitko se ne želi voziti na toj liniji na način ako dolje na drugoj liniji je cijena 55 kuna i možete gotovo tri puta priječi na kopno sa puno manjom cijenom. Zbog čega ste to dozvolili ako je bila dobro osmišljena, ako je došao novi trajekt koji ima dobre karakteristike koji to može odraditi pa zašto da vozi prazan? Kakva je to politika javnog poduzeća? Evo dajte nam odgovor radi nas otočana, radi nas koji želimo putovati ali jednostavno je preskupo. Za vozača i automobil 131 kunu, ako još odu 2, 3 unutar to vam je 200 kuna, a do sada je bilo 81 kunu, pa to je malo preveliki, to je gotovo 70% dosadašnje cijene koju smo imali. Takvo povećanje se još nije zabilježilo u povijesti.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama pomorskog zakonika, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. P.Z.E br. 786. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada je podnijela amandman nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskoga sabora. U skladu sa člankom 199. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Molim glasujte o tom prijedlogu. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za i 1 suzdržanim glasom i 30 protiv glasova prihvaćeno da raspravljamo i odlučujemo o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnika predlagatelja da, poštovani zamjenik ministra pomorstva, prometa i infrastrukture Zdenko Antešić amandman Vlade Republike Hrvatske.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. U konačnom tekstu zakona uočene su nomotehničke pogreške te ovim amandmanom su te pogreške ispravljene.
Hvala lijepa. Zamjeniče ministra. Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih za raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade Republike Hrvatske. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 77 glasova za i 1 glasom suzdržan i 32 glasa protiv prihvaćen amandman Vlade Republike Hrvatske i postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandmani Odbora za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra, poštovanog Zdenka Antešića amandman br. 1. na članak 50.
Hvala lijepa. Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 2. na članak 51.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 3. na članak 53.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Amandman br. 4. na članak 54.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 5. na članak 55.
Također se amandman prihvaća.
Hvala lijepa. … [[Govornik se ne razumije.]] ste nas riješiti. Dobro. Dakle, zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 79 glasova za, ništa suzdržanih i 34 glasa protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
I još ćemo večeras raspraviti: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, prvo čitanje, P.Z. br. 790 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedlog zakona ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina. Ministre izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Na snazi je Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji se primjenjuje od 11.travnja 2013.godine. Primjena zakona u praksi pokazalo je da postoje određene zapreke koje usporavaju proces raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH. Stoga su ispred nas izmjene i dopune ovoga zakona kojima se namjerava urediti sljedeće: postupak dodjele u zakup neizgrađenog građevinskog zemljišta u vlasništvu RH koje je po uporabnom svojstvu poljoprivredno zemljište propisivanje roka od 60 dana za davanje suglasnosti Državnom uredu za upravljanje državnom imovinom, a u protivnom se smatra da je suglasnost izdana, propisivanje slučajeva u kojima ministarstvo u postupku donošenja prostornih planova daje mišljenje odnosno suglasnost nositelju izrade da se poljoprivredno zemljište u vlasništvu države iznimno može planirati za druge gospodarske funkcije koje nisu poljoprivredne. Prethodno mišljenje o tome ministarstvu daje Agencija za poljoprivredno zemljište. Propisivanje iznosa naknada za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta koje se nalazi izvan granica građevinskog područja, a prostornim planom promijenjena mu je namjena i ostaje izvan granica građevinskog područja ovisno o tome da li je osobno vrijedno obradivo P1 ili vrijedno obradivo P2 poljoprivredno zemljište odnosno ostalo poljoprivredno zemljište. Primjena odredbi o oslobođenju od plaćanja naknade za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta i kod ozakonjenja nezakonito izgrađenih zgrada sukladno posebnom propisu. Nadalje, predlaže se mogućnost da agencija osnuje pravo građenja u svrhu izgradnje poljoprivrednih građevina i pravoslužnosti na poljoprivredno zemljištu u vlasništvu države na prijedlog zainteresiranih osoba. Osim raspisivanja javnog poziva za zakup prvenstveno za katastarske čestice koje čine proizvodno-tehnološke cjeline površine najviše do 100 hektara, predlaže se raspisivanje kada proizvodno-tehnološke cjeline čine jednu katastarsku česticu čija je površina veća od 100 hektara kako bi se izbjegla obveza parcelacije takvih katastarskih čestica. Nadalje, javnim pozivom može se odrediti vrsta korištenja za koje su poljoprivredno zemljište u vlasništvu države daje u zakup s obzirom na specifične agroklimatske potencijale koje imaju pojedine regije, višegodišnje nasade na tim područjima odnosno na poljoprivrednu proizvodnju tradicionalnu za pojedina područja kako bi se osigurao nastavak postojeće poljoprivredne proizvodnje na poljoprivredno zemljištu. Nadalje, javni poziv za zakup iznimno se može raspisati za katastarsku čestu na kojoj je izgrađena poljoprivredna građevina u vlasništvu države odnosno za tu česticu i susjedne katastarske čestice koje s njima čine zajedničku proizvodno-tehnološku cjelinu. Radi bržeg stavljanja poljoprivredno zemljišta u funkciju predlaže se da osim raspisivanja javnog poziva za zakup i zakup za ribnjake kada jedinici lokalne samouprave zainteresirana fizička ili pravna osoba dostavi agenciji zahtjev za raspisivanje javnog poziva za zakup i zakup za ribnjake, agencija može donijeti odluku o raspisivanju javnog poziva ukoliko je sama pribavila potrebnu dokumentaciju za raspisivanje natječaja za zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države. Predlaže se izmjena sastavnica na osnovu kojih se vrednuje gospodarski program korištenja poljoprivredno zemljišta. mijenjaju se kriteriji za ostvarivanje najvišeg zbroja bodova kod utvrđivanja prava prvenstva za osobe koje su sudjelovale u javnom pozivu za zakup i zakup za ribnjake. Nadalje, ovim prijedlogom zakona predlaže se ukidanje naknade za vodu kod zakupa za ribnjake u vlasništvu države kako bi se gospodarskim subjektima dodatno rasteretilo poslovanje s obzirom na obvezu plaćanja i zakupnine za ribnjake. Ukidanjem navedene naknade zakupnici će moći preusmjeriti navedena sredstva u dodatno zapošljavanje, ulaganje u obnovu, modernizaciju ribnjaka, ulaganje u tehnologiju i uvođenje tehnika upravljanja kvalitetom što će u konačnici rezultirati porastom proizvodnje ribe i izvozom. Proširuje se mogućnost prijenosa prava i obveza zakupnika iz ugovora o zakupu i zakupu za ribnjake na drugu osobu kako se za poljoprivredno zemljište ne bi moralo raskidati ugovore i raspisivati novi javni poziv s ciljem nastavka poljoprivredne proizvodnje na tom zemljištu. Nadalje, mijenjaju se odredbe zakona u vezi poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države koji nije u funkciji poljoprivredne proizvodnje i obrasle višegodišnjim raslinjem, te je zakupnik sada dužan iskrčiti isto zemljište u roku od godine dana umjesto dosadašnje dvije. Zakupnina mu se sada umanjuje razmjerno troškovima samoga krčenja, ali više ne raspolaže drvnom masom koja ostaje nakon krčenja jer se predlaže da Hrvatske šume sukladno posebnim propisima o šumama preuzme istu od zakupnika, transportiraju je i njima raspolažu. Prihod ostvaren prodajom drvne mase dijeli se između proračuna RH i Hrvatskih šuma jer će prihod s osnove zakupnine biti zanemariv ili ga uopće neće biti zbog … zakupnine sa troškovima krčenja zemljišta za samog zakupoprimca. Nadalje, ovim prijedlogom izmjene i dopuna zakona dopunjene su odredbe Zakona o zakupu zajedničkih pašnjaka u vlasništvu države na način da se zajednički pašnjak daje u zakup i zadrugama organiziranim u svrhu zajedničke ispaše na zajedničkim pašnjacima čiji su članovi vlasnici stoke i upisani su u upisnik poljoprivrednih gospodarstava. Propisuje se obaveza zakupnika zajedničkog pašnjaka da sklope Sporazum o korištenju zajedničkog pašnjaka koji im je dan u zakup u roku od 30 dana od dana sklapanja ugovora o zakupu zajedničkog pašnjaka radi definiranja međusobnih prava i obaveza zakupnika koja proizlazi na osnovu zajedničkog korištenja pašnjaka. Predlažu se izmjene odredbi zakona o mogućnosti sklapanja ugovora o privremenom raspolaganju na način da se poljoprivredno zemljište u vlasništvu države koji je u funkciji poljoprivredne proizvodnje i nije u posjedu fizičke ili pravne osobe agencija može sklopiti ugovor o privremenom korištenju sa fizičkom ili pravnom osobom na njen zahtjev ako je platila sve obaveze sa osnove korištenja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države kako bi se takvim zemljištem raspolagalo do raspisivanja javnog poziva na zakup. Izmjenom odredbi o zamjeni poljoprivrednog zemljišta, poljoprivredno zemljište u vlasništvu države izvan proizvodno-tehnoloških cjelina može se zamijeniti sa poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu fizičkih i pravnih osoba koje je približno iste vrijednosti i nalazi se u području iste ili susjedne jedinice lokalne samouprave radi ekonomičnijeg iskorištavanja i stvaranja povoljnijih uvjeta za poljoprivrednu proizvodnju. Nadalje, predlaže se izmjena odredbi o iznimnoj prodaji poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države izravnom pogodbom na način da se mogućnost prodaje katastarskih čestica u vlasništvu države koje graniče sa zemljištem podnositelja zahtjeva može koristiti samo jednokratno, te da se briše iznimna prodaja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države za katastarske čestice za koje je pribavljena dokumentacija za gradnju poljoprivrednih objekata. I kada se ono privodi drugoj gospodarskoj funkciji koja nije poljoprivredna, a u interesu je RH. Međutim, iznimna prodaja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države izravnom pogodbom predlaže se za slučaj kada je RH suvlasnik s podnositeljem zahtjeva, a suvlasnički dio RH manji je od suvlasničkog dijela podnositelja zahtjeva jer za takvu prodaju postoji veliki interes, a ujedno se rješavaju imovinsko-pravni odnosi dosadašnjeg suvlasnika. Također predlaže se nova odredba prema kojoj Vlada RH može donijeti odluku o prodaji poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države za katastarske čestice koje se nalaze izvan proizvodno-tehnoloških cjelina čija veličina u kontinentalnoj regiji RH nije veća od 1 ha, a u Jadranskoj regiji RH do 0,2 ha kako bi se ostvario društveno-gospodarski i strateški ciljevi u poljoprivredi, a odluku Vlade RH provodi agencija putem javnog poziva na prodaju. Predloženo je da se poljoprivredno zemljište u vlasništvu države daje na korištenje bez javnog poziva i kada jedinice područne (regionalne) samouprave, do sada je to bilo samo za RH ako je osnivač, ali sad dajemo jedinicama područne (regionalne) samouprave ako su osnivači znanstveno-nastavnih institucija iz područja poljoprivrede, kaznionice ili ustanove koje u obavljanju svoje djelatnosti imaju potrebu za poljoprivrednim zemljištem. Predlaže se iznimno davanje u zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države bez javnog poziva na rok od 10 godina pravnim i fizičkim osobama koje se bave stočarstvom pod uvjetom da nemaju, a ovim bi zakonom dobili minimalnu površinu poljoprivrednog zemljišta propisanu prema broju uvjetnih grla uz naknadu visine iznosa dvostruke početne zakupnine za zakup, a odluku o dodjeli donosi agencija na njihov zahtjev. Nadalje, predlaže se propisivanje razvrgnuća suvlasničke zajednice na poljoprivrednom zemljištu na kojem je RH jedan od suvlasnika s obzirom na brojne zahtjeve fizičkih i pravnih osoba prema agenciji za provedbu ovog razvrgnuća. Predlaže se da na dan stupanja na snagu ovoga zakona prestanu važiti programi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države s obzirom na uspostavu informacijskog sustava u poljoprivrednom zemljištu u RH koji sadrži podatke o katastarskim česticama poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države za cijeli teritorij RH. Sukladno tome agencija je ovlaštena za iznalaženje zamjenskog poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države u slučajevima kada se temeljem Zakona o naknadi ovlaštenicima naknade za oduzeto poljoprivredno zemljište nije moguće vratiti u vlasništvo poljoprivredno zemljište koje im je oduzeto temeljem kriterija koje će se posebnom uredbom potpisati od strane Vlade RH. Predloženim izmjenama i dopunama zakona omogućilo bi se brže raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države sukladno odredbama ovoga zakona i stavljanje u funkciju nekorištenog poljoprivrednog zemljišta kako bi poljoprivredni proizvođači mogli ostvariti prava i na isplatu potpora po novom sustavu zajedničke poljoprivredne politike EU za period petnaesta, dvadeseta. Zahvaljujem.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. Rekli ste 11.3.2013. godine je donijet zakon u ovakvom obliku, a sada postoje, primijetili ste da postoje određene zapreke u njegovom provođenju. Dugo vam je trebalo, jako dugo vam je trebalo, odnosno trebalo vam je toliko dok nije pred par mjeseci došla nova ravnateljica agencije koja je shvatila što se događa i počela raditi na tome, onda ste uspjeli i vi shvatiti da postoje određene prepreke i zapreke. Ne da postoje određene prepreke i zapreke nego ste napravili štetu. Napravili ste štetu jer se tri godine nije ništa radilo. Tri godine to sve skupa stoji počev od onog kad ste zaustavili raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem, pa nakon toga sve ovo dalje vrijeme kada se događa zastoj u tom raspolaganju i ona vaša uvjeravanja da će Državna agencija to raditi puno bolje od lokalne samouprave pada u vodu. Bilo bi pošteno da se prizna pogreška, pogriješili ste i napravili ste štetu. Sada se pokušava nešto spasiti. Da li će se uspjeti ili ne vidjet će se, ali u svakom slučaju neka poboljšanja ovdje jesu prisutna posebno u onom dijelu što se tiče bodovanja za OPG-e. Ali da, dobro ja se nadam da će biti. Ali ono što bih rekao ovdje izbacivanjem jedinica lokalne samouprave iz tog procesa u onom obliku kako je bilo prije je u stvari napravljen najveći zastoj. Agencija to ne može podnijeti, ona to ne može jednostavno izvršiti na ovaj način i to sve skupa neće ići dalje dobro. Uvjeren sam da se taj proces će morati opet mijenjati, da će se ovaj zakon opet morati mijenjati i da će se to opet morati vratiti u onaj dio tamo gdje se događaju procesi.
Hvala. Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine ministre, zaista imala bih jedno stotinu replika na ovaj vaš zakon i na vaše izlaganje. Kao prvo me zaista zanima da li ste vi, ali već u zadnjih godinu i pol, dvije, uredno kad su zakoni o poljoprivredi na programu uvijek je to u ovim kasnim popodnevnim satima kad u pravilu više nitko ni javnost to ne gleda. Zanima me da li ste vi zaista zauzeti ili vam je to prijepodne prerano i zbog čega to dozvoljavate? Ili zaista ne želite da javnost čuje da ste 13. mislim šestog 2012. godine rekli da ćete u funkciju staviti ovim novim Zakonom o zakupu minimalno milijun hektara obradivog zemljišta, novih hektara bi značilo minimalno 7 milijardi kuna u državnom proračunu, a godišnje 50 tisuća radnih mjesta. To ste govorili kad smo vas upozoravali da prvo nije, da to nisu ti hektari, a drugo da je to neostvarivo na način na koji ste predvidjeli. Naravno da mi ne morate odgovarati, jer znate da ste sad pogriješili kao što vam je rekao gospodin Hrg. A ministarstvo je zaista odgovor iz ministarstva ljudi čekaju po 8 mjeseci, jedinice lokalne samouprave da bi dali neko zemljište u zakup. S druge strane imam još sekundu vremena, recimo pašnjaci u Lonjskom polju. Sad ste govorili o pašnjacima. Kada će to biti riješeno? To ću u nekim drugim replikama reći koji je to problem. Pa tu se radi o 6 i pol tisuća konja, krava i stoke. Ali radi se i o više od 530 obiteljskih poljoprivrednih [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] gospodarstava do 15.5. je rok, a ministarstvo ne odgovara.
Hvala. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa gospodine ministre, govorili smo da onaj zakon kada ste ga prezentirali nije dobar i da je namijenjen velikima ili velikim firmama. Ukazalo se da i bodovanje kao i rad agencije vrlo upitan. Dogodilo se da Agencija za poljoprivredno zemljište u 2014. godini je raspisala po dostupnim informacijama 124 objave, tj. javna poziva za 17096 ha. To su dostupni podaci. Dodijeljeno je 598,53 ha, ukupno 19 objava što iznosi samo 3,5% od raspisanih … [[Govornik se ne razumije.]] To je ono dostupno što se može vidjeti na stranicama agencije. To znači da se dogodila stvarna katastrofa u radu agencije da nije zadovoljene niti norme, niti ono što je. I u ovom zakonu se trebalo naći da agencija bude drugostupanjsko tijelo koje će raspisane natječaje, odabrane ponuđače po lokalnim jedinicama samouprave samo verificirati, pregledati i pogledati da li su radile u stilu i u duhu zakona. To je trebalo bit u ovom zakonu priznati zapravo da su lokalne jedinice dovoljno bile dobro oformljene, a agencija bi bila drugostupanjsko tijelo koje bi jasno verificiralo ili odbilo ono što zapravo je bilo u suprotnosti sa zakonom ili što bi bilo mimo zakona. Ovako se dogodilo nešto što stvarno neće doprinijeti razvoju poljoprivrede, što neće omogućiti poljoprivrednim gospodarstvima jer agencija stvarno je slijepo crijevo u kojem se događa u 2014. godini po ovim informacijama ništa dobroga.
Ministar Tihomir Jakovina, odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Prvo je čitanje zakona i imao sam psihološku pripremu da ne reagiram previše na izlaganje replike, jer i poslali smo zakon zato što smo ustanovili, ne da smo pogriješili ili da loše radimo, nego zato što hoćemo imati brži i transparentniji i lakše provediv zakon. Vrlo kratko, dvije, tri rečenice. Agencija za poljoprivredno zemljište nije osnovana 23.12.2011. godine kad sam ja postao ministar, nego ta ista agencija od 2009. radi, odnosno ne radi. Ovdje sam čuo i pitanje vezano za pašnjačke zajednice i pašnjake. Direktno Lonjsko polje od 2001. godine imamo Zakone o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem. Zašto u prijašnjih deset godina ni hektar zajedničkih pašnjaka nije stavljen u funkciju. Ovim zakonom smo omogućili i točno precizirali da li mogućnost poljoprivrednim proizvođačima za te površine da na osnovu sporazuma o pravima i obvezama korisnika pašnjaka mogu prijaviti i povući poticaje u idućih 7 godina. 117 tisuća hektara po starom zakonu iz zakupa je bilo u nekih nepunih 11 godina. Pogledajte brojke šta smo napravili do sada i podvući ćemo na neki način … [[Govornik se ne razumije.]] ili sumirat što ćemo napraviti na kraju mandata, pa ćemo vidjeti koliko se razlikuju ti brojevi. Citat vam je loš. Govorili smo ukupno o zemljištu, a jedna od stvari koja je bila porazna za RH je da do prije dva, tri mjeseca nismo ni znali dok nismo uspostavili novi informacijski sustav ni koliko imamo državnog zemljišta u RH. 738125 ha točno po županijama, po namjeni i po svakoj jedinici lokalne samouprave. Sad znamo koliko imamo poljoprivrednih zemljišta. Imali smo pedesetak jedinica lokalne samouprave koje nisu ni programe raspolaganja napravile po zakonu koji je [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] Radimo maksimalno i agencija radi u kontinuitetu od prvog dana od kad sam postao ministar.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Predsjednik Odbora za poljoprivredu Franjo Lucić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicama, kolegice i kolege. Izvješće s rasprave o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu Odbora za poljoprivredu. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravio je na 51.sjednici održanoj 4.veljače 2015.godine prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 29.siječnja 2015.godine. Rasprava o navedenom prijedlogu zakona odbor je proveo sukladno odredbi članka 99. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. U raspravi su sudjelovali predstavnici Hrvatske poljoprivredne komore, Hrvatske obrtničke komore, te predstavnici lokalne, područne, regionalne samouprave. U uvodnom obrazloženju je iznijela zamjenica ministra poljoprivrede, predstavnica predlagateljica istaknuvši kako je primjena važećeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu pokazala da postoje zapreke koje usporavaju proces raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH, te kako se predloženim izmjenama i dopunama uređuju pitanje čijim rješavanjem bi se ubrzali postupci raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH. U raspravi na odboru iznijete su slijedeće primjedbe i prijedlozi. Kako se u cijelom tekstu prijedloga zakona izraz naknada za vodu i naknada za korištenje ribnjaka briše a što predlagatelj obrazlaže potrebom smanjenja troškova za rad ribnjaka u raspravi je iznesen stav kako su ovom odredbom u neravnopravni položaj dovedeni ostali poljoprivredni proizvođači. Također člankom 9.prijedloga zakona u kojem se u članku 27.dodaje stavak 5.određuje kako se iznimno u javnom pozivu za zakup može odrediti vrsta poljoprivredne proizvodnje za koju se poljoprivredno zemljište u vlasništvu države daje u zakup s obzirom na specifične agroklimatske potencijale koje ima pojedina regija. Vezano uz navedeni prijedlog a uzimajući u obzir ne postojanje karte rajonizacije poljoprivredne proizvodnje u RH nejasno je temeljem kojih kriterija bi se određivala vrsta poljoprivredne proizvodnje. Vezano uz članak 12.prijedloga zakona kojim se mijenja članak 30. Zakona o poljoprivrednom zemljištu kojim se određuje pravo prvenstva na poziv za zakup izražena su različita stajališta o potrebi izmjene bodovanja pri ostvarivanju prava prvenstva na pozivu za zakup. Sudionici rasprave upozorili su kako se predloženi model bodovanja stavlja u nepovoljan položaj, male poljoprivredne proizvođače, mlade poljoprivredne proizvođače i osobe koje počinju sa poljoprivrednom proizvodnom. Iako se sukladno prijedlogu zakona u bodovanje uvodi i nositelj OPG-a koji je mlađi od 40 godina dosadašnji posjednik ako je u mirnom posjedu i kriteriji domicilnost nu raspravi je istaknuto kako je broj bodova koji se može ostvariti za gospodarski program potrebno smanjiti, te sukladno tome povisiti broj bodova za ostale sastavnice od ukupno mogućih 100 bodova. Povećanje broja bodova za domicilnost i mlađe od 40 godina. U raspravi je navedeno kako je nužno zaustaviti depopulaciju sela, te kako bi upravo povećanjem broja bodova za domicilnost i nositelje OPG-a koji su mlađi od 40 godina stvorile pretpostavke za zadržavanje mladih u ruralnim prostorima. Članak 11.prijedloga zakona kojim se članka 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu dodaje stavak 9.određuje kako se kod vrednovana gospodarskog programa za ponuditelja koji je trgovačko društvo uzimaju u obzir svi resursi s njime povezanih društava koja se nalaze na području jedinice područne, regionalne samouprave na kojem se raspisuje javni poziv za zakup i zakup za ribnjake, odnosno susjednih jedinica područne, regionalne samouprave. U raspravi je izraženo stajalište kako je istu pogodnost potrebno predvidjeti i za OPG-e i poljoprivredne obrte. Izraženo je stajalište kako je pri usklađivanju odredbe o obrascu i načinu vrednovanja gospodarskog programa korištenja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH a koju sukladno prijelaznim i završnim odredbama prijedloga zakona Vlada Republike Hrvatske treba uskladiti u roku od 90 dana. Potrebno je predvidjeti sastavnicu zajedničkog korištenja poljoprivredne mehanizacije, dakle govorimo o udruživanju u strojne prstenove. Vezano uz članak 20.prijedloga zakona kojim se mijenja članak 43. Zakona o poljoprivrednom zemljištu određeno je kako drvnu masu nakon krčenja poljoprivrednog zemljišta od zakupca preuzima transportira i njome raspolaže društvo Hrvatske šume d.o.o. U raspravi je izražena bojazan kako će ovu odredbu zakona biti teško provesti u praksi te kako je raspolaganje drvnom masom potrebno regulirati na drugi način. Istim člankom predviđena je obveza zakupa vezana uz krčenje poljoprivrednog zemljišta kojom je propisano da u roku od jedne godine od dana uvođenja u posjed zakupnik mora završiti sa krčenjem poljoprivrednog zemljišta. Predloženo je produživanje ovog roka od dvije godine ili određivanje obveze započinjanja krčenja u roku od jedne godine. U istom članku potrebno je predvidjeti da se zakupnina predviđena za cijelo razdoblje trajanja ugovora u najmu umanjuje za troškove krčenja. Predloženim člankom 24.stavka 2. predviđeno je oslobađanje od plaćanja jednokratne naknade za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta kod ozakonjenja nezakonito izgrađenih zgrada sukladno posebnom propisu. U raspravi je iznijeto i mišljenje kako je potrebno odrediti o kojoj vrsti nezakonito izgrađenih zgrada se radi, a u cilju sprječavanja zlouporabe odredbi navedenog članka. Članak 27.prijedloga zakona kojim se dopunjuje članak 51.stavak 3.predviđeno je davanje zakupa u poljoprivredno zemljište u vlasništvu države u zakup bez javnog poziva na rok od deset godina osobama koje se bave stočarstvo i pod uvjetom da nemaju a ovim bi zakupom dobili minimalnu površinu poljoprivrednog zemljišta propisanu prema broju uvjetnih grla. U raspravi je izražena potreba pomoći osobama koje se bave stočarstvom, ali i bojazan zlouporabe navedene odredbe te nužnost preciznog određivanja kriterija za ostvarivanje prava zakupa bez javnog poziva, uz broj uvjetnih grla i kriterij domicilnosti malih i mladih poljoprivrednih proizvođača. Članak 37. prijedloga zakona određeno je kako će se postupci davanja u zakup i zakup za ribnjake za koje su objavljeni javni pozivi, zakupi i zakup za ribnjake dovršiti prema odredbama Zakona o poljoprivredi, Narodne novine 39/2013. U raspravi je istaknuto kako bi uzimajući u obzir razloge donošenja ovih izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu, kao i potrebu zaštite domicilnog poljoprivrednog stanovništva i očuvanju ruralnog prostora potrebno započete postupke dovršiti prema odredbama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka: "1. Prihvaća se Prijedlog zakona o poljoprivrednom zemljištu. 2. Primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona o poljoprivrednom zemljištu."
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Poštovana potpredsjednice, poštovani gospodine ministre. Slušajući vaše izlaganje doista nisam nimalo bio impresioniran jer u vašem izlaganju u izmjenama i dopunama ovoga zakona koji je itekako bitan nisam ama baš ništa čuo ono što je bitno da bi se promijenilo u dosadašnjem zakonu kojeg ste donijeli 2013. godine. No posebno zamjeram i vama, ali zamjeram ovdje i predsjedniku Hrvatskoga sabora što upravo ovakve bitne zakone za opstojnost poljoprivrede u Hrvatskoj stavljate u gluho doba Sabora kada nema direktnog prijenosa, kada ljudi koji se bave poljoprivredom ne mogu sudjelovat gledajući televiziju i da budu upoznati sa svim problemima koji se tiču poljoprivrede u Hrvatskoj. Ja doista ne znam zašto to činite, ali sam siguran da to činite iz razloga što se bojite javnosti pred televizijskim kamerama reći šta pripremate i na koji način mislite uredit novi zakon. Narodne novine 53/2008 godinu imali smo Zakon o poljoprivredi koji je bio na dobrobit upravo mali OPG-ovaca, malih poljoprivrednih gospodarstava koji su se mogli razvijat i koji su imali priliku doći do poljoprivrednog zemljišta. Dolaskom na vlast vaše Vlade SDP-ove izmijenili ste zakon 2013. godine u kojem niste jednostavno evo tri godine kao što je to kolega Hrg rekao ništa radili i gdje jednostavno u tome zakonu ima toliko manjkavosti da upravo danas kada idemo u izmjene i dopune ovoga zakona od 85 članaka mijenjamo 42. Pa poštovane kolegice i kolege, ja bih svakako prije pristupio da sam na vašem mjestu u Ministarstvu poljoprivrede i napisao novi zakon, a ne vršit izmjene i dopune, od 85 članaka vi mijenjate 42. A moram vam reći i da preostala ona 43 članka imate itekako razloga promijenit jer upravo toliko još će bit nedostataka da ovaj zakon u kojem ćete napravit izmjene i dopune jednostavno neće bit također provediv jer već iz vašeg govora se vidi da kada i usvojimo ovaj zakon u drugom čitanju ne vidim vašu namjeru da ćete izmijenit ovo bodovanje koje je sada totalno nepravedno prema malim poljoprivrednim gospodarstvima i koji jednostavno iz dana u dan nestaju. Reći ću vam samo da vaša strategija vladinog programa za 2014. godinu je predvidjela kako će kroz učinkovito raspolaganje poljoprivrednim zemljištem osigurati povećanje površina državnog poljoprivrednog zemljišta, a koje se daje u zakup u 2014. godini. Polazna vrijednost bila vam je 250 000 hektara, a za 2014. godinu ciljna vrijednost zemljišta koja se trebala dati u zakup bila je 400 000 hektara te u 2015. godini 480 000 hektara. Strategija vladinih programa za 2015. godinu kreće sa iste startne pozicije kao i u 2014. godini, dakle sa 250 000 hektara, a sa ciljanom vrijednošću u 2015. godini od 350 000 hektara. Dakle 130 000 hektara manje od planiranog u vladinoj strategiji za 2014. godinu. Mi ovdje govorimo o tisućama hektara. Sjećamo se i obećanja ministra kod donošenja Zakona o poljoprivrednom zemljištu 2013. godine. Ovaj zakon je prema riječima ministra u funkciju poljoprivredne proizvodnje trebao staviti 500 000 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta. O kvaliteti tada hvaljenog zakona dovoljno govori činjenica da je tijekom 2014. godine sklopljeno 65 ugovora o dugogodišnjem zakupu državnog poljoprivrednog zemljišta za površinu od 1142 hektara. Mjesečno bi to bilo 5,4 ugovora o dugogodišnjem zakupu. Poštovane kolegice i kolege, 5,4 ugovora mjesečno od ovolikih najavljenih količina i sklapanja ugovora. Ukupna površina obuhvaćena sa 124 javna poziva za dugogodišnji zakup u 2014. godini iznosila je 17100 ha, a ugovori o dugogodišnjem zakupu potpisani su za površinu od 1142 ha što bi bilo 6,7% zemljišta od ponuđenog u javnom pozivu. Ako ugovorima sklopljenim u 2014. godini dodamo ugovore iz 2013. godine koji su obuhvatili površinu od 350 ha dolazimo do 1500 ha. Ovih 1500 ha predstavlja jedan posto poljoprivrednog zemljišta predviđenog u Strategiji vladinih programa za 2014. godinu pod mjerom 8.1. Učinkovit sustav upravljanja poljoprivrednim zemljištem i financiranja poljoprivrednog i ribarskog sektora, dakle od planiranih 150000 ha sklopljeni su ugovori za korištenje od ni manje ni više nego 1500 ha. Nije li ovo pokazatelj problema u raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem, nije li vrijeme za izradu potpuno novog koncepta raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem koji bi za razliku od postojećeg zakona osigurao decentralizaciju upravljanja, a ne još veću centralizaciju kako se ovim izmjenama predviđa. Prijedlog zakona između ostalog predviđa mogućnost određivanja vrste poljoprivredne proizvodnje za koju se poljoprivredno zemljište daje u zakup. Temeljem kojih karata? Imamo li mi kartu rajonizacije, kartu potencijala za poljoprivrednu proizvodnju po kojoj će se moći određivati vrsta poljoprivredne proizvodnje. Sudionik poziva za zakup i zakup za ribnjake ne može biti OPG ili osoba koja je u neovlaštenom posjedu poljoprivrednog zemljišta. Ovo će najviše osjetiti stočari koji htjeli mi to priznati ili ne nisu krivi što nikad nije raspisan natječaj za zemlju koju koriste u svojim općinama i gradovima, a nisu mogli dobiti ni potvrde o obrađivanju. Stavka 9. članak 11. predviđa da se kroz vrednovanja gospodarskog programa za ponuditelje koji je trgovačko društvo u obzir uzimaju svi resursi i s njime povezanih društava koji se nalaze na području jedinice lokalne, područne samouprave, ali i susjednih jedinica lokalne i područne samouprave. Ova odredba u neravnopravan položaj stavlja OPG i poljoprivredne obrte, pa smo mišljenja kako je istu potrebno brisati. Stvarni izvor problema raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem leži u predloženom članku 12. kojim se određuje pravo prvenstva na poziv za zakup, vrednovanje gospodarskog programa ide na štetu malim, mladim i poljoprivrednim proizvođačima koji se tek počinju baviti poljoprivrednom proizvodnjom. Analizom odluka o potpisanom dugogodišnjem zakupu državnog poljoprivrednog zemljišta objavljenih na stranicama Agencije za poljoprivredno zemljište došli smo do podataka kako je tijekom 2014. godine ugovore o dugogodišnjem zakupu potpisalo 14 trgovačkih društava u ukupnoj površini od 546 ha, 19 OPG-ova u ukupnoj površini od 170 ha i 4 poljoprivredna obrta u ukupnoj površini 73 ha. Ukupno 789 ha. 70% poljoprivrednih površina je dano u 2014. godini u zakup trgovačkim društvima. 21% u zakupu je obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i 9% u zakupu poljoprivrednih obrta. Treba li ovome još nešto dodati? Ne osim činjenice kako ovaj zakon zaboravlja kako je najveći dio naše Domovine ruralni prostor u kojem žive stvarni ljudi kojima je poljoprivredno zemljište i osnovna egzistencija. Ponovit ću kako podupiremo načela tržišne ekonomije, ali zaboravili ste kako postojanje svakog od ovih obiteljskih gospodarstava stvara dodanu vrijednost za ruralni prostor u kojem ova gospodarstva žive i rade u trenutku kada zbog nemogućnosti korištenja državnog poljoprivrednog zemljišta prestanu sa poljoprivrednom proizvodnjom postat će broj na Zavodu za zapošljavanje ili napustiti zemlju u potrazi za poslom. Da li nam je cilj opustošiti sela? Ako je usmjerenje ove Vlade samo pomoć velikima recite to otvoreno malim poljoprivrednim proizvođačima. Rješenje ovog problema vidimo u smanjenju bodova o kojima sam već govorio koji se mogu ostvariti na temelju gospodarskog programa na 40 bodova ili 1/3 ukupnih mogućih bodova, a povećanjem broja bodova za domicilno stanovništvo, mlade i male poljoprivredne proizvođače. Drugi način rješavanja ovoga problema je primjena odredbi iz zakona koji je prethodio ovom zakonu, a koji su omogućavale ravnopravno natjecaja OPG-ovima sa velikim gospodarskim subjektima, skraćivanje rokovima predviđenog za krčenje zemljišta nije dobro jer mjera i opet ide na štetu obiteljskog gospodarstva koja za razliku od velikih gospodarskih subjekata nemaju toliko financijske moći da bi krčenje mogli završiti u roku od jedne godine. Predlažemo da se ostavi u zakonu predviđeni rok od dvije godine uz obvezu započinjanja postupka krčenja u roku od jedne godine. Isto tako, potrebno je predvidjeti i mogućnost da za provođenje nekih vrsta poljoprivredne proizvodnje nije potrebno krčenje zemljišta, a nije potrebno iz razloga što mi u Slavoniji imamo razmišljanja, a i pojedini ljudi se bave uzgojem crne slavonske svinje. Prema tome, moguće je ostavit zemljište u takvom stanju kakvom je za takvu proizvodnju. Uzimajući u obzir i činjenicu kako će jedinice lokalne samouprave u slučaju krčenja zemljišta ostati bez sredstava koja bi ostvarivala temeljem zakupa nužno je predvidjeti način obeštećenja jedinica lokalne samouprave. Također postupak davanja u zakup i zakup za ribnjake za koje je objavljen javni poziv a u kojem agencija nije donijela odluku potrebno je završiti prema odredbama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Donošenjem ovog zakona stavljaju se van snage programi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države a koji su donijele jedinice lokalne samouprave. Što će to u konačnici značiti u praksi, temeljem kojeg dokumenta će Agencija za poljoprivredno zemljište raspolagati poljoprivrednim zemljištem? Nije li ovo potpuno isključivanje jedinica lokalne samouprave iz raspolaganja i dodatna centralizacija cijelog postupka? Obrazloženje kako jedinca lokalne samouprave nisu dovoljno kapacitirane za provođenje raspolaganja poljoprivrednim zemljištem je vrlo lako rješivo u praksi. Ukoliko agencija ima saznanja da jedinica lokalne samouprave nije u mogućnosti odraditi ove poslove onda ove poslove može preuzeti na sebe. Zaključno važeći zakon ima 85.članaka a rekao sam same izmjene se u 42.članka. Zakon nije dobar to priznaje i sam predlagatelj navodeći kako je primjena zakona pokazala da postoje zapreke koje usporavaju proces raspolaganja zemljištem. Mišljenja smo kako je potrebno pristupiti izradi novog zakona, zakona koji će pružiti realnu osnovu za raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem jer očigledno je da zakon o čijim izmjenama i dopunama danas raspravljamo nije dobar u više segmenata a najviše štete će nanijeti OPG-ima. I još jednom ponavljam, ovaj zakon ako ostane u ovom okvirima, ako se ne bude mijenjao u bodovanju, ovaj zakon će uništit i dokrajčit i ono malo poljoprivrede što je ostalo u Hrvatskoj, i ovaj zakon je protiv općina, gradova, županija onih ljudi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom i na taj način dolazimo do konstatacije da će malo gospodarstvo, OPG-ovi i ono malo seljaštva što je ostalo jednostavno u RH nestat, imat ćemo još veću sirotinju, imat ćemo još veći broj ljudi na zavodu za zapošljavanje, ali imat ćemo i još više mladih ljudi koji će itekako daleko više odlazit u druge europske zemlje i jednostavno se pitamo zašto to radimo, iz kojeg interesa radimo i da li je ovaj zakon napisan samo za neke odnosno za one najveće od kojih se ima koristi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Ante Babić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Luciću, na samom početku ste rekli da zapravo da se ne možete načuditi da je ovaj zakon u 85.članaka zapravo izmijenjen u 42.članka. I konstatirali ste da bi bilo bolje da je donesen novi zakon i ja se s tim apsolutno slažem. Međutim, ovaj zakon je doživio svoj debakl a uz to je netransparentan, medijski je bio cenzuriran i ponuditelji koji se bave stočarskom proizvodnjom a imaju recimo 0 hektara javljaju se na same pozive što smo i mi bili svjedoci u našoj općini te smo i ministarstvu uputili jedan dopis i izrazili svoju sumnju. Da je tome tako reći ću vam da u Splitsko-dalmatinskoj županiji su bila tri javna poziva za 147 hektara, a sklopljeno je 41 hektar o privremenom korištenju, 41,7 hektara. Još manje je to u Šibensko-kninskoj ili Zadarskoj županiji. I na kraju, upravo zbog tog ruralnog prostora o kojem ste govorili u Hrvatskoj zakon je treba biti zapravo magnet za ostanak mladim ljudima u ruralnim sredinama i poboljšavanje jedne demografske slike tih krajeva, međutim on to nije. Da je loš zapravo govori i činjenica i samih poljoprivrednika koji su davali svoje primjedbe na ovaj zakon kroz ovih 11 odnosno 12 dana koliko je bio u javnoj raspravi, ali ministarstvo od toga zapravo ništa nije usvojilo.
Odgovor na repliku Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Pa kolega slažem se sa vama i upravo sam o tome svome izlaganju i govorio. Ovaj zakon nije pisan za mala poljoprivredna gospodarstva, ovaj zakon je podređen velikim sustavima i ne znam zašto se je mijenjao iz 2008.godine kada je taj zakon doista bio na dobrobit OPG-ova, poljoprivrednog malog proizvođača. U zakonu iz 2013.godine kojeg je ova Vlada promijenila jednostavno je stavila u nemogućnost da bilo koje malo poljoprivredno gospodarstvo kupi bilo koji komad zemljišta, a pogotovo ne one velike parcele, 10, 20, 30, 50 hektara jel upravo smo svjedoci u svojim jedinicama lokalne samouprave, ja dolazim iz Požeško-slavonske županije imamo nekoliko natječaja koji su raspisani gdje dosadašnji poljoprivrednici koji se bave povrtlarstvo, dakle bave se jednom kulturom koja je vrlo interesantna ne mogu doći u posjed zemljišta jer na taj natječaj se javila tvrtka iz susjedne županije dakle ne iz iste županije, velika tvrtka koja je jednostavno u prednosti jer oni imaju gospodarski program, oni imaju kaže u zakonu ko im veći broj traktora. Zamislite ko je to tako mudar bio i pisao zakon, a da istovremeno se nisu konzultirali sa onim ljudima koji su na izvoru informacija. I ja upravo kao predsjednik Odbora za poljoprivredu pozivam na jednu široku raspravu na upravo sjednice koje su itekako bitne za poljoprivredu da ljudi dođu upravo oni sa izvora informacija koji se bave svakodnevno sa poljoprivredom, da dadu svoje prijedloge da se upravo u izmjenama i dopunama zakona uvaže njihova razmišljanja. No, ta razmišljanja jednostavno se ne prihvaćaju. I ono što je bitno da udruge koje su nam itekako bitne na samom tržištu županija, gradova, općina jednostavno njihovi prijedlozi se ne prihvaćaju, a ljudi žive svakodnevno sa problemima. Da li netko bolje u ministarstvu zna napisat zakon, a da ne uvažava ove ljude koji dolaze sa izvora informacija? Nisam siguran u to.
Zahvaljujem. Replika, Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Lucić, sa vašom se raspravom slažem i sa svim onim pitanjima koje ste u svojoj raspravili postavili. Kao što sam i rekla ministru da ima sto replika sigurno i na ovaj zakon. Evo zašto popodne. Vidite kolega Lucić, hrvatski stočari potražuju više od 90 000 hektara zemlje. Oni bi željeli da mogu kupiti tu svoju zemlju, nažalost to je onemogućeno zato što se ne razmišlja o tome da dok Vlada ovo vrijeme monitoringa na kupnju znači strancima hrvatske zemlje kad to prođe znači dozvolit ćemo strancima. Našima, domicilnom stanovništvu nismo dozvolili da tu istu zemlju kupi. A zašto popodne? Možda je najbolji primjer, primjer sa Šolte gdje se jednom trgovačkom društvo sa Šolte koji je dao bankarsko jamstvo 2 milijuna i 512 tisuća i još nešto da je za potrebe poljoprivredne proizvodnje 59,600 hektara zemlje trgovačko društvo je registrirane djelatnosti za beton i proizvodnju nekog betona, ali mu se ova zemlja daje za potrebe poljoprivredne proizvodnje, a u 2013. apsolutno nije bio registriran da je primao, znači u ovom izravna plaćanja nije bio registriran kao poljoprivredni proizvođač. Pa evo tu je sva tuga, jad i bijeda ovog ministarstva i odnosa prema hrvatskom seljaku, prema onome koji radi i koji želi.
Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Da, slažem se kolegice, tu bi se dalo jako puno raspravljat i bilo bi jako puno posla kada bi se upustili u tu analizu. Svjesni činjenice, a ministar Jakovina ne želi to reći, no evo mu podatak iz Večernjeg lista kada ste izjavili ni manje ni više, milijun hektara neobrađenog zemljišta stavit ćemo u funkciju. Pa poštovani gospodine ministre, ako ste me pažljivo slušali, pa vi ste dali u uporabu poljoprivrednog zemljišta kao što sam rekao za 2014. godinu 5,4 ugovora ste imali o zakupu mjesečno. Vi ste također kao što sam rekao 6,7% zemljišta od ponuđenog u javnom pozivu ste svega stavili u funkciju. Pa gdje su ti milijuni hektara, gdje su ti programi koje ste rekli da ćete ostvarit u poljoprivredi. I zato draga kolegice, ne čudi me uopće ovo što ste vi govorili jer sve ono što je izrečeno u poljoprivredi, u ministarstvu, u ovome parlamentu je zabrinjavajuće. Zato nam se upravo i nalazi selo u ovakvoj teškoj poziciji, zato će selo izumrijet, a mi uz ovu Vladu postojeću, uz ovo ministarstvo forsiramo velike poljoprivredne proizvođače koji već imaju nekoliko tisuća hektara i još im novim zakonom omogućujete da povećaju svoje količine, a onoga maloga čovjeka ćete satrat u crnu zemlju. Vi ste upravo svojim programom o poljoprivredi i dolaskom SDP-ove vlasti kako ste preuzeli ovu Vladu Republike Hrvatske uništili gospodarstvo na selu, a ovim ćete ga dokrajčit i zabit ćete onaj posljednji čavao u lijes poljoprivrede ako ovaj zakon ne budete pod hitno promijenili.
Evo kolegice Sumrak čuli ste zašto ste sve odgovorni. … [[Upadica se ne razumije.]] Iduća replika, Damir Rimac.
Poštovani kolega Lucić, dakle u svojoj raspravi ste se prvo referirali da je problem u ministru što ovaj zakon ide u poslijepodnevnom terminu, odnosno u večernjem terminu i da ljudi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom ne mogu gledati ovu raspravu. Dakle pravi poljoprivrednici, pravi farmeri su u dopodnevnom terminu u svojim štalama, na svojim poljima i oni zapravo sad tek mogu gledati pravu raspravu. S druge strane, u svojoj raspravi ste pročitali apsolutno cijeli tekst koji postoji na web stranici Sabora, mišljenje Odbora za poljoprivredu i ne znam da li ste slučajno ili namjerno napravili jednu rekao bih grešku ili lapsus, a to je da niste rekli da je prijedlog zakona jednoglasno prihvaćen od strane Odbora za poljoprivredu. Ne znam da li je to namjerno ili slučajno, ali radi objektivnog informiranja javnosti to treba ovdje reći. Spomenuli ste i sad odgovarajući na replike kako ministar radi loše posao, kako agencija radi loše posao i kako su u protekloj godini 2014. mjesečno napravljena 5,4 ugovora. Gle čuda, a niste spomenuli da nije postojala knjiga zaključenih ugovora. Upravo od onog trenutka kada je agencija radila, dakle ne dolaskom ove Vlade na čelo ove države, ne dolaskom Tihomira Jakovine na čelo ministarstva nego puno ranije. I za vašu podsjetu, SDP upravlja Ministarstvom poljoprivrede od početka 2012. godine. Za sve probleme u poljoprivredi koji postoje, a pogotovo problemi o poljoprivrednom zemljištu kriv je isključivo HDZ.
Odgovor na repliku, Franjo Lucić. … [[Upadica se ne razumije.]] Pardon, rekao sam da odgovor na repliku ima Franjo Lucić, a ne Ivan Šuker. … [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite.
Gospodine Rimac, neki dan sam vam isto rekao na odboru, nemojte mi dijelit savjete, ja jako dobro znam i šta radim, a i šta govorim. A da ste me pažljivo i slušali, ja sam rekao u svome izlaganju da smo upravo donijeli jednoglasno, ali pod točkom 2-Primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona o poljoprivrednom zemljištu. Dakle slažemo se, ali da činjenice o kojima smo razgovarali trebate uvrstit, a vi to niste napravili u cijelosti. O tome vam govorim. A kad ljudi gledaju, znate šta, televiziju ovaj poljoprivrednik kojeg itekako ovaj zakon interesira on će ostavit svoj posao ili će ga zamijeniti onaj drugi djelatnik kojega ima u svome obiteljskom gospodarstvu i pratit će televizijsku raspravu. A vi ne znate da sada nema direktnog prijenosa, a da maxtv baš nema svako domaćinstvo, a pogotovo ono domicilno seljačko. Pitanje je da li imaju i televiziju, a vi bi da oni prate preko maxtv da prate raspravu u Saboru. A vi namjerno to stavljate vi i vaša Vlada SDP-ova samo da odmaknete što dalje od javnosti da se ne čuje kake katastrofalne poteze vučete na štetu poljoprivrede i svakoga onoga maloga poljoprivrednog proizvođača. Da, kolega Rimac. To vi sustavno radite ovdje u Parlamentu i mi smo svjedoci već nekoliko ključnih zakona koje upravo stavljate u 9 sati na večer, pa do 10, 11 ili ne znam dokle će se rasprava voditi. To je stvarno žalosno što krijete upravo ovaj zakon koji jednostavno vaša Vlada i Ministarstvo poljoprivrede donosi na štetu maloga čovjeka i kojega ćete u potpunosti uništiti ovim zakonom, a živi bili pa vidjeli. Samo kad ljudi propadnu nema im više pomoći.
Ne mogu sve točke dnevnoga reda doći prije podne na raspravu, jer je to naprosto neizvedivo. Nova replika, Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. 42 članka, pa to su te sitne zapreke koje postoje, određene zapreke koje postoje. Očito je trebalo dosta vremena da se uoči u pola zakona da postoje zapreke za provođenje zakona, pa nije ni čudo da on tek sada dolazi na izmjene. Kolega Lucić, vi ste predsjednik Odbora za poljoprivredu. Mene malo sad ovo zbunjuje jer sam kao zastupnik sjedio na Odboru za poljoprivredu. I ja sam shvatio tamo da će se bodovanje promijeniti, da će ono ići u pravcu prema OPG-ima, prema domicilnosti i da će se ova nepravda koja se kod prvih provođenja zakona dogodila time ispraviti. Jer definitivno kad malo bolje razmislim čak si mislim da je dobro da se nije zakon provodio, jer da se je provodio imali bi puno više slučajeva Lipovljana, sad Siska, ne znam doline Neretve ili tko gdje sve ne gdje ljudi nisu dobili u svojim dvorištima jedan centimetar kvadratni poljoprivrednog zemljišta gdje im je za pet bodova trgovačko društvo uzelo zemlju ispred nosa i gdje će ljudi vjerojatno nakon toga morati odseliti, pa će nastavno na onu raspravu danas u današnjem toku dana kad smo govorili o stambenoj politici imati još više onih praznih kuća i još manje ljudi u seoskim sredinama. Ali eto, naš ministar se je cijeli dan pripremao da bi mogao mirno i staloženo trpjeti i šutjeti našu raspravu, pa ćemo sada tu u večernjim satima dobro obaviti i riješiti ovu raspravu, a zakon će vjerojatno na žalost ostati ovakav kakav je, predložen što će biti na štetu poljoprivrednih proizvođača posebno OPG-a.
Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Da kolega Hrv, krivo ste možda razumjeli. Dakle, 85 članaka u zakonu, 42 se mijenjaju. Nema govora o bodovanju. Ministar nakon drugog čitanja i donošenja ovog zakona u roku 60 dana ima mogućnost i pravo promijeniti bodovanje. Da li ćemo o tome raspravljati i otvarati javnu raspravu gospodine ministre? Pitajte to gospodine Hrg ministra kad budete u prilici, jer izmijeniti 42 članka, a ne promijeniti bodovanje, pa ne treba, šta raspravljamo uopće o ovome zakonu. Ne trebamo ni raspravljati, jer ništa nismo dobili. On će ostati u istom položaju kao što je i bio. Najveći problem i veći problem je bodovanje od ova 42 članka. Ali da li možda ministarstvo nama želi zamazati oči i reći, pa gledajte mi smo prihvatili 42 članka, promijenili smo, izmijenili zakon, a u bodovanju ništa nisu napravili. To je ključ svega. Bodovanje se mora promijeniti i ne može u startu bit 60 bodova za gospodarski program u kojem kaže šta je gospodarski program? Da tvrtka ima veći broj traktora, da ima veći broj skladišta, da ima bolju opremljenost ili osposobljenost djelatnika koji ima fakultet jedan, dva ili tri ili ne znam, a to u zakonu sve piše. I ono što kažem i stalno ponavljam. Pa zašto se ministarstvo srami primiti ljude koji žive s poljoprivredom, one udruge koje se svakodnevno bave sa problematikom, koji žive sa tim problemima. Pa ako nam je interes u koji se kunemo da spasimo malo gospodarstvo poljoprivredno, pa onda uvažavajmo te ljude, prihvatimo ih, razgovarajmo i uvažimo njihovu problematiku s kojom svakodnevno žive. I tako se trebaju pisati zakoni, a ne jednolično mi doneli zakon, a vas tko šta pita. Nikoga ne uvažavate i to je najveći problem u donošenju zakona u RH.
Nova replika Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Luciću, u svom uvodnom dijelu spomenuli ste nepravedno bodovanje prema malim poljoprivrednim proizvođačima. Evo na Odboru za poljoprivredu najviše jeste riječi bilo o načinu bodovanja, gospodarski program. Znači to je članak 12. zakona izmjena. Kolega Hrg, apsolutno se slažem sa vama iako se repliciram kolegi Luciću da je dobro i to je na kraju predlagatelj zakona u stavku 3. uvodnog dijela i kazao da im je slaba praksa, odnosno postoje zapreke koje usporavaju proces raspolaganja. Jer da nije bilo usporavanja znači toga zemljišta koja bi dobili veliki igrači bilo bi kud i kamo više onda. Evo, kolega Luciću iz ovih podataka za 2014.trgovačka društva 70, OPG 21, obrti 9 sve je jasno. Znači kakve jeste budućnost malih OPG-a kad je politika Ministarstva poljoprivrede u pitanju. Mi imamo trenutno oko 200 praznih sela u RH. Posljedica toga jeste prehrambena ovisnost zemlje. Gledajte statistiku uvoza u RH za 2013., a isto tako i za 2014. Ponavljam, mi postajemo prehrambeno ovisna zemlja, a s ovom politikom i sa igrom sa velikim igračima bit ćemo još više ovisni o uvozu, to je definitivno. Zahvaljujem se.
Odgovor na repliku Franjo Lucić.
Da kolega Kutija slažem se i upravo sam govorio da je najveći problem bodovanje. Vidite u ovome zakonu, dakle prijedlogu izmjena i dopuna je ponovno bilo kaže mali poduzetnik, odnosno čovjek koji se želi baviti poljoprivredom mora u startu imati mehanizaciju traktor, dakle svu opremu, a upravo ste vi gospodine ministre i ova Vlada govorili kako je prethodna Vlada opteretila poljoprivredne proizvođače…
Molim vas odgovarajte na repliku koja vam je dana, a ne ministru.
Ja govorim i ministru a isto kolegi kolega.
Držite se Poslovnika. Pa nije teško shvatiti Poslovnik. Ajde nastavite.
Bivša Vlada je kolega Kutija govorila upravo … [[Upadica se ne čuje.]] molim, pa to je kultura potpredsjednika Sabora, pa on ima kulture koliko možemo pod nokat stat, pa šta se čudite tome. Prema tome, bivša Vlada je upravo govorila kako su poljoprivredni proizvođači natjerani da kupuju strojeve i dovedeni su u propast sa kreditima jer su uzimali strojeve koji im ne trebaju. Današnji evo zakon koji predlažemo kaže eksplicite mora imat strojeve da bi započeo svoju poljoprivrednu proizvodnju. Zašto mora imati? Pa udružite ih, a pogotovo ako se bave voćarstvom, udružite ih u strojni prste. Zašto vas trojica ne bi imali strojeve koje ćete zajedno koristiti, a ne tjerat ga da u startu mora kupovati strojeve i da već u startu mora razmišljat ako slučajno ne uspije kako će te strojeve otplatiti i kako će jednostavno moći funkcionirati. Da to ovaj upravo zakon predlaže, a istovremeno se na raznim instancama govori drugačije. Pa zar ne vidimo koje smo probleme imali dosada da bi ih upravo izmijenili? Ne vidimo,a li vidimo kome i kako treba pogodovati. I rekao sam ovaj zakon je pogodovanje nekima od kojih se ima koristi, e sad moramo vidjeti samo tko ima koristi.
Nova replika Tomislav Klarić.
Uvaženi kolega Lucić, slušajući vas ali i sve ove replike imam osjećaj da smo se vratili upravo u ovo vrijeme prije 2 godine u 2013.godinu kad se raspravljalo o ovom zakonu. Na isti način kako vi danas, ali i svi u replikama govore, govorili su i kolege iz HDSSB-a, govorili su kolege iz IDS-a i što se dogodilo sad? Dogodilo se da se taj isti zakon mijenja opet na krivi način, opet potencirajući ovakvu raspravu kakvu ste vi i svi mi zajedno ovdje proveli. Jedna ključna rečenica koja mi je zapela za uho koju ste rekli, ovaj zakon je protiv općina i gradova. Kad sagledamo sve ovo što smo čuli večeras, što imamo u prijedlogu izmjena i dopuna zakona i ono što se događalo prije nekoliko mjeseci, sjetimo se Zakona o ukidanju statusa brdsko-planinsko područja i žučne rasprave na tu temu. Da li se svim ovim potezima Vlade, svim promjenama zakonskih propisa želi uništiti selo, želi uništiti ruralna područja i želi potaknuti ono što se sad već ubrzano događa, raseljavaju nam se sela, napušta nam se Gorski kotar, pogledajmo samo popis stanovništva usporedbu između 2001. i 2011.godine. Dakle, umjesto da sačuvamo ta mala obiteljska gospodarstva, umjesto da motiviramo obiteljska gospodarstva, da se upravo na ovaj način kako ste vi rekli udruže i dobiju zemljište na kom će moći ostvarivat prihode događa se nešto upravo suprotno. Ali model, način donošenja zakona u ovome saboru imali smo u petak nakaradni gdje se Zakon o izborima donosi na način da niti predlagatelj niti oni koji su glasali za njega, ja mislim na kraju ne znaju što su izglasali. Sa ovim nećemo polučit ništa osim zatiranja i dalje našeg sela a oni moćnici o kojima su mnogi i ovdje govorili i dalje će uvoziti u supermarkete hranu iz drugih država.
Vrijeme. Na repliku odgovara Franjo Lucić.
Slažem se kolega Klarić da upravo ovaj zakon ako ostane ovakav kakav je dosada bio je jednostavno upropaštavanje svakog domaćinstva, a ma ne da neće moći opstati ovo domaćinstvo koje je sada u funkciji, a da ne govorim da neće nikad moći započet svoju djelatnost netko tko se želi baviti poljoprivredom, pa kako će ako je zakon u startu predvidio da jedino pogoduje velikim sustavima. Da li ćemo se kroz velike sustave uspjet spasit i svoju poljoprivrednu proizvodnju u Hrvatskoj izdići na onu razinu u koju smo se kunuli prije par godina. Pa mi vidimo da nam poljoprivreda kopni, mi vidimo da svake godine uvozimo sve više roba dakle iz drugih zemalja, čudno je da mi u RH uvezemo za 850 tisuća dolara bijelog luka ili da ne spominjem neke druge namirnice, a da istovremeno kod nas se ništa ne isplati i ništa ne možemo uzgojiti. Pa ne možemo zato što upravo RH i ova aktualna Vlada radi upravo protiv toga čovjeka koji se bavi poljoprivredom. Pa kolega dolaskom Vlade SDP-ove prije 3 godine milijardu i pol kuna iz državnog proračuna je smanjeno za poljoprivredu. Pa šta mislite u kojoj bi državi mogla opstati poljoprivreda da joj se toliko uzme novaca? Neću spominjati aflatoksin gdje smo ne slučajno, nego namjerno uništili mliječnu industriju kako bi pogodovali stranim lancima koji uvoze mlijeko i gdje jednostavno žele neutralizirat domaću proizvodnju. O tome bi se dalo puno razgovarat. Ali još vam jednom ponavljam, ja imam osjećaj da iz ovog zakona ima netko koristi, koristi tolike da jednostavno ne želi vidjet svojim očima kako i na koji način promijenit ovaj zakon.
Nova replika, Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre sa suradnicima Poštovani kolega Lucić, dakle kad se govori o ovako važnom zakonu, važnoj temi pa i u ovim kasnim satima, dobro je govorit o činjenicama. Vi ste rekli ljudi koji žive s poljoprivredom, ali niste rekli da ti ljudi trebaju živjet od poljoprivrede. Pa jedna riječ koja kad govorimo o tom životu se mora spomenuti, to je konkurentnost. Kad govorite o pomoći velikima, ajmo se malo vratit u povijest, od '91. godine nakon Domovinskog rata i pretvorbe zapravo se pretvara društveno poljoprivredno zemljište u državno poljoprivredno zemljište i 2001., to je dobro ovdje ustvrđeno, jedinice lokalne samouprave preuzimaju taj vrlo složen postupak izrade programa raspolaganja i postupaka raspolaganja. I u tom trenutku su doista mnogi poljoprivrednici, a vraćajući se na pretvorbe i pikova su mnogi poljoprivrednici mogli participirati u poljoprivrednom zemljištu, dakle uzeti svoj dio. A od 2008. postoje česte promjene zakona, posebno u dijelu kriterij izbora. 2009. mislim da je ministar rekao da je točan podatak, osniva se agencija i ta agencija je osnovana zbog suradnje, a ne da bude protivnik jedinicama lokalne samouprave, dakle suradnje, da budu aktivni partneri. I onog trenutka kad agencija preuzima provođenje natječaja, jedinica lokalne samouprave i dalje participira u administrativnim poslovima, ima mogućnost utjecaja na izbor putem svojih predstavnika. Što se tiče bodovanja, javna rasprava je provedena, mnogi su sudjelovali u javnoj raspravi i neke su primjedbe vidim tamo i uvrštene. Posebno treba pozdravit 10 bodova za domicilno stanovništvo i 10 bodova koje dobivaju mlađi od 40 godina. One odredbe su ostale zapravo iste, 20 bodova. Ali kad govorimo o gospodarskom programu nije mi jasno zašto tako nastupate negativno. Pa gospodarski program je osnova i kad vi govorite a zašto bi netko kupio svoje strojeve ako u gospodarskom programu to predvidi, ako predvodi i zadrugu, udruživanje, ako se sve to lijepo napravi onda će biti konkurentan i neće morat imat ove neugodnosti koje vi spominjete. Hvala.
Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Pa kolega Žagar, meni je jedino žao što vi dolazite iz Slavonije naše dakle napaćene u kojoj sve to skupa gledate i vidite, a vi slijepo slijedite svoju politiku koja provodi evo ovakav zakon, a na štetu onih vaših tamo u Čačincima i svim onim okolnim mjestima. Zašto to, nemojte tako radit, pa utječite na svoje ljude u stranci da promijene nešto što nije dobro. Nemojte slijepo se vodit politikom. Vi ste danas u politici, sutra vas nema, ali onaj čovjek mora opstat, on mora živit na tome selu i to bodovanje je itekako bitno. To bodovanje je itekako bitno. Zašto gospodarski program, pa zato što je gospodarski program u startu dao 60 bodova rekao sam za čega, za te velike sustave koji imaju sto puta više nego onaj mali i nemojte ga tjerat da kupuje strojeve nego tjerajte ga u strojni prsten, da trojica, petorica se udruže. Ako imaju voćnjake da sa jednim traktorom, za voćnjak trebate traktor, prskalicu i taru, ništa drugo. I nek s tim jednim traktorom rade to sve, ali dajte mu bodove, nemojte mu oduzimat bodove. A vi mu oduzimate bodove u startu, on ne može dobit nijednog boda. Tu su problemi. I nemojte zatvarat oči pred nečim što doista znači opstojnost života, pa mi u Slavoniji valjda to najbolje znamo. Pa Slavonija je uništena. Šta je Slavonija? U Slavoniju su nekada dolazili ljudi iz Dalmacije, a danas mi idemo u Dalmaciju, svoju djecu šaljemo na rad u Dalmaciju jer ne mogu opstat. Ne može doći do zemljišta, ne može ga ni u zakup uzet, ne može ga ni kupit, ništa mu nije omogućeno. Jer upravo ovaj zakon iz 2013. koji ste vi donijeli to onemogućava. Zakon dok je HDZ-ova Vlada bila 2008. godine je upravo dao prednost malom OPG-ovcu i čovjeku koji se bavi poljoprivredom i to je bila garancija njegove opstojnosti.
Sljedeća replika, Boro Grubišić.
Hvala lijepo napokon. Kolega Lucić, spominjali ste ovaj zakon u kojemu su od 85 članaka izmijenjena 42. Pa ništa nije to neobično. Koliko je izmijenjeno u Programu ruralnog razvoja koji je otišao u europu pa se vraćao nazad sa još većim primjedbama i stranica primjedbi. To su knjige bile. Prema tome, ništa neobično za Ministarstvo poljoprivrede. No ono što sam htio posebno istaknuti je to kad ste govorili o uvozu hrane, a mogli bismo hraniti kažu prije dok je bila ona država Vojvodina i Slavonija mogle su hranit pola Europe, ali danas je to potpuno i sasvim drugačije. Pa uvozimo, vi ste govorili o iznosima, ja ću govoriti zemlje iz kojih se uvozi češnjak, to je Egipat i Kina, mahune iz Maroka. Znamo klimatske uvjete u Maroku i da je saharski i subsaharski dio 90% Maroka, ali eto mi iz Maroka uvozimo mahune, one smrznute. Nego meni se čini da je ovdje na djelu zapravo ona stari ideološki strah od kulaka i to progoni nekoga stalno i ne dopušta jednostavno OPG-ima, našim ljudima, našim seljacima, ne dopušta se, bogati seljak a time ni bogato selo ni bogata Slavonija. To se ne dopušta, jednostavno oni to ne žele. Time se uništava jedan dio Hrvatske, odlaskom doktora se uništava drugi dio Hrvatske, odlaskom mladih iz Hrvatske se uništava treći dio Hrvatske i ukupno se Hrvatska uništava. Na djelu je zapravo to, depopulizacija, demografska katastrofa i uništenje Hrvatske. To je na djelu i to se provodi. Čekaju se stranci da bi kupili zemlju, da prođe moratorij, zato se stalno zavlačimo sa zakonima, sa amandmanima i ne znam ni ja čime, a nikako pravi zakon koji bi pomogao malome seljaku. Čeka se da prođe moratorij pa da onda stranci uzmu državnu zemlju, eto to je u cilju i ništa drugo. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Slažem se kolega Grubišiću da je depopulizacija sela ne na vidiku nego ona se provodi već nekoliko godina dolaskom ove Vlade SDP-ove, jer sam i malo prije rekao milijardu i pol je uskraćeno sredstava. Dobro, možda neke stvari nisu dobro rađene, trebalo ih izmijeniti. Ali da li smo baš toliko trebali osiromašiti to selo, toga poljoprivrednog proizvođača? Da li baš danas trebamo uvoziti ovoliko hrane o kojoj ste vi govorili uz blagodati Slavonije i Baranje koja može ne prehraniti Hrvatsku, nego još i izvoziti. Kao predsjednik Odbora za poljoprivredu u razgovoru sa kolegama iz drugih zemalja, pa oni se čude jednostavno kako RH nema osjećaja za maloga čovjeka, nema osjećaja da potiče malu proizvodnju, da potiče proizvodnju da prehrani svoj narod, nego svoj narod hrani sa mahunama, sa grahom iz Maroka, iz Kine, a mi ovake blagodati od kontinenta, od mora. Dakle, mi smo ljudi koji ne znamo radit, ne znamo rukovodit državom, ali ne znamo boga mi evo ni rukovoditi ministarstvom. Jer ministre, možete me gledat koliko hoćete, ali ovaj zakon ako se ne promijeni, ako ne budete ovo bodovanje promijenili vi ste odgovaran čovjek kao Slavonac, kao Hrvat koji će uništit selo kolega, a taj isti ministar dolazi iz vašeg Broda, dolazi iz naše Slavonije. Pa ja sam s time još više pogođen što je to tako. ja sam pogođen s time što čovjek koji dolazi iz Slavonije uništava hrvatsko selo i pitam se zašto? Koji su to interesi vredniji od onoga čovjeka i njegove opstojnosti na svome ognjištu da ne odu, da ih ne raselimo. Uz ovih 200 sela koje imamo imat ćemo još 200 i onda ćemo uvozit hranu koja će nam dolazit bog te pitaj otakle.
Posljednja replika, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Lucić, dobro ste primijetili koliko članaka se mijenja. Ja bih rekao da na tih 42 članka koji su sazdani na 56 stranica ovog prijedloga zakona stiglo je 80 primjedbi u javnoj raspravi kao što se može vidjeti. 80 primjedbi ljudi koji su iz prakse vidjeli što to ne valja. Vidjeli su Poljoprivredna komora, vidjela je Gospodarska komora, vidjeli su OPG-i, vidjeli su grupe građana koje su jasno iz prakse uočile što to bitno narušava mogućnost stjecanja zemljišta i zakupa, pa stručnjaci, pa čak su i dionička društva kao i zadruge stavile svoje primjedbe. Od 80 primjedbi koje su sazdane na 56 stranica 70 primjedbi je eksplicite odbijeno baš onih bitnih koje bi poboljšale zakon. 6 ih je prihvaćeno onih koje nebitno i ne mogu utjecati ni sa … [[Govornik se ne razumije.]] bodova ne mogu promijeniti taj omjer 60:40 koji je u gospodarskom programu. 4 su djelomično prihvaćene. Sve te nebitne, znači od 70 koje su odbijene 6 prihvaćene, 4 djelomično. To sve je nebitno i ne može utjecati na poboljšanje zakona kao ni na ono što se događa, a to je da je 2014. godina bila katastrofa u radu agencije. Zašto? Reći ću da je od 598,53 ha što je sveukupno ugovoreno zemljišta u toj godini OPG-i su ugovorili 175,18 ha. Ostalo sve su dionička društva ili obrtnici koji su dobili ta zemljišta baš iz toga razloga što je ona karakteristika u zakonu [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] 60 bodova za gospodarski program koji ima više mehanizacije, koji ima bolju referencu, tko je ostvario bolji prihod ti su … [[Govornik se ne razumije.]]
Na repliku odgovara Franjo Lucić. Izvolite.
Slažem se kolega upravo u svome izlaganju sam govorio o tome. Mijenjati zakon ili izmjene i dopune koje idu promijenit 42 članka, pa onda je bolje bilo napisati novi zakon. Novi zakon upravo u kojem bi se napravilo ono što je potrebno. To je problem upravo Ministarstva poljoprivrede što ne doživljava ovo o čemu ste vi govorili. Onu udrugu, one ljude koje okupljaju, nekolicinu poljoprivrednih proizvođača i koji se bore za opstojnost kroz poljoprivredu. Njih ne želi nitko slušati. Zakon se piše u ministarstvu u četiri zida i jednostavno svi ti prijedlozi koji dolaze sa strana od naših istaknutih OPG-ovaca, od naših istaknutih udruga koje su doista se pokazale kao sa svojim prijedlozima izuzetno dobre za i zakon ali i za opstojnost poljoprivrednika. Njih ne šmirgla nitko ni jedan posto. Pa zašto je to tako? Ja jednostavno ne mogu shvatiti da današnje ministarstvo i ministar ne vide, a pogotovo što dolazi iz Slavonije i Baranje u kakvoj situaciji se poljoprivreda i mali OPG-ovci nalaze. Pa da li možemo na bilo koji način utjecati više nego što su to utjecali upravo ljudi sa terena koji su dolazili ovdje u Parlament hrvatski, gdje su svojim konstruktivnim raspravama ukazivali nemojte to radit tako to je na štetu poljoprivrede, to je na štetu poljoprivrednog gospodarstva. I uz sve te moguće apele jednostavno i ministar i ministarstvo ostaju gluhi i pitanje je i vidjet ćemo šta će se dogodit do drugog čitanja, da li će uspjet shvatiti o čemu ti ljudi govore i da li će uspjeti promijeniti ovo što ne valja.
U ime kluba SDSS-a javio se Mile Horvat. Nema ga, gubi pravo na raspravu. E da, ministar Jakovina se javio za riječ. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Očito kad god ja dođem u Sabor sa suradnicima i sa bilo kojim prijedlogom zakona to je vama prilično inspirativno, pa čak i kad je prvo čitanje zakona na koje uvijek apeliramo da dobijemo što više konstruktivnih prijedloga i primjedbi da ga učinimo boljim do drugog čitanja sa svrhom učinkovitosti zakonskog rješenja. Očito koristimo priliku da zapravo i kroz izlaganje i kroz replike otvorimo sve i svašta i iznesemo niz neistina i stvari koje jednostavno ne stoje. Zbog toga sam sada, ne bi poslije svakog izlaganja kluba ili pojedinačnog bio ovako veliki broje replika u kojem se posebno ponavljaju stvari koje ne stoje, koje nemaju iza sebe činjenice i koje su zapravo dosta obojene i demagogijom i politikantstvom pa koristim prilikom da u ovih 5 minuta odgovorim na većinu stvari koje sam ovdje čuo bez obzira što sam rekao da završne riječi neću govoriti. Poštovani kolega Lucić, vi ste predsjednik odbora, iščitali ste jedan stav odbora, drugi stav kluba što je legitimno pravo ali mislim da ste i kao savjestan zastupnik ali i kao predsjednik kluba imali mogućnosti i imali sve informacije na vrijeme da ne iznosite toliko netočnih činjenica i neistina. Još ću jednom vrlo jasno govoriti iako govorim i smatram kao resorni ministar da u pravilu nikad ne podržavam podjelu na velike i male, nego samo na one koji mogu, znaju i hoće i koji imaju dobru poljoprivrednu proizvodnju i oni koji se ne snalaze u poljoprivredi koja je važna strateška grana gospodarstva i važan oblik poduzetništva. Govorim o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem, do uspostave informacijskog sustava nismo znali koliko imamo državnog poljoprivrednog zemljišta a uspostavljan je 2014. godine. 12 godina prije nego što sam ja preuzeo Ministarstvo poljoprivrede u 2001., od prvoga zakona je bilo vremena da sve državno zemljište stavite u funkciju. Po postojećim zakonima to su radili jedinice lokalne samouprave za koji se model sada zalažete. Meni je žao što to nije realizirano i što ja nisam postao ministar u kojem je svo državno zemljište bilo dano na korištenje, prodano, zakup, koncesija po oblicima koji jesu poljoprivrednim proizvođačima. Niste to napravili. U tih 12 godina je stavljeno u funkciju 268 tisuća hektara. Govorite o tome kako ja osobno, vjerojatno aludirate na mene, da imam koristi iz ovog zakona. Podržavam velike, od 268 tisuća hektara 62 tisuće hektara ste prodali. Omjer prodaje velikih i malih se može jasno utvrditi kroz sve te godine ali računamo da nije na strani malih. U zakup ste dali 117 tisuća hektara. Isto u omjerima je barem 50:50% velikih korisnika i malih. U treću kategoriju kao izuzetno važna dugogodišnjih koncesija koje su mogle dobiti samo velika trgovačka društva ste dali 88 tisuća hektara, 33% svog zemljišta koje ste u 12 godina stavili u raspolaganje ste dali velikim tvrtkama. Napadate ovu vlast da nismo ništa napravili i da u 2014.imamo rezultate kakve imamo. Svi ste redom, a pogotovo u vašem izlaganju zaboravili reći da smo 53 tisuće hektara dali u privremeno korištenje. To su vlasnici OPG-a koji su imali zemljište na obrazac 1 i obrazac 2. Obrazac 1 ponovit ću to su poljoprivredni proizvođači koji su imali uživanje zemljišta na neki oblik ugovora koji su imali od županija i općina. Obrazac 2 su oni koji su imali potvrde od općina, jednogodišnje potvrde. Nisu mogli ni ubirati potpore za to zemljište, 53 tisuće hektara samo stavili u funkciju kroz privremeno korištenje na 5 godina. Kroz ovaj prijedlog zakonskog rješenja smo kroz dodatno bodovanje od 10% takvim ljudima omogućili da uz domicilnost gdje smo stavili 10%, uz 10% za poticanje mladih, smo dali tim ljudima mogućnost da na svojim jedinicama lokalne samouprave ostvare više bodova i oni dođu u situaciju da dobiju. Ponavljam, 12 godina ste imali na raspolaganju po zakonima koje ste svojom većinom donosili u ovom Saboru, da na najpravičniji i zakonodavniji način rasporedite državno poljoprivredno zemljište. Niste to napravili, odnosno napravili ste 268 tisuća hektara, vidimo sa kakvim brojkama. Možemo spominjati i ponovno se vratiti na to kad je Agencija za poljoprivredno zemljište osnovana. Možemo, možemo, 2009.godine u istoj osobi je bio i pročelnik resorne uprave u ministarstvu i ravnatelje agencije i predsjednik Upravnog vijeća. Nastojat ću kroz ostale odgovore javiti.
Vrijeme ministre. Imamo replike i odgovore na replike. Prvo poštovani Branko Hrg.
Hvala lijepa. Gospodine ministre, pa kaj se vi na nas derete tu? Pa mi samo pokušavamo ukazat na ono što bi trebalo u zakonu popraviti, posložiti nastavno na ono što je i gospodin Lucić govorio mislili smo da će se još one primjedbe za koje je vaša zamjenica rekla da će se još moći dostavljati uvrstiti ovdje da će one biti danas isto u dodatnim materijalima uz prijedlog ovog zakona. Vi govorite da se ovdje iznose neistine. Pa gospodine ministre, pa vi slovite kao ministar koji najviše obmanjuje javnost, pa vas zovu obmanjivač. Dajte sjašite ljudima s leđa, nemojte to govoriti. Govorite o 268 hektara koji su dani prije u raspolaganje, pa koliko će vama trebati godina ovom dinamikom da vi 268 novih hektara date na raspolaganje? Jeste to izračunali? Ne dijelite OPG-e, ne dijelite na velike i male, nego na uspješne i neuspješne. Pa zakon mora zaštiti slabijeg, mora zaštiti manjeg, taj manji se ne može očuvati i izboriti ako ga zakon ne zaštiti, a vi ste sad rekli da nemate tu namjeru da štitite te male, a oni su život ne samo u proizvodnji hrane, oni su život na prostoru, oni čuvaju prostor. Jeste izračunali bodove po novom ovom prijedlogu što će se događati, imate li kao ministar konkretno pitanje, simulaciju što će biti u odnosu velikih i malih npr. u nekoliko sada raspisanih natječaja ne mora se znat ime i prezime. Da li će po novom modelu bodovanja, po novom prijedlogu biti prednost malih ili će biti barem izravnati u tome ili će opet dobivati veliki. Ono što se dogodilo pokazuje da je išlo sve na stranu velikih.
Na repliku odgovara ministar Jakovina.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Štovani kolega zastupniče, u nijednom trenutku nisam u svojih pet minuta rekao da nećemo ili da ćemo nekog posebno zaštićivat ili da nekog nećemo zaštiti. Ja sam samo iznio podatke o tome kako se raspolagalo poljoprivrednim zemljištem unazad 12 godina. I rekao sam ono što je prešućeno ovdje, da smo zapravo najizloženiju grupaciju, a to su mali OPG-i koji nisu mogli doći u poziciju da kupe, nisu prolazili na natječajima, da dođu u zakup nego su radili zemljište na jednogodišnje potvrde kroz model koji smo imali, a govorimo o 53 000 hektara smo im dali mogućnost da na idućih pet godina rade zemlju i da za nju dobivaju potpore. Kada govorite o tome koliko ćemo staviti i kako ćemo staviti zemljište u funkciju, to će se pokazati nakon, svake godine radimo sumiranje, kao što radimo i simulacije toga šta će se dešavati po ovim modelima. Ako smo do sada imali raspodjelu 60% gospodarski program, 20% cijena, a 20% dosadašnji mirni posjed, a ovim zakonom to modificiramo da je 60% gospodarski program, 10% mladi, 10% na domicilnost i 10% ukoliko su to dosadašnji korisnici po jednom od ovih modela, onda se vrlo jednostavno da izračunati koliko svaki aplikant na zahtjev za zakup će imati mogućnost ostvariti bodova. Gospodarski program je važan. Unutar tih 60 bodova 20 bodova se odnosi na vrstu proizvodnje kojom se bavi, gdje smo kroz veći broj bodova na koji se ponderiraju dali zapravo mogućnost onim osjetljivim sektorima koji nemaju zemljište, govorim o stočarstvu, govorim o proizvodnji povrća i voća, o sjemenskoj proizvodnji, da na osnovu svoje proizvodnje mogu dobiti više bodova i lakše doći kroz gospodarski program do zakupa poljoprivrednog zemljišta.
Druga replika, Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, ja ne znam je l' vi dobro slušate ili vi uopće ne razumijete. Jeste vi čuli što sam ja rekao u svome izlaganju, da ste vi 2003. godine rekli kako ćete stavit 500 000 hektara poljoprivrednog zemljišta u funkciju, da ste u 2014. godini sklopili, slušajte me dobro, 65 ugovora ili 1142 hektara, da je to mjesečno 5,4 ugovora za dugogodišnji zakup. Pa gospodine ministre, hoćete dalje? U 2014. ste imali 124 javna poziva. Od toga dakle ukupno ste imali 17100 hektara, a sklopili ste ugovora za 1142 hektara što iznosi 6,7% zemljišta od ponuđenog u javnom pozivu. Pa da li su to rezultati s kojima se vi možete hvalit, ali vama je jedino na umu kako i na koji način oblatit bivšu HDZ-ovu vlast, kako ništa nisu znali radit, a istovremeno ispregovarali Europsku uniju po kojima vi danas radite i provodite upravo program u Ministarstvu poljoprivrede. Jer da nije bilo upravo HDZ-a Ministarstva poljoprivrede u to vrijeme vi gospodine dragi ministre danas ne bi imali o čemu razgovarati. A o raspisivanju natječaja za mjere 4.1., 4.2. bez dozvole Europske unije o tome bi se dalo razgovarat puno. To je vrijeme koje nas slijedi gdje ćete vi odgovornost morat podnijet zato ako istovremeno oni ljudi koji su se upustili u kapitalne investicije budu imali ogromne štete ako ruralni razvoj ne bude prihvaćen od Europske komisije. Da, gospodine ministre, vi ćete bit isključivo odgovorni, vaše ministarstvo i ova Vlada Republike Hrvatske koja nanosi ogromnu štetu poljoprivrednicima u Republici Hrvatskoj.
Na repliku odgovara ministar Jakovina.
Požeško-slavonska županija u 12 godina ispod 60%, ni 60% niste imali raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. … [[Upadica se ne razumije.]]
Mir, nastavite ministre. … [[Upadica se ne razumije.]] Slušajte kolega Šuker, nemojte ometati ministra dok odgovara na repliku. Izvolite ministru ponovo dati vrijeme, dajte ministru ponovo vrijeme i budimo parlamentarni. Izvolite ministre.
Ovdje smo danas u raspravi o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu čuli o aflatoksinima, o tome kako jedna stvar koja, a vi bi se trebali složit jer je to vaša struka, je zbilja odrađena u 3 do 4 tjedna uz sve pohvale ne samo stručne javnosti nego i susjednih zemalja gdje smo mi trasirali način kako se rješava kriza i gdje smo obeštetili sa novom zamjenskom hranom plus financijske dotacije poljoprivrednicima koji su bili pogođeni tom aferom smo pokazali kako se može reagirati, kako se može napraviti. Ove podatke koje govorim još jednom govorim samo zbog toga ne da bi napadao što se nešto nije napravilo, iako bih volio da je vrijeme iskorišteno na najbolji način i da je to zemljište stavljeno u funkciju jer bi onda ušli sa puno većim zapravo referentnim iznosima i poljoprivrednih površina u zajedničku poljoprivrednu politiku i sve ostalo, a sad rješavamo relativno žurno sve ono što se može napraviti. Ove izmjene zakona kroz ovaj način bodovanja na neki način dodatno zaštićuju poljoprivredne proizvođače s obzirom na domicilnost, s obzirom na mlade poljoprivrednike i siguran sam i za one koji su radili zemljište na jednogodišnje potvrde nisu mogli imati dugoročni zakup na tim površinama. Kroz ovaj način izmjenom i dopunom ovog zakona će se što više zemljišta staviti u proizvodnju i staviti zapravo u upisnike i u mogućnost povlačenja sredstava za izravne potpore. Spominjali ste program ruralnog razvoja, neću se posebno osvrtat, čuo sam iz ovoga doma da neće u 2015. biti ni natječaja niti odobren program, da nam je vraćan ne znam koliko puta. Mogao bi se referirati ponovo podacima ovdje, argumentirano objašnjavat da to nije istina, da će naš program ruralnog razvoja biti među prvih 30% programa ruralnog razvoja svih zemalja članica. Govorim o ukupno 118 programa ruralnog razvoja, usvojen i stojim iza natječaja koje smo raspisali [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] i ne želimo izgubiti dodatno dva, tri ili četiri mjeseca do formalnog prihvaćanja samog … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Posljednja replika, Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvaženi gospodine ministre, vi imate jedan veliki i ogroman problem od kad ste došli. Prvo, došli ste totalno i apsolutno nepripremljeni za mjesto ministra i zbog toga što ste evo, oprostite imate struku agronomsku, ali niste stručni za to, a i niste pratili što se dešava. Za vas kao da nikad nije bio rat u ovoj Hrvatskoj pa govorite da je HDZ-ova Vlada uništila unazad 12 godina poljoprivredno zemljište kao da se to nikad ništa nije dešavalo, nego eto 12 godina se uništavalo. Govorite o agenciji koja je osnovana 2009. Evo vidite gospodine ministre, da ste vi došli pripremljeni, da ste željeli biti ministar, da se uopće SDP, da mu je to bilo važno, onda biste vi znali da se je morala osnovati agencija, da se je čekala akreditacija i da na žalost su izgubljeni izbori što se tiče HDZ-a, a da ste vi u ove tri godine tako zapošljavali po podobnosti, a nimalo po stručnosti. Vaši su vas suradnici ostavljali, nešto ste potjerali, nešto su vas ostavili i tek sada možemo reći da je nova ravnateljica ove agencije nekako pohvatala malo konce i nešto počela raditi. Kad smo govorili o ARCODU vi uopće kao da nikad u životu niste čuli ni šta je to ni kako je. Htjeli ste nam 2012. tvrdite da ste vi osnovali ARCOD. Ma ja ću vam izvadit, prošli puta sam vam rekla, sve vaše izjave u Saboru. Meni je to žao, jer u pitanju niste vi kao ministar, u pitanju je poljoprivreda RH. Kažete važan vam je u raspolaganju gospodarski program. Pa kako onda [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Nije mi još, oprostite [[Upadica Stazić: Isteklo vam je vrijeme prije 7 sekundi.]] Kako onda objašnjavate ovu firmu sa Brača, oprostite sa Šolte čiji je, njezin je bio koji gospodarski program? Beton, betoniranje, a dobila je poljoprivredno zemljište. Pa dajte mi to objasnite, odgovorite na to pitanje. Iskreno stanite tu pred nas pa recite. Evo.
A vi recite jel' pravila vrijede za sve jednako ili za HDZ ne vrijede? Na repliku odgovara kolega Jakovina. Odgovor Jakovina.
Odgovor na vaše pitanje iz Šolte ne mogu izvući iz rukava, ali vam mogu reći da to nije poljoprivredno zemljište, nego je šumsko zemljište koje se daje na zakup od 50 godina na osnovu vladinih odluka. To su zapravo čestice koje su određene još odlukama bivše Vlade, a sad provodimo i dajemo mogućnost da tim česticama koje u naravi nisu šuma da se podignu maslinici i vinogradi, odnosno dugogodišnji nasadi. Moram vidjeti točno koji je predmet pa vam poštovana kolegice mogu dogovoriti, ali nije poljoprivredno zemljište nego šumsko zemljište na osnovu odluke Vlade i prijašnjih Vlada.
A pa postojala je valjda neka prijašnja Vlada.
Imali smo u ovom Domu izmjenu Zakona o šumama, pa smo rekli na koji način se raspolaže zemljištem koje nije u naravi šuma i tako se i gospodari, a ovo ostalo u pravilu i ne znam što bi vam posebno replicirao. Ja sam rekao podatke koji jesu. Uočili smo određene probleme i nedostatke u provođenju ovoga zakona i zato smo dali kroz ove izmjene i dopune prijedlog kako to unaprijediti. Pa i ovo bodovanje, odnosno dodatnu intenciju da mladim poljoprivrednicima kroz dodatne bodove omogućimo stjecanje poljoprivrednog zemljišta, da dodatno osnažimo domicilnost samih poljoprivrednih proizvođača smo ugradili sa 20 od 100 bodova. Do sad to nije bilo. Ovim izmjenama i dopunama zakona to predlažemo. Zahvaljujem.
U ime kluba HDSSB-a govorit će poštovani Igor Češek. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Gotovo već tradicionalno kad je god rasprava o zakonima vezanima uz poljoprivredu se održavaju u možemo slobodno reći kasnim večernjim satima. I da, nemaju naši poljoprivredni proizvođači maxtv, jer treba puno mlijeka i puno kravica pomusti da bi se platio taj maxtv i ne znam da li oni znaju da se danas uopće održava rasprava o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Zemljište je od strateškog interesa za RH i svakoj izmjeni zakona koja ima direktan utjecaj na raspolaganje zemljišta u RH treba pristupiti sa posebnom pažnjom. Važeći zakon se primjenjuje od 11. travnja 2013. godine i tada u klubu HDSSB-a smo upozoravali da će ga biti vrlo teško realizirati. Vi danas sa ovim izmjenama i dopunama zakona priznajete da smo bili u pravu. Mijenjate polovinu članaka i nadopunjujete, međutim s ovim izmjenama se ne dira u srž zakona. Jer ono na što smo posebno obraćali pažnju je bio članak 27. postojećeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Tim člankom je došlo do nastavka daljnje centralizacije jer su se ukinule ovlasti jedinicama lokalne samouprave vezane uz raspolaganje državnim zemljištem i sve je preuzela svemoguća Agencija za poljoprivredno zemljište. Obrazloženje predlagatelja zakona za ove odredbe je da je to zbog dosadašnje neefikasnosti bez uvažavanja činjenica da su jedinice lokalne samouprave nekada na suglasnost nadležnog ministarstva na odluku o odabiru čekali do godinu dana, a ponekad i više. Isključivanje gradova i općina iz procesa odlučivanja kao i cijelog procesa provedbe programa raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem koje su donijela predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave dovelo je do još jače centralizacije, te suprotno najavljenoj decentralizaciji. Ukidanjem programa raspolaganja poslove raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države preuzela je agencija. Postavlja se pitanje koliko je to zemljišta agencija dala u zakup. Pa imamo podatke iz 2014.godine koji ne idu ni malo u prilog toj agenciji za raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. Tako govori da je agencija sklopila 65 ugovora o zakupu površine 1442 hektara, zamislite 1442 hektara. Pri donošenju zakona predlagatelj je govorio da intencija zakona staviti u funkciju koliko, milijun hektara poljoprivrednog zemljišta te da će država uprihoditi ako se ne varam 7 milijardi kuna, stvoriti 40 tisuća novih radnih mjesta, a u 2014.godini prema sklopljenim ugovorima godišnja zakupnina iznosi oko 800 tisuća kuna. Dakle, daleko od onih brojki koje su bile intencije postojećeg zakona. Malo o gospodarskom programu, gospodarski program ima propisane svoje sastavnice a u njegovom vrednovanju ulogu imaju stručna sprema sudionika poziva, raspolaganje potrebnom mehanizacijom, pored ostalih i broj zaposlenih, planirano novo zapošljavanje, inovativnost planiranje proizvodnje itd. Promatrajući vrednovanje prethodno navedenih elementa vidljivo je da veliki ostvaruju prednosti u odnosu na obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. Hoće li obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo u gospodarskom planu moći navesti novo zapošljavanje, ne vjerujem ali sam siguran da velika poduzeća su kadra to učiniti na ovaj ili onaj način. Još jedna vrlo važna stavka u gospodarskom programu je i osigurano tržište za proizvode koji se namjeravaju proizvoditi. Što to konkretno znači za OPG, hoće li ono imati, morati imati ugovorenu kooperantsku proizvodnju kako bi dokazao da ima osigurano tržište? Ova stavka ih također stavlja u neravnomjeran položaj. Upravo iz navedenih razloga mi iz kluba HDSSB-a imamo prijedloge na sam način bodovanja. Dakle, naši su prijedlozi da gospodarski program nosi do 50 bodova. Dosadašnji posjednik ako je u mirnom posjedu temeljem valjano provedenog natječaja ili dosadašnji posjednik ako je u mirnom posjedu 20 bodova, nositelj OPG-a koji je mlađi od 40 godina upisan u upisnik poljoprivrednih gospodarstva više od jedne godine 10 bodova, te visina ponuđene zakupnine do 10 bodova proporcionalna u rasponu od početne do dvostruke početne zakupnine koja nosi najviši broj bodova. Isto tako prebivališta odnosno sjedište najmanje dvije godine do objave javnog poziva ili proizvodni objekt na području jedinice lokalne samouprave, odnosno Grada Zagreba za koji se raspisuje javni poziv 10 bodova. Uredbu o obrascu i načinu vrednovanja gospodarskog programa korištenja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH nakon donošenja predloženog zakona trebalo bi izmijeniti na način da bude povoljnija za OPG-e, izmijeniti pojedine kriterije i dodati nove koje dodatno boduju OPG-ove. Mišljenja smo da gospodarski program ne može biti ključan element za odluku o najpovoljnijem ponuditelju stoga su bodovi umanjeni sa 60 na 50. Također, predlažemo da su u prijelaznim i završnim odredbama u članku 37. stavak 2. prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu umjesto da će se započeti postupci prema Zakonu o poljoprivrednom zemljištu završiti prema odredbama zakona, završit će se prema odredbama ovoga zakona jer je povoljniji što se tiče bodovanja za OPG. Bez ovakvih predloženih izmjena nećemo postići apsolutno nikakav efekt. Hrvatska sela i dalje postaju prazna, mnoga obiteljska poljoprivredna gospodarstva su trajno uništena, blokirana, pod ovrhama i deložacijama. Potrebne su mjere po hitnom postupku i oslobađanje sela od agresije i presije poreznog, bankarskog i otkupljivačkog kartelskog lobija. Mladi gledajući što se događa njihovim roditeljima napuštaju RH u enormnom broju. Tako da su neka mjesta poglavito u Slavoniji, Baranji i Srijemu gotovo prepolovljena. Depopulacija i iseljavanje stanovništva iz ruralni područja u velikoj mjeri negativno utječu na životne i radne uvjete poljoprivrednika u ruralnim područjima, te često imaju presudnu ulogu prilikom donošenja odluke o ostanku na malom poljoprivrednom gospodarstvo ili o njegovom napuštanju. Od pet slavonskih županija, četiri županije spadaju u izrazito ruralna područja, samo Osječko-baranjska županija spada u ruralno područje. Dakle, mi koji živimo u Slavoniji i Baranji te tako možemo osjetiti šta to znači napuštanje sela, napuštanje djedovine. Vrlo je važno za budućnost malih poljoprivrednih gospodarstva u ruralnim područjima da predstavljaju model socijalne poljoprivrede. I danas najrašireniji u EU koji može i mora postojati zajedno sa ostalim modelima poljoprivrede a koju je odluku veće površine i snažna tržišna usmjerenost. OPG-i su od početka stvaranja EU temelj na kojem je stvarana zajednička poljoprivredna politika. Tako malo OPG ima važnu ulogu u zapošljavanju i životu ruralnih područja. U prilog tome govori Rezolucija Europskog odbora za poljoprivredu i ruralni razvoj iz siječnja 2014.godine koja poziva države članice da izrade odgovarajuća rješenja i modele za razvoj malih OPG-a te da pritom uzmu u obzir osobitost poljoprivrede i regionalni razlike u dotičnoj državi. Trendovi stagnacije pojedinih visoko dohodovnih grana će se nastaviti. Napominjem da se od poljoprivrede samo od PDV-a ubire 10 milijardi kuna a vraća se oko 2,5 milijarde natrag. Nismo li na klupama mogli vidjeti zakon koji bi smanjio stopu PDV-a na hranu, na poljoprivredne i prehrambene proizvode, jer smo li smanjili stopu PDV-a za repromaterijal u poljoprivredi kako bi onima koji pokušavaju živjeti od nimalo lakog rada olakšali ovu teško stanje u kojem se nalaze. Nažalost Zakon o poljoprivrednom zemljištu vodi ka još jačoj centralizaciji jer su lokalne jedinice isključene ili djelomično ili u potpunosti za rješavanje mnogih esencijalnih problema. Može li se iznaći rješenje i intervenirati kako bi se pomoglo poljoprivrednicima koji su pogođeni nelogičnim pravilnicima? Kad već govorimo o nelogičnim pravilnicima moram spomenuti proizvođače duhana, koji zauzimaju dobar dio Virovitičko-podravske županije i dobar dio Virovitičke-podravske županije upravo žive od proizvodnje duhana. Najveća naplata PDV-a tokom godine dolazi u siječnju, dakle prije nego im se isplaćuje potpora, te im zbog toga, te im zbog te nelogičnosti prijeti blokada od strane porezne uprave. Spominju se podaci da je čak 60% OPG-a u blokadi, ne znam da li je provjerena informacija, volio bi čut ministra šta kaže na to. Od 2012. godine su ukinuti zaštićeni računi prema OPG-ima i nažalost i one potpore i mogu biti blokirane i neisplaćene, a znamo da gotovo sva OPG žive upravo od tih potpora. U konačnici mi moramo definirati jasnu politiku prema hrvatskoj poljoprivredi i hrvatskom selu na način da primarnu poljoprivrednu proizvodnju napokon stavimo u funkciju zadovoljavanja potreba domaćeg tržišta i izvoza i razvoja prehrambene industrije koja mora stvoriti dodanu vrijednost iz koje će se financirati radna mjesta i biti servis primarnoj proizvodnji. Smatramo da je nedopustivo da nam primjerice u 2013. godini izvoz iznosi 1,5 milijardi dolara, dok je uvoz veći za ogromnih 1,2 milijarde dolara. Isto tako ako promatramo samodostatnost određenih poljoprivrednih proizvoda vrlo jednostavno možemo ustvrdit što nam nedostaje. Radi se o proizvodima koji su većinom visoko dohodovni. Gotovo sve voće, povrće, meso ne proizvodimo dovoljno za svoje potrebe. Naravno da smo ovisni o uvozu banana, ne možemo ih tu proizvodit ali zašto ne bi proizvodili rajčicu. Republika Hrvatska mora snažnije poticati proizvodnju nedostatnih proizvoda, stvoriti konkurentnu poljoprivredu koja će biti sposobna odgovoriti zajedničkom europskom tržištu, zaštitit domaću proizvodnju jačanjem svijesti kupca za kupovinu kvalitetnih domaćih proizvoda, ali smanjenjem nameta koji opterećuju našu proizvodnju i učiniti naš proizvod pristupačnim džepu našeg kupca. Mi pozdravljamo ispred kluba HDSSB-a određene izmjene ovog zakona, posebice koje se odnose na pravo građenja jer će poljoprivredni proizvođači moći graditi poljoprivredne objekte na zakupljenom zemljištu. Također dobra je i odredba kojom će se moći uzet u zakup i objekti koji služe za poljoprivrednu proizvodnju, a u vlasništvu su Republike Hrvatske. Ukidanjem vodne naknade za ribnjake povećat će se konkurentnost ribe iz domaćeg uzgoja prema uvoznoj ribi. To je isto također dobra odluka i nadam se da će uspjet zaživjet da naši ribnjaci postanu mjesto proizvodnje, a ne mjesto šikara i zapuštenih bara. Također omogućava se i pravo prijenosa vlasništva, ali se postavlja pitanje prijenosa prava na potporu. To se ovim zakonom ne uređuje. I u konačnici, ne možemo reći da je ovo loš prijedlog zakona ali kasni. Mogli bi ga usporediti sa padobrancima, ako se padobran ne otvori na vrijeme posljedice su katastrofalne. Zahvaljujem.
Zahvaljujem i ja vama. Imamo pet replika. Prvo Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Češek, vidi se iz vašeg izlaganja koje evo nije ni trajalo puno vrijeme koje je bilo predviđeno za to, da je ono i ne samo kritički nego je i vrlo konstruktivno. Dakle iznijeli ste podatke, iznijeli ste prijedloge za koje se ja nadam da će u dobroj vjeri i ako je zaista iskrena odluka i namjera i ministra i ljudi u agenciji i u ministarstvu, da će biti prihvaćena do drugog čitanja pa ćemo ih imati u materijalu za drugo čitanje. Naime, ovaj članak 27. gdje se propisuje kvaliteta gospodarskog programa je glavni ključ problema da OPG-i ne mogu se natjecati sa velikima, sa trgovačkim društvima, sa velikim sustavima u kvaliteti gospodarskog programa jer ni stručna sprema ni mehanizacija koja je potrebna jednostavno jednog malog iz OPG-a ne može se natjecati, a to nosi 60 bodova. To je ona većina koja prelazi 50%. Nikakve druge mjere, ovo 10% mladi, ne mogu preteći ovih 60% i uzalud nam onda što kažu trud svirači. Prema tome ovo što ste predložili, dakle 50% to da, to je puno bolje. Time dovodimo i male u mogućnost natjecanja sa ovim velikim. Drugo, rekli ste da postoji broj 60% OPG-a u blokadi. Pa to se vidi i po tome koliko iz godine u godinu se smanjuje broj OPG-a u Republici Hrvatskoj. Zašto se smanjuje? Pa valjda im je dobro pa gase OPG-e. To je potpuno suvislo, potpuno logično.
Odgovor na repliku, Igor Češek.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Grubišiću, vi ste potvrdili i stavove kluba HDSSB-a i evo da ne bude uvijek da smo oporba pa samo kritiziramo, uvijek pokušavamo i predložit nekakve konkretne mjere koje bi pomogle tim našim nesretnim poljoprivrednicima koji se stvarno nalaze u vrlo nezavidnom položaju. Upravo zato smo tražili smanjenje gospodarskog programa koji nosi 60 bodova na 50 jer nije jednako za ajmo ih nazvat velike sustave koji imaju zaposlene na desetine agronoma, ekonomista, pravnika. Pa sigurno da će oni lakše napisat gospodarski plan nego onaj naš nesretni Šima, a on želi samo doći do zemlje i radit. Međutim, postoji jedna vrlo dobra stvar koja se događa u Republici Hrvatskoj, i ti naši poljoprivredni proizvođači sve učestalije pohađaju raznorazne i seminare i obuke gdje mogu bit upoznati sa novim načinima proizvodnje. Postoje primjeri i dobre prakse, da ne bude da je sve crno, ali im treba dat šansu. Treba im dat šansu, a tu ključnu ulogu mora imat i ministarstvo ali isto tako i Poljoprivredna savjetodavna služba koja će otići, već sam u nekoliko navrata govorio, otići u to selo, reći ljudi klima vam je takva, tlo vam je takvo, vi ste obično za proizvodnju npr. graha, za proizvodnju kupusa …. Zašto bi proizvodili pšenicu na 2 hektara, nećete od nje moći živjet, uzmite posadite kupus i živjet ćete i to je sasvim jasno. Pa onda nam je osigurana opstojnost hrvatskog sela i tih malih naših poljoprivrednih proizvođača koji sigurno mogu onda pokrenuti i selo i državu jer bez malih ljudi, bez malih proizvođača nema ni države. Veliki sustavi ne mogu osigurat dovoljno sredstava da financiraju državni proračun. Eto to su nekakva viđenja i našeg kluba i nadam se da će ministar ozbiljno razmisliti o promjeni ovog bodovanja. Zahvaljujem.
Branko Kutija, iduća replika.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Češek, govorili ste o starom sustavu raspolaganja s poljoprivrednim zemljištem i govoreći o ulozi jedinica lokalne samouprave s jedne strane, s druge strane o današnjoj centralizaciji. Od 550 koliko već ima općina i gradova u Republici Hrvatskoj, samo 74 čini mi se jedinice lokalne samouprave da nisu donijele programe o raspolaganju s poljoprivrednim zemljištem. I to je kao bila osnova i povod za stavljanje jedinica lokalne samouprave u poziciju u kojoj mi jesmo danas. Jer ja mislim da najbolje mi na terenu znamo kakvo je stanje sa zemljištem i što bi tamo najbolje uspijevalo, a to je opet vezano uz članak 9. što je dobro. Ja pohvaljujem tu inicijativu ministra, odnosno ministarstva članak 9. stavak 5. gdje se govori o … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno o davanju mogućnosti, prednosti u stvari da se odrade određene vrste poljoprivredne proizvodnje kod samoga natječaja. To je u redu i to je za pohvalu svakako. Ali da bi to primijenili u praksi potrebno je napraviti to upravo o čemu ste rekli, znači … [[Govornik se ne razumije.]] Vi možete saditi plavinu ili plavac u Slavoniji, ali neće vam uspjeti. Isto tako i ja. Nemam razloga da u Dalmaciji sadim pšenicu, ako pšenica bolje uspijeva u Slavoniji. E tako je. Centralizacija nju ste spominjali. Po meni to je jednako prednost velikim sustavima, a to opet ima veze sa gospodarskim programom kojeg ste spomenuli. Zašto? U članku 11. stavak 9. govori se o davanju mogućnosti, odnosno o vrednovanju gospodarskoga programa za ponuditelja koji je trgovačko društvo. Znači, u obzir [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] se uzimaju svi resursi sa kojima raspolaže. Jer to treba, znači to se može dvojako tumačiti. To treba dati tu mogućnost i OPG-u, onda isto tako ukinuti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Igor Češek.
Zahvaljujem. Ma krenut ću od kraja replike. Postojanje tih resursa, pa postavlja se pitanje ako određena velik tvrtka posjeduje 100 traktora na području Osječko-baranjske županije, a natječe se za zemljište poljoprivredno koje se nalazi na području Požeško-slavonske i Virovitičko-podravske. Da li ta tvrtka zadovoljava gospodarski plan, jer ona eto posjeduje pa će labudicom dovesti, dovesti … [[Govornik se ne razumije.]] poorati i vratit se nazad u svoje sjedište. I eto, a oni naši jadni seljaci oni će lijepo sjediti na ogradu, na plotu i gledati kako netko drugi ore njihovu njivu. Kad govorite o rajonizaciji, pa to je praktički od osnutka HDSSB-a, to nam je temeljni postulat i u Odboru za poljoprivredu pri HDSSB-u vrlo često govorim o toj rajonizaciji. Naravno da je vrlo važno proizvodit ono gdje uspijeva bolje tamo to i proizvoditi. Kada ste spominjali jedinice lokalne samouprave, nemojte me krivo shvatiti ali sigurno da je vama iz Benkovca vi ste bolje upoznati sa vašim ili Biograda, upoznati sa situacijom kod vas na terenu nego što ja to znam ako sjedim u središtu Zagreba. Pa jasno da je svakom čelniku jedinice lokalne samouprave u interesu da poljoprivredno zemljište koje je u njegovoj domeni da bude obrađeno i da ljudi od toga žive. Pa to je jasan dokaz. Pa ne možemo sa centralizacijom napraviti nešto. Ne može onaj u Zagrebu znati kako je meni u Iloku, koliko ja imam obrađenog poljoprivrednog zemljišta. O tome se radi.
Nova replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvaženi kolega da, slažem se sa vašom raspravom i evo slušala sam i ove vaše replike. Mi u klubu HDZ-a zaista ćemo uvijek se zalagati za hrvatskog seljaka i to rekla bih poglavito i za obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, jer ono čini i sami ste rekli okosnicu poljoprivrede. Vidite, govorila sam ministru a sad ću ponoviti. Sedam godina traje monitoring prodaje poljoprivrednog zemljišta strancima. Moje pitanje i dalje glasi, zar nije bolje u tih 7 godina dok traje monitoring prodaje strancima, pa prodati obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, domicilnom koje se bavi poljoprivredom ili se bavi ekološkom poljoprivredom, a danas imamo situaciju sljedeću. Na 50 godina dodjeljuje se evo recimo trima trgovačkim društvima jedno je iz Daruvara dobilo je zemlju na upravljanje udaljenosti 70 km. Drugo trgovačko društvo je iz Orahovice, dobilo je zemlju na 50 godina s kojom će upravljati, a 120 km je udaljeno od toga. I ovo je najmanja udaljenost u Međuriću 15 km. Ni jedno obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo neće moći kao što ste i sami rekli, a zašto mu ne prodati ako se na njegovu veže. Ali međutim ili promijeniti još neke zakone, kompleksno je to. Zakon o nasljeđivanju na primjer, e pa onda imali smo ovu komasaciju. Tu bi se trebalo dosta zakona uskladiti i onda bi ta obiteljska poljoprivredna gospodarstva koja se bavi, ja bih rekla i mješovitom poljoprivredom, ali evo ovi koji se bave ekološkom a znamo što nas čeka iz godine u godinu što se tiče ekološke poljoprivredne proizvodnje. Imamo veliki problem recimo vune, vune koja zagađuje [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] A nemamo rješenje, odnosno ministarstvo nema rješenje. Mi ćemo ga imati.
Na repliku odgovara Igor Češek. Izvolite.
Hvala. Poštovana kolegice Sumrak, bilo je, pa svi smo svjedoci nepravilnosti i kad je HDZ raspolagao poljoprivrednim zemljištem. No, to danas nije tema ove rasprave pa neću se posebno osvrtat na to. Osvrnut ću se na ono što ste pričali o prodaji poljoprivrednog zemljišta za nekakvom vremenskom periodu od 7 godina. Pa tu se postavlja ključno pitanje da li agencija tako slabim intenzitetom radi na zakupu poljoprivrednog zemljišta upravo da bi se ostavila određena količina zemljišta nekome. Kome nekome? Mi uvijek spominjemo, strancima, stranom kapitalu. Možda će bolje oni podmazati.
Nova replika, Damir Rimac.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Češek, u svom uvodnom dijelu, a bit ću sad vrlo otvoren očekivao sam kako ste krenuli solidum populizam. No, međutim otvorili ste tu priču i otišli ste u jednu rekao bih pa stručnu raspravu, vrlo korektnu ako mogu naglasiti. Ali čisto radi ove desne strane moramo oko nekih stvari vrlo jasno progovorit, dakle ako mene dobro sjećanje službi mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva kreću sa svojom proizvodnjom negdje 92., 93.godine ovisno o različitim područjima u RH. Vaša kritika je išla djelom i opravdano na velike proizvođače kako su kadri pripremiti dobar gospodarski program. Pa naravno da su kadri kad imaju stručne kadrove. To je vrlo jednostavno. No, međutim vi ste kolega agronom kao i ja pa ću biti u ovom drugom dijelu rasprave ajmo reći pokušat ću biti stručan, sažeti taj dio o čemu ste vi govorili. Dakle, pitanje ide što su lokalne Vlade u jedinicama lokalne samouprave činile i radile u protekle 23 godine kako bi tog malog proizvođača farmera na OPG-ima osposobile da izrađuju kvalitetne gospodarske programe. Zašto recimo mali proizvođači u protekle 23 godine nisu formirali strojne prstenove, tko ih je u tome sprječavao? [[Upadica Sumrak: Jesu formirali su.]] Kolegice Sumrak ja bih bio toliko parlamentaran pa ne bi upadao u riječ da me ne dekoncentrirate. S druge strane, sa desne strane cijelo vrijeme idu priče kako je Slavonija propačena, kako je Slavonija propala, kako u Slavoniji nestaju sela itd. pa tko je u Slavoniji na vlasti u ovih 5 županija o kojima ste vi govorili u proteklih 20 godina? Možda bi to građani htjeli čut, tko se treba osjetiti odgovornim zato što mala poljoprivredna gospodarstva u lošem stanju? Pa lokalne Vlade. … [[Upadica se ne čuje.]]
A šta vi sad hoćete da vam izdam opomenu? Kako se to ponašate u Saboru? Dobacujete kolegi, pa dajte se ponašajte parlamentarno. Ja sam ovdje zadužen da vodim sjednicu i da vas spriječim u tome da se ovako, da se na ovaj način ponašate. Pustite kolegu da govori, budite parlamentarni. Odgovor na repliku Igor Češek, izvolite.
Zahvaljujem poštovani kolega Rimac. Ne znam kako bijaše ono od premijera Milanovića Slavonijo ako te zaboravim, spominjao je desnu ruku i sušenje, vidim još su mu u funkciji. Ma ne zanima me šta je radio HDZ, pa ne zanima me, pa mi smo glasno progovarali o grijesima HDZ-a, ali narod je vama dao povjerenje, pa vi ste obećali nešto napraviti. Imali ste plan 21 koji vidimo da ne funkcionira. Pa ja se neću osvrtat na grijehe HDZ-a, apsolutno me oni ne zanimaju, niti zanima onoga koji danas prati ovu raspravu, ako itko i prati. Pa njega zanima ono što vi pravite, ono što ste vi napravili. Što će biti u budućnosti sa hrvatskom poljoprivredom? To su problemi i zato sam i pokušavao voditi raspravu konstruktivno upravo iz tog razloga da vidimo šta se može učiniti. Pa nećemo stalno se vraćati na grijehe Račanove vlade, na grijehe Sanaderove vlade, ne branim nikoga ali više je vrijeme da takve podjele prestanu. Jer ako mi ne budemo razmišljali na način kako stvarno pomoć tom Peri, koji je apsolutno nebitno jel on bio član SDP-a, HDZ-a, Laburista ili HDSSB-a, pa svima nam prije svega treba bit važno da taj čovjek ostane na svojoj djedovini, da živi od svog rada. I dok to ne budemo shvatili ma đaba i ove rasprave i sve ostalo.
Posljednja replika Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Češek, jedna vrlo kratka replika vezano uz jedinice lokalne samouprave. Spominjali ste riječ centralizaciju i mislim pogotovo u odnosu na agenciju, tako sam shvatio. Gledajte, kad govorimo o jedinicama lokalne samouprave onda moramo uvijek spominjati njihov financijski kapacitet. Evo uzmite primjere izmjere poljoprivredno zemljišta, izmjeru poljoprivrednog zemljišta ne mogu jedinice lokalne samouprave napraviti ili većina jedinica lokalne samouprave same, trebaju pomoć države, trebaju pomoć županija. S tim što ja mislim da županije zapravo u ovom cijelom postupku, a to je bilo i u onim promjenama zakona ne trebaju uzimati od Zakona o poljoprivrednom zemljišta previše, da kažem tako tala jer nisu one tu posebno nešto ni napravile. Programe su radile jedinice lokalne samouprave, tj. općine i gradovi, program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem i onda se dogodilo, i onda kad nije bilo novca, da se formirala komisija koja nije bila naravno sastavljena od geodeta, od ljudi stručnih nego su ljudi formirali komisiju da bude što jeftinije, pa se onda dogodilo da je neko dobio zakup poljoprivrednog zemljišta pa je pitao jel ja moram ići tamo helikopterom jer on zapravo do svog zemljišta ne može doći jer oni koji su ga vodili u posjed nisu ga zapravo odveli na pravni način. Ti problemi se gomilaju godinama. Naravno ne radi se ovdje da se proziva, vi ste u pravu, ne treba prozivati sad HDZ ili SDP za ovu ili onu Vladu, ali u svakom slučaju moraju se detektirati problemi, mora se vratiti u povijest da se vidi gdje su problemi. Kad govorimo o komasaciji, donošen je Zakon o komasaciji i to treba svakako pozdraviti nije, 25, koliko godina nije uopće ništa rađeno na tom pitanju. Dakle, u poljoprivredi postoje problemi ali ja ne bi ovu sliku, danas se tu stvara skroz slika u Slavoniji postoji veliki broj OPG-a koji jako dobro rade, koji su vrlo uspješni u tom poslu, i da ne stvaramo crnu sliku. Postoje ljudi koji imaju problema, naravno tu je važna edukacija, važno je, ovo je prvo čitanje, ministar je naglasio prvo čitanje, treba iznositi prijedloge pa da se vidi na koji način se to može najbolje ostvariti. Hvala.
Odgovor Igor Češek.
Kolega Žagar, spominjali ste u replici županije i one su odrađivale postupke geodetske izmjere. Slažem se ali sa ovim postojećim zakonom ako se ne varam, upravo sada po ovom zakonu postojećem županije dobivaju samo 10% sredstava od zakupa poljoprivrednog zemljišta. Da li će moć i u budućnosti županije radit izmjere geodetske a znamo da ste im smanjili sredstava. A u konačnici ako mi plaćamo nekakve poreze, prireze i sve one razno razne namete parafiskalne, pa onda valjda može i država iz proračuna izdvojiti nekakvu kunu za tog nesretnog seljaka. Što se tiče same Slavonije, pa vi živite u Slavoniji vrlo blizu mene i znate kako stvari stoje, bili ste i čelnik općine. Mislim da ste upoznati i da, govorio sam o tome. Ne trebamo se vraćati na prošlost, ali treba iskreno priznat ono što nije dobro napravljeno i s ovim prijedlogom zakona, ali i s postojećim zakonom. Dakle oduzeli smo pravo raspolaganja zemljištem jedinicama lokalne samouprave i to oštro centralizirali. Pa vidimo iz podataka koliko je u 2014. godini napisano programa, ne programa nego koliko je sklopljeno ugovora, 65 ugovora, a spominjalo se milijun hektara zemljišta, 7 milijardi kuna, 40 000 novootvorenih radnih mjesta, ugovora sklopljeno sa 1446 hektara. Eto to je uspjeh ovog zakona.
U ime kluba HNS-a poštovani Ivica Mandić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicama. Uvažene kolegice i kolege. Pa evo i nazočnost nas saborskih zastupnika pokazuje najbolje koliki nam je interes ova tema i ova rasprava. Ono što bih htio reći na početku izlaganja ispred HNS-a, da pozdravljamo napore i ministarstva i Agencije za poljoprivredno zemljište koji su nam priredili ovaj materijal za prvo čitanje. Ako smo dobronamjerni onda ćemo danas kada je prvo čitanje konkretno davati prijedloge i učiniti sve da ovaj Zakon o raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem bude što kvalitetniji, što bolji. Ovdje ići u rasprave što je napravljeno, što nije napravljeno, tko je kriv, iza nas je 25 godina i možemo konstatirati da poljoprivredna proizvodnja sa obiteljskim gospodarstvima i kompletan agroresor nije na zadovoljavajućoj razini. Nije. Znači sve politike koje su bile do sada nisu dale adekvatne odgovore i nisu uspjeli riješiti ono što tišti agrarnu proizvodnju. Ovdje su kolege sa punim pravom govorili svoje, iznosili svoje stavove i uvjereni su da ovaj zakon može riješiti pitanje opstojnosti hrvatskog sela, da li u Zagori, da li u Slavoniji, da li bilo gdje. Ne. Sa ovim zakonom i nijednog takvog zakona u Republici Hrvatskoj nema koji će to zaustaviti. Bez organiziranih mjera, kompletnih koje će povezati više sektora, ovdje mislim da ovaj zakon može u nekakvoj manjoj mjeri zaustaviti određene procese, ali ne previše jer ono kako mi imamo predodžbu o poljoprivrednoj proizvodnji da se možemo bavit svi poljoprivredom i da možemo bit svi uspješni nažalost to neće moći egzistirati i nažalost morat ćemo se suočiti sa realnošću tržišne ekonomije. I zato bih na početku rekao da svakako prije bilo kakve rasprave o gospodarenju sa državnim poljoprivrednim zemljištem moramo napraviti inventuru stanja: koliko je to zemljišta, koliki je to broj obiteljskih gospodarstava, kako želimo poljoprivredu, na koji način funkcionirati i onda ćemo imati puno više. Ovdje me veseli da ćemo napokon dobiti točnu evidenciju o načinu raspolaganja sa državnim poljoprivrednim zemljištem i ovdje trebamo reći da ovdje se radi o svega 23% zemljišta koje Republika Hrvatska koristi kao poljoprivredno zemljište. Znači 77% poljoprivrednog zemljišta je u rukama privatnika, obiteljskih gospodarstava i o tom segmentu od posebne važnosti za Republiku Hrvatsku zemljište, Republika kao glavni vlasnik svega mora voditi brigu i mora raspolagati sa tim. Upravo slijedeći direktive i zajedničke poljoprivredne politike Europske unije, slijedeći program koji je gospodin Juncker predložio komisiji, ona se dotiče i poljoprivrede i gospodarstva. Vrlo značajni su i važni mala i srednja gospodarstva i upravo učinimo sve da mala i uspješna gospodarstva, govorim uspješna, ne samo što su mali i srednji ili mali i veliki, znači uspješni, tim ljudima omogućimo kvalitetniju i bržu proceduru. I jedan od glavnih razloga i promjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu je usklađivanje sa drugim zakonima da bi ta procedura bila lakša, bolja i da bi mogla i ona obiteljska gospodarstva koja nezakonito raspolažu sa državnim poljoprivrednim zemljištem mogu čim prije ući u posjed. Ono što je bitno naglasiti uvijek kad govorimo o poljoprivredi, da poljoprivredu nemojmo doživljavati kao socijalnu granu. Poljoprivreda je važna gospodarska grana koja mora biti poduzetna, koja mora bit konkurentna i koja mora imat kvalitetan proizvod. Nažalost, jedan veći broj obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava je prepušten na način da proizvodi na tradicionalni način i to dvije ili tri kulture. Ovdje smo i kolege su konstatirale da Republika Hrvatska preko 50% proizvoda iz poljoprivrednog dijela uvozimo. Uvozimo što treba, što ne treba. Znači nedostaje nam organizacije, nedostaje nam stručnosti. Ono što svakako kad govorimo o ovom zakonu, da ovaj zakon na jedan primjeren način rješava akutan problem stočarske proizvodnje pogotovo mliječnog sektora, da ovdje bez natječaja može na desetogodišnji i bez javnog poziva može stočarima ublažiti one poteškoće u kojima su se našli kao grana. Taj dio i tu odluku pozdravljamo. Također, pozdravljamo i onaj dio koji je vezan za jednu itekako značajnu proizvodnju koja je u RH nekad imala 19 ribnjaka, a sada smo spali na 2 ribnjaka, da sa ovim mjerama oslobađanja od naknade za korištenje voda da pokušamo da ta proizvodnja bude konkurentnija i da RH zbog kvalitete vode i zbog kvalitete ribe iz naših ribnjaka možemo bit konkurentni. Ovdje bih u istu razinu stavio i obiteljska poljoprivredna gospodarstva, znači obiteljska. To su manja gospodarstva koja se bave povrtlarskom proizvodnjom, da ih stavimo u istu kategoriju kao i ribnjake jer mala obiteljska gospodarstva su manje konkurentna, treba više radne snage, ali omogućimo im makar da uz korištenje da imaju vodu besplatno. Što se tiče jedinica lokalne samouprave i njihov način raspolaganja tu ću reći da ne dijelim mišljenje sa kolegama da je tu bilo svih mogućih i dopuštenih i nedopuštenih radnji. I mislim da je s obzirom na važnost ovog resursa, da RH i Agencije za poljoprivredno zemljište će to na kvalitetniji, ujednačeniji način provesti. Jer u ovakvim prilikama u kojima smo sada to je za jedinice lokalne samouprave i za manje presloženo, preteško i bojim se velikih incidenata. I mislim da jedinice lokalne samouprave mogu biti sretne da taj vrući krompir nije kod njih. Ono što bih također to je bilo u provedenim raspravama koje je Odbor za poljoprivredu proveo sa većim brojem zainteresiranih, mislim da 100 ha najveća čestica da možda nije najbolje rješenje, da je možda najbolje rješenje na natječaju najveća čestica na natječaju da bude po pitanju dodjele u zakup, ne 100 ha već najveća čestica. Ona može biti 105 ha ili 95 ha, da to bude osnov. Također je dobar način da država na svoj važan resurs može i predložiti određenu proizvodnju. Ja ću sad spomenuti 2002. godinu kada smo kao jedinica lokalne samouprave donijeli program, gdje smo pojedine obradive površine uz vodo tokove stavili povrtlarsku proizvodnju. Taj puta nam je rečeno to programom se ne može i ne smije napraviti. Iz tih razloga bi bio program odbačen. Znači, trebalo je ovoj državi 13 godina da bi došla na ono razmišljanje što je struka i taj puta govorila. Znači, ovdje sigurno prijedlog korištenja i to treba uvažavati. Što se tiče površina na kojih nema interesa, a budite sigurni da inače takvih površina da bi tu trebalo uz suglasnost i jedinice lokalne samouprave i agencije, da se tu ide po puno lakšem postupku, jer imate površina na koje nema nikog interesa. Pa otvarati natječaj i sve, mislim da bi tu taj postupak trebalo značajnije ubrzati. Kod poljoprivrednih površina ili poljoprivrednog zemljišta gdje je višegodišnje raslinje smatram da je dovoljno godinu dana, da ne treba produžavati. Jer ako ja imam namjeru uzeti, a znam što uzimam, onda mi je cilj da se to zemljište privede kulturi čim prije ne za godinu dana već za pet mjeseci. Jer ovo ako budemo išli na dvije godine ja sam počeo tri drveta sam ili skinuo i nakon toga ništa. Država je izgubila dvije godine. Znači, mislim da je razuman rok od godinu dana i da na takav način treba raditi. Ovo je dobro da je sa ovim prijedlogom u prvom čitanju, da su se i ograničile površine koje se mogu kupiti. Znači u priobalnom području ili u Jadransko more, Istra, znači površine koje su manje od 0,2 ha, a površine koje su na kontinentu koje su manje od 1 ha. To smatram da je to u redu i da na takav način ćemo i omogućiti i bolje i brže ukrupljavanje i nestajanje malih čestica. Ono što je bitno kod članka 30. gdje se boduje mirni posjed po novom 10%, domicilnost 10%, mlađi od 40 godina 10%. Ono što bih ja htio i što bi mi u klubu Hrvatske narodne stranke volili, ako bi se mogla napraviti granica do 30 godina 20 bodova, do 40 godina 10 bodova. Jer ovdje trebaju biti posebne pogodnosti za mlađa obiteljska gospodarstva koji žele nastaviti proizvodnju u poljoprivredi. Također kod obiteljskih gospodarstava koji su početnici, koji završavaju poljoprivredne škole i agronomske fakultete taj puta ne treba da su upisani u registar obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava dvije godine već se vidi da li su oni sa prebivalištem na toj adresi i da automatski imaju prava. Mislim da taj dio bi trebali svakako razraditi. Ono što je jedna od najvećih poteškoća u provođenju politike o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem, usklađenost katastra i zemljišnih knjiga. Ja smatram da je to najveća kočnica, ali to je prije svega velika obveza na Agenciji za poljoprivredno zemljište. Što se tiče članka 35.pitanje reguliranja promjena. Mislim da bi to svakako trebalo ići da taj postupak kada obiteljsko gospodarstvo da li zbog smrti, da li zbog bolesti ili bilo kojih drugih razloga ako prenosi se na nekoga iz obitelji da preuzima sva prava i sve obaveze kako po raspolaganju sa zemljištem tako i po pitanju poticaja. Cilj svih nas je ovdje da dobijemo jedan prihvatljiv i jasan zakon koji će biti primjenjiv i koji će biti prije svega u službi razvoja konkurentne, kvalitetne poljoprivredne proizvodnje. I na malim OPG-ima mogu se razvijati odlični programi, da li je to pitanje voće i povrće, da li jagodičasto voće mislim da su to sve programi koji se trebaju vrednovati. Cilj sviju nas, svih politika lijevih i desnih je da dobijemo uz Zakon o poljoprivredni još jedan vrlo bitan i vrlo važan zakon a to je Zakon o raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem. U prvom čitanju mi kao klub podržavamo ovaj zakon.
Replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mandić, da dobro ste rekli i na kraju svoje rasprave da svi mi ovdje u Saboru želimo ali i hrvatski seljaci žele da dobijemo jedan dobar zakon, realan i jasan zakon. Posebice evo moram reći da mi u HDZ-u smo pri raspravi koja je bila, rasprava Zakona o poljoprivredi tražili da se u taj zakon sjećate se uvede i stavka da je poljoprivreda strateška gospodarska grana. Pa počevši od toga zaista onda i ovaj jedan od niza zakona koji treba donesti u poljoprivredi a jest onda i ovaj zakon za koji ćemo se zalagati da u drugom čitanju bude još bolje popravljen i da bude čim više ljudi s zadovoljno. Osvrnula bi se samo na vaš početak kad ste rekli kako nas ovdje ima malo, da kolege to je ono što sam ja pitala ministra zbog čega su uvijek ti zakoni koji se odnose na poljoprivredu uvijek su popodne, da li zbog njegove zauzetosti ili evo ga iz nekog drugog razloga. Jer vidite postoje saborski zastupnici koji imaju nekog drugog posla a obično su do pola 2 slobodni kad je tu većina medija, i kad se može sudjelovati u raspravi onda bi bila ovdje puna sabornica i puno bi se više ljudi javilo. Međutim, ja čestitam i nama malo koji smo ovdje jer čini mi se da je to ekipa koja je uvijek kad se radio o poljoprivredi tu i uvijek raspravljamo bez obzira što nekad se ministar naljuti na nas, ali želimo zaista najbolje hrvatskoj poljoprivredi.
Odgovor na repliku Ivica Mandić.
Evo hvala lijepo kolegice Đurđica na vašoj replici. Da li bi stavili ili ne stavili poljoprivreda je sigurno strateška proizvodnja za svaku državu, pa tako i za našu državu. Jer jedan od najbitnijih stvari koja se veže za agrarnu proizvodnju i za poljoprivredu je zadovoljavanje vlastitih potreba. Ali nažalost u 25 godina samostalne države mi na tom polju nismo odradili najbolje. Ja neću tražiti krivce jer cilj je da sa ovim zakonima koje donosimo da oni budu realni, jasni i provedivi i da budu u korist i poljoprivrednoj proizvodnji i obiteljskim gospodarstva. Ono što možda nekad nedostaje meni, ja o ovom zakonu i poljoprivredi nastupam prije svega sa stručne strane i vrlo racionalno. Normalno vi ste tu duže u saboru, vi imate više emocija pa nekad u prvom čitanju možda su emocije dobre, a možda nekad i štete. Mislim da je nekad bolje argumentirati i uvjeriti da je ova druga strana da je u pravu. Jer ako dovodimo pitanje politike jedne i druge onda budite sigurni da nećemo naći zajedničko rješenje. Ali po meni interes svih politika je da imamo konkurentnu, kvalitetnu politiku, kvalitetnu poljoprivrednu proizvodnju i u biti da što više educiramo naša obiteljska gospodarstva. Normalno tu imamo i savjetodavnu službu koja je dobra, ali nažalost mi smo na 247 a trebamo negdje po planu imati preko 500 i normalno da u tom dijelu ne zadovoljavamo potrebe. Ali ja vjerujem da će i ministarstvo prihvatiti jedan dio prijedloga da dobijemo i da u biti ta poljoprivreda proizvodnja ostaje održiva i sa obiteljskim gospodarstvima.
Druga replika Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Mandiću, u uvodnom dijelu ste spomenuli inventuru poljoprivrede, apsolutno se slažem s tim da je potrebno podvući crtu i sami sebi kazati u kom pravcu mi to želimo ići i što mi to želimo proizvoditi u ovoj zemlji. Spominjali ste o značaju malih i srednjih gospodarstva, pa evo upravo cijelo ovo popodne odnosno večer govorimo o zaštiti malih i srednjih, evo pa to jeste naša želja. Znači ne treba se niko vrijeđati bez obzira što ko kazao od nas, znači cilj jeste upravo zaštiti taj dio poljoprivrednika. Isto tako spomenuli ste gospodina Junckera, 31.listopada 2014.imali smo čast biti zajedno sa gospodinom Siekierskim, predsjednikom Odbora za poljoprivredu i ruralni razvoj Europske komisije i ako se sjećate on je upravo govorio o ulozi lokalne samouprave kad je poljoprivreda u pitanju. A vi ste načeli tu temu vezano za zaštitu malih i srednjih. A isto tako pita vas a i sebe koja uloga je danas jedinica lokalne samouprave kad je ova tema u pitanju? Kazali ste da ne bi želili preuzeti taj vrući krumpir, odnosno da moramo biti sretni što taj vrući krumpir nije kod nas. Ja razumijem da je bilo kako ste kazali dopuštenih i nedopuštenih radnji, ali i dalje stojim na tome stajalištu da je to bilo puno transparentnije prije zato što je na sjednici gradskog vijeća koje je donosilo odluku o izboru najpovoljnijeg ponuditelja, pored svih vijećnika različitih političkih boja bila i javnost, znači bili su mediji, a danas imamo ovo što imamo. Znači imamo 5 članova povjerenstva i da li je transparentnije ono prije ili ovo danas. Ja mislim da je ono prije bilo transparentnije.
Odgovor na repliku, Ivica Mandić.
Hvala lijepo. Kolega, pa sigurno u svakom poslu ako se želi kvalitetno ići naprijed trebate snimit stanje koje je, znači inventura. Mi ovdje imamo inventura je negdje 780 000 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta, nešto je prije toga prodano, nešto podijeljeno ali uglavnom s tim zemljištem trebamo vidjeti na koji način ići dalje. Ono što je najbitnije je mala i srednja gospodarstva koja su uspješna. Malo gospodarstvo koje će imati pšenicu, kukuruz ne mogu opstati, ne mogu. Oni mogu ići sa drugim konkurentnijim proizvodnjama. Tu im treba stručna pomoć. … [[Upadica se ne razumije.]] Upravo tako. Gospodin predsjednik Odbora za poljoprivredu, gospodin iz Poljske Sienkiewicz je rekao… … [[Upadica se ne razumije.]] Siekierski, dobro, znate na kog sam mislio. On je rekao način organiziranja i povezivanja i na tom podatku je bio toliko uporan da shvatimo koliko je to važno. Na nesreću, naši ljudi na ovim prostorima koji žive, pogotovo koji su u ruralnim prostorima, koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom imaju jedna loša iskustva sa zadrugarstvom, nažalost. Ali nema opstojnosti bez toga, nemate konkurencije. Vi sa nekakvom malom proizvodnjom graha, kupusa, bilo kog povrća niste konkurentni, nikom niste zanimljivi. Niste zanimljivi. Ali ako imamo deset malih povrćara, taj puta oni sebi traže i puteve jer oni će najbolje naći i najbolje će sebi organizirat da budu konkurentni i da dobiju što više, ali u biti interes je opet svih nas da dobijemo zakon koji je primjenjiv i koji će bit od koristi za razvoj poljoprivrede.
Posljednja replika, Franjo Lucić.
Kolega Mandiću, rekli ste u svom završnom izlaganju kako treba dat priliku mladom čovjeku, kako ga treba poticat, kako upravo na taj način i vjerojatno ste mislili i smatrate da treba spasit to malo gospodarstvo unutar Hrvatske. Ja vas pitam još jednom što je danas glavna tema i vi ste nešto o tom govorili ali niste išli do kraja. Ajde vi sad meni kažite na temelju ministrovog prijedloga i bodovanja koji on predlaže kako će taj čovjek kupit zemlju. De nek mi taj ministar izračuna i kaže gle Franjo, u tvojoj županiji mladi čovjek može dobit odnosno uzet u zakup zemlju na temelju bodovanja kojeg je moje ministarstvo predložilo. Pa dajte gospodine ministre pokažite to ljudima između prvog i drugog čitanja i dok dođemo do drugog kako vi to mislite da će malo gospodarstvo zadržat svoju razinu, kako će opstat ako mu ne dozvoljavate vašim zakonom da kupi zemljište. A kolega Mandiću, ministar je rekao i sljedeće, da je upravo HDZ-ov zakon iz 2008. godine raspolagao sa većim količinama zemljišta u zakupu. Pa zašto ste mijenjali taj zakon ako vam je bio dobar i ako je upravo taj zakon davao priliku malom poduzetniku da opstane, bude domicilan u svojoj sredini i na taj način potičemo, kao što vi kažete i slažem se, upravo te male poduzetnike. Pa nismo trebali taj zakon mijenjati jer je upravo bio podloga da zadržimo male obrte na našim pragovima, a mi na ovaj način smo jednostavno se doveli u poziciju da ljudi nemaju mogućnosti, znate nemaju mogućnosti započet sa radom. Evo uzmite sve te bodove, evo ja sam sad poduzetnik, idem ja se kandidirat, s čime, sa kakvim bodovima.
Odgovor na repliku, Ivica Mandić.
Hvala lijepo. Pa vi ste spomenuli ono što je bilo prije, nisam se htio u to vraćati ali ja ću samo spomenuti operativne programe koje je donosila Vlada kad je bio HDZ. Taj puta ste ljudima davali tolika sredstva, tolike kredite bez ijednog hektara zemljišta i ti sad su najveći problem, ali to je bilo iza nas. Ovo kad gledamo sada, struktura obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava je vrlo nepovoljna, znači starosno pogotovo, stručno isto, ali ako nam je cilj da mladi OPG-i dobiju zemlju pa onda ćemo tako postavit kriterije. Zato sam govorio da trebamo… … [[Upadica se ne razumije.]] To ne znamo da li će napraviti ili ne, mi ovdje trebamo reći i što želimo. Zato sam rekao, napravimo inventuru i postavimo si ciljeve. Ja smatram za opstojnost OPG-a mladi obrazovani stručni ljudi, to je budućnost i tu ćemo imati konkurentno i sve. Ako to smatramo onda ćemo tako napraviti i gospodarski program gdje ćemo to verificirati i vrednovati. Ja drugačije ne mogu govorit nego tako što mislim i mislim da je takav način ispravan. A ako netko misli da je drugačiji način bolji, mene ne može razuvjerit da ja nisam u pravu. Znači ako nam je cilj mlada obiteljska gospodarstva onda to vrednujemo i kroz gospodarske programe.
U ime kluba SDP-a poštovani Damir Rimac.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ministre sa suradnicima. Dakle ja ću u uvodnom dijelu preskočiti osvrt na ovaj politički performans u režiji HDZ-a kako bi se isključivo diskreditirao ministar i Ministarstvo poljoprivrede i vratit ću se zapravo na točku dnevnog reda, a to je Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Dakle, interesantna stvar je da kolege iz opozicije u cijeloj svojoj raspravi i u svojim replikama niti u jednom dijelu se nisu dotakle javne rasprave. Dakle, javna rasprava je o ovome zakonu bila od 6. studenog do 21. studenog, dakle puna dva tjedna, i vjerojatno će predsjednik odbora u svojoj pojedinačnoj raspravi reći da je to bila kratka rasprava i da je rasprava trebala trajati barem mjesec dana. No međutim, ja bih se složio možda sa tom hipotetskom tvrdnjom da se radilo o novom zakonu, iako mišljenje kolega iz opozicije sa desne strane je da se radi o velikim izmjenama, gotovo 50% članaka koji su navedeni u zakonu. No međutim, isto tako bih radi objektivnog informiranja hrvatske javnosti trebalo reći da je u ta dva tjedna pristiglo ukupno 24 primjedbe odnosno sugestije od 24 zainteresirane strane. Prije svega građana, pojedinaca, pravnih osoba, udruga, strukovnih udruženja ali naravno i već ranije spomenutih jedinica lokalne samouprave i također javnih ustanova. Prihvaćene su sugestije, ne može se reći da su sve odbačene. Ministarstvo je prihvatilo sugestije recimo Brodskog ekološkog društva, zatim gospodina Roberta Doka iz Metkovića, Udruge "Mliko" to je dakle udruga koja se bavi, udruga velikih farmi odnosno proizvođača mlijeka, Hrvatske poljoprivredne komore, Hrvatske gospodarske komore, Laga Šumanovci, Ekološke udruge grada Buja itd. Ja iz navedenih primjedbi nisam vidio jedan drugi grad ili neku drugu jedinicu lokalne samouprave a govori se o velikim primjedbama. Bilo je nešto iz Orahovice od poljoprivrednih kombinata ali to je to. Dakle, moram se osvrnuti na reakcije kolega koji su napomenuli da rješavanje poljoprivrednog zemljišta ide presporo i da to traje. Što je ministarstvo radilo sve ove godine, pogotovo u zadnje tri godine, zašto nije ništa poduzelo? No pogledajmo neke od činjenica zašto to zaista ide tako sporo. Dakle, notorna je činjenica da u RH a mogu tako reći u poljoprivrednom smislu je vladala prilična kaotična situacija jedne neuređene države u poljoprivrednome smislu, u proteklim godinama. Prema programima raspolaganja državnog zemljišta bilo je navedeno 550 tisuća hektara u proteklih 15-ak godina no strpljivim prikupljanjem podataka od strane agencije i ministarstva i analizom istih u rujnu 2014. godine utvrđen je podatak od 738 tisuća hektara državnog poljoprivrednog zemljišta. Zamislite! Plus 188 tisuća hektara više. Kako je to moguće? Što je Poljoprivredna agencija u prethodnom razdoblju radila da je odjedanput ispušten taj podatak od gotovo 200 tisuća hektara? Dakle, već sam u svojim repliciranjima napomenuo da nije postojala niti knjiga zaključenih ugovora, ni evidencija o tim zaključenim ugovorima. Zaključno, možemo reći u ovome dijelu programi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH su odobreni, a podaci o njima nisu bili točni. Ili da se poslužim jednom uzrečicom koju naši susjedi Bosanci imaju pa da kažem mašala, alaj mu vera pravi posao napravljen. Odbor za poljoprivredu, o čemu je predsjednik u svom obraćanju u ovom Visokom domu ukazao čitajući tekst koji je objavljen i na web stranici Hrvatskog sabora, dakle osvrnuli smo se na izraze naknada za vodu i naknada za korištenje ribnjaka koji se prijedlogom izmjena i dopuna ovoga zakona brišu. Odbor je iznio stav u pojedinačnim raspravama da se ovom odredbom u neravnopravni položaj dovode ostali poljoprivredni proizvođači. No predlagatelj, ministarstvo odnosno Vlada Republike Hrvatske, predložilo je ukidanje naknade za vodu kod zakupa za ribnjake u vlasništvu države kako bi se gospodarskim subjektima upravo rasteretilo poslovanje obzirom na obvezu plaćanja i zakupnine za ribnjak. Meni je sasvim logično, a vjerujem i svima onima koji nešto o struci znaju, smatrati vodu neophodnim resursom za rad ribnjaka i bavljenjem proizvodnje i uzgojem riječnog ribničarstva. Naravno i morskog isto, bez vode to ne ide. I da je sasvim dovoljna naknada za zakup zemljišta kojom se terete zakupnici. Dakle, na ovaj način ministarstvo pomaže tim gospodarstvenicima. Ukidanjem te navedene naknade koju su proizvođači slatkovodne ribe trebali plaćati procjenjuje se da je to bilo negdje oko pola milijuna kuna, oko 500 tisuća kuna i da će zapravo taj novac proizvođači moći reinvestirati ili preusmjeriti recimo u dodatno zapošljavanje, ulaganje u obnovu i modernizaciju postojećih kapaciteta ribnjaka ali i ulaganje u nove tehnologije i uvođenje tehnika upravljanja kvalitetom što je u ovome dijelu proizvodnje itekako bitno. Rezultat koji se očekuje je porast proizvodnje ribe i rast izvoza. Isto tako treba reći da do 2014. godine nije postojao registar slatkovodnih ribnjaka u RH. Zamislite! Toliko godina prošlo, mi nismo imali registra slatkovodnog ribničarstva. Sada ih je 19 ukupno, a na raspolaganje je dano 2. I moram reći da nažalost zbog dugogodišnje nebrige za ovaj dio proizvodnje, stanje u ovome dijelu i ovome sektoru je zapravo zastrašujuće katastrofalno, ali se mijenja na bolje. Nekad je to bio dobar sektor, pogotovo u ovome dijelu naše Slavonije, u Baranji gdje je postojalo razvijeno slatkovodno ribnječarstvo i gdje je taj sektor zapošljavao ljude i koristio poljoprivredne proizvode upravo za tu hranidbu tih riba. Dakle, to je jedan zatvoreni ciklus. No, danas je on gotovo nestao kao grana gospodarske djelatnosti a o indeksu samodostatnosti ili o ukupnoj konzumaciji slatkovodne ribe prosječnog Hrvata bolje je ne govoriti. E sad, primjena postojeće Zakona o poljoprivrednom zemljištu od 2013.godine pokazala je kako je i ministar u uvodnom dijelu rekao da postoje određene zapreke koje usporavaju proces raspolaganja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH. Predloženim izmjenama i dopunama se uređuje pitanje čijim se rješavanjem zapravo ubrzao bi se proces raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH. E sad, što se rješava predloženim izmjenama. Dakle, previše bi vremena potrošio kada bi o svakoj stavci govorio ali ono što je bitno za moju struku, osvrnut ću se samo na dio koji se odnosi na stočare, dakle prije svega omogućit će se upravo proizvođačima stoke, stočarima, farmerima koji nemaju zemljište a koji su dobili silne novce da pokrenu proizvodnju bez prave kalkulacije u broju uvjetnih grla i koliko treba obradivih hektara za proizvodnju hrane za te životinje. Zašto, zašto je to bitno? Pa zato što ti stočari primaju potporu u posljednje tri godine po ugovoru o pristupanju i ako im se to zemljište ne dodjeli oni će izgubiti tu potporu i to treba reći jasno i glasno. Ja smatram da je to sasvim dovoljan i opravdan razlog da se ide u ovakvu izmjenu i dopunu ovoga zakona. Dodatno se omogućava da poljoprivredno zemljište na kojem je farma ili neki poljoprivredni objekt koji je već dulji niz godina nije u funkciji ide isto u zakup. Dosada to nažalost nije bio slučaj jer se to djelom smatralo građevinskim zemljištem i zamislite čekalo se rješenje. To je trpni glagol, čekalo se. Kao da čekamo Godoa koji nikad neće doći. Dakle, ovim prijedlogom i izmjenama i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu omogućuje se prenošenje ugovora o zakupu odnosno potpisuje se i mogućnost prijenosa što nažalost ponovno naglašavam to dosada nije bilo moguće. Ono što je najveći problem to je domicilnost koje sada nema u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu i zbog kojeg se recimo to otvoreno u pojedinim jedinicama lokalne samouprave dignula prava uzbuna. Naime, na natječaju su prolazili korisnici iz drugih županija što je domaće proizvođače, farmere ljutilo. Navedeno se sada mijenja i uvodi se kriterij domicilnosti koji će definitivno biti opravdan. Moji prethodnici su u svojim raspravama spomenuli a to je i ministar čini mi se rekao u svom uvodnom izlaganju da je svakako u postojećim okvirima nužno zaustaviti depopulaciju sela. Dakle, svim govornicima je puna su usta bila sela, malog proizvođača, OPG-a itd. I upravo iz tog razloga zaustaviti depopulaciju sela, motivirati pogotovo mlađe ljude da ostanu u tim krajevima. Kao stimulativna mjera uvodi se i deset bodova za mlade što dosada u postojećem zakonu o poljoprivrednom zemljištu nije bio slučaj. I upravo povećanjem tih bodova za domicilnost i nositelje OPG koji su a recimo to tako mlađi od 40 godina pa spadaju u neku kategoriju ipak mlađih stanovnika RH stvaraju se pretpostavke za zadržavanje mladih u ovim problematičnim trenutno ruralnim prostorima. I zaključno, predloženim izmjenama i dopunama zakona omogućilo bi se kao što sam i uvodno rekao brže raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH sukladno odredbama samog zakona i stavljanjem u funkciju ne korištenog poljoprivrednog zemljišta kao bi se omogućilo veće ostvarivanje prava na isplatu potpora po novom sustavu zajedničke poljoprivredne politike unutar okvira EU. Iz svega navedenog Klub zastupnika SDP-a će podržati predložene izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu iz jednostavnog razloga što vjerujemo da će biti stimulativne i za ostanak proizvođača na ruralnim dijelovima RH ali isto tako zato što su sve izmjene i dopune koje je ministarstvo, odnosno Vlada predložili opravdane pogotovo u ovome djelu na koje sam se referirao u stočarstvu i ribničarstvu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo tri obligatorne replike. Prvi Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Rimac, svoje izlaganje ste počeli sa, rekli ste da smo mi dosada imali performans, ako sam dobro razumio. Ja ne znam na što je ličio ovaj ostatak iza toga, je li to bio nastavak ili kazališna predstava? Spominjete kaotičnu situaciju vezano za poljoprivredno zemljište. Ne znam što je to kaotično dosada bilo. Ja sam čelnik tijela jedinice lokalne samouprave 21 godinu, imam 1110 hektara poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH na svom prostoru, niti jedan natječaj nije pao, niti jedan ugovor nije poništen i sve je javno i transparentno. Svi čelnici jedinica lokalne samouprave koji su htjeli i koji su željeli ili uglavnom svi su i po starim zakonima mogli rješavati ove probleme. Ali zašto nisu to njih treba pitati. Nadalje ste spomenuli, bilo je katastrofalno ali mijenja se na bolje. A sada ću vam pročitat podatke usporediti podatke uvoza 2012./2013. Uvoz u 2013.je povećan za 27% u odnosu na 2013. Ukupno, odnosno generalno uvoz mlijeka i mliječnih prerađevina povećan je za 90%, uvoz mesa i mesnih prerađevina 18, voće i povrće 21, šećer pozitivna bilanca 2012.prešla je u negativnu u 2013., uvoz proizvoda od povrća i voća 14 itd. da vam ne čitam. I to vam je bolje.
Odgovor na repliku Damir Rimac.
Poštovani kolega Kutija, ja sam se referirao na stanje u unutar brojnih pokazatelja za poljoprivredno zemljište. Dakle, ja nisam govorio o uvozu, nisam govorio o tim statističkim pokazateljima ali mogao sam. Ne to nije rezultat toga, rezultat toga je što RH još uvijek nema izrađenu bilancu poljoprivredne proizvodnje i mi zapravo ne znamo što, čega trebamo proizvesti. Dakle, mi u suficitu proizvodimo krušarica recimo pšenice a ne znamo, ili velika većini ne zna da je sasvim dostatno oko 650 tisuća tona i za robne zalihe i kao osnovne krušarice. Mi proizvodimo milijun … [[Upadica se ne čuje.]] čekajte kolega Kutija, sad treba mijenjati nešto pa vi da ste u poljoprivredi, evo gospodin Lucić tu je, dakle poljoprivredna proizvodnja se ne može postaviti sada i sutra je promijeniti. To su vrlo usporeni ciklusi promjena. Dakle, problem nije nastao dolaskom ove vlasti, dolaskom ovog ministra, problem je puno dublji, puno kompleksniji i puno sadržajniji. Ne upirem prst u nikoga, ali vam govorim da poljoprivrednom proizvodnjom se nije ozbiljno bavilo u ovoj državi. Ić sa postulatom da će mali obiteljski poljoprivredni proizvođač bit nositelj poljoprivredne proizvodnje u RH nakon demokratskih promjena a ne pripremit ga za tržišno natjecanje to je bio totalni fijasko a on dolazi sad na naplatu 15 ili 20 godina kasnije. Dakle, nemojmo govoriti sa punim ustima o malom obiteljskom farmeru proizvođaču. Netko je spomenuo tržišno natjecanje, dajmo vidimo kolika je proizvodnja po jedinici površine kod svakog tog proizvođača, da li je on konkurentan? Ne možemo biti dragi kolega Kutija konkurentni sa pšenicom niti Mađarskoj, niti Ukrajini i nećemo biti dokle god ne promijenimo tehnologiju.
Druga replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Rimac, započeli ste sa performansom a onda ste nastavili ex katedra. A rekli ste da svi koji nešto znaju o ovoj temi o poljoprivredi ako sam dobro shvatila da imaju pravo za nešto reći. Pa ja bih vas podsjetila odnosno to je već starinska jedna izjava ljudi koji žive na selu "Da tko nije zaorao svoju vlastitu brazdu nikad neće znati problem." Lako je sa govornice i lako je iz ministarstva govoriti o ne znam bolje je sada ovo ili ono, ali treba slušati znači proizvođače koji se bave, koji se bave. Mene ono što osobno smeta, danas u nekoliko rasprava jest to da se stalno govorio nama unazad 15 godina nije ništa učinjeno. To je ono što me osobno smeta i vrijeđa, vrijeđa. Jer kao da se zaboravlja, sad ću se ja ponovno vratiti malo na politiku, kao da se zaboravlja ko je bio od 2000.do 2004.na vlasti i kako je ta poljoprivreda izgledala jednako spaljena kao što je i ovo sada, a s druge strane ja ne znam na koji smo način mi uopće ušli u EU? Valjda zbog toga što ništa nije bilo dobro, što potpuno nismo ništa napravili, odnosno Vlada HDZ. Pa kad biste vi se htjeli potruditi, čini mi se da ste vi struke agronomske, pa se htjeli potrudit pa bit iskreni i realni i reći da ovo nije bilo dobro ali ovo vam je bilo dobro. Najteža poglavlja su bila poglavlja u poljoprivredi, najteža poglavlja. I možda se moglo nešto bolje, ali ovo je najbolje što su u tom trenutku mogli izvesti.
Odgovor na repliku Damir Rimac. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle, poštovan kolegice vi ste sad rekli vratit ćete se malo na politiku, kao da smo vodili vrlo visoke znanstvene rasprave u ovome domu. Vi poštovana kolegice niste nikada izašli iz politike za razliku od mene koji sam radio u sektoru i bio sam upravo u proizvodnji kako ste vi to govorili prije nego što sam ušao u ovaj dom i znam kako diše mali proizvođač. Isto tako znam da je vrlo teško naći proizvođača koji je spreman pratiti trendovi i ulagati u tehnologiju i nove proizvodne okolnosti. Takvih ljudi u RH ne možete naći puno. Ja vam predlažem da možda iz ovih klupa odete malo na selo, porazgovarate s ljudima, vidite što se tu može napraviti, a ne da meni docirate iz ove pozicije. Dakle, činjenica je, ja ću to ponovno reći ovo je bio performans u režiji HDZ-a kako bi se isključivo diskreditirao ministar. vi u svojim raspravama uopće se niste držali ovog prijedloga zakona, držali ste se samo brojki, povezivali ste lijevo i desno, gore i dolje bez svrhe je bila vaša rasprava. Jedina svrha je diskreditacija ministra. Držite se prijedloga zakona.
Povreda Poslovnika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo. Povrijedio je gospodin uvaženi zastupnik članak 238., moram reći da sam ja to, smatram ove njegove izjave vezano uz mene da me je omalovažava i to iz razloga jer naprosto evo to je ta politika njegova i njegove stranke, naprosto ne zna što govori i baš meni govori da ja odem na selo, baš meni, baš meni koja sam prije 6 godina prvi puta došla u ovaj Sabor a dotada sam sve svoje vrijeme provela, uvaženi kolega kao doktorica veterinarske medicine na terenu, kao savjetnica u poljoprivredi i šumarstvu, kao tehnolog na jednoj velikoj farmi. I vi ćete meni govoriti kako selo živi. I da ja se vratim u nešto, a da ste vi bili a ja nisam bila. Evo upravo to pokazuje ponašanje, a da mi želimo i to je omalovažavanje. Meni je to uvreda, znate. Ja bih sad najradije tom zastupniku dala opomenu jer je on mene uvrijedio.
Ovako, jedino riskirate da dobijete vi opomenu [[Upadica Sumrak: Pa uvrijedio me.]] Jedino riskirate da dobijete vi opomenu zbog toga što zloupotrebljavate Poslovnik. Nikakve uvrede i nikakvog omalovažavanja nije bilo. … [[Upadica se ne razumije.]] Dajte se strpite da vam da objašnjenje. Ako ne možete otrpjeti odgovor na repliku nemojte replicirat, to vam je puno jednostavnije. Puno jednostavnije. Replicirali ste i dobili ste što ste tražili [[Upadica Sumrak: Nisam.]] I to je za vas povreda Poslovnika. Pa nije svaki put kad vam netko kaže istinu povreda Poslovnika.
Nije istina, da je istina ja ne bih uopće digla povredu Poslovnika, oprostite.
Molim vas, znate i sami da…
Ja znam da nije istina to što je rekao.
Obratite se Odboru za Ustav.
Pa hoću.
U ime Nacionalnih manjina Juhas Šandor. … [[Upadica se ne razumije.]] Oprostite, gospodine Juhas Šandor oprostite moja je greška, prijavio se i kolega Lucić.
Kolega Rimac, isto konstatacija kao što sam rekao ministru. Žao mi je što dolazite iz Slavonije i Baranje i baš me interesira kako ćete objasnit svojima u Vinkovcima braneći ovako ovaj prijedlog zakona koji ne ide u prilog tome čovjeku koji se želi sutra bavit poljoprivredom. Ne znam kako ćete mu to objasnit. Govorili ste o domicilnosti. Pa da, zašto se posebno ne boduje domicilnost. Da, mladi čovjek, pa da i ja kažem, a zašto samo 10 bodova, pa daj mu 20 bodova, potiči ga da uspije, da kupi odnosno da dobije zemljište u zakup i da sutra takvih imamo što više. Pa potičimo ih. Sa čime ga potičemo? Da bi ga onda na kraju lupili sa gospodarskim programom od 60 bodova. Pa baš me interesira koliko će ministar predložit u novom zakonu bodovanje gospodarskog programa koji će srušit tu poljoprivrednu proizvodnju na selu do kraja i ministre vi ćete bit zapisani u analima poljoprivrede da ste kao ministar sve učinili kako bi uklonili ljude sa sela i kako bi oni jednostavno nestali. Baš me interesira koliki ćete broj bodova…
Sad vas već drugi put upozoravam da ne replicirate ministru jer ste se javili za repliku…
Dobro, govorim i kolegi, a govorim i ministru, nek ga on pita kad ga tako zdušno brani.
Ne, ne, naš je Poslovnik vrlo precizan. Molim vas pročitajte Poslovnik, ja sam uvjeren da ćete ga razumjet.
Razumijem ga ja tako da nemojte se sekirati. Pa kolega Rimac, pitajte ministra šta će poduzet da upravo ti ljudi opstanu na svojim ognjištima o kojima sam već govorio. Govorili ste također o vodnoj naknadi za ribnjake. Pa Jel smatrate da poljoprivrednici koji se bave navodnjavanjem trebaju plaćat vodnu naknadu, a onaj koji se bavi ribnjačarstvom ne treba plaćati.
Na repliku odgovara Damir Rimac.
Poštovani kolega Lucić, za vašu informaciju nema sutra za bavljenje poljoprivrednom proizvodnjom, postoji samo jučer jer ti koji se žele baviti ozbiljnom poljoprivrednom proizvodnjom oni su se davnih dana morali za tu proizvodnju pripremiti. Nažalost nisu i zato se nalazimo u ovome trenutku u kojem se nalazimo. Kolega Lucić, svi podaci koje ste vi iznijeli u numerološkom smislu, dakle brojčanim pokazateljima točni su. Dakle statistika je točan broj nepouzdanih podataka, ali u ovom slučaju vaši izričaji su točni ali niste ih dobro interpretirali. Došlo je do opadanja i brojnog stanja muznih krava i do opadanja matičnog stada krmača, svinja. Sve je to točno, ali morali ste u toj svojoj raspravi naglasiti da je to zbog loših operativnih programa koje je nažalost kreirala Vlada HDZ-a. Prije nekoliko godina davali ste ljudima novce, davali ste im kredite bez poljoprivrednog zemljišta. Ljudi nisu imali gdje proizvest hranu. Pa ne može se hrana kupiti na tržištu, takva proizvodnja je daleko najskuplja. Morate imati određenu količinu obradivih hektara gdje ćete zasadit nešto svoje i na najjeftiniji mogući način proizvesti, a da ne govorimo o proizvodnji po jedinici površine. Dakle opet ponavljam, ovo je bio performans HDZ-a isključivo u jednoj ulozi da se diskreditira ministar i ono što Ministarstvo poljoprivrede radi, ništa drugo. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolegice Sumrak, još uvijek imam vremena. Dakle niti ste parlamentarni, niti ste kulturni, ubacujete se u riječ. Dakle nemojte moju pristojnost tumačiti sa slabošću.
Povreda Poslovnika, Đurđica Sumrak. Koja točka?
… [[Govornica nije uključena.]]
Dobacivali ste dok je kolega govorio, a on vam je rekao da ste nepristojni i neparlamentarni. E pa nemojte dobacivat pa vam neće nitko reći da ste nepristojni i neparlamentarni. A u Saboru se inače ne dobacuje kolegice Sumrak, to ste već mogli naučiti do sada. Nema povrede Poslovnika, odnosno ima, jedini tko je povrijedio Poslovnik ste vi jer dobacujete kolegi koji govori. Nemojte to raditi jer ne samo da kršite Poslovnik nego pokazujete kakva ste osoba, a to vam ne treba. U ime Nacionalnih manjina Juhas Šandor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Ministre sa suradnicima, dame i gospodo. Ja bih isto podijelio nekoliko misli s vama, sad već u ovim večernjim satima. Ostali su oni koji moraju ostat, neki zato što nas moraju slušat, a neki zato što bi nešto i rekli. Mislim da ovaj prijedlog zakona ima neka dobra rješenja, ali ima i dosta toga sa čime se ne mogu složiti i što ne prihvaćaju ljudi sa onog područja sa kojeg ja dolazim. Ja sam imao jučer jedan sastanak gdje sam pozvao i gdje se odazvalo negdje oko 45, 50 vlasnika OPG-a, poljoprivrednih proizvođača s područja Baranje i područja istočne Slavonije, Vukovarsko-srijemske županije. Svi su bili po nacionalnosti Mađari, ali to možda nije bitno, ali bitno je ovo drugo da paleta stranačka je različita. Gotovo iz svih stranaka su bili zastupljeni i manje-više svi su se složili sa onim što s meni rekli da ja ovdje kažem u njihovo ime. Mi znamo da se ovaj zakon donosi, jel' tako, za područje cijele RH što je i normalno. Međutim, znamo da poljoprivredna proizvodnja je različita na području, da uvjeti za proizvodnju nisu identični, niti klima, niti reljefne osobine, niti hitrološke osobine naročito kvaliteta tla, različito i povijesno naslijeđe, različiti načini iskorištavanja tla, kulture koje se uzgajaju. I teško je tu onda donijeti nešto što bi zadovoljavalo sve. Ja dolazim iz Baranje to sam već više puta naglasio. Područje Baranje je specifično i što se tiče raspodjele zemljišta. Baranja je do rata bila perjanica svjetske proizvodnje po prinosima. Ono što se uzgajalo bilo je u samom svjetskom vrhu. Poljoprivredna proizvodnja bila je temelj života i razvitka tih područja. Unatrag 45 godina promjena vlasničke strukture uvijek je donosila velike nepravde i velike traume što je dovelo do zaostajanja. Jedna od najvećih nepravdi koje su učinjene u proteklom razdoblju bila je ili desila se 2005. godine kada je Belje privatizirano. U ono vrijeme ministar poljoprivrede bio je gospodin Čobanković, to samo isto ovako da napomenem. Zemlja koja je na razno različite načine postala državna, kod nas u konkretnom slučaju beljska dana je u privatne ruke, dana je Agrocoru sve u interesu očuvanja radnih mjesta i proizvodnje, sve u interesu nastavka nekakvog kontinuiteta. Kako se ta nepravda odrazila? Pa ja ću samo spomenuti jednu općinu, općinu Petlovac. To je jedna mala općina, ali ima negdje oko 5400 ha oranica, ima negdje oko 2 i pol tisuće stanovnika danas. U toj općini je dano negdje oko 2000 ha, nešto manje po 2000 ha Agrocoru da bi se očuvalo negdje oko 300 radnih mjesta. Danas je tamo zaposleno u Agrocoru na Belju negdje oko 20, između 20 i 30 radnika. Općina Petlovac zato što tamo nije bilo industrije, znači svi ljudi su se bavili baš ili taj our beljski se bavio isključivo sa poljoprivredom. Bilo je nešto sa obradom zemlje, bilo je nešto farmi. U isto vrijeme kada je dano Agrocoru skoro 2000 ha zemlje na 8 naselja raspoređeno je negdje oko 140 ha zemlje. Znači, nekome smo dali 2000, a svima ostalima smo dali 140. U to vrijeme Agrocoru je dana koncesija na zakup nekakvih 20, 30 godina, a cijena je iznosila negdje između 200 i 300 kn po hektaru. Danas oni plaćaju negdje oko 850 kn po hektaru. Seljacima je dana zemlja u zakup na 3 do 5 godina. Danas oni plaćaju oko 1600 kuna, znači duplo više za državnu zemlju. Njima ističe zakup, oni se ponovno moraju natjecati, iako su uložili dosta u tu zemlju. Oni se natječu između sebe, znači tko će kome uzeti zemlju. Belje je dobilo tu zemlju automatski, inercijom jer su kao trebali očuvati radna mjesta. Danas nema tih radnih mjesta, industrija je prodana ili ugašena, a zemlja je uzeta lokalnom stanovništvu. Ako govorimo o pravdi, a uloga je države da vodi pravdu za sve možda bi trebalo razmišljati i to ovi moji sugrađani sa kojima sam jučer pričao i smatraju da je najpravednije da se jednostavno ponište sve koncesije i svi zakupi i da se svi natječu pod istim uvjetima. Gubi država, gubi lokalna zajednica, gube ljudi. Ugasio si radna mjesta zbog čega si dobio zemlju, pa onda vrati zemlju i neka od nje živi onaj tko tamo živi. Dajmo zemlju lokalnom stanovništvu, dajmo zemlju u katastarskoj općini Petlovac ili Kotlina, čovjeku iz Petlovca i iz Kotline, a nemojmo dati zemlju onome koji živi u Dubrovniku, Zagrebu ili ne znam ti ja šta. Svatko nek' radi svoj posao. Trgovci nek' trguju, a seljaci nek' oru. Ne vidim razloga da se to tako i napravi. Ako možemo natjerati banke da riješe problem švicaraca, onda mislim da se i taj može problem riješiti. Još jedna zanimljiva inicijativa je došla. Kažu možda bi trebalo ograničiti i veličinu posjeda. Nije opravdano nikakvo tržišno natjecanje ili isplativost ili konkurentnost u EU, nije ovo Amerika pa da prosjek posjeda bude 180 ha. Ovo je naša zemlja sa našim specifičnostima. Naša sela imaju svoju socijalnu, gospodarsku, kakvu god hoćemo funkciju. To su naselja 200, 300 stanovnika koja su lijepo živjela. Nemamo mi farme, rančeve ili nekakve latifundije pa da onda imamo tisuće i tisuće hektara oko njih i da nemamo nigdje ništa. Dolazi polako vrijeme kada sve ono što je nakaradno urađeno u zadnjih 20 godina treba polako ispraviti i treba početi voditi brigu o ljudima. Kakva je to briga kažu kada u srijemskom selu Čakovci je prije živjelo 900 stanovnika, danas živi 300 stanovnika, a svega 4, znači na prste jedne ruke još ostane jel' tako imamo mlada čovjeka, znači 4 mlada čovjeka koji su ostali i žele da se bave sa poljoprivredom. Tu nema perspektive. Što se tiče gospodarskog programa tu također ja ne mogu da se složim sa onim što je predloženo. Od mogućih 100 bodova 60 se daje na gospodarski program. U tom gospodarskom programu ističu se stručna sprema, raspolaganja mehanizacijom, planirano zapošljavanje, inovativnost planirane proizvodnje. Meni kad netko kaže inovativnost onda se sjetim svojih studentskih dana kada sam iz agrogeografije pronalazio u udžbenicima članke da na … jezeru treba sadit pamuk, Kopačkom ritu treba saditi rižu i da ćemo napraviti kanal Dunav-Sava. To su bile te nekakve tri premise koje su se provlačile. Pa bojim se da će ako sad banaliziramo stvari ta inovativnost dovesti i do toga da ćemo u Kopačkom ritu ili da će netko u svoj program napisati da bi dobro bilo da posadi rižu pa će dobiti koji bod na to. Baranjski seljaci su od maksimuma zemlje gradili kuće, one na lakat, kupovali automobile, slali djecu na fakultete, u Zagreb, Novi Sad, Budimpeštu, znali su kako treba proizvoditi. Išli su u toplice, išli su na more, znali su kako treba raspolagati s novcima, kupovali su traktore a sad im treba stručno urađeni gospodarski program, lijepo popunjeni obrasci, sve kolone da štimaju, a po mogućnosti neka se to još uveze u nekakav ružičasti papir sa crvenom mašnom i onda će to 100% biti u redu. Mišljenja smo da gospodarski program može najviše da daje jednu trećinu bodova, a po nekima je i to čak previše, a da oni ostali elementi trebaju da daju više. Bodovanje treba tako urediti da se da prednost lokalnom stanovništvu, blizini stanovanja onim OPG-ima koji su dosad ulagali u zemlju koju su radili i mladim ljudima, sve ostalo vodi u daljnju devastaciju sela. Tako nešto, to su i ostali rekli, pogoduje velikima. Oni koji su direktno odgovorni za devastaciju sela. Ako bih htio biti bezobrazan onda bih možda mogao i reći što mi je jedan kolega jučer rekao, pa najbolje bi bilo da mi ta sva sela uništimo jer nije isplativo držati ljude u tim selima, a plaćati im socijalu. Jer inače sela žive od socijale. Pa onda možda ih treba odvesti dolje na more pa ih smjestiti u nekakav hotel, možda će to biti jeftinije državi a onda tamo neka oru. Pozdravljamo proširivanje članka 51. koji kaže da se iznimno može dati u zakup na 10 godina poljoprivredno zemljište onim stočarima koji ga nemaju u dovoljnoj mjeri, s time da predlažemo da se u drugo čitanje ili u zakon ugradi i jedna još rečenica kaže na području jedinice lokalne samouprave. Jer ako on bude dobio zemlju 30, 40 km daleko od svoje farme što će on s tom zemljom raditi? Gdje će on bacati fekalije, gdje će ići on po sijeno? To mu je totalno neisplativo i glupo. I još nešto što bih htio da kažem. Što će se dešavati sa onima koji zakupe zemljište, a ne mogu ga koristiti? Takvih slučajeva ima dosta kod nas jer problem predstavlja namnožena divljač. Tu imamo dva problema. Hrvatske šume nisu i neće, ne žele da ograde šumske površine, i trebalo bi regulirati izlov divljači. Zašto je to tako? Pa rekli su mi evo da u dva sela recimo samo katastarska Općina Draž ima negdje oko 1500 jelena. Izlovljava se godišnje negdje oko 30 do 40 komada, a u selu Podolju, malo selo jedno, nema 100 stanovnika, ima preko 100 hektara neobradivo jer ga nitko neće, i oni koji su ga uzeli ne mogu ga obrađivati. Jeleni sve živo unište. To je nešto nevjerojatno. 100 hektara zemlje i neće nitko, ne treba im, koji će im vrag? Zato što jeleni kad uđu iza toga nema više ništa. Lijepo je gledati jelene i lijepo je gledati košute kako su oni fino tamo na njivama, brinuti se o ekologiji itd., ali to je jedan ozbiljan problem. I tu treba pronaći rješenje. Jer što se desi znači s onima koji će ga zakupiti, a neće ga moći obraditi? Mislim da to isto treba nekako izregulirati. Eto to bi bilo sve i to je moj skromni doprinos ovoj raspravi i nadam se da ćete uvažiti neke stvari. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo čuli smo danas dosta, nisam stručnjak da govorim možda toliko kao što su govorili moji prethodnici, ali potrudit ću se evo u ime kluba Hrvatskih laburista reći par stvari. Kada smo prošle godine, ne 2013.godine donosili Zakon o poljoprivrednom zemljištu onda je ministar ovdje u ovom Saboru rekao da ga donosimo zbog netransparentnosti i neučinkovitosti lokalne uprave i samouprave i tom je prilikom ministar rekao da je u 10 godina stavljeno na raspolaganje 262 tisuće hektara što nije dovoljno, što je malo i zbog toga posao nastavlja Agencija za upravljanje poljoprivrednim zemljištem i samo evo ono što me uvijek ljuti pa tako i sada razlog tome bio je koliko smo iščitavali čini mi se 73 ili 74 jedinice lokalne samouprave koje nisu ostvarile ono što su trebale napraviti. Nakon godinu i pol dana, dakle imamo podatke da je prošle godine Agencija za upravljanje poljoprivrednim zemljištem dala u zakup poljoprivrednog zemljišta ukupne površine 1442 hektara. Ako to pomnožimo sa 10 godina onda bi bilo da bi ta agencija u 10 godina dala 14 426 hektara što je 5% u odnosu na ono što se radilo u onih prvih 10 godina što nije bilo dobro. To je matematika, to su postoci. Ne smijemo nikad si dozvoliti da zbog nekolicine ljudi koji ne izvršavaju svoje obaveze mijenjamo zakone preko noći i kažemo da ih mijenjamo zato što netko nešto nije radio. Ne, taj netko tko nešto nije napravio a trebao je po zakonu napraviti njega treba sankcionirati i treba ga kaznit. Danas cijeli dan pričamo ovdje o OPG-ima i o problemu u kojim OPG-i jesu, jesu iz nekoliko razloga jedan od osnovnih razlog jeste prvo nestručnost OPG-a, nemogućnost ili nezainteresiranost za nove i sofisticirane tehnologije koje će povećati nekakve njihove prihode ali svakako jeste i razlog i njihovoj stagnacije i njihovih problema. Taj gospodarski program koji je složen na način na koji je složen. Ne možemo stavljati u isti koš velike i male. OPG je jedan mali pravni subjekat koji posluje i bavi se poljoprivredom za razliku od velikog kombinata koji ima sve ono što velikom kombinatu treba. Tu moramo biti vrlo oprezni i moramo iznaći pravu mjeru da tim OPG-ima stvarno pomognemo. U gospodarskom programu što se tiče općih bodova boduju se zaposleni radnici, veliki ima zaposlenih radnika, može u svom gospodarskom programu napisat savršen poslovni plan u kome će reći da će zaposlit u sljedećih 5 ili 10 godine ne znam 100 ili 200 novih radnika u roku od 3 ili 4 godine, uči će u stečaj ili će otvoriti stečaj, nitko to neće provjeravat, zakup je dobio, radnike nije zaposlio, a u međuvremenu je malo OPG ostalo bez tog zemljišta. Novozaposleni isto tako, malo OPG će puno teže zaposlit nove ljude nego što će napraviti jedan veliki kombinat. Posjedovanje potrebe mehanizacije, ako sam mali imam manje mehanizacije, ako sam velik i proizvodim puno tona nečega onda vjerojatno imam puno mehanizacije. Tehničko tehnološka cjelina, manja udaljenost od zemljišta više bodova. Sjedište ili objekat na mjestu natječaja, objekt koji je duže registriran na zemljištu dobije više bodova. I to je na tragu ovog domicilnog stanovništva i ovih 10 dodatnih bodova za domicilno stanovništvo što evo pozdravljam i što jeste dobro u ovom prijedlogu izmjene zakona. Bavljenje poljoprivredom kao primarnom djelatnošću, OPG-i se bave ali se isto tako primarna djelatnost poljoprivrede jeste i svima onim velikim koji dobivaju to zemljište. Dakle, ekonomski pokazatelji da o tome uopće ne pričamo kakvi su ekonomski pokazatelji malog, kakvi su ekonomski pokazatelji velikog i da onda to mi stavljamo u isti koš i da na isti način tretiramo da bismo došli do potrebnih bodova u gospodarskom programu. Ekološka proizvodnja i broj godina u upisniku, dakle to su oni opći bodovi. Kako riješiti ta OPG-e? Ministre možda jedan prijedlog vama na razmišljanje. Dakle imali smo jedinice lokalne samouprave kojima smo ukinuli upravljanje tim državnim poljoprivrednim zemljištem, prebacili smo to na Agenciju za upravljanjem poljoprivrednim zemljištem i sad opet se loptica vraća natrag jer agencija ne vodi računa o onim malim OPG-ima koji jesu u jedinicama lokalne samouprave. Svaka općina i svaki grad ima strategiju razvoja ili ne znam kako se to točno zove, ali dakle obveznici jesu strategije razvoja. O toj strategiji razvoja svake općine i svakog grada ima i onu stavku razvoj poljoprivrede. Da li općine ili gradovi imaju bazu podataka broja svojih OPG-a? Da li općine i gradovi uopće razmišljaju na tome? Ajmo pokušati sad lopticu prebaciti na jedinice lokalne samouprave da Ministarstvo poljoprivrede zaduži jedinice lokalne samouprave da Agencija za upravljanje poljoprivrednim zemljištem dostavi broj OPG-a i da se na temelju toga prema podacima koliko državnog zemljišta u toj općini ili gradu ima kaže 40, ili 50 ili 60% državnog zemljišta u općini toj i toj s obzirom na broj obiteljskih gospodarstva dodijelit će se obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima za koje ćemo onda napraviti nove kriterije nekakvog gospodarskog programa a 40% poljoprivrednog zemljišta onda ćemo dodijeliti tim nekim velikima. Na taj način štitimo male proizvođače, štitimo one male količine koje nam trebaju i njima i vjerojatno malo okolici da bismo se prehranili. A isto tako može agencija naći dovoljno velikih površina koje zadovoljavaju potrebe velikih kombinata koji bi onda na njima mogle obavljati onu djelatnost. Tom kombinatu najmanji je problem da li ide 200 ili 300 metara južnije ili ide 200 ili 300 km sjevernije ili ide 100 ili 200 kilometara negdje drugdje. Dakle mislim da je to razmišljanje na koje bismo, put o kojem bismo trebali razmišljati upravo na tragu toga da zaštitimo mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Jer ukoliko ima ne damo prostor da žive dolazimo do ovoga da se ljudi zaduže, da su blokirani, da 60% obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva ima blokirane svoje žiroračune. To su fizičke osobe što znači da odgovaraju za to cjelokupnom svojom imovinom, povlače za to cjelokupne svoje obitelji, na kraju krajeva postaju socijalni slučajevi gdje opet država u jednom začaranom krugu troši na te iste ljude. A mislim da njima socijalna pomoć ne treba jer su do sada znali živjeti od svoga rada, znali bi i sada, bili bi najzadovoljniji kada bi im se dalo prostora i mogućnosti da sa svojim rukama nešto zarade a ne da budu socijalni slučaj i da im opraštamo dugove koji su evo zbog nekakvih loših politika, koji su se zbog loših politika dogodile. Samo savjet, obiteljska poljoprivredna gospodarstva nužno se moraju i udruživati, to je činjenica. Mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva sa onom količinom koju oni proizvode nisu konkurentni, troškovi proizvodnje i troškovi svega onoga što im treba za proizvesti tih nekoliko hektara koji rade ili litra ili već što proizvode izuzetno su visoki i skupi. Čuli smo danas ovdje da naši poljoprivrednici imaju vrlo loša iskustva sa zadružnim gospodarstvom, dakle da zadruge baš ništa ne vole. S obzirom da velika većina vas ili gotovo svi koji ste danas raspravljali govorili ste o Slavoniji, dakle o vašim slučajevima u Slavoniji. Ja sam iz Istre, pa ću govoriti otprilike slučaj u Istri gdje su se obiteljska poljoprivredna gospodarstva izuzetno dobro i kvalitetno udružila u klastere gdje zajedno nastupaju na tržištu, gdje zajedno prodaju svoje proizvode, gdje dijele troškove koji im nastaju uslijed toga. Dakle ako gledamo ovako, to je ustvari i jedan vid zadružnog gospodarstva, zove se nekako drugačije, možda malo modernije, imamo klaste uljara, imamo klaste pršutana gdje izuzetno dobro ta obiteljska poljoprivredna gospodarstva funkcioniraju i gdje su ljudi sasvim uspješno i dobro pokazali da jedino mali zajedništvom mogu konkurirati na europskom tržištu i izlučiti dobre rezultate i svoje proizvode kvalitetno marketinškim putem, dobro osmišljenom politikom i dobrim marketingom prodati na europskom tržištu. Dakle to je jedan savjet za sve OPG-ovce u Slavoniji, znam da je užasno teško, ali nije nemoguće i ako se udruže bez obzira koliko neugodna iskustva imali, udruživanje svima malima u ovom trenutku je jedino rješenje i nužno da mogu uopće svoje proizvode plasirati na jedan kvalitetniji i bolji način. tim više što ukoliko imaju osiguranu prodaju i osiguranog kupca dobiju i dodatne bodove na ovom gospodarskom programu. Dakle i to im je jedan od pluseva u cijeloj ovoj priči. Laburisti će podržati ovaj prijedlog zakona zato što je donio određene izmjene, evo izuzetno mi je drago da je ukinuta ova vodna naknada, drago mi je da se daju poticaji za mlade. S obzirom da sam ja predsjednica Odbora za ravnopravnost spolova pa ću vam dati ministre prijedlog da se i žene mogu poticati. Dakle ukoliko žena jeste nositeljica obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva, ne vidim razloga zašto se i njoj ne bi dalo nekakve dodatne bodove. Dakle sve je to na vama da razmislite o tome jer se i inače, znate i sami, podzastupljeni spol potiče pa i u ovakvim slučajevima i ne vidim razloga da to ne bi bila evo u dobivanju, odnosno u nekoliko većih bodova ukoliko je nositeljica obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva i ukoliko može ostvariti pravo da uzme u zakup poljoprivredno zemljište. Dakle podržavamo zakon, on ima izmjene, voljela bih da se uvaže i uzmu u obzir svi prijedlozi evo koje ste danas čuli, bilo je i dobrih prijedloga. Nadam se da ćemo do drugog čitanja imati jedan još bolji prijedlog zakona. I iskoristila bih priliku evo da pohvalim ravnateljicu Agencije za upravljanje poljoprivrednim zemljištem gdje sam dobila izuzetno velike pohvale na njezin račun i spremnost na suradnju upravo sa Udrugom obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava što smatram osobno da jeste jedan od jedinih možda, jedan od boljih, ako ne i jedini put ka tome da se stvarno u problematiku uđe na način razgovora, slušanja, stavljanja problema na stol, analize tih problema i da se zajedničkim dogovorom a mislim da je i u ovom slučaju Ministarstvu poljoprivrede cilj da bude čim manje nezadovoljnih, da bude čim više zadovoljnih i da poljoprivrednici uistinu žive od svoga rada i da evo budu zbog toga budu zahvalni nama a mi onda i njima za sve ono što rade. Hvala lijepa.
Replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Tireli, pa evo drago mi je, krenuti ću odostraga, drago mi je da ste spomenuli i žene, upravo kao predsjednica našeg Odbora za ravnopravnost spolova. Vaša je rasprava bila konstruktivna i sa puno dobrih prijedloga i rekla bih da ste determinirali odlično neke kritične točke unutar i ovog zakona i poljoprivrede i ja bih isto, a i u svojim sam nekim replikama govorili o gospođi ravnateljici koja je pred nama, sad mislim da je s nama i da je to konačno su se konci uhvatili u ruke i da se konačno vide neki rezultati rada. Htjela sam samo vam reći, postoje lokalne znači gradovi i općine, oni imaju, to je upisnik OPG-a. Ja mogu reći za grad Zagreb jednako tako mi imamo svoj upisnik, dakle znamo koliko ima stoke, koliko hektara zemlje ima koji se bave povrćarstvom, voćarstvom i tako i temeljem baš tih podataka se mogu raditi i radili smo dosta programa. I zaista dobro ste rekli, da, poznajem i ove klastere isto u Istri i stvar je zaista u jednom dijelu cijele ove priče oko poljoprivrede je i lokalna uprava i gradovi i ljudi koji tamo zaista hoće i koji mogu, a za sve je to i za Istru pa i za većinu drugih gradova i za većine drugih općina. Podloga je bilo sve ovo što je činjeno, bez obzira što netko kaže politika, ali sve što je činjeno do danas i što se čini i unazad tri godine i što će se dalje činiti naravno, da mogu imati podlogu za neki dobar rad i udruživanje. Ništa nije jednostavno i to ste dobro…
Vrijeme. Odgovor na repliku, Nansi Tireli.
Zahvaljujem kolegice Sumrak na replici. Da, ništa nije jednostavno i sve traje, dakle ništa se ne može očekivat da se napravi i riješi preko noći. Ja iskreno mislim da je ova praksa koju je pokazala ravnateljica dobar put prema rješavanju problema i mislim da to govori o načinu na koji moramo radit. Mi se moramo jednostavno u sistemima povezivat jer je to sad u ovom trenutku nužno. Nit je ministarstvo tu zbog samog sebe, nit je agencija tu zbog same sebe, niti je OPG tu zbog samog sebe. Dakle svi smo povezane stranke, svi jedna od druge ovisimo i zato moramo bit da tako kažem poslovni partneri i kada čujemo evo dobru praksu i još kad ljudi to pohvale i to ljudi koji imaju problema zadovoljni su sa odgovorima koje dobiju, onda nam je to bingo i dobitna kombinacija kako se ono kaže i dobra praksa za dalje. Što se tiče kad govorimo o klasterima i povezivanju, da, važno je imat viziju i cilj. Mislim da svaka općina i grad upravo zbog strategije koju radi u toj svojoj strategiji ima nekakvu viziju što želi sa poljoprivredom, a time i što želi sa OPG-ima. Ja sam rekla stvarno u najboljoj namjeri s obzirom da smo danas najviše govorili o problemima malih OPG-a, to nisu sateliti koji sami putuju i koji ne znam kamo će udarit, u koju stijenu pa će nestat. Općina, grad i lokalna samouprava i regionalna samouprava mora imat strategiju razvoja i mora točno zna za te obiteljske poljoprivredne subjekte što od njih očekuje i što oni moraju radit. Dakle to je planiranje, planiranje mora bit na jednoj i na drugoj strani. Ispada ovako da se i ta OPG otvaraju stihijski, ljudi ne znaju pa onda ne zna da li će OPG, pa da li će d.o.o., pa da li će d.d., pa onda sve nekako po prilici i onda uđemo u probleme.
Vrijeme. Posljednja rasprava bit će pojedinačna Franje Lucića.
Hvala lijepo. Doista ne znam što bih rekao nakon ove 4-satne rasprave dakle o Zakonu o izmjenama i dopunama o poljoprivredi kada moram kao zastupnik u Hrvatskom saboru zbog nečije presije, zbog nečijeg nakaradnog razmišljanja govorit pred praznom sabornicom i ne znam kome će ministar obrazložit sve ovo skupa ako se dignemo i odemo jer toliko pokazujete interes za poljoprivredu vi u Vladi Republike Hrvatske, vi pogotovo u Ministarstvu poljoprivrede. Prisiljavate sve skupa ove ljude da ih tjerate iz sabornice svojim represivnim programom od 4 sata, u 19 sati stavljate ovako bitan zakon na raspravu gdje jednostavno zastupnici odlaze, gdje ih nema. Samo zato što ne želite da se govori u prijepodnevnim satima i ne želite da ljudi saznaju istinu i da vide na koji način se odnosite prema poljoprivredi i na koji način želite uništit i dokrajčit selo i poljoprivrednike. Nije vam bilo gospodine ministre dovoljan dolazak gospodina Siekierskog, predsjednika u Europskom parlamentu koji upravo zastupa poljoprivredu i dali ste mu obećanje i potporu u njegovim nastojanjima i razmišljanjima i njegovoj rezoluciji koju je napisao upravo temeljem malih seoskih gospodarstava. Kako i na koji način on kao predsjednik i kao Europska unija vide mala poljoprivredna gospodarstva u budućnosti u Europskoj uniji. Nije vam to bilo dovoljno, dali ste mu podršku ali lažnu podršku. Upravo vam je govorio da jedino mala poljoprivredna gospodarstva mogu opstat ako iza njih stoji država i ako iza njih stoji ministarstvo. Šta mi činimo kao država i kao ministarstvo da bi upravo opstali ti mali ljudi kojima život znači poljoprivreda jer on nema drugog zanimanja. Kako i na koji način zadržat upravo mlade ljude na poljoprivredi da nam ne odlaze u europske zemlje, u prekomorske zemlje. I šta kao vi, još jednom ponavljam da li imate imalo osjećaja da ste vi čovjek iz Slavonije, a da istovremeno sa ovim vašim prijedlogom zakona Ministarstva poljoprivrede i vas osobno kao ministra ne dozvoljavate da ljudi žive na selu i da opstanu. Vi gospodine ministre sa svojim ovdje izmjenama i dopunama ovoga zakona u kojem ste promijenili 42 članka od 85 nećete ništa i niste ništa postigli, jer bodovanje ostavljate po starom, a ovdje ste čuli nekolicinu ljudi koji vam savjetuju i koji kažu nemojte to raditi, jer na taj način ćete jednostavno ugasiti i ovo malo poljoprivrede što je ostalo u Hrvatskoj. Pa gospodine ministre, da li je vama ili bolje rečeno nije vam dovoljan apel ovih ljudi. Slušali ste sada gospodina iz Slavonije i Baranje. Ja dolazim iz Požeško-slavonske županije. Razgovarali su ljudi iz Vukovarsko-srijemske županije. Dakle, objedinili smo Slavoniju i Baranju. Ovdje je kolega moj govorio iz Virovitičke županije pa zar nisu dovoljni naši apeli za spas ljudi koji ovise o poljoprivredi. Zar nije dovoljan apel da kažemo, pa dajte potičite mladog čovjeka i dajte mu u startu 20 bodova samo da uđe u poljoprivrednu proizvodnju. Nemojte ga ograničavati da mora imati strojeve jer ste i sami rekli da je protekla Vlada uništila poljoprivrednike sa kupovinom strojeva, a vi ponovno to sada radite. Pišete u ovom zakonu, piše vam tu, vi ste to napisali, a mi kažemo dajte ih udružite u strojne prstenove pogotovo one koji se misle baviti voćarstvom. Da gospodine ministre, možete se vi smijati ali vi se smijete svojem zakonu koji će nanesti veliku štetu hrvatskom narodu. Da, toga morate biti svjesni. Nije vam dovoljno Hrvatska je ušla u EU. Govorili smo tada nemojmo da uđe na koljenima, nemojmo da moramo bit prosjaci u toj EU. I rekao sam vam i neki dan, a i sad vam ponovno govorim džaba vama sva sredstva koja planirate povući iz EU temeljem ruralnog razvoja ili bilo koje druge mjere, nećete ga imati kome dati, jer ti svi poljoprivrednici koji su danas, koji imaju određene aktivnosti sutra neće postojati. Oni će nestati, a nestat će upravo zato što se odnosite tako prema njima i što ne provodite politiku kakva se provodi u EU, da bi zadržalo poljoprivrednog proizvođača i da bi se poticao upravo onaj novi koji se želi sutra baviti istom proizvodnjom. Donosite također u ovome zakonu nešto što smo vam nekoliko puta ukazivali i govorili o tome. Zemljište koje je zapušteno, koje treba iskrčiti umjesto da potičete onoga kome ćete to dati na dvije godine vi smanjujete sa dvije godine na jednu godinu istovremeno ne pitajući se pa da li taj čovjek ima financijske sposobnosti da iskrči to zemljište. Onda kažete još da to krčenje i tu drvnu masu sotim treba raspolagati Hrvatske šume. A gledajte apsurda. To zemljište se nalazilo u vlasništvu Hrvatskih šuma i Hrvatske šume su se odrekle tog zemljišta upravo da bi se privelo nekoj kulturi gdje su rekli, pa nas to ne interesira, to nije drvna masa za nas. To je šikara klasična, a vi kažete da ovaj čovjek koji je dobio to u zakup mora predati Hrvatskim šumama ponovno nazad da one raspolažu sa drvnom masom. A rekao sam to i zamjenici vašoj, reko gospođo draga, pa vi ni ne znate da su to šikaretine i da se danas te šikare krče modernim strojevima tarupiranjem. Tu motorka nema šta radit, a vi uporno gurate to ponovno prema Hrvatskim šumama. A vama kao ministru pogotovo koji ste u Vijeću Hrvatskih voda moram reći također taj glupi zakon. Glupi zakon, slušajte me dobro, glupi zakon koji vi ne vidite i ne želite ga promijeniti kaže ovako: I ni jedna Vodoprivreda u RH koja se bavi krčenjem one stabala pored rijeka i vodotoka, gdje također nalažete Hrvatskim vodama da dođu, pardon Hrvatskim šumama da dođu i preuzmu brigu oko drvne mase u ni jednom slučaju se još to nije dogodilo da su Hrvatske šume preuzele takvu aktivnost. Jer šta oni kažu, oni kažu šta će nama vrbe, kuda ćemo mi sotim, pa to je proizvod koji nas ne zanima. I znate šta se događa? Oni izvođači radova koji krče zakopavaju to u zemlju. Zamislite zakopavaju to u zemlju gdje nanosimo veliku štetu. Dakle, pa bolje da smo sirotinji ovoj koja nema se na čega grijat to dali. Dakle, oni to zakopavaju u zemlju. I vi sad ponovno u ovom zakonu govorite o tome kako treba to opet dati na raspolaganje, dakle opet Hrvatskim šumama. Zakomplicirat ćemo si život, a oni to neće koristiti jer tu nema drvne mase za njihove potrebe. Ono što također je još bitno u ovome zakonu davanje zemlje u zakup, slažem se na 10 godina. Kaže onima koji nemaju zemlje. Pa od čega su te krave onda do saa živjele, ako nisu imali zemlje? Ovo se priprema za malo veće igrače i za malo veće sustave, a bit ćemo živi bili pa vidjeli kome ćete dati tu zemlju. Ali morate znati da ćemo vas prozivati onda i to javno kada budete dodijelili nekome zemlju, a mi već otprilike i znamo tko bi to mogao biti. Dakle, zakon u koji se opet potiče veliko gospodarstvo kao što se potiče kroz bodovanje. I ovdje se također pogoduje. Rekli ste da ćete ribnjake osloboditi vodne naknade. Pa oslobodite i sve one koji se bave navodnjavanjem, i njih oslobodite također vodne naknade. Zašto samo ribnjake? Zbog čega samo ribnjake? I u konačnici sve započete postupke javnog natječaja za zemljište koje ste raspisali primijenite novi zakon jer ovi ljudi nisu krivi što su upali u ovaj stari zakon.
Završne minute ove rasprave pripadaju ministru Jakovini.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Meni očito kad dođem u ovaj Visoki dom ispod 4, 4,5 sata je donji prag vezano za zakon i ne bi mi bilo krivo, dapače kolega sam, da nisam u Vladi sjedio bih ovdje u klupama i bio više ili manje kritičan ili dao više ili manje dobre prijedloge ali me žalosti zapravo kad izgubimo 4,5 sata a u raspravama čujem vrlo malo zapravo konstruktivnih prijedloga i primjedbi koje se odnose točno na članke zakona ili čujemo dobre ideje na koji način bi ga eventualno mogli unaprijediti. Puno više toga što sam danas čuo je bila zapravo demagogija i čak iako nisam nešto posebno uvredljiv ili osjetljiv ali sam sklon tome zapravo da kao što je rekao kolega Rimac da protumačim većinu današnje rasprave, pogotovo od vas predsjedniče odbora, napadom osobnim na mene i na Ministarstvo poljoprivrede. Neću iskoristiti svojih 30 minuta jer ovo što sam dobro čuo danas ću sa svojim kolegicama i kolegama s njima proanalizirati, vidjeti što možemo ugraditi i što prije poslati u drugi prijedlog na Vladu, a onda i u drugo čitanje u ovaj Parlament. Ali moram odgovoriti na neke stvari koje su se opetovano ovdje ponavljale a nisu korektne i nisu u redu ili su zapravo dezinformacije. I možda zbog toga, prije svega ja ne biram kad dođem na red. Ja sam od 8 sati ujutro jutros u kabinetu, imao sam niz, niz sastanaka i čekao sam kad će me pozvati ovdje da dođem na red braniti ili prezentirati svoj zakon i odgovoriti na vaša pitanja i poslušati kvalitetnu raspravu. Nekad moji zakoni dođu ranije, nekad kasnije ali ja nisam taj kao član Vlade koji može izabrati kad će doći, a još manje sa predsjednikom Sabora ili potpredsjednicima namjerno fingirati ili dogovarati da to bude u vrijeme kad je, ali s obzirom na ono što ste izgovorili gospodine Luciću možda je bolje zbog vašeg osobnog digniteta saborskog zastupnika da nije čuo širi krug ljudi jer ste kao predsjednik matičnog odbora u ovom Parlamentu trebali imati više informacija. A i ako ih imate a govorite ovo što govorite onda namjerno govorite laži i dezinformacije što me i osobno vrijeđa. Spomenuli ste 85 članaka, 42 izmjene. Ne izmjene nego izmjene i dopune. Od 42 članka u ovom zakonu koji smo poslali dobar dio su zapravo nove odrednice koje uopće nisu postojale u zakonu i gdje smo išli unaprijediti postojeći zakon. Samo dio se odnosi na izmjene postojećih članaka. Kada govorimo o raspolaganju, i tu ću poštovana kolegice i vas malo nadopuniti u onoj matematici, stalno zaboravljamo 53 tisuće hektara privremenog zemljišta na privremenom raspolaganju na 5 godina koje smo stavili plus ono što smo išli na direktnu prodaju, plus ono što je otišlo na zakupe. Govorimo o preko 55 ili bliže 60 tisuća hektara. Govorimo o 17 tisuća hektara koje je stavljeno u natječaju i u određenoj fazi su obrađenosti. To ćemo do travnja ove godine imati izdana rješenja i te površine će biti za sve te hektare upisane u ARCOD i u novu referentnu godinu i referentno razdoblje za potpore za iduću godinu. Da smo mali pročitali osnovni zakon bolje i pripremili se onda bi vidjeli zapravo koji su noviteti i gdje smo išli na osnaživanje položaja domicilnih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva kroz ove izmjene, gdje smo dodatne bodove dali za domicilne OPG-e, za mlade poljoprivrednike i za OPG-e koji su dosada imali raspolaganje i mogućnost korištenja državnog zemljišta isključivo putem potvrda odnosno za obrazac 2. Ti obrasci su im davani puno prije. Mi smo na ovaj način kroz stavljanje u funkciju u privremeno korištenje, a pogotovo kroz ove izmjene i dopune, kroz bodovanje 10% od mogućih 100 osnažili položaj tih OPG-a. Kad govorimo o gospodarskom programu, vrlo dobro ste kolegice napomenuli odrednice koje se boduju u gospodarskom programu i da je već u sadašnjem izračunu se računa već i ta domicilnost i mlađi i obrazovanje koje nam je potrebno u organiziranju kvalitetne poljoprivredne proizvodnje i na kojoj inzistiramo. Sve one pozitivne odrednice zajedničke poljoprivredne politike koja se odnosi na neki način poticanje mladih poljoprivrednika ugradili smo u sve strateške dokumente, govorimo o novom sustavu izrade potpora 2015-2020. u programu ruralnog razvoja, ali dodatno i ovdje. Kroz ove mjere smo zapravo išli na neki način omogućiti osvježenje ili lakše prebacivanje sa starih nosioca OPG-a na svoje potomke koji s njima rade jer na taj način će i kroz program ruralnog razvoja kroz mjere ali i kroz mogućnost dobivanja poljoprivrednog zemljišta prijenosom OPG-a na mlađe članove na svoje sinove koji rade s njima imati mogućnost dobivanja više bodova. Cijelo vrijeme nažalost zaboravljate da smo ovim promjenama na neki način osnažili u bodovanju programa odnosno prijava na natječaj za zakup zapravo poziciju domicilnih OPG-a. Nekih prijedloga je ovdje bilo zbilja konstruktivnih, to ćemo usporediti. Drago mi je što je u raspravi bilo i pohvala na rad mojih suradnika, naglašavam mojih suradnika, jer sve ono što radi Agencija za zemljište, što radi ravnateljica i njen tim je dio moga tima i ministarstva. Tako da ne vidim odrednicu i mogućnost ili način komunikacije gdje koristite svaku priliku da popljujete ministra Jakovinu i ministarstvo, a da izdvojite samo određene segmente. Mislim da je nekorektno, na štitu i pod štitom svi zajedno kao tim koji vodi ove reforme i promjene koje smo rekli. Govorite o nedostatku javne rasprave pri ovom zakonu što je vrlo netočno i vrlo nekorektno jer smo proveli široku javnu raspravu, pa čak smo i vama kao predsjedniku odbora i kolegama u odboru prezentirali i mjesec i pol dana ovaj zakon prije nego što smo ga uputili u proceduru koje će biti izmjene, inicirali smo sjednicu i kolegama saborskim zastupnicima smo prezentirali cijelu zapravo, cijelu projekciju izmjena ovih zakona da bi vi kao ljudi koji ćete u djelu procedure samog zakona eventualno ga još unaprijediti ali onda i dići ruku za ili protiv toga zakona. U svakom slučaju svima koji su konstruktivno raspravljali o zakonu zahvaljujem, nadam se da ćemo, sigurno ćemo dobro proanalizirati vaše prijedloge, većinu onoga što smatramo da će unaprijediti postojeći zakon ćemo uvažiti i vrlo brzo ga ponovno poslati u Vladu i naći se ovdje u Saboru. Ali još jednom apeliram na sve vas da u pravilu sve one dobre stvari koje smo nastojali ugraditi u ovaj zakon i ubrzati proceduru raspolaganja zemljišta ne vadite i ne okrećete bilo naopako, odnosno prikazujete lošom. Ja bi bio sretan da smo zapravo imali informacijski sustav sa točnim popisom poljoprivrednih površina u RH po općinama, gradovima i županijama. Ovdje sam čuo danas u raspravama da su jedinice lokalne samouprave marginalizirane što je potpuno netočno jer ni jednu odrednicu zapravo nije u sastavu povjerenstva koje odlučuje o raspolaganju po natječajima ali niti u onome dijelu financijskog raspodjele sredstava od zakupa nismo mijenjali. A ja ću napomenuti samo da smo u 2013.sa 50% zakupa koji ide u proračun jedinica lokalne samouprave to digli na 65% da bi još dodatno motivirali općine i gradove da što brže i promptnije reagiraju u raspolaganju poljoprivrednim zemljištem. Nemamo, i većina jedinica lokalne samouprave nema adekvatne baze niti zemljišta, niti proizvodnje, niti OPG-a, niti svojih proizvođača što nije dobro, nemamo dovoljnu razvijenu svijest o potrebi udruživanja proizvođačke grupe organizacije, zadruge, klasteri govorite o sudionicima koji dolaze na odbor koje vi zovete. Imamo stotine i stotine udruga, vrlo mi je žao što ni jedna udruga ili ni jedan od ovih dobrih primjera klastera i udruženih proizvođača iz Istre ili iz nekih drugih krajeva, imamo odlične primjere i zadrugara iz Varaždinske županije, iz Krapinske i ovi ostali nisu zvani, zovete uvijek iste, zovete svoje igrače koji će koristit priliku da na tematskim sjednicama na odborima negativno govore o ministru Jakovini i o radu ovoga ministarstva. Vrlo sam razočaran, očekivao sam zapravo i sad pozivate se na predsjednika odbora Parlamenta, Odbora za poljoprivredu gospodinu Luciću, da imate malo adekvatnije informacije o načinu funkcioniranja zajedničke poljoprivredne politike i donošenja odluka onda bi znali da se odluke donose na komisiji i na Vijeću ministara. Parlament ima presudnu ulogu kad se donosi reformski paket sa 14 od 20 u ovom slučaju financijski okvir. Sve važne operativne stvari se donose na nivou i na relaciji Vijeće Komisija kao i kod nas na Vladi. Vi možete na ovaj način blatit po meni i vrijeđat me koliko hoćete, vi ste predsjednik matičnog odbora i ja ću osobno svaki put doći kad mogu, kad ne mogu poslat ću svoju zamjenicu jer ispod tog nivoa nije red prema vama da netko dođe na odbor, ali me posebno žalosti ako vi na tematskim sjednicama mojoj zamjenici ne date da replicira, nego da govori. Mislim da je to strašno nekorektno, to su mi i kolege iz oporbe danas potvrdile koji su članovi odbora da je zadnji puta tako bilo. Od sad ću osobno svaki puta kako dolazim ovdje doći i na vaše sjednice koje ćemo nadam se dogovarati, barem ćete dogovarati sa kolegama koji imaju većinu u tom odboru, a ne po svom nahođenju ih sazivati, ali zbog nivoa komunikacije na tim tematskim sjednicama nastojat ću biti svaki puta tu ali se nadam da ćete se i vi bolje pripremiti, a ne na ovaj način ovako paušalno, demagoški govoriti o nekim stvarima koje ne stoje. Poljoprivreda je častan posao od kojeg svojim vrijednim radom živi jako veliki broj ljudi u RH. Ja ne kažem da smo napravili u ove 3 godine sve kako valja, ali radimo, radimo i donosimo odluke. Nemam čarobni štapić, ne mogu napraviti sve preko noći, ni ja ni moj tim ali radimo i stojimo iza svojih rezultata ali i iza svojih pogreški. Ne može se govoriti da nismo, da nemamo odnos i da nismo usklađeni sa zajedničkom poljoprivrednom politikom, sa svim onim što su strateške odrednice a to su mladi, to je ravnomjerni razvoj i ruralnih područja, to je održivi razvoj poljoprivrede, to su potrebe unošenja novih znanja i tehnologija, udruživanja poljoprivrednim proizvođača, korištenje fondova sve ono što je stvarno potrebno našoj poljoprivredi. Ako govorite govorite i kritizirajte ministarstvo zbog stvarnih propusta. Zahvaljujem.
Replika Franjo Lucić.
Vi gospodine ministre stvarno živite u nekom drugom svijetu. Govorit ovako netočne informacije, ja kao predsjednik Odbora za poljoprivredu sam poslao dopis gradovima, općinama i županijama i one su obavijestile dakle gradonačelnike, načelnike i župane da dođu na sjednicu. A to što vaši dužnosnici ne dolaze, što ih ne interesira Zakon o poljoprivredi to morate njih pitati. Otvoreno sam rekao na sjednici odbora pozovite koga hoćete od udruga, oni su mjerodavni da kreiraju zakon, a ne vi jedini u ministarstvu. A što se tiče vaše zamjenice, ako budete govorili ko i ona a da vam nisam dao riječ ni vi nećete govoriti, tako da znate.
Odgovor na repliku ministar.
Pa zastupniče Lucić, pozivali ste se na udruge proizvođača nisam govorio o predstavnicima općina, gradova i županija nego na Udruge proizvođača koje zovete opetovano na sjednice matičnog odbora po svom izboru. Volio bih od stotina udruga proizvođača od kojih imamo neke uzorne ili dobro posložene, organizirane koji gledaju da svoje udruge proizvođača kao interesne skupine pretvore u proizvođačke grupe, organizacije, zadruge, klastere i to uspješno čine imaju mogućnost doći na taj matični odbor. Ne uvijek isti, ne oni koji partikularno zastupaju samo svoje interese, odnosno pardon stranačke interese po vašoj liniji. Kolege, konzultirao sam kolege koji su članovi, koji su članovi matičnog odbora, nikada niste napravili konzultaciju zapravo u nekom listingu i tema koje sazivate a još manje o udrugama koje tu pozivate. Koristite priliku na tematskim sjednicama … … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica: Mir!]] Da doći ću, sa velikim zadovoljstvom doći ću i argumentirano ću odgovoriti na svaku vašu laž i neistinu. … [[Upadica se ne čuje.]] Je izborna godina ali neću dozvoliti da blatite moj rad i rad moga ministarstva i mojih kolega. … [[Upadica se ne čuje.]]
Sramite se. Zaključujem raspravu. Glasati ćemo … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas da se smirite, smirite se. Zaključujem raspravu. Glasati ćemo kada se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra u 9,30 Općim poreznim zakonom.
Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, prvo čitanje, P.Z. br. 790. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputiti će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim glasujte o ovom zaključku. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 98 glasova za, 2 glasa suzdržanih i 6 glasova protiv, donesen predloženi zaključak.