Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti molim vas da zauzmete svoja mjesta počinjemo sa radom. Otvaram 53. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH, koji redovno prate rad našega Doma, predstavnici medija. Također na sjednicu su pozvani i predstavnici Ureda za reviziju institucija BiH, Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH, čiji su izvještaji na dnevnom redu sjednice, kao i glavni tužilac BiH povodom tačke 12. Razmatranje mišljenja Zajedničke komisije za odbranu sigurnost s prijedlogom zaključaka u vezi s blokadom institucija Bosne i Hercegovine od 05. do 07. jula 2013. Godine. Srdačno pozdravljam prisutne poslanike i goste. Odsustvo su opravdali poslanici Božo Ljubić i Nermina Zaimović-Uzunović. Prema informaciji službe sjednici je prisutno 34 poslanika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda sjednice želim napomenuti sljedeće: tačka 3. je preformulirana u skladu sa članom 111. stav 6. Poslovnika, zato što je Ustavnopravna komisija po drugi put zatražila produženje roka za dostavu izvještaja o Prijedlogu zakona o programu zaštite svjedoka u Bosni i Hercegovini – predlagač: Vijeće ministara BiH. S ranijeg dnevnog reda skinuta je tačka 9. Godišnji izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH za 2012. godinu, zbog toga što je predsjednik VSTV BiH obavijestio Dom da neće biti u mogućnosti prisustvovati sjednici zbog ranije preuzetih obaveza. Na dnevni red je dodata tačka 14. Razmatranje prijedloga zaključka Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotreba i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje BiH u skladu sa odlukom Proširenog kolegija. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Konstatiram da nema prijavljenih za raspravu o dnevnom redu. Konstatiram da 53. sjednica Doma ima sljedeći 2 Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 52. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Izjašnjavanje o određivanju novog roka za dostavljanje izvještaja o Prijedlogu zakona o programu zaštite svjedoka u Bosni i Hercegovini – predlagač: Vijeće ministara BiH, (zakon broj: 01,02-02-1-20/13, od 22.04.2013.) ili o obustavljanju zakonodavnog postupka; 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodi pristupa informacijama u Bosni i Hercegovini – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović- Uzunović i Azra Hadžiahmetović, zakon broj: 01-02-1-38/13, od 22.07.2013. (drugo čitanje); 5. Prijedlog zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagači: poslanici Kluba SDP BiH i SBB BiH, zakon broj: 01-02-1-27/13, od 05.06.2013. (prvo čitanje); 6. Prijedlog zakona o zaštiti lica koja prijavljuju korupciju u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović, Azra Hadžiahmetović, Vesna Krstović-Spremo i Šefik Džaferović, zakon broj: 01-02-1- 39/13, od 24.07.2013. (prvo čitanje); 7. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o službenom glasilu Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović i Azra Hadžiahmetović, zakon broj: 01-02-1-40/13, od 25.07.2013. (prvo čitanje); 8. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Upravljanje robom oduzetom u carinskim postupcima“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH, broj: 01/4-16-1-820/13, od 16.07.2013.; 9. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Milorada Živkovića povodom rasprave o Prijedlogu zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagači: poslanici Kluba SDP BiH i SBB BiH, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije, koji glasi: „Zadužuje se vijeće ministara BiH da, do kraja septembra 2013. godine, uputi u parlamentarnu proceduru Zakon o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom i Zakon o državnoj imovini“; 10. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Kluba SDA povodom rasprave o Informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2012. godini, koji glasi: „U Mišljenju Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH, u zaključku pod a) izmijeniti tekst, tako da glasi: Šta se preduzima u okviru sigurnosti sektora i agencija za provođenje zakona kako bi se izbjegle negativne implikacije po BiH zbog učešća njenih građana u ratovima u drugim zemljama“; 11. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Mirsada Đuguma povodom rasprave o davanju saglasnosti za ratifikaciju Okvirnog sporazuma o kreditu između Bosne i Hercegovine i Razvojne banke Vijeća Evrope, koji glasi: „Zadužuje se Ministarstvo civilnih poslova BiH da, u roku od 90 dana, donese Strategiju reforme zdravstvenog sistema u BiH“; 12. Razmatranje Mišljenja Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH s prijedlogom zaključaka u vezi s blokadom institucija Bosne i Hercegovine od 05.-07-06.2013, broj: 3 01-50-1-15-49/13, od 27.08.2013. (odgođena rasprava na 52. sjednici Doma, održanoj 29.08.2013.); 13. Razmatranje prijedloga zaključaka Komisije za vanjsku trgovinu i carine u vezi s Izvještajem iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2012. godinu, materijal Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH, broj: 01,02-28-726/13, od 08.07.2013. (u skladu sa zaključkom usvojenim na 52. sjednici Doma, održanoj 29.08.2013.); 14. Razmatranje prijedloga zaključka Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotreba i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje BiH, broj: 01-50-5-944-1,2/13 od 18.09.2013.; 15. Izbor tri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta i izbor jednog člana koji će dužnost preuzeti umjesto razriješenog člana Upravnog odbora (rang-lista kandidata Privremene zajedničke komisije oba doma), broj: 01,02-50-14-168-8,1/13, od 29.08.2013.; 16. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Okvirnog sporazuma o kreditu između Bosne i Hercegovine i Razvojne banke Vijeća Evrope, broj: 01,02-05-2-894/13, od 01.08.2013. (odgođeno izjašnjavanje na 52. sjednici Doma, održanoj 29.08.2013.); 17. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Turske o saradnji u oblasti odbrambene industrije, broj: 01,02-05-2-904/13, od 07.08.2013.; 18. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Letonije o međunarodnom drumskom prijevozu, broj: 01,02-05-2-896/13, od 02.08.2013.; 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Češke Republike o međunarodnom drumskom prijevozu, broj: 01,02-05- 2-897/13, od 02.08.2013.; 20. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Prvog sporazuma o izmjenama Kreditnog sporazuma (Projekat „Modernizacija Univerziteta u Banja Luci“) između Bosne i Hercegovine, koju zastupa Ministarstvo finansija i trezora BiH, i Raiffeisen Bank International AG, broj: 01,02-05-2-898/13, od 02.08.2013.; 21. Davanje saglasnosti za ratifikaciju SIDA BiH Wat-San Invest grant – Sporazuma o grantu (Investicioni grant za općinski vodovod i kanalizaciju) između Bosne i Hercegovine i Evropske investicione banke, broj: 01,02-05-2-899/13, od 02.08.2013. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 52. sjednice Predstavničkog doma Zapisnik ste dobili. Da li ima primjedbi? Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
... tehničke je naravi. Dakle na strani 8. pod tačkom Ad.10. postoji rečenica koja nema veze sa ovom tačkom dnevnog reda. Vjerovatno je tehnička greška, jer kaže – nakon toga što, nakon 4 konstatacije da je usvojen Izvještaj o stanju u poljoprivredi i zaključci, onda je ubačena neka rečenica – predsjedavajući je konstatirao da mišljenje nije usvojeno itd. I molim službu da ovo pogleda jer stvara konfuziju, pa se ne zna je li Informacija usvojena ili nije usvojena.
Zahvaljujem poslaniku Belkiću i vjerujem da će stručne službe do samog usvajanja Zapisnika ovo popraviti tako da se izjasnimo o Zapisniku sa ovom intervencijom. Nema više prijavljenih. Zaključujem prvu tačku dnevnog reda. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda, Ad. 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore Nema komentara na dobivene odgovore, prelazimo na nova, ili ima. Riječ ima poslanik Beriz Belkić, komentar na dobiveni odgovor. Izvolite.
Dakle, ja sam dobio dva odgovora. Jedan je od Ministarstva civilnih poslova vezano za mogućnost, odnosno nemogućnost izdavanja pasoša raseljenim licima i moram reći da sam jako zadovoljan, ne samo što sam dobio odgovor, nego sadržajem odgovora, jer je Ministarstvo reagiralo na vrlo korektan način, dakle pozvalo se na Međunarodnu konvenciju o ljudskim pravima i uputila, u skladu s tim, pismo lokalnim institucijama koje se bave izdavanjem, odnosno institucijama koje se bave izdavanjem pasoša da ta Konvencija praktično obavezuje nas kao državu da ta prava ljudima obezbjeđujemo. I naravno, kasnije je usvojen izmjene i dopune Zakona o putnim ispravama i ovo pitanje je definitivno riješeno, tako da čovjeka pomalo ohrabruje ova situacija sa Ministarstvom civilnih poslova da i dalje postavlja pitanja jer se neke i konkretne stvari dešavaju, ne umanjujući, naravno odgovornost, odnosno nastojanja ministarstava da rješavaju stvari. Dobili smo odgovor, ja i gospodin Džaferović, vezano za našu inicijativu i moje pitanje šta je s tom inicijativom vezano za analizu Zakona o dobrobiti životinja. Mi smo tu inicijativu pokrenuli u drugom mjesecu 2013. godine, i ako ste pogledali, dakle ovaj odgovor vidjet ćete da je stav ministarstva, odnosno Ureda za veterinarstvo da postojeća zakonska regislativa, odnosno postojeći Zakon je dobar ali se ne primjenjuje, a problemi i dalje ostaju. Vidjeli ste u Sarajevskom kantonu juče i preključe, ako ste pratili Vlada Sarajevskog kantona praktično je na granici da proglasi vanredno stanje u Sarajevu zbog ogromne pojave pasa, itd., incidenata, itd., i poziva se na ovaj Zakon. Mislim, naravno mi ćemo imati priliku 03. je zakazana i javna rasprava vezano za inicijativu poslanice, kolegice Zaimović. Ali ja sam se javio da komentarišem kako jako sporo stvari rješavamo, i ovaj Zakon, nije meni dovoljna konstatacija da je Zakon dobar itd., pravo je pitanje jesmo li mi u stanju provoditi takve zakone sa visokim standardima, odnosno sa zahtjevnim finansijskim sredstvima. Dakle, ja se nadam da će ova javna rasprava ubrzati stvari a pozivam 5 zaista resorno ministarstvo da ozbiljnije se pozabavi razlozima neprovođenja Zakona za koji tvrde da je dobar. Hvala.
Zahvaljujem. Komentar na dobiveni odgovor, poslanica Azra Hadžiahemtović. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo, ja ću samo podsjetiti da se moje pitanje odnosilo na to da li postoji baza podataka, odnosno centralni registar uposlenih u institucijama BiH sa relevantnim podacima koji su važni za kvalitetno upravljanje ljudskim resursima. I evo, zahvaljujući Vijeću ministara ja sam dobila i odgovor u kome između ostalog stoji – dakle, može se slobodno reći da baza podataka svih državnih službenika ili svih zaposlenih u institucijama ..., te da svakako se i ne koristi u ... upravljanja ljudskim resursima u institucijama BiH. I ovdje između ostalog stoji kako bi se ovaj problem mogao riješiti – donošenjem zakona o registru zaposlenih u institucijama BiH. I evo, dozvolite da, imajući u vidu važnost registra zaposlenih u institucijama i kvalitetno upravljanje ljudskim resursima, iniciram prema Vijeću ministara da pokrene aktivnosti na izradi zakona o registru zaposlenih u institucijama BiH na osnovu prijedloga koji je ovdje i izrečen. I moram reći, na kraju, da sam zaista bila neprijatno iznenađena da uz toliko međunarodne podrške koju smo do sada imali u ovoj oblasti, u kvalitetnom upravljanju ljudskim resursima itd., mi od sebe nismo učinili ni jedan korak da to institucionaliziramo i da ovu materiju koristimo u svrhu efikasnijeg sistema državnih institucija BiH.
Zahvaljujem. Dvije minuta za komentar ima i Amir Fazlić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Koristim priliku da pozdravim sve kolege i kolegice i sve prisutne. Moj komentar se odnosi na pitanje koliko je Vijeće ministara u 2012. godini utvrdilo prijedloga zakona, koliko je to u periodu za ... u poređenju sa 2008., 2009., 2010. i 2011. godinom. Moram reći da sam jako zadovoljan odgovorom, a neka Vijeće ministara izvuče pouku zašto je to ovakva statistika. Samo ću spomenuti da je u 2008. godini Vijeće ministara utvrdilo 63 prijedloga zakona, u 2009. – 67, u 2010. – 30, 2011. – 24 i referentna godina koju sam ja uzeo kao neka godina gdje Vijeće ministara nije imalo nekih oscilacija u svom radu, nekih političkih potresa u Parlamentu oko parlamentarne većine i 32 prijedloga zakona. Očekujem da u 2013. godini bude ovaj broj veći. Zašto je ovako ja ću vjerovatno pitati Vijeće ministara kroz neka druga pitanja. 6 Znači, zadovoljan sam brzinom odgovora jer sam pitanje postavio na 49. sjednici, dobio ga na 52. sjednici, ali nisam zadovoljan suštinom odgovora. Smatram da je ovo malo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Ja sam na 41. sjednici Predstavničkog doma, 31. Januara 2013. godine pokrenuo jednu inicijativu za uspotavu klinike za kancerogena oboljenja i presađivanje ograna, kao i izmjene i donošenje Zakona o donorskoj mreži u BiH. Ja sam dobio proslijeđen odgovor od Federalnog ministarstva zdravstva, Ministarstva zdravlja i socijalne zaštite RS-a i Odjela za zdravstvo i ostale usluge Brčko Distrikta. Federalno ministarstvo nije se uopće očitovalo, Ministarstvo zdravlja RS-a je bilo jasno da ne podržava ovakvu jednu inicijativu kao i Odjel za zdravstvo i ostale usluge Brčko Distrikta kao ne postoji volja, politička volja zdravstvenih vlasti, kako kaže, u BiH. Ali ono što zapravo je čudno da se Vijeće ministara uopće nije očitovalo kakav je njihov stav, kakvo je njihovo mišljenje, nego su samo proslijedili ovako date odgovore. Preko 50 miliona eura svake godine BiH potroši van granica BiH na presađivanja organa u klinikama širom svijeta. To je jedan problem. Drugi problem je što u BiH imamo veoma veliki broj ljudi koji čekaju na presađivanje u redu za čekanje ili se snalaze po Indiji, ne znam, ostalim dijelovima svijeta. I što je najgore BiH svake godine gubi i ponižava vlastite građane na način da su stalne humanitarne akcije prikupljanja sredstava za pomoć u liječenju, ne znam ni ja, građana BiH koji treba da usluge traže van granica BiH. Prema tome, ovo je jedno teško pitanje koje bi, na koje bi Vijeće ministara trebalo da da odgovor. I drugi dio mog pitanje je vezan za inicijativu za izmjene Zakona o donorskoj mreži u BiH. Samo u Evropi Hrvatska i Španija imaju pozitivan odnos spram donorske mreže, zapravo svi zdravi građani ovih zemalja su potencijalni donatori a u svim ostalim zemljama pa i u BiH, znači donori su samo oni koji za svog života potpišu, odnosno učlane se u donorsku mrežu za ove organe. Mislim da bi veoma veliku stvar napravili kada bi ovakve inicijative uputili prema entitetskim parlamentima da omogućimo građanima BiH da što prije dođu do eventualno željenog organa. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege. 7 Dobila sam vrlo brzo odgovor Ministarstva odbrane, a vezan je za nedavne malverzacije prilikom konkursa i procedure za izbor 38 oficira i 114 podoficira u Oružanim snagama koji su pogrešno bodovani i na osnovu čega je Savjet za žalbe pri Savjetu ministara poništio takvu odluku. Ono što je dobro da ministar je skrenuo pažnju da je identifikovan određen broj lica koja su, koristeći svoju poziciju i dostupnost informacijama o postupku prijema, pokušali manipulisati procesom prijema s ciljem ostvarivanja lične imovinske koristi. Evo, kao što smo vidjeli proteklih dana to je dobilo i epilog i mislim da je već SIPA i ostali su uključeni u razrješenje cijelog ovog slučaja, u kome se tvrdi da je za prijem, odnosno za unapređenje u čin podoficira i oficira pojedinci uzimali od 5 do 15 hiljada maraka. Nadam se da će biti ovo dobar put da se i ostale nezakonitosti u Ministarstvu odbrane na ovakav način regulišu. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege poslanici i gosti sve skupa vas pozdravljam. Ono što bih želio da prokomentarišem je to, ... pitanje koje sam postavio regionalnim, odnosno okružnim i kantonalnim sudovima u BiH u pogledu, dakle koliko imamo firmi u stečajnim postupcima, kada su oni počeli, kada se nazire kraj, koji je to broj firmi i na kraju krajeva ko su stečajni upravitelji u istim. Ono što sam dobio, da ne kažem od svih sudova, svima se zahvaljujem i ta informacija mi je vrlo bitna, međutim ona se ogleda u tome da je praktično 95% firmi u stečajnom postupku, većinom se firme gase ili su procesi po, da ne kažem, i do devet godina se vode, što je zaista interesantno i poražavajuće. Druga stvar, vrlo malo je firmi, dakle koje iz stečaja izlaze kao zdrave zahvaljujući stečejnim upraviteljima. Nažalost stečajni upravitelji, prema tim odgovorima koje sam analizirao, vidim da je najveći broj stečajnih upravitelja, odnosno da u svim sudovima stečajni upravitelji dobivaju po nekoliko firmi, što zasigurno rezultira negativnom ishodu jer oni fizički, ni psihički, ni tehnički, ni znanstveno, stručno, operativno, nisu u stanju voditi toliki broj firmi. Prije svega riječ je o velikim sistemima od 500 do 1.000 radnika koji su na neki način zapali u tešku situaciju. Takvi stečajni postupci sa takvim stečajnim upraviteljima ne mogu se voditi i na kraju krajeva ne mogu rezultirati onim što bi trebao da bude cilj. Tako da taj odgovor koji sam dobio želim da imate na neki način u mislima. U kom pravcu ćemo dalje reagovati ostaje da razmislimo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite. 8
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Kolega Belkić i ja smo dobili odgovor, zapravo informaciju na naš zahtjev o stanju sprovođenju Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja, i nemam namjeru ponavljati ovo što je uvaženi kolega Belkić kazao. Dakle, ja se slažem u cijelosti s tim, ali dozvolite mi da kažem nešto što primjećujem kao pojavu u funkcioniranju bosansko-hercegovačke države i vlasti generalno u BiH. Dakle, u informaciji se konstatuje stanje, vidi se da Zakon nije implementiran, vidi se da postoji problem i nakon toga ništa više. Nema ko je odgovoran zašto Zakon do sada nije implementiran, zbog čega se čega, gdje su, dakle, problemi. To je ono što nedostaje toj informaciji. Ja ponovo ukazujem na jedan od ključnih problema u BiH a on se tiče odgovornosti za izvršenje obaveza u funkcioniranju države. Možemo li mi dozvoliti u državi da imamo jedan takav problem i da pravimo informaciju u kojoj ćemo samo konstatovati stanje. Mislim da smo mi zaduženi da riješimo to, i neka se ne ljute ljudi iz Vijeća ministara kada ja vrlo često zbog ovoga upirem u njih, oni su, dakle, ti koji su operativni i koji trebaju da vode računa o ovome i da se problem rješava. Ja mislim da se ne čini dovoljno u BiH da se problem riješi. Zašto nema odgovora na pitanje – što nije donesen pravilnik o registraciji, recimo, ovih životinja, zašto to do sada nije urađeno? To je ključni dokument od kojeg polazi sve. I ko je odgovoran što to nije doneseno. Puno je stvari urađeno ali ključne stvari nisu urađene i zbog toga imamo problem u BiH. Molim da se o ovome povede računa. Mi ćemo na javnoj raspravi 03. oktobra o ovome govoriti, ali imao sam potrebu da iskažem svoje nezadovoljstvo zbog stanja u ovoj oblasti kao i u mnogim drugim oblastima i da ukažem na mogući problem. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja sam dobio jedan odgovor koji sam, moram reći, sasvim slučajno našao, to je primjedba Sekretarijatu, ovaj, jer uopšte nema ga na popisu ovdje odgovora. Obzirom kakav je odgovor nije ni čude da ga nema ni na popisu jer ja sam pitao – koliko je ljudi, odnosno vozila, kako putničkih tako i teretnih, prešlo granicu BiH u toku 2010., 2011. i 2012. godine, kako u tako i iz BiH. I dobio sam veoma precizan odgovor da Uprava, jer postavio sam pitanje Upravi za indirektno oporezivanje, kaže da ne vodi, pa onda u zagradi da nije u obavezi evidenciju o broju ljudi kao ... putničkih, odnosno teretnih vozila. Evo, ja ću preformulisati svoje pitanje, neka moje pitanje ovaj put ide Savjetu ministara, sad me baš živo zanima da li iko u BiH zna koliko ljudi pređe granicu, kako na jednu tako i na drugu stranu, kako ljudi, onda tako i motornih vozila. Baš me zanima ima li iko taj podatak u BiH. Znači, samo ću ovo preformulisati prema Savjetu ministara. Hvala. 9
Zahvaljujem. Prelazimo na b) Nova poslanička pitanja Prvi za nova poslanička pitanja prijavio se poslanik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo. Ja imam jedno zastupničko pitanje Federalnom ministarstvu turizma i okoliša, a ono glasi – Pod kojim uvjetima je Termoelektrana Kakanj, koja posluje u sastavu Elektroprivrede BiH, dobila okolišnu dozvolu? I ako je isti subjekt dobio ovu okolišnu dozvolu da li nadležno Ministarstvo uopće vrši ikakav nadzor nad provođenjem obveza koje slijede iz okolišne dozvole? Naime, isti poslovni subjekt, naročito kroz enormno predimenzionirane depoe uglja, šljake i pepela, život okolnog stanovništva čini bukvalno nepodnošljivim i posebice inzimno štetnim uticajem na zdravlje istog stanovništva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, kolegice i kolege. Dakle, ja bih želio ovdje da postavim pitanje Kolegiju našeg Doma.
Nema te mogućnosti. To smo davno razriješili već.
Ali evo, kroz vas i Zajedničkom kolegiju oba doma, jer želim da upoznam poslanike s jednim pismom koje nisu većina dobila, ali jesu vjerovatno šefovi klubovaj, ne znam da li su svi upoznali poslanike. Dakle od 12. septembra 2013. godine rukovodstvima oba doma Parlamenta i šefovima klubova u ovom Domu pismo su uputili otpravnik poslova Američke ambasade, šef Misije OSCE-a, visoki predstavnik u BiH, ambasador, odnosno šef delegacije EU i šefica Ureda Vijeća Evrope, gdje oni rukovodstvima oba Doma parlamentarne skupštine ukazuju na obaveze koje mi imamo, a proistekle su iz presuda Ustavnog suda BiH. Poseban akcenat je dat na Odluku od maja 2011. godine gdje je Ustavni sud potvrdio da je član 9.3., član 20.13. Izbornog zakona 10 nisu konzistentni s članom 1. stav 2. Ustava BiH, jer sporni članovi sadrže imena opštinama u RS- u koje nisu u skladu sa imenima utvrđenim entitetskim zakonom i teritorijalnoj organizaciji. Ovo sve govorim, a i juče rasprava koja je ovdje vođena na tribini, koju je vodio OSCE, ukazuje na to da smo mi u mjesecu septembru 2013. godine, izbori su, po Ustavu ove zemlje, u oktobru 2014. godine. Bez obzira na sve debate i polemike koje vodimo o implementaciji presude Sejdić-Finci, ono što predstoji na Briselskom sastanku, ja bih želio da predsjedavajući putem vas, evo ako ne, nemam drugu mogućnost da vas zamolim da na Zajedničkom kolegiju oba doma Parlamenta pokušate inicirati, jer sud je obavezao Parlamentarnu skupštinu BiH, ne ni političke lidere ni stranke, a vi predstavljate rukovodstvo ovog Doma i ja putem vas želim da istaknem zabrinutost i ozbiljnost ove situacije da pokušamo nešto raditi. Ako ne možemo sva pitanja riješiti kroz izmjene Izbornog zakona možemo ono bar što nam je Sud naložio, a tiče se izmjena naziva općina izbornih područja u RS-u. Hvala.
Ja sam Vas pustio da izložite inicijativu, iako smo već obrazložili kakva je poslovnička situacija po tom pitanju. Ali evo, mislim da ipak, na mjestu je u svakom slučaju inicijativa. Meni je drago da sam Vam ja bliži u smislu realizacije te inicijative nego recimo Vaš čovjek u Kolegiju Doma naroda, ali dobro. Riječ ima Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja imam dva pitanja. Jedno za Predsjedništvo BiH koje glasi – Kada se može očekivati na dnevnom redu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine ratifikacija Sporazuma o razgraničenju sa Republikom Hrvatskom, budući da je već poodavno potpisan Sporazum o identifikaciji granica, uz činjenicu i tvrdnje da nema posebnih graničnih sporova na terenu? Drugo pitanje za Ministarstvo oružanih snaga BiH u pogledu – Šta čini u pogledu sanacija i adaptacije odgovarajućeg osiguranja postojećih vojnih objekata koji su u stalnoj upotrebi, kvalitetnijeg vodosnabdjevanja svih objekata, sigurnosti i osiguranja modernizacije transportnih sredstava u Oružanim snagama BiH, obnove i modernizacije ITK sredstava u Oružanim snagama, standarda svih zaposlenika u Oružanim snagama, te uspostave odgovarajućeg obrazovnog centra za pripadnike Oružanih snaga – oficire, podoficire i vojnike? I imam jednu inicijativu za Agenciju za bankarstvo Federacije BiH i Agenciju za bankarstvo RS-a. ... za donošenje odgovarajućeg pravnog akta kojim bi se smanjile provizije na sve bankarske usluge kod svih komercijalnih banaka, mikrokreditnih organizacija i lizing kuća za 30%. Obrazloženje je u inicijativi. Hvala.
Zahvaljujem. 11 Riječ ima poslanik Šemsudin Mehmedovi. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Ja imam dva kratka pitanja. Prvo je Predsjedništvu BiH i Ministarstvu vanjskih poslova BiH, po pitanju rješavanja pitanja prava radnika koji su radili u Hrvatskoj iz BiH. Naime, 28.03.2013. godine na 46. sjednici Predstavničkog doma zaduženo je da se dostavi novi i potpuniji Izvještaj o provođenju plana mjera u roku od 60 dana. Pitanje je – Kada će taj Izvještaj biti u Parlamentarnoj skupštini BiH sa posebnim osvrtom da li je šta učinjeno da se pitanje rješenja problema otpuštenih radnika i građana BiH pokrene kod EU u svjetlu ispunjenosti uslova koje bi Republika Hrvatska trebala ispuniti prije ulaska u EU? A kao što znamo od 01.07. Hrvatska je već članica EU. Moje je pitanje – Šta je učinjeno i da li je uopšte pokrenuta inicijativa da se sa Republikom Hrvatskom dopuni postojeći Ugovor o socijalnim pravima u smislu izjednačavanja tih prava građana BiH koji su u Republici Hrvatskoj postali invalidi rada sa pravima koji imaju i uživaju građani Republike Hrvatske? Ministarstvo vanjskih poslova BiH je zaduženo da imenuje predstavnike delegacije BiH za pregovore sa predstavnicima Republike Hrvatske. Šta je sa tom delegacijom? Da li će zaživjeti i početi raditi? I drugo pitanje Vijeću ministara – Kada će Vijeće ministara u parlamentarnu proceduru uputiti Zakon o lustraciji, te da li postoji uopće plan da se ovaj Zakon nađe na dnevnom redu, kako Vijeću ministara tako i Parlamentarnoj skupštini BiH? Obrazloženje: Svakodnevno smo svjedoci ponovnog grubog kršenja ljudskih prava upravo od onih koji su i pored takvog ponašanja u prethodnom sistemu ponovni vinovnici kršenja ljudskih prava, što im omogućava upravo ne donošenje Zakona o lustraciji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Evo, ja ću neka pitanja dostaviti pismeno, a ovo ću jedno na ovaj način iznijeti. Dakle, Vijeću ministara, Koordinaciji, odnosno Konferenciji ministara obrazovanja i Vladi RS-a – Zašto se na prostoru RS-a ne poštuje Zakon o osnovnom obrazovanju i vaspitanju RS-a i Zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju BiH, a sa aspekta osiguranja nastave na maternjem jeziku i osiguranju grupe nacionalnih predmeta? 12 Drugo pitanje je – Molim da mi dostavite cjelokupnu informaciju o stanju izvođenja nastave u Osnovnoj školi Konjević Polje i Kotor Varoš sa prijedlogom mjera. I treće pitanje koje treba da otprilike ponudi jedan cjelokupan pristup svemu ovome – da nadležna ministarstva obrazovanja i Konferencija ministara obrazovanja pripreme informaciju o provođenju nastave u cijeloj BiH, a sa aspekta pojava diskriminacije i osiguranja prava na školovanje na maternjem jeziku uz prijedlog eventualnih izmjena zakona i propisa koje bi takve pojave diskriminacije i neutralizirale. Jedno kratko obrazloženje: Ja sam, evo kao poslanik, nedavno sa grupom roditelja iz Konjević Polja razgovara ovdje pred Parlamentom, koji su došli da iskažu svoje, rekao bih, opravdano nezadovoljstvo stanjem u kojem se nalaze njihova djeca u Osnovnoj školi u Konjević Polju. Dakle, ja sam uvjeren da ovakvih pojava sigurno ima i na nekim drugim krajevima BiH, i ako ćete pošteno, dakle nikome od nas to sigurno ne ide na čast. A s druge strane to je uvijek potencijalna prijetnja da se izazivaju nove tenzije, novi sukobi, to nikome od nas ne treba. Ja predlažem da, evo u tom smislu pokažemo svi spremnost da se na neki način integralno suočimo sa tim takvim problemom. Znam da ministar Nović ima tamo mehanizme dobre u Munistarstvu civilnih poslova, mi smo zajedno radili. I vodeći Konferenciju ministara obrazovanja na jednom mjestu se mogu dobiti cjelokupne te informacije i u jednoj zajedničkoj raspravi i diskusiji iznaći najbolje moguće rješenje. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Amir Fazlić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Ja imam jedno pitanje za Ministarstvo sigurnosti – Tražim od Ministarstva sigurnosti da dostavi nacionalnu strukturu rukovodećeg kadra u Državnoj agenciji za istrage i zaštitu. Ovdje mislim na nacionalnu strukturu u sjedištu Agencije. Imam određene informacije, volio bih da budem razuvjeren, da je debalans nacionalne strukture tu poprilično narušen. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Moje pitanje je upućeno ponovo Ministarstvu odbrane. Ono ukratko glasi – Da li su utvrđene sve činjenice i okolnosti koje su dovele do neslaganja evidencije i stvarnog stanja ručnog bacača raketa 64 mm, M80 „Zolja“, na lokaciji skladišta Krupa Hadžići? Šta je Ministarstvo odbrane preduzelo na utvrđivanju organizacione i lične odgovornosti? 13 Vidjeli smo nedavno da je otkrivanjem, otvaranjem sanduka pronađene dvije „Zolje“, jedna do druge, a da je treća i četvrta u sanduku jedna bila prazna, znači ispaljena, a na četvrtom mjestu je bilo nešto drugo, dakle nije ono što se vodi u sanduku. S obzirom na to kakve su mogućnosti ovog oružja za očekivati je da će Ministarstvo odbrane preduzeti svu istragu i sankcionisati za nestanak ovako značajnog sredstva.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Pitanje je za naš Ured za reviziju institucija BiH, a glasi – Da li radite i u kojoj je fazi analiza postojećih rješenja, zakonskih rješenja i eventualne potrebe izmjena i dopuna Zakona o reviziji, a u skladu sa zaključkom Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH od 18.04. ove godine? Mi smo dobili vaše cirkularno pismo gdje naglašavate da se radi o važnoj materiji, da se mora voditi računa o samostalnosti, dostignutim standardima itd. i nagovijestili ste da će se raditi analiza. Mene interesuje radi li se ona i u kojoj je fazi? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Moje pitanje se odnosi Ministarstvu odbrane i dostavit ću ga u pismenoj formi. Tražim pismeni odgovor.
Zahvaljujem. Poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, ja ću vas kolegice i kolege podsjetiti da smo prije 2-3 dana dobili svi na sto Prijedlog izvještaja Komiteta za poštovanje obaveza i angažmana zemalja članica Vijeća Evrope ili monitoring komiteta, Prijedlog izvještaja pod naslovom „Funkcionisanje demokratskih institucija u BiH“. Svi oni koji su imali priliku da pročitaju Izvještaj u ovom kratkom periodu mogli su i 14 zaključiti da iz intonacije i sadržine, naravno i preporuka, rasprava na ovu temu zaslužuje posebnu pažnju. I u tom smislu gospodin Belkić i ja predlažemo da se hitno na narednoj sjednici Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, a prije zasijedanja Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope, na kojoj će se razmatrati Prijedlog izvještaja „Funkcionisanje demokratskih institucija u BiH“, uvrsti tačka dnevnog reda sa materijalom za raspravu, dakle konkretan Prijedlog izvještaja. Ukoliko u navedenom periodu, dakle do zasijedanja Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope ne bude redovne sjednice Predstavničkog doma, treba zakazati vanrednu sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Dakle, ovu inicijativu predlažemo gospodin Belkić i ja na osnovu ovoga što je napisano i dostavljeno svima nama u sadržini monitoring Komiteta, odnosno njihovog Prijedloga izvještaja. Zahvaljujem. Ja moram samo reći da, evo uostalom ako podržite, ja cijenim da bi bilo dobro da raspravi u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope na ovu temu, upravo zbog ovakvog Izvještaja, trebalo bi da prisustvuje i Kolegij Predstavničkog doma, odnosno Parlamentarne skupštine. I moram reći da me čudi da neko od kolegica i kolega iz Delegacije Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope već nije inicirao. Doduše jesmo .. dobili tek prije 2-3 dana, ali evo skrećem pažnju svima da pažljivo pročitaju Rezoluciju.
Zahvaljujem. Kad je riječ o ovom terminu „vanredna sjednica“, pretpostavljam da svi znate da ne možemo sazvati vanrednu sjednicu izuzev ako u međuvremenu ne promijenimo Poslovnik.
Ali nešto može.
A nešto može, ja kažem šta ne može. Milica Marković, replika. Ali kod ove tačke nema replika.
nije uključen mikrofon
Da. Jedino da se javite kroz pitanja. Riječ ima Slavko Jovičić. Izvolite.
Greška, preskočen sam ja.
Mladen Ivanković Lijanović, izvinjavamo se gospodine Jovičiću. Izvolite kolega Lijanović. 15
... [[mikrofon nije uključen]] Moje pitanje se odnosi na uspostavu iPad platne strukture na nivou države BiH. Na prošloj sjednici Parlamenta, a i sad vidim i Povjerenstvo za vanjsku trgovinu i carine je dalo uz svoje Mišljenje odgovor da rokove za uspostavu iPad strukture ne može dati jer se ne zna kada će se sastati predsjedatelj Vijeća ministara sa resornim ministarstvima i premijerima entitetskih vlada. Evo, zato pozdravljam još jedanput gospodina predsjedatelja i možda da da i odgovor usmeno – Dakle, kad će se sastati sa entitetskim premijerima i resornim ministrima poljoprivrede i financija, kako bi završili plan aktivnosti na uspostavi operativne iPadove strukture za korištenje predpristupnih fondova za poljoprivredu i ruralni razvoj? Kao što je poznato, već zbog te neuspostave izgubili smo 5 miliona eura za poljoprivredu za uspostavu platne strukture. Pa evo, tu je predsjedatelj, ja bih čak molio ako može i usmeno da odgovori. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Premijer Vjekoslav Bevanda je spreman da odmah odgovori. Izvolite.
Pozdrav predsjedatelju, uvaženim zastupnicima, kolegama i sve ostale. Evo, hvala na prilici na odgovorim, vjerojatno niste dovoljno informirani, budući da to nije apsolutno obveza predsjedatelja i dva premijera entitetska. Vi dobro znate da dva ministra i koordinator gospodin Šarović su se sastajali jedno 55 puta i da se nije mogla dobiti suglasnost. Znači, ne mora se za svaku stvar i za svaki predmet sastajati tri premijera, sasvim je dovoljan nivo. Gospodin Šarović je tu preuzeo koordinacijsku ulogu, ali stvar je bio nedogovor dva ministra poljoprivrede dva entiteta. To je odgovor i to je tako.
Zahvaljujem. Odgovor, poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Koliko sam ja upoznat entitetski ministar iz Federacije je dao otvoreno bjanko podršku za bilo kakav dogovor i on će stajati iza njega, pošto se radi o ministru iz Narodne stranke Radom za boljitak, a i mom bratu, pa tu sam vrlo dobro upoznat. Dakle, ja mislim da je upravo ovdje problem države jer je to državni, Agencija, kako ćemo je sad nazvati, za platni sustav i mislim da mi ovdje u Parlamentu i Vijeće ministara trebamo ih natjerati, ako ništa, entitetske, jer imamo tu moć, imamo mehanizme u rukama, da to urade, da ne radimo više štetu za poljoprivredu i na kraju krajeva i za ugled i građane BiH. Imamo alat i možemo to ... u Vijeću ministara i u Parlamentu. Izričito tvrdim da to možemo uraditi. 16 I gospodine predsjedatelju, u svakom slučaju bićemo Vam ovdje mi, ja se nadam svi kolege na potpori da to odradimo, jer to zaista trpimo velike štete, svima nam je to jasno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima još jednom premijer Vjekoslav Bevanda. Izvolite.
Duboko svjestan odgovornosti, duboko svjestan štete koju trpi BiH, učinio sam sav mogući napor, bio inicijator svih postupaka i radnji na dobijanju efikasnog koordinacijskog mehanizma. Ovo je samo jedan segment zašto gubimo novac zbog nečijih hirova, dokazivanja unutar BiH, prepucavanja i zašto taj koordinacijski mehanizam nemamo. Ponovo ponavljam, sasvim dovoljno napora je uradio resorni ministar sazivajući, pokušavajući koordinirati i ostalo, stvar je dogovora dva ministra poljoprivrede entiteta. Vi meni recite kakav je to put i način, obzirom na Ustav, ustavne nadležnosti i šta ja kao predsjedatelj Vijeća ministara i vi kao Parlament možete učiniti da dogovori se neko da ne propadne 5 miliona. Isto će se desiti sa 17 miliona koji su u pet ovih narednih programa i zato govorim o koordinacijskom mehanizmu. Što se tiče predsjedatelja Vijeća ministara i Vijeća ministara, ono je formiralo tim za koordinaciju, koordinacijski mehanizam je bio gotov prošle godine. Prema tome, možete slobodno pitati koji je uzrok, razlog zašto toga do sada nema. I dok toga ne bude stalno će nam se dešavati takve stvari. Ono što se desilo preključe u Evropskoj komisiji, kad smo svi premijeri bili i kad smo postavili argumentaciju, mi smo na korak do koordinacijskog mehanizma i ja se nadam da će Vlada Federacije usvojiti taj koordinacijski mehanizam i da ćemo stvar riješiti. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite, uz izvinjenje za prethodno prozivanje.
Hvala ospodine predsjedavajući. Poštovani predsjedavajući Savjeta ministara, gospodo ministri sa svojim saradnicima, uvažene kolegice i kolege. Pa, moje pitanje poslaničko biće upućeno Savjetu ministra i Ministarstvu za civilne poslove, a na fonu je pitanja, i nismo se dogovarali, gospodina uvaženog kolege Šepića. Da odmah kažem da sam kao čovjek i kao poslanik iz RS-a zainteresovan i tražim potpunu informaciju da se rasčisti ova gužva oko škole u Konjević Polju. Resorni ministar, gospodin Nović, ovdje je bezbroj puta rečeno da je najbolji ministar u Savjetu ministara, i ništa ja novo neću ni reći ni potvrditi, niti ću hvaliti ministra, ... uložiti napore da se to stvarno dobije informacija od 17 nadležnog Ministarstva za obrazovanje RS-a, kao što ću sada proširiti svoje pitanje, ne tražeći nikakav balans ili paralelu sa pitanjem gospodina Šepića. Ali, čuli ste u medijima porodicu čuvenu Babić iz Sarajeva, zbog djeteta koje je srpske nacionalnosti i koje je tamo trebalo nešto da ide u muzej, pa je prisiljavano na ovo i ono. I ta porodica se sad iseljava ili se je iselila, nemam informacije. Ali takvi događaji najviše izazovu polemike i gužve u javnosti, koji nam uopšte nisu potrebni. Popis stanovništva će vjerovatno više pokazati nego što ću ja dobiti odgovora na pitanja, bez obzira na svu zainteresovanost i napore koje će uložiti nadležni ministar, što ne sumnjam, kao što je i do sada to više puta urađeno, ali će pokazati i natalitet, koji je u opadanju, pokazaće i broj srpske, bošnjačke i hrvatske djece na određenim teritorijama. Koliko je to, neću više upotrebljavati termin etničke, očišćena određena teritorija, ali opšte poznato je da to je uvriježeni termin koji već 15-20 godina je u BiH. Dakle, proširujem poslaničko pitanje na to – kKliko je u kantonu Sarajevo, pa i u Federaciji BiH u upisnom roku za ovu godinu upisano srpske djece u škole, dakle u prvi razred? A kada dobijem informaciju prvi razred, biće mi potpuno jasno ima li ih u četvrtom, ima li ih u srednjoj školi, ima li ih na fakultetima itd. Dakle, to je opšta problematika BiH koja najviše izaziva polemike u javnosti i novih nesporazuma protiv kojih sam ja. Ja ne volim da se to tako rješava. Ja volim da imamo nesporazume, da i ovaj Parlament preuzme odgovornost i da to pokuša riješiti. A, još jednom ću potvrditi činjenicu da će to uvaženi ministar na sveobuhvatan i na svoj način, koji je naravno predviđen i Poslovnikom i Pravilnikom i Zakonom o ministarstvu, dostaviti podatke i unaprijed Vam hvala gospodine ministre.
Zahvaljujem poslaniku Jovičiću. Riječ ima poslanica Milica Marković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, ja sam se javila u vezi sa inicijativom gospođe Hadžiahmetović, ne zato da bih dala određeno objašnjenje na to, jer se to i ne očekuje od mene, nego zbog određenog pojašnjenja, zbog delegacije naše pri Vijeću Evrope. I naravno, konačno što jeste neka vrsta replike, da se ne stekne utisak da samo Stranka za BiH brine o tome kako će BiH proći na međunarodnom planu u vezi sa Predlogom rezolucije za koju je tačno da će biti razmatrana na sjednici, na jesenjem zasijedanju Vijeća Evrope i tačno je da je ona vrlo kritična, da je gotovo, rekla bih, najrigidnija od svih rezolucija koje su do sada bile. Ali, delegacija je jučer imala sastanak, znači imala je sjednicu, razmatrala to i jedna od inicijativa je bila da danas kandidujemo to pitanje za dnevni red, dakle da se i Parlament odredi o tome, jer će definitivno usvajanje ove Rezolucije 02. oktobra u Strazburu značiti otvaranje vrata za sankcionisanje BiH zbog neimplementacije presude Sejdić i Finici. Mi smo odustali od toga jer smo, niste dobili materijale i to je nemoguće danas uraditi i mislim da je kratko vrijeme do 30. septembra, kada počinje zasjedanje, ali ono što smo uradili kao delegacije jeste, ja sam jučer prezentovala delegaciji dva amandmana koja sam pripremila kao član. I, mislim da smo vrlo blizu da ti amandmani postanu zajednički amandmani na Rezoluciju 18 naše delegacije, o tome ćemo još razgovarati. Ministarstvo inostranih poslova takođe radi od samog pojavljivanja Rezolucije, radi na tome da uspostavi kontakte sa pojedinim zemljama koje bi mogle biti na našoj strani, da se član 11. i 12., koji znači suspenziju BiH iz Vijeća Evrope, da se dakle skinu iz Rezolucije. Naša misija u Strazburu takođe radi vrlo intenzivno na tom planu. Mi kao delegacija smo radili juče i radićemo narednih dana. I ono posljednje što možemo uraditi jeste tražili smo vanredni sastanak sa gospođom Volset koja je glavni izvestilac za Vijeće Evrope u pogledu naše te Rezolucije koja se odnosi na BiH. Mi ćemo s njom imati poseban sastanak 30. septembra, dakle prvi dan zasjedanja i pokušat ćemo da je na neki način, da ublažimo te njene stavove i da nađemo neki kompromis kako bi se ti član 11. i 12. iz Rezolucije ili potpuno skinuli ili bili ublaženi i predefinisani. Znači, radi se na tome, a naravno ja uopšte nemam ambiciju, niti sam se javila zbog toga da ako Kolegijum smatra da treba zakazati sjednicu, mi, ja nemam ništa reći na to. Hvala.
Zahvaljujem. Ja ovo jedino mogu tretirati, dakle kao najavu inicijative da o ovome eventualno raspravljamo na narednim sjednicama. Riječ ima poslanik Anto Domazet. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja želim da pokrenem poslaničku inicijativu koja se odnosi na stanje u ekonomiji BiH u smislu da i pored izuzetno nepovoljnog poslovnog ambijenta i visokih opterećenja poslovnog sektora sjvedoci smo da se pojavljuju inicijative o uvođenju nekih novih poreza i novih tereta za poslovni sektor. U tom smislu, a imajući u vidu dosta ograničene kompetencije Vijeća ministara u području makroekonomskog upravljanja, posebno u fiskalnoj sferi, pokrećem inicijativu da Vijeće ministara pokrene koordiniranu aktivnost da se na nivou svih vlada u BiH obustave i ne pokreću bilo kakve aktivnosti na povećanju poreskih dažbina, doprinosa ili drugih tereta za poslovni sektor, odnosno privredna društva. Rok za provođenje ove aktivnosti do kraja 2013. godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Borisalv Bojić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, gospodo ministri, uvaženi gosti. Ja ću kratko da postavim jedno pitanje koje sam i ranije postavljao, a odnosi se na granične prelaze. Pitanje je upućeno Ministarstvu bezbjednosti i Ministarstvu spoljne trgovine, a jednim dijelom i Savjetu ministara. 19 Naime, mali je broj izvozno orijentisanih preduzeća, a ja ću uzeti jedan od konkretnih primjera. Pored ovog problema o kome je kolega Domazet govorio, postoje i prepreke u administraciji. Pa i ono malo izvozničkih preduzeća da bi dobili izvozničke dozvole čekaju danima, u Vijeću ministara, rješavanje tih pitanja. Nekada to dobiju vrlo brzo, a nekada to čekaju do zadnjeg roka. Pošto veći broj ministarstava učestvuje u davanju ovih saglasnosti, ja sam taj problem uočio i sugerisao bih da Savjet ministara pogleda iskustva u susjednim državama. I ako je tamo rok za izdavanje izvoznih dozvola 15 dana zašto to ne bi moglo biti i u BiH? Takvo rješenje je prisutno u Hrvatskoj, u Srbiji, nisam gledao rješenja u Crnoj Gori, ali nije ni bitno, bitno je da susjedne države jako pomno paze i podržavaju izvozno orijentisana preduzeća. Kada je u pitanju Ministarstvo bezbjednosti, zanimljivo je, ja sam to ranije i govorio, da civilni eksploziv koji se izvozi iz BiH za Hrvatsku, određen je granični prelaz u Jasenovcu, odnosno u Gradini sa naše strane, a sa Hrvatske strane određena je Gradiška. Neusklađenost ta dva prelaza jednostavno, jedino da idu brodom, čamcem, da uvezemo tamo, da očistimo rijeku Unu i Savu, pa da ljudi uđu na ovaj prelaz i izađu na drugi, jednostavno nije moguće tako uopšte koristiti taj granični prelaz. I to sam pričao prošli put, i vidim da niko i ne reaguje, pa sad sam se odlučio da ponovo to uradim. Ukolikok ne bude reakcija ja ću predložiti izmjene i dopune zakona koji će utvrditi rokove, koji će biti skraćeni na 15 dana i samim tim ... Dakle, Ministarstvo bezbjednosti da se pokuša odrediti granični prelaz jer Hrvatska sigurno neće promijeniti svoju odluku u vezi sa graničnim prelazom zbog Memorijalnog centra Jasenovac, kako su to i kazali sa hrvatske strane. S druge strane Ministarstvo vanjske trgovine, dakle, kao konačno ministastvo koje daje ovu vrstu saglanosti, ako ne može to da uredi odlukama i propisima uz pomoć samog Savjeta ministara, onda da pristupimo izmjeni i dopuni zakona koji će izvozno orijentisanim preduzećima pružiti priliku da mogu nesmetano da izvoze. Ovdje je u pitanju samo dokumentacija. Dakle, dobra volja nekog od tamo ko sjedi od službenika da potpiše izvoznu dozvlu. Valjda treba svi da se radujemo tome što će neko preduzeće iz BiH da izveze, a posebno u EU. Evo, to je dio pitanja koja ću ja u pisanoj formi još dodatno obrazložiti.
Zahvaljujem. Zaključujem drugu tačku dnevnog reda. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda, Ad. 3. Izjašnjavanje o određivanju novog roka za dostavljanje Izvještaja o Prijedlogu zakona o programu zaštite svjedoka u Bosni i Hercegovini – predlagač: Vijeće ministara BiH, ili o obustavljanju zakonodavnog postupka Prijedlog zakona je u prvom čitanju usvojen na 50. sjednici Doma, održanoj 18.07.2013. godine. Kolegij Doma je 28.08.2013. godine, na zahtjev nadležne Ustavnopravne komisije, produžio rok za dostavu Izvještaja do naredne sjednice. Ustavnopravna komisija je 17.09.2013. godine ponovo zatražila produženje roka za dostavu Izvještaja, tako da je ova tačka preformulirana u skladu sa članom 111. stav 6. Poslovnika, kojim je predviđeno sljedeće: U slučaju da Komisija 20 ne dostavi izvještaj do krajnjeg roka Dom se izjašnjava o utvrđivanju novog roka ili o obustavljanju zakonodavnog postupka. Otvaram raspravu. Konstatiram da nema prijavljenih. Zatvaram raspravu o trećoj tački dnevnog reda. Prelazimo na četvrtu tačku, Ad. 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodi pristupa informacijama u Bosni i Hercegovini – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović i Azra Hadžiahmetović (drugo čitanje)
Evo, ja ću vrlo kratko, jer očigledno ne vidim da neki interes poseban postoji za raspravu najvjerovatnije zbog toga što smo manje više svi rekli šta mislimo o ovom pitanju. Ali ja imam potrebu da vrlo kratko kažem da Stranka za BiH neće podržati principe ovog Zakona, naravno iz razloga o kojima smo na desetine puta ovdje govorili. Jer, i ovaj pristup, bez obzira na namjeru da pokuša riješiti problem i da nas primakne, da tako kažem, da ubrza naš put prema NATO-u itd., ipak je ovaj pristup takav da državu ne vidikao trajnog i stalnog vlasnika, nego na neki način ipak pristupa se jednoj vrsti raspodjele imovine, prije riješenog prethodnog pitanja knjiženja vojne imovine, iako u obrazloženju govori i traži se od Pravobranilaštva da to uradi. Mi mislimo, i dalje stojimo na tome, da ne treba otvarati i riješavati nešto što je apsolutno riješeno, dakle da je država vlasnik sve te imovine, bez obzira je li ona vojnih namjena ili nekih drugih, da Pravobranilaštvo mora i dužno je da proknjiži ovu imovinu. Pored svih naših inicijativa 21 itd. to nije urađeno. Navodili su kao argumentaciju pismo Incka od kojeg je on prije 10-ak dana, ako ste pratili, odustao. Odustao i smatra da to pismo nije više prepreka za knjiženje. Imamo preporuku, odnosno imamo zaključak ovog Doma iz davne 2011. godine 24.11. gdje se Pravobranilaštvo poziva da uknjiži, da knjiži državnu imovinu itd. Ali evo, da vas ne zamaram, mi ćemo, mi ćemo, dakle, iskoristiti neke druge mjere kada je riječ o neradu Pravobranilaštva. Dakle, nećemo više postavljati poslanička pitanja, inicijative i ovo, pokrenućemo postupak, podnijećemo prijavu protiv Pravobranilaštva da ne radi svoj posao. Dakle, mi jednostavno smatramo da se imovina mora proknjižiti a ovaj Parlament može svojom odlukom dodijeliti, kao što smo uradili za Američku ambasadu zemljište, zbog brzine, ne čekajući donošenje zakona koji će urediti, naravno potreba je za zakonom koji će urediti način upravljanja, gdje će biti i način evidentiranja, u koje se sve svrhe imovina može koristiti, gdje će se odrediti i struktura, odnosno tijelo koje će to raditi itd. Ali zbog hitnosti, vezano za naš NATO put, ovaj Parlament ima pravo donijeti odluku da kaže – dodjeljuje se Ministarstvu odbrane to, to to, zbog potreba itd. Dakle, mi nećemo podržati ove principe, ali kažem, najavljujem da ćemo sa Pravobranilaštvom otvoriti jednu drugu vrstu komunikacije, jer smatramo da ima dovoljno pravnih argumenata da se pozovu na odgovornost, jer ne rade svoj posao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poslanik Mirsad Mešić ima riječ. Izvolite.
Klub SDP će podržati ovaj Zakon i jedini motiv za donošenje ovog Zakona i njegovo predlaganje u ovom Parlamentu je korist koje sve društvenopolitičke zajednice u BiH imaju njegovom primjenom. Dakle, podržavamo ovaj Zakon.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zatvaram petu tačku dnevnog reda. Prelazimo na šestu tačku, Ad. 6. Prijedlog zakona o zaštiti lica koja prijavljuju korupciju u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović, Azra Hadžiahmetović, Vesna Krstović-Spremo i Šefik Džaferović (prvo čitanje) Otvaram raspravu. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite. 22
Naravno, podržat ću ovu inicijativu i Zakon itd., ali sam imao potrebu da dvije rečenice kažem. Dakle, nakon prakse koju smo uveli i nazivamo zakone, koji se donose u ovom Parlamentu, okvirnim, sada polako prelazimo na zakone koji imaju domen na Trgu BiH i dalje ne. Dakle, zakon se odnosi na prijavu korupcije u institucijama BiH. U BiH ima i niz drugih meta, i niz drugih subjekata, institucija, itd., koje zavređuju tretiranje u ovom zakonu. Naravno, meni je jasno da su neke stvari urađene u entitetima, ali nije valjda da, kada je riječ o BiH, da dolazimo u situaciju da pravimo zakone koji imaju snagu i domen na ovom Trgu na kojem se mi nalazimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo, ja ću na samom početku možda samo kratko da se osvrnem na ovo o čemu je gospodin Belkić govorio. Bilo bi dobro da mi imamo jedinstven zakon o zaštiti lica koja prijavljuju korupciju, bez obzira da li je prijavljuju u mjesnoj zajednici ili u državnim institucijama. Nažalost, u našem sistemu ovakv kakav jeste, u različitim nadležnostima koje imamo kada su u pitanju regulative koje se tiču radnih odnosa, inspekcija, generalno zakonodavstva, radnog zakonodavstva, državne službe, pozicije državnih službenika itd., ono što se moglo uraditi to je, odnosno maksimalno u postojećim okolnostima, a to je da imamo zakon koji štiti lica koja prijavljuju korupciju u institucijama BiH i zasebne entitetske zakone od kojih su neki već u poodmakloj proceduri, koji svi zajedno čine paket. Da nemamo odmah iluzija da će i ovi zakoni, koji su u setu antikoruptivnih zakona, riješiti problem, ali će, ako ništa drugo, zaštititi ljude koji prijavljuju korupciju da ne budu subjektom, ili predmetom, ili objektom odmazde, ili bilo kakvih sankcija zbog toga što prijavljuju korupciju. Ne zbog drugih stvari, nego zbog toga. To je samo kratko komentar na ovo. Ali evo, dozvolite i da pomenem da je grupa parlamentaraca, koji su i predlagači ovog Zakona, već duže vrijeme zajedno sa nekim međunarodnim organizacijama, odnosno uz međunarodnu potporu, koja je izmeđuostalog i omogućila i dala logističku podršku i omogućila i kontakt i komunikaciju i sa nevladinim sektorom koji je više fokusiran na ova pitanja, kao rezultat već, moram reći poprilično dugog rada na ovoj materiji, došla do Prijedloga zakona koji je pred svima vama. Dakle, ja očekujem da će Parlamentarna skupština prihvatiti ovaj Zakon, ne pretendujući, vjerovatno kao i ostali predlagači, da je i on idealan i da nećemo ga usavršavati, ali kao prvi zakon s kojim počinjemo regulisati ovu materiju, štititi ljude, mislim i cijenim da zaslužuje posebnu pažnju. Hvala vam. 23
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege. Pa, nemam ništa protiv Prijedloga ovakvog zakona, ali da ne bih ja pravio lakrdiju od naziva, ovaj bi se trebao Zakon promijeniti u nazivu – Zakon o cinkarenju. Ma ko će to koga zaštititi ako prijavi bilo šta? Imali smo mi Zakon o zaštiti svjedoka pa smo vidjeli kako je prošao, gdje su ljudi koristili povoljnosti određene, pa prijavljivali one ni krive ni dužne, samo da bi iskoristili mogućnost da uzmu neke pare, da ih neka međunarodna organizacija stavi pod zaštitu pa ih odvede u drugu zemlju, promjeni identitet, pa se ne zove više Slavko Jovičić-Slavuj nego zove se NN i ko zna kako se zove, ali uzeo je pare i živi Boga pitaj sada gdje, ne može ga ni Interpol naći. Tako će i sudbina ovog Zakona biti. Ako se neko, opet ne želeći da pravim kažem lakrdiju od visokog Doma ali govorim narodnim jezikom, uvalio u neku instituciju BH, naravno da je došao uglavnom preko veze, po nekoj stranačkoj liniji, rodbinskom, sestrinskoj, dajdže, tetke, amidže, strine koga već ima ranije zaposlenog i on će sada prijaviti, a saznao je tamo hvala Bogu jer svaki dan su najviše na kafama i sve saznaju, i on će sada prijaviti korupciju. Je li tako? Pa nije lud. Nije lud, kako je on došao sam ili ona došla sama tu i ubacila se, zna kojom linijom, i sad će ona dati značaj veliki ili on, pod navodnim znacima, i prijavit će korupciju. Ma šta toznači? Prvo mora prijaviti samog sebe da je koruptivnim načinom i podmićivanjem, i onim listama o kojim je govorila uvažena kolegica Majkić za onu odbranu, što je tačno, ali vidjet ćemo šta će Sud, Tužilaštvo reći, ja nisam ni tužilac ni sudija. Od 5 do 15 hiljada maraka uzimali tamo da su nekoga uhljebili. Pa isplati se nekome dati 15 hiljada maraka, znate, ako zna da će sa 35 godina otići u penziju. I bezbroj je takvih stvari. Ali evo, da ne kaže neko da mi iz RS-a ili ne znam iz SNSD-a šutimo i protiv smo nečega, evo nisam protiv ovoga, ali ovo ništa neće riješiti, ni korupciju ni bilo šta. Hajmo mi jednom uzeti one stvari za koje se borim 7 godina, natjerati, pod navodnim znacima, mada nemamo ni tu mogućnost, naše nadležne institucije, agencije da rade svoj posao – Tužilaštvo, SIPA, Obavještajna agnecija i bezbroj drugih agencija koje se bave, pa imamo i mi agenciju u ovoj korupciji i borbi protiv te korupcije i ne znam ni ja čega. Pa imamo li ijedan njihov izvještaj gdje smo utvrdili ijedan slučaj korupcije u institucijama BiH? Nismo. I da ne bih ja dalje govorio jer mi je ovo zaista više degutantno pričati, ali evo, daću podršku samo da ne bih bio izvan ostalih, ali što se tiče mene, zakon o cinkarenju i ko koga uhvati, a ne vjerujem da će ga uhvatiti jer i ti su snalažljiviji nego jedan zakon što je to propisao. Pa da ne bih ja dalje dužio, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Mato Franjičević. Izvolite. 24
Gospodine predsjedatelju. Ja podržavam naravno ovaj Zakon. S obzirom da je Zakon u prvom čitanju svakako postoji vjerojatno mogućnost da se on učini još boljim. I u tom smislu ukazujem na komentare koje su, ja mislim, dobili svi klubovi zastupnika u Zastupničkom domu od Transparensi Internešnela na ovaj Zakon. Ja se s tim komentarima uglavnom slažem. Posebno ukazujem na problematičnost uvjetovanja eksterne prijave prethodno napravljenom internom prijavom. Mislim da se treba razmisliti je li to baš korisno i je li najbolje rješenje. Još samo jedan drugi aspekt da kratko dodirnem. Ovaj široki birani krug predlagatelja bi svakako bio, bilo bi dobro da se unutar njega našao i netko iz treće, pripadnik trećeg konstitutivnog naroda. Ako već u obzir nismo došli mi iz HDZ-a, svakako ima Hrvata koji bi o ovome mogli, među zastupnicima, koji bi o ovome mogli utemeljeno govoriti, recimo kolega Lijanović bi mogao iz superiorne perspektive dati doprinos što kvalitetnijem prijedlogu zakona. Ako razlog leži u činjenici da predlagatelji smatraju da među Hrvatima nema korupcije, ja ih uvjeravam da se varaju. Hvala.
Zahvaljujem. Poslanik Senad Šepić ima, ili evo, ako dozvolite ...
Ovo je vrlo interesantno, vrlo interesantno ovo zadnje izlaganje mog kolege Mate. Ja ću predložiti, evo u ovoj svojoj diskusiji, najprije da kažem da podržavam ovaj prijedlog u potpunosti, i predlažem da se već pokrene inicijativa, na tragu onoga o čemu je govorio kolega Belkić, da se u parlamentarnu proceduru izradi i uputi prijedlog zakona o zaštiti lica koja prijavljuju korupciju u BiH. Dakle i u tom kontekstu, to mogu raditi isti ovi predlagači, može raditi Vijeće ministara, i evo predlažem da Mate predloži nekoga iz reda hrvatskog naroda da se maksimalno uključi u jednu ovakvu grupu. Jer smatram, da dok se god mi svi u BiH otvoreno i bez ikakve zadrške ne uhvatimo u koštac sa ovim problemima onda niko od nas u ovoj zemlji nema svoju šansu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika, poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Pa, ja prvo hoću da kažem, zove se replika ali hoću da dam pojašnjenje, da repliciram, ... dajem pojašnjenje kolegama prije svega iz HDZ-a. Dakle, u grupi poslanika koji su činili i poslanici oba doma državnog Parlamenta i poslanici entitetskih parlamenata, Skupštine RS-a, vrlo aktivno je participirao kolega Čavara iz Federalnog parlamenta, Marinko vrlo aktivno, gospodin 25 Martin Raguž iz Doma naroda Parlametnarne skupštine BiH, i evo ja moram reći da takođe još neke kolegice i kolege koji nisu dio ovog Doma i nisu oficijelno mogli biti predlagači. I ja vas molim, da komunicirate malo više unutar svog stranačkog kruga. Kolega Čavara je između ostalih bio zadužen da komunicira sa svojim kolegama iz Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH na ovu temu, kao jedan od vrlo aktivnih učesnika u cijelom procesu izrade ovog, ovog i drugih zakona koji su danas ili će biti na nekim drugim sjednicama Parlamentarne skupštine BiH na dnevnom redu. Dakle, i kolega Čavara i kolega Raguž koji su aktivno participirali na svemu ovome. Hvala vam.
Poslanica Dušanka Majkić ima riječ. Izvolite.
Pa evo, ja hoću da kažem da veoma poštujem napore koje kolege poslanici ulažu kod izrade i predlaganja novih zakona. Ali zaista mislim da bi odrediti se o svakom od tih zakona trebao Savjet ministara. U prilog tome hoću da kažem da, dakle ovaj Zakon nije prošao Savjet ministara a nama se često desi da greške koje napravimo pri izradi ili predlaganju ovih zakona posljedicu veoma teško otklanjamo i zakoni su nam sve problematičniji za implementaciju. U prilog ovome želim da kažem dvije stvari. BiH koja jako visoko kotira na ljestvici korupcije bi morala pokazati napor da na tom planu nešto uradi. Sada to rješava se putem Krivičnog zakona i Zakona o prevenciji korupcije, za koji znamo kako ide. Dakle, objektivno snaga ovog novog Zakona, koji smo donijeli prije, 2009. godine čini mi se posljednji, je takva da će teško polučiti rezultate ili bar neće ih polučiti ubrzo. Zbog toga mislim da ovo pitanje treba riješiti na cjelovit način i mislim da svakako ovaj Zakon ne bi trebalo usvojiti prije nego što se organizuje javna rasprava i da svi oni koji imaju šta da kažu, i vladin i nevladin sektor ima priliku da se izjasni o tome i da pomognemo da Zakon bude što kvalitetniji. Hvala vam.
Zahvaljujem. Poslanik Zijad Jagodić ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, imali smo priliku da čujemo različita mišljenja sa kojima se definitivno manje više slažem. Ja ću ovaj Zakon svakako podržati bez obzira što isto imam primjedbe, imam svoje razmišljanje kad je u pitanju ovaj Zakon, prije svega zato što se on odnosi samo na korupciju u institucijama BiH. Mislim da, i vjerujem, ubjeđen sam, da dok ne dođe do katarze generalno u društvu vrlo teško ćemo doći do očekivanih rezultata koji se nastoje ovim Zakonom. Međutim, 26 upravo od ovog Parlamenta, gdje smo imali priliku da čujemo, da ne kažem, neke riječi koje definitivno stavljaju sve na tržište i onda ostavljaju manevarski prostor za korupciju, ali direktno ne mislim na one koji su to izgovorili kada su rekli da ko daje i više. Međutim, pogledajte u problematici koja se tiče korupcije kada posmatramo carinu u BiH ili carinski sektor mase su problema. Nažalost ne možemo ni očekivati zato što je splet okolnosti da upravo u tim poslovima učestvuju često puta, i najčešće puta, ljudi koji su na neobičan način došli do zaposlenja u takvim službama, jer je činjenica da imamo bravare, tokare, mesare i ne znam kakve sve još profile, umjesto diplomirane ekonomiste, pravnike, eksperte za pojedine oblasti pri izvozno-uvoznim poslovima. I zasigurno to ostavlja utisak da mi praktično sa ljudima nižeg fonda znanja ne možemo očekivati, a njihovi su apetiti veliki. Ja smatram da ovo treba, ja ću podržati svakako ovaj Zakon, ali smatram takođe da bi zakon trebao biti jedinstven, premda u ovakvom stanju i u ovakvom vremenu dok ne dođe do katarze, dok ne dođe do otrežnjenja svih ljudi i dok ne budemo zaista objektivnije posmatrali zašto ljudi posežu po korupcijama, kad nema drugog načina. Pogledajte u redovnim konkursima svi najbolji, bez obzira što su prvi na listi, on je deseti ili nikad, evo definitivno ljudi kopiraju, umnožavaju, šalju, odlaze na intervijue, međutim sve je to odraz korupcije od vrha koja se reflektuje do dna. I mislim da svakako, evo ja ću podržati, ali Bog zna kakve efekte od ovoga ne očekujem dok ne bude jedan zakon, ali istinski i ozdravljenje svih onih koji učestvuju u ovim djelovima koje se tiče ovaj Zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Evo, ja ću ukratko kao predlagač, jedan od predlagača ovog Zakon. Mislim da ovaj Zakon treba podržati, u smislu da on bude jedna prva stepenica sveukupne borbe protiv korupcije. S obzirom na to da je BiH zaista prema indeksu korupcije, znači, već istražena u smislu da je jedna od najkorumpiranijih država, naravno ovih u tranziciji i ostalih, je li, vrlo je dobro da se od nečeg počne. Slažem se i sa kolegicom Majkić koja je rekla da je to jedan problem koji bi trebalo, vrlo je važno pitanje korupcije i zbog evropskih integracija i zbog našeg ličnog digniteta kao države i svega ostalog, ali naravno to je jedan veoma obiman posao. Taj obiman posao zahtijeva i rad i trud i strpljenje svih, znači i nas ovdje parlamentaraca, naravno i građana, i naravno trebale bi biti vrlo široke javne rasprave o ovom pitanju. Imalo bi se tu svašta da se kaže znači, ali odnekle se mora poći. Ja predlažem da ipak ovaj Zakon prođe danas zbog toga što je on prva stepenica, znači mi znamo svi da korupcije nema bez nekoga ko korupciju može aminovati iz određenih nivoa vlasti u BiH. Naravno da je to sve ovako malo i čudno i što kaže naš Slavuj neko cinkarenje. Ne treba to shvatati kao cinkarenje, to je nešto što, znači trebamo se svi gledati u oči i naravno na takom nečemu raditi kako bi smanjili korupciju. 27 Ja znam da je zaista i ovaj Zakon sličnog sadržaja u zemljama u okruženju, za Srbiju odlično znam pošto sam sa njima i kontaktirala iz njihove jedne grupe, dobio vrlo velika, vrlo veliku podršku i mislim da, eto kao jedan početni korak u svemu tome zaista trebamo podržati Zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Mi govorimo danas o principima ovog Zakona. I ovaj Zakon, kada su principi u pitanju, uvodi jednu novinu u funkcioniranju sistema u BiH radi zaštite lica koja prijavljuju korupciju, i ta novina je zapravo ključni princip ovog Zakona. Mnogi su ljudi zbog toga što su u dobroj vjeri ili dobroj namjeri prijavljivali korupciju bili kasnije šikanirani i podvrgavani raznim vidovima odgovornosti od strane onih koje su prijavljivali za korupciju. Ovaj Zakon ima princip da zaštiti ta lica, jer postoje slučajevi da se povede nakon prijavljivanja korupcije, dakle u dobroj vjeri, u dobroj namjeri, da se povede disciplinski postupak, da se izriču neke mjere, pa čak i prestanci radnih odnosa. Takvo lice onda gubi status, gubi radni odnos i žali se sudu, odnosno i podnosi tužbe sudu i vodi radni spor na sudu. Ali za svo to vrijeme to lice trpi posljedice, ono nije na poslu i ima sve one posljedice koje proizilaze iz disciplinskog postupka sa takvom mjerom. Ovaj Zakon štiti ta lica i kaže – ukoliko je prijava u dobroj namjeri, u dobroj vjeri, uključuje se Agencija za prevenciju korupcije, i kaže se – prema takvom licu se suspenduju mjere koje je poduzelo lice protiv koga je prijavljena korupcija ili odgovorna osoba, ono ostaje na svom poslu, a neka taj koji to pokreće na sudu dokazuje da ovo lice ima problem kada je u pitanju radni odnos. To je, dakle, ključni princip. Ovo lice ne trpi štetne posljedice dok se vodi procedura na sudu, konačnu riječ daje sud. I mislim da na ovaj način zapravo podstičemo prijavljivanje korupcije u dobroj vjeri, u dobroj namjeri u BiH, jer na taj način štitimo ta lica. Ključna institucija je Agencija za prevenciju korupcije. Mislim da ovaj Zakon treba podržati u prvom čitanju. Postoje brojni amandmani, već zapravo postoji najava brojnih amandmana, neka pisma dolaze ovdje u Parlament, neka svi koji imaju namjeru da ulažu amandmane kontaktiraju sa zastupnicima, neka podnesu amandmane, raspravićemo, dakle, te amandmane i vidjeti šta je prihvatljivo a šta nije prihvatljivo. Ovaj nam Zakon definitivno treba. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite. 28
Hvala predsjedavajući. Ja se takođe pridružujem onima koji podržavaju ovaj Zakon i mislim da je on primarno potreban za ambijent u kojem živimo. Naime, govoriti o ovom Zakonu znači sagledati implikacije koje on sadrži, a to je da zaštiti one koji prijavljuju određene nelegalne radnje. Kažem to onda imamo u vidu da je nama društvo u cjelini korumpirano, pokriveno organizovanim kriminalom. Mislim da smo među vodećim zemljama u tom pogledu i mislim da smo među vodećim zemljama koje ništa ne preduzimaju u tom pogledu. Gledam BiH kao cjelinu, ne gledam dakle separatno, i to je vrlo ozbiljna stvar za ovu zemlju. No međutim ne vidim, niti sagledavam političku volju da se u tom pogledu nešto učini. Politička volja je primarna u tom, ona stvara ambijent borbe protiv korupcije, ogranizovanog kriminala, ona stvara zakone, evo ovaj Zakon je u prilog tome, važan Zakon i trebao bi se primjenjivati. Mislim da upravo taj službenički sistem, koji kod nas veoma loše funkcioniše, uprava nam je polupismena, ne postoje institucije koje pokrivaju upravu, ja ću reći, iskoristiti priliku pa reći da uprava obuhvata 2/3 pravnog sistema jedne zemlje. Entiteti, niti BiH nemaju institucije za upravu. Vi ste u bivšoj Jugoslaviji imali institute u pokrajinama za upravu, u republikama i na saveznom nivou. Sada nemate institut nigdje, postoji neki na nivou BiH, ali koji ima više političke ambicije nego stručne, i naravno da nije dobio svoje mjesto u sistemu BiH. Dakle, uprava je ta gdje je leglo, tamo je lokus, izvor, izvorišna osnova kriminala, javne službe itd. Upravo kroz ovaj vid i zato kažem da ovaj Zakon može dati određen doprinos u borbi protiv organizovanog kriminala i korupcije, kroz ovaj vid neke stvari se mogu, mogu poboljšati, da ne kažem otkriti. I zato sam pristalica ovog Zakona, ne sad, naravno da Zakon ima svoje mane, nedostatke i nije savršen, ali vjerujem u dogledno vreme da ćemo sagledati sve elemente kad se počne primjenjivati pa ga možemo mjenjati, nadam se da ćemo naći tu zajednički jezik, jer je to svima u interesu. Dakle, iz tih razloga ga podržavam, i ne samo to, ovakvih zakona trebalo bi i u drugim sferama, ali kažem zato je primarna politička volja vladajućih struktura. Hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa, kad je u pitanju Zakon o zaštiti osoba koje prijavljuju korupciju ja imam osobno jedno iskustvo u to, jer sam sam bio osoba koja je bila prijavljena od zaštićenog svjedoka. Taj zaštićeni svjedok je negdje nestao, ja sam na sudu proveo tri godine i dobio oslobađajuću presudu. I očito je da nešto u sustavu tu ne štima. A ne štima upravo, složio bih se sa svojim kolegom Kunićem ovdje, jer nema dovoljno političke volje za razrješavanje ove situacije. A svom kolegi Franjičeviću kažem, ja nemam dileme jesu to pravili Srbi, Hrvati ili Bošnjaci ovaj Zakon, dakle ja uopće ljude ne posmatram na taj način, to je tek na nekom dalekom mjestu ko je koje nacionalnosti, prije svega na struci i na kvalitetu odnosa ljude mjerim. A ovdje se slažem da u ovom dijelu Zakona isto, dakle, načela Zakona podržavam, trebamo to podržavati, jer istina je da je percepcija korupcije 29 velika, a nemamo rješenja na sudu o dokazu te korupcije, dakle nešto u sustavu ne štima i bez političke volje to nećemo riješiti. Ali i ovaj dio, mislim prilikom primjene Zakona i svega, šta s onom osobom koja namjerno prijavi nekoga i, kažem, taj netko, to mu se ne dokaže što je ovaj prijavio za njega, istina kazano je u zadnjem da se i protiv njega mogu prenijeti sankcije, ali u svakom slučaju podržavam okvir, global ovakvog Zakona. A kad počne njegova primjena mislim da ćemo onda još doraditi ovo u boljem pravcu. Hvala ljepa.
Zahvaljujem. Poslanik Lazar Prodanović, jedan od predlagača. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Kao jedan od predlagača zahvaljujem se prije svega svim mojim uvaženim koleginicama i kolegama na raspravi o Predlogu ovog zakona, dakle u prvom čitanju. Moram reći da ono što sam čuo od prethodnika, uvjeren sam i od preostalih diskutanata, da niko ne dovodi u pitanje neophodnost i potrebu donošenja ovakvog Zakona za zaposlene u institucijama BiH na različit način, ali moram reći da je bilo jako dosta konstruktivnih i vrlo kvalitetnih prijedloga. Dugo smo radili na ovom i reći ću podatak, koji nije nepoznat bosanskohercegovačkoj javnosti, najnovije istraživanje ozbiljnih agencija ukazuju da je ključni i najveći problem u BiH korupcija. Svi građani, svih nivoa koji su, koji ukazuje na ovo, dakle svih nivoa, svih dobnih skupina i čak pripadnost i konstitutivnim narodima ukazuje da je to veći problem od nezaposlenosti, od siromaštva, od niza drugih potreba ... stvari u društvu. Jedini mogući način da simboličnim gestom donošenjem ovog Zakona kao jednog od zakona koji je predviđen u Strategiji borbe protiv korupcije od strane nadležnih agencija, od uspostavljenja agencije u BiH je da se zaštite lica zaposlena u institucijama BiH od odmazde u situacijama kada prijave slučajeve korupcije. Ovaj Prijedlog zakona je preventivan za one koji bi se eventualno odlučili za koruptivne radnje da će biti sankcionisani i za one koji prijave ove radnje da ne mogu trpiti stepen odmazde. U tom smislu važnost ovog Zakona je izuzetno značajna tim više što Parlamentarna skupština kao donosioc zakona, kao jedina institucija koja donosi zakone u BiH, mora da vodi računa o tome da u određenim zakonima mogu da se pojave slučajevi koruptivnih radnji koji nižim nivoima vlasti načinom usvajanja tih zakona omućavaju takvo stanje. Dakle, dignitet i poruka koju bi smo poslali svima u BiH, građanima, da smo spremni u procesu koji nas očekuje, a u sigurnoj obavezi koja će nam biti u procesu integracija, ne kao priči o potrebi ili važnoj priči o integraciji BiH prema EU, već kao priči uvođenja i konstituisanja normalnog društva, gdje bez funkcionisanja pravne države nije moguće razvoj političkog života, niti demokratije. Dakle, ta priča nas od ovog Zakona do otvaranja, sticanja statusa kandidata i otvaranja poglavlja, a sigurni smo svi da će to biti prvo pravosuđe i uspostavljanje nadležnih agencija koje će se boriti protiv ovih slučajeva, mislim da može biti važna poruka ovdje iz Parlamentarne skupštine. Hvala vam. 30
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege. Ja lično mislim da, iako smo čuli puno različitih, disonantnih tonova vezanih za ovaj Zakon, da je ovaj Zakon sam po sebi jako dobar. Koliko će on biti efektan i koliko će on dati kvalitetne rezultate to je druga priča, ali, i ovo što je rekao gospodin, uvaženi poslanik Prodanović, mislim da je jako neophodan u ovoj fazi u kojoj se nalazi BiH. Ja bih se referirao na tranutno stanje u susjedstvu i posmatrajući situaciju u BiH uglavnom se referira na zemlje koje su daleko otišle u svim ovim procesima od BiH, a to je Hrvatska i Srbija, jedna je u EU i ima svoje probleme, druga grabi u EU na način koji mene zaista iznenađuje kako se politički procesi jako brzo mijenjaju. Nažalost, BiH je očito na repu Evrope i svih zbivanja, tako da i korupcija kao, ja bih rekao, permanentni problem ... mjesto i pažnju koju treba da zaslužuje. Zašto ovaj Zakon treba podržati po mom mišljenju i zašto poslati poruku građanima BiH da korupcije ima i da korupcija caruje i u institucijama BiH? Mislim da je to ključno pitanje i da će se sigurno to pitanje otvoriti prije ili kasnije. Da li ćemo mi to doživjeti ili ovaj saziv sigurno ne, ali ideja da se otvori ovo pitanje i da se prevashodno ne, ono što je govorio gospodin Jovičić, zapošljavaju ljudi po stranačkoj pripadnosti, nego ljudi po svom kvalitetu će doći. To je neminovan proces. Da li treba zaštititi te ljude? Treba ih zaštititi, bez obzira što se dešavaju negativne stvari koje je naveo i gospodin Lijanović, treba ih zaštititi, jer vjerujte mi u trenutku kada je beznađe glavna odrednica našeg društva, hrabri ljudi, a pojaviće se hrabri ljudi kao što su se pojavljivali i u Hrvatskoj i u Srbiji, pojaviće se i u BiH, jednostavno moraju imati svoju zaštitu. Zato sa zadovoljstvom ću podržati ovakav jedan zakon i Prijedlog ovog zakona i inicijativu i ideju i nadam se da ovo neće samo biti mrtvo slovo na papiru, nego naprotiv da će biti jedan uvod u jedno mnogo radikalnije i ozbiljnije stvari koje će se dešavati u ovoj zemlji. Hvala.
Zahvaljujem. Petar Kunić, replika. Izvolite.
Nije ovo klasičan vid replike, ali u Parlamentu se vrlo često čuje konstatacija da je BiH daleko iza Srbije, iza Hrvatske i da će vrlo teško ispuniti uslove za ulazak u evropske integracije. Ne stoji ta činjenica, ne stoji činjenica posebno kad se radi o pravnim propisima, o legislativi, o značajnim zakonima na kojima inzistira EU. Zašto? Evo vidite u ovoj situaciji su nam dobro došli stranci koji su inzistirali na donošenju nekih zakona koje imaju savremene, savremeni pravni sistemi, savremene države Zapadne Evrope. Prema tome, recimo, spomenuću vam samo jednu stvar, Zakon o slobodi pristupa informacijama, to je Zakon koji je Republika Srpska imala prva na Balkanu. Recimo on je aktuelan u Srbiji bio nekih dvije, tri godine unazad ili u Hrvatskoj takođe. S 31 obzirom da pratim te propise tamo, ovaj mislim da ne moramo puno, puno sebe koriti, tako da kažem, po pitanju propisa, jer bilo je ovdje inicijativa od strane stranaca, ne kažem da smo mi to radili, i da smo mi donijeli propise koje zapadnoevropski, odnosno EU traži za pristupanje. Mislim da u upravi malo zaostajemo, u pravosuđu to je išlo na ovaj način koji nam se mnogo ne sviđa, ali je ipak išao paralelno sa zahtjevima EU. Hvala.
Korekciju citata, koji je netačno naveden, ima i poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa, ja nisam kazao da ne treba zaštititi onoga koji prijavljuje korupciju, ali sam zato da prava i odgovornosti budu uravnoteženi, ne samo u ovom Zakonu, nego u svim dakle, na što god imamo pravo za to moramo biti i odgovorni i da se to uravnoteži. Mislim da je to suština i ovog Zakona treba biti, a svih drugih. Hvala lijepo.
Poslanik Niko Lozančić ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo. Ja ću početi izlaganje o ovom Prijedlogu načinom da izrazim uvijek divljenje i poštovanje prema zastupnicima koji ... da predlože neko zakonsko rješenje, to svakako treba poštovati. Međutim, meni su ovako, vrlo mi je interesantno ovaj, interesantna skupina ovih zastupnika koja je, bez obzira na etničku skupinu, evo neću ja potencirati etničku skupinu, interesantno mi ja kako su se oni sjetili da, da ovaj, vidim obrazloženje, obrazloženje je puno duže i puno šire od samog Zakona, vidim da je znači raspravljalo nadugo i naširoko o ovoj temi. I svjestan sam kad god zastupnici preuzmu na sebe zakonodavnu inicijativu da to nosi ... rizike. Znači, rizik je da se predlažu rješenja koja možda nisu najbolja, koja možda nisu cjelovita, koja možda nisu harmonizirana sa rješenjima u nekim drugim zakonskim propisima, i zbog toga mislim da, evo treba dobro, dobro izvagati opredjeljenja da se uđe u predlaganje potpuno novog zakona. Ja sad, moram reći, nisam uspio detaljno, ali evo govorim po sjećanju, ova materija je već na određen način situirana u jednom drugom zakonu. Najlakše je ovo podržati, jer ako kažete da ste protiv ovog Zakon ispade da vi ste za korupciju, jel' ovaj, mislim ovo su bombastični naslovi, ako ovaj, ne štititi osobe koje prijavljuju korupciju znači podržavate one koji su aktivni u korupciji, da se ovako izrazim. Ako imamo u Zakonu o Agenciji za prevenciju i koordinaciju borbe protiv korupcije jedan dio, jedan dio, vidim da i kroz ovaj Zakon se daju određene ovlasti ovoj Agenciji, jedan dio koji se odnosi, znači, na zaštitu osoba koje u dobroj vjeri prijave korupciju – čemu specijalan zakon. Možda ne bi bilo dobro, dovoljno primijećeno ako bi smo eventualno, ako ima potrebe, to situirali kroz izmjene i dopune ovog Zakona. Jer ako već imamo zakon leks specijalis o 32 jednoj agenciji koja ima zadaće kakve ima, pa joj i ovim sad Zakonom opet dajemo ... tim zakonom ne bi smo mogli situirati ovo pitanje. Znači, bojim se da nije kod nas problem nedostatka zakona, mislim da mi ne peremo savjest time, kod nas je problem neprovedba postojećih zakona. Imamo mi dovoljno zakona, znači imamo mi dovoljno i dovoljno dobrih zakona imamo. Evo, vidjeli smo da zakon naizgled nema veze, je li, ali ima Zakon o zaštiti svjedoka ne može da proguli, da tako kažem, ima nekih očigledno problema u Ustavnopravnom povjerenstvu čim traži se odlaganje stalno. Svaka osoba koja prijavi bilo koje kazneno djelo, znači bilo koje kazneno djelo, bi trebala imati nekakvu zakonsku zaštitu. Što to mi mislimo da ako neko prijavi u institucijama ubojstvo, silovanje, fizički napad, da ne treba imati zaštitu? Govorim samo neke osvrte ovako ad hok, u nedostatcima ovakvih rješenja. Znači, ja mislim da svako onaj ko prijavi kazneno djelo mora imati zaštitu institucija, zakonitu zaštitu na odgovarajući način. Ali eto, mi nećemo da zaštitimo ni svjedoke, a k'o popularno je, ja ću reći tako, popularno je danas pričati puno o sprečavanju korupcije. Mislim ne vidim ja u praksi nekakvih pomaka dramatičnih zato što mi štitimo, evo nije problem zaštititi osobe, znači ja i sadašnjim zakonom je to, već postojećim, o Agenciji predviđeno, nego je problem mjera i aktivnosti koje nadležni organi uopće poduzimaju da bi se organizirano borili protiv korupcije. Znači, to je problem, i mislim, bojim se da, opet kažem, nekim zakonima samo da imamo veći broj zakonskih propisa, evo pa stvaramo privid kao nešto smo mi posebno opredjeljeni za ovu borbu. Nisam siguran da je ovo dobar način. Znači, evo apsolutno jesam za to da se zaštiti svako onaj ko prijavi bilo koje kazneno djelo, pa i kazneno djelo korupcije, znači svako onaj, ali bojim se da ćemo ovako napraviti šumu propisa u kojoj će se vrlo teško snalaziti oni koji bi trebali da provode, jer pitanje je dal' provoditi jedan ili drugi zakon ako su, pogotovo ako nisu na, ako su u nekim aspektima različiti itd. Znači, apeliram, bez posebnog određenja u ovom trenutku o samom ovom Zakonu, na zastupnike da pri predlaganju novih zakonskih rješenja malo više vagaju koliko je to oportuno i da li to već postoji, znači, kao regulirana materija u nekom od važećih zakonskih propisa. Ono što je posebno, mislim da je kolega Belkić spominjao to, posebno je meni interesantno, ja se ne volim utrkivati sa onima koji kažu, neko je rekao danas ovdje, institucije BiH su posebno koruptivne. Ne slažem se ja s tim. Korupcije ima najviše gdje ima najviše moći, znate, tamo ima korupcije. A u čemu, pa čuli smo danas predsjedatelja Vijeća ministara koliko je moćan, šta će njega neko korumpirati, zašto, o čemu on odlučuje, gdje se on pita, šta to on. Tamo gdje se milioni obrću, gdje se stotine miliona obrću tamo se događa korupcija. Prema tome, a mi smo donijeli zakon kojim smo, evo zaštitili nekoga što će prijaviti ovdje u Parlamentu ili u Vijeću ministara nekoga za nekakvu korupciju. Treba i to. Zašto već ako ste predlagali niste predložili zakon koji će štititi sve osobe u BiH koje prijavljuju bilo koje kazneno djelo. Znači, mislim, dobro vidim po sastavu ste to mogli uraditi, znači vidim da ima političke volje i iz pozicije i iz oporbe, što je uredu, znači po sastavu se moglo to uraditi, zašto niste to uradili. Znači da, i nisam ja za to da se mi baš utrkujemo da kažemo – evo mi smo ovdje svi korumpirani, tamo sve ostalo gdje se vrte milijarde sve je uredu. Ovaj, znači korupcije ima, treba se protiv nje boriti, ali mislim da je ovo ipak samo jedna ovako, retorička borba, deklerativna podrška borbi protiv korupcije. Nisam siguran da će ovaj Zakon posebno doprinijeti toj ekspresnoj borbi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poslanik Nermin Purić ima riječ. Izvolite. 33
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici, dame i gospodo. Evo 12 sati i 5 minuta je, dakle 12 sati i 5 minuta je za nas u BiH da se konačno počnemo baviti ozbiljno pitanjem korupcije. Ovaj Prijedlog zakona, koje su naše kolegice i kolege predložili, ja smatram, dakle doprinosom u toj borbi. Naravno, pitanje je da li mi kao društvo u BiH uopće imamo svijest šta je sve korupcija i pitanje je koliko i mi sami doprinosimo izgradnji jedne svijesti u BiH da je sve korumpirano, da je sve preko štele, da čovjek ne vrijedi ništa ako nema odgovarajuću stranačku pripadnost, odgovarajuću nacionalnu pripadnost itd. Ja se ne slažem s onim kolegama koji kažu da se, evo na ovom konkretnom primjeru, u institucijama BiH zapošljavaju isključivo ljudi preko štele, preko članova porodice, rodbine itd. Ja jednostavno ne želim vjerovati da je to tako. Smatram takođe da treba svakome dati priliku da prijavi korupciju i dakle da bude zaštićen, i ne samo korupciju nego i ova djela koja je kolega Lozančić spominjao. Međutim, da li mi možemo napraviti jedan sveobuhvatni zakon na nivou BiH kojim ćemo pokriti svaku oblast. Ja mislim da ne možemo. I stoga smatram, dakle da pokušaj kolegica i kolega u ovoj oblasti na ovom konkretnom Prijedogu zakona, da je kvalitetan pomak naprijed. Dakle, ovaj Prijedlog zakona ja sam slobodan shvatiti kao poticaj i nižim nivoima vlasti, i entitetima, i kantonima i niže, dakle da i oni naprave svoj zakon u skladu sa ovim i da i oni zaštite službenike koji su u njihovoj nadležnosti, da na isti način mogu prijaviti ovakve radnje, dakle u tim institucijama i da mogu očekivati zaštitu. Ja naravno imam određene dileme kada su u pitanju rokovi postupanja Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju, kako se već zove, da li je 30 dana optimalni rok i da li je to, u 30 dana se svašta može desiti i 30 dana je prevelik rok za nekoga ko se nosi sa ovim problemima, ko prijavi korupciju pa trpi reakcije, pritiske itd. Možda da se razmisli o smanjenju tog roka, ali generalno smatram da ovaj Zakon predstavlja dobru osnovu za početak rješavanja problema u ovoj oblasti i kao takvog, dakle ja ću isti i podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poslanica Hadžiahmetović je imala jednu diskusiju i repliku, tako da, hoćete li kao repliku nešto ili?
Može kako god hoćete.
Pa, nemojte da idemo ni Vi ni ja kako hoćemo.
Ako ne može diskusija onda može kao replika.
Evo, hajde replika. Izvolite. 34
U krajnjem nemam namjeru bilo kome šta replicirati, možda dati samo dodatna pojašnjenja. Prvo da u ime svih nas koji smo ovdje potpisani i oni koji nisu potpisani, ja stojim iza ovoga, evo ja hoću da se zahvalim svima onima koji su dali podršku, naravno neću se osvrtat na detalje koji su pominjani u diskusiji, jer je ovo prvo čitanje. Riječ je o principima i svakako da o detaljima i eventualno boljim rješenjima ćemo imati priliku da govorimo i da eventualno amandmanski djelujemo. Međutim, osjećala sam potrebu da pomenem, povodom prijedloga koleginice Majkić, da Ustavnopravna komisija organizuje raspravu. Vidite, na ovom Zakonu se jako dugo radi. Ovaj Zakon je prošao kroz, evo kao što možete vidjeti na strani 8. i 9., kroz niz konsultacija. Grupa poslanika sa vladinim, nevladinim sektorom, drugim organizacijama, kolegicama i kolegama iz inostranstva koji se bave ovom problematikom itd., na svim tim raspravama bili su pozivani gotovo svi poslanici Predstavničkog doma. Ja znam da je kolega Džaferović, kolega Kunić, da ste bili prisutni kad smo imali one kolege iz Srbije ako se sjećate, kolega Belkić i još neki poslanici, izvinjavam se što ne mogu sviju nabrojati. Ali čini mi se u ovoj fazi organizovati ponovo javnu raspravu doći će isti oni koji su učestvovali u cijelom ovom procesu, a prolongirat ćemo cijeli postupak. Ja mislim da je rok za usvajanje ovog Zakona juče. To je jedno. A drugo, tačno je da postoje manjkavosti zakona koje predlažu poslanici, ali isto tako i manjkavosti zakona koji nam dolaze ponekad i od Vijeća ministara. To mi svi jako dobro znamo. Ali evo, zašto, i bilo bi dobro da se recimo uključi i Vijeće ministara za ove i druge zakone, ali evo ja ću vam samo naše iskustvo jedno pomenuti da skoro već 10 mjeseci se izmjene jednog zakona, na kome je takođe radila grupa parlamentaraca, nalaze u jednom ministarstvu u Vijeću ministara, da nikad nismo dobili ni pozitivan, ni negativan, ni nako odgovor, ni kurtoazni, ni bilo kakav. Agencija postoji, ali Agencija ima svoje nadležnosti. Ovo je Zakon o zaštiti lica koja prijavljuju korupciju. Moglo se možda izmjenama postojećih nekih zakona, ali da se povećaju ovlasti Agenciji. Međutim, ovdje ne postoji dovoljno političke volje da se to uradi i Vi to kolega Lozančiću jako dobro znate. Ono što se moglo, ja ću se vratiti ponovo na početak moje današnje diskusije, što se moglo u ovoj fazi i u ovom kontekstu političkom i ambijentu na državnom nivou uraditi, obzirom da je riječ o Zakonu koji štiti lica koja prijavljuju korupciju, dakle na njih se odnose odredbe Zakona o radu u institucijama BiH i Zakon o državnoj službi. Nije tačno da se ovdje ne vrte milijarde, kad imate budžet i kad imate javne nabavke itd., ili bilo šta, ili bilo koja korupcija, bez obzira gdje je ona adresirana. Ovdje je riječ o zaštiti lica koja prijavljuju korupciju a rade u institucijama BiH. Hvala vam.
Replika, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Moja želja da ovo završi na javnoj raspravi je zbog toga što svi smo mi dobili intervenciju od nekoga da kaže, pa tamo bi trebalo još uraditi, pa tamo trebalo bi još to, pa nije dobro definisano to. Dakle, ja vjerujem da je velika grupa ljudi bila angažovana. Ali na javnim 35 raspravama se ipak pokaže da svi imaju priliku da kažu šta misle o tome i da neke dobre stvari se unesu kao u amandmanima poslije u zakon. Mjesec dana prije ili kasnije neće poremetiti haos koji vlada u ovome. Slažem se s Vama da ne možemo dirnuti u Zakon ovaj o Agenciji za prevenciju korupcije. Ne smijemo dirnuti jer nam je to isključivo naloženo od Evropske komisije, odnosno Kabineta specijalnog predstavnika EU u BiH, koji je rekao – do implementacije Zakona nema nikakve promjene. Jedva smo uredili status komisije u tom kontekstu. Dakle, nema načina da kroz ovaj Zakon promijenimo. Ali vas molim da prihvatimo da ima komentara i ljudi koji se bave ovim, imaju iskustva u ovome i mislim da nije uredu da ne dajemo, mnoge zemlje, parlamenti, za mnogo bezazlenije stvari formiraju, omoguće javne rasprave. I građani treba na kraju da kažu šta misle o tome.
Replika, Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, da se ne bi pogrešno stekao utisak da je neko protiv ovog Zakona, ali ja postavljam osnovno pitanje svim predlagačima – koja je svrha ovog Zakona? To bi isto bilo ko kad bi ja sad predložio zakon, donosimo zakon da svima bude bolje u BiH. Donosimo zakon da će od danas svima biti najbolje u BiH. Osnovna intencija svih zakona, mada je svima jasno kako teško dolazimo do donošenja bilo kojeg zakona na nivou BiH zbog procedure, entiteta, usaglašavanja, nadležnih institucija, ovoga i onoga, što mi nikad nismo imali analizu sprovođenja zakona koje smo mi usvojili, a to je za mene suština. To je za mene suština, da vidimo analizu koji smo zakon donijeli i šta je on. Korupcija, pa bezbroj puta sam ovdje rekao to je za mene umiljata riječ, kakva korupcija, ali ne može u zakonu stajati lopovluk. Ja volim da me svako razumije, ako iko ovo sluša, kad ja kažem lopovi i lopovluk. To je, kakva korupcija, korupcija je ono dođeš mi evo ti malo, ti meni ja tebi, šta korupcija, to je umiljato, kad tepaš nekom djetetu. Kakva korupcija. Lopovi i borba protiv lopova i mafije, ključno, u svakom zakonu stoji. Ali ne može stajati, nije zakon, ne pravi se kako ja hoću, nego treba ispoštovati norme, procedure, jezičke, ove i one, i svašta nešto. I na kraju donesemo zakon i poslije pet godina nekad se neko sjeti kao – čekaj oni 2001., 2002. godine donijeli neki zakon i nikad nije stupio na snagu. Koji su njegovi rezultati, to mene interesuje? Mene interesuje i to je zakon, što nikad u životu nisam za sedam godina kao poslanik i još pet godina rada u Parlamentu na nekim drugim poslovima poslije rata, vidio da je neko iz Parlamenta izveden sa lisicama na rukama zato što je lopov, da je neko izveden iz institucije neke, bez obzira na kojoj lokaciji, što je lopov, što je uzeo pare a zaposlio je. Jel' Boga vam ne znate vi da je neko uzeo pare da je zaposlio ovdje nekoga u organe? Jel' ne znate to, a? Jel' treba od mene da čujete? Pa nisam ja ni tužilac ni sudija. Zato postavljam suštinsko pitanje. Hajmo gomilat bezbroj zakona. Sam ću ih predložiti na narednoj sjednici 10. Ali šta je svrha ljudi ako imamo već Zakon o toj prevenciji, korupciji i nikad nisam još vidio njihov prijedlog da nekog treba odavde tužilaštvo da procesuira, ne ja, ja sam političar, poslanik. Ali mi nije dozvoljeno da lupam gluposti zato ću stati ovdje, hvala lijepo. 36
Ni ja ponekad ne razumijem naše diskusije. Sve što ste govorili kolega Jovičiću je u prilog da ne glasate za ovaj Zakon, a rekli ste da ćete glasati. Kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Stvarno smo majstori, da tako kažem, zamjene teza i prebacivanja diskusije sa predmeta rasprave na jednu širinu koju je vrlo teško sagledati. Ja sam se javio da vas podsjetim, mi ćemo danas imati neke stvari vezano za onaj Izvještaj o sigurnosti, pa ako se sjećate u onom Izvještaju o stanju sigurnosti u BiH itd., između ostalog decidno je navedeno da postoje u institucijama BiH, da postoje organizirane mreže povezane itd., da se čak rukovodi sa nekim stvarima kriminalne naravi iz institucija BiH. I meni se čini, meni se čini, bez obzira uvažavajući sve ovo o čemu je govoreno i primjedbe itd., i ja sam sam rekao da način na koji mi donosimo ovdje zakone od okvirnih prešlih smo na ove koji važe na Trgu BiH. Dakle, mislim da bi bilo važno u prvom koraku da imamo ovo što je bilo moguće, u ukupnom kontekstu i političkom i odnosima itd., donijeti. Ja vas stvarno molim da pokušamo dati priliku da u drugom čitanju ove konkretne stvari iznosimo, amandmanski djelujemo itd. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poslanik Dragan Vrankić ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, gosti. Krakto ću. Ne daj Bože reći nešto protiv borbe protiv korupcije, mislim da je dosta o njoj priče rečeno i trebamo puno toga napraviti u BiH da bi se stvarno riješilo. Što se tiče ovog Zakona, slažem se sa kolegom Lozančićem, da je mnogo toga dotaknuto u drugim zakonima, ali pošto je kod nas bar svaka stvar u pet zakona dotaknuta i pokrivena, pa evo možda ja predlažem da i ovaj put ne zatežemo, neka ide, nek ne bude do nas, što bi narod rekao. Što se tiče onog dijela, kad je maloprije isto kolega Lozančić rekao, je li, gdje je vlast koncentrirana ili gdje su bile ovlasti da može biti više korupcije, ja bih se malo osvrnuo i na određene poslove na bazi iskustva koje sam imao, jer sam jedno 14-15 godina bio ovlašten za potpisivanje financijskih dokumenata, znači po logici koncentracije, je li, mogao sam biti jedan od tih koji bi to mogao zloupotrijebio. Ja imam jedan odgovor na to, a to je radite po zakonu pa se ne bojte. Ali i kad radiš po zakonu možete imati problema. Ja zato postavljam pitanje – da li ovaj Zakon može biti faktički zloupotreba položaja ili isto tako dio korupcije u odbrani vlastite pozicije. Ja sam radeći svoj posao pokušao one kojima sam bio nadležan vraćati u okvire institucije u zakonitost, a onda sam ja dobijao prijave. I u principu se stajalo iza njih, ne iza mene. Ali je trebalo godine procesa i trebalo je jako puno osobnih emocija, i ne znam čega sve, da to izdržite i kod drugih subjekata ili objekata predmeta proizvedena ogromna materijalna šteta za državni proračun, 37 a da ti nikada nisu odgovarali. To je istina, dokazat, ko god hoćete. Nije mi cilj, nemam namjeru gubiti vrijeme na to. Međutim, šta ćemo sad kad mi dođemo, recimo evo ovdje za ovom govornicom je sto puta rečeno treba napraviti reformu javne uprave. Reforma javne upave znači na stotine ili na tisuće ljudi vani koji se nalaze unutra, jer evo recimo nisu sposobni ili su viška na svojoj poziciji. I oni će prvo posegnuti za ovim, prijava protiv rukovoditelja zato što su oni osjetili se da bi mogli biti ti koji će sutra se naći na toj listi. Eto vjerujte da rade svoj posao, i to sam iskusio. Pa sjedi ovdje revizija pa me podsjeti to jednog pismo kad sam nešto radio, a onda došlo reviziji – pogledajte to i to, na toj i toj strani, u tom i tom izvještaju. Znači, neko iznutra, pa onda meni malo trebalo jedno pet dana pa ja nađem ko je to, zašto je to, jer sam pomakao čovjeka s jednog mjesta na drugo mjesto, nije zadovoljavao u tom poslu. Samo ukazujem na tu činjenicu, ali naravno moramo svi činiti, kad je u pitanju korupcija, da je smanjimo što više i naravno što smo na višim funkcijama i naša je veća odgovornost i obaveza, pa i ove negativne posljedice kad imamo. Hvala.
Zahvaljujem. Posljednji za diskusiju javio se uvaženi kolega Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Ja kao član ovoga Parlamenta dajem punu potporu Zakonu o zaštiti osoba koje prijavljuju korupciju u institucijama BiH. Naravno uz to imam i niz onako upita sam pred sobom, a i pred svima nama. U svakom slučaju ovo je na neki način pokazatelj da zakonodavna vlast u BiH želi na neki način zaštiti sve one ljude koji prijavljuju korupciju, odnosno želi apostrofirati stvari da u BiH itekako ima korupcije, ne samo korupcije nego i kriminala, što je još i veća i gora stvar za nas u BiH. Ja se u potpunosti suglasam sa kolegom Slavkom Jovičićem koji je u diskusijama na neki način vrlo praktičan. Vidio sam ovdje u jednoj rečenici spominje se korupcija i prijava, znači u javnim, privatnim poduzećima. Korupcije nema u privatnim poduzećima. Svi mi koji se na neki način bavimo privatnim poslom ne primamo u naša poduzeća ili naše organizacije ni po vezama, ni po babi, ni po stričevima, nego primamo po sposobnostima da bismo mogli opstati na tržištu, ovako neuređenom tržištu. Prema tome, oni koji su sposobni i koji mogu podići naš posao na jednu višu razinu, bez obzira čime se bavili, je li, mi ćemo takve eventualno primiti. Dobro je da je bilo riječi ovdje, između ostalog, i o rezultatima provođenja bilo kojega zakona. E sad ako napravimo jednu analizu vidjet ćete koliko imamo zakona koji su u pravom smislu riječi mrtvo slovo na papiru, tih tek tako radi reda, pa je čak upitno da li ih uopšte možemo i provesti u praksi. Bilo je riječi o nekoliko zakona i prijedloga u zadnje vrijeme, pa je bilo i ... Kad govorimo, evo kažem, o zaštiti osoba, u svakom slučaju treba zaštiti one, ali smo mi imali ovdje ... i imamo kroz raznorazna izviješća institucija BiH gdje možemo sami uvidjeti, je li, da se radi o 38 mnogim nepravilnostima u kršenju zakona, o korupciji, o krivičnim djelima. Jedan od tih pokazatelja su izvješća nedavno Ureda za žalbe, koliko taj Ured primi žalbi, kad su u pitanju javne nabavke i natječaji i koliko uvaži žalbi, negdje oko 70% od primljenih, negdje čini mi se na razini 2.000 žalbi da rješavaju godišnje, preko 1.200 uvaže žalbi. Znači, neko je nekome dodijelio nekakav posao ili nekakav natječaj i prekršio je zakon, čiji Ured za žalbe je znači ... Da li je taj neko odgovarao, ja do sada nisam dobio bilo kakvu spoznaju da je neko zbog toga odgovarao. Pa imamo ovdje, kažem, iz revizije koji često puta nam u svojim izvješćima, znači naglasi gdje su rađene određene nepravilnosti. A što bi neko radio određene nepravilnosti iz godine u godinu? Evo, jasno mi je da iz neznanja neko napravi neku nepravilnost, ali to isto ponavlja iz godine u godinu i ostaje, znači nedirnut, netaknut, nikoga, ne fali mu dlaku s glave, nema zbog toga nikakvih sankcija, onda znači mi ga ohrabrimo da on to radi i čini cijelo ovo vrijeme. Pa zar mi nismo imali ovdje u izvješćima od raznoraznih naših parlamentarnih komisija, kad je u pitanju i stanje sigurnosti, kada je u pitanju Ministarstvo obrane, ne znam ni ja gdje je nestalo neko oružje, gdje su nestala minsko-eksplozivna sredstva, ne znam, to smo imali rasprave u Parlamentu. Pa da li je neko odgovarao zbog tog? Da li je podnešena neka prijava agencijama o kojima mi ovdje govorimo, tužiteljstvu? Da li imamo korupciju i kriminal u samim tim agencijama koje bi trebale provoditi ovo? Pa ima, od tužiteljstva pa ne znam ni ja, ..., ima. Znači, svi smo mi na neki način ljudi. Kako to iskontrolirati? To je vrlo teško, ali očito je da ima, jel'. I mi za to znamo. Bilo je, ovdje je bilo riječi, ne znam ni ja, od javnih natječaja. Pa koje javno poduzeće u BiH, znači ima zakon i raspisuje javne natječaje za bilo koje radno mjesto? Pa ni jedno. Jer su donešeni takvi zakoni da kaže da to može napraviti direktor, ne znam ni ja, ili nekakav kolegij direktora po svom izboru i onda na takav način u ta poduzeća javna, ono što sam rekao, nema toga u privatnim, jer ulaze ljudi, što kaže ne znam ni ja, manjih sposobnosti, manjih mogućnosti, manjeg znanja itd. Zato imamo danas ovakvu jednu nesređenu situaciju. A i tada kad imamo, kad imamo javne natječaje, pa kad neka komisija boduje pojedine ljude, rangira ih nekim listama, pitanje je je li i to uredu. Onda dođe, ne znam ni ja, neki upravni, nadzorni odbor ili nešto pa imenuje, odnosno izabere ljude, ne više oni koji su dobili najveći broj bodova, nego oni koji su na četvrtom ili na petom mjestu. Pitanje je je li i to korupcija ili nije. Znači, nemamo ni tu jasna pravila. Ali u svakom slučaju mislim da je ovo doprinos dobroj volji nas zastupnika, doprinos BiH kao državi koja želi i kroz ovaj zakon pokazati i Evropskoj zajednici i euroatlantskim integracijama, u okviru ovih euroatlantskih integracija, da žele biti i pravna država, da želi sankcionirati sve one devijacije u svakom demokratskom društvu. I zato kažem dobro je podržati ovaj Zakon, ali evo treba napraviti nekakvu analizu da vidimo nakon možda, što je govorio doktor Kabil, nakon možda 2-3 godine neki drugi saziv Parlamenta, koji su učinci ovoga Zakona, a i mnogih drugih što su neki govorili. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda, 39 Ad. 7. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o Službenom glasilu Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović Uzunović i Azra Hadžiahmetović (prvo čitanje) Prijedlog zakona u proceduru je dostavljen 25.07. Nadležna Ustavnopravna komisija je Mišljenje o pravnom osnovu i principima dostavila 18.09. Otvaram raspravu. Uvaženi kolega Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine zamjeniče predsjedavajućeg, uvažene kolege. Dakle, ovaj Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o Službenom glasniku BiH ima samo jedan član. Cilj je dakle da se zakoni i drugi akti koje usvoji Parlamentarna skupština BiH objavljuju na web stranici Parlamentarne skupštine BiH. Naime, vi se sjećate, ranije smo imali rasprave o ovom problemu. Prije četiri godine usvojene su izmjene i dopune ovog navedenog Zakona koje se odnose na to da Službeni glasnik omogućuje besplatan pristup objavljenim zakonima i drugim aktima Parlamentarne skupštine BiH. Gle čuda šta se desilo, Službeni glasnik je to omogućio, ali nakon termina usvojenog ovog Zakona, dakle od 2009. godine pristup svim drugim zakonima je nemoguć bez plaćanja. Mi smatramo da su zakoni i drugi akti koje usvoje oba doma Parlamentarne skupštine BiH, nema potrebe da smatram već je tako, vlasništvo ove Parlamentarne skupštine. Parlamentarna skupština BiH u skladu sa Ustavom i poslovnicima oba Doma Parlamentarne skupštine kada objavi, dakle kada stupe na snagu ovi akti, treba da ih objavi na svojoj web stranici zato što to rade najveći broj zemalja. Dakle, to radi Hrvatski sabor, Narodna skupština Republike Srbije i Parlament Crne Gore, to u BiH radi i Narodna skupština RS-a i nema nikakvog razloga da ovaj postupak se ne obavlja i na web adresi Parlamentarne skupštine BiH. I takođe još jedna nelogičnost, da je Poslovnikom predviđeno da se neslužbene verzije prečišćenih tekstova usvojenih zakona u BiH objavljuju na web stranici Parlamentarne skupštine BiH, a da nemamo ostale zakone. Toliko, hvala. Očekujem, dakle da će kolege podržati Prijedlog izmjena odnosno dopuna ovog zakona.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Vesna Krstović-Spremo, diskusija. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. 40 Pa, ja sam na fonu sa svojim kolegom Lazarom Prodanovićem i mislim da zaista ovaj zakon treba podržati, prije svega zbog toga što je dostupnost ovakvog jednog zakona na web stranici Parlamentarne skupštine neophodan zbog različitih, recimo i naučnih istraživanja i dostupnost informacijama, znači naučnim krugovima, zatim studentima, svim onim koji su zainteresovani za ovu problematiku, tako da predstavlja jednu vrstu demokratskog prava građana da znaju, ne samo građana nego i stručne naučne zajednice, da znaju šta se dešava u parlamentarnom životu BiH, odnosno ovdje u Parlamentarnoj skupštini BiH. I zaista mislim da trebamo dati svi podršku ovom Zakonu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na osmu tačku, Ad. 8. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Upravljanje robom oduzetom u carinskim postupcima“, materijal Kancelarije za reviziju institucija BiH Izvještaj je u proceduru dostavljen 16.07. Nadležna Komisija za finansije i budžet Mišljenje o Izvještaju je dostavila 12.09. Komisija je prihvatila Izvještaj s preporukama koje su sadržane u njemu, a odnose se na Savjet ministara BiH, Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje i Upravu za indirektno oporezivanje BiH. Otvaram raspravu. Uvaženi poslanik Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Mi pred sobom imamo jedan novi Izvještaj o izvršenoj reviziji koji dalje predstavlja doprinos saznanju o mogućnostima postizanja dodatnih efekata u korištenju javnih resursa i javnog novca koji je na raspolaganju Upravi za indirektno oporezivanje. Izvještaj je napravljen s dosta visokim stilom sa velikim nivoom apstrakcije i vrlo je teško razumjeti ga, ali on zaista nudi dragocjene nalaze i preporuke. U tom smislu mislim da je on nepravedno na Komisiji za finansije i proračun prošao bez ikakve diskusije, naravno prihvaćen je, ali ja kao član Komisije smatram da je zaista potrebno nešto reći o ovome vrlo kvalitetnom Izvještaju i odlučit ću se za jedu vrstu zaključka kojim bi dodatno precizirali obaveze za neku narednu aktivnost na osnovi ovog Izvještaja. Dakle, mi vidimo da su u nalazima, preporukama itd., definirani mnogi problemi, da nije uređen sistemski postupak postupanja sa robom oduzetom u carinskom postupku, da nema strategija pristupa sa oduzetom robom, skladištenje, pregled, da li je prodavati, ili donirati, ili uništiti, i šta od toga učiniti. Ja želim da istaknem da postoje vrlo, i u samom Izvještaju je rečeno, 41 postoje vrlo površne i neprecizne, neaktualne procjene vrijednosti oduzete robe, spominje se cifra od 9 miliona, vrijednost prodate robe negdje oko 2 miliona, ali je prodata za oko 600.000 maraka. Dakle, dosta su to nepouzdani podaci. Ja smatram da sigurno možemo govoriti o većim vrijednostima tih iznosa i da se može govoriti o većim učincima koji se mogu postići dobrim upravljanjem ovom robom. U tom smislu je vidljivo da prodaja ide vrlo neorganizirano, provode se neke aukcije, ali najčešće završi direktnom pogodbom. To radi neki odjel gdje ljudi nisu motivirani da postignu neke posebne učinke i nalazi koje je dao ovaj revizorski izvještaj su zaista cjeloviti i dobro adresirani. Međutim, ja sam želio da istaknem dvije točke. Prvo, potrebno je regulirati i u cjelosti definirati postupak upravljanja robom oduzetom u carinskim postupcima i mislim da bi tu trebalo zadatke i obaveze adresirati na Vijeće ministara i Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje, s tim da oni u konačnom usvoje Pravilnik o upravljanju robom oduzetom u carinskim postupcima, u kome bi se definirala sva pitanja koja su identificirana ovim Izvještajem. Drugo, smatram da je potrebno formirati jednu posebnu jedinicu za prodaju ove robe koja bi po načelima marketing orijentacije i aktivnog djelovanja na tržištu nastojala od vrijednosti oduzete robe stvoriti što veće prihode za Upravu za indirektno oporezivanje. Ako je potrebno možemo to dati i privatnoj instituciji da radi. Dakle, raspišimo javni natječaj za preuzimanje i dalji promet robe oduzete u carinskim postupcima, pa da vidimo hoće li nam se javiti privatni trgovci koji će biti zainteresirani da prodaju tu robu. Ako prodaju toaletne papire Violete u redovnoj prodaji zašto ne bi prodavali i one koji su oduzeti u carinskom postupku Paloma ili ne znam neki drugi. Naravno, najveći broj oduzete robe se odnosi na automobile, ali i tu se isto tako može napraviti jedan dobar marketing koncept. Pa ljudi prodaju polovne automobile pa ostvaruju prihode za sebe, zašto ne bi i ovdje državna institucija u saradnji sa privatnim sektorom, koji je dobro organiziran i konkurentan, da postavi taj koncept prodaje. U tom smislu ja ću predložiti dodatno ova dva zaključka. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sljedeća za diskusiju se javila uvažena poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, ja moram reći da u svom dugogodišnjem parlamentarnom radu nisam imala pred sobom metodološki bolje posložen izvještaj koji se može čitati direktno po redovima i između redova, vrlo kritičan, vrlo sistematičan, u skladu sa uzusima koje propisuju standardi za izvještaje ovakve vrste, gdje imamo dosta i komparacija tamo gdje treba i dovoljno koliko treba, i slikama potkrjepljeno dovoljno koliko treba. I sve pohvale autorima ovog Izvještaja, odnosno Uredu koji je napravio, reviziju institucija, reviziju i učinka na način na koji je procjenjivao u skladu sa svojim kriterijima koji su vrlo jasno na početku naznačeni – efektivnost, efikasnost, itd., upravljanja robom oduzetom u carinskom postupku. Da se odma razumijemo oni koji ne dišu baš ovom materijom, riječ je, ne o malim iznosima, malim vrijednostima, ni malim količinama robe u zemlji kakva je BiH i propusnosti naših sistema i funkcionisanja institucija, riječ je o ogromnim količinama i vrijednostima za zemlju ovakvog nivoa i nerazvijenosti i potreba, itd., i riječ je o 42 vrijednostima koje svakako zaslužuju poseban filing kad je u pitanju upravljanje, ne samo prodaja, nego generalno i upravljanje robama koje su oduzete u carinskom postupku. Ja moram reći da, uz sve pohvala koje idu onima koji su činili reviziju i napisali ovaj Izvještaj ovako kako su napisali, moram istaći da sam bila nemalo iznenađena vrlo blagim preporukama nakon vrlo oštrih kvalifikacija i nalaza do kojih je ovaj Ured došao vodeći reviziju. Jer, recimo, imamo i kontradiktornosti gdje se u više navrata govori kako ne postoji pravni okvir koji je u nadležnosti Vijeća ministara, da treba sistemski nešto urediti itd., a da na kraju, recimo, nemamo apsolutno preporuke da se npr. donese neki novi zakon ili izvrše, unaprijede postojeći zakoni itd. I evo, u tom smislu ja ću, uz sve ovo što je i najavio kolega Domazet, i predložiti da možda nakon i okončanja procedure ovog Izvještaja, revizije učinka vezano za upravljanje robom oduzetom u carinskim postupcima, možda naša nadležna Komisija za carine, uz puno uvažavanje Komisije za finansije i budžet, ali čini mi se da se veći set eventualnih izmjena zakona odnosi na zakone koji se tiču carinskog postupka i drugih sličnih zakona, da možda na osnovu ovog nalaza i pažljivim čitanjem i možda još dodatnim informacijama da set preporuka, prijedloga, koje zakone i u kom pravcu treba izmjeniti. Ja lično mislim da bi se sa blagim promjenama Zakona, recimo, carinskom postupku mogli postići veliki efekti. Svakako ne da bi se mogao riješiti problem, jer je ključna adresa Uprava za indirektno oporezivanje, menadžment, ovom problematikom organizovanje specijalizovanog odjela jedinice unutar te Uprave. Ali ono što imam potrebu da naglasim, utisak koji sam dobila čitajući ovo, ja se nisam mogla oteti dojmu da ovo nije samo propust nesistemskog uređenja ili neadekvatnog tretmana, čini mi se da iza ovoga ima posla i za neke druge institucije u BiH. I u tom smislu ja mislim da bi i Ured za reviziju trebao razmisliti da ovaj Izvještaj pošalje nadležnim institucijama, tužilaštvima itd., jer iza ovoga, barem onako kako stoje ovdje nalazi, stoji svašta. Ja vas molim da s pažnjom svi pročitate ovo. Ovo nije nimalo bezazlen izvještaj, ovo govori o nama, govori o Upravi za indirektno oporezivanje, govori generalno o radu državnih institucija i Vijeća ministara itd., i mislim da zaista je sa ovako dobrim Izvještajem a blagim preporukama, evo ne mogu a da to opet ne pomenem, upaljeno crveno svijetlo za sviju nas. Mislim da sama činjenica, recimo, navedena u nekim primjerima, evo kolega Domazet je pomenuo, recimo, da neke robe koje podliježu prodaji npr. šta se događa, aukcija, tender, ne javi se, nemaju tri ponude, druga aukcija, odnosno ponovljeni tender nemaju tri ponude, nema tendera i onda ide direktna prodaja. Robe se prodaju ispod svake moguće vrijednosti. Drugo, neadekvatan tretman, skladištenje itd., koje je ovdje potkrijepljeno čak i slikama ovdje, govori o propadanju ogromnih vrijednosti. Treće, šta se događa kod nas kada roba još uvijek ne stekne, recimo, tretman robe koja podliježe npr. prodaji ili doniranju, zbog sporog sudskog postupka? Šta se događa, recimo, sa lako kvarljivim robama – mlijekom, mesom itd.? A evo, manje više u zadnje vrijeme smo svjedoci stalno nekih afera koje se odnose ili incidenata, da kažemo, koje se odnose na takvu vrstu robe? Može li ona čekati 36, 40 mjeseci npr. mlijeko ili meso, šta biva s tom robom, je li to neko donira negdje ili ona propada ili se baca ili kako se mi to domaćinski odnosimo prema ovome? Ja hoću još da pomenem da možda, bilo bi jako dobro kad bi Uprava za indirektno oporezivanje organizovala poseban odjel. On se vrlo lako može finansirati i da svi uposleni jako dobro žive upravo iz sredstava od upravljanja imovinom oduzetom u carinskom postupku. Dakle, ne treba brinuti o nekim dodatnim zahtjevima na budžet u smislu dodatnog zapošljavanja itd., ali 43 bi, ali ako ništa drugo ako bi smo imitirali susjedne zemlje, a da ne govorim EU zemlje, a primjera je ovdje navedeno sasvim dovoljno, bilo bi dobro da razmislimo o nekim rješenjima i da se odlijepimo od onih naših stalnih razmišljanja o našim nadležnostima i o nekim drugim pričama koje mi sada sve više liče na argumente da se ne čini ništa. Jer u ovoj zemlji ako nećete da činite ništa uvijek možete naći argumente, ako ništa drugo u nadležnostima, u institucijama, itd., itd. Dakle, ja prvo apeliram da se usvoji ovaj Izvještaj. Drugo, moram reći da mi se čini da preporuke nisu u skladu sa nalazima koje su navedene u Izvještaju i ja predlažem da i nakon, dakle neovisno od procedure ovog Izvještaja, ovaj Izvještaj se uputi i Komisiji za vanjsku trgovinu i carine, da da ovom Parlamentu set prijedloga o izmjenama zakona, odnosno prijedloga o institucionalnom uređenju ove oblasti. A evo, ne mogu se oteti i dojmu da danas imamo, recimo, čini mi se tačka 18. dnevnog reda – Zaključak Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotreba i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje, i izjašnjavaćemo se danas o ovome, ali evo, imamo i priliku da naša Istražna komisija, kojoj ćemo produžiti mandat, napravi uvid u sve ovo i dodatno ovaj Parlament izvijesti, odnosno sugeriše o zaključcima i preporukama koje će biti rezultat njihovog uvida u rad Uprave za indirektno oporezivanje. Ja samo hoću da pomenem, zaista cijenim da ovaj Izvještaj treba da ode i izvan ovog Parlamenta, da ne doživi sudbinu još jednog izvještaja primljenog k znanju ili usvojenog izvještaja u Parlamentu. Ja znam i da je Ured za reviziju organičenih mogućnosti kad su u pitanju dalji koraci, ali evo upućujem i apel i Kolegiju Predstavničkog doma da ovaj Izvještaj uputi dalje nadležnim institucijama koje treba da na osnovu ovoga utvrde da li ovdje postoji elemenata za kriminal i druge radnje, jer ovaj Izvještaj to sugeriše. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanika Boško Tomić, diskusija. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Prije svega na početku da kažem da ekipa koja je radila ovaj reviziju učinka zaslužuje svaku pohvalu, mislim da su napravili tako kvalitetan materijal iz kojeg se može vidjeti na koji način se upravlja ovim robama. Ako ona tri – ekonomičnost, efikasnost i efektivnost su bili osnovni uslov za vršenje revizije, onda u ovom u potpunosti je ovdje dobio svoje značajno mjesto. Nalazi koji su sačinjeni daju stvarno objektivno jednu sliku o upravljanju oduzetom robom, o njenom skladištenju, o efikasnom postupanju sa oduzetom robom, a posebno kada su u pitanju oduzeta vozila koja, negdje 2.500 oduzetih vozila, ja pretpostavljam da je većina tih vozila kada se oduzimalo bilo u voznom stanju. Vi danas od 1.650 pravosnažno oduzetih vozila, sa pravosnažnim odlukama da se može otuđiti, imate samo 9 vozila koje je ispravno. Šta je sudbina bila sa tim vozilima koja su oduzeta, na koji način se skladište, ko o njima vodi računa, ko vrši procjene itd., sporost u donošenju takvih rješenja. To je kad su vozila u pitanju, a mogu misliti onda šta se dešava sa robom koja je oduzeta, koja je kvarljiva, koja ne može da, koja mora imati posebne uslove skladištenja itd. Mislim da se ponašamo kao zemlja koja je previše bogata pa nema uopšte potrebe o takvim stvarima da razmišlja i da nam to ne znači puno, a vidi se da ovdje protiče, da je iako neprocijenjena vrijednost, te prema nekim procjenama govori se o desetine miliona 44 vrijednosti robe, posebno ako se uzme da ta roba ima i mašina koje su, koje bi sutra trebalo u procesu proizvodnje da daju određene rezultate i proizvode, pa i vozila koja se oduzimaju i ona bi na neki način poboljšala ili ubrzala proces dostave roba i putnika. Prema tome govori o još većoj šteti. Poseban je problem što uopšte nema pouzdanih podataka o vrijednosti tih roba, znači jedno potpuno, mogu reći, anarhično stanje u upravljanju sa tim robama. Ove preporuke koje su date, ja se potpuno slažem sa kolegicom Hadžiahmetović koja kaže da nisu dovoljno jake, nisu dovoljno snažne. Ali zbog toga bi kroz, evo kroz danas kroz diskusiju, pa i neku blažu raspravu koja je bila na Komisiji za budžet i finansije, trebalo bi da izađe se do određenih zaključaka i preporuka i da, u tom smislu ću i ja jedan od zaključaka da predložim. Ako nema brze i efikasne prodaje te robe, ta roba svakim danom sve više gubi tu vrijednost. Ako se ta vozila koja su oduzeta po 22 mjeseca vodi postupak i to nam govori da i ta vozila kad 22 mjeseca stoje neuslovna, neobezbijeđena, sa odnošenjem i skidanjem dijelova, ona svakodnevno gube svoju vrijednost. Iz tih razloga podržavajući preporuke koje su dali, treba jedan od zaključaka da bude i ja ću ga predložiti – Da Savjet ministara na osnovu ovog Izvještaja sačini program mjera na koji način će se efikasnije upravljati oduzetom robom. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Diskusija, uvažena koleginica Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kolege i kolegice. Evo, i ja čisto da pohvalim ovaj Izvještaj Kancelarije za reviziju institucija BiH, Izvještaj je ustvari odličan. Mi smo iz Izvještaja mogli, iako nisam, recimo, ekonomista, ali sasvim je jasno da je Izvještaj pokazao da zaista, što je i rečeno u Izvještaju, da nema nekog sistemskog uređenog pristupa rješavanja ovog problema robe oduzete carinskim postupkom. Mislim da zaista treba da se svi uključe, ne samo Savjet ministara i Uprava za indirektno oporezivanje, nego svi relevantni faktori, pa evo i mi poslanici ovdje. U uslovima siromaštva kakvo vlada u BiH zaista je besmisleno i jadno da pustimo da nam određene robe propadaju po raznim skladištima, da nemamo znači način kako da ih, ako ništa, ako ne možemo neki adekvatan način prodaje da smislimo, da se to donira. Imate ustanove na svim nivoima u BiH koje vape, recimo, za vozilom motornim. Imaju velike probleme, nemaju vozilo a potrebno im je jako u obavljanju njihovih svakodnevnih poslova, a mi vidimo evo da su ogroman broj vozila na ovaj način propada, godinama, znači, na kraju postanu potpuno obezvrjeđena ta roba. Mislim da zaista ovaj, meni se ovo sviđa u Izvještaju što je potkrijepljeno slikama, znači to mi je ovako dalo upečatljiv način kako ta roba propada. I da zaista, znači, treba da se uključimo, sviđaju mi se sve ove prethodne diskusije kolegice Azre i kolege Tomića, znači da se nešto uradi sistemski. Bez sistemskog rješenja ovdje ne možemo imati pravo rješenje. To znači da Savjet ministara kao relevantna adresa napravi jedan, možda, pravilnik ili prijedlog zakona kojim bi se 45 ovo pitanje regulisalo. Jer zaista smatram da je u uslovima ovakvog stanja u zemlji besmisleno da nam propada tolika količina novca. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi poslanik Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa evo ovako, mnogo oko ove tematike se bavila Komisija za carine. Mi smo obišli kao Komisija u svom nekom, hajd da kažem, terenskom radu mnogo i carinskih terminala, i skladišta i svega. Vidjeli smo kako izgleda roba, vidjeli smo ustvari kako izgledaju ti automobili, ta vozila i uvidjeli smo mnoge propuste, znači, države BiH kada je ova tematika u pitanju. Kada uzmete sada, evo na strani 26. ovoga Izvještaja, pa pogledate ovdje što se tiče doniranja, kaže – situacija je loša kada je u pitanju doniranje oduzete carinske robe, od osnivanja Uprave za indirektno oporezivanje nije proveden ni jedan postupak doniranja oduzete carinske robe u potpunosti. Znači, to je isto tako veliki problem. Kolege koje su govorile prije mene, ja se apsolutno sa njima slažem, jer definitivno kada uzmete da mnogo carinskih, tih carinskih roba koje se oduzimaju mogu da služe građanima BiH na ovaj ili na onaj način a da su propale, samim tim mislim da definitivno svi mi grješimo, jer to je jedan veliki problem. Kada uzmete sa druge strane da, jasno je kada se oduzima carinska neka roba, različiti su postupci oduzimanja, ali se tako ne vode. Postoje carinske robe koje se nekim sivim kanalima, nekim putevima i nezvaničnim, znači, graničnim prelazima, na Bog zna koji način prelaze granicu i nemaju nikakvo porijeklo, niti bilo kakav papir, niti bilo šta drugo u vezi toga, ta roba kada uđe u bilo koju državu, evo konkretno u BiH, jasno je svima da nikad neće biti vraćena onome ko je to uvozio, jer nema porijeklo, nema ništa o onome, znači, ko je to, mogu slobodno reći, švercovao i neovlašteno uvozio u BiH. Onaj ko ide preko zvaničnog graničnog prelaza i eventualno ako mu nedostaje nešto od dokumentacije carinske da bi uvezao tu robu i ta se roba eventualno zaplijeni iz nekog razloga i taj neko donese naknadno to što mu nedostaje, on svoju robu dobija nazad i ta roba pušta se u promet. Ali, ponavljam još jednom, znači sam prvi taj čin, odnosno prvi postupak skladištenja i preuzimanja robe isti je i za jednu i za drugu kategoriju, to treba jasno razdvojiti, jer to nije ista roba, to nisu iste robe. Znači, prva ova o kojoj sam govorio definitivno nikad više neće biti vraćena i odmah se može puštati u proces i daljeg, hajd da kažem, iskorištavanja. Za ovu drugu robu o kojoj sam pričao, znači ako je otuđimo na bilo koji drugi način ili dadne, ako bi se dala na neki, nekom pozajmila, donirala ili bilo šta, BiH bi snosila sankcije, odnosno morala bi platiti odštetu za tu uvezenu robu. Znači, treba je jasno izdiferencirati roba koja eventualno se može na bilo koji način vratiti i na onu koja, za koju se odmah u startu zna da nikad neće biti vraćena i tu robu različito tretirati. To je znači pod broj jedan. Dalje, mi smo obišli, kao što sam rekao, ta skladišta gdje su ta vozila, to je potpuna katastrofa, ta vozila stoje na zakupljenim carinskim prostorima, znači to su prostori od nekih ljudi koji nisu vlasnici, uglavnom nisu vlasništvo države BiH, Uprave i šta ja znam, nego su to zakupljeni prostori i na tim zakupljenim prostorima su lagerovana vozila i ta vozila su prije svega 46 izblijedila i u nikakvom stanju, što se tiče ovog vanjskog izgleda, zato što su pod vedrim nebom, znači izloženi svim atmosferilijama i ovaj tu, ta vozila definitivno više ne izgledaju onako, sigurno, kao što su izgledala kada su zaplijenjena. Znači, to je prva stvar. Druga stvar, ta vozila vidno je, znači, da su, da je poskidano sa njih sve i svašta, na nekim fali, nedostaje znači i vrata, šoferšajbi, hauba, Bog zna kakvih sve dijelova nema, znači vidi samo u tragovima za neka vozila se teško pozna koja su to vozila. A jasno se zna, evo mislim da je kolega Tomić o tome govorio, da su ta vozila došla u voznom stanju. Ja mislim, znači ne moram biti u pravu, mislim da je sve i jedno vozilo doveženo u voznom stanju i parkirano i da je devastiranje nastalo na samim tim carinskim skladištima, da je to, da su ti dijelovi skidani na tom skladištu. I nije to nikakva tajna, ja vjerujem da niko od vas ne vjeruje, da je neko dovezao neku školjku ili Bog zna šta. Ono što je još jako važno, kada uzmete, ta vozila su, evo iz konkretnog primjera, znači ja sam primjetio jako veliki broj terenskih vozila. Ta terenska vozila mogu da služe mnogim javnim preduzećima, javnim ustanovama itd., da ne nabrajam. Mogla su, znači, ali tu sad isto nedostaje jedna zakonska regulativa koja bi to regulisala i to nam je isto tako problem, ta su vozila mogla do dan danas da služe i da budu oduzeta u carinskom postupku. Ja vam odgovorno tvrdim da bilo kojoj instituciji, preduzeću, bilo kome, da smo dodijelili bilo koje od tih vozila manje bi propala nego što su tamo propala, jer tamo su propala onim ljudskim faktorom, poskidani su dijelovi i definitivno od njih više nema ništa. Mislim da ovdje treba malo kreativnosti, nismo dovoljno bogati da se ta, da ta roba propada na taj način. Po mojim podacima, znači po podacima koje smo pokupili na tim terenskim pregledima tamo, postoji u carinskim skladištima oduzeto više desetina kilograma zlata, više desetina kilograma zlata koje definitivno sad stoji tamo negdje i čeka tamo nešto. Definitivno te neke stvari treba rješavati, jer dozvolite, sigurno Bosni i Hercegovini je to, može biti jedan od značajnih priliva pa kako god to izgledalo. Ono što je jako poražavajuće to je da smo, znači, saznali isto tamo na terenu, da propadaju jako velike količine hrane. Propadaju jako velike količine voća, povrća, mliječnih proizvoda, čega sve ne, znači robe koja je potpuno ispravna i ta roba propadne i ta se roba otpiše, baci, Bog zna kako i na koji način završi, a definitivno znači od bolnica, domova zdravlja, domova penzionera, itd., itd., javnih kuhinja i ne znam ti ja čega sve ne, ta bi se roba definitivno mogla iskoristiti. Ono što je još isto dodatan problem, znači jako velike su količine tekstila predmet zaplijene, znači odjeće i obuće. I to definitivno propada najčešće u nekim ruševnim skladištima koja zakišnjavaju ovako i onako. Znači, definitivno, definitivno dobijamo jedan veliki minus, možemo, evo ja ću slobodno biti slobodan pa ću reći sami sebi možemo ili bh institucijama možemo da dadnemo minus, jedan veliki minus što se tiče oduzete carinske robe, jer je ne koristimo ni na koji način. Definitivno se ponašamo prema tome kao da nam je toliko svejedno i kao da nam nizašta to ne treba i kao da ni jednom građaninu BiH to ne može da služi kao u životu za bilo šta. Tako da, evo da ne dužim više, ovo je jedno, hajd da kažem, životno pitanje koje treba da riješimo. Stanje je alarmantno, to sad svi ćemo reći nije stanje alarmantno, stanje je alarmantno ima već 15 godina, niko ništa nije uradio evo već 15-ak godina i više. Znači, dajte da se malo uozbiljimo, i podržavam ovaj Boškov prijedlog, znači da Savjet ministara apsolutno odredi se prema tome. Dajte da nam više ne propada ta roba, jer propada sve i svašta, koja može da koristi građanima BiH. Hvala. 47
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi poslanik Dragan Vrankić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Pa Izvještaj kao što ste rekli je po meni vrlo kvalitetan i ukazuje faktički ono šta bi sve trebalo učiniti, pogotovo ovaj dio zaključaka, ali ukazuje i još nešto, ukazuje ono upravo kakvi smo, kako funkcioniramo i kako djelujemo. Što je kolega rekao, Saša, sad mi koji smo imali prilike to vidjeti to je porazno vidjeti kako to izgleda, sramno vidjeti kako to izgleda. S druge strane onda se postavlja pitanje, a i ja bih mogao sebi postaviti pitanje jer sam bio predsjednik Upravnog odbora, a evo sticajem okolnosti kolege Negića sad koji je u reviziji, on je bio jedan od direktora u Upravi i ovaj mogli ... meritorno otvoriti ovdje raspravu zašto je to tako i zašto nismo više učinili da se ovo ne desi ovako. Ovdje je istina negdje između. Kad malo pogledate ove stvari koje stoje, onda vidite da, i znate kako je Uprava uspostavljena, da je to prenešena nadležnost, pa onda kad mi dođemo na Upravni odbor donesemo određene zaključke ili odluke koje smo trebali donijeti za upravo ovih auta, a onda smo došli do faktički blokiranja tih odluka. Pa smo drugi put došli do blokiranja odluke na isti način kad smo trebali spojiti sistematizaciju Uprave, gdje je trebalo isto da se napravi ovaj odjeli koji će se baviti ovim, i tako da ne govorim, jedno za drugim išlo dan za danom. Ali objektivno postoje oni pravi problemi koji su vezani za zakonitost, jer ovdje se postavlja jedan veliki rizik odgovornosti post festum, šta se sve može desiti poslije. Vi, dobro se sjećate da su bila auta i ona su, evo najveća predmet ove priče, da smo do nazad malo imali vozila koja su u upotrebi samo, čini mi se, do sedam godina. Kako možemo staviti, uvesti auta stara do sedam godina? Kako možemo staviti u funkciju sad auta koja su prešla sedam godina, a ogroman broj auta, 90% tih auta je već preko sedam godina, defakto onda stavljate u funkciju auta koja se ne mogu, prodajete koja se ne mogu registrirati ili će neko možda, ne znam, slijepo poslušati zato što je to državna institucija jel' prodala pa će sad registrirati. Ali sumnjam da će. Znači, trebalo je postići određenu odmah suglasnost izmjene zakona na nivou entiteta da se vozila mogu registrirati tamo kod njih, sve pravilnike i procedure koje stoje, automatski nije prošlo. Ja sam bio jedan od zagovornika da nakon malo vremena da to sve ispresamo, prodamo, neku javnu aukciju napravimo i ove što se bave otpadom, bar da ne plaćamo te troškove zakupa, onda se vrlo brzo uspostavila priča, teza – vidi šta rade, uništavaju opće dobro, to može da se iskoristi itd. Eto, prošlo je od tada pet godina, sad smo platili samo za pet godina više tog skladištenja i zakupa tih prostorija. Drugi je problem koji stoji vezan, hrana kvarljiva, a u principu sve se svodi na ono koliko traje postupak kad se ta roba oduzima. Vrlo mali je broj robe, ono što je neko rekao, da se ne zna ko je uvezao, vi imate uvijek kad neko vozi, znači ima neko kola, ima vlasnik, ima nešto i svaki put to završava u upravnom postupku i najčešće na drugostupanjskom postupku ili na sudu i to su procesi koji traju i po godinu dana. Ako ste vi, ne znam, vozili meso ili povrće, neku kvarljivu robu, apsolutno nemate rješenja za bilo što, ne možete prodati prije postupka ili treba donijeti zakon da se može prodati prije postupka, ali onda ulazite u jedan ogroman rizik svi će vam onda dovesti neko jeftino kupljeno meso, pa da ga vi prodate, a oni će se naplatiti jer su ga jeftinje kupili. To su, evo samo jedne od zamki koje se mogu pojaviti u tome postupku. 48 Treći problem koji je tad bio, sjećam ga se dobro, su bile cigare. Jako je puno bilo falcificiranih markica i vi kad oduzmete robu sa takvim markicama kako da stavite to u funkciju. Znači, čim ste vi nešto stavili u opticaj što nije legalno, pa radilo se o cigari, radilo se o bilo kojem proizvodu, vi ste faktički napravili kaos na tržištu da više niko ne može uspostaviti kontrolu, jer ste kao država pustili nelegalnu robu da ide u opticaj i onda dolazite u druge probleme koji će se, pretpostaljvate, zloupotrijebiti. Doniranja se sjećam da, kad smo donirali nisu htjeli doći preuzeti. Čak određene humanitarne organizacije, čak institucije koje se bave ljudima, održavaju, domovi, nisu htjeli doći po određene, evo kako to narod voli reći, ove krpe uvezene iz Kine, Turske ovo što je jeftinija roba vjerovatno. Hranu isto tako, sjećam se čak tog izvještaja na Vijeću ministara. Da ne bi sad bilo sve ono u suprotnom smjeru, je li, od ovoga što su prethodnici govorili, ja sam samo htio reći iz prakse da je bilo dosta problema, ali ovi zaključci ukazuju na to da se ipak određene stvari mogu kroz zakonsku legislativu, kroz dogovaranje, na kojem posebno inzistiram kad se radi o Upravi, znamo da svi da je prenešena nadležnost, znamo da Upravni odbor i da svaki od ministara može blokirati bilo kakvu odluku. Jako je bitno postići konsenzus ako se nešto želi na ovakav način raditi i donijeti određeni pravilnici i da onda napravimo prohodnost bar da smanjimo. A i usput isto tako da kažem jedan od problema koji sam zaboravio, svak put kad smo htjeli da napravimo određena regionalna centra, skladište, uvijek smo se zaustavili ili na osiguranju sredstava tako da, evo tek smo napravili, mislim da je zadnji centar otvoren u Tuzli, ovi drugi centri su malo ili nimalo opremljeni, a i to treba napraviti ... u normalnom funkcioniranju, sistematizacija usvojena koliko znam prije mjesec dana, radi se na njoj. To su sve neki pomaci i evo mislim da može se bolje, treba više i bolje, ali treba dosta energije, dosta dogovaranja, dosta nekakvih zajedničkih interesa poklopiti i mislim da i Uprava i Upravni odbor i Vijeće ministara i entiteti koji su uključeni trebaju biti ti koji će pomoći da se ovo bolje riješi. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zvonko Jurišić, diskusija. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Evo, drago mi je da se na ovakav način vodi ova duskusija vezano o ovome Izvješću revizije učinka naše institucije, Ureda za reviziju, znači institucija BiH. I u ovom Izvješću, evo možemo vidjeti znači, i poučiti i izvesti određene poučke i zaključke. Zključci su na kraju Izvješća, preporuke su na kraju Izvješća, znači ovo nam samo govori o našem tromom i neučinkovitom političkom, pravnom i svakom drugom sustavu. Možemo se nadovezati malo i na prethodnu točku dnevnog reda, kada je bila rasprava o Prijedlogu zakona o zaštiti svjedoka koji prijavljuju korupciju itd., pa iz ovoga Izvješća ja vidim korupciju, ne samo korupciju nego ogromni kriminal u ovom Izvješću. E sad, koji su naši mehanizmi. Ono što kaže da je to pravna država te mehanizme bi bilo vrlo lako uspostaviti, jer ovdje ako imamo u ovom Izvješću da je vrijednost oduzete robe, ovih institucija koje su 49 sudjelovale u oduzimanju robe, 9,6 miliona maraka, da je sudskih presuda u vrijednosti 7 miliona maraka, a da je roba prodana za njenu nominalnu vrijednost 3,5 do 5% od njene vrijednosti. Sve vam je jasno da u institucijama BiH, kao što sam maloprije rekao, i to upravo u onima koji bi se trebali boriti protiv korupcije i kriminala, je prisutan taj i korupcija i kriminal. Nisu možda zato krivi oni ljudi. Odgovorni smo mi. Mi smo odgovorni u tolikoj mjeri što trebamo donijeti jasne zakone i u sklopu tih jasnih zakona jasne pravilnike, jasni honogram šta se treba dešavati prilikom bilo čega. Ako spomenemo ovdje, pošto u Parlamentu ima dosta medicinara, kod anafilaktičkog šoka točno se zna šta treba, kako treba postupati, točno se zna. Znači, nema se tu razmišljati jesam li trebao ovo, jesam li trebao ono. Znači postoje tamo u onim zdravstvenim ustanovama, svugdje, vrlo jasno i za one koji su manje educirani, vrlo jasna pravila igre u slučaju toga da se desi dajte to ovoliko, to ovoliko, to ovoliko. To moramo i ovdje. Ja sam, kada smo raspravljali jedne prilike o Zakonu o formiranju Agencije na razini države BiH o upravljanju privremeno oduzetom imovinom, pa sam pokazivao jedan primjer. Kada sam jedne prilike u županiji Zapadnohercegovačkoj organizirao sa tužiteljstvom, sudstvom, komesarom policije, ne znam ni ja, inspekcijom, jedan sastanak šta sa tim oduzetim vozilima koja se nalaze na skladištu, koja svaki dan sve manje liče na vozila. Onda kada su bila oduzeta bili su to novi neki audiji, novi neki mercedesi i kako vrijeme odmiče oni upravo liče na ovakva vozila ili nekada su bili vozila, kao što imamo ovdje na slici, gdje od, ne znam ni ja, 3/4 vozila ili čak i više, nisu u bilo kakvom voznom stanju i vrlo ih je teško dovesti u vozno stanje. Pa ko je to napravio? Znači ako je Uprava za indirektno oporezivanje, ako je Granična policija, ne znam ni ja, ako su bilo kakve agencije oduzeli neko novo auto pod sumnjom da je ukradeno ili bilo šta, i stavili ga na skladište Uprave za indirektno oporezivanje, vidjeli ste iz ovog Izvješća, nisu baš mali ni ovi najmovi koje plaća država BiH, da bi na tim skladištima upravo propala ta roba, je li, propala ova čija je vrijednost 9,6 miliona, da bi je sveli na njenu vrijednost 5% od nekih možda 350 do 400 tisuća maraka. Mi upravo toliko plaćamo skladišne prostore iz Proračuna BiH. Ne bi bio, pošto ovdje ima, kolege su već predložile da ... nekakve zaključke i inicijative, da Ministarsko vijeće ili da Komisija parlamentarna za ekonomske odnose predloži izmjene Zakona koji su trenutno na snazi, da bi ti zakoni bili jednostavno učinkoviti. Što kaže kolega Jovičić, trebamo napraviti analizu učinkovitosti provedbe zakona u životu, u praksi. Ako je zakon mrtvo slovo na papiru onda od toga nema ništa. Zato ja otprilike razmišljam ... kako bih to postupio. Svu oduzetu robu istog momenta evidentirati pri Sudu BiH, organizirati poseban odjel koji će se baviti da se ovi procesi ne vode toliko, jer vidjeli ste u Izvješću roba oduzeta 35, znači tri godine stoji na skladištu, propada. Ko će to kupiti i koja je njena ... vrijednost? Nikakva. Nego to treba riješiti odmah, pa ako neko dobije državu u procesu, tome nadoknaditi štetu, a vjerujte da je takvih, evo vidim iz Izvješća da je 95% tih sudskih sporova dobila Uprava za indirektno oporezivanje. Kažem ima načina, treba se o tome pozabaviti. Ovo je vrlo jedno korektno Izvješće. Ali iz ovog Izvješća trebamo nešto naučiti i trebamo nešto promijeniti. Ja računa da od današnjeg dana, od ovog Izvješća koje trebamo primiti k znanju i usvojiti, jer ono je vrlo korektno, ono pokazuje nažalost našu stvarnost, našu nemoć, da sve institucije BiH porade a i mi sami da donesemo određena pravila igre, određene zakone i da poboljšamo ovo, da evo iduće godine ako Bog da u ovo vrijeme o ovakvom izvješću da raspravljamo na sasvim jedan drugačiji i pozitivan način nego što je to danas. Hvala. 50
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Niko Lozančić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Pa evo, neću hvaliti posebno ovo Izvješće, mislim, jer je očekivano dobro, tako da nema potrebe. Ima nešto drugo što je, čitavo vrijeme razmišljam od kako sam pročitao ovaj Izvještaj revizije. Reviziji je, odnosno Uredu za reviziju slučajno na um palo da izvrši reviziju učinka upravljanja oduzetom robom u carinskim postupcima. Kažem slučajno, možda i nije slučajno. Šta bi se desilo da im to slučajno nije na um palo? Problem postoji. Ja se sjećam da ima u prošlom sazivu sigurno je znači, sigurno u prošlom sazivu ovog istog Doma, da su zastupnici postavljali zastupnička pitanja vezano za problem mnogobrojnih oduzetih putničkih motornih vozila i šta se događa s tim. Mislim da je kolega Jovičić postavio ta pitanja. Vidim prijedlog mogućih zaključaka. Znači, mi ovdje samo imamo jedan mali problemčić koji ima neku finansijsku vrijednost koji se tiče robe oduzete u carinskim postupcima. Ali postoji čitav niz drugih postupaka u kojima se takođe oduzima neka roba. Krivičnim, prekršajnim postupcima druge vrste, ne samo carinskim, znači. Ko danas upravlja tom robom? Kako se upravlja tom robom? I ovdje vidimo, znači da na prostoru koji je zakupljen, za koji mi još i plaćamo, koji je zakupljen kao prostor, posebno namijenjen za čuvanje te robe, da to uopće ne znači ništa što je to nekakav poseban prostor. Npr. auta vidimo, znači to tamo nosi kako ko stigne. Ja nisam vidio ta vozila, vidio sam na slikama ovdje. Znači to je kao da ste ostavili negdje na poljani na kojoj niko ne upravlja time i uzima šta ko hoće. I interesantno, to traje godinama. Neko je u ime ove države, koristeći se ovlastima koje su mu date zakonima, od nekoga oduzeo ovu robu, znači u naše ime oduzeo robu, s jamstvom da će s njom upravljati na zakonit način. Ovo je totalno neodgovorno upravljanje ovom robom. Ja neću koristiti neke druge termine. Ali ako mene neko uvjeri da iz skladišta može biti otuđeno na tisuće dijelova sa tisuća vozila i da niko ništa ne zna, pa pravimo sami od sebe budale. Ovdje se prikazuje problem još jedne vrste. Znači, ovdje se predlaže zakon kojim bi se, mislim da ima dva ... identična prijedloga zaključka, žurno donošenje zakona kojim će se upravljati robom oduzetom u carinskim postupcima. Mi smo imali ovdje u proceduri, ne znam ni ja sad kada, Zakon o upravljanju robom oduzetom, čini mi se u kaznenim postupcima. A zašto ne bismo imali jedan zakon. Znači, evo ja govorim sad, razmišljam naglas ovdje, koji bi ... upravljala robama koje su oduzete u bilo kakvim postupcima. Znači, oduzeto je u ime države. Ovdje imamo, ovdje nemamo ovaj, ili ja nisam naišao na taj dio ili sam previdio, nemamo, predpostavljam da ima i primjera oduzimanja lijekova. Šta se događa kada se oduzmu lijekovi? Kako se postupa s njima? Šta se događa kada se oduzmu ogromne količine narkotika? Šta se događa onda, kako se postupa? Ima li negdje to, zna li neko kako se to, je li se to uništava, je li se proda, je li se poklanja nekome, je li se donira? Šta se događa, kolega danas je pominjao primjer, znači prometa, kako se zove, eksploziva koji se koristi za gospodarske svrhe. Znači, nelegalan promet eksploziva. Šta se s tim događa kada se takva roba oduzme? Je li se isto događa kao i sa ovim autima? 51 I, minimum minimuma znači ovaj, ja predpostavljam da je ovaj Izvještaj upućen Vijeću ministara jer ima određenih preporuka koje se tiču i Vijeća ministara. Slažem se, mislim da je više zastupnika, posebno uvažena kolegica Azra Hadžiahmetović rekla da nalazi revizije i preporuke su u apsolutnom neskladu, premekane su preporuke. Najmanje što, zaključak, ako treba zaključak da se ovaj Izvještaj dostavi Vijeću ministara i da se traži žurno postupanje, neću reći samo po preporukama, po nalazima u ovom Izvještaju. A apsolutno mislim da je nužno ovaj Izvještaj dostaviti i nadležnom tužiteljstvu, jer očigledno je da ovdje ima puno, najmanje ima puno neodgovornog odnosa prema javnim dobrima, a da ne kažem da i mnogo toga drugog.
Zahvaljujem. I zadnji za diskusiju se prijavio uvaženi poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Moja razmišljanja su također na tragu mojih prethodnika. Naime, ove činjenice ukazuju na to da postoji opšti nemar za opšte dobro i javni interes države. Postavlja se pitanje ko je kriv za ovo? Pa naravno da su krivi rukovodeći kadrovi, o kojima sam ja govorio u jednoj od prethodnih tački, dakle rukovodioci države, visoki državni činovnici apsolutno da snose odgovornost. Ja moram reći da kao ministar, bio sam ministar u RS-u i podpredsjednik Vlade, da sam osam vozila sa carine uzeo za ministarstvo, za inspektore. Nisam kupovao, ni jedno vozilo nisam kupio kao ministar. Ali nažalost, nakon mog odlaska došao je jedan mali čovječuljak koji, da bi posao veliki, on je kupio nekih od Mercedesa, najnovijeg BMW-a, čega li, platio je vozila za to ministarstvo jedno 350 hiljada maraka. ____________(?) Taj čovječuljak. Da, taj čovječuljak, nazovimo ga tako. A šta je drugo nego čovječuljak, šta je drugo? Kao da Kunić recimo nije znao, kada je bio ministar, da bi dobio jedno vozilo za badava da je ušao u šemu, da je kupio ta vozila. Čak mi je nuđeno da kupim. Hoću vam reći samo primjer, kako izvršna vlast radi, izvršna vlast. I treba je strogo držati u okvirima i pod kontrolom, izvršnu vlast. Zato se ja često, često sam revoltiran kada se poslanici drže pod kontrolom, a ustvari nemaju nemaju nikakvu moć. Imaju veliku moć da donose zakone, da ograniče druge, od sudova do Savjeta ministara i drugih. I stoga predlažem da se donese zakon i to naravno hitno. - Zadužuje se Savjet ministara da hitno predloži Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine zakon o upravljanju oduzetom imovinom u svim postupcima. Ja sam napisao ... [[ne razumije se]] krivičnom i upravnom postupku i carinskom postupku. To je jedini način da se ove stvari postave na neke zdrave noge i da se, naravno kroz taj zakon treba iskoristiti priliku pa uspostaviti kontrolne mehanizme. Dakle, 52 kontrolne mehanizme treba uspostaviti i nećemo imati ... Za čovječuljke ne možete uspostaviti, nego ga staviti iza rešetaka. Dakle, zašto sam protiv toga da se ovo uređuje podzakonskim aktima? Postoji prava opasnost najezda podzakonskih akata u savremenim pravnim sistemima, posebno u EU. Posebno u EU, gdje imate onda samovolju izvršnih struktura koje prilagođavaju te propise sebi i svojim interesima. I zato su ..., dakle i zakoni ti. Naravno danas imate tendencije da parlament treba biti parlament koji izglasava, da treba prepustiti sve drugim tijelima itd. Sve to dolazi od EU. Ali nisam optimista u tom pogledu da će taj pravni sistem u budućnosti moći da funkcioniše. Dakle, ne bih ovo nikako prepustio Savjetu ministara, ne da imam neki odnos prema Savjetu ministara, nepovjerenje itd., nego uopće ne bih dao izvršnoj vlasti da reguliše ova pitanja podzakonskim aktima. Dakle, postoji puno razloga za to. Hvala.
Zahvaljujem. Vidi se da isto razmišljamo u Klubu. Ja sam predložio sličan zaključak, neznajući da ste ga Vi već predložili, tako da ću ja povući svoj zaključak, tako da možemo da o jednom zaključku glasamo. Evo nakon onoga što smo rekli da se zadnji prijavio, uvaženi kolega Slavko Jovičić ima nešto da kaže. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Vrlo kratko ću, pa upravo na fonu ove priče i prijedloga zaključka uvaženog profesora Kunića. I da kažem, ne želeći da vraćam revanš kolegijalni, i da se zahvaljujem uvaženom kolegi Lozančiću što me je pohvalio, kolegi Jurišiću, ne znam, i dobro je to da se pominjemo u afirmativnom smislu i dobrim prijedlozima, ali moram da kažem zaista da je ovdje potreban zakon i odmah da pomenem i ove uvažene kolege revizore. Ali da i sa sebe omah otklonim svaku naivnost. Preporuke smo dobili, pa je li stvarno neko ovdje naivan i misli da kada su došli ovi revizori da su svi ovi tamo, gdje su oni posjetili ove, sve im dali na uvid te papire? Ma gospodo revizori, svaka čast vama i uvijek vas hvalim s razlogom, ali 10 hiljada puta su veći maheri tamo ti lopovi koji skidaju sa novih vozila dijelove i čim vi odete, vi ste vidjeli, utvrdili auto nije u voznom stanju, a čim ste vi otišli, za pet dana sve ono što su prije vas pokrali, vrate i sjede i voze oni najbolja vozila. Čuj 2.600 auta i samo 9 ispravnih. Pa čija su to auta? Jesu li ta auto letila ili su dovezena brodom sva neispravna i samo ih naša carinska služba, Granična policija zaplijenila, i 2.600 auta. Pa jesu li oni imali gume? Prvo da idem tako, kada je već lakrdija da je lakrdija, pa jesu li oni imali volan, pa jesu li imali goriva u sebi ili su to stvarno bila nacrtana auta, djeca se igrala u školi pa nacrtali 2.600 auta i ovi došli i zaplijenili. Ma dajte ljudi moji da budemo ozbiljni malo. Kažem, prvo sa sebe sklanjam svu naivnost, jer se godinama borim i uradio sam, borio sam se, malo sam imao uspjeha moram priznati protiv lopova. Jer, ne može čovjek sam ništa. Dakle, opet se vraćamo na onu političku volju. Zato ću podržati ovaj prijedlog što je gospodin Živković već imao namjeru da ga predloži, i nemojte tajnovito da kažemo, uvažavajući i prijedlog gospodina i uvaženog profesora Kunića, ali neka se pomene i SNSD da smo mi isto to mislili. Nemojte mi 53 tako da kaže, evo neko je drugi mada je profesor Kunić sa nama i svi su sa nama. Nema veze iz kojeg kluba, ali ovo SNSD predlaže, SNSD je na vrhu, naravno pa uvijek ću reći.
Molim vas bez dobacivanja.
Pa evo, i vas ću tu staviti i vi ste sa nama. Dakle da završim. Uvaženi revizori, svaka čast na preporukama i neka ide ovo pred Savjet ministara, ali bih volio, nisam revizor, da me kao poslanika jednom, kad krenete negdje da vršite ove revizije, pozovete i da vam ja skrenem pažnju šta iza zgrade morate tamo uraditi, a ne u kancelariji gdje to vršite, šta iza skladišta trebate vidjeti tamo, koje su oni sklonili prije vašeg dolaska, pa će vratiti kada vi odete, i šta će se sutra na Arizoni prodavati. E to su izvještaji koji nikada ovaj Parlament neće dobiti, koje vi nikada, uvažene kolege, nećete vidjeti, koji ni jedna služba neće spriječiti. E, to je taj lopovluk koji narušava sve u BiH i ogromne pare i milioni, koju god cifru kažete nećete pogriješiti, tu se vrti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. S nama danas je i zamjenik glavnog revizora Dževad Nekić. Ima te li vi potrebu da nešto kažete u vezi sa ovim Izvještajem? Izvolite.
Pozdravljam zamjenika predsjedavajućeg, delegate i sve ostale prisutne. Prvo bih se zahvalio svim onim koji su aktivno uzeli danas učešće u diskusiji po ovom revizorskom Izvještaju i pokušao bih da možda odgovorim na neka samo pitanja koja su se prožimala kroz ove diskusije. Ništa se zaista u reviziji ne dešava slučajno, a motiv Ureda za reviziju, za provođenje ove same revizije je zapravo bili su finansijski izvještaji koje smo mi u prethodnom periodu ukazivali na to da postoje značajni problemi, kada je u pitanju upravljanje oduzetom robom, zatim medijski natpisi koji su ukazivali na značajan kriminal koji se, pogotovo dešava kada su u pitanju oduzeta vozila. Ono što bih ja želio takođe istaći a za što možda nije bilo takvih komentara, ali zaista možda vrlo važno da se osvrnemo na sam izvor problema, odakle i kako, zašto se to dešavalo. Kao što je rekao i gospodin Vrankić ja sam zaista bio jedan od izvršnih rukovodilaca u Upravi za indirektno oporezivanje i takođe poznam tu problematiku. Zbog toga bih želio samo da skrenem pažnju da je veliki broj tih vozila zapravo preuzet od bivših carinskih uprava, koje nisu napravile nikakvu procjenu, nego jednostavno je to se desilo da se preda u nadležnost Upravi. Zatim, dobar dio tih vozila, kao što je već rečeno, nije se moglo cariniti iz razloga što je imalo ograničenje od sedam godina. A sada, bar po našem mišljenju, nemoguće je provesti ni samu proceduru homologacije. Međutim, ne možemo se pravdati da se ništa tu nije moglo uraditi. Zaista se je moglo, međutim sam složen proces odlučivanja kada je u pitanju sama Uprava za indirektno 54 oporezivanje, postojanje Upravnog odbora, zapravo to je takođe jedan od razloga zašto se sve ovo dešavalo. I mi smo zbog toga i klasifikovali tako preporuke i rekli smo da postoje određene odgovornosti, odnosno preporuke one koje bi trebalo Vijeće ministara da implementira, zatim preporuke koje bi trebao Upravni odbor i normalno sama Uprava za indirektno oporezivanje. Mi smo ovaj Izvještaj proslijedili nadležnim institucijama za provođenje zakona, tako da može se očekivati normalno reakcija od tih institucija. Ono što bih takođe htio još da odgovorim, a vezano je za isticanje samih preporuka koje neodgovaraju zaključcima. U skladu sa međunarodnim revizorskim standardima činjenica preporuke trebaju biti jasno definisane i one takve, tako i jesu. Međutim, preporukama vi trebate reći šta se treba uraditi, a ne na koji način. I mislim kroz samu ovakvu klasifikaciju kako je navedeno, dosta toga iz ovog se može izvući, i normalno donošenjem određenih normalno, kao što sam vidio postoji zaključak za upravljanje svim robama. Da bi to zaista dobro bilo, pogotovo što sama Uprava za indirektno oporezivanje ne upravlja samo ovom robom oduzetom u carinskom postupku, nego i robom oduzetom u samom postupku prinudne naplate. Znači, samo u okviru jedne institucije već imate više postupaka a pogotovo što ima i drugih institucija koje takođe upravljaju, koje oduzimaju robu u određenim postupcima. Kada se, ono što je vrlo važno, a to je takođe istaknuto ovdje u diskusiji, kada se govori o poklanjanju, o doniranju oduzete robe. Zaista su tu, bar ja kako znam, bilo je značajnih problema. I tu bi veliki, zapravo olakšanje bi bilo Upravi za indirektno oporezivanje da neko drugi preuzima tu robu i da se bavi čitavim procesom upravljanja, a samo doniranje je zapravo vršeno na osnovu odluka Vijeća ministara. I ta roba se nije mogla svakako dobrim dijelom ni donirati, jer je razlog dugo stajanje u skladištima, zapravo sami procesi, sudski procesi dugo traju i jednostavno kada dođe roba kao predmet za prodaju teško je ostvariti značajnu vrijednost za tu prodatu robu.I zbog toga vjerovatno, i u samom Izvještaju vidjeli ste, da su vrijednosti, cijene koje su postigle značajne, međutim uloženi trud i rad i troškovi koji su pratili takvo i doniranje i prodaju su izuzetno visoki. I još jednom bih vam se svima zahvalio i mislim da smo kao Ured za reviziju zapravo na fonu onoga zaključka, koji ste vi kao Parlament donijeli, da se pojača broj revizija učinka i ovo je već deseti izvještaj koji smo dostavili u proceduru. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu o osmoj tački dnevnog reda. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda, Ad. 9. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Milorada Živkovića povodom rasprave o Prijedlogu zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagači: poslanici Kluba SDP BiH i SBB BiH, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije, koji glasi: „Zadužuje se vijeće ministara BiH da, 55 do kraja septembra 2013. godine, uputi u parlamentarnu proceduru Zakon o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom i Zakon o državnoj imovini“ Ovaj prijedlog zaključka na 52. sjednici Doma upućen je Kolegiju kao Komisiji na naknadno usaglašavanje. Kolegij nije postigao saglasnost i ovdje nema rasprave. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda, Ad. 10. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Kluba SDA povodom rasprave o Informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2012. godini, koji glasi: „U Mišljenju Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH, u zaključku pod a) izmijeniti tekst, tako da glasi: Šta se preduzima u okviru sigurnosti sektora i agencija za provođenje zakona kako bi se izbjegle negativne implikacije po BiH zbog učešća njenih građana u ratovima u drugim zemljama“
nije uključen mikrofon
Izvolite.
Dakle, ako pogledate Zapisnik sa prošle sjednice, ovo je sve tačno što ste Vi rekli, međutim, stoji i ovo da će Dom na narednoj sjednici se izjasniti o primanju k znanju Informacije i izjasniti se o zaključku, prijedlogu zaključka Beriza Belkića. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] U Zapisniku ne stoji da smo se izjašnjavali i koliko se ja sjećam ne.
nije uključen mikrofon
Planirali smo to, o čemu ste govorili gospodine Belkiću, kod glasanja.
Planirali ste. 56
Obavljena rasprava.
Jer smo obavili raspravu. Mada ovaj, to je, ovo mi je sugestija od strane sekretara, ali čini mi se da ste Vi ...
Vi znate šta ja govorim. Ja nisam htio da stvaram probleme kada se ... dnevni red, ali Vi, Informacija nije usvojena.
Ima njegov zaključak.
Ako dozvolite da do kraja ovo pročitam. Mislim da ćemo razriješiti problem. Dakle, Kolegij doma nije postigao saglasnost ni o ovom zaključku s 52. sjednice. Podsjećam da ćemo se prilikom glasanja, nakon izjašnjavanja o ovom prijedlogu zaključka, izjasniti i o prijedlozima zaključaka iz Mišljenja Zajedničke komisije, te o prijedlogu zaključka poslanika Beriza Belkića. Evo ja mislim da smo sad pojasnili ovo.
nije uključen mikrofon
Ne može ni biti u dnevnom redu to.
Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda, Ad. 11. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Mirsada Đuguma povodom rasprave o davanju saglasnosti za ratifikaciju Okvirnog sporazuma o kreditu između Bosne i Hercegovine i Razvojne banke Vijeća Evrope, koji glasi: „Zadužuje se Ministarstvo civilnih poslova BiH da, u roku od 90 dana, donese Strategiju reforme zdravstvenog sistema u BiH“ Saglasnost u Kolegiju nije postignuta ni u pogledu ovog prijedloga zaključka. Naknadno ćemo se izjasniti o prijedlogu zaključka. Ovdje također nema rasprave. Prije nego što pređemo na 12. tačku dnevnog reda Kolegij je dogovorio da napravimo jednu pauzu od sat vremena, ali ako se slažete i vi kao poslanici da ta pauza traje do 15:00 sata, s obzirom da svi imamo nekih obaveza u tom periodu pauze, tako da, mislim ovo je ustaljena praksa 57 da u ovo doba dajemo pauzu, a mi smo zakazali neke sastanke u ovoj pauzi, kada ste vi na ručku, neke sastanke sa ambasadorima, tako da. Hvala vam. [[PAUZA]]
Pa evo, dakle ono što sam predložila na 52. sjednici da se sjednica(?) odgodi do dolaska glavnog tužioca na sjednicu Predstavničkog doma, to mogu da predložim i sad i zaista da kažem da sam veoma neprijatno iznenađena dopisom koji je poslao glavni tužilac. On sa Parlamentom komunicira putem saopštenja za javnost i svojih slika, valjda ako ga ne prepoznajemo da vidimo o kome se radi. Dakle, sav ovaj izvještaj nema smisla ukoliko glavni tužilac se ne pojavi na ovoj sjednici. Ja predlažem da ovu tačku skinemo s dnevnog reda i da čekamo dok se on ne pojavi na sjednici Doma.
Zahvaljujem. Riječ ima i zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolegice i kolege poslanici. Dajte da razmišljamo, idemo korak dalje – šta ako se ovo ponovi i idući put, ovo je drugi put da se ponovilo. Jesmo li mi spremni da idemo korak dalje? Da li smo spremni ja sam to već jednom za ovom govornicom pitao ovaj Parlament. I dao sam i zaključke u vezi toga – da se zaduži sekretarijat da se podnese krivična prijava, da se otvori proces protiv ljudi za koje mi smatramo da nisu radili svoj posao, između ostalog i dežurni tužioc. Ne možemo na ovaj način razgovarati sa institucijom koja smatra da ne odgovara nikome, čak ni ovome Parlamentu. Ili jeste li spremni da iduću sjednicu ne počinjemo dok ovdje pred nas ne dođe Zakon o visokom sudskom i tužilačkom savjetu gdje će se ovaj Parlament zadužiti da bira tužioce kao što smo i dogovorili se ovdje. Tako da ja nisam za to da u beskonačnosti pozivamo tužioce a on nama šalje svoje sličice, 58 nego smo za to da ovaj Parlament sve na svoje mjesto postroji ili poreda, kao što sam i već jednom predlagao. Ako ste za tu opciju ja jesam za ovaj prijedlog, ako niste za tu opciju ja ne vidim razloga da mi nekoga u ... pozivamo, on nama neće da dođe, i da se pravi ta situacija više-manje bezizlaznom. Hvala.
Zahvaljujem. Replika na izlaganje kolege Živkovića, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Mi smo mogli danas završiti ovu tačku pod uslovom da je bila razmatrana planirana tačka dnevnog reda koja se zove Izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, mi znamo da se predsjednik Novković izvinuo i rekao da ne može doći ali da će doći sljedeći put, jer i to bi bila satisfakcija zato što od njega možemo da, kao regulatora, tačno ocjenjujemo šta on može da uradi na ovakvo ponašanje glavnog tužioca. Dakle, imamo dvije mogućnosti – da sačekamo sljedeću sjednicu pa tom prilikom da razmatramo i Izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog savjeta a ujedno da sačekamo još jedan, evo dolazak glavnog tužioca. A ukoliko i to tad ne bude preostaje nam da uradimo jedino to. Ali važno je da Visoki sudski i tužilački savjet kaže ... o tome.
Zahvaljujem. ... prijedlogu koji smo čuli, onda da kolega Jovičiću, ne širimo diskusije ili ćemo otvoriti diskusije. [[zajednička diskusija]] ... već je otvorena. Gospodin Jovičić ima riječ, Beriz Belkić, replika. Izvolite.
Pa vidite, gospodin Živković je pitao, ja ne znam ako sam ja dobro shvatio, pitao si cijeli ovaj Parlament jesmo li spremni ili nismo spremni. Pa evo, što se mene tiče apsolutno mi ne pada na pamet da učestujem u podnošenju krivične prijave protiv dežurnog tužioca, ali nemam ništa protiv da se zatraži od Visokog sudskog i tužilačkog vijeća da ispita tu situaciju. Ja ne vidim razloga da mi ne okončamo danas ovu sjednicu, da razmotrimo ove zaključke koji su predloženi od strane Komisije i da ovu priču, koja traje već nekoliko mjeseci, završimo. Prisustvo tužioca ja ne doživljavam tako kardinalno da ne mogu raditi bez njega. Njegova je stvar da procijeni koliko bi bilo korisno, ja mislim da mu ne bi ništa škodilo da je danas ovdje i da, samo je stvar na koji način mi s njim komuniciramo. Mi zaista moramo shvatiti da se radi o dva nivoa ravnopravne vlasti. Dakle, taj tužioc treba da dođe ovdje u osjećaju ambijenta, da tako kažem, nesaslušavanja, ne ..., nego u jednom ambijentu saradnje ravnopravne itd. Sad način na koji 59 nas je on obavijestio da neće doći to je sad stvar ukusa. Da vam pravo kažem i meni se ne sviđa baš ovo nešto slika i neka izjava itd., korektno bi bilo da kaže – gospodo u atmosferi koja je, itd., ja nisam spreman za dijalog s vama ili obratno. Dakle, ja, da zaključim, nisam spreman podržavati ove krivične prijave, spreman sam podržati zahtjev da Visoko sudsko i tužilačko vijeće provjeri jesu li tužioci postupali u skladu sa zakonom ili nisu i spreman sam da danas završimo ovu priču i da se izjasnimo o predloženim zaključcima.
Zahvaljujem. Poslanik Šefik Džaferović.
Što mene preskoči?
nije uključen mikrofon
Hvala gospodine predsjedavajući. Samo stenograma radi u dvije, tri rečenice ponoviću šta sam rekao kad smo ovu tačku odložili za danas. Da bude jasno nama svima, jasno je ovaj Parlament ne bira tužioca glavnog, on nije dužan nama da odgovara i neće nikad, prošli put sam rekao, doći. Mi možemo odlagati još 100 sjednica do kraja mandata, on neće doći. Podržao bih ja prijedlog uvaženog kolege Živkovića da podnesemo krivičnu prijavu, ali kome. Opet njemu. Pa hoće li on protiv sam sebe podići krivičnu prijavu? Nikad u životu. Ali da mi jednom shvatimo nemoć ovog Parlamenta. Dakle, ovom Parlamentu ne odgovaraju ni oni ljudi koje mi biramo, glasamo. Njega ne biramo, bira ga Visoki sudski i tužilački savjet uz pomoć predstavnika međunarodne zajednice. Čovjek neće da dođe, nek nam bude jasno sad – nikad neće doći na naš poziv niti ga možemo obavezati ni bilo kakvom prijavom, ni bilo kakvom, ne znam ni ja, drugom. ... Visoki sudski i tužilački savjet će sad prihvatiti preporuku Parlamenta da ga smijeni, je li. Neće nikad. Dakle, hajmo mi jednom shvatiti našu ulogu i pokazati ovdje jasno – dok ne bude Parlament birao tužioce na svim nivoima i sudije. Nikad ih nećemo moći mi, ne tražim ja da mi biramo tužioce i sudije radi tog da imamo neki uticaj na njih, nego da polažu neko pravo Parlamentu. Jedini način, rekao sam i na prošloj sjednici sad ću ponoviti, je kada budemo sada razmatrali budžet pa da kažemo – koliko je u budžetu predviđeno, 4 miliona, e sad ćete dobiti samo milion. Svi će doći iz Tužilaštva ovdje. Prvo da protestuju i štrajkuju, pa će doći na čelu sa tužiocem da sjede ovdje u sali. To je jedini način. Parama se samo ljudi dogone, što bi narod rekao, u suru a međed motkom. Prema tome, ovdje nemamo moć ni motke, imamo pare, ako parama šta možemo budžetom uraditi, prisiliti, oni će doći i tačka. ____________(?) Ali nisi rekao ko je međed. 60 Međed sam ja koji ovo pričam.
Zahvaljujem. Poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Tačka dnevnog reda o kojoj mi danas raspravljamo je Razmatranje Mišljenja Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH s prijedlogom zaključaka u vezi s blokadom institucija Bosne i Hercegovine od 05.-07-06.2013. godine. Dakle, mi imamo Mišljenje Zajedničke komisije i to je tema o kojoj danas treba da raspravljamo. Jedanput smo odlagali raspravu zbog toga što je većina Parlamenta ocijenila da glavni tužilac treba da bude prisutan ovdje. Za mene glavni tužilac nije primarna ličnost u ovoj situaciji koja treba da bude prisutna ovdje, za mene su ovdje sasvim druga pitanja jako bitna i jako važna ali očigledno je da se od nekih članova Komisije, posebno od predsjedavajuće Komisije, pokušava nametnuti ta neka vrsta relacije, ili odnosa, ili ... povodom ovog događaja kao glavna linija na relaciji Parlament-glavni državni tužilac. Ja mislim da to nije tako. Ja nakon svega ovog što sam do sada čuo, rekao sam već javno i to kažem i sada, imam razumijevanje spram postupka tužioca jer ponašati se ovako od strane Parlamenta, prozivati, raditi sve ovo što se do sada radilo a ne očekivati reakciju sa druge strane, mislim da je nerealno. I ovo je, ja mislim, ta vrsta reakcije. Je li ona u redu ili nije u redu, to je sada drugo pitanje, ali ja mislim da mi danas treba da završimo svoj posao i da se okrenemo samoj suštini problema. Suština je problema, dakle, protesti građana pred Parlamentarnom skupštinom BiH, blokata koja je ovdje bila i mi o tome treba da govorimo. Ja sam o tome govorio na Komisiji, ponudio sam set zaključaka koji nisu nažalost prihvaćeni na sjednici Komisije, ja ću danas samo da ih obnovim, ja mislim da mi kao Parlament trebamo odgovorno da nastupimo u ovoj situaciji i treba da odgovorimo na sve ono što se pred nas kao Parlament postavlja a vezano je za ove proteste. I ja sam tako i poredao po prioritetima prijedlog svojih zaključaka, ja ću ih sada pročitati i daću da se umnože i naravno na odlučivanje. Oni su bili na Komisiji, rekao sam već, nažalost nisu prihvaćeni. Prvo, dakle smatram da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH treba da iskaže puno razumijevanje spram opravdanih zahtjeva građana iznesenih na protestima 05. i 06. juna 2013. godine pred zgradom Parlamentarne skupštine BiH kao i širom BiH. Predstavnički dom treba da iskaže opredjeljenje da radi na realizaciji opravdanih zahtjeva građana. I tako treba da radi odgovoran Parlament, jer ovi ljudi su se obratili nama. Mi ovdje nismo radi sebe, nego smo, između ostalog, i radi onih ljudi koji su bili pred zgradom Parlamentarne skupštine BiH, kao i širom BiH. 2. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH konstatuje da pitanje protesta građana pred institucijama BiH nije na pravi način uređeno, posebno imajući u vidu različite nadležnosti različitih nivoa vlasti. Zadužuje se Vijeće ministara BiH da ovo pitanje uredi ili pak Parlamentarnoj skupštini BiH predloži način rješavanja ovog pitanja. 61 3. Zadužuje se Vijeće ministara BiH da sagleda pitanje koordinacije u djelovanju različitih policijskih agencija kako bi policijske agencije ubuduće djelovale efikasno i funkcionalno kao jedinstven sistem. 4. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH smatra da građani BiH imaju pravo na nenasilne proteste ali da niko nema pravo da blokira rad institucija i ograničava slobodu kretanja drugih. I mislim da je ovo set zaključaka koje nudi rješenje ukupne situacije koju imamo. Sve drugo, sve ono što je izvan ovoga za mene, između ostalog, predstavlja i pokušaj politizacije i skretanje pažnje sa same suštine problema. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, zamjenik predsjedavajućeg Milorad Živković. Izvolite.
Razne države se na različite načine bore sa nečim, sa nekim događajima koji su se desili, pa ću navesti dvije države Tursku i Bugarsku. Da li te zaključke koje ste Vi predložili bi mogli da predložimo i parlamentima u Turskoj ili parlamentu u Bugarskoj da isto to njihovi parlamenti usvoje. Države koje su države bore se ustavnim i izvršnim sredstvima protiv nasilnih demonstracija, protiv događaja koje oni okarakterišu na taj način, a države koje nemaju nikakvu, ni sredstvo, ni izvršnu vlast, ili je ne žele koristiti, bore se zaključcima. Ja mogu samo da konstatujem da nažalost BiH može da se bori samo zaključcima. Hvala.
Poslanik Adnan Bašić, replika. Izvolite.
Ma ne bih ovo želio da bude nekakva oštra replika protiv bilo koga u ovom Parlamentu. Ja ću vam više govoriti sa sentimentalnog stajališta svih nas ovdje koji često zaboravljamo da smo prvo ljudi pa onda sve drugo. Vjerujete mi, ovo sad prvi put javno kažem, onu noć ja sam mogao da izađem da sam htio, ja vjerujem da najveća većina od vas to zna. Iz kolegijalnosti, iz osjećaja poštovanja prema vama i zahvale za način na koji ste me prihvatili za sve ovo vrijeme, iz velikog poštovanja prema nečem što mi danas imamo i što je simbol svake države a to je njegov Parlament, smatram da je trebalo da ostanem s vama i ostao sam. S druge strane ako obrnem ovu situaciju iz mog mogla ono je stvarno bilo sramotno što se dešavalo u najvećem zakonodavnom organu i ponosu jedne države. To se ne smije ponovo nikada ponoviti, nikada se to više ne smije u ovoj državi desiti, bar ako mi pametno danas odlučimo šta treba da radimo. Mi moramo to da spriječimo po svaku cijenu. Rasprava, sukob sa državnim tužiocem ne vodi rješavanju ovog problema. Molim vas da od toga odustanete. Mi moramo naći, znači kao što mi želimo da radimo posao za koji smo se obavezali i položili svečanu obavezu, tako isto svaki segment u ovoj državi 62 treba to isto da radi. Možemo jedino da od njih zahtijevamo, ako što se od nas zahtijeva, da poštujemo Ustav ove države, da poštujemo zakone ove države i da poštujemo pravo svakog čovjeka u ovoj državi. Kao što je svaki građanin imao pravo da mirno protestuje pred ovim Parlamentom tako imamo i mi pravo da mirno radimo u ovom Parlamentu. U tome je bit i u tome je svrha svega ovoga o čemu mi danas govorimo. Kada tu budemo mudri, ne moramo svi biti mudri solomoni ali možemo biti mudri bosanci i hercegovci da ovu situaciju na pravi način privedemo kraju jer imamo mi itekako važnijeg posla da radimo. Hvala lijepo.
Replika, poslanica Milica Marković. Izvolite.
Moja replika se odnosi na, pa moram tako da kažem, demagogiju gospodina Džaferovića koju iznosi u svojim zaključicima iz razloga što je rekao u jednom od zaključaka da traži da politički akteri, ili već kako ih je nazvao, da ispune zahtjeve ljudi koji su protestvovali ispred Parlamenta, a znamo da su ti protestanti kad su bili tu, te noći u junu mjesecu, tražili Zakon o jedinstvenom matičnom broju. I onda Vaša partija potegne pitanje vitalnog nacionalnog interesa u vezi sa tim Zakonom u Domu naroda na koji Ustavni sud još do danas nije odgovorio, a Vi tražite da mi ispunjavamo neke zahtjeve a Vaša partija pravi blokadu i onemogućavate iste protestante da dođu do onog što su tražili te noći. Mislim stvarno kada Vas čovjek sluša pita se da li smo mi stvarno toliko prisiljeni i osuđeni da slušamo svašta u ovom Parlamentu ili da se pitamo da li Vi sami sebe slušate ono što govorite i što izgovarate u ovoj sali.
Replika, poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Nevjerovatno je kako neki ljudi sa takvom jednostavnošću potežu tako teške optužbe i izgovaraju ih ovdje bez osjećaja ikakve odgovornosti za ono što izgovore. To je nevjerovatna stvar, ali očigledno je da se na to moramo naviknuti, dakle u ovakvoj strukturi, u ovakvom Parlamentu. Nažalost to je jednostavno tako. Sve što sam kazao iza toga stojim i o tome možemo voditi raspravu ali bih vas zamolio da se ne vrijeđamo i da ne dajemo uvredljive kvalifikacije za diskusije koje, kao članovi ovog Parlamenta, imamo. Toliko, ništa više. Hvala vam.
Drago Kalabić, diskusija. Izvolite.
S obzirom da smo postali emotivci i uvredljivi pokušat ćemo da izbjegnemo taj dio. I kada je u pitanju diskusija gospodina Džaferovića pada mi na um čuvena rečenica iz onog kultnog filma 63 Balkanski špijun, kad on kaže – ako budeš dobar oprostiće tebi Đura što te tukao. Ta rečenica dovoljno govori o našem odnosu, o cijeloj ovoj stvari. Dovedete te neke tamo da traže nešto što vi tražite i onda to vi proglašavate šta je pisac htio da kažem i kako i na koji način. Meni bi bilo lakše da su protesti nastavljeni, bilo bi mi lakše da su ti ljudi bili uporni i da oni traže što traže. Znamo šta oni traže, znamo ko fol onaj što kaže – šta mi ne damo, i ne znam ni ja ... Međutim, nije tačno da su postojali protesti građana u Sarajevu, nije tačno. Nažalost vrijeme je dokazalo da se radilo o teškoj manipulaciji razno-raznih grupa i pojedinaca i organizacija koja se rasula ko mjehur od sapunice nakon komande onoga ko je komandovao cijelom operacijom. Jer nije logično, ako su ikad trebali protestvovati trebali su protestvovati nakon odluke SDA da blokira proceduru, ne Zakon, proceduru. Ne, neko je rekao ... ni govora. Tu noć je trebalo da se desi svašta nešto što nikakve veze nije imalo sa građanima, to nisu građani, ni sa opravdanim zahtjevima jer sad se vidi da zahtjeva nije ni bilo. Jer što je ovaj Parlament pokazivao veći bezobrazluk da ne dođe do tog Zakona a to je pozivanje na proceduru i njeno sprečavanje inicijativom prema Ustavnom sudu valjda su ti protesti trebali biti veći. Što je više SDA rušila taj Zakon to su građani bježali u rupe, oni koji su tražili taj Zakon, više bježali od zahtjeva da se taj Zakon usvoji. To samo znači jedno – da se radi o debeloj režiji koja je vrlo opasna i sa ove distance. I meni više nije bitan ni tužilac ni bilo ko, meni je sve jasno. I nemam ja iluzije. Ako je u pitanju trodioba vlasti znamo gdje izvire, ima ovdje profesora Ustavnog prava, kako se rješava konflikt u trodiobi vlasti. Kada dođe do konflikta zakonodavne i izvršne vlasti ne postoji primjer u Evropi da je nadvladala izvršna vlast, je li tako. Ne postoji nigdje u Evropi sa između pravosudne i zakonodavne vlasti da su igdje tužioci preuzeli Parlament, nigdje, jer svima je izvorište parlamentarna demokratija pa se onda iz toga ... Ako to sve funkcioniše dobra je trodioba, ali su nam ljudi pokazali ako ne funkcioniše kako se rješava. Evo, govorio je kolega Živković, Turska i Bugarska su izabrale jedan način, neke druge zemlje drugi način, ali ni jedne nisu dozvolile da se to rješava van Parlamenta i preko Parlamenta, preko zakona, preko izvršne vlasti i ostalo. Samo ova zemlja ne želi da bude država uređena već želi da ostane pod protektoratom i želi da služi centrima moći koji čuče po sarajevskim parkovima i diruguju i kreiraju ... I ovdje se uporno neće da se izgrade institucije nego jednostavno služi se centrima moći i onda oni nas jedan dan blokiraju, jedan dan nas napadaju, jedan dan nam ovdje upadaju, slikaju, pišu, ne znam ni ja šta se sve ne dešava, ponižavaju na razne moguće načine, na razne moguće načine nas ponižavaju. Pogledajte ko je sve učestvovao u tim demonstracijama. Pa valjda je taj nesretni gradonačelnik kada je vidio da je SDA blokirala Zakon bilo je bar red da izađe i da kaže – ljudi, šta to radite. Ne, i on je bio dio scenarija, kao mišić se zavukao u nekakvu rupu njega više ne zanima ni Zakon, ni sudbina, ni ostalo. Tu noć je vjerovatno mu naređeno da izađe tu da nešto pokuša, i on se jadan uzvrtio kada je vidio nema svih onih koji su mu javljeno da će doći i sl. I poslije on ćuti, a tu noć je bio spreman da uskoči, ja sam očekivao da on kroz prozor uskoči da nas hvata ovdje. I to je dokaz manipulacije, on je živi dokaz manipulacije. I onda dalje od sarajevske policije koja račun polaže stranim ambasadama i nikom drugom, to je očito. Oni su komandu primali tu noć iz drugih centara moći, ne iz institucija ove države. I šta vi sad očekujete da će ovdje tužilac reći. On bi ovo morao da potvrdi. A kad bi potvrdio morao bi da reaguje. Mi ćemo samo legalizovati da je dozvoljeno i legalno ovu državu razvaljivati u bilo kom dijelu zemlje, pa i Parlamentu i okolo njega. Znači, o čemu vi imate pričati, o inicijativama u nekim dijelovima zemlje, kad se tamo traže različite inicijative treba da ćutite. Ovdje ste pustili, grubo je da ih nazovem neku grupu, bilo je tu i onih koji su blizu više hordi, kako 64 se zovu oni navijači Horde Zla, to je legalan, je li tako to je legitiman naziv, a što nema veze sa građanskim protestima. ... legalizovali da je dozvoljeno rušiti ovaj Parlament na stvari koja je ..., vrijeme je pokazalo, nema nikakve veze, jer je poslije ponašanje pojedinih političkih partija pokazalo se da njih se fućka za tim Zakonom kao za lanjskih snijegom. Ne bi te partije imale hrabrost da urade ono što su uradile da su te građane shvatali ozbiljno i njihove proteste. I tu skidam kapu Stranci demokratske akcije jer su znali, upravljali procesom i baš ih briga šta su mislili ti ljudi tamo jer su sa njima kontrolisali i upravljali. A nije problem sa njima kontrolisati i upravljati, problem je posljedice da je blokiran Državni parlament pod prijetnjom i svim onim što se dešavalo i da je to bilo dozvoljeno. I to se želi sada legalizovati, da se kaže, ovo što je govorio, i što je najveći problem gospodine Živkoviću da je to dozvoljeno i da čekamo kada će se to ponoviti, jer zašto to ne bi ponovio neko drugi. Zašto to ne bi ponovio kad su ovi na ovakvom slučaju to, neću da prejudiciram stvar, ali imate 10 grupa u ovoj zemlji koji sasvim sa moralnog stanovišta mogu sutra da dođu da blokiraju, koji su 10 hiljada puta više u pravu nego ovi koji nisu bili u pravu, jer su oni bili manipulatori kad je u pitanju Zakon. Oni su izašli da protestuju kada je donesena odluka a sad neće da protestuju kada Zakona nema ni na vidiku. Znači očito je u pitanju manipulacija. Bogami sa sindikatima nije manipulacija, sa nezaposlenim radnicima, sa neplaćenim, sa ostalima, to ne bi bila manipulacija. I šta sutra? Na njih će se poslati policija. Hoće li ili neće. U stvari mene, ja se pitam poslije ovoga šta će se poslati. Šta misli ova država kada su u pitanju te stvari? Ne misli ništa, ne misli ništa. Ovdje su interesi grupa, interesi centara moći i interesi pojedinih partija daleko za tri koplja ispred interesa države. To je potpuno jasno dokazano da je država mačku o repu, jer da nije branile bi se institucije države. Ne, važniji su tu ti interesi, koji su tu noć trebali da prevladaju, nego neki drugi interesi. Da su se branile institucije, valjda su one na prvom mjestu pa ćemo onda o partiji, o, ne znam, o strankama, o klubovima, o poslanicima, i sad se još, što je najtragičnije, na jedan, rekao bih, previše bezobrazan način pokušava to legalizovati. Hajde kad se je promašilo, kad se desilo, da ljudi kažu – hajde da vidimo šta ćemo. Ne, nema veze, nema veze što su došli ljudi pred kamerama blokirali uz asistenciju policije. To znači da su u protudržavnim aktivnostima učestvovali najviši državni funkcioneri i institucije države, legalno, legitimno, usred bijela dana pred očima kamera, i na to nema rekacije. Nije problem incidenta, nije problem pritiska, nije problem razbojništva, nije problem dešavanja, nego problem je odgovora na dešavanja. Nije bilo odgovora i što je najcrnje, hajte što nije bilo, nije to jedina situacija u kojoj nije bilo odgovora, ali sada se pokušava legalilzovati situacija da ne treba biti ..., da ne treba odgovoriti na takva dešavanja. I onda sutra kada neku zgradu opštine na terenu zapale – šta ima veze. Kad su oni mogli Državni parlament to da rade šta ima veze što izgori tamo neka zgrada opštine ili neka nezadovoljna grupa koja je moćna i da to uradi. I zato ovdje nećete, i naravno, ni dobiti ni tužioca ni reakciju. Da je bila prava reakcija ne treba nama tužilac. Ja se slažem da u regularnoj, normalnoj trodiobi vlasti mi ne treba da sa tužiocem komuniciramo na ovaj način, ali smo mi dovedeni u situaciju da ga pitamo šta se dešava. I nemamo taj odgovor. Pa nema veze što nemamo odgovor, što nismo zadovoljni pozicijom Tužilaštva ni po jednoj stvari mi ćemo insistirati na demokratskoj trodiobi vlasti. I oni koji insistiraju ako nađu igdje kako je taj stub vlasti ustoličen u BiH, nađite ijednu državu svijeta u kojoj je ustoličen tako. Nema ga. Nađite, ja mislim da bi mi bili u roku od 24 sata protjerani iz sve i jedne evropske države kada bi predložili da u njihov pravosudni sistem uđe stranac. Protjerali bi nas, deportovali bi nas na prvoj rečenici. A mi smo to, hajde i to je dovoljno što smo legalizovali 65 da stranci upravljaju, ali što smo legalizovali da rade protiv ove države, što smo legalizovali da razvaljuju institucije ove države, e to je već previše. I zato ja nemam ni prijedloga ni zaključaka, niti očekujem bilo šta, meni je ovo jasno, ali vrlo opasno. Izostanak reakcije na ovo što se dešavalo u Parlamentu je poziv na anarhiju i poziv da je sve i svašta u ovoj zemlji dozvoljeno i da svi računaju na to da neće biti nikakve reakcije, jer zna se u koga samo ne treba dirati, ovo što je maloprije gospodin Jovičić rekao. Sve ovo možete raditi ali ima jedna stvar u koju ne smijete dirati, naravno to nema veze sa državom nego sa nečim izvan, e dok god ne dirate u tu stvar ovo ostalo možete da radite šta hoćete. Završavam, zahvaljujem.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Postavlja se, mene muči problem odnosa tužioca prema ovom Parlamentu, dakle naravno uz ove probleme koje je gospodin Kalabić iznio. Plaši me činjenica povodom ovakvih reakcija. Možemo mi biti pametni, možemo imati neku viziju budućih razvoja itd., ali plaši me ova tendencija. I sve ovo što je rekao gospodin Kalabić stoji. Ovo je urušavanje institucija BiH, ovo je stvaranje nesigurnosti kod ljudi, a to je najgora stvar koja se može desiti. Ovo je situacija koja traži varijantna rješenja i zato se mora reagovati na ovo. To je za mene, mene je strah prosto takvih stvari, jer ne želim, nisam taj koji je zagovornik takvih stvari. Puno puta sam govorio o podjeli vlasti. Jeste pravna država se temelji, dakle osnovni princip je podjela vlasti. Ali zašto je ta podjela vlasti? Nije svrha sama sebi, nego da jedna vlast kontroliše drugu, dakle to je osnovni razlog podjele vlasti. Pa molim vas, nemojte nasjedati na priče pojedinih, neću ih nazvati kako sam naumio, hajde inih ljudi koji govore da je sudstvo, odnosno pravosuđe neprikosnoveno, dakle da je van struktura vlasti. To nigdje nema na svijetu. Sad čitam stavove nekih bajnih sudija, pokazali su se u zadnje vreme, nema više sudova onih koji su bili nekad u Evropi, nažalost svjedoci smo presuda koje su pale i vidjeli smo kako sudije sude, dakle koja je to faza ne znam u razvoju demokratskog društva, ali to je tako. Dakle, odnosi između vlasti moraju biti u nekom balansu, stvara se neki ekvilibri. Pa ne može tužioc da ne dođe na Parlament BiH, molim vas, pa ne mora imati uopšte zakonsku obavezu, ustavnu obavezu, pa radi poštovanja digniteta Parlamenta on mora da se pojavi tu, ako ništa drugo. Ali zašto nije tu? Zato što ima podršku od jednog kruga ljudi, to je očigledno, dakle ima podršku ljudi iz ovog Parlamenta, a to je loše. Ja mislim da je to loše za sve nas, a za neke više loše, kao u onoj životinjskoj farmi neke životinje su jednakije. U ovom slučaju ne, za neke je to više loše što se ovako stvari odvijaju. Rekli smo ovdje, konstatovali, dakle svako ima pravo na demonstracije, naravno neka to sprovede zakonski, kako zakoni predviđaju, a ne da ugrožava život ljudi, da ograničava kretanje, ograničava u svakom pogledu, ljudi su bili spremni na fizički obračun. Pa gde to ima, molim vas, jedan Parlament, pa ko smo mi. Mi smo se našli slučajno sada u tom Parlamentu, ali to je Parlament jedne države. Ako ima suverenosti, dakle suverenosti, onda ima najviše suverenosti Parlament. U pravnoj državi ipak je Parlament dominantan, u demokratskoj 66 pravnoj državi kakva je danas. Dakle Parlament ima neku dominaciju, a ne da Tužilaštvo bude izolovano i da bude, da mu se kaže mora, ne trebaš ti doći, naravno to, to je vidljivo prema raspravi da je rečeno ne moraš ti doći, šta ti jedna strana traži da dođeš, nemoraš doći, ne možeš biti podvrgnut odgovornosti. Naravno i da neće doći, neće doći nikad. Ja sam postavljao pitanje, postavljaju se pitanje one stvari koje sam na početku rekao, postavljaju se pitanja posljedica – koje su posljedice toga One su dalekosežne. Ne moraju ljudi gledati stvari pasivno, kad nas sutra nešto bubne po glavi onda ćemo reći – joj nismo znali, to se dešava. A zašto nismo spriječili, zašto nismo aktivirali se i upotrijebili nešto da takve stvari spriječimo. Pa očito ne radimo tako, ne radimo tako. Pa mora, nemoguće je da predsjednik suda ne dođe na zahtjev Visokog sudskog i tužilačkog savjeta ne podnese izveštaj. U kojoj to državi ima? Pa taj Visoki sudski i tužilački savjet proglasili smo da imanuje sudije, da disciplinski goni, da ima neka ovlaštenja prema sudijama, tužiocima. Dakle nema nikakve odgovornosti. Postavlja se pitanje pa hoće li i drugi građani reći pa nemam ja odgovornost, kome imam odgovornost. Dakle, sve je to koje je loše posebno, posebno kad je u pitanju pravosuđe koje i te kako, ljudi imaju poseban senzibilitet na pravosuđe i na njegov rad do sada. Ima mnogo, mnogo činjenica koje bi se mogle koristiti u ovom Parlamentu o radu tužilaštva i sudova, jako, jako puno. Ali to ostaje i to opterećuje odnos, opterećuje odnos i to ozbiljno opterećuje odnos i one ljude koji žele sve najbolje opterećuje, jednostavno opterećuje. A posebno opterećuju reakcije ljudi iz Parlamenta koji to ne žele da vide. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih diskutanata. Mi smo imali formalno prijedlog zaključka da se odgodi rasprava, međutim rasprava je, možemo reći, i sprovedena. Svi koji su htjeli da iznesu svoje stavove oni su to već i uradili. Tako da, ako nema baš insistiranja na glasanju da pređemo na narednu tačku dnevnog reda. Dakle, zaključujem raspravu o 12. tački dnevnog reda. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda, Ad. 13. Razmatranje prijedloga zaključaka Komisije za vanjsku trgovinu i carine u vezi s Izvještajem iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2012. godinu, materijal Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH (u skladu sa zaključkom usvojenim na 52. sjednici Doma, održanoj 29.08.2013.) Na 52. sjednici Doma, prilikom usvajanja Izvještaja iz oblasti poljoprivrede BiH za 2012. godinu, usvojen je zaključak koji glasi – Zadužuje se Komisija za vanjsku trgovinu i carine da za sljedeću sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH odredi rokove u zaključcima Komisije u vezi sa Izvještajem iz oblasti poljoprivrede BiH za 2012. godinu. Komisija je postupila po zaključku Doma i 17.09.2013. dostavila rokove za njihovu realizaciju s obrazloženjima. 67 Otvaram raspravu. Za riječ se javio poslanik Borislav Bojić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Ja ću vrlo kratko obzirom da ste ove kratke zaključke imali priliku da pročitate, a već smo na prošloj sjednici vodili široku raspravu u vezi sa ovim pitanjem, ali postoji potreba samo obrazloženja nekih rješenja i drago mi je da će Parlament, dakle, da stane iza, nadam se da će stati iza prijedloga koji su jednoglasno, da napomenem, usvojeni od strane same Komisije. Što se tiče ovog prvog zaključka gdje je postavljen rok, ovaj u decembru mjesecu, dakle kraj decembra, odnosi se na sva tri ova pitanja, prosto da kažem da je plan preuzimanja regulative EU u oblasti poljoprivrede i ruralnog razvoja Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa da se priprema, pa vi to znate, zajedno sa nadležnim institucijama entiteta i sa institucije, i te institucije to rade svake godine. Da samo podsjetim, i prosto radi obavještenja, vi znate da interresorna radna grupa, koju čine predstavnici, kako državnih tako i entitetskih institucija, da u saradnji sa Evropskom komisijom praktično su već i završili poslove na izradi izmjena i dopuna Zakona o hrani. U toku je rad na izmjenama i dopunama Zakona o veterinarstvu, a već su praktično pripremljene izmjene i dopune Zakona o poljoprivredi i praktično ova interresorna grupa je tu pri kraju. Svi znate da je cilj svih ovih aktivnosti dopuna i donošenje ovih zakona kako bi se uspostavilo tzv. kontrolni komandni lanac. Ovo čisto radi obrazloženja samog predloženog roka koji smo podnijeli. To je što se tiče prvog zaključka. Što se tiče drugog zaključka da samo kažem da je rok za uspostavljanje ... operativne strukture da i nije moguće tačno predvidjeti i predložiti rok, jer jednostavno to je materija koju treba razmatrati najviši politički nivo u BiH. Svima vam je poznato da je bilo raznih sastanaka, između ostaloga pomenuo bi i jedan od njih koji je organizovan od strane Ministarstva spoljne trgovine, naravno Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede RS-a i Ministarstva poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva Federacije i predstavnika Brčko Distrikta i da je usaglašeno da se pristupi izradi nacrta strateškog plana ruralnog razvoja BiH po modularnom pristupu. Mislim da, i očekujem, da će Savjet ministara, odnosno njen predsjedavajući organizovati jedan sastanaka na kom će prisustvovati i predstavnici vlada entiteta, Distrikta Brčko i nadležni ministri institucija i razgovarati o predloženom modelu u cilju zauzimanja zajedničkog stava za razgovore sa Evropskom komisijom o prijedlogu modela ... platne agencije. I treći zaključak, mislim da je on pripremljen i da se može već razmatrati u septrembru mjesecu, ali mi smo stavili oktobar iz prostog razloga što je Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa već izradilo plan aktivnosti zaštite domaće poljoprivredne proizvodnje, ne poljoprivredne već domaće proizvodnje, u kontekstu primjene CEFTA sporazuma i koji je praktično Savjet ministara već usvojio. Mislim da je u postupku sada lektorisanje i ovaj, dakle dokument može već da se nađe pred Parlamentarnom skupštinom. Da ne dužim, da obavjestim takođe da je Komisija dobila zadatak za ova tri zaključka. Da obavjestim da je Komisija, dakle donijela jednoglasno takođe odluku u vezi sa zaključkom kolege Domazeta, da ga ne čitam, jer vi znate da je to jedan dugačak i opšitan zaključaka, da samo obrazložim da ovaj zaključak će biti realizovan na način da će se u okviru izvještaja iz oblasti 68 poljoprivrede u 2013. godini dodati ovo poglavlje, kako je i sam predlagač rekao – Preduzetnički sektor u oblasti poljoprivrede u BiH, u okviru kojeg će se obraditi svi podaci navedeni u predmetnom zaključku. Rok za izradu izvještaja iz oblasti poljoprivrede za 2013. godinu je maj 2014. godine, tako da se praktično drugačije ne može ni realizovati ovaj zaključak. I zaključak koji sam ja predložio, da ga ne čitam, a odnosi se na sveobuhvatnu analizu trgovine, odnosno poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima u vezi sa ulaskom Hrvatske u EU u poslednjih 90 dana. Obzirom da statistički podaci o uvozu–izvozu za septembar mjesec će biti negdje, nakon obrade od strane nadležnih institucija, biti dostupni u drugoj polovini oktobra mjeseca potpuno je realno da negdje do polovine novembra mjeseca ovaj izvještaj bude pred Predstavničkim domom Parlamentarne skupštine BiH. Imao sam za potrebu da kažem ovih nekoliko stvari, obzirom da su to prosto, evo da kažem, zaključci koje je Komisija jednoglasno usvojila i očekujem da osnaživanjem ovih zaključaka, odnosno konkretnim određivanjem rokova da će i institucije koje treba da obave svoje poslove biti daleko odgovornije i uraditi ove poslove do ovog određenog roka. Ukoliko to ne bude konačno će valjda i neko da pokrene pitanje odgovornosti onih koji ne izvršavaju zaključke Parlamentarne skupštine BiH. Zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Zaključak dva, rok realizacije, stav 3., o čemu je govorio, o uspostavi platnog sustava na nivou države BiH, kazano je da se ne može odrediti rok. Ja mislim da ovaj Dom treba da na neki način naredi predsjedatelju, i može narediti predsjedatelju, Vijeća ministara i dati mu rok da održi ovaj sastanak, jer uspostava platne strukture na nivou države BiH, odnosno uspostava platne strukture, na kom nivou o tome evo još nismo ni donijeli odluku, je isključivo pitanje BiH, jer tu BiH razgovara sa EU, jer EU ne želi da razgovara sa entitetima, kao što znamo. Dakle, to je isključivo zadatak nas ovde u Parlamentu i Vijeću ministara i zato mislim da bi mi trebali moći odrediti rok i kazati, ne znam, je li to 15, 20 dana, evo ja bi tu možda Komisiji dao zadatak ili da danas ja predložim zaključak, pa u roku 15 ili 20 dana predsjedatelj napravi sastanak sa premijerima i resornim ministarstvima da ovo pitanje konačno razriješe, jer mislim da je to prioritet, ili da kažu – ne, nama to ne treba gospodo, mi o tom nećemo gubiti vrijeme i to je odgovor i to je isto rješenje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu o 13. tački dnevnog reda. 69 Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda, Ad. 14. Razmatranje prijedloga zaključka Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotreba i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje BiH Ova tačka je uvrštena u skladu s odlukom Kolegija u proširenom sastavu na jučerašnjoj sjednici. Prijedlog zaključka ste dobili. Otvaram raspravu. Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Ovo je zahtjev za produženjem roka, ja le tako? Neka se rok produži, a neka naknada nema, to je pošteno. Mi smo kazali koja je naša procjena da se ovo uradi, urađeno je, dalje neka se, nije urađeno, neka se dalje radi, ali neka nema naknada. Toliko.
Da li ima još? Replika, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa mogu da, moram da komentarišem ovako rigidne stavove našeg kolege Džaferovića, koji su stvarno rigidni. Ima neki razlog, a to je vjerovatno razlog koji je i u Sekretarijatu prisutan, a bavila sam se nedavno time, zbog čega prođe veliki vremenski pomak od momenta kad se komisije formiraju do momenta kad one zvanično počnu da rade. Dakle, odgovornost za konstituisanje komisija nije na članovima komisija, nego na Kolegiju. Koji je to signal koji neko treba da signalizira Kolegiju da se održi konstitutivna sjednica, to je zaista pitanje? Dakle, mi kad vodimo, kad se definišu rokovi, zaista ne vodimo računa, evo imali smo za ovu, onu istražnu komisiju vezano za, prvu ovu, negdje nedavno smo imali slučaj da smo konstituisali komisiju prije odlaska na godišnje odmore. Dakle, mjesec dana je prošlo da komisija nije mogla da radi, konstituisana je tek u septembru. Dakle, ja molim da o ovim stvarima nemamo potrebe, ... ne na ovakav način kako je gospodin Džaferović, to je veoma potežak put ovim koji su izabrali da se pozabave Upravom za indirektno oporezivanje i sigurno će imati šta da rade. I zaista bi bilo nekorektno da kažemo – e vi to radite za slavu, a mi ostali ćemo poslije završenog našeg angažmana u Parlamentu ići kući na odmaranje.
Riječ ima poslanica, replika poslanik Šefik Džaferović. Izvolite. 70
Gospodine predsjedavajući. Ništa nije sporno, dat je rok, rok postoji, neka se uzme dan kada je komisija konstituirana, oni svakako od tada primaju naknadu, nisu je primali prije, ja bar tako pretpostavljam. Neka se izračuna taj rok i nek bude plaćeno ono što je u prvom roku ..., ovo izvan toga sve je višak. Dakle, nisam ja zato, nisam ja nekorektan u svom nastupu da se sada, nekoliko se mjeseci nije radilo, nije se konstituirala komisija pa da ja sad, dakle neka se uzme kompletno to vrijeme, nema problema nikakvih, od dana konstituisanja, al' neka se dalje ne produžuje. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ma nemojte komentarisati bez ...
Poslanica Azra Hadžiahmetović, diskusija. Izvolite.
Pa, ja ću vjerovatno malo poremetiti ovu idilu, jer ja neću o naknadama. Ja hoću samo da podsjetim na moju diskusiju povodom tačke 8. kad smo raspravljali o Izvještaju o izvršenoj reviziji učinka o temi „Upravljanje robom oduzetom u carinskim postupcima“, između ostalog ja sam tada sugerisala da i ova Komisija, koja evo sada traži produženje roka, u tom produženom roku napravi uvid u ovaj Izvještaj i ispita navode i naloge koje su, navode koji su navedeni u Izvještaju danas u smislu ocjene rada, odnosno nerada ili neadekvatnog rada kad je u pitanju tretman robe oduzete u carinskom postupku. Hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, zamjenik predsjedavajućeg Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa, mogu djelimično da prihvatim kritiku koja se tiče Kolegija za formiranje komisija iz jednostavnog razloga što je namjerno za ovu Komisiju napravljeno da se formira nakon godišnjih odmora kako ne bi džaba primali naknadu za ono vrijeme koje neće provesti u Parlamentu. Ne znam da smo neku formirali komisiju prije godišnjih odmora, ako jesmo onda uzimam, zato i govorim, dio ali ne za sve, onda možete reći da je za jednu. A ovo je namjerno urađeno da ova Komisija ne bi primala naknadu za ono što ne može da radi. Druga stvar, ako komisija dobije na početku svog mandata odmah toliko materijala da je svjesna da ne može da uradi posao, a u samoj odluci piše da treba do tok roka da završi posao, a 71 nije ni bila ni formirana, zašto ne bi dali pravo Komisiji da ona odredi da joj je potrebno dodatno vremena da završi svoj posao. Ova komisija je mislila da joj je potrebno, na osnovu podataka odmah na početku sjednice koje su dobili o vrsti i obimu posla, još vremena da završi to. Nije formirana na vrijeme i mislim sasvim je opravdano da joj se da određeni rok. Zašto bi dolazila nakon dva mjeseca i rekla da je došla sa poslom u pola pa da joj produžimo rok? Mislim da ne širimo doživljaj, da ima dovoljno argumenata da podržimo zahtjev Komisije. Hvala.
Drago Kalabić ima riječ. Izvolite.
Pa evo, dužan sam reakciju iako sam mislio da ne trebam da se javljam s obzirom da sam predsjedavajući te Komisije, ali samo da pomognem da lakše donesemo odluku uz dvije napomene. Naravno, da neću prihvatiti i neću komentarisati pitanje naknade, ali neću prihvatiti da je ona vezana za nerad, jer ako je nerad onda se, nema nikakvog plaćanja i onda se smjenjuje, znači ne dozvoljavam da se to veže. Mi smo jasno obrazložili i evo vidjeli ste iz ovih obrazloženja. A drugo, da ne bi vodili ovu parcijalnu raspravu, ja bih vas samo podsjetio da je Administrativna komisija, a to članovi znaju, donijela zaključak da će vrlo brzo biti tematska sjednica Administrativne komisije posvećena ovom pitanju, znači po ovom pitanju. Da ne bude ni po jednima, ni po drugima, jer nama se dešavalo sve te rasprave moguće ovakve i onakve prirode, mi smo donijeli zaključak da će evo, čini mi se i da smo rok odredili, kada će se po svim ovim pitanjima odrediti i ovo pitanje, jer da onda ne budemo u jednom momentu nekakvom ad hok većinom odlučivali ovako ili ulazili u neprincipijelne odluke ove ili one vrste. I ja se nadam da će Administrativna komisija donijeti sigurno odluku onako kako je to, kako to zaslužuje trenutak u Parlamentu.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda, Ad. 15. Izbor tri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta i izbor jednog člana koji će dužnost preuzeti umjesto razriješenog člana Upravnog odbora (rang-lista kandidata Privremene zajedničke komisije oba doma) Privremena zajednička komisija oba doma je 29.08.2013. dostavila Izvještaj o utvrđivanju prijedloga rang-liste kandidata za izbor tri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta, izbor jednog člana koji će dužnost preuzeti umjesto razriješenog člana Upravnog odbora. 72 Kandidati za izbor tri člana Upravnog odbora rangirani su sljedećim redoslijedom: 1. Aida Abadžić-Hodžić 2. Vlado Majstorović 3. Stevan Trbojević Kandidat za jednog člana koji će dužnost preuzeti umjesto razriješenog člana Upravnog odbora je Zoran Selesković. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 16. tačku, Ad. 16. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Okvirnog sporazuma o kreditu između Bosne i Hercegovine i Razvojne banke Vijeća Evrope (odgođeno izjašnjavanje na 52. sjednici Doma, održanoj 29.08.2013.)
Ja se ne mogu sjetiti da je rasprava završena jer se radi o nedorečenoj stvari. Ovdje smo čuli na prošloj sjednici da ovo nije prvo negativno mišljenje i da se ono i ranije davalo. Ja sam, izvinite molim vas, provjerio sve te stvari i to nije tačno, ovdje je neko obmanuo Parlament. Da podsjetim, ratifikacija ugovora za koje se kaže da je bilo negativno mišljenje, nije bilo negativno mišljenje nego je na zahtjev Ministarstva finansija Komisija skinula sa dnevnog reda i to 16.07.2013. godine. Ista Komisija je obavijestila Kolegijum Parlamenta da skine to sa dnevnog reda sjednice Parlamentarne skupštine jer je i ona skinula sa svog dnevnog reda na zahtjev Ministarstva finansija, a sve zato što u kantonalnim pregovaranjima je bolnica odustala od ratifikacije ugovora. Ne radi se znači o negativnom mišljenju naše Komisije i ovo što smo prošli put dobili je prvo negativno mišljenje naše Komisije. Tako da, ako nisam ja u pravu, neka oni koji su drugačije govorili pokažu argumente da su oni upravu. Druga stvar, Parlamentarna skupština može dati ili ne dati saglasnost, ali ne može tekst mijenjati i to je svima jasno, radi se o prethodnoj saglasnosti pa Mišljenje Komisije za spoljne poslove nije obavezujuće za ovaj Dom, pa makar ono bilo i negativno, jer nije riječ o zakonodavnom postupku nego je riječ o specijalnom postupku davanja saglasnosti gdje Parlament nije konačan subjekt u pravnoj stvari nego Predsjedništvo. Ukoliko je Komisija nezadovoljna ja mislim da je trebala da pokrene ovo pitanje na drugi način, a ne davanjem po prvi put negativnog mišljenja. Žao mi je što su učestvovali neki iz RS-a u vezi sa ovim, što bi iniciralo da razmišljaju o 73 tome da se ovdje daje neka prethodna saglasnost za zaključivanje ugovora što je nadležnost i entiteta i kantona. Ne znam zašto su to radili i ne mogu da vjerujem da žele na taj način da se zaključuju ugovori bez obzira koje na vlasti bilo u kantonu ili entitetu, da ovaj Parlament daje prethodnu saglasnost da se oni dole dogovaraju. Mislim da je to bila jedna čudna greška naših ljudi u Komisiji i da su uvidjeli svoju grešku. I zato pozivam Parlament da da saglasnost za ratifikaciju ovog ugovora na način kako što smo i do sad radili. Hvala.
Kolega Živković je tražio poslovničku intervenciju, tako da ovu njegovu diskusiju možemo podijeliti na dva dijela, na ono što se odnosi na poslovničku intervenciju i ono što je bi donekle predmet rasprave na prošloj sjednici. U vezi s ovim prvim, dakle poslovničkom intervencijom, ponavljam rasprava je zaključena i postoji stenogram da sam je zaključio. Ako je potrebno da donesemo i stenogram možemo donijeti. E sad ako se ovaj, opredjelimo da otvorimo ponovo raspravu, hajde ako hoćete i o tome da se izjasnimo. Ja nemam razloga da bježim od toga. Kolega Kalabić šta, za šta se Vi javljate?
Pa evo, možete to tumačiti ...
Ako je za diskusiju samo da pitam i ostale, je li se slažemo da otvorimo raspravu onda? Evo mislim da nema niko protiv. Izvolite kolega Kalabiću.
Pa vidite, evo možda u pravo vrijeme sve ove diskusije. Komisija je sigurno ako ništa drugo potakla ovaj proces koji treba završiti. Ne treba, ne treba da se to desi na taj način da se neprincipijelno kola slome na jednom sporazumu i da se dalje ništa ne dešava. Ima jedna stvar što je poslovnički sporno i Komisija je to htjela da inicira u raspravi. Evo kolega Magazinović vodi ovu Komisiju za izradu poslovnika i mi smo tamo došli do saglasnosti oko nekih stvari i došli smo do određenih saznanja koje smo ranije zanemarili. Vidite na Komisiji kad se vrši ratifikacija tada Ministarstvo finansija usmeno obavještava članove Komisije o određenom sporazumu, usmeno u smislu to je dobar sporazum, povoljan kredit i slično. Međutim, kada pogledate Poslovnik, Poslovnik obavezuje Predsjedništvo i Ministarstvo finansija da dostave dokumentaciju uz taj sporazum. Oni nikad nisu dostavili ni uz jedan. I ovaj Parlament je to zanemario, i ovaj Parlament je prešao preko toga, a oni tu poslovničku obavezu ispunjavali usmenim obavještenjem koje se nigdje ne piše, nigdje ne bilježi, nit ko ga pamti. I tu je nastao problem. Komisija je problematizovala stvar ne iz razloga da je, bar sam ja tako razumio, da je protiv ili za sporazum, ili da zaustavlja proces, ili na neki način, nego da u tom momentu ona nije spremna i sposobna na osnovu postojećeg stanja da relevantno odlučuje o tako značajnim stvarima. I mi smo sada imali ideju da se ova odredba doslovice primjenjuje, da mora ići dokumentacija uz prijedlog tog 74 sporazuma. I to je dovoljno, i to je dovoljno. Mi to do sada nismo imali. Sad mi je jasno zašto to nismo imali. Zato što smo na mala vrata uveli tu praksu da ljudi, činovnici iz Ministarstva sa dvije rečenice koje odu u vjetar završe priču. I onda ljudi odlučuju o 3 miliona, o 16 miliona, o 50 miliona i nađu se u problemu, ne da su protiv nečega, nego se ne osjećaju sposobni da u tom momentu. Jedna od varijanti je da tražimo prethodnu saglasnost Komisije za finansije, kao ljudi koji su puno bliže pitanjima koje su finansijskog karaktera, ili čak, ili čak da se sporazumi za ratifikaciju, odnosno ratifikacija sporazuma ide nadležnim komisijama, pa će sporazumi finansijskog karaktera ići Komisiji za budžet i finansije, sporazumi ne znam bezbjednosnog i drugog karaktera iće Ustavnopravnoj komisiji i tad ćemo doći u tu situaciju. I to je suština cijele ove priče, a ne da je, bar ja tako nisam razumio, ja sad govorim u svoje ime, ne da smo protiv nečega ili da smo za nešto, nego je jedna, stvorena bila jedna neizdrživa situacija da se jednostavno bez ikakvih obrazloženja gomila masa tih sporazuma, a mi o nečemo odlučujemo. I prošli put smo to kazali, bez te odluke nema sporazuma. Bilo je priče da je nebitno to naše glasanje, ja sam molio Boga da je nebitno, hajd onda da ne glasamo, zašto bi ja glasao ako nije bitno. Ali ako je bitno dajte ulazne, meni je čak i dovoljno ova dobra obrazloženja, pismena obrazloženja koja su obavezujuća, obavezujuća. Ministarstvo finansija je cijelo vrijeme i Predsjedništvo je kršilo proceduru, nije dostavljalo pismena obrazloženja. Ja bar za ovo vrijeme nisam vidio ni jedno pismeno obrazloženje. I tu je nastao problem, jer vjerovatno iz pet stranica o nečemu ja bih pročitao da vidim o čemu se radi i donio bi svoju nekakvu ličnu odluku i svoj lični sud, na osnovu dvije rečenice nekog činovnika koji se na svakoj sjednici mijenjaju, vjerujte to je nastao problem. Ja ne mislim da treba to na ovom sporazumu, ovo treba podržati i prihvatiti ovu izmjenu Poslovnika da idemo, znači ili da Komisija za finansije, koja je puno bliža toj materiji, rješava to, ali isto tako uz podršku da i oni dobiju ove ulazne dokumente, ili ako to se odredi poslovnički da to i dalje ostane u Komisiji za spoljne poslove, mada mi je malo čudno, poslije ovoliko godina i ja sam se zapitao zašto bi Komisija za spoljne poslove odlučivala o sporazumima finansijskog karaktera kad to poslovnički potpuno može da odlučuje i Komisija za finansije i budžet. I uz sve ono što treba da bude opslužena ili jedna ili druga komisija da može relevantno odlučivati. Znači, ovdje nije, po meni, bilo stvar o konkretnoj situaciji, ovdje je stvar o principima kako dalje raditi, a dozvoljavam da je možda u svemu tome napravljeno, ili možda je neko u svemu ovome imao i nekakve zadnje namjere, ja govorim u svoje ime, možda je neko imao. Moje namjere su bile, i mislim većine članova Komisije, da ovu stvar dovedemo da možemo relevantno odlučivati na osnovu podataka i informacija prethodnih. Mi nikad nismo dobili ko je sve dao saglasnot, ko je sve učestvovao, mi samo dobijemo informaciju to je kaže ekstra povoljan kredit, to je super povoljan, nismo mogli naći bolji, i za svaki je bilo tako, tako obrazloženje. I zato mislim, i time završavam, da je ovo dobro da u izmjenama Poslovnika se obrati pažnja na ovo i da se ovo pitanje na neki način riješi za sva buduća vremena.
Zahvaljujem. Replika, zamjenik predsjedavajućeg Milorad Živković. Izvolite. 75
Apsolutno podržavam bilo koju diskusiju koju će Komisija za spoljne poslove da otvori u vezi sa njenom ulogom u ratifikaciji donošenja sporazuma. Ali isto tako ovdje govorimo o konkretnoj stvari, o konkretnom kreditu. Po Poslovniku Komisija za vanjske poslove ima pravo, pod g), da razmatra pitanje davanja i otkazivanje saglasnosti za ratifikaciju međunarodnih ugovora. U Poslovniku napraviti da samo, kad se tiče finansijskih ugovora, radi neka druga komisija, ako smatra da treba, ali u Zakonu o zaključivanju međunarodnih odnosa piše da je to Parlament BiH, odnosno da je komisija. Treba inicirati onda izmjene Zakona. Druga stvar, Republika Srpska, Ministarstvo finansija od 05.09.2013. godine je rekla mišljenje u vezi sa ovim Sporazumom i rekla da Ministarstvo finansija RS-a u saradnji sa Ministarstvom finansija i trezora BiH usaglasilo tekst Okvirnog sporazuma o kreditu itd., itd., i dala saglasnost na to. Ako Komisiji nije dovoljno ovo što dođe od RS-a, nije dovoljno što neko iz Ministarstva finansija usmeno da kaže, skinite tačku dnevnog reda, tražite materijale koji su neophodni, ali ne možete dati negativno mišljenje. Dato je negativno Mišljenje, dostavljeno svim poslanicima. Hvala.
Za riječ se prijavio poslanik Mirza Kušljugić. Izvolite.
Mi se u Komisiji susrećemo sa ovim problemom od početka rada mandata. I nije tačno, poslali smo mi nekoliko puta i inicijativu Komisije za promjenu Poslovnika u pismenom obliku da ovo treba da se reguliše, ali je očigledno da je među članovima Komisije u jednom trenutku došlo do potrebe da se skrene pažnja ovome Parlamentu da u toj proceduri i ovaj Parlament odobrava zaduženja. Pazite, mišljenje Komisije ne obavezuje ovaj Parlament. Dakle, danas možemo glasati na način kako je to dogovoreno po klubovima. Glasanje na Komisiji je bilo 4 uzdržana, 2 protiv, da vas i to podsjetim. Dakle, poruka, a to smo prošli put rekli šta je u stvari. Ja sam dobio informaciju da je Komisija za izmjenu Poslovnika, koja je napravljena, uzela u razmatranje ove prijedoge. Ja se nadam da ćemo imati na bolji način regulisano proceduru o kojoj se ovdje radi, a evo obrazložit ću. Bilo je diskusije, da li ima svrhe glasati protiv ili da skinemo sa dnevnog reda. I ono što je na Komisiji preovladalo je da jedino ako se izjasnimo, a imamo pravo da se izjasnimo i protiv, da ćemo izazvati raspravu na ovom Parlamentu. Skidanjem tog, kao što smo radili nekoliko puta do sada, nismo uspjeli da skrenemo pažnju ovog Parlamenta, da ipak je ovo jedna od institucija koja će biti eventualno prozivana za ukupno zaduženje koje imamo u BiH, jer ovaj Parlament ipak ima neku ulogu u čitavoj toj proceduri. Ja da vas samo podsjetim, meni je bilo drago jer je prošli put rečeno da ćemo uskoro imati na tački dnevnog reda, možda čak na ovom zasijedanju, diskusiju i o zaduženju BiH, tako je barem rečeno, pa biće to prilika da otvorimo i neke druge stvari. Ja sam to i prošli puta rekao da je intencija na ovom, ne finansijski posebno teškom Sporazumu koji je pored toga Sporazum koji obuhvata jako puno subjekata, nije intencija Komisije bila da zaustavlja čitav ovaj proces, ali to smo i prošli puta obrazložili. I evo, ja pozivam da glasamo po ovome pitanju u očekivanju da će 76 Komisija koja radi izmjenu Poslovnika pronaći mogućnost da se i detaljnije upoznajemo kada glasamo o ovakvim stvarima.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Darko Babalj. Izvolite.
Ma evo, prije svega da vas pozdravim i da se zahvalim Komisiji upravo na onome što mi radimo danas, a i radili smo prošli put. Ja prošli put nisam znao da je Ministarstvo zdravlja RS-a zaduženo 350 miliona KM, a nakon one rasprave danas evo znam da je zaduženo 350 miliona KM. Lični moj stav i stav SDS-a je poznat. Ono što je meni nejasno i što me zabrinjava je diskusija gospodina Drage Kalabića, jer ono što je naš kolega rekao je zabrinjavajuće, a rekao je da Ministarstvo finansija i Vijeće ministara imaju obavezu da obrazlože to. Zapanjen sam ako tog obrazloženja nije bilo u prethodnom periodu, što znači da sve ono što smo mi radili i glasali oko ovih sporazuma smo, i ne znamo ni mi kako glasali. Hvala.
Replika, Drago Kalabić. Izvolite.
Ma vidite, ja kad sam rekao oko obrazloženja, oni su obrazloženje tumačili ono što su radili usmeno. I to jeste neka vrsta obrazloženja. Mislim da bismo mi sad detaljnim pregledom cijele regulative uvidjeli da su oni dužni dostaviti od preko Predsjedništva, preko svih, da su dužni dostaviti pismeno obrazloženje. I to je naš stav, dok se ne riješi ovo pitanje Poslovnika, ne popravi. Naravno da moramo raditi. I nije problem danas da se, znači nije niko, valjda su svi razumjeli nije niko bio protiv ovog pojedinačnog kredita, nego jednostavno neka vrsta signala, da li na pogrešnom mjestu o tom-potom. Ali sad jasno, bez pismenog obrazloženja, sad se priča otvorila, bez pismenog obrazloženja Minsitarstva finansija, bez obzira šta tumačili usmeno, vjerovatno mi više nećemo raspravljati, pisano znači, nećemo više raspravljati, skidaćemo, ne glasati protiv. Ja mislim da je greška onaj, znači, nego skidati dok se ne dobije to pisano obrazloženje. Što se tiče toga, zaduženosti, svašta možete da čujete. I naravno da su sve informacije, da je Doboj do te mjere zadužen da je zabranjeno u Doboju i privatno pozajmljivanje para između. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] U Doboju. Znači, jedna od mjera je da se zabranjuje na teritoriji Doboja međusobno pozajmljivanje jedni drugima jer je alarmantna situacija. Više, vjerovatno će biti sad po kućama oduzimano ono, da se napravi da bi se moglo to. To je isto jedna od alarmantnih informacija i biće 77 ih još i bilo ih je, ali opet kažem to je problem nekoga drugog, mi rješavamo svoj problem. Naša uloga je u ovome potpuno jasna i mi pokušavamo da je što savjesnije odradimo. I kažem – izlaz je u ovoj poslovničkoj promjeni i izlaz je u poštovanju ove procedure koju, ne ulazeći sad zašto je to bilo do sada i kako je to bilo do sada i od kada je bilo, ali evo dešavalo se i naravno to su različita tumačenja. Opet kažem, Ministarstvo finansija će vjerovatno kazati, i to je tačno, da su oni imali svaki put obrazloženje. I jesu imali, jedna rečenica i to vam je obrazloženje u formalnom smislu. To što mi nismo tražili drugačije možda je i do nas.
Replika, poslanik Borislav Bojić. Izvolite.
Samo kratko, kolega Kalabiću tendeciozno ste izdvojili Doboj sa namjerom da ukažete na tu vrstu zaduženja. Ima mnogo zaduženja, recimo kad bismo izdvojili Ministarstvo zdravlja RS-a, pa to uporedili sa Ministarstvom zdravlja Federacije, takođe biste se veoma zaprepastili. Ali samo da vas podsjetim, ni jedno zaduženje ne može bez odobrenja skupštinske većine, bez odobrenja Narodne skupštine, odnosno bez saglasnosti SNSD-a, prije svega. A pretpostavljam da je SNSD iz Doboja dao tu vrstu prijedloga.
Replika, poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Gosodine Bojiću, tendeciozno ste razdvojili diskusiju, dakle Babalja i moju. I to je vrlo hrabar čin da čujete da je neko, a pošto je princip isti, i on je izdvojio jednu instituciju, evo i ja sam jednu. Bez obzira šta rekli za nas dvojicu morate uzeti istu ocjenu i obadvojicu nas morate strpati u isti koš. Ali evo, Vi ste tendeciozno zanemarili znajući šta je rekao gospodin Babalj, i naravno ja nisam rekao da to nije tačno, ali vi niste oponirali ovome da sam ja rekao da je to tačno. Koliko ja znam lokalna zajednica donosi odluku, u Doboju je SDS i njen gradonačelnik donose odluku o zaduženju. Bar toliko znamo. Mislim dalje kako ide, a onda cijelom procedurom dođe i do mene i do Vas, pa i mi na taj način u tome svemu učestvujemo. Ali je činjenica ko to i kako radi. Zato pokušajmo barem imati nekakve principe, bez obzira gdje se ko od nas u svemu tome našao.
Replika, Darko Babalj. Izvolite.
S obzirom da ste me pomenuli, dragi kolega ja se Vama divim na Vašoj hrabrosti.
Saša Magazinović ima riječ. Izvolite.
Odustajem od diskusije. 78
Zaključujem raspravu o 16. tački dnevnog reda. Prije nego pređemo na 17. tačku, predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o tačkama 17. do 21. dnevnog reda, jer se radi o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora. Stavljam ovaj prijedlog na glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, da smo prihvatili ovaj prijedlog. Ad. 17. – 21. Davanje saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora Mišljenja nadležne Komisije za vanjske poslove ste dobili. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Obavještavam vas da ćemo za 15 minuta, dakle u 16:45 pristupiti glasanju. [[PAUZA]]
Povlačim zaključak.
Povlači zaključak. Dakle, nećemo glasati o ovom zaključku. Prelazimo sada na 7. tačku dnevnog reda – Prijedlog zakona o dopuni Zakona o službenom glasilu Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović i Azra Hadžiahmetović (prvo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj Prijedlog zakona u prvom čitanju. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Upravljanje robom oduzetom u carinskim postupcima“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH. Glasamo prvo o usvajanju Izvještaja sa preporukama sadržanim u njemu. 80 Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj Izvještaj s preporukama. Sada glasamo prvo o prijedlogu zaključka poslanice Azre Hadžiahmetović. Pripremite se za glasanje. [[zajednička diskusija]] Nećemo mi napraviti nikakvu grešku i ako se pojedinačno izjasnimo i kad ih usvojimo. Onda kad bude to došlo do Vijeća ministara neka oni izvuku suštinu i neka rade. [[zajednička diskusija]]
... da se pojedinačno izjašnjavamo po tačkama zaključaka.
Dobro. Nadam se da su i ostali saglasni, pa da krenemo.
nije uključen mikrofon
Molim?
Glasamo o ovom prijedlogu.
Pa ako je potrebno možemo i glasati, ali ja sam mislio da postoji puni konsenzus da i ne glasamo, je li tako. [[zajednička diskusija]] Evo ide na glasanje, samo mi nemamo mogućnosti naknadno usaglašavanje. Bez veze komplikujete situaciju ali evo. Hajte, stavljamo na glasanje oaj prijedlog Kluba SDP-a. Pripremite za glasanje. Glasajte sad. 18 za, 12 protiv, nemamo dovoljne entitetske većine za ovaj zaključak. Naknadno usaglašavanje. Sada imamo prijedlog zaključaka poslanika Šefika Džaferovića, četiri zaključka. E ovo ćemo u cjelini sada odmah glasati. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. 20 za, 12 protiv, nema potrebne entitetske većine. Naknadn o usaglašavanje. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda – Razmatranje prijedloga zaključaka Komisije za vanjsku trgovinu i carine u vezi s Izvještajem iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2012. godinu, materijal Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH (u skladu sa zaključkom usvojenim na 52. sjednici Doma, održanoj 29.08.2013.). Prvo glasamo o usvajanju zaključaka s rokovima za njihovo realiziranje. 83 Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, usvojili smo ovaj zaključak s rokovima za njihovo realiziranje. A sada glasamo i o prijedlogu zaključka poslanika Mladena Ivankovića Lijanovića. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da ovaj prijedlog zaključka ima potrebnu i opću ali ne i entitetsku većinu. Naknadno usaglašavanje. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda – Razmatranje prijedloga zaključka Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotreba i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje BiH. Glasamo o usvajanju prijedlog zaključka. Zaključak ste dobili, treba li ga pročitati još jednom? Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, usvojili smo i ovaj zaključak. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda – Izbor tri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta i izbor jednog člana koji će dužnost preuzeti umjesto razriješenog člana Upravnog odbora (rang-lista kandidata Privremene zajedničke komisije oba doma). Glasamo, dakle o izboru tri člana Upravnog odbora Agencije a to su Aida Abadžić-Hodžić, Vlado Majstorović, Stevan Trbojević i glasamo o izboru jednog člana koji će dužnost preuzeti umjesto razriješenog člana Upravnog odbora, a to je Zoran Selesković. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo izglasali izbor ova tri člana i ovog još jednog člana koji će preuzeti dužnost umjesto razriješenog člana. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda – Davanje saglasnosti za ratifikaciju Okvirnog sporazuma o kreditu između Bosne i Hercegovine i Razvojne banke Vijeća Evrope, broj: 01,02-05-2-894/13, od 01.08.2013. (odgođeno izjašnjavanje na 52. sjednici Doma, održanoj 29.08.2013.). Glasamo o davanju saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo dali saglasnsot za ratifikaciju ovog Sporazuma. Sada prvo stavljam na glasanje prijedlog da se o tačkama 17. do 21. izjašnjavamo u paketu. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu. 84 Sada stavljam prijedlog da se glasa o saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora od 17. do 21. tačke dnevnog reda. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, konstatiram da smo usvojili i ovaj dio i dali saglasnost za ratificiranje sporazuma i ugovora. Napominjem da je naredna sjednica planirana za 07. oktobar. Ako bude bilo potrebe možda bude i prije neka sjednica. Zaključujem 53. sjednicu Predstavničkog doma. Sjednica završena u 17:10 sati.