Kolegice i kolege, dobro jutro. Nastavljamo s radom. Danas ćemo raspraviti: - Izvješće o slobodnim zonama za 2011. i 2012.godinu. Izvješće je dostavila Vlada RH. prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Pitam, želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra poduzetništva i obrta gospodin Dražen Pros. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene saborske zastupnice, uvaženi saborski zastupnici. Krajem studenog 2013.godine točnije 29.11. prošle godine Hrvatski sabor donio je izmjene i dopune Zakona o slobodnim zonama kojima je bitno olakšano poslovanje korisnika koncesija i korisnika slobodnih zona na području RH, a nakon pristupanja Hrvatske EU. Zakon je usvojen bez glasova protiv sa 94 glasa za i 1 glasom suzdržanim i predstavljajući te izmjene i dopune Zakona o slobodnim zonama najavili smo i ovo Izvješće o poslovanju slobodnih zona za 2011.i 2012.godinu uopće prvo takvo izvješće od stupanja na snagu Zakona o slobodnim zonama iz davne 1996.godine. Dozvolite mi da prije samog Izvješća o slobodnim zonama ukratko podsjetimo na to što je izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama uređeno. Uklonjene su administrativne poteškoće za korisnike koncesija i korisnike slobodnih zona do kojih je dolazilo i zbog neusklađenosti nazivlja tijela državne uprave sukladno važećim propisima, ali ono što je vrlo bitno unaprjeđen je odnos davatelja i korisnika koncesija za slobodne zone. Detaljnije se on propisuje pravilnikom kojeg donosi ministar poduzetništva i obrta uz suglasnost ministra financija u roku od 60 dana od stupanja na snagu ovoga zakona, odnosi se na dostavu dokumentacije i načina razdoblja plaćanja naknade za koncesiju. Moram reći da je taj pravilnik donesen 6.veljače ove godine, a stupio je na snagu 20.veljače ove godine. Isto tako uvedena je mogućnost produžetka koncesije za slobodne zone ali i odreknuća od iste kako bi davatelj koncesije imao pravnu osnovu za postupanje kada dođe do promjene gospodarskog interesa korisnika koncesije i korisnika slobodnih zona što je naravno u vremenskom okviru od 25 godina na rok na koji se uobičajeno daju koncesije za slobodne zone realno i za očekivati. Posebno ističemo kako je uvedena obaveza za korisnike slobodnih zona da na zahtjev korisnika koncesije dostave podatke o poslovanju u slobodnim zonama i to upravo zbog obaveze izrade godišnjih izvješća o poslovanju slobodnih zona koji se podnose Vladi RH i Hrvatskom saboru, a upravo prvo takvo izvješće imamo i razmatramo danas. Napominjem isto tako da se izmjenama i dopunama zakona ne zadire upravo korištenja poreznih olakšica omogućenih tadašnjim korisnicima slobodnih zona, temeljem izmjene i dopune Zakona o slobodnim zonama iz 2008.godine, odnosno te porezne olakšice za poslovanje u slobodnim zonama te izvršenja ulaganja veća od 1 milijun kuna ostaju na snazi do iskorištenja, a najduže do 31.12.2016. Dakle nositelji porezne povlastice za izvršena ulaganja korisnika slobodne zone ostvaruju pravo na oslobođenje plaćanja poreza na dobit do godine u kojoj će iskoristiti gornju granicu dopuštenog intenziteta za potpore, a najduže do 31.12.2016.godine. Inače iznos poreznih olakšica za 2011.godinu iznosio je 53,6 milijuna kuna, za 2012.godinu 30,9 milijuna kuna. Za investicije u slobodnim zonama postojećih i budućih korisnika slobodnih zona primjenjuju se i odgovarajuće postojeće poticajne mjere sukladno Zakonu o poticanju investicija i unapređenju poduzetničkog okruženja. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici Izviješće koje je pred vama sadrži prikaz zakonodavnog okvira za osnivanje i poslovanje slobodnih zona u RH, ali isto tako i prikaz stanja slobodnih zona, skupne podatke, ali i po svakoj zoni zasebno podaci za 2012.godinu u komparaciji sa 2011. Ministarstvo poduzetništva i obrta, dakle ministarstvo koje je nadležno za slobodne zone prikupljalo je podatke o poslovanju slobodnih zona tijekom sljedećeg perioda za 2011.godinu. Zaprimljeni su podaci krajem siječnja 2013. od korisnika koncesija, korisnika slobodnih zona, za 2012. zaprimljeni su do kraja svibnja 2013. i verificirani podaci Ministarstva financija, dakle porezne uprave o iskorištenim poreznim olakšicama za 2012. godinu zaprimljeni su tijekom listopada 2013. Nakon obrade podataka u Ministarstvu poduzetništva i obrta ovo izvješće se podnosi sada iako je bilo pripremljeno u studenom 2013., izvješće za 2013. će se podnijeti krajem ove godine i tako redom ubuduće. Sve ovo navodim ne kako bismo govorili da u prijašnjim razdobljima podaci nisu postojali, no činjenica je da nisu bili sistematizirani i jasno izraženi, a time se uvijek javlja sumnja i u netransparentnost sve do sada. Dakle opet ističemo uvođenje reda, discipline i onog najvažnijeg, odgovornosti. Broj slobodnih zona i njihova površina u 2011. i 2012. nisu se mijenjale. U Republici Hrvatskoj poslovalo je ukupno 13 slobodnih zona koje se mogu grupirati dakle u dvije kategorije: kopnene zone 9 slobodnih zona i lučke 4 slobodne zone na pomorskom dobru. U izvješću je isto tako prikazana karta slobodnih zona iz koje se vidi da su slobodne zone raspoređene po čitavom teritoriju Republike Hrvatske. I dozvolite mi kratak pregled stanja u zonama u periodu 2011.-2012. U tri slavonske slobodne zone Vukovar, Osijek, Slavonski Brod poslovalo je ukupno 78 korisnika slobodnih zona s preko 1700 uposlenih. Udio izvoza u ukupnim prihodima korisnika iznosi oko 53% u slobodnoj zoni u Slavonskom Brodu, dok se u Osijeku i Vukovaru kretao oko 11%. Glavna izvozna tržišta bile su države članice Europske unije, Srbija te BiH. Sve tri slobodne zone su u potpunosti infrastrukturno opremljene i lokacijski smještene uz velike prometnice, autocesta Zagreb-Beograd, željeznička čvorišta i u Vukovaru i Slavonskom Brodu u blizini riječnih luka. Slobodne zone u Bjelovaru i Varaždinu su također u potpunosti infrastrukturno opremljene te u blizini velikih prometnica. U slobodnoj zoni u Varaždinu poslovalo je ukupno 15 korisnika s preko 2950 zaposlenika. Udio proizvodno-prerađivačke djelatnosti bio je 99%, a udio izvoza preko 92%. Najvažnija izvozna tržišta bila su tržišta država članica Europske unije, ali i SAD-a, Brazila, Švicarske te BiH i Crne Gore. U Bjelovaru je poslovao jedan korisnik koji je zapošljavao 59 djelatnika proizvodne djelatnosti, također udio izvoza u ukupnim prihodima korisnika iznosio je visokih 99,5% i u cijelosti je bio ostvaren na tržištu Italije. Slobodna zona Zagreb je u referentnom razdoblju imala 70 korisnika s nešto više od 440 uposlenih, udjelom proizvodno prerađivačke djelatnosti od oko 85%, udjelom izvoza u ukupnim prihodima nešto više od 74%, a glavna su izvozna tržišta bila države članice Europske unije i CEFTA-e, ali isto tako i tržišta SAD-a, Švicarske i Turske. U razdoblju na koje se izvješće odnosi u slobodnoj zoni u Krapini djelovalo je 13 korisnika s nešto više od 200 uposlenih, udjelom izvoza od oko 20% u prihodima, a također je u potpunosti infrastrukturno opremljen. Veći dio područja slobodne zone je slobodan za eventualne nove korisnike. Slobodna zona Kukuljanovo, kao i Splitsko-dalmatinska slobodna zona u Splitu nisu imale korisnika u referentnom razdoblju i kao takve zapravo predstavljaju izazov za svoje osnivače u kontekstu donošenja odluka za buduća razvojna područja pod koncesijom za slobodne zone. Četiri slobodne zone u Republici Hrvatskoj posluju dakle na lučkim područjima, od Pule preko Rijeke i Splita do Poreča. Ukupno je u 2011. i 2012. godini u ovim slobodnim zonama poslovalo 57 korisnika s nešto više od 2000. uposlenih. Udio izvoza u ukupnim prihodima iznosi od 64-83%, a kao glavna izvozna tržišta istaknuta su tržišta država članica Europske unije, dakle posebice Italije, Slovenije, Mađarske, Njemačke te naravno tržišta regije BiH, Srbije, Crne Gore, ali i tzv. daleka tržišta dakle Kine, Indije, Saudijske Arabije, Ujedinjenih Arapskih Emirata. I kada sumiramo rezultate poslovanja u slobodnim zonama vidimo da su korisnici slobodnih zona većinom bili mali i srednji poduzetnici sa prosječno 34 uposlena. Udio izvoza u ukupnom prihodu korisnika u izvještajnom razdoblju iznosio je visokih 72,5%, broj korisnika je povećan za 3% u 2012. u odnosu na 2011. Broj zaposlenih je nažalost u 2012. manji za 9% nego u 2011. Kad govorimo o financijskim pokazateljima, ukupni prihod u 2012. godini ostvareno je 5,7 milijardi kuna, dakle 2,3% više nego u 2011., dobit u 2012. iznosila je 649,5 milijuna kuna dakle 7,5% više nego u 2011., a za 2012. godinu ukupno prihod države dakle i gradova i općina od naknade za koncesiju iznosio je 450 000 kuna, a u 2011. 486 tisuća kuna. Dozvolite mi istaknuti na kraju da su slobodne zone instrument gospodarske politike Republike Hrvatske koje su značajne za ukupno gospodarstvo, imaju učinke i na ravnomjerni regionalni razvoj i na povećanje izvoza i ulaganja, a kao instrument gospodarske politike prepoznate su i u drugim zemljama članicama EU. Dakle, imamo ukupno 70 slobodnih zona u 22 države članice. Efekti za ukupno gospodarstvo najvećim dijelom ogledaju se u poslovnim rezultatima korisnika slobodnih zona. Ovo Izvješće ukazuje kako je potencijal slobodnih zona u privlačenju investitora iz trećih zemalja posebice Dalekog Istoka velik. Posebno opet spominjem slobodnu zonu Kukuljanovo, ali ne i u potpunosti iskorištene te će se stoga sve daljnje promotivne aktivnosti oko slobodnih zona usmjeriti prije svega u tom pravcu. Kao pozitivan primjer mogućnosti koje slobodne zone pružaju ističemo slobodnu zonu osnovanu u 2013. godini u zaleđu Rijeke na području Škrljeva i gospodarski interes za osnivanje ove slobodne zone temelji se na postojećim i ograničenim skladišnim kapacitetima riječne luke za sada, te će se njome ne samo povećati taj skladišni kapacitet već će se i dodatno ojačati ovaj prometni pravac sa svim naravno pozitivnim efektima za ukupno hrvatsko gospodarstvo. Hrvatski sabor je donošenjem izmjena i dopuna Zakona o slobodnim zonama u studenom 2013. godine na prijedlog Vlade Republike Hrvatske unaprijedio zakonodavni okvir za poslovanje slobodnih zona. Vlada Republike Hrvatske podnošenjem ovog izvješća Hrvatskom saboru prvoga od stupanja na snagu Zakona o slobodnim zonama iz 1996. godine daje svoj daljnji doprinos u provedbi važećeg zakona s jedne strane. Ali isto tako doprinosi i uvođenju transparentnosti i u ovo područje i u ovaj režim poslovanja. Zaključno dozvolite mi da se ovom prigodom ukratko prikažemo i stanje slobodnih zona danas. Naime, nakon ulaska Republike Hrvatske u članstvo Europske unije 1.7.2013. godine važeći posebni uvjeti poslovanja prvenstveno carinskog i poreznog karaktera primjenjuju se samo na treće zemlje, odnosno na trgovinu izvan granica EU. Činjenica je da se oko 67% robne razmjene Republike Hrvatske sa inozemstvom odvija na unutarnjem tržištu. Dakle, sa drugim državama članicama Europske unije. Iz svih onih kontakata, informacija koje imamo sa slobodnim zonama evidentno je kako su i same slobodne zone svjesne okolnosti i promjena do kojih je došlo nakon 1. srpnja 2013. godine i naravno posljedica na njihovo poslovanje. I stoga se aktivno razmatraju mogućnosti za unapređenje daljnjeg poslovanja. Koristim stoga priliku spomenuti kako krajem ovog mjeseca slobodna zona Bjelovar prestaje sa radom upravo radi unapređenja poslovanja jedinog korisnika slobodne zone, uspješne tvrtke koja posluje na unutarnjem tržištu Europske unije, a to je tržište Italije jer su im uvjeti poslovanja izvan režima slobodne zone prihvatljiviji. Nema carinskih evidencija ni drugih administrativnih opterećenja. Također i u slobodnoj zoni Đuro Đaković u Slavonskom Brodu u tijeku je izmjena područja kojom će se dijelu korisnika slobodne zone njih 41 dokle jedan korisnik ostaje u režimu slobodne zone. Svima ostalima će se omogućiti poslovanje sukladno uvjetima poslovanja na tržištu Republike Hrvatske kao dijelu unutarnjeg tržišta EU koja je naravno u ovom momentu prihvatljivije od poslovanja u režimu poslovne zone. Upravo na zadnjoj sjednici Vlade Republike Hrvatske donijeta je odluka o izmjeni odluke o davanju koncesije za osnivanje slobodne zone Đuro Đaković Slavonski Brod d.o.o. S druge strane upravo danas u Rijeci radi se na izmjeni područja slobodne zone u luci Rijeka na kontejnerskom terminalu Brajdica u gospodarskom interesu Riječke luke radi izgradnje novog željezničkog terminala sa pripadajućim dizalicama i ostalom popratnom mehanizacijom čime se otvaraju i nove mogućnosti širenja poslovanja i olakšavanja plasmana proizvoda na inozemna tržišta i prije svega naravno očuvanja postojećih i otvaranja novih radnih mjesta. Osim već prije spomenutih pogodnosti koje za investitore sadašnje ili buduće korisnike slobodnih zona proizlazi iz Zakona o poticanju investicija unapređenju investicijskog okruženja posebice se to odnosi na investitore koji su zainteresirani za poslovanje sa trećim zemljama i kojima odgovara ovaj geografski položaj i prometna infrastruktura Republike Hrvatske. Jedna od mogućnosti je i preregistracija u neki od oblika poduzetničke infrastrukture, te naravno svih onih pogodnosti koje u vezi s tim proizlaze iz Zakona o unapređenju poduzetničke infrastrukture. Vlada Republike Hrvatske u gospodarskom interesu korisnika koncesija za slobodne zone, te korisnika slobodnih zona predlaže usvajanje izvješća o slobodnim zonama za 2011. i 2012. godinu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zamjeniku ministra. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, štovane kolegice i kolege saborski zastupnici, poštovani zamjeniče ministra. Evo kako je i zamjenik ministra rekao ovo je prvi put što je vrlo dobro i klub HDZ-a će u svakom slučaju prihvatiti ovo izvješće jer je prvi put na jednom mjestu pred ovim Visokim domom dostavljeno jedno ovakvo izvješće koje obrađuje čitavo praktički područje Republike Hrvatske i sve slobodne zone koje se nalaze u njemu. Zamjenik ministra je govorio o nekim detaljima ovog izvješća. Mislim da nema previše potrebe da se ja vraćam na sve ono što je on rekao. Međutim, u izvješću je najbitnije i najjednostavnije ga razumjeti ukoliko pogledate zbirnu tablicu pokazatelja za 2012. godinu. Dakle ovako, kako je zamjenik ministra rekao vidljivo je da je u RH u 2011. i 2012. bilo 13 poslovnih zona. Od njih su 4 bile lučke poslovne zone. U 2013. kako je rekao zamjenik ministra ne u Škrljevu nego u gradu Bakru na području Kukuljanova i Škrljeva je dobivena koncesija za još jednu dakle 14 slobodnu zonu. Međutim, iz ove tablice je razvidno i nešto drugo. Razvidno je da je od ukupne površine slobodnih zona na području RH stavljeno u nekakvu funkciju gospodarsku 3 milijuna 828 tisuća 522 metra kvadratna zemljišta. Preostalo je još u ovih 14, odnosno u svih 14 zona 3 milijuna 534 925 tisuća metara kvadratnih, dakle praktički jedna polovina ukupne površine u RH. Broj korisnika 234, broj zaposlenika 7931. Nažalost, broj je pao negdje početkom 2011., ovdje to nije vidljivo, ali je bilo na nivou svih slobodnih zona u RH nešto preko 9000 uposlenih. Prihodi su 5 milijardi 709 kuna, rashodi 4 milijarde 303, dobit 649 470 milijuna kuna, ulaganja u ove zone 139 milijuna 525 i izvoz iz svih njih je dakle 4 milijarde 138 834 milijuna i 800 kuna. Većina ovih zona kako je zamjenik ministra rekao je u potpunosti opremljena. Međutim, koji je problem? Jednim dijelom se i on dotakao u svojoj raspravi. Trenutni problem u svim ovim zonama ako pogledate zadnju rubriku u ovoj tablici vidi se kamo je išao izvoz iz ovih zona. Dakle, većina u zemlje s kojima sada smo mi u zajednici i u ovom smislu treba promišljati na potpuno drugačiji način. Smatrajući da su zone itekako bitne i zbog ovih u ovom trenutku 7,5 tisuća zaposlenih nadamo se popunjavanju čitave površine pa onda i još najmanje toliko. Međutim, kad promišljamo i kad govorimo o pogodnostima koje se imaju u ovim zonama onda dolazimo malo do raskoraka. Ne znam koliko od vas zna da je većina ovih slobodnih zona sastavilo Udrugu hrvatskih slobodnih zona. Ona je vrlo aktivna. Slučajno smo i mi članovi te udruge, tako da imamo čitav niz prepiski, razgovora i sastanaka koji su održani i sa ministrom, sa djelatnicima ministarstva kako bi se istaknuli ti problemi i kako bi se dogovorno riješila ona pitanja koja u ovoj fazi i ulaska u EU i samog poslovanja tih zona ima problema. Ovamo sam donio nekoliko bilješki sa tih sastanaka i prije manje od godinu dana na sastanku s ministrom Marasom ostali smo malo zatečeni s promišljanjem njega kao čelnog čovjeka tog ministarstva ali uvažavajući činjenicu da se nekadašnje Ministarstvo gospodarstva razbilo na dva ministarstva, da je i njemu stupanje na snagu novog Zakona o ustroju i djelokrugu rada ministarstava, državnih službi to možda u tom trenutku bilo ponešto i nejasno. Međutim, Udruga slobodnih zona promišljajući ulazak u EU predlagala je i neke nove modele vezano i za PDV i za robe koje ulaze i izlaze iz područja slobodnih zona. I evo pročitat ću vam iz ove bilješke nekoliko teza ministra Marasa. Poduzetnicima u zonama novi Zakon o PDV-u ne mijenja se, ne znači ništa jer mogu odbiti PDV, doduše u roku od 60 do 90 dana. Ali, sad ova konstatacija, zašto bi poduzetnici u zonama bili privilegirani u odnosu na ostale? Ionako su dovoljno konkurentni, pogotovo oni u sjeverozapadnoj Hrvatskoj. Riječi su to ministra Marasa. Istaknuo je da se on može zalagati samo za ono u što vjeruje. Nije siguran zbog čega onda ne bi cijela RH bila slobodna zona, a ne samo sadašnja područja slobodnih zona. Pita se tko će puniti proračun za njihove plaće. Nije suglasan da se osim isporuka robe u slobodne zone oslobodi i obavljanje usluga prema sadašnjem prijedlogu Zakona o PDV-u koji je u tom trenutku bio jer će to otežati postupak oporezivanja jer će biti teško u nekom trenutku znati koje je konačno odredište robe na kojoj se vrši usluga. Tad u tom trenutku je tako govorio ministar Maras. A onda su ta naša Udruga slobodnih zona budući da smo prije manje od godinu dana donosili ovaj novi zakon, a o njegovim izmjenama smo raspravljali u srijedu vezano ako se sjećate onih 66% popunjenosti zona. Upućen je dopis od strane slobodnih zona cijenjenom gospodinu ministru, molimo da nas informirate na koji način slobodne zone mogu pisati u jedinstveni registar poduzetničke infrastrukture kako bi stekle pravo na prijavu itd., itd. Odgovor je stigao promptno i u odgovoru smo saznali da slobodne zone ne predstavljaju dio poduzetničke infrastrukture. Dakle, u srijedu smo razgovarali o nekom zakonu, te slobodne zone obično su u obuhvatu nekakvih urbanističkih planova poslovnih zona, ulaze u onih 66% popunjenosti ili nepopunjenosti po kriteriju dobivanja zemljišta, darivanja zemljišta od strane RH, ali sad znamo da one u biti nisu poduzetnička infrastruktura. Na koji način zone ne predstavljaju poduzetničku infrastrukturu a u ovom djelu smo čuli i od zamjenika ministra da su većinom one i opremljene u specifičnosti koje takve zone moraju imati. Dakle, ograda 2,5 metra, osvijetljena, maksimalno dva ulaza, carinski prostor itd. U ovom djelu donesen je novi Zakon, to pozdravljamo, donesen je pravilnik, produžetak koncesija i povlastice koje vrijede do kraja 2016. tako je to eto rekao i zamjenik ministra. Što poslije? Ali što poslije u onom djelu da neke od a to je i ovdje rečeno u uvodu da neki od korisnika slobodne zone prelaze iz tog režima slobodnih zona u poslovanje u obliku običnih poslovnih zona bez privilegija koje imaju kao korisnici slobodnih zona. Ono što je bitno kod ovog izvješća, ja to pozdravljam i nadam se da će se dalje tako nastaviti, da su podaci ovdje zorno prikazani iako smo mi imali inače te podatke ali interne koje smo koristili kao udruga slobodnih zona. Postavlja se pitanje ulaska u EU, poslovanja svih tih korisnika u tim zonama, samo na treće zemlje i kad pogledamo ovu tablicu vidimo kamo se to izvozi, uglavnom Italija, članica EU, uglavnom Njemačka, Mađarska, bliže okruženje. Ono što nam je preostalo dakle se izvozilo s ovog područja su ostale ove zemlje u našem bliskom okruženju, većim djelom BIH, nešto Crna Gora, Srbija. Mislim da u današnjoj situaciji se na potpuno drugačiji način treba pristupiti ovom problemu, svijet je postao onako kako se često govori globalno selo. Mislim da Hrvatska ima ogromne potencijale u onom smislu geostrateškom koje nema praktički niti jedna zemlja u našem okruženju prvenstveno i za pravce prometne od lučkih bazena i Rijeke, dolje Ploče, Splita. Inače kad govorimo o slobodnim zonama luke Rijeka, one nisu locirane samo na području grada Rijeke nego na širem području, dakle tu razgovaramo o dijelu slobodnih zona i u bazenu Bakra, u poslovnoj zoni gore ne Kukuljanovu, imat ćemo nadam se Omišalj na Krku, dakle radi se o jednom širem obuhvatu a onda dolazimo i do onog problema o kojem smo jučer razgovarali, o modernizaciji onog djela i željezničke pruge, izgradnje infrastrukture kako bi se mogli prevući ti nekakvi budući kapaciteti o kojima je danas ovdje ministar rekao da upravo u ovom trenutku se radi i pripremaju projekti za širenje lučkih terminala na području lučke uprave Rijeka. U svakom slučaju uz ove male bilješke koje sam istaknuo jer sam samo donio nekoliko ovakvih prepiski između udruge slobodnih zona i samog ministarstva mislim da treba i ministarstvo, mi svi zajedno po malo na drugačiji način promišljati svoju problematiku, uvažavati iskustva s terena a o tome sam govorio evo i za ovog danas će biti glasanje o onom zakonu, nadam se da ste prihvatili amandmane jer se svi ti amandmani i onaj zakon o unapređenju, izgradnji poduzetničke infrastrukture odnosi upravo i na između ostalog na ove stvari. Mi smo ovdje u Saboru ti koji bi trebali osjećati nelagodu sa svakim nezaposlenim našim građaninom i svako radno mjesto nam je vrlo bitno a za svako to radno mjesto upravo u ovom Visokom domu na prijedlog Vlade ali i u suradnji svih nas uz prijedloge i korisnih amandmana možemo polučiti da nas za to i jedno radno mjesto koje će se otvoriti ili u nekoj slobodnoj ili poslovnoj zoni bude nam malo manje nelagodno nego što nam je u ovom trenutku. U svakom slučaju izvješće pozdravljamo. Kao Klub ćemo ga prihvatiti, međutim mislim da je potrebna tješnja suradnja i između udruge slobodnih zona, samog resornog ministarstva a onda i uvažavanje dobronamjernih amandmana da se to ne reže samo po političkom ključu ovdje u Saboru. Evo hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio poštovani Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Klarić, spomenuli ste budućnost odnosno što je budućnost slobodnih zona. Ako pogledamo a to ste vi spominjali, zamjenik ministra je spominjao strukturu zemalja u koju se izvozi. Dakle, tu su nam prije svega zemlje EU, Italija, mogao bih je označiti kao konstantu koja se pojavljuje u gotovo svim slobodnim zonama ali također Slovenija, Mađarska, Njemačka, Nizozemska itd., itd. Zemlje koje nisu članice EU, to su prije svega BIH, Srbija, SAD, Turska itd. Po meni cilj slobodnih zona bio je generirati stabilne izvozno orijentirane proizvodne subjekte sa stabilnim tržištem. To je postignuto a s obzirom da neki uglavnom izvoze na tržište EU što ste sami spomenuli, dakle članice smo EU, više nema ni potrebe za njihovim djelovanjem u sklopu slobodnih zona. Dakle, mislim da je cilj postignut a ako neke tvrtke žele izaći iz slobodnih zona kao što imamo primjer u Bjelovaru, ja mislim da je to samo pokazatelj da smo zapravo cilj postigli. Hvala.
Na repliku odgovara Tomislav Klarić.
Poštovani kolega Hajduković, slažem se s vama, cilj je postignut ali samo prvi stepen toga cilja. Ulaskom u EU zato sam i spomenuo globalno selo, nije EU samo i Nizozemska i Njemačka i Slovenija i Italija, puno je širi taj pojam i interesa za nas ima. Vjerujte mi i iz Amerike, a evo, to je i Arapske zemlje su zainteresirane za LNG na Krku. Dakle ovaj dio cilja do ulaska u EU sa olakšicama koje su bile u tom trenutku smo ostvarili, međutim ne treba stati na tome pa krenuti u nekakav novi režim poslovanja samo sa ovim, treba omogućiti taj prostor i takve uvjete i možda još povoljnije uvjete za one koji su van te EU, a ima ih puno, puno više nego što ih ima u EU.
U ime Kluba Nezavisnih zastupnika govorit će poštovani Damir Kajin, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra, gospodo zastupnici. Slobodne zone, kao što smo čuli od zamjenika ministra, započinju sa radom '96. godine i čitavim nizom zakonika, pravilnika uređena je ta materija. E sad, što imamo od slobodnih zona? Čuli smo manje-više sve, u Hrvatskoj imamo ovih 13 slobodnih zona, to su slobodne zone Bjelovara, one …, slobodne zone u Slavonskom Brodu, u Krapinsko-zagorskoj županiji je jedna, slobodna zona Osijek, zatim zona Vukovar, zona Varaždin, Zagreb, Kukuljanovo nedaleko Rijeke ili iznad Rijeke, svejedno i slobodna zona u Splitsko-dalmatinskoj županiji iznad Splita. To su slobodne zone na kopnenom području RH i imamo onda slobodne zone na Učkom području RH, a to su luke Ploče, luka Pula, luka Rijeka i luka Split. E sad koje su prednosti slobodnih zona? Korisnici slobodnih zona koji su do 29. srpnja 2008. godine, odnosno dana stupanja na snagu zakona o izmjenama i dopuna Zakona o slobodnim zonama uložili u gradnju i sudjelovali u izgradnji objekta ulaganjem više od 1 milijun kuna, a pri tome nisu iskoristili gornju granicu dopuštenog intenziteta potpore za ulaganje propisane kartom regionalnih potpora, stekli status nositelja porezne povlastice za izvršenja ulaganja korisnika slobodne zone. Nadalje, isto tako sukladno članku 37. navedenog zakona, korisnici slobodnih zona koji su obavljali gospodarsku djelatnost u slobodnoj zoni do 29.07.2008. stekli su status nositelja porezne povlastice za korisnika slobodne zone te temeljem toga plaćaju porez na dobit, ovisno o prostornoj jedinici za statistiku druge razine u kojoj se slobodna zona nalazi. I što to konkretno znači? Da korisnici slobodnih zona u sjeverozapadnoj Hrvatskoj plaćaju u visini od 75% od propisane porezne stope za 2012. godinu koja iznosi 20%, odnosno oporezovani su po stopi od 15%, korisnici slobodnih zona u središnjoj i istočnoj, znači Panonskoj Hrvatskoj i Jadranskoj Hrvatskoj plaćaju znači u visini od 50% od propisane porezne stope za 2012. godinu koja iznosa 20%, odnosno oporezovani su po stopi od 10%, a korisnici slobodnih zona na području grada Vukovara u visini plaćaju od 25% od propisane porezne stope za 2012. koja iznosi 20%, što će reći da su oporezovani po stopi od 5%. I sigurno je poslovanje u slobodnim zonama, to se slobodno može tako i reći, bilo više nego povoljno. E sada kada gledamo ove zone vidimo da kada gledamo o, mislim, podatke o zaposlenosti pa kada gledamo podatke o prihodima, rashodima, dobiti slobodne zone, vidimo sljedeće. Bjelovar, prihod negdje oko 30 milijuna kuna, broj zaposlenih 59, dobit milijun 700 tisuća kuna. Đuro Đaković imao je prihod od 351 milijuna kuna, a tu je radilo u slobodnoj zoni 1002 zaposlenika. Slobodna zona Krapinsko-zagorska, 241 milijun kuna. Slobodna zona u Osijeku, 278 milijuna kuna, 441 radnik. Podunavska 296 zaposlenih, 202 milijuna kuna prihod. Varaždinska koja je najbolje bila uhodana ili je uhodana, u njoj radi čak 2954 radnika, osnovni prihod je 2 milijuna, 2 milijarde, pardon, 46 milijuna kuna, dobit čak 119 milijuna kuna. U Zagrebu u slobodnoj zoni radi 442 zaposlenika, ukupan prihod milijarda 27 milijuna kuna, dobit 25 milijuna kuna. I sada da preskočim i dolazimo do luke Pula gdje je svega 374 ljudi bilo zaposleno, ukupni prihod od svega 94 milijuna kuna. Evo, samo da usporedim to sa lukom Rijekom gdje je u slobodnim zonama radilo 932 ljude sa ukupnih prihodom 947 milijun kuna. U luci Splitu 258 milijuna kuna prihoda, a u luci Ploče čak 231 milijun kuna. Luka Pula, još jedanput ponavljam, 94 milijuna kuna. Ja ne mogu razumjeti zašto ta slobodna zona u Puli nije zaživjela, zašto se nije uhodala, zašto nije prepoznata? Doduše, mogu i razumjeti jer Istra je 2002. godine imala 36,6% veći BDP od hrvatskog prosjeka, a danas je on 30% manji od tog iznosa i veći svega 26%. Mi smo 2002. godine imali 18% imali veći BDP od Primorsko-goranske županije, danas svega 2% veći. 2002. Istra je imala 18% manji BDP od grada Zagreba, a danas ima 40% manji BDP od grada Zagreba. E šta je do toga dovelo? O tome nekom drugom prilikom, neću sada za ovom govornicom. No ono što je sigurno da potencijal slobodnih zona u Hrvatskoj nije iskorišten ili bolje rečeno pa nije dovoljno prepoznat. Propustili smo to učiniti dok nismo bili u EU ili dok nismo bili članica EU. Jednako tak to nismo učinili niti u Istri gdje sam rekao da imamo najmanji obim proizvodnje u jednoj hrvatskoj slobodnoj zoni i gdje imamo najveći pad od sviju slobodnih zona u odnosu na 2011.godinu. Ja mislim da su slobodne zone bile relativno dobro posložene, možda je falila jedna slobodna zona u Gaženici nedaleko od Zadra na pola puta do Bibinja, možda je falila jedna slobodna zona i u Karlovcu, a u Istri svakako je nedostajala jedna slobodna zona u Luci Bršici. Inače ukupni prihodih svih slobodnih zona 2011., 2012.godine ne znam za kada je ovo izvješće 2011.i 2012.godine za kada je ovo izvješće iznosilo je 5,7 milijardi kuna, to je 750 milijuna eura. Rashodi u slobodnim zonama bili su 4,3 milijarde kuna ili 565 milijuna eura, a dobit u slobodnim zonama bila je 649 milijuna kuna ili 85,3 milijuna eura. Ti podaci govore da je najisplativije 2011., 2012.tada Hrvatska još nije bila u EU bilo poslovati upravo u slobodnim zonama, a opet zone nisu prepoznate. Rekoh malo prije u Varaždinu radilo je u slobodnim zonama gotovo tri tisuće ljudi i ukupan prihod te zone bio je 2 milijarde 46 milijuna kuna. U Zagrebu 1 milijarda kuna, u Rijeci 947 milijuna kuna, znači ukupno ove tri slobodne zone to je 4 milijarde kuna ili 70%. Ponavljam Pula da je svega 94 milijuna kuna. Znači u jednom Varaždinu kroz slobodnu zonu 22 puta se je više vršilo prometa odnosno proizvodilo robe nego u Puli, u jednom Zagrebu 11 puta više, u jednoj Rijeci 10 puta više nego u Puli. Ja želim vjerovati da bez obzira što je Hrvatska danas članica EU da slobodne zone još uvijek imaju potencijala, ali na tom potencijalu zasigurno treba i raditi. Ja osobno želim vjerovati da je to jedan dobar ventil za izvoz hrvatskih proizvoda. Problem je ako nemamo što izvoziti, što će nam onda neko bi rekao cinično zone, pa se onda pretvaraju u uvozničke oaze. A čudi me da ova Pulska slobodna zona koja je najbliža zapadu, ne mislim ovdje na Sloveniju, tu mislim prije svega na Italiju ili Austriju i da se tu najviše po tom pitanju zaostaje. Za kraj, šteta da taj potencijal nije iskorišten kada je za to bilo vrijeme. I ja mislim kada je riječ o slobodnim zonama tu ne smije biti izuzetaka do nikog bez obzira da li je riječ o izraelskom, kineskom, ruskom, srpskom, talijanskom, bosansko-hercegovačkom ili ne znam kojem kapitalu. Da, i kao što je gospodin Klarić malo prije rekao i spominjao problem željeznice, možda i Istra sa tom zonom u Puli ima problem jer nije povezana tunelom Učka ili Ćićarija ili željezničkim tunelom sa ostalim krajevima RH. U Istri bi slobodnu zonu ili ovu lučku slobodnu zonu u Puli trebalo proširiti i na Pulski aerodrom, zemljište je u vlasništvu RH odnosno Ministarstva obrane i zasigurno bi trebalo razmisliti i otvoriti još jednu u Raši. Želim vjerovati da će to netko dolje na terenu da se tako izrazim, da ne spominjem županiju, prepoznati. Valjda će se ubuduće baviti i zonama ne samo golfom. No jasno u zonama nemate što mešetariti, a sa nekim drugim aktivnostima to se ne može naprosto isključiti. U našim zonama kao što je rekao zamjenik ministra uglavnom rade "mali poslodavci" ne samo oni, prosjek je negdje 34 zaposlena. Izvozno su dominantno orijentirane, čak 70% proizvoda se izvozi. Ono što je naročito bitno da one posluju pozitivno i to je to i dolaze jasno i stranci ulagati u takve zone. Kada gledamo kamo se izvozi onda se normalno izvozi i na zapad kako smo nekada govorili u Europu, ali i u SAD, u Arapske zemlje, pa izvozi se i u Švicarsku, Izrael itd. I sada ono što je najbitnije kada gledam najbolje uređenu zonu u Varaždinu, oni izvozi i u Njemačku i u Sloveniju, i u Italiju, Mađarsku, Austriju, Brazil, Nizozemsku, SAD, Švicarsku, Češku, BiH, Crnu Goru, Slovačku. Zagreb izvozi u EU znači cijelu CEFTA-u, Izrael kažu SAD, Švicarsku, Tursku. Rijeka izvozi npr. u Mađarsku, Srbiju, BiH, Češku, Slovačku u Puli isključivo jedino samo kroz luku u Italiju i zato je taj obim od svega 94,3 milijuna kuna najmanji neprihvatljivo mali. Neka se ugledaju u Luku Split koja npr. ima 258,6 milijuna kuna prihoda, 30 milijuna kuna dobiti a izvoze u Sloveniju, Bosnu, Njemačku, Srbiju, Crnu Goru, Tursku, Italiju, Kinu, Ujedinjene Arapske Emirate, Saudijsku Arabiju odnosno Indiju. Ponavljam, dole se izvozi jedino samo u Italiju. Sigurno je da potencijal, još jedanput ću reći, ovih zona treba iskoristiti. Pozivam i ljude u Županiji istarskoj i u ministarstvu da osmisle slobodnu zonu Bršica, da porade na pulskom aerodromu. Slobodne zone točno je, danas mogu poslovati samo sa trećim državama van Europske unije. 67% izvoza Hrvatske je na područje Europske unije, ali ponavljam Hrvatska zasigurno može biti zanimljiv ventil i upravo kroz te slobodne zone i za tvrtke iz BiH i za tvrtke iz Izraela, arapskih zemalja, Rusije, Srbije, Kine, ostalih zemalja CEFTA-e itd. Rad će sigurno danas nakon ulaska Hrvatske u Europsku uniju, znači rad u zonama biti će otežan, ali još uvijek ja vjerujem upravo po kondicijama koje sam namjerno citirao, povoljniji no drugdje. Život se treba redefinirat, ali život u zonama ne smije stati. Sve u svemu ovo izvješće, prvi puta takvo podastrto zastupnicima je više nego korisno jer da smo ga možda imali ranije možda bismo upozoravali na neke nelogičnosti kao što prepoznajem u slobodnoj pulskoj zoni. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo poštovana Tatjana Šimac-Bonačić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin, u vašem govoru ste govorili s jedne strane o povoljnom poslovanju u slobodnim zonama, a s druge strane o tome da nije prepoznat odnosno nije iskorišten potencijal. Mislim da ćemo se složiti da su slobodne zone zapravo instrument za ukupno gospodarstvo i u smislu povećanja izvoza što je jako bitno i u smislu naravno regionalnog razvoja jer mi na ovakav način u biti možemo djelovati pozitivno na regionalni razvoj. Međutim, ovo je komparacija 2012. i 2011. godine, ovo izvješće koje treba naravno pozdraviti jer svako izvješće nam zapravo daje mogućnost poboljšanja za sljedeću godinu. Prema tome, obzirom da smo donijeli zakon krajem 2013. godine, izmjene i dopune Zakona o slobodnim zonama gdje se zapravo na jedan način uklanjale su se administrativne poteškoće, unapređivao se odnos, data mogućnost za unapređenje odnosa u koncesijama. Zatim isto tako mogućnost i produženja koncesija, ali isto tako i odreknuća od koncesija obzirom da se gospodarski interes može promijeniti i ulaskom u Europsku uniju što ste zapravo i spominjali. Međutim, obzirom da je i ovaj zakon donio i strukturu i red i odgovornost, bit će vrlo interesantno vidjeti sljedeće izvješće koje će biti da vidimo na koji način primjenom ovog zakona zapravo da li je došlo do pomaka.
Na repliku odgovara Damir Kajin.
Još jednom mogu ponoviti da su ovo hvalevrijedna izvješća znači u slobodnim zonama za 2011., za 2012., ali ne mogu vjerovati da su podaci za 2013. bolji u odnosu na podatke iz 2011. ili 2012. i to zbog dva ili tri razloga. Prije svega, uvjeti za poslovanje u slobodnim zonama su redefinirani zbog hrvatskog ulaska u Europsku uniju 1.7.2013. godine. Na drugom mjestu tu je odmah taj odnos sa inozemstvom. Kada govorimo o vanjsko-trgovinskoj razmjeni, vi znate da je krajem prošle godine došlo do izražajnijeg trenda pada robnog izvoza i da citiram, vrijednost je robnog izvoz u studenom prošle godine smanjena za 17% u odnosu na isti mjesec prethodne godine pa je kumulativna stopa pada izvoza povećana sa 6,3% u prvih 10 mjeseci na 7,4% u prvih 11 mjeseci. Doduše, treba biti pošten i primijetiti da ne izvoz brodova je dovelo ili tome je najviše pridonijelo, ali to sigurno utječe i na rad slobodnih zona i konačno ako imamo na umu da je došlo i do pada izravnih ulaganja, također možemo iz toga izvući zaključak da su i slobodne zone nešto skromnije poslovale nego 2011. ili 2012. godine. Ali još jednom, ono što je bitno spomenuti, da ukupni, kad gledamo te financijski pokazatelji i prihodi iznose 5,7 milijardi kuna što je hvalevrijedno, da neke slobodne zone koje su dobro uvođene kao ona u Rijeci pa i u Splitu i Zagrebu, Varaždinu pogotovo, ostvaruju značajan iznos.
Druga replika, Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega, pa prije svega kada govorimo o slobodnim zonama drago mi je čuti pohvale koje ste uputili prije svega jednoj najboljoj zoni koju ima Hrvatska, a to je Varaždinska slobodna zona. Naročito kada kompariramo u kom okruženju možemo imati i koji su tu bili benefiti odnosno i mogućnosti. Ako slobodne zone imamo u Hrvatskoj što smo isto čuli da imamo zone u koje smo mnogo uložili, one nisu aktivne. Ako ima zone koje imaju mnoge prednosti da su recimo u okviru velikih industrija kao što je Zagreb, da su u okviru velikih lučkih središta koje mogu definirati opet taj potencijal i onda se zaista može reći da varaždinska slobodna zona itekako je iskoristila potencijal koji može. E sad htio bih ipak pitati u tom dijelu da o zonama govorimo na temelju ukupnog prihoda vanjsko-trgovinskog rezultata izvoza/uvoza, u koje zemlje se sve izvozi, koliki je broj zaposlenik, a ipak trebali bi možda i u daljnjem izvješću reći ti koji su tu zaposleni, odnosno broj zaposlenih pa koliko oni imaju plaće. Tako da mislim da u tom dijelu isto još te prednosti slobodne zone koje imamo od ukupnog prihoda i sve smo iskoristili, ali možda ipak trebamo više se isto usmjeriti na to da i ti ljudi koji rade u tim slobodnim zonama da i oni imaju određene benefite.
Na repliku odgovara Damir Kajin.
U svemu se slažem sa vama da je plaća valjda svakome od nas izuzetno bitna, ali je još bitniji u ovom trenutku posao. Ono što još jedanput želim apostrofirati na temelju ovih podataka. Varaždin je sigurno najbolje vođena i uređena zona. 2954 ljudi radi u Varaždinu. To je više no što radi u svim ostalim ili preostalim zonama u Republici Hrvatskoj. Ukupni prihod ostvaruje 2 milijarde 46 milijuna kuna, pa možemo reći da je to, znači negdje oko 40%. I usuđujem se čak reći, usuđujem se čak reći da je i dobit Varaždina veća od svih slobodnih zona ne računajući one u Rijeci. Dobit varaždinske slobodne zone je 119,5 milijuna kuna. U Puli gledam minus od 890 tisuća kuna, a dobit u Rijeci je čak 464 milijuna kuna. Znači, potencijala na obali zasigurno ima. Ali opet govorim ukupni prihod Varaždinske slobodne zone su znatno veći od svih lučkih slobodnih zona bilo da je riječ o Luci Ploče, Puli, Rijeci ili Splitu i doista nešto ovaj varaždinski primjer govori, a govori da i Varaždinska slobodna zona izvozi u najveći broj europskih ili kako god hoćemo svjetskih zemalja od Njemačke preko Slovenije, Italije, Austrije, Mađarske, Brazila, Nizozemska, SAD-a, Švicarske itd. Dok recimo pulska isključivo i jedino samo u Italiju iako smo najbliže ja bih rekao zapadu.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. Na redu je klub HNS-a i poštovani zastupnik Dragutin Glavina. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je evo prvi put Izvješće o slobodnim zonama u kojem se daje prikaz poslovanja slobodnih zona u 2012. godini, te prikaz i usporedba sa poslovanjem u 2011. godini. Prvo nešto o slobodnim zonama. Čuli smo o njima u uvodu da se osnivaju i posluju sukladno Zakonu o slobodnim zonama i pravilnicima koji uređuju tu materiju. To su područja na kojima se poduzetnicima osiguravaju osim dobre lokacije i izgrađene infrastrukture i dodatne povlastice i olakšice i navedene su dobro u ovom Izvješću, a posebno je o njima govorio i zamjenik ministra. Za te olakšice i povlasti mjerodavna je Hrvatska država, no to ne znači da određene povlastice ne mogu dati i jedinice lokalne samouprave posebno kad se tiče visina komunalnog doprinosa, visina komunalne naknade i neke druge naknade. Zapravo moglo bi se reći slobodne zone su ekonomske cjeline u kojima je osiguran poseban režim povlastica, olakšica i stimulacija i kojima je najvažniji cilj privlačenje domaćih i stranih investitora za obavljanje gospodarskih djelatnosti. Kao što smo čuli u Hrvatskoj postoji 13 slobodnih zona osnovanih radi poticanja ulaganja u proizvodnju i izvoz, ali i kao važne poluge u pokretanju regionalnog razvoja i pojedinačno su sve pobrojane i opisane u ovom izvješću. U četvrtak smo ovdje imali raspravu o Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o unapređenju poduzetničke infrastrukture sa konačnim prijedlogom zakona. Po meni također važnog zakona koji bi trebao uvesti više reda u izgradnju i proširenje poduzetničkih zona posebno u onom segmentu gdje se uključuje država svojim sredstvima za sufinanciranje i darovanjem zemljišta. U raspravi je na to upozorilo više zastupnika s obzirom na podatke da je od ukupno 346 zona u čijem sufinanciranju sudjeluje Vlada Republike Hrvatske u njih čak 123 nije bilo nikakvih poduzetničkih aktivnosti. Ove podatke oko broja neaktivnih gospodarskih zona spomenuo sam radi nekih sličnosti sa današnjim Izvješćem a što je vidljivo i iz samog izvješća kao i izlaganja ministra poduzetništva i obrta, a bilo je to čini mi se na Vladi i zamjenika ministra danas ovdje. Rezultati u zonama su prilično neujednačeni. U one dvije najveće od postojećih zona bilo je na žalost premalo aktivnosti barem u vremenu koje obuhvaća izvješće tako da su poluprazne, iako su kvalitetno infrastrukturno opremljene. Znakovito je naprotiv da u susjedstvu jedne od tih zona u industrijskoj zoni koja radi na principu poduzetničke zone bilježe se dobri rezultati. Ipak rezultatima se izdvajaju slobodne zone u Varaždinu, Zagrebu i Rijeci. Ukupno je u slobodnim zonama prema podacima za 2012. kao što smo već i čuli poslovalo 234 malih srednjih poduzetnika. Sam njihov broj povećan je za 3% u odnosu na godinu ranije, ali je na žalost broj zaposlenih bio manji za 9%. Pao je sa 8,7 tisuća na 7,9 tisuća. Ta se racionalizacija kao što se čini prelila na financijske rezultate, jer kao što se vidi prihodi u tvrtkama u slobodnim zonama dosegli su u 2012. godini ukupno 5,7 milijardi i blago su povećani za 2,3% naspram 2011., no dobit je prema podacima iz izvješća ministarstva iznosila negdje oko 649 milijuna kuna i porasla je za 7,5%. Znači, dobit je porasla ali je broj radnika smanjen. Treba istaknuti da se visinom prihoda samog izvoza kao i drugim rezultatima poslovanja u tim godinama izdvaja varaždinska slobodna zona. Ona je za sada lider među zonama jer na njezinom području ostvaruje se čak trećina svih prihoda, preko 2 milijarde, zapošljava trećina svih zaposlenih u slobodnim zonama oko 3000. S time da sav taj rezultat postiže relativno mali broj poduzetnika, njih svega oko 15. Primjerice u zoni Zagreb posluje 70 korisnika koji zapošljavaju 442 radnika, a prihodi im dosežu više od milijarde kuna. Neću iznositi ostale podatke jer su isti navedeni za sve u izvješću, a o njima je dobro iznio i kolega Kajin. Kolegice i kolege slobodne zone kao što smo čuli poduzetnicima osiguravaju osim prikladne lokacije i infrastrukturnih rješenja i dodatne povlastice i olakšice. Međutim, ovo izvješće ne bavi se posljedicama ulaska Hrvatske u EU a koji zasigurno ima utjecaj i traži novi način poslovanja u slobodnim zonama. Mislim na poduzetnike i ulagače iz zemalja EU. O tome je uvodno govorio zamjenik ministra. Prema izjavama odgovornih u zonama kod njih je došlo do povećanja administriranja. Od vođenja raznih evidencija, carinskih procedura, do novog načina obračuna i plaćanja poreza a što izaziva kod njih određeno negodovanje. O tome sam razgovarao sa direktoricom slobodne zone Varaždin. Međutim dobro je, to se ne odnosi na poduzetnike van EU. Iz razgovora s poduzetnicima i ulagačima iz EU stječe se utisak da je možda sada za njih prihvatljiviji projekt provođenja gospodarskih aktivnosti u klasičnim poduzetničkim zonama koje potiču razvoj malog i srednjeg poduzetništva i koje osiguravaju također povoljnosti pregradnje poslovnog prostora na potpuno infrastrukturnom opremljenom zemljištu. A tu je i novi Zakon o strateškim investicijama. Većina koncesija u slobodnim zonama traje još uvijek negdje više od 10-ak godina, a kod poduzetničkih odnosno industrijskih zona pa i slobodnih zona nešto u manjem obimu ustvari možemo reći kod svih vrsta zona dva su ključna pitanja. Prvo je izgrađenost i kakvu imaju infrastrukturu, kakvi su uvjeti nabave zemljišta ili visina komunalija, mislim na komunalni doprinos, komunalne naknade, visina koncesija, a drugi su opći uvjeti poslovanja koje osigurava i propisuje država. Ti uvjeti se moraju optimizirati, cijene moraju biti minimalne, a ako se žele privući investitori i omogućiti otvaranje što većeg broja radnih mjesta a na globalnom planu to je ustvari jedan od načina rješavanja u ovom trenutku najvećeg problema Hrvatske, a to je nezaposlenost. Država bi se ovdje trebala više uključiti kako bi cijenom zemljišta bili konkurentniji ali ne na način da ono što se daje bez naknade darovanjem poduzetnik ipak u konačnici plaća priličnu cijenu ili naknadu za to isto zemljište organizatoru zone ili jedinici lokalne samouprave. Isto tako potrebna su smanjivanja raznih ograničenja, prekjučerašnji primjer onaj o udaljenoj zoni koji nije bio potreban po meni jer smo imali kvalitetan osigurač postotak izgrađenosti. Zato da bi bili konkurentni u tom procesu privlačenja domaćih i stranih investicija i ulaganja moramo učestvovati svi, od Vlade kroz za to nadležna ministarstva, regionalne i lokalne samouprave i uprave do ostalih koji sudjeluju u tom procesu. Opet ću pohvaliti se u mojoj regionalnoj samoupravi građevinska dozvola ishođuje se za 15 dana. I da se vratim Izvješću o slobodnim zonama, ono obuhvaća podatke dobivene od mjerodavnih službi, uprava zona kao i samih poduzetnika u zonama te je na temelju tih podataka tako koncipirano i sastavljeno. Klub HNS-a prihvatit će ovo Izvješće o slobodnim zonama.
Zahvaljujem. Čut ćemo još i stajališta kluba SDP-a i poštovanog kolegu Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, kako je već bilo rečeno pred nama je prvo Izvješće o slobodnim zonama u RH i to prvo otkad se primjenjuje Zakon o slobodnim zonama, dakle od druge polovice '90-ih godina. Klub SDP prije svega podržava ovakvu sistematičnost i podržava predanost transparentnosti iznošenja podataka kao i transparentnosti podnošenja Izvješća o provedbi zakona. Budući da je Zakon o slobodnim zonama jedan od strateških zakona, odnosno slobodne zone su instrument gospodarske politike RH držimo da je ovakav pristup potreban i za svaku pohvalu. Dakle, kako sam rekao slobodne zone su instrument gospodarske politike i to sa tri cilja. Prije svega povećanje izvoza, zatim povećavanje zaposlenih i ravnomjerniji gospodarski regionalni razvoj. Što se tiče povećanja izvoza imali smo prilike čuti u podacima koji su već izneseni za ovom govornicom da izvoz ima udio od ukupno 72,5% u sveukupnom poslovanju slobodnih zona što dakle možemo ocijeniti kao zadovoljavajućim. Također što se tiče povećanja zaposlenih u slobodnim zonama danas radi 7 931 zaposlenik, dakle sigurno impresivna brojka u ovako teškoj gospodarskoj situaciji. I ravnomjerniji gospodarski razvoj, te zone su prije svega zamišljene regionalno, tako su strateški i razmještene, tako imamo 6 zona u Primorskoj Hrvatskoj i 7 u Kontinentalnoj Hrvatskoj od čega su 4 u Sjeverozapadnoj Hrvatskoj, 3 u Istočnoj i 3 su na Sjevernom Jadranu a 3 na Južnom Jadranu. Nažalost ono što možemo zaključiti iz ovog izvješća je da su različite zone različito i poslovale odnosno da su bolje ili lošije snalazile na tržištu te ostvarivale bolje ili lošije rezultate. Što se tiče ostalih pokazatelja poslovanja slobodnih zona možemo konstatirati da postoje i kontinuirani rast prihoda barem u predmetnom izvješću a evo čuli smo i nekoliko podataka o tome da su rezultati 2013. godini vjerojatno i bolji. To je zaista jedna dobra vijest i dobar pokazatelj u svijetlu gospodarske zone. Dozvolite mi da se referiram na točne podatke, dakle u 2012. ostvareno je 5,71 milijarda kuna prihoda što je 2,3% više nego u prethodnoj godini odnosno u 2011. godini ostvareno je 649,5 kuna prihoda što je 7,5% više od prethodne godine. Također što se tiče jačanja gospodarstva možemo konstatirati da udio prerađivačko proizvodne djelatnosti u ukupnom prihodima slobodnih zona je također prilično velik. Naravno ima zona gdje je taj postotak zaista mali no želio bih ovdje svakako istaknuti pozitivne primjere. Tu je svakako slobodna zona Bjelovar koja unatoč činjenici da ima samo jednog korisnika udio prerađivačko proizvodne industrije od 100% ima, dakle jedan je korisnik, spada u prerađivačko proizvodnu djelatnost. Varaždinska slobodna zona 99%, slobodna zona luka Pula 86,2%, slobodna zona Zagreb 85% itd., itd. Također što se tiče samih prihoda možemo konstatirati dakle kako sam i prije rekao da se neke slobodne zone snalaze bolje neke lošije, svakako su dva svijetla primjera slobodna zona Varaždin i slobodna zona Zagreb. Slobodna zona Varaždin koja je bilježila prihode u 2012. godini više od 2 milijarde kuna i slobodna zona Zagreb nešto više od milijarde kuna. Nažalost ima i onih koji se ne snalaze tako dobro, doduše slobodna zona Kukuljanovo je tek nedavno osnovano, dakle biti će zanimljivo pratiti njezin razvoj dok slobodna zona Splitsko-dalmatinska također nema prihoda, također nemamo dostupne podatke o prihodima. Ovdje je dosta rečeno i o samoj zamisli slobodnih zona kao i strukturi zemalja u kojoj se izvozi ali o činjenici da neki subjekti unutar slobodnih žena žele izaći iz sustava slobodnih zona odnosno prijeći na regularno poslovanje. To je naime i razvidno da ako promatramo i strukturu zemalja u kojoj se izvozi slobodna zona. Kada promatramo strukturu podijelio bih to na dvije grupe, jedna grupa je zemlje članice EU, druga grupa je zemlje koje nisu članice EU, ono što moramo konstatirati uvidom u ove podatke da je većina zemalja u koje se izvozi su zemlje EU. S tim da je Italija vjerojatno konstanta odnosno parter svih slobodnih zona. Dakle u prvoj grupi Italija svakako vodi, nakon nje idu Slovenija, Austrija, Mađarska, Nizozemska, Češka Republika, Slovačka, Njemačka itd., itd, sve zemlje EU. U drugoj grupi odnosno među zemljama koje nisu članice EU, to su BIH, Srbija, Ujedinjeni Arapski emirati, SAD, Crna Gora, Izrael, Turska, Saudijska Arabija i Narodna Republika Kina. Također valja zamijetiti da su neke slobodne zone orijentirane isključivo na područje EU, dakle tu je prije svega slobodna zona Bjelovar koju bi istaknuo i koju je ministar i spomenuo da će korisnik u slobodnoj zoni Bjelovar prijeći, dakle postati će obična poduzetnička zona koja neće više poslovati prema Zakonu o slobodnim zonama a upravo zbog toga što je gotovo i isključivi partner je Italija odnosno područje EU. To nam naravno daje na razmišljanje i budućnost slobodnih zona u RH budući da smo sada članice EU i budući da su zemlje u kojoj se iz slobodnih zona izvozi uglavnom članice EU. O tome su već kolege prije mene nešto već i spomenule pa dozvolite i nekoliko mojih razmišljanja o ovoj činjenici. Prije svega budućnost slobodnih zona u Hrvatskoj treba orijentirati prema zemljama koje se nalaze izvan tržišta EU, već vidimo da primjera ima, evo neke kolege su rekle da ima i interesa, prema tome to sve daje nadu da RH sada upravo kao članica EU odnosno vrata EU može štošta ponuditi i stranim tržištima i kao govorimo logistički centar ali i kao izvoznik. Kao naravno i gospodarskim parterima iz same EU olakšicama ali i dostupnošću tržišta izvan EU, dakle smanjivanje manipulativnih troškova i tu prije svega mislim na dva tržišta, relativno velika tržišta koja su izvan EU, BIH i Srbija. Mišljenja smo da budućnost slobodnih zona treba osmisliti Ministarstvo dakle sami poduzetnici, korisnici slobodnih zona i same slobodne zone prije svega dijalogom i raspravom. Drago mi je da je ovo Ministarstvo poduzetništva i obrta u čijem je ovo nadležnošću i koje će se moći time i zabaviti te da se neće ova problematika izgubiti u nekom većem sistemu već će biti kao što je sam ministar, zamjenik ministra rekao ali kao što je i činjenica znači samo ovo izvješće da će budućnost slobodnih zona da će imati potrebnu pažnju i da je već u ja bih rekao u hodugramu ministarstva za daljnji rad. Osim toga usvojili smo i strategiju razvoja poduzetništva, vjerujem da su slobodne zone također jedan od alata kojima se poduzetništvo na području RH može i treba razvijati. Zaključno, dakle ovo izvješće je predano, vidimo u njemu predanost transparentnosti provođenja zakona, sistematično je napravljeno. Prvi puta je pred nama, dakle od kada se ovaj zakon provodi i klub SDP-a podržat će ovakvo izvješće. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu jednu repliku, poštovani Tomislav Klarić. Izvolite.
Evo kolega Hajduković, nas dvoje se u mnogo čemu slažemo i kada se ne slažemo direktno. Ali spomenuli ste budućnost slobodnih zona i ono što sam ja istaknuo u svom govoru. Tješim povezanost sa onima koji upravljaju nekom od slobodnim zonama sa jedinica lokalne samouprave pa i ovom Udrugom slobodnih zona. Zašto? Na web stranici ministarstva možete vidjeti podatke, dakle mi danas govorimo da imamo 14 slobodnih zona u RH. Znate koliko ih ima u čitavoj EU u 22 zemlje, do trenutka ulaska Hrvatske u EU? 74. Dakle, 74 države imaju, 22 države imaju 74 slobodne zone. Kod nas je potpuno normalno da će se određene slobodne zone i zato govorim u onom kontekstu i ono pitanje ako ste me pažljivo slušali kad je Udruga slobodnih zona postavila pitanja vezano za Zakon o unapređenju poduzetničke infrastrukture jer transformacija je, mora se dogoditi. Dakle, Hrvatska je i premala u onom smislu izvoza i svih ovih problema koji se odnose na slobodne zone. Dakle, u tom dijelu će sužavanja biti, a i sama činjenica kako je i zamjenik ministra istaknuo, da su neki poduzetnici u slobodnim zonama se odlučili na nekakav normalan režim poslovanja iz jednostavnog razloga jer više nema potrebe za takvim režimom kad smo postali članica EU i svi milijuni koji se ostvaruju, ostvarivat će se na način kako ostvaruju u bilo kojoj drugoj državi.
Na repliku odgovara Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa da kolega i meni je drago da se slažemo, a slažemo se i sigurno u tome da budućnost slobodnih zona trebaju osmisliti svi, dakle koji su uključeni u ovaj proces jedinica lokalne samouprave pa i ministarstva resorno i sami poduzetnici korisnici slobodnih zona kao i slobodne zone, odnosno od njih bih ja kao zastupnik i očekivao da daju prijedloge kako se slobodne zone trebaju transformirati, odnosno kako postojati u novom režimu, odnosno ušli smo u EU i sami ste rekli, treba se orijentirati prema stranim tržištima i što je zapravo njima kao poduzetnicima isplativo i kako bi buduće slobodne zone trebale izgledati? Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Glasat ćemo u podne. Zahvaljujem zamjeniku ministra, zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi. Određujem stanku do podneva. Hvala.
Izvješće o slobodnim zonama za 2011. i 2012. godinu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o slobodnim zonama za 2011. i 2012. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je zaključak prihvaćen jednoglasno sa 100 glasova za. Time smo i završili danas glasovanje o odrađenim točkama dnevnog reda. Tko se javlja? Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovani gospodine predsjedniče. Rekli ste da smo završili glasanje ali nešto sad ne razumijem. Hrvatski sabor završio je raspravu o prijedlogu Zakona po hitnom postupku o izboru zastupnika iz RH u Europski parlament. Danas smo na stol dobili i dva Vladina amandmana na taj prijedlog zakona. U toku rasprave i procedure bila su naša dva amandmana na taj isti zakon. predsjednik Republike je i raspisao izbore za Europski parlament. Odluka će se danas objaviti u NN što znači da stupa na snagu a tog zakona nema na glasanju. Sad pitam što se dogodilo s tim zakonom. Išla je hitna procedura, žesta je rasprava cijeli dan i što sad, zašto nema glasanja o tom zakonu?
Poštovani zastupniče, to jesu nove okolnosti koje su i odlučile da danas ne glasujemo o tome, pa ćemo sve te nove okolnosti uzeti u obzir i obavijestit ćemo vas, sve vas ovdje ne samo vas osobno? [[Upadica Lesar: Znači li to da je Zakon povučen iz procedure?]] Ne znači još ništa nego vam kažem da ćemo uzeti u obzir sve nove okolnosti koje ste vi sami naveli [[Upadica Lesar: Pa nećemo valjda mijenjati zakon u toku kampanje.]] Pa nećemo, nadam se da nećemo, ali ja vam kažem šta je razlog. Sve je u redu. Dobro, poštovane kolegice i kolege, zakazujem nastavak plenarnog zasjedanja Hrvatskog sabora u srijedu sa, počinjemo sa Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti zraka. Molim da se radna tijela i klubovi održe u ponedjeljak i utorak. Hvala lijepa. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, nastavljamo sa plenarnim zasjedanjem 12. sjednice Hrvatskog sabora već najavljenom točkom dnevnog reda. Vidim jednu ruku u zraku, poštovana zastupnica Natalija Martinčević.