Izvolite kolega Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Naravno da je u opisu poslova saborskog zastupnika je praćenje vijesti, praćenje vijesti onoga što se događa. Ja sam jutros kada sam slušao vijesti na radiju poslije sam otišao na portale i doista sam, kako to izraziti, šokiran ili što već da kažem, nešto me duboko potreslo. Pročitat ću vam neke od vijesti. U nesreći u Dalmaciji noćas poginula jedna osoba, četiri ozlijeđene. Crna srijeda na cestama u sat vremena poginulo pet ljudi još sedam ozlijeđeno. Kod Požege u prometnoj poginuo pješak, išao je sa psom u šetnju. Međimurje zavijeno u crno, u teškoj nesreći poginuo mladi par i starija žena. Djevojka, mladić i žena poginuli u sudaru u Međimurju, još dvije žene u bolnici. Muškarac poginuo sletio s ceste kod Skradina. Auto je prepolovljen. U teškoj nesreći u Dugopolju poginula jedna osoba, auto završio na krovu. To su naslovi s naših portala. Dakle, teške prometne nesreće u kojima vidimo ima veliki broj poginulih u samo jednom danu. Nesumnjivo je samo jednim kratkim pregledom na internetu naišao sam na rad gospodina Josipa Medveda i Ante Orlovića stručnjaka iz područja sigurnosti prometa na cestama u kojem su u tom radu zove se „Sigurnost cestovnog prometa prikupljanja analiza podataka u svrhu predikcije i prevencije prometnih nesreća“. Još jednom ću naglasiti kada je bila rasprava o zadnjem izmjenama Zakona o sigurnosti prometa na cestama bio sam kritičar tog zakona, ne u smislu njegove intencije i pozdravljam doista htjelo se obračunati sa četiri najveće ubojice u prometu kako su ih nazvali alkohol, brzina, pojas i mobitel. Međutim, nešto dublje nije dobro u čitavom sustavu, nije dobro da se ovakve stvari događaju, statistika će poslije možda će pokazati da je broj nesreće manji nego što je bio prošle godine, možda će pokazati, ne znam. Ovo ne ohrabruje, ali svaki izgubljeni život nas tjera na pitanje što učiniti. U ovoj analizi ovi stručnjaci za sigurnost prometa govore da ključna stvar u našem društvu, mi nemamo dobre digitalne alate s kojima bi analizirali ono što nam se događa. Dakle oni upozoravaju da policija radi svoj posao, unosi podatke, ručno moraju unositi podatke. Kasnije opet te podatke ručno prenose u Excel tablicu, ali dozvolite Excel tablice nisu dovoljan alat da bi se napravila detaljna analiza svih crnih točaka, da ih tako nazovemo u prometu u odnosu na prostor i u odnosu na vrijeme. Mi možemo izolirano promatrati pojedine slučaje pa vidjeti kada se oni događaju, da su to u tijeku noći, pa donositi nekakve parcijalne zaključke da su to mladi vozači, da mi kao narod nemamo kulturu vožnje, svašta možemo zaključiti. Ali dok ne budemo imali jasnu analizu koja će davati nekakav informacijski sustav u kojem će se nositi ovakve teške nesreće nećemo znati točan odgovor na ovo pitanje. Još jednom ću to ponoviti i čini mi se da je važno, prevencija je uvijek bolja od represije. Prevencijom se mijenjaju i modeli ponašanja. Uzeti ću sad dva primjera. Jedan sam tu i predlagao onda kada se govorilo o sigurnosti prometa na cestama. Pa evo neka Ministarstvo obrazovanja učini sve da se u obrazovni sustav unese više prometne kulture. Jer mi imamo sad prometnu kulturu samo u okviru tehničke kulture u jednom, mislim da petom razredu u okviru jednog polugodišta, jedan dio prometne kulture. Druga stvar, ako se već u RH kao turističkoj zemlji putuje, pa ajmo napraviti nešto da se u svim lokalima koji se nalaze uz prometnice, svim ugostiteljskim objektima da se oslobodi ih recimo poreza na dodanu vrijednost za bezalkoholne napitke svima koji staju koji će, ili recimo za pripremu hrane je nešto smanjen sada taj porez na dodanu vrijednost, da se ljudi odluče više puta stati, da. Mi smo istina autocestom smo smanjili broj vozila koji prolaze kroz naseljena područja što je dobro ali opet s druge strane smo skratili to vrijeme putovanja. Je li i to jedan od uzroka prometnih nesreća? Mi ne znamo, mi zapravo možemo postavljati pitanja, ne znamo odgovore. Na kraju godine ćemo ovo sve staviti u statistiku. Ljudi će postati nažalost statistika i onda ćemo donesti na kraju godine nekakav, na kraju mislim ove godine otkad se primjenjuje zakon, sada se primjenjuje nešto više od 2 mjeseca ili koliko. Dakle, moramo ovom problemu sustavno pristupiti, uložiti sredstva, napraviti informacijski sustav, dobre analize da vidimo što učiniti, ovakvi podaci nas ubuduće samo mogu i dalje šokirati. Hvala.
Hvala vam.
Slijedeće stajalište Kluba zastupnika HSU-a, Nezavisnih zastupnika, SNAGE i Nove politike, poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege danas ću opet govoriti o problematici dopunskog zdravstvenog osiguranja. I prvo da podcrtamo, svi zakoni, sve izmjene i dopune zakona donose se što god vi mislili dragi građani u ovom parlamentu možete gledati prazne klupe, ali bez ruku u ovom parlamentu nema donošenja zakona i nema pomicanja, pomicanja na bolje. Prema tome, vrijedi ulagati u rad u parlamentu. Već najmanje 10 godina govorim o potrebi povećanja cenzusa za dopunsko zdravstveno osiguranje, a nakon prošlogodišnjeg obećanja ministra Pavića u rujnu prošle godine 15-estak puta sam govorio za ovom govornicom o tom problemu. Nitko svi samo slušaju, rade svoj posao kao da se ništa ne događa, a od 2012. do danas 250.000 najsiromašnijih građana RH izgubilo je pravo na dopunsko zdravstveno osiguranje na teret državnog proračuna, a imaju veoma niske, niske prihode. Dakle, to je 250.000 najsiromašnijih pretežno i najstarijih građana RH. Dakle, 15 puta po 5 minuta ovdje govoreći, ukazujući ništa. Imate u proceduri i dao sam u proceduru točno na današnji dan pred 6 mjeseci 15. svibnja, pardon 13. svibnja 2019. godine PZ prijedlog zakona broj 643 u proceduru u kojem tažimo korekciju cenzusa sa 1.516 na 1.830 po članu obitelji odnosno sa 1.939 kuna na 2.340 točno za 50% postotka rasta plaća u RH u posljednjih 15 godina. Znate šta su odgovorili? Odgovorili su da nije u planu, u financijskom planu Vlade nisu predviđena sredstva, to je odgovor Vlade od 10. listopada ove godine nakon 4, gotovo 5 mjeseci, to je odgovor Vlade ali da oni cijene svaku inicijativu i da će i ubuduće štititi korisnike sa ovim najnižim, najnižim primanjima u smislu minimalnih naknada u socijalnoj sferi. Dakle, štitit će na razini 800 odnosno 920,00 kn, jel možete vi to vjerovat, to je odgovor Vlade RH, ali cijene svaku inicijativu. Ministar Kujundžić kad smo ovdje raspravljali je nazvao ovu mjeru populizmom, brinuti o sudbini 250 000 građana i dostupnosti zdravstvenog osiguranja za njih je populizam i kaže da neki koji ne spadaju u socijalne kategorije koriste ovo, e moj ministre onda ne znate da vam je to najbolji sustav u sustavu zdravstva gdje imate prihodovni cenzus i kad neko dobije od svog rada pomoć zbog siromaštva, ispada iz dopunskog zdravstvenog osiguranja, imate strogo kontrolirani proces u svom ministarstvu, a vi o tome, a vi o tome g. ministre ne znate. Zbog toga, zbog ovakve odluke o ovom prijedlogu zakona Hrvatska stranka umirovljenika od petka 15. studenog kreće u skupljanje potpisa po cijelom teritoriju RH, svojevrsnu peticiju, dakle nikakva referendumska inicijativa nego peticija u kojoj se zalažemo za povećanje cenzusa, usklađivanje cenzusa sa rastom plaća na početku svake godine, zalažemo se za solidarnost među generacijama kako bi se sačuvala niska cijena police i očuvanje javnog neprofitnog osiguravatelja, a protiv smo poskupljenja, često se najavljuje, dopunskog zdravstvenog, guranja umirovljenika u zonu siromaštva i privatizacije dopunskog zdravstvenog osiguranja kojem bi stariji od 60.g., ako se sve privatizira, plaćali police dopunskog zdravstvenog osiguranja od 150 do 350,00 kn i samo svi zapamtite, mi smo već 2016. uspjeli spriječiti poskupljenje police dopunskog zdravstvenog osiguranja sa 70 na 89,00 kn sa 100 000 potpisa, uspjet ćemo i sada [[Upadica: Zahvaljujem]] Hvala lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSU-a, SNAGA-e, nezavisnih zastupnika i Nove politike u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Danas je na portalu IUS-INFO, to je poznati pravni portal na kojem ima puno korisnih informacija, izašao tzv. stručni članak, znanstveni članak dvojice profesora trgovačkog prava, prof. Petrovića i prof. Jakšića koji otvoreno tim svojim člankom agitiraju u korist banaka a protiv 125, ne 125 000 nego protiv 55 000 obitelji čiji su članovi konvertirali CHF kredite u euro kredite. Neshvatljivo je njihovo ponašanje, neshvatljiv je njihov potpuno antipravni stav da bi potrošači koji su konvertirali svoje CHF kredite u euro kredite, bili potpuno obeštećeni, to je njihova tvrdnja pa ću reći nekoliko teza koje oni iznose u tom svom članku a koje su u biti ništa drugo nego laži. Tako oni kažu u jednom djelu tog članka da su potrošači koji su ugovorili aneks, ustvari ugovorili nove ugovore. Aneks kojima je provedena konverzija CHF kredita u euro kredite, nisu novi ugovori. To su dodaci osnovnim ugovorima, osnovni ugovor i dalje vrijedi u onim dijelovima u kojima on nije izmijenjen, dakle aneksi nisu novi ugovori kao što oni to tvrde. Dalje oni tvrde da je Vrhovni sud RH svojim revizijom 2221/18 utvrdio kako potrošači koji su konvertirali svoje kredite, CHF kredite u euro kredite, više nemaju pravni interes utvrđivati svoja prava jer su obeštećeni. To jednostavno nije istina jer oni obeštećeni nisu. Slijedeća tvrdnja je da su oni konverzijom izjednačeni sa euro dužnicima, dužnicima koji su imali euro kredite. To je donekle točno ali to je irelevantno. Zašto irelevantno? Zato jer u trenutku konverzije valutna klauzula CHF je bila ništetna, to u trenutku konverzija potrošači nisu znali, da su znali, ne bi konvertirali kredite međutim, to ne mijenja činjenicu da je valutna klauzula CHF u trenutku konverzije ništetna. Budući da je ona ništetna, ne može izvršiti konverzija. Ti profesori potpuno zanemaruju Direktivu 93/13, potpuno zanemaruju presudu suda EU C-118/17, a to presudom je jasno i nedvojbeno rečeno da u slučaju kada zakonodavac intervenira u neki pravni odnos, da i dalje potrošač ima pravo utvrđivati na nacionalnom sudu svoja prava i da on mora biti u potpunosti obeštećen. Mi konverzijom nismo obeštećeni. Naime, u trenutku konverzije preostala glavnica izrađena bi trebala biti u kunama po početnom tečaju jer je valutna klauzula CHF ništetna. Budući da je ta preostala glavnica izražena u kunama po početnom tečaju, već na neki način konvertirana i ona je manja od one glavnice koja se konvertira, koja nakon konverzije iznosi određeni iznos eura, onda je ustvari ta tvrdnja profesora kako smo i mi izjednačeni sa euro dužnicima, potpuno irelevantna. Druga stvar koju oni zaboravljaju reći jest da su u euro kreditima također korištene nepoštene kamatne stope i te nepoštene kamatne stope su onda pretvorene kroz konverziju u nekakve poštene, to je nemoguće. Dakle, profesori prava tumače pravo suprotno Zakonu o obveznim odnosima, suprotno Ustavu RH i suprotno pravu EU-a. Ima li to veze sa činjenicom da su ti profesori članovi nekih nadzornih odbora, ja ne znam ali ja moram reći i moram utvrditi da je prof. Petrović član nadzornog odbora Atlantic grupe d.d. čiji predsjednik je predsjednik HUB-a, g. Adrović. Moram reći da je Tomislav Jakšić, profesor prava također član nadzornog odbora Zagrebačke burze d.d. a istovremeno je član tog nadzornog odbora i g. Centner koji je član uprave Erste banke. Ima li veze to što su profesori istovremeno članovi nadzornih odbora u kojima su predsjednik i član nadzornog odbora visoko pozicionirani bankari? Pitam se ima li to veze. Meni se čini da bi to moglo imati neke veze, hvala.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda a to je: - Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu („Narodne novine“, br. 20/18) Predlagatelj je Odbor za zakonodavstvo na temelju članka 210. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Molim predstavnicu predlagatelja poštovanu predsjednicu Odbora za zakonodavstvo gđu. Mariju Jelkovac da nam da dodatno obrazloženje prijedloga odluke. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo je na svojoj 109. sjednici održanoj 2. listopada ove godine raspravljalo o Prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnio Tomislav Žagar, naš kolega zastupnik. Odbor je razmotrio mišljenje Vlade RH od 11. srpnja 2019. godine kojim se ocjenjuje da nema potrebe za davanjem vjerodostojnog tumačenja članka 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu jer je jasno da se radi davanja prethodnog mišljenja županije i suglasnosti ministarstva dostavlja program koji je donesen od strane Općinskog odnosno Gradskog vijeća, odnosno za grad Zagreb Gradske skupštine grada Zagreba. Nadalje, odbor je razmotrio i mišljenje matičnog radnog tijela Odbora za poljoprivredu od 4. srpnja ove godine koje smatra da prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 20. Zakona o poljoprivrednom zemljištu nije osnovan. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova utvrdio da prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja nije osnovan te predlaže Hrvatskom saboru da donese odluku o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je prilog ovog izvješća i čini njegov sastavni dio. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mariji Jelkovac. Imamo repliku poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. O raspolaganju poljoprivrednoga zemljišta i o programu određivanja što donosi lokalna samouprava gradska vijeća i skupštine smatram da mi kada govorimo o temi poljoprivrednoga zemljišta moramo znati da 700 tisuća kvadratnih, hektara u RH je neobrađeno poljoprivrednog zemljišta. Moramo napomenuti kolegice da RH u idućoj godini mogu strane fizičke i pravne osobe što je nametnulo ovo ministarstvo moraju prodavati zemljište jer nisu prihvatili naš amandman, mogu kupiti strane i fizičke osobe u RH poljoprivredno zemljište dok hrvatski građani, fizičke i pravne osobe ne mogu npr. u Mađarskoj. Mi se ovdje bavimo stvarima i namjerno se ovdje zamagljuje javnost i stvarnost a u biti poljoprivredno zemljište je utjecaj stranog kapitala od ruskog pa na dalje u cijeloj RH će preuzeti naš resurs a to je poljoprivredno zemljište koje je vrlo bitno uz naše pitke vode, šume, poljoprivredno zemljište i također na meti stranih kapitala poglavito Rusa. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj. Odgovor poštovana kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega ovdje ne govorimo o ovome o čemu ste vi sad govorili, govorimo o mogućnosti davanja vjerodostojnog tumačenja ili ne a sukladno Poslovniku, dakle nema razloga niti mogućnosti za davanje vjerodostojnog tumačenja. Vjerodostojno tumačenje se ne daje da bi se proširile zakonske odredbe nego onda kada nije jasno što je zakonodavac htio reći što u ovom slučaju nije tako. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, državni tajniče. Klub HDZ-a biti će protiv prijedloga za davanje vjerodostojnog tumačenja iz čl. 29 Zakona o poljoprivrednom zemljištu kojega je Hrvatskom saboru podnio zastupnik Tomislav Žagar. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora razmotrio je prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja iz čl. 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu te je također nakon dodatnog pojašnjenja Ministarstva poljoprivrede odbio taj prijedlog. Nedoumice su vezane uz usvajanje programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem koje donosio općinsko odnosno gradsko vijeće na prijedlog načelnika odnosno gradonačelnika uz prethodno mišljenje županije i suglasnost ministarstva odnosno za grad Zagreb Gradska skupština grada Zagreb za svoje područje uz suglasnost ministarstva. Predlagatelj na vodi kako nije jasno treba li vijeće usvojiti program prije dostave programa s popratnom dokumentacijom na prethodnu suglasnost županiji ili suglasnost ministarstva čime bi odluka o usvajanju programa bila dio te popratne dokumentacije ili će vijeće na svojoj sjednici donijeti program a nakon zaprimanja prethodne suglasnosti županiji i suglasnosti ministarstva da se poljoprivredno zemljište u vlasništvu države raspolaže na temelju programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države. Program donosi općinsko vijeće ili gradsko vijeće za svoje područje na prijedlog načelnika odnosno gradonačelnika uz prethodno mišljenje i suglasnost ministarstva odnosno za grad Zagreb Gradska skupština grada Zagreb za svoje područje uz suglasnost. Prijedlog programa izrađuju jedinice lokalne samouprave odnosno grad Zagreb za svoje područje. Prijedlog programa izlaže se na javni uvid u trajanju od 15 dana u sjedištu općine ili grada odnosno grada Zagreba koje podnosi program. Nakon provedenog javnog uvida na prijedlog programa, načelnik odnosno gradonačelnik upućuje općinskom odnosno gradskom vijeću prigovore s javnog uvida na odlučivanje prijedloga programa na donošenje. Nakon donošenja, na općinskom ili gradskom vijeću tekst programa nije više prijedlog programa već predstavlja program kao akt koji se u skladu sa odredbom čl. 29. stavka 2. i 9. zakona dostavlja na mišljenje županiji i suglasnost ministarstvu. Jedinice lokalne samouprave odnosno grad Zagreb ne mogu raspolagati poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države prije podnošenja programa na koji je ministarstvo dalo suglasnost. Prema tome, nedvojbeno je da se radi davanja prethodnog mišljenja županiji i suglasnosti ministarstva ostavlja program koji je donesen. Napominjem da je ministarstvo jedinicama lokalne samouprave dalo dostatne upute za na osnovu kojih su JLS-i postupali te nije bilo nikakvih problema na terenu kod donošenja programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Na kraju ističem kako se u stavcima 9. i 12. čl. 29. govori o programu raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države a ne o prijedlogu programa te je jasno da isti mora biti prethodno usvojen od strane vijeća. Dakle HDZ-a neće podržati ovaj prijedlog, hvala.
Zahvaljujem, prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite kolega.
Hvala lijepo. Evo vidimo da je ovo vrlo bitna tema jer u kaosu koji se stvorio u RH je upravljanje zemljišta, upravljanje poljoprivrednim zemljištem je vidljivo da je to ciljani kaos, da se prebacivalo sa lokalne, regionalne, državne samouprave u biti samo se prebacivala loptica, u biti danas imamo kao što sam rekao, 700 000 ha neobrađenoga zemljišta i poljoprivreda koja bi trebala biti glavna razvojna grana i opstanak ljudi na područjima RH, danas imamo taj kaos i smatram da kolega Žagar je u pravu u ovome djelu gdje traži da se javno, transparentno da mišljenje tijela Hrvatskoga sabora jer se stvorio toliki kaos u poljoprivrednom zemljištu, u RH od Slavonije do Dalmacije da se ne zna tko dodjeljuje državno zemljište i na koji način se raspolaže jer je politika Ministarstva poljoprivrede očito cilj da se dočeka 1.1. i da napokon strane fizičke i pravne osobe kupiti poljoprivredno zemljište a svakako je selo iseljeno, ciljano iseljeno a prebacivanje loptice cijelo vrijeme i ne davanje točnih pravnih tumačenja bez obzira šta zakonodavac u jednom trenutku kaže to trebaju gradska vijeća, općinska vijeća, grad Zagreb, u biti na terenu je totalni kaos i po pitanju poljoprivrednoga zemljišta, ima se šta reći jer danas se evo sad istraživanja koja su tj. inspekcijski nalazi koji su izašli, dali su zastrašujuće rezultate, to su mediji i objavili, da u RH ispravnost hrane koji bi trebao biti najvažniji, zahtjev svih nas potrošača u biti da je Državni inspektorat prošle godine tj. kontrole koje su napravljene u biti pokazuju da je zavaravanje kupaca, lažne deklaracije, u biti evo samo gledamo bućino ulje više ima suncokreta a u biti mi imamo površine koje su prazne, imamo znači mliječnu industriju koja je u padu, danas imamo krška područja, za dodjelu pašnjaka u krškim područjima koja se dodjeljuju na hektre ljudima koji nemaju niti jedno govedo a u biti oni koji se bave proizvodnjom drže goveda i koji se bave mliječnom proizvodnjom ne mogu u krškim područjima kako u mojoj Cetinskoj krajini, tako u svih 8 županija krškoga područja. Ljudi koji se bave govedarstvom ne mogu dobiti ali dobivaju oni koji nemaju govedarstvo ali dobivaju uredno poticaje. Primjer imamo jedan u Benkovcu, bio sam s jednim čovjekom ovih dana, ... [[Govornik se ne razumije.]] čovjek drži 100 i nešto krava, ne može dobiti hektar zemlje na krškom području jer ako je Slavonija dobra za žitnice, tako su krška područja poglavito vidimo da ima sve više opožarenih i područja gdje bi se trebala uzgajati stoka, danas imamo problem šta se zemljište izdaje tj. daje u korištenje, u najam ljudima koji nemaju nikakve veze, oni ne znaju ni kako izgleda krava. I zato danas imamo problem što je prošle godine u RH 10,5% manje mliječnih proizvoda proizvedeno u RH, 10, a od toga manje je 16,5 u obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. Kad pogledamo samo koliko je poticaja, evo ministar bi mogao reći, koliko je samo poticaja podijeljeno, a vidimo da je u svemu pad i da imamo na našem tržištu znači u trgovinama sa lažnim deklaracijama kupujemo mlijeko koje nema veze sa mlijekom niti je, kupujemo ulje, evo, ovdje kad čitam što je sve bilo, maslinovo ulje koje jednostavno lažne deklaracije, koje su kisele, imaju talog i nisu dobro označeni. Kupujemo štetnu hranu. I sad se čudimo, tu uvoznu, uglavnom uvoznu, štetnu hranu koju mi uvozimo, koji lažno se deklariraju, deklaracije su lažne, mi to kupujemo dok naši poljoprivredno zemljište leži. Zbog čega? Zbog kaosa. Zbog pranja pilatovskih ruku. I smatram, evo, ovdje je kolega Žagar, da je on dobro postavio pitanje, da se jednom javno glasno kaže tko je odgovoran u dodijeli zemljišta, poljoprivrednoga zemljišta u vlasništvu države i taj kaos koji ste napravili ciljano u ministarstvu jer ministarstvo je očito, nije problem korov, nije problem u poljima ni korov ni sve što imamo, što treba suzbiti, najveći je problem korov u ministarstvima, a poglavito Ministarstvu poljoprivrede. Ja ne znam koliko je Agencija za platni promet dala do sada poticaja i kome je dala, da je to sad vidjeti koliko je poticaja otišlo i kome je otišlo, a nama se smanjuje proizvodnja i mi se hvalimo sa, pa pogledajte, Slavonija je definitivno prazna. Vi uvaženi tajniče to znate, žao mi je što ovdje nije došla ministrica pa nam evo. Mene zanimaju pitanja, koliko se dalo za govedarstvo poticaja, za pašnjake i da li to dobivaju ljudi koji stvarno imaju goveda? Ja vam garantiram, evo, ja ću uskoro otići u Benkovac kod čovjeka koji ima 100 krava, nema više od 100, znači goveda, nema hektra zemlje nego u svojih susjeda mora iznajmljivati privatno zemljište, a dok je ljudima dato zemljište pašnjaci koji nemaju nikakvog doticaja sa govedom, ne zna ni kako izgleda ni krava ni tele ni bik ni vol, apsolutno nikakvog doticaja. Niti zna koliko krava ima sisa. Apsolutno nemaju, misle još da kokoš nosi 2 jaja dnevno i oni dižu poticaje, uvaženi tajniče. I tako je kod ovoga isto mišljenje. Znači, ako je tumačenje, pravno tumačenje mora dati HS onda ga dajmo. Definirajmo ga, bez obzira što jer se kaos stvorio i u lokalnoj samoupravi i županija koja inače je problem hrvatskoga, pilatovski uvijek peru ruke, ne samo po pitanju poljoprivrede, nego evo, navodnjavanju, županija je uloga da navodnjava, moje Sinjsko polje nije navodnjeno, 2019. g., Splitsko-dalmatinska županija niti je briga, osim u predizborne svrhe poglavito u vrijeme kad su kampanje onda ministri dolaze. Evo prije Tolušić, sjećam se kad je bila kampanja za lokalnu samoupravu i regionalnu, Tolušić je svaku štalu gdje je god bila jedna kokoš i kočak, obišao je. Međutim, to nije dovoljno, nije dovoljno. Ne smijemo mi zaustavljati ljude koji žele se baviti stočarstvom i poljoprivredom, kako poljoprivrednoga zemljišta, tako u krškom području, a to je, znamo, 8 županija, to je ogromno područje. Znači Hrvatska trenutno ima samo 16% obrađenoga zemljišta poljoprivrednog. 700 tisuća hektara je neobrađenoga zemljišta. I još jednom bi vas, uvaženi tajniče zamolio da Ministarstvo poljoprivrede preimenujemo tj. evo, dajem kolegama da nazovemo ministarstvo uništavanja poljoprivrede RH, svi pokazatelji govore da uvozimo preko sad, dolazim do 3 milijarde eura hrane, povećanje uvoza, smanjenje proizvodnje. Vidimo da turizam nam, kao hvalimo se, raste, premda je to upitno pa ćete, pa vidjet ćete koliko uvozimo hrane, čiju hranu proizvodimo, niste riješili sustave navodnjavanja, županije ne vode brigu o tome niti ih je briga, isto kao što sam rekao sa gospodarenjem otpada do dana današnjega oni ne mogu riješiti oni naravno sjete se u Sinjsko polje odlagati uz rijeku Cetinu, toga se znaju sjetiti odlagati otpad, pa je obećano, evo kolega Šipić je bi na sastanku, kolega ... [[Govornik se ne razumije.]] će riješiti u ovom prošlome tjednu taj problem odlaganja otpada gdje je nanio ogromnu štetu i Vrgorcu i Cetinskoj krajini, međutim pitanje navodnjavanja Sinjskog polja, e to je već najbolje vrijeme za iduću godinu kad bude predizborna godina, bit će obećanja, a pošto je toliko dano obećanja, a ja sam obećanjem, za sva ta obećanja, ja ću im položiti kamen temeljac, jedan dio sam uspio položiti, ne mogu sve, ne može ni na Kamešnici kamenja naći temeljaca koliko se treba tih obećanja ispuniti. Prema tome, ugrozili ste poljoprivredu, ugrozili ste dodjelu državnoga zemljišta, napravili ste kaos, uništili ste stočnu proizvodnju, uništili ste selo, uništili se seljaka, naši građani kupuju lošu hranu, katastrofalnu hranu koja se lažno deklarira na policama, što je pokazala znači inspekcijski nalazi, to vi dobro znate. Znači zbog toga imamo povećanje sigurno i bolesti jer ta hrana nije koja je lažno deklarirana ni zdrava, imamo med koji apsolutno nema niti jedan, prodaje se med koji nema niti jedan sastojak meda. Niti je pčela imala doticaja s tim. To je se našlo na našim policama. Od 10 proizvoda, 8 je lažnih. Zbog čega? Jer ste namjerno i ciljano uništili domaću proizvodnju, ciljano. Zbog ovoga kaosa i kad treba dati pravno tumačenje, e onda smo protiv pravnog tumačenja da se donekle donese jedna razumna odluka. E, ali je zakonodavac propisao odgovorna je lokalna samouprava. Tko je odgovoran za pašnjake? Evo, ja pitam tajnika. Tko je odgovoran za krška područja? Tajniče, hoćete mi moći odgovoriti? Tko je odgovaran za krške pašnjake, koliko dajete sredstava, novaca, godišnje, suhih para za pašnjake, za poticaje po hektru? Pa evo u mojem podkamenišničnom djelu, na Kamešnici nemaju ljudi veze, dobili su, veze nemaju nikakve sa govedarstvom. Evo Šipić će potvrdit koliko ih je dobilo, moj kolega a nemaju veze, nisu vidjeli kravu niti kako izgleda. I to je činjenica, o im stvarima moramo govoriti istinski pa to su pitanja za DORH. Pa bitke se vode. Sukobi se vode, izmišljaju se cipele u špic papak ili bez papka u tim sukobima. Pa uništili ste Hrvatsku gore nego za vrijeme svih okupatora, pa Dalmatinska zagora je trenutno i Slavonija, svi okupatori koji su prošli odavno, od Turaka, fašista, nacista, komunista, svi koji su prošli, manje sad stanovnika ima zbog ponašanja na tim područjima zbog politike koja se provodi pa i ovaj dio koji je najznačajniji jer uglavnom su stočarski krajevi kad govorimo o Dalmatinskoj zagori a poljoprivredni u Slavoniji i ovome vamo djelu, to je sve prazno, zbog čega? Zbog poticaja. Oni šta primaju poticaje, nemaju apsolutno nikakve, evo kolega Đakić će potvrdit isto, svi ćete ovdje potvrdit, svi koji dolazite, niti su vidjeli kravu, niti znaju kako izgleda tele a primaju poticaje u milijunima, u milijardama. A kad se pravno tumačenje za ovaj dio poljoprivrednoga zemljišta, dodjele koje lokalne samouprave daju, koje lokalne samouprave dodjeljuju znači uz zemljište koje se ne može definirati jel država dodjeljuje, jel lokalna vlast, e o tome nema, to je ta duboka država. To je taj novac koji financiraju i stranke i kampanje, iz tih poticaja i tako to funkcionira sustav. To je umreženost nevjerojatna. Ja ne mogu zamisliti da ljudi koji imaju 100 goveda, nemaju jednoga kvadrata a žive na tom području, evo recimo benkovačkome, bio sam s čovjekom, otić ću do njega ako budem imao vremena danas jer me zvao, ne može dobiti pašnjak u najam, ne može dobiti pašnjak za korištenje ali dobili su oni koji nemaju apsolutno ništa jer će po hektaru dobiti poticaje. To je to. Jednostavna formula i para ko blata a krave nigdje. Nigdje krave a koliko ih je premještalo iz štale u štalu, ... [[Govornik se ne razumije.]] iz jednog područja na drugo, o tome bi se dali pričati tako da ovo što je kolega Žagar otvorio, trebamo mu dati pravno tumačenje, ne smijemo obezvrjeđivati ni oporbene prijedloge jer oporbeni prijedlozi ako su dobri, o njima trebamo dati dobro, smatram da ova odluka o pravnom tumačenju tko, što, kako, oko državnog zemljišta i još ću jednom na kraju upozoriti vas, uvaženi tajniče, sve saborske zastupnike a i javnost da od 1.1. tj. od iduće godine, poljoprivredno zemljište koje je napušteno, zaraslo u korov će vrlo dobro doći za ekološku proizvodnju stranim i fizičkim pravnim osobama koje mogu kupiti poljoprivredno zemljište dok hrvatski građani u EU u koju se pozivamo, ne mogu to kupiti u Mađarskoj. Zbog čega tolika neravnopravnost prema hrvatskim građanima i poljoprivrednicima? Sad kad ste iselili cijelu Slavoniju, Dalmatinsku zagoru, e sad će stranci moć doć jeftino kupiti to zemljište i onda će naša djeca kopati na svojoj djedovini za strane vlasnike poljoprivrednoga zemljišta. Ako je to formula Ministarstva poljoprivrede, ukinite ga. Hvala lijepo.
Zahvaljujem, prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Tomislav Žagar u ime Kluba zastupnika HSU-a, SNAGA-e i nezavisnih zastupnika i Nove politike, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Naime, samo da kažem u uvodu, mogao bi sad netko reći da raspravljamo o lanjskom snijegu jer većina jedinica lokalne samouprave programe je donesla, ti su programi, većina njih je dobila suglasnost ministarstva ali na ovu temu se valja osvrnuti iz nekoliko razloga. Prvi je taj da su u ovom postupku prilikom i mog podnošenja zahtjeva za vjerodostojnim tumačenjem sam primijetio na terenu da zapravo jedinice lokalne samouprave, one koje odlučuju, općinski načelnici, predsjednici vijeća su tražili jer nije im bilo do kraja jasno na koji način trebaju postupati, kakva je procedura donošenja, dakle donošenja korespondencije, svega onoga što je prethodi krajnjem činu ili aktu pri kojem općinsko vijeće donosi program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, ovdje postoje razni oblici glagola, gramatički oblici glagola, jel, takvi su i varijacije u zakonu, ja nisam pravnik ali nešto znam o logici pa sam zato i u tom smislu sam se i vodio logičkim modelima pa ću evo samo za početak ispričat jednu logičku zagonetku kao uvod, ono što je poanta cijele ove priče. Naime, na jednom raskršću postoje dva brata, jedan od njih uvijek laže a drugi od njih uvijek govori istinu, vi ne znate koji od njih uvijek laže a koji govori istinu a od toga raskršća jedan put vodi u močvaru, drugi put vodi u grad. Vi možete postavit takvo pitanje da sa sigurnošću možete znati koji put vodi u grad da ne odete u močvaru, to pitanje bi glasilo što bi rekao tvoj brat kad bi ga pitao koji put vodi u močvaru, u tom slučaju obojica bi pokazali na grad. To je jedan logički mehanizam. Naime, i to se zove još u logici i sklop u kojemu uvijek lažna istina daju laž jel, znači potrebne su dvije istine ili obadva prekidača moraju biti uključena da bi žarulja svijetlila. Zašto to govorim u ovome dijelu? Pa upravo u članku 29. stavak 2. kaže: „Program donosi općinsko ili gradsko vijeće za svoje područje na prijedlog načelnika odnosno gradonačelnika uz prethodno mišljenje županije i suglasnost ministarstva“. Dakle ovdje stoji veznik i. Još jedanput ću pročitati „Program donosi općinsko ili gradsko vijeće za svoje područje na prijedlog načelnika odnosno gradonačelnika uz prethodno mišljenje županije i suglasnost ministarstva“, jasno je da se ovdje upozorava na prethodno mišljenje županije, a za suglasnost ministarstva se ne kaže prethodna, to je istina, ali se traži s ovim veznikom i. Dakle može se pretpostaviti da u tom trenutku je potrebno i prethodno mišljenje županije i suglasnost ministarstva da bi se donio program na prijedlog načelnika. Stavak 5. uvodi jedan novi pojam, a to je sam prijedlog programa, to je jasno s popratnom dokumentacijom izlaže se na javni uvid u trajanju od 15 dana u sjedištu općine ili grada odnosno grada Zagreba koji donosi program. I onda je još ključan članak 12. „Jedinice lokalne samouprave odnosno grad Zagreb ne mogu raspolagati poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države prije donošenja programa na koje je ministarstvo dalo suglasnost“. I sada je ministarstvo ili da kažem ovako, ja nisam mogao postaviti negativno pitanje što bi rekla Vlada da ja tvrdim da ne treba davati vjerodostojno tumačenje … pozitivno, pa je ovaj odgovor da ne treba vjerodostojno tumačenje isto odgovor. Zapravo to je ja sam dobio vjerodostojno tumačenje odgovorom da ne treba vjerodostojno tumačiti. Dakle, program je donesen onda kada je općinsko vijeće na svojoj sjednici donijelo program, nakon javnog uvida sa prijedlozima i poslalo ga u ministarstvo i ministarstvo je dalo suglasnost. E sada tu nastupa drugi dio problema, dakle tumačenja smo dobili, to je prilika da sada raspravimo taj dio. Što je posljedica svega toga? I to sam pitao tada zamjenicu ministra, sadašnju ministricu ona je bila na Odboru za poljoprivredu i rekla je vrlo jasno i ja sam je pitao i tražio sam da to uđe u zapisnik, dakle ministarstvo preuzima odgovornost za sve drugo što se bude događalo sa tim programom, dakle sa raspisivanjem natječaja i svega onoga što bude u tom postupku osim naravno što jedinice lokalne samouprave moraju provesti natječaj po zakonu, ali u slučaju da se neko žali da nije program donesen u skladu sa zakonom. I druga stvar, ovim načinom jedinicama lokalne samouprave doista kako je sada bivši ministar tvrdio vraćeno da one raspolažu poljoprivrednim zemljištem, ali je ministarstvo zauzelo konačnu odluku. Drugim riječima ministarstvo ovjerava što su jedinice lokalne samouprave donesle. Meni je to malo neprihvatljivo jer ne mogu općine i gradovi služiti kao administracija ministarstvu, pa nisu oni za to. Imamo Europsku povelju o lokalnoj samoupravi. Dakle, ministarstvo to je kao u onome šaljivom videu gdje onaj kaže, a gdje je pečat. Ministarstvo zapravo mora na taj program sada udariti konačnu odluku, dat suglasnost. A program je već donesen na općinskom vijeću. Mislim da bi ovo rješenje bilo bolje kada bi se tražilo vjerodostojno tumačenje da se nakon što ministarstvo da suglasnost da onda općinsko vijeće donosi konačni svoj program. Jedan od razloga u praksi koji mi se čini iako je kolega Bulj malo nespretno o tome govorio, a riječ je o kupovini zemlje koje će omogućiti kupovinu zemlje u RH strancima, meni se čini malo veća opasnost i to je i na mojoj općini slučaj, ne znam koliko je općina slučaj. Općine su nešto stavile poljoprivrednog zemljišta namijenjenog za prodaju, ministarstvo je upozorilo da to maknu iz programa. Znate zašto? Ta korespondencija je išla telefonski, nije išla naravno pismeno jer što će ministarstvo uopće pismeno kada na kraju daje ono svoj da kažem blagoslov jer nisu osigurali dovoljno zemlje za povrat. Na području moje općine, pazite sada podatak, neslužbeni podatak iz tada Državnog ureda u županiji od 3000 i nešto hektara koliko općina raspolaže 1600 se traži za povrat, gotovo polovica zemljišta. A mi u članku 30. zakona imamo da općina može staviti u prodaju do 25% poljoprivrednog zemljišta. I naravno da je ministarstvo reagiralo i reklo pa vi nemate ni za ovaj povrat, stavljeno je negdje oko 300 hektara. To je ogroman problem. Ja ne znam u koliko je slavonskih županija i koliko je zemljišta predviđeno za povrat, ali je riječ o velikim količinama zemljišta. Dakle, na kraju da zaključim. Mislim da je ovim odbijanjem davanja vjerodostojnog tumačenja zapravo dano vjerodostojno tumačenja, na kraju je tako i napravljeno, tako su općine napravile nisu imale izbora. One su program usvojile i taj su program poslale ministarstvu na konačno davanje suglasnosti. S time je ministarstvo preuzelo na sebe odgovornost u slučaju kada se raspišu natječaji kada se budu pojedini OPG-i ili poljoprivredna gospodarstva dobila zemlju prema tom natječaju, ako bude tužbi da se nije postupalo da ministarstvo onda u tom slučaju i snosi odgovornost. Nadamo se da tih slučajeva neće biti, ali nikada se ne zna jer ovakvim odbijanjem vjerodostojnog tumačenja se to može dogoditi jer je riječ samo o proceduri, pravnoj proceduri kako je do toga došlo. Najljepša hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo razumijem kolegu Žagara, ali stvarno ne vidim razlog zašto nismo dobili vjerodostojno tumačenje. Ali činjenica je da imamo neke zakone koji su nam dosta nejasni i dvosmisleni, više puta u ovom slučaju trebaš biti poljoprivrednik i pravnik da bi dobro tumačio. Ja evo kao čelnik jedinice lokalne samouprave imam svoju pravnu službu u općini, imam dobrog pravnika i stvarno sam se raspitao vezano uz ovo, on kaže, pa meni je jasno ali moraš biti vrhunski pravnik a ja stvarno imam vrhunskog pravnika u općini, da li sve općine i svi gradovi imaju vrhunske pravnike, to je pitanje ali evo, ja ne vidim razlog zašto evo nismo dobili vjerodostojno tumačenje kako ne bi bilo neke stvari nedvosmislene. Činjenica da imamo problem u svemu tome skupa kad gledamo ovaj Zakon o poljoprivrednom zemljištu, tko je ustvari na kraju odgovoran? Ako nešto neće biti dobro, da li je odgovorna županija, ministarstvo, općina, tko je odgovoran a to više puta kod nas je vrlo, vrlo bitna stvar. Imali smo nekad socijalizam i samoupravljanje, svi su odgovorni i svačije i ničije. Ja mislim da u biti je vrlo važno da znamo tko je ovdje tko donosi kakvu odluku i tko je odgovoran. Evo ja moram reći da evo nakon razgovora i tumačenja mog pravnika, meni je ovo puno jasnije ali volio bi da pišemo malo jasnije ali volio bi da pišemo malo jasnije zakone koji su nedvosmisleni i da nema nikakve mogućnosti odstupanja od toga. Evo jedan od prijedloga je recimo, moj prijedlog amandmana bi bio na ovu točku 2. koja bi trebala glasiti program donosi općinsko ili gradsko vijeće za svoje područje na prijedlog načelnika odnosno gradonačelnika dok isto stupa na snagu po pribavljenom znači ovaj dodatak bi ja kako ne bi bilo dvosmisleno, znači dok isti stupa na snagu, po pribavljenom mišljenju županije i suglasnost ministarstva odnosno za grad Zagreb Gradske skupštine grada Zagreba za svoje područje uz suglasnost ministarstva. Znači to je jedna mala stvar ovih 3, 4 riječi. Dok isti stupa na snagu po pribavljenom mišljenju. Bilo bi puno jasnije svima onima koji možda su u dvojbi vezano uz ovo. Jedinice lokalne samouprave odnosno grad Zagreb ne mogu raspolagati poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države prije donošenja programa na koje ministarstvo daje suglasnost, znači doneseni program od strane općinskog vijeća i na taj program suglasnost ministarstva je gotov posao. Znači dok se ne dobije, općinsko vijeće donese program, stavlja u proceduru međutim on nije donesen dok ministarstvo ne daje suglasnost. Velim, bilo bi dobro kad bi imali nedvosmislene zakone gdje jednostavno stvarno nismo u nedoumici jel moramo ovako ili onako i da se zna tko donosi i tko odgovara kad ne bude dobro a neće biti dobro, bit će sigurno velikih prigovora, bit će sigurno poljoprivrednika koji će se žaliti na to, ja samo gledam, evo natpise u nekim novinama a pročitat ću, evo piše „Kaos na hrvatskim njivama, radili vrijedno, živjeli sretno sve dok nije došao novi zakon“. Ja ću se referirati odnosno reći ću da li je ovaj zakon dobar ili loš nakon određenog vremena. Možda je malo prerano reći da je dobar ili da je loš. Volio bi da je dobar, da napravimo stvarno veći iskorak u raspolaganju hrvatskim pašnjacima i hrvatskom zemljom međutim evo, ja sam nekako uvijek skeptičan oko tih zakona koji donosimo nove jer oni možda lijepo zvuče na papiru, u teoriji, kroz prozor nekog birokrata koji je sudjelovao u pisanju zakona a onda u praksi je to nešto sasvim drugo, volio bi stvarno da je ovaj zakon dobar. Imamo i primjera di su počeli već ratovi. Imamo primjer proizvođača češnjaka koji je u svom dvorištu zatekao bombu, hoće li za zemlju u Hrvatskoj početi novi rat? Ne bi bilo dobro i zato mi je žao što evo, Hrvatska poljoprivredna komora vjerujem da je učestvovala u pisanju ovog zakona ali da smo pokušali stvarno napraviti sve moguće kako bi uskladili sa poljoprivrednicima, sa pravnicima, sa komorom i da ovaj zakon bude stvarno korak naprijed i dobar zakon. Poznata je dugogodišnja nemoć sustava ali i nedostatak političke volje da se pravedno riječi problem zakupa državne zemlje. Ja vjerujem da je to iza nas, da ćemo u buduće imati pravednu podjelu zemlje ali da ćemo svim poljoprivrednicima omogućiti da žive od te zemlje i da ne ratuju. Evo opet najnoviji primjer di je načelnik jedne male općine u Slavoniji naplaćuje prilaz poljoprivrednog zemljišta. Sve su to načini kako evo možda čelnici lokalne samouprave pokušaju uvesti red u poljoprivredi i raspolaganju poljoprivrednog zemljišta, a o nekim slučajevima nered. Ne kažem da su svi bezgrešni i da svi dobronamjerni ali činjenica da imamo u ovom trenutku kaos i kako će biti sa zakonom kad krene 1.1., vidjet ćemo. Više puta sam govorio da nažalost neke zakone, neću reći da je to ovaj, pišu i neki birokrati koji lijepo gledaju kroz prozor a nikad nisu stvarno se suočili sa problemom, nije to u poljoprivredi, možda i najmanje u poljoprivredi, nego u mnogim, mnogim drugima stvarima. Mi smo ovdje zaduženi da donosimo prave zakone, ispravne zakone, nedvosmislene zakone ali kad jedan saborski zastupnik nije siguran u tumačenje zakona, onda mislim da onaj kojemu nije posao razumjeti zakone, ima još više dvojbi. I zato velim, ne vidim razlog zašto evo nismo dobili nedvosmisleno tumačenje, kako je i kolega Žagar napisao, za provođenje ovog vjerodostojnog tumačenja zakona, nije potrebno osigurati dodatna sredstva u proračunu RH. A mogli smo staviti evo, jasno, nedvosmisleno tumačenje ovog zakona i mislim da ne bi bilo nikakve dvojbe, hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Prelecu. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, poštovani kolega Davor Vlaović, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče. U ime kluba HSS-a moram reći da je dobro da je zatraženo vjerodostojno tumačenje provedbe Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Zašto? Pa mi kad donosimo ovdje zakone u Hrvatskom saboru, onda očekujemo da su oni pravični, da su provedivi i da nema na terenu nedoumica oko primjene istih. Ovaj zahtjev je došao na traženje više jedinica lokalne samouprave jer su bili u dilemi kako provoditi Zakon o poljoprivrednom zemljištu. A sjećate se kod donošenja zakona da sam govorio da je nelogično da se zakon donese, stupi na snagu i prenosimo obaveze jedinicama lokalne samouprave da u roku 6 mj. donesu programe raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem a istovremeno u tom zakonu stoji da će ministarstvo, ima obavezu, sebi zadaje, u roku godinu dana donijeti pravilnike, i to nekih 19 pravilnika koji se tiču ovoga zakona. Između ostalog i pravilnik o tome kako treba izgledati program raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, što treba u sebi sadržavati itd. Jednostavno su načelnici općina i gradonačelnici pribjegli modelu da pošalju bilokakav u onom nahođenju prema onim podacima s kojima su raspolagali, prema Ministarstvu poljoprivrede, znajući da će im biti vraćeno na doradu jer još u tom trenutku nisu imali sva saznanja što sve moraju, što sve mogu i što se treba unijeti u taj program raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. I da sam u pravu govori podatak koje mi je ministarstvo poslalo u odgovoru da je do sad 410 jedinica lokalne samouprave podnijelo zahtjev na suglasnost svojih programa raspolaganja a 205 ih je dobilo suglasnost. 205 znači, 50% još uvijek u obradi. Zašto je u obradi? Pa upravo zbog nedoumice i primjeni propisa, zbog toga što ministarstvo se sjetilo onda zajedno sa Hrvatskim šumama i Hrvatskim vodama, da sve ono što se vodi u šumsko-gospodarskoj osnovi ne može biti u programu raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem iako je već 10 g. bilo, isto tako je i ono što se vodi da je javno-vodno dobro i služi za zaštitu od štetnog djelovanja voda, ne može biti u programima raspolaganja a bilo je u programima i da to treba izbaciti iz programa. I odgovor je iz ministarstva da shvaćaju da je to problem i sad evo rade baze tih podataka koji će biti online i gdje će se moći općine, e-građani i sl. napraviti uvid i izmijeniti svoje programe raspolaganja. Evo to dovoljno govori o neozbiljnosti u pripremi i primjeni zakona a jedinice lokalne samouprave su te koje sad po zakonu trebaju to provoditi iako je propis nejasan pa i u ovom djelu gdje piše da na program raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem treba dat prethodno mišljenje županija i suglasnost ministarstva. Ja sam na Odboru za zakonodavstvo rekao da bi trebali dati pravno tumačenje provedbe ovoga propisa jer ne želim da načelnici i gradonačelnici koji provode propis, dođu u poziciju da ukoliko dođe do tužbi a vjerujte veliki je interes za državnim poljoprivrednim zemljištem i gleda se svaki zarez u natječaju i u odabiru najpovoljnijeg ponuditelja, onaj tko ne dobije na natječaju, tko bude nezadovoljan, sigurno će tužiti jer želi ostati u posjedu pogotovo ako je bivši posjednik. Želi ostati u posjedu i ukoliko sud naloži da se ne može nekoga izvlastiti iz posjeda i uvesti drugog u posjed dok se sudski proces ne završi, praktički će on ostati u posjedu i jednostavno stopirate provedbu zakona i primjenu ovih pozitivnih propisa. Moj prijedlog je bio ako već je zakon nejasan i da u tumačenju ugradimo jednu klauzulu, da sugeriramo jedinicama lokalne samouprave da nakon što dobiju suglasnost na program od strane ministarstva, još jednom ga daju na vijeće da ga potvrde. Na taj način bi izbjegli ovu nedoumicu jer ukoliko je program donesen bez prethodnog mišljenja i suglasnosti ministarstva, a većina ih je tako, onaj tko tuži, ja vjerujem da sud gleda ono što piše u zakonu a ne ono što će kako u tumačenju ministarstva stoji, uputama jedinicama lokalne samouprave, obrazložiti Ministarstvo poljoprivrede. Ne može uputa, naputak pa ni pravilnik biti jači od zakona i uvijek će na sudu sud prosuditi u korist onoga tko je tužen i tko je nezadovoljan, bar ja tako mislim i tako misli većina načelnika i zato su tražili vjerodostojno tumačenje i nije dobro da propis na taj način donosio isto što nije dobro da u fazi donošenja suglasnosti, davanja suglasnosti na programe, uvodimo nova pravila i naš prijedlog iz HSS-a i moj osobno je bio da sve ono što je bilo u programima državnog poljoprivrednog zemljišta koje se vodi u evidencijama Hrvatskih šuma da je u šumsko-gospodarskoj osnovi njihovo a u naravi je poljoprivredno zemljište, da i ostane u programima, da i dalje raspolažu sukladno ovom zakonu tim zemljištem jedinice lokalne samouprave, isto tako i što se tiče Hrvatskih voda da sve ono što ne služi svrsi u smislu zaštite od štetnog djelovanja vode i bilo je u programima raspolaganja do sad, ne vidim razloga da to sad načelnici moraju vaditi van iz programa i da će onda tim zemljištem raspolagati Hrvatske šume i Hrvatske vode. Nije dobro da naše poljoprivredne proizvođače koji su imali takve čestice u svojim ugovorima i u ARCOD-u upisane za isplatu direktnih plaćanja, da sad dovodimo u situaciju da to moraju vaditi van, jel je nama cilj kao državi da ostvarimo veću proizvodnju, da imamo više privlačenja sredstva iz EU-a kroz direktna plaćanja i proizvodno vezana plaćanja kroz druge mjere ili da to smanjimo, da naši proizvođači dobiju manje? Pa ja mislim da bi vam trebao bit interes da dobiju više a ne da dobiju manje i da je nepravično sad prema i jedinicama lokalne samouprave a i prema tim OPG-ovima koji su koristili takvo zemljište da to sad moraju vaditi van iz programa raspolaganja i to više neće ići u natječaj putem jedinica lokalne samouprave nego putem Hrvatskih šuma ili Hrvatskih voda a često je takav natječaj bar koliko čujem s terena kad raspisuje Hrvatske vode za takvu zemlju, da to baš i nije transparentno, da dobiva se zemljište u korištenje po nekakvim čudnim kriterijima i da često natječaji ne budu dovoljno i javno objavljeni i da ono ako imaš člansku iskaznicu, zna se čiju, da možeš doć do te zemlje, a da bude apsurd veći čak evo Hrvatske vode na jednom primjeru u općini Davor su raskinule ugovor sa korisnikom jednog takvog državnog poljoprivrednog zemljišta iako je on uredno plaćao sve svoje obveze samo zato što nije bio politički podoban odnosno glasao je protiv proračuna koji je načelnik predložio, a očito ovaj dovoljno moćan u Hrvatskim vodama da je naložio Hrvatskim vodama, možete mislit koji je to apsurd, da raskine ugovor s ovim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvom i to sad stoji neiskorišteno državno poljoprivredno zemljište, to je javno vodno dobro. Evo kako se to državna zemljišta politika provodi na način kako je to sad u ministarstvu i u Hrvatskim vodama, što sigurno nije dobro i sigurno će umanjiti i proizvodni potencijal naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, niti oni mogu planirati svoju proizvodnju jer ovo prošlo je skoro evo 2.g. još uvijek nema natječaja, tek 10-tak, 15 općina je raspisalo natječaj od ovih 205 koji su dobili suglasnost na programe, državni tajniče vi ste rekli oko 20-tak da je najavilo, ali koje su sve općine, voli bi da mi javno kažete koje su to sve općine raspisale i za koje površine za raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem jel ako sve ide brzo kao što sam ja kao saborski zastupnik čekao 4. mjeseca da dobijem odgovor, onda sigurno to nije dobro jer evo ja sam u 6. mjesecu tražio odgovor koliko to imamo državnog poljoprivrednog zemljišta u RH, dobio sam odgovor krajem listopada, ukupno je 890 000 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta prema podacima Ministarstva poljoprivrede. I ono što je još podatak koji je mene iznenadio da ministarstvo ne raspolaže podacima do 2013. koliko je državnog poljoprivrednog zemljišta prodano, dato u zakup ili u koncesije jer su do tada raspolagale s tim jedinice lokalne i regionalne samouprave, a od 2013. do 2018. prodano je putem ministarstva odnosno Agencije za poljoprivredno zemljište 346 hektara, u zakup je dano 97 723 hektara i u koncesiju 55 000 hektara, to je nekih 150-152 000 hektara, a šta je s preostalim do 890 000 hektara, tko ima te podatke ako ministarstvo nema? A sjećate se kod donošenja zakona kad sam rekao, da dobro je da to ponovno rade jedinice lokalne samouprave, ali morate predati čisto stanje koliko je državnog poljoprivrednog zemljišta ukupno, koliko je u zakupu, u koncesiji, kolko je prodano, tko plaća, tko ne plaća da bi načelnici mogli provodit zakon. Očito da im je vraćeno sve onako bez pravih pokazatelja jer to govori ovaj odgovor da ministarstvo nema podataka do 2013. Osnovali smo Agenciju za poljoprivredno zemljište za to, očito nije stigla to sve odradit jer u međuvremenu je ukinuta zbog reforme, zbog ušteda, pa vidimo da skoro 2.g. treba da da suglasnost ministarstvo na 410 programa raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, znači da nije ni ministarstvo efikasno ili jednako efikasno kao dok je bila i agencija sama, to nije dobro, pogotovo što nema ušteda, … [[Govornik se ne razumije]] čak povećani troškovi ministarstva il su ljudi raspoređeni unutar ministarstva, netko je trebao bit načelnik odjela, netko je trebao dobit neku drugu funkciju, povećane su im i plaće što je dobro i znači imamo samo veći trošak, a nema prave reforme ni ušteda, a vidimo u provedbi smo još sporiji. I ono ključno je pitanje što pitaju svi poljoprivredni proizvođači kad će konačno natječaj za državno poljoprivredno zemljište da oni mogu planirati proizvodnju, da mogu svoje programe koji pripremaju za programe ruralnog razvoja kandidirati, da mogu okrupnit svoj posjed i povećat proizvodnju odnosno da sačuvamo tu proizvodnju na terenu. Odgovora nema, čeka se još uvijek 205 programa da dobije suglasnost i tek onda će ići raspisivanje natječaja i to će procedura trajati znate i sami bar još godinu, godinu i po dana, a u međuvremenu onima kojima su istekli ugovori, što s njima, šta s onima koji nemaju ugovor, a traži se da se dostavi bilo kakav dokaz o korištenju, a mnogi su sa dva svjedoka upisali državno poljoprivredno zemljište i temeljem toga primaju poticaje, pa vas pitam imamo li prave podatke o tome tko je to i s koja dva svjedoka upisao u državno poljoprivredno zemljište i da li ga stvarno obrađuje i tko će raditi reviziju tog zemljišta, mislim da to, te probleme moramo rješavati i ne ostaviti sav taj vrući krumpir načelnicima i gradonačelnicima u općinama i gradovima. I evo, iskoristit ću priliku obzirom da je riječ o državnom poljoprivrednom zemljištu da podsjetim na još jedan problem, a to je da smo trebali kao država podnijeti zahtjev za još 3.g. moratorija na prodaju državnog poljoprivrednog zemljišta strancima. Mi smo još u 6. mjesecu uputili interpelaciju sa još 20 zastupnika iz HS da dođe predstavnik ministarstva, ministrica sa suradnicima i da objasni u kojoj smo fazi jer još uvijek nije podnesen zahtjev prema Europskoj komisiji i vijeću, imamo informacije da se na tome radi odnosno prava informacije da se počelo radit tek kad smo podnijeli interpelaciju da do tad je to bilo onako usput, nitko na tome nije radio, a mislim da smo svi svjesni da trebamo podnijet taj zahtjev i dobiti još 3.g. najmanje moratorij na prodaju zemlje strancima jer naše hrvatsko selo, hrvatska poljoprivreda, a iz ovih iznešenih podataka možemo jasno reći još uvijek nije spremna za europsku konkurenciju svih europskih poljoprivrednih proizvođača koji su zainteresirani i za državno poljoprivredno zemljište u RH jer ga u svojim državama nemaju dovoljno i nemaju ovakve kvalitete kakva je kod nas, pa pitam kad ćemo dobiti to u HS raspravu, možda državni tajnik zna, a ako ne dobijem odgovor, ja ću se potrudit zajedno s vama da prikupimo potpise i da tražimo da se to žurno stavi u raspravu u HS jer mislim da bi na taj način čak ojačali poziciju Ministarstva poljoprivrede u pregovorima i RH ako mi nas u sabornici donesemo, vjerujem da bi to bila jednoglasna odluka da su svi za to, da se zabrani prodaja državne poljoprivredne zemljište strancima još 3.g. i da bi to ojačalo poziciju Ministarstva poljoprivrede u pregovorima, ne vidim razloga zašto se toga boje, je li to zato što dolazi iz redova opozicije, ako ćemo tako gledat onda to nisu, nije pravi pristup. I evo još zbog, zbog naših poljoprivrednih proizvođača koji sigurno ovo gledaju, ministrica je na sajmu u Gudovcu na otvaranju najavila da će u listopadu krenuti sa akontacijom isplate poticaja 31. je danas jeli krenuo ili nije? Ako nije, a nije? Kad će, ljudi su već u završnoj fazi sjetve, znate i sami ako nema novca da se onda ne može ni ići sa maksimalnim ulaganjima kroz impute u gnojivo, zaštitu i kvalitetno sjeme nego se sije onoliko koliko se može iz vlastitih izvora ili se zadužuje. Mislim da to nije dobro ako se najavilo da je trebalo ići prije sjetve i u sjetvi da ljudi mogu kvalitetno posijati. A isto tako ima niz pritužbi evo s terena dobivam informaciju da nekih preko 180 OPG-a dobili od Agencije za plaćanje da vrate višak uplaćenog i mislim da treba vidjeti o čemu se radi i da s pravom OPG-ovi negoduju jel oni su prema podacima koja su imali u svojoj evidenciji podnijeli zahtjeve i misle da su ispravno podnijeli zahtjeve i očekuju da Ministarstvo poljoprivrede sjedne s njima i da to riješe, a ne da idu s tužbama prema Ministarstvu poljoprivrede i Agenciji za plaćanje. Evo hvala lijepa, ali mislim da smo ovdje trebali dati vjerodostojno tumačenje radi svih načelnika koji su to tražili. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HSLS- HDS-HDSSB-a poštovani kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Jedna riječ je vrlo bitna u svemu u politici ona vrlo često nedostaje u primjeni, a očito da imamo problema i u provođenju ovog zakona, a ta riječ se zove odgovornost. Državno poljoprivredno zemljište je predmet rasprava svih godina u Hrvatskoj i nažalost kao i mnoge druge stvari nikad nije zacrtan jedan jasan pravac, jedan jasan put, jedna jasna strategija da se to ne mijenja kako koja politička opcija dolazi, pa jedna hoće centralizirati, druga želi decentralizirati i onda se stalno vrtimo u krug i zato nema podataka nigdje točnih o čemu je kolega Vlaović maloprije u krajnjem slučaju i govorio. Lokalne samouprave su dobile na raspolaganje upravljanje bogatstvo, dobile su državno poljoprivredno zemljište da osmisle program, da se odrede za poljoprivrednu proizvodnju koja im je od interesa i da to provedu u djelo. I nitko danas ne može sa lokalne razine da tako kažem prozivati ni ministarstvo ni ikoga drugoga ako ne provodi taj program, ako ga nije napravio, ako ga nije počeo primjenjivati, ako nije krenuo u natječaj. Ne možemo stalno prebacivati lopticu, malo bi htjeli, malo ne bi htjeli. Nekad u onom prvom djelu kada su lokalne samouprave dobile prvi puta na raspolaganje poljoprivredno zemljište i donošenje programa onda tko nije donio program išlo je razrješenje i raspuštanje predstavničkih tijela. Danas smo tome doskočili na način ako općina i grad ne naprave program da će to napraviti umjesto njih županija. Sada je samo stvar da li to rade ili ne rade. Mislim da je rečeno da je 411 programa napravljeno da ih je 200 odobreno i da je 200 još u obradi. Sjetimo se onog vremena kada je Poljoprivredna agencija preuzimala sve podatke od lokalne samouprave, a ja ću odgovorno reći da je preuzela sve podatke jer su lokalne samouprave tada svu dokumentaciju, sve ugovore, sve što su imale predale agenciji i došlo je do zagušenja, proces koji je već bio u dobrom dijelu započet je zaustavljen. Ono što po meni nakon toga nije baš bilo dobro, nije se nastavio proces kontrole i nisam siguran ni danas da li je ukidanje Agencije za zemljište bilo dobro. Osobno mislim da nije. Agencija je trebala opstat i ostat i služiti prvenstveno za kontrolu svakog hektara koji je prodan po posebnom uvjetima, po povlaštenim cijenama ili dat u zakup. I svakome onaj tko se nije ponašao u skladu sa programom koji je predao kada je dobivao to zemljište u najam ili kada ga je kupovao je praktički to trebalo oduzimati. Mi smo opet tu napravili jedan prostor u kojem se manevrira. Razgovaram ovih dana s ljudima dosta često, boje se, pogotovo oni koji su zakupci, ima ljudi koji su zakupili državno poljoprivredno zemljište, ugovori im ističu, ne bave se stočarstvom, imaju čak zatvoreni ciklus proizvodnje ono maltene od zrna pšenice pa do kruha i broj zaposlenih boje se da će izgubiti zemljište. Da li da općina u svom djelu napravi program po kojem će se smanjivati površine, da li da se pojavi neki stočar koji će im uzeti zemljište, znači postoje ti problemi. I mislim da bi se tu moralo malo napraviti jedna analiza, presjek nakon dvije godine stanja i vidjeti što se točno događa na terenu, kakva je situacija i možda malo taj zakon ipak posložiti, zaštititi, ipak zaštititi dosadašnje i postojeće zakupce koji koriste zemljište za onu namjenu za koju su ga zakupili i koji su zaposlili ljude, ne samo svoje obitelji, nego su zaposlili još i dodatne obitelji na tom programu. Mislim da to ne bi bilo tako loše i da bi to trebalo napraviti. I na neki način malo još rigoroznije pristupiti rokovima i natjerati lokalnu i regionalnu samoupravu da preuzme odgovornost i da odradi taj posao. Sigurno da zakon treba dorađivati, ali intencija da se to bogatstvo da lokalnoj samoupravi, da ona njime upravlja, da si planira razvoj na bazi tog zemljišta je dobar put i mislim da ga ne treba mijenjati samo se mora malo jače pokontrolirati. Danas ako netko ne može u lokalnoj samoupravi napraviti program, ako ga ne može provesti pa jel nam treba takva lokalna samouprava u takvom slučaju? Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrgu. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Ovu raspravu i na Odboru za poljoprivredu smo imali i ono što je očekivanje kada se donosio ovaj zakon bio, a to je jasno komunicirao i današnji ministar poljoprivrede Tolušić je bio da će se upravljanje zemljom prenijeti u ruke lokalne samouprave. I to je ključna postavka zašto se i traži ovakvo tumačenje ako vam netko preda nešto da donosite odluku onda vaša odluka je ta koja je konačna. I svi očekuju kada donesemo odluku iza toga stoji. Međutim, vidimo da ovaj zakon on je svojom koncepcijom ušao jako duboko u određivanje i procedura određenih i prioriteta tako da ovlast koja je prenesena na lokalne samouprave dosta umanjena. Konkretno prilikom izrade programa raspolaganja mogu napraviti popis zemljišta što nije neka ovlast, mogu odrediti što će otići u zakup, što u prodaju iako je već puno toga prijašnjim raspolaganjem onim prijašnjim zakupcima na neki način utvrđeno nitko ne želi, pogotovo u ovakvim okolnostima preuzeti takvu odgovornost da nešto dramatično napravi u tome. Nakon toga što ih je dočekalo nešto, a to je da tuđom odlukom značajan dio zemljišta je skinut sa raspolaganja, ne vodi se više kao poljoprivredno zemljište nego je aktima Hrvatskih voda postalo vodno dobro ili je ono što je nekad bilo raspolagano kao poljoprivredno zemljište sada dijelom ili većim dijelom šumsko dobro pa se ne raspolaže s tim programom. I onda to dovodi do stvarne jedne komplikacije u načinu upravljanja zemljom jel trebate donijeti i većina je donijela program koji ne sadrži značajno veće količine zemlje što se očekivalo ovim programom da ćemo programima obuhvatiti puno više zemlje, da u međuvremenu su riješena određena imovinskopravne dvojbe koje su bile oko određenog zemljišta. I onda prilikom izrade zemljišta dođe do situacija da puno toga zemljišta aktima je upisano kao vodno dobro ili šumsko dobro i ne može biti sastavni dio programa raspolaganja. I na ono što si htio upravljati zapravo si dobio puno manje koje trebaš raspodijeliti na zahtjeve koje imaju i manji poljoprivredni proizvođači, OPG-ovi, a isto tako vidimo da se povela žučna rasprava o količinama koje će biti odobrene onima koji su imali značajno veće površine iz koncesija. Treba naglasiti da su koncesija na dugogodišnje uglavnom bile većeg opsega, dugogodišnje su i one stoje nominalno u tom programu, ali neće biti raspolaganje natječajima koji će biti raspisani. I malo pomalo kroz to sve skupa uloga jednoga općinskog načelnika ili gradonačelnika je svedena na to da neko je prenio probleme na mene, a nije mi dao stvarnu moć da odlučujem. Prvenstveno kada se gleda u takvim okolnostima određeno je i zakonom koji su prioriteti. Da li je zakon predvidio točno koji je prioritet za svaku lokalnu samoupravu? Nije, on je napravio jedan na razini prioritet koji je po meni prioritet predlagatelja, a to je u ovom slučaju bio bivši ministar Tolušić, on je imao takav prioritet. Taj prioritet nije isti u svim lokalnim samoupravama i prilikom izrade tih programa upravo se i prelamalo oko toga na koji način udovoljiti zakonskim određenim prioritetima, a ne neki način probati riješiti problematiku koju imaš. I to kada dođe u jednom trenutku na općinsko vijeće trebaš braniti taj prijedlog i općinski načelnik pogotovo u uvjetima gdje nema svoju većinu, imamo i takvih slučajeva ili gradonačelnik mora obraniti taj prijedlog i reć to je prijedlog on je u skladu sa zakonom. A vjerujte mi onaj tko ne želi tako prihvatiti, a vrlo često opozicija nije politička nego su opozicija poljoprivredni proizvođači koji su članovi gradskih odnosno općinskih vijeća, oni imaju stav ne želimo tako. I onda im trebate reći, da ali zakon je. Onda kada krene neko iščitavati zakon dođemo do ovakve situacije što kolega Žagar je tražio da se da vjerodostojno tumačenje čija je riječ konačna kako ćemo imati proces, kako ćete pojasniti da na općinskom vijeću prijedlog je bio, on je raspravljen, kao takav je usvojen. Bilo koja odluka općinskog vijeća ako je nezakonita ne može se niti donijeti unaprijed. Znači unaprijed treba utvrditi zakonitost i to rade službe, ali onda vidimo da se događalo da kada takav usvojeni prijedlog dođe na stručno tijelo u ministarstvo onda se to sve skupa vrati. Pa dođemo upravo do one ja bih rekao jedne situacije gdje lokalna samouprava koja ima određene svoje ovlasti zapravo opet država im regulira njihove ovlasti i ulazi u samostalnost odlučivanja. Znači imali smo intervenciju u prioritete, imali smo intervenciju kroz fond zemljišta koje je raznoraznim načinima smanjen, a ne povećan i onda dođe do konačnoga toga donošenja odluka i sve to bi nekako bilo da nije bilo onoga pritiska sa vrlo kratkim rokovima donošenja, gdje državni tajnik može to sigurno posvjedočiti, puno jedinica lokalne samouprave nije ispoštivalo u cijelosti proceduru, pokušali su je skratiti pa je bilo pošaljimo bilo kakav prijedlog samo da je udovoljeno roku. Da se išlo malo dublje u te prijedloge provjeravalo proceduralno da li je sve ispoštivano, bojim se da bi imali puno više odbijenih prijedloga nego što je bilo. Neki su imali stav da ne žele nezakonito provesti proceduru, pa nisu ispoštivali rok i opet tu rok nije ispoštivan radi lokalne samouprave nego većinom radi brojnih tijela koja trebaju dati suglasnosti na određene dijelove ili trebaš dobiti njihovo prethodno mišljenje vezano za određene parcele. Tako da, došli smo u jednu kompleksnu situaciju. Svi su poslali, samo onako, kao domaća zadaća koju, bitnije da ju napraviš nego kakva je po kvaliteti, svi tu to poslali i onda stvorili glavobolju i u ministarstvu, a ono što vidimo, glavobolja se prenijela i na županije gdje, kad je ministarstvo odbilo neke ili oni koji nisu uopće izradili kad je došlo u upravne odjele, županija koje su ograničeni kapacitetima, treba to pripremiti, mi već sada dvije godine žvačemo tu tematiku i vrlo mali broj je onih koji su objavili, a vjerujte mi ima puno njih koji čekaju da vide kako će biti kod susjeda pa će biti mudriji i da ne naprave istu grešku. Naravno da ima tu i otegotnih situacija, imali smo situaciju sa Fortenova grupom, prijenosom koji je reguliran drugim zakonom gdje trebaš pojasniti, okej, ja njima prenosim nešto što većina poljoprivrednih proizvođača s područja moje općine smatra da je u tom postupku postalo slobodno ili će biti slobodno u nekom periodu, ono žele raspolagati. Imali smo slučaj sada u općini Markušica koja je donijela program gdje jednostavno smanjili su te kvote i Pik Vinkovci koji je obrađivao značajne površine neće moći koristiti, nije imao ni do tada riješeno, valjano, nije imalo riješeno raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. I onda kažete trebalo bi pomoći Pik Vinkovci. Evo, ja osobno nisam vidio da je itko iz Pika Vinkovci uputio bilo koju značajnu primjedbu znači u tome smjeru i netko bi trebao možda zastupati njihove interese kojega oni nisu iskazali. I ja smatram u tom slučaju da Općinsko vijeće je donijelo program u onom prioritetu koji smatraju da je za njihove stanovnike najbolji. Tu se spominjao i pitanje općine Trpinja gdje je, evo županiji je prebačeno jedan vrući krumpir, jednostavno koju ćete donijeti odluku? Da li ćete dati malim poljoprivrednim gospodarstvima ili ćete dati tvrtku koja zapošljava značajan broj ljudi s područja vašeg. Kako god donesete, niste dobri. I onda vidimo da županija koja je zastupala jedno stajalište, sad je dobila upravo jedan vrući krumpir, a to je, mora donijeti ona taj program, ona mora napraviti prijedlog i odlučiti znači što će biti. Mi smo, na neki način išli delegirati općini i gradu da donese odluku, a vidimo da smo im napravili prostor gdje oni mogu to prenijeti na županiju pa se vi bakćite pa objašnjavajte nekome zašto ste donijeli određeni program. I vrlo je ovaj proces koji se događao bio zahtjevan, bio je određenih, ja bih rekao čak i nedovoljno savjetovanja, više vjerujem da je bilo individualnih zahtjeva prema Ministarstvu poljoprivrede za tumačenje. Tek kad je postalo to dosta komplicirano, onda je Ministarstvo poljoprivrede unaprijedilo svoje procedure, što se vidjelo, više su izlazili u susret sa prethodnim savjetovanjem prije nego što se donosi program, pa je onda to malo ovome drugom krugu, ispravke koje su se trebale napraviti, nešto poboljšalo. Ali trebamo učiti iz procesa koji se dogodio i ono što je problem, dati prijedlog izmjena i dopuna zakona pa bi se onda i ovakvi zahtjevi, što je kolega Žagar uputio vjerojatno jasnije i kvalitetnije definirali i ne bi ostajalo na izbor nekome da prihvati određene rizike ili ne. Često spominjem upravo to da u javnim tijelima službenici neradno prihvaćaju odgovornost za nešto i da nam je to jedan od velikih problema unutar javne uprave jer svi se boje preuzeti odgovornost i da li će netko, kad preuzmu odgovornost iza njih stati. U ovome slučaju, općina ili grad koja je donosila i u nekim slučajevima, vidimo, županija, treba preuzeti odgovornost za to i netko treba stati. Ako ministarstvo svaki put šalje to na ispravke, dopune, onda se to ruši. Urušava se upravo taj proces i svi čekaju, idemo mi poslati ministarstvu pa kako god oni odluče imamo ćitabu da je ministarstvo tražilo određenu izmjenu pa ćemo se na to pozivati. I malo pomalo smo došli da to povjerenje u upravljanje zemljištem na onoj lokalnoj razini će riješiti lokalne probleme se urušilo i ja vjerujem da vrlo malo njih ima sada koji vjeruju da je općina i grad donijela program koji je najbolje za potrebe njihovih poljoprivrednih proizvođača, nego da je to sve opet dirigirano iz Zagreba. Znači, od cilja ovoga zakona koji je bio da iz agencija koja je imala svoje uspjehe i neuspjehe koji su tumačeni na različite načine to jednom raščistimo i damo upravo onima koji trebaju odlučivati o sami sebi, da donesu odluku, mi nekako smo u javnosti vratili to sve skupa da je opet, nije agencija, sad je ministarstvo, ali izgubila se upravo ona odlučnost u donošenju odluke i političke odluke čelnika lokalne samouprave ili predstavničkog tijela da usvoje zakon koji smatraju najboljima i ono što je tu je već i napomenuto, raspolaganje poljoprivrednim zemljištem neće biti jednoznačno. Jedan dio će biti raspolagano putem programa. Onaj dio koji se raspolaže preko tijela Hrvatskih voda, tamo nije takva procedura, značajne količine zemlje koje su završile u, kao javno dobro definirano je, imaju drugačiji model gdje vi kao zainteresirana strana trebate tražiti raspisivanje javnog poziva za određeno zemljište i Hrvatske vode to objave na svojoj stranici gdje jako malo ljudi bude upoznato, čak niti lokalna samouprava nema informaciju da je raspisan javni poziv pa onda netko iskoristi tko ima znanje i dobro je govoriti upravo s ovakvog mjesta da postoje mogućnosti da zemljište koje je vodno dobro da možete zatražiti zasnivanje poljoprivredne proizvodnje zahtjevom prema Hrvatskim vodama i to se tijekom određenog perioda u godini raspisuje gdje se možete, svi se mogu prijaviti, ne samo onaj podnositelj zahtjeva, ali u najvećem broju slučajeva, samo podnositelj ima informaciju i on se javi i dobije i opet stvaramo jednu dodatnu tenziju među poljoprivrednim proizvođačima, a sada vidimo da ima raspolaganje ono što je i unutar građevinskog područja, ja bih rekao čak nekada i nesretno definiranih zona koje ne odgovaraju stvarnosti u brojnim ruralnim područjima bi trebalo po nekoj sljedećoj proceduri. Da li će biti po ovoj istoj, što bi bilo dobro nekada ukomponirati jer poljoprivredno zemljište je ono što se obrađuje u tu namjenu i malo je izvjesno da će netko baš na njemu imati prioritet da izgradi. Ona imamo zemljište od Hrvatskih šuma i trebali smo pojednostavniti to, prenijeti sve skupa ono ako baš nešto nije moguće raspolagati, ali ono sve što je moguće prenijeti lokalnoj samoupravi, da oni u jednom programu raspisuju i da ne bude ovakvih raznolikosti, a pogotovo da ne bude različitosti u tumačenju koje onda može dovesti do možda nekih pravnih problema nakon što se donese konačna odluka. Tako da, evo mi ćemo kao klub podržati zahtjev zastupnika i nadam se evo, da će i vladajući imati razumijevanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačne rasprava, poštovani kolega Domagoj Mikulić, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, drage kolegice i kolege. Zakonom kojeg smo donijeli lani u veljači i koji je stupio na snagu u ožujku vrlo je jasno propisano raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u RH. Tada smo svi zajedno ovdje ustvrdili kako je onaj prijašnji zakon imao jedan niz nelogičnosti, otvarao je mogućnost manipulacija i pogodovanja upravo onim velikima. Upravo zbog toga smo donijeli novi zakon koji u fokus stavlja naše OPG-ovce, naše mlade poljoprivrednike, naše stočare, uveden je kriterij domicilnosti koji upravo daje prednost lokalnom stanovništvu sa jednim jasnim ciljem da ostane živjeti i raditi u svojim općinama i gradovima. Zakonom smo tada decentralizirali cjelokupni postupak raspolaganja zemljištem i dano je upravo našim gradovima, našim općinama da raspolažu sa zemljištem u njihovim gradovima i općinama jer u biti, oni najbolje poznaju teren, najbolje poznaju svoje potrebe, potrebe svojih poljoprivrednika, imaju najveći interes da se zemljištem u njihovim općinama raspolaže ispravno i u interesu i općine, ali i svih poljoprivrednika sa njihovog područja. Kada govorimo o zahtjevu kojeg je ovdje podnio kolega Žagar, svjestan sam naravno, njegove zabrinutosti, ali isto tako, mislim da je sama procedura raspolaganja poljoprivrednim zemljištem prema programu kojeg donosi općinsko ili gradsko vijeće uz suglasnost županije i ministarstva jedan dobar primjer transparentnoga procesa. Samo tumačenje se nalazi u zakonu, program odnosno prijedlog programa donosi općina za koju suglasnost daje prvo županija, a onda i država. Sukladno tome, Ministarstvo poljoprivrede dosad je od jedinice lokalne i regionalne samouprave zaprimilo 413 programa, a izdalo je 223 suglasnosti raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Ja bih sada istakao i primjer u svojoj županiji, odnosno Osječko-baranjskoj županiji, kao što se isticalo ovdje da je zaista bilo određenih problema, možda i kratkih rokova, puno dokumentacije se tražilo, ali sav posao se uspio odraditi, tako je od 42 jedinice općina i grada u našoj županiji, 39 to odradilo u svome roku. Za ove ostale je odradila županija onako kako nalaže i sam zakon. I iskreno, evo, ne vidim razlog za davanje nekog dodatnog tumačenja s obzirom da je sve jasno navedeno u čl. 29., osim eventualno prilike da se razgovara dodatno o ovome zakonu i u biti na ovaj način dajemo mogućnost da se razgovara, ne samo o ovom zakonu, nego o nekoj, o širim temama za koje sigurno nije mjesto ni vrijeme za komunicirati ih sada. Tako bih se samo nadovezao na moratorij kojeg su spominjali ovdje brojni kolege koje su rekle da se pristupilo podnošenje zahtjeva tek onda kad se skupi ovdje određeni broj potpisa, to jednostavno nije istina. Ministarstvo radi preko 2 godine na podnošenju zahtjeva. U rujnu je poslani prijedlog zahtjeva komisiji i taj zahtjev će biti poslan uz u onome roku kada je to i potrebno, a to znači do 1.7.2020. g. Znači to je rok i nije inicirano od ne znam, oporbe ili tu jedne grupacije zastupnika već se zaista dugi niz, evo već i godina, radi na njemu i biti će pravovremeno poslan i ja sam uvjeren da će biti i prihvaćen. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Gordan Maras. Nije nazočan. Poštovani kolega Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolegice i kolege. Evo još malo pa će bit 2 godine kako smo ovdje žustro raspravljali o Zakonu o državnom poljoprivrednom zemljištu. Ja sam siguran da do roka 2 godine se neće ništa dogoditi. Znači dvije godine se neće raspolagati državnim poljoprivrednim zemljištem. Možda te dvije godine ne znače ništa za službenike u ministarstvu, za zastupnike, svaki mjesec dolaze redovito plaća, no kad bi se stavili u poziciju seljaka, a ja jesam seljak jer imam svoju proizvodnju, to su dva ciklusa proizvodnje. U dva ciklusa proizvodnje možete ili napredovati ili propasti. A ovdje se radi o tome da poljoprivredni proizvođači koji čekaju što će se dogoditi sa zemljištem koje obrađuju su uložili velika sredstva u svoju mehanizaciju, u objekte, u stoku, znanje, rad svoje obitelji, kreditno se zadužili i sada su gdje. Nigdje. Ne znaju što će se dogoditi sa onim zemljištem koje oni obrađuju, da li će ga dobiti ili ga neće dobiti, da li da ulažu u proizvodnju ili da ne ulažu u proizvodnju. Nigdje su, ni na zemlji ni na nebu, a to očito nikoga ne zanima u ovoj državi. Poljoprivredno zemljište je osnovni resurs za poljoprivrednu proizvodnju. Jedino žena i zemlja rađaju na ovome svijetu, a mi se prema poljoprivrednom zemljištu odnosimo maćehinski zbog nečijih interesa. Ovdje smo govorili da je zakon loš. Zastupnici HSS-a su podnosili i amandmane i govorili da je zakon loš zajedno s kolegama iz oporbe, niti jedan amandman niste usvojili. Znači HDZ je na čelu vladajuće većine, nije niti jedan amandman usvojio. Zanimljivo kako neke kolege koje su podržali taj zakon sada se stavljaju u ulogu zaštitnika gospodarstava, govore da to nije dobro za gospodarstva. Evo, maloprije smo to mogli čuti s ove govornice. Pa gdje su bili onda kada se zakon donosio i kada se govorilo da zakon nije dobar, da nije provediv? Imali smo zakon gdje su jedinice lokalne samouprave raspolagale poljoprivrednim zemljištem i u to vrijeme se je podijelilo na korištenje najveći broj, najveća količina poljoprivrednog zemljišta. Tumačenja koja tražite od ministarstva, pa nitko živ iz ministarstva ne želi napisati pismeno tumačenje. Oni samo usmeno govore što bi trebalo napraviti, ali nitko ne želi pismeno. Pa ima ovdje načelnika općine i gradonačelnika, pa jako dobro znaju kako se dolazi do tumačenja, tj. ne dolazi jer često puta nitko ni ne želi u ministarstvu podići telefonsku slušalicu da se javi. Nažalost, devastacija poljoprivrednog zemljišta se svaki dan dešava. Uputio sam zastupničko pitanje ministarstvu koliko je u 2018. i koliko je u proteklih 15 godina poljoprivrednog zemljišta prevedeno u nepoljoprivredno, šumsko i građevinsko. Znate što su mi odgovorili? Za 2018. 2800 hektara, to vam je skoro 10% onoga što je Agrokor radio i što je predmet spora sa tim da se moralo dati Fortenovi, a za proteklih 15 godina su mi rekli da nemaju te podatke, da ne raspolažu tim podacima. Pa ja vas pitam, kakvo je to ministarstvo koje nema ili ne želi dati zastupniku u HS-u podatak koliko je zemljišta pretvoreno u nepoljoprivredno. Ili nema takav podatak. Netko je rekao, pa onda takvo ministarstvo treba transformirati. I to je jedan od dokaza da ministarstvo loše radi. Da li odgovorni u ovom ministarstvu ne znaju napraviti dobar i jednostavan zakon koji je provediv ili možda ne žele. Možda su jači interesi onih koji su financirali kampanju HDZ-a i oni sada po ovom zakonu bi trebali dobiti to poljoprivredno zemljište koje se sada ovoliko dugo razvlači s njegovim dijeljenjem kroz, putem natječaja. To je javna tajna koja se priča na terenu, među našim poljoprivrednicima. Ovo je sada zadnji vlak za raspodjelu državnog poljoprivrednog zemljišta i jasno je da mnogi moćnici i interesne skupine žele prigrabiti što više poljoprivrednog zemljišta koje je u velikom dijelu i uređeno i drenirano i najkvalitetnije za poljoprivrednu proizvodnju. Neki će to pod krinkom stoke, neki će pod krinkom nekih drugih stvari, možda se i čeka neke da se pripreme kroz ove dvije godine kako bi mogli postati najpovoljniji ponuditelji. Ali, da je čisti posao ovaj zakon, svima je jasno da nije. Poljoprivreda nam je propala u svim segmentima. Stagniramo u svim proizvodnjama. Mljekarstvo, svinjogojstvo, povrtlarstvo, voćarstvo, svugdje tonemo, ljudi moji, a mi se ovako ponašamo, tj. Ministarstvo poljoprivrede sa glavnim resursom, poljoprivrednim zemljištem. Pa zar nisu bitna ovoj državi obiteljska poljoprivreda gospodarstva, hrvatske obitelji, građani RH koji se bave proizvodnjom, koji žele stvarati i proizvoditi, stvarati novu vrijednost. Očito da nisu bitni jer svakoga dana mi koji proizvodimo stječemo osjećaj da smo suvišni i da nas se treba riješiti. I ovaj zakon je dokaz tome. Pa što mislite, kako strepe ljudi koji su uložili milijune kuna i sutra mogu ostat bez zemljišta jer je isteklo 5 godina na koje su raspolagali, dobili raspolaganja i sada čekaju po godinu po godinu milost što će se dogoditi. Što će biti s takvima? Pa neki su već odustali, neki su otišli u Njemačku, Irsku, diljem Europe. Dosta im je više ovakvoga nereda u hrvatskom zakonodavstvu gdje nitko nema nikakve sigurnosti, dapače, nesigurnost je sve veća i nitko vas ne može zaštititi ako ste doživjeli nepravdu. A ovdje će biti jako puno nepravdi. I onda se ovakva bitna stvar za hrvatsku državu, zapamtite, hrvatska država i poljoprivreda treba biti bitnija nego turizam jer je ona stabilna. Turizam je vrlo krhak i može se srušiti kao kula od karata, a poljoprivreda, ukoliko se gradi, ona je stabilna, primarna grana proizvodnje u Hrvatskoj. I o tome nitko ne vodi računa. Ja ne znam zašto se jednostavno ne želi poslušati zastupnike pa bez obzira da li oni ovdje pripadaju vladajućoj većini, da li pripadaju oporbi, kada se govori o nečemu što je glavni hrvatski interes, a to je poljoprivredna proizvodnja. Pa sve najjače ekonomije Europe imaju jaku poljoprivredu. Nažalost, moram reći da i naši seljaci postali kukavice. Pogledajte u Nizozemskoj što se dešava. Samo zbog toga što ih je Vlada, na neki način uvrijedila i loše se odnosila prema njima, pogledajte što su seljaci napravili u Nizozemskoj. Nažalost, naši seljaci šute, ne bore se za svoja prava a kada se sve ovo implementira, obit će se njima u glavu. Jer nažalost, u ovoj državi vrijedi zakon da velika riba jede malu ribu. To je glavni zakon ove države i nažalost, ti poljoprivrednici će vrlo brzo shvatiti da je to istina. Stoga, ljudi, dajte promijenite taj zakon, napravite to onako da bude jednostavno i da se podijeli onim ljudima koji stvarno hoće raditi, onim ljudima koji žive na tom ruralnom prostoru. Provezite se malo selima, Slavonije, Banovine, bilo gdje gdje odete, kuće su zatvorene, kuće se ruše same od sebe, ljudi su otišli. Postoje još neki ljudi koji se trude proizvoditi i raditi, ali svaki dan im se stavljaju nove prepreke. Kako bi oni odustali od te proizvodnje. Pa zar mislite da će nas neke multinacionalne kompanije koje će preuzeti hrvatsko poljoprivredno zemljište hraniti? Pa pogledajte što imamo u trgovinama u kojoj ne može doći hrvatska roba. Zašto ne može doći? Zato što moramo biti ovisni o onome što jedemo, znači ne možemo biti svoji na svome niti slobodni ako jedemo tuđu hranu, ako će nam šumama i vodama gospodariti stranci, a većim dijelom industrije telekomunikacija, energije su zagospodarili. Pa ja vas pitam, što će ostati od hrvatske države? I sabornicu smo iznajmili. Ostat će ova zastava i himna. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lenart, potaklo me na ovu repliku vaša rasprava u jednom dijelu. Naime, ekonomisti kažu, rast BDP-a utječe na to da rastu primanja onih najbogatijih. A kad BDP pada onda to osjete najsiromašniji. To vam su neke zakonitosti. 7,5% ili 8%, koliko utječe poljoprivreda i prehrambena proizvodnja na rast BDP-a u RH je zapravo ključni alat da bi, ne samo da bi se ovo željelo, nego da bi taj rast BDP-a bio zdrav. Da bi on bio na zdravim temeljima i da bi ljudi, njih oko 10% koliko ih se nalazi u ovoj prehrambenoj industriji i poljoprivredi, mogli ostvarivati puno veći zamah i onda i razvoja ukupne poljoprivrede, zapravo ukupne privrede u RH. To su problemi s kojima se moramo suočiti ili na drugoj strani, ljudima reći, jasno, mali broj ljudi može živjeti od poljoprivrede i oni će, na kraju krajeva preuzeti ovu zemlju i sami će je obrađivati. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Lenart, izvolite.
Pa poštovani kolega. Austrija je država koja bi nam mogla biti uzor kako i mali mogu živjeti, doprinositi razvoju države kroz poljoprivrednu proizvodnju. Štajerska poljoprivredna komora je izračunala da svako radno mjesto u poljoprivredi otvara dva radna mjesta u privredi. Pa zar to ovoj državi nije bitno? Očito da nije. HAMAG-BICRO, slušam reklame koje se vrte, koje koštaju silne novce, koliko je novaca uloženo i da se otvorilo 16 tisuća radnih mjesta. Znate koliko po tome ispada svako radno mjesto? Negdje oko 700 tisuća kuna. Svako radno mjesto po tome košta 700 tisuća kuna. A ovdje svaki seljak otvara dva radna mjesta, što ne koštaju, maltene ništa. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, poštovani kolega Davor Lončar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Lenart, u vašoj raspravi ste se isticali kako će oni koji su dosad imali potpisano ugovore o korištenju poljoprivrednog zemljišta imati problema oko daljnjih aktivnosti odnosno ulaganja u poljoprivredu. Što se tiče općina i gradova, ja vam iskreno mogu reći da u planu o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem, bez obzira na natječaj koji će biti raspisan, nema nitko straha da se iste jave i da se ugovori koji su ranije potpisani, prihvate od strane općina i gradova jer bi bilo bilo suludo da se svi oni koji su dosad uložili svoja sredstva zapravo temeljem raspisanog novog natječaja brišu iz te evidencije odnosno od budućeg korištenja tog zemljišta. Ja vam odgovorno tvrdim da, evo, konkretno u našim Ravnim kotarima ljudi koji to rade, nitko takvu suludu ideju neće napraviti da raskine takve ugovore.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Lenart.
Poštovani kolega. Istina da je suludo. Ali nažalost tako će se dogoditi. Ljudi strepe već dvije godine. Ja sam prošao sa mnogim kolegama već kroz mnoge natječaje, ja ne radim državno poljoprivredno zemljište, ali sam se trudio pomoći uvijek kada je bilo moguće ljudima koji su prolazili kroz te natječaje. Uvijek se dešavale su se nepravilnosti, uvijek je netko nekoga izigrao, uvijek su oni manji stradali od onih većih. Isto će se dogoditi i sada. Meni je žao što će se to dogoditi, ali na taj način ćemo svi izgubiti. Ne oporba, svi ćemo izgubiti u ovoj državi. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Mladen Madjer, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Jasno je da je poljoprivredno zemljište neophodno za razvoj svakog OPG-a. Prvenstveno, državno poljoprivredno zemljište je od velikog značaja. Znamo da svaki zakon koji je donesen i za prošle Vlade i za ove Vlade nije, mogu reći da nije najbolji, da može biti uvijek što se tiče prvenstveno poljoprivrednog zemljišta. S obzirom da sam bio 16 godina načelnik općine i sam sam bio u izradi 1. programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem kada je bilo u ingerenciji jedinice lokalne samouprave pa se onda promjenom došlo da upravljaju agencije i smatram da nije bilo dobro kada je donesen zakon da time upravljaju agencije i da je sad ponovno novim zakonom prebačeno na jedinice lokalne samouprave, smatram da je to dobro ali istovremeno u mojoj županiji, znači od 22 općine i 3 grada, nažalost, koliko imam saznanja, jedan grad i jedna općina je donesla program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Znači zakon koji je stupio na snagu mislim u 2. ili 3. mjesecu prošlu godinu, svaka jedinica lokalne samouprave morala donesti zakon do 6., do 6. mjeseca. Probleme i apeliram da Vlada RH odnosno ministarstvo mora prisiliti načelnike da izrade programe raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Mislim da je kolega Hrg i rekao da je u prijašnjem zakonu bilo ono, ona jedinica lokalne samouprave koja nije izradila program da je došlo do raspuštanja jedinice lokalne samouprave, jest da bi trebalo poduzeti mjeru ili ako to uradi država ili ako radi županija da izgubi onaj prihod koji ide jedinici lokalne samouprave od prodaje ili zakupa. Ali istovremeno moram naglasiti da treba uputiti se i na prilikom raspolaganja i raspisivanja natječaja imaju prednost ovim zakonom stočari, jasno da je to normalno jel nam je stočarstvo na stvarno niskim granama, ali istovremeno ko prati mogu konkretno reći opet da u mojoj županiji dobiju zemlju stočari, a istovremeno tu kukuruz proizvode odnosno kombajniraju za bio masu, tko to prati? Npr. gdi je, gdi je ministarstvo, državno odvjetništvo, da on proizvedenu robu ne koristi za hranu nego, nego ju koristi za bio masu i mislim da je to isto veliki problem, a u natječaju oni imaju prednost i to je u redu nek imaju prednost, moramo razviti stočarstvo koje nam je na minimalnim granama. Mislim da to prvenstveno mora biti državno odvjetništvo više uključeno u taj dio. Smatram da državno odvjetništvo isto ne radi određeni posao što se tiče i izvlaštenja iz posjeda, tko ne plati zemljište, znači tko ne plati zakup zemljišta, pokreće se, općina sada pokreće zahtjev, državno odvjetništvo raskida ugovore, državno odvjetništvo bi moralo izvlastiti određenog najmoprimca koji ne plaća zemljište, al nažalost evo moram konkretni slučaj isto reći, državno odvjetništvo to nije napravilo i dolazi do jednog međuprostora da se tim zemljištem koristi, ono kak bi rekli teksaški, tko uđe prije koristi zemlju, to nije dobro, mislim da bi morala više i jedinica lokalne samouprave i ministarstvo i državno odvjetništvo više surađivati kako ne bi došlo do ovih nasilni upada u zemljište. Ima još jedan što bi evo uputio državnom tajniku, radi se o pravilniku koji je donio bivši ministar Tolušić, a to je o revalorizaciji zakupa cijene zemljišta. Kolko opet moram naglasiti da znam da su, okružnica je poslana od ministarstva svim načelnicima, gradonačelnicima i županima oko pravilnika, oko revalorizacije, cijene zakupa poljoprivrednog zemljišta. Ali načelnici nažalost ne postupaju po tom jel dio gradova, općina gubi određeni prihoda i kolko imam saznanja da prijeti da pojedina obiteljska poljoprivredna gospodarstva odnosno oni koji su u zakupu spremaju tužbe, traže odvjetničke kuće, tužbe protiv jedinica lokalne samouprave. Zato apeliram opet na ministarstvo da možda ponovno pošalju okružnice prema jedinicama lokalne samouprave da moraju poštovati pravilnik koji je donesen jel opet će se doći do tužbi i opet bude došlo, mediji pisali, tužbe jedinica lokalne samouprave, načelnici i ministarstvo, odvjetnici, mislim da bi trebalo poraditi jel jednostavno načelnici ne žele poštivati pravilnik koji je donešen o revalorizaciji cijene državne zemlje jel jasno gube određeni dio prihoda onih 60% koji ide u proračun jedinica lokalne samouprave, zavisno dal je se radi o zakupu prodaje ili koncesiji. Evo pa apeliram zbog toga na ministarstvo da malo oko toga još razmisli da ne dođe opet do tužbi. Hvala.
Zahvaljujem. Replika poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Madjer, otvorili ste vrlo važnu temu, al sad mi nije jasno, mislim da se spominje dvostruka, dvostruki iznos ove početne cijene, znači maksimalne cijene minus 10 ili 5% sad ne znam, kako je sad moguće da će neki izgubit, meni se čini da će se mnoge cijene povećat, ako dolazi do pada, do, do, do ovoga pada zapravo zakupa onda mi se čini to malo suspektnije jer su ti, jer su ti ljudi dobili na natječaju temeljem veće, veće cijene jel, sad bi se onaj tko se natjecao mogao žalit kako je sad ovom će se snizit sad zapravo cijena za tih, za taj iznos ne znam u postotku jel, al ovome evo ako možete samo reć jer stvarno ima takvih slučajeva gdje će se, gdje će se cijena značajno smanjit, to, to mi nije baš najjasnije.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Madjer, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Žagar, da nekim, nekim OPG-ima će se smanjiti, smanjiti cijena, a nekom OPG-u će se istovremeno povećati cijena, radi se, dal se radi o koncesiji il se radi o zakupu, al istovremeno malo tumačenje samog pravilnika, moram reći osobno i meni nejasno, meni nejasno da to moraju jedinice lokalne samouprave kad dođu do izračuna, neće to biti veliko smanjenje prihoda jedinicama lokalne samouprave jel će se velim nekima povećati, konkretno evo neki kod mene plaćaju 1.600,00 kn po hektaru, a neki plaćaju 400,00 kn po hektaru, to je ogromna razlika 1.600,00 i 400,00, ovom revalorizacijom ja smatram da će ovi koji su plaćali niže da će se njima povećati, ovi koji su plaćali više da će se njima smanjit, da će to biti onda negdje na izjednačenje.
Zahvaljujem. Završna riječ u ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, dok smo ovo raspravljali, dogodilo se upravo nešto o čem smo i govorili. Ministarstvo poljoprivrede je objavilo da se raspisuje javni poziv za raspolaganje zemljištem znači koje nije u šumsko-gospodarskoj osnovi tj. ono upravo ono što smo spominjali sada. Ali kad pogledamo, znači kriteriji po kojima se razlikuju se od kriterija koji su po zakonu o poljoprivrednom zemljištu. Nisu identični i sada ćemo zapravo imati situaciju da to zemljište koje jednim dijelom koristilo se i za ratarsku proizvodnju, pošto Zakon o šumskom zemljištu drugačije zapravo to definira, ono ne može biti u namjeni toga, tako da ćemo mi neke oranice, trebali bi po ovome trebali pretvoriti u pašnjake jer to je dopušteno uz još neke druge djelatnosti, ali ratarska djelatnost nije dozvoljena i onda dolazimo u onaj problem što netko očekuje zapravo to zemljište bez obzira što ga dobije isključivo za pašarenje da ga može i obraditi i ljudi uđu u prekršaj. Samim time su u prekršaju i to se događa ili npr. evo, sad u tim uvjetima, znači moraš imati najmanje, ako nemaš 3,3 hektra po uvjetnom grlu, prema tome, sad bi trebalo tu definirati ono jer svatko ima neki drugi kriterij i postavljen je prvi kriterij da imaš prebivalište na području lokalne samouprave. U ovome Zakonu o poljoprivrednom zemljištu su postavljeni različiti kriteriji i vrlo će biti to zahtjevno pojasniti na terenu tko je kada raspisao i sad bi trebalo provesti, ne samo raspisati, trebalo bi provesti jednu širu i edukaciju i upoznati ljude, lokalne samouprave, na čijem se to području nalazi, da imaju svi punu informaciju da mogu tome pristupiti, ali ono što bi trebalo i pojasniti, zašto neko zemljište koje je dosad bilo obrađivano kao ratarsko zemljište više ne bi moglo biti u toj namjeni, a nije u šumsko-gospodarskoj osnovi, što će de facto biti kad netko pogleda, dobio sam sad na javnom pozivu oranicu, a sada nakon toga mogu je koristiti isključivo za pašarenje. Uzmimo u obzir da to će nastajati i isto tako u jednom trenutku kad budu Hrvatske vode raspisivale, imat ćemo takav problem i to je nešto što je, vidimo koliko se događa promjene samo i tu raspravljamo o zemljištu od jednoga zahtjeva vezano za jedan članak kada otvori se ova tema, jako široko se ide, pa čak i kad ne idemo politizirati nego samo upozoravati na neku stvarnu problematiku, mogli bismo ovdje cijeli dan pričati o tome i o potrebi izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu i usklađivanju sa drugim zakonima koji reguliraju opće korištenje. Jer ono što bih ja još jednom naglasio. Sve ovo možda gledajući s razine administracije koja ministarstva, idemo to taj postupak koji se događa, ima neko vrijeme. Poljoprivredni proizvođači oni imaju tu nervozu jer to vrijeme prolazi im, nisu sigurni da će ostvariti određene zemljište, čak i ono koje su imali do tada u zakupu i moguće da se dogodi da zapravo i događa se, da stanu s intenzitetom investicija. Ne idu investirati u nešto što im stvara nesigurnost. Upravo je to brzina donošenja odluka, provedbe programa i da neće biti određenih pravnih nedoumica je nešto što stvara sigurnost i osigurava intenzitet investicija. Investiranje, čak je to i povlačenje iz mjera ruralnog razvoja kada znaš da imaš određenu zemlju, određeni fond, ti u njega onda ulažeš, dugoročno zapošljavaš, na ovaj način sve smo ih zbremzali i oni čekaju da vide kako će se ovo razriješiti. A u međuvremenu onaj aspekt na koji je upozorila i EU komisija da kod nas je utilizacija, znači iskorišteno ukupnoga fonda zemljišta za poljoprivrednu namjenu izrazito mali i da RH značajna sredstva ne povlači po toj osnovi jer jednostavno nismo stavili u funkciju. Često se postavi pitanje, tko je odgovoran za to. Imamo zemljište, ja se sjećam kad je tadašnji ministar Jakovina dodjeljivao određenim stočarima zemljište, pa to zemljište je trebalo značajne investicije. Trošak tih investicija, tko bi trebao. Po meni, država bi trebala biti za koja će određene zemljište, uložiti u njega, njeno je vlasništvo, privesti ga namjeni i onda ga dati u zakup po primjerenoj cijeni. Jer ovako ćemo opet imati nezainteresiranost za značajne količine zemljišta. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista poštovani kolega Miro Bulj, završna riječ, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, kao što sam rekao, prijedlog odluke o vjerodostojnom tumačenju u biti je otvorio brojna pitanja u ovoj raspravi neriješenog problema o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu jer jednostavno imamo ogroman problem, ponavljam, 700 tisuća hektara zemljišta poljoprivrednoga u Hrvatskoj je pod korovom i ne obrađuje se. Ali iduće godine po ugovoru s EU poljoprivredno zemljište će moći kupovati strane i fizičke pravne osobe, fizičke i pravne osobe, znači stranci, a mi se nalazimo u EU-i, dok u Mađarskoj naši, hrvatske fizičke i pravne osobe ne mogu kupovati poljoprivredno zemljište. Prema tome, vidimo da ova pravna tumačenja sa državnim zemljištem, da su dovela u ovome kaosu, da li je to lokalna samouprava, da li je to regionalna samouprava, da li je to država sa svojim zemljištem su loše gospodarili i jedan od velikih problema je što je hrvatska država davala ogromne poticaje, primjer sam naveo kad sam govorio u početku u ime kluba, govorio sam da je hrvatska država davala ogromne poticaje za, recimo mljekarsku proizvodnju. U 2018. u odnosu na dvije, godinu prije 10,5% je manje proizvedeno mliječnih proizvoda, što govori da svi zakoni koje imamo ovo pitanje otvorilo puno problema. Imamo probleme, oni koji su dobili državno zemljište na terenu, govorimo o terenu koji daju u podnajam ljudima koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom, imamo problem krških pašnjaka gdje su ljudi dobili hektre i hektre, stotine hektara zemlje, a ne bave se primjer govedarstvom. To sam upozorio i na to triba ministarstvo obratiti pozornost, a ljudi koji se bave gospodarstvom i koji imaju goveda, primjer govorim, stočnog razvoja u krškom području stočnih fondova to govorimo o 8 županija, krško područje je na 8 županija, ako je Slavonija žitnica onda bi tribala biti, krška područja bi tribala biti znači bogata stokom. Nažalost taj pad je velik, rapidan, ogromni poticaji su otišli, a proizvodnja je sve gora i gora i zbog toga imamo inspekcijske nalaze da u 2018. je toliki kao na našim policama u trgovinama da imamo lažne deklaracije na ovim proizvodima od mliječnih, od ulja, maslinovog, bućinog jednostavno imamo jedan kaos uvozne loše hrane jer smo demotivirali ljude koji žele raditi, bilo u stočarstvu, bilo u povrtlarstvu, bilo u čemu. Mi smo s ovim štetnim poticajima koji su bili pogodujući za određene skupine koje su vjerojatno i izvor plaćanja kampanja političkim strankama u biti su uništile poljoprivredu. Uništile, samo kad vidimo koliko prehrambenih proizvoda uvezemo, a 700.000 hektara poljoprivrednoga zemljišta je neobrađeno. Ja samo kad pogledam Slavoniju ili kad pogledam svoje Sinjsko polje, a Split je bazen od 300.000 ljudi, korov raste. Nemamo sustav navodnjavanja, županije nije uopće briga za sustav navodnjavanja, a to bi njima bio ključna, ključna ovaj za razvoj poljoprivrede. Pa žalosno, to sam 100 puta, da nemamo sustave navodnjavanja kud prolaze rijeke, kao što je npr. Cetina il u drugim krajevima druge rijeke. Prema tome, napravili, Ministarstvo poljoprivrede je napravio u kontinuitetu kaos u poljoprivredi, uništeno je stočarstvo, sve više i više i poljoprivredna proizvodnja. Sve više i više uvozimo štetne hrane na stranim trgovačkim lancima koju kupujemo, koja ima i zdravstvene posljedice jel nije to zdrava domaća hrana i ja bih odavde poručio uredimo napokon, zaštitimo najprije da naša zemlja ne odlazi strancima, bilo ruskom kapitalu il bilo čijem drugom kapitalu. I zaštitimo naše poljoprivrednike i kupujmo domaće, ne pogodujmo, ne dajmo poticaje onima za stočarstvo npr. koji nisu vidli krave [[Upadica: Zahvaljujem kolega Bulj.]] a kamoli imali. Hvala lijepo.
Završnu riječ u ime predlagatelja poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo na kraju rasprave koju sam vrlo pažljivo slušala i pratila želim reći slijedeće. Sigurno je da smo danas po ovoj točci dnevnog reda otišli u raspravi puno šire, praktički o svemu onome što je danas problem na terenu u poljoprivredni, ne samo u raspolaganju poljoprivrednim zemljištem. Naravno, da smo svi svjesni situacije koju imamo na terenu i da vjerojatno puno toga nije idilično. Međutim, evo dobro je da je s nama ovdje danas i državni tajnik koji je čuo vašu raspravu. Ono što želim reći kao predsjednica Odbora za zakonodavstvo, a vezano na ovu točku dnevnog reda dakle, tu mi je kolega Prelec zaista potvrdio da smo mi kao odbor dobru odluku donijeli jer je rekao da je njegov pravnik, za kojeg on drži da je vrlo stručan i kvalitetan i meni je drago da imate takvog pravnika, da je rekao da je njemu sve jasno povodom Članka 29. Dakle, ono što želim reći, vjerodostojno tumačenje kao institut kojeg imamo u Poslovniku ne služi da bismo kroz njega mijenjali i dopunjavali zakone. Svi mi ovdje kao zastupnici imamo mogućnost predlagati određene izmjene i dopune zakona, ali nemojmo na krivi način posezati za institutom vjerodostojnog tumačenja kad za to nema pretpostavki. Dakle, tako ni u ovom slučaju nije bilo pretpostavke da damo vjerodostojno tumačenje jer je Članak 29. što se tiče primjene bio vrlo jasan. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo replike. Poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Jelkovac, niti jedan zakon pa tako ni ovaj ne može u trepavicu odrediti sve situacije. I zato postoji mogućnost vjerodostojnog tumačenja, jedini problem što se nekada to koristi, a nekada ne koristi. I ono što vjerojatno danas opravdano ovdje jedan dio kolega prigovara, da se u pravilu to koristi u situacijama kada je HDZ-u u prilog i kada on zahtjeva nešto, a kada netko drugi to radi onda ne. Imali smo masu situacija i na Odboru za Ustav i u drugim situacijama gdje se vidjelo kada treba nešto HDZ-u protumačit onda se sve okrene ne bi li se to napravilo ovdje ta situacija nažalost nije.
Zahvaljujem. Poštovane kolege i kolegice ja vas lijepo molim za mir u sabornici da možemo raspravljati neometano. Odgovor kolegice Jelkovac.
Hvala. Poštovani kolega Maras, apsolutno niste u pravu, nastupate vrlo politikantski, Odbor za zakonodavstvo je postupio u skladu sa zakonom i Poslovnikom. Ovdje nije bilo prostora za davanje vjerodostojnog tumačenja i tako postupamo uvijek kada nema osnove za davanje vjerodostojnog tumačenja. Vama je očito HDZ najveća babaroga s kojom plašite djecu i sve ostale. Tako to se vidi iz svih vaših nastupa ali u ovom slučaju zaista ste pretjerali. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice Jelkovac, dakle sasvim je u redu, jedna je stvar ako Odbor za zakonodavstvo tvrdi da nema osnove za davanje vjerodostojnog tumačenja. Ali nemojte, ovo je bilo malo nekorektno na kraju vi u završnom govoru kažete da sam ja na krivi način koristio ovaj institut. Jer pazite Udruga općina, to nije ... [[Govornik se ne razumije.]] Udruga općina je tražila da se ove stvari pojasne. Nije bilo ovdje krive intencije, krive namjere već da se te stvari razjasne jer riječ je o programu raspolaganja poljoprivrednim zemljištem koje treba donijeti općinsko ili gradsko vijeće i koje treba dati suglasnost ministarstvo. Ali u kojem vremenu? Kako da te korespodencija teče? Samo to je bilo. Zato kažem nije bila ta, vjerujte nije bila ta intencija, poštujem odluku Odbora za zakonodavstvo da se ne daju vjerodostojno tumačenje ali nije doista bila ta intencija.
Zahvaljujem. Odgovor, kolegica Jelkovac, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega, dakle u vašem slučaju, vjerujem da ste išli u dobroj namjeri kako bi prije svega pomogli našim načelnicima i gradonačelnicima na terenu da što pravilnije primjene propis. Kada sam govorila o tome da se ne zlorabi ovaj institut mislila sam i na neke situacije koje smo do sada imali a i sugerirala da to ne činimo ubuduće. Da ne pokušavamo zakone mijenjati i dopunjavati putem ovog instituta. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice ova rasprava o vjerodostojnom tumačenju,… ... [[Upadica se ne čuje.]] Ja bih vas zamolio da ove što dođu petkom predsjedniče zaustavite jer ne čuju kolege, da bar budu dostojanstveni kada dođu 5 minuta ovdje da budu dostojanstveni pa da saslušaju nas koji smo non-stop ovdje u Saboru.
Kolega Bulj, imate repliku i nastavite.
Ali mislim, pa pogledajte vi šta je ovo, kokošinjac onaj. Ja bih vas zamolio kolegice i kolege ako dozvolite da završim. Evo tamo u zadnjem redu, pogledajte tamo, evo, dođu petkom, pogledajte evo [[Upadica Brkić: Kolega Bulj.]] Kao da je onaj dernek, dernek je jedna fina, kulturna atmosfera, ovo nema veze s ničim [[Upadica Brkić: Nastavite kolega Bulj.]] Ovo nema veze, potpredsjedniče nemojte se ljutiti ali ako možete evo samo zamoliti [[Upadica Brkić: Je li odustajte od replike ili ćete…]] Ma ne odustajem nego ja bih vas zamolio [[Upadica Brkić: Nastavite repliku.]] Gospodine Stier, g. Milošević, g. Šuker, Đakić…
Kolega Bulj.
Pa galamim, OK, hvala vam lijepo. Evo ja bih kolegici samo rekao da je vrlo bitna tema danas otvorena ovim vjerodostojnim tumačenjem o poljoprivrednom zemljištu, dodjeli zemljišta, otvorile su se brojne teme kao što ste rekli, problema u poljoprivredni jer sva vjerodostojna tumačenja, sva vjerodostojna tumačenja neće pomoći trenutnoj poljoprivrednoj situaciji. Mi danas uvozimo tri milijarde eura prehrambenih proizvoda u istom trenutku dok su naši pašnjaci prazni a 700 tisuća hektara zemlje se ne obrađuje u istome trenutku kada još za 2 mjeseca kad, ja bih vas zamolio da zašutite, daj molim vas prekinite.
Kolegice i kolege molim vas nemojte ometati kolegu dok govori.
Ja bih vas molio da prekinete ili Sabor ili ove koji dolaze petkom sa šalabahterom da izbacite van.
Nastavite kolega Bulj.
Tiše tamo, Tolušić.
Kolega Bulj, nastavite.
Stvarno je ovo nevjerojatno. A dok u isto vrijeme 700 tisuća hektara zemljišta je neobrađeno a uvozimo 3 milijarde eura hrane. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegi Bulju. Sada prekidam raspravu. Nastaviti ćemo raspravu o ovoj točki dnevnog reda kad završimo sa glasovanjem a sada ćemo nastaviti sa glasovanjem budući da niste se udostojali smiriti ne možemo nastaviti sa radom. STANKA U 12,03 SATI
Sada se vraćamo na točku Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu, NN br. 20/18. Ostala nam je još jedna replika. Kolega Prelec, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolegice Jelkovac vama ide replika iako smo zaboravili koliko je prošlo od rasprave. Jasno da sam rekao da je mom pravniku jasan članak 29. ali on je pravnik, rekao bih i ekspert. Nije svima jasno, svim gradonačelnicima i načelnicima pogotovo načelnicima nekih manjih općina koji nemaju ekspertne timove, pravnike koji mogu to tumačiti ali evo dati ću i rješenje, podnijeti ću ja i amandman vezano uz članak 29. stavak 2. koji bi ustvari trebao glasiti ja mislim da bi se i vi s time složili: „Program donosi općinsko ili gradsko vijeće za svoje područje na prijedlog načelnika odnosno gradonačelnika…“, i važno je sad istaknuti: „…dok ista stupa na snagu po pribavljenom mišljenju županije i suglasnosti ministarstva.“. Mislim da bi bilo to jasno, nedvosmisleno i da bi svi razumjeli vezano uz ovaj članak 29. Vjerujem da ćete to prihvatiti da bi ovaj amandman išao u prilog tome da ne bude nejasnoća. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovani kolega. Pa mislim da ste i vi mene razumjeli, dakle što se tiče Odbora za zakonodavstvo mišljenja smo da ne možemo dati vjerodostojno tumačenje na čl. 29. jer nisu ispunjene pretpostavke za davanje vjerodostojnog tumačenja u ovom slučaju, čl. 29. je po nama jasan, dakle već sam i ranije rekla u svojoj raspravi, vjerodostojno tumačenje kao institut ne služi za izmjene i dopune zakona, tako da evo nažalost vi, ne mogu prihvatiti na ovaj vaš amandman, ali vi kao zastupnik i svi zastupnici imaju mogućnost predlagati izmjene i dopune zakona. Hvala.
Hvala i vama. Time i zaključujemo raspravu o prijedlogu odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl. 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu („NARODNE NOVINE“ br. 20/18), a glasovat ćemo o istom zakonu kad se steknu uvjeti.
I još jedno isto ili slično mišljenje, Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl. 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu, NN br. 20/18, predlagatelj je Odbor za zakonodavstvo, rasprava je zaključena pa dajem na glasovanje prijedlog navedene odluke. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 za, 21 protiv, donijeta Odluka o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl. 29. Zakona o poljoprivrednom zemljištu, NN br. 20/18. Time smo došli do kraja glasovanja, ja pozivam sada, samo vas molim za sekundu još pozornosti. Dakle u 13 i 30 bi onda imali sjednicu predsjedništva, šireg dakle osim potpredsjednika, tu bi bili i predsjednici klubova, i molim vas da u srijedu je ovdje sjednica djece sa zastupnicima Hrvatskog sabora u prigodi obilježavanja 30 g. Konvencije UN-a o pravima djeteta pa da samo svoje stvari uzmete sa sobom jer će tu u sabornici se održati ta sjednica. Sada prije nego napustite sabornicu, dakle imamo još slobodni govor, nekoliko klubova i nezavisnih zastupnika, time ćemo onda završiti ovu sjednicu, nova će započeti 27. studenog u srijedu, hvala vam svima. Godišnje izvješće o radu Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti za 2018.g. Podnositeljica je Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti. O ovoj točki dnevnog reda glasovat ćemo sukladno čl. 44. st. 4. Poslovnika HS. Sukladno prijedlogu matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prihvaća se godišnje izvješće o radu Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti za 2018.g. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 89 za, 3 suzdržana i 7 protiv donijet zaključak kako ga je predložilo matično saborsko radno tijelo.
Nastavljamo sa prijedlogom odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl. 6. st. 4. Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora („NARODNE NOVINE“ br. 125/17, 64/15 i 112/18). Predlagatelj je Odbor za zakonodavstvo na temelju čl. 210. Poslovnika HS. Želi li predstavnica predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite, kolegica Marija Jelkovac, predsjednica Odbora za zakonodavstvo, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo ukratko, Odbor za zakonodavstvo je na svojoj 110. sjednici održanoj 9. listopada raspravljalo o prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja čl. 6. st. 4. Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora koji je predsjedniku HS podnio Klub zastupnika SDP-a aktom od 18. srpnja ove godine. Odbor je razmotrio i mišljenja Vlade RH od 22. kolovoza ove godine kojim se ocjenjuje da nema potrebe za davanjem vjerodostojnog tumačenja čl. 6. st. 4. navedenog zakona iz razloga što je odredba jasna i precizna, te nema dvojbi oko njene primjene u praksi. Nakon provedene rasprave, Odbor za zakonodavstvo je većinom glasova utvrdio da prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja nije osnovan, te predlaže HS da donese odluku o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl. 6. st. 4. Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora koji je prilog u našem izvješću i čini njegov sastavni dio. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, kolega Grbin izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Prije svega, izuzetno mi je žao što danas ovdje nemamo predstavnike Vlade RH kako bi i sa njima raspravili razloge za traženje ovog vjerodostojnog tumačenja. Naime, iz samog teksta zakona nije jasno može li se poslovni prostor koji je bio predmet javnog natječaja, a kada se nakon toga produžuje davanje u zakup tog poslovnog prostora, dati u zakup jednom ili više puta, nije to jasno niti iz prijedloga za davanje vjerodostojnog tumačenja, htio sam to upitati predstavnike Vlade, neću imati priliku, ali ću zato pitati predstavnicu predlagatelja. Dakle, vrlo jednostavan odgovor jer ljudima koji ovo primjenjuju u praksi nije jasno, može li se jedan poslovni prostor dati u zakup više puta, da ili ne? Hvala.
Hvala. Prije odgovora na repliku, kolega Bulj traži povredu Poslovnika.
Kolega Grbin, povrijedili ste čl. 238. jel zašto spominjete Vladu, pa ipak je danas petak i vikend, briga njizih poslovni prostori, problemi naših građana, a minimalna pristojnost je bila da tu bude Vlada, al nemojte ih spominjati, petak, četvrtak je, sutra je isto praznik, tako da šteta bi da su oni ovdje da čuju što vi namjeravate s ovim svojim prijedlogom. Hvala.
Kolega Bulj, Poslovnik nije povrijeđen, sukladno čl. 232. izričem vam opomenu, hvala. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo. Predstavnici Vlade bili su na sjednici odbora, također su obrazložili mišljenja Vlade i u samom st. 4. čl. 6. vrlo jasno stoji slijedeće, iznimno od odredbe st. 1. ovog članka jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave kao zakupodavac može dati pisanu ponudu za sklapanje novog Ugovora o zakupu na određeno vrijeme na rok od 5.g. pod istim uvjetima kao u postojećem Ugovoru o zakupu kada je to ekonomski opravdano odnosno kada je mjesečni iznos zakupnine veći od cijene zakupnine po odluci jedinice lokalne područne samouprave itd., mislimo da je st. 4. čl. 6. jasan. Hvala.
Hvala vam. Otvaram raspravu, prvi je u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Tomislav Klarić, izvolite kolega Klarić.
Hvala g. potpredsjedniče HS. Kolege i kolegice zastupnici, dakle 21.11.2018. velikom većinom izglasan je ovaj zakon, dapače on je nakon procedure, prvog, drugog čitanja i zaista široke javne rasprave, ministarstvo, Vlada je prihvatilo najveći dio primjedbi, ugradilo ovaj zakon i većina klubova je pohvalila u biti ovakav model i način donošenja ovog zakona i sve ono što se je našlo u njemu. Gotovo godinu dana nakon primjene ovoga zakona nije bilo praktički nikakvih problema svezano niti za čl. 6. koji se ovdje spominje, dakle ja zaista i kao čelnik jedinice lokalne samouprave koji je imao čitav niz ovakvih primjera izdavanja poslovnog prostora u vlasništvu RH odnosno jedinice lokalne i područne samouprave, pravnih osoba i njihovo vlasništvo u pretežitom koje smo dali u zakup javnim natječajem. U čl. 4. koji se spominje i za koje se traži vjerodostojno tumačenje, doslovno je i decidirano navedeno sve, tako da zaista ne vidim razlog zbog čega bi se trebalo davati vjerodostojno tumačenje čl. 6. i ovog st. 4., stoga podržavamo prijedlog odluka odnosno odluku da se ne daje vjerodostojno tumačenje čl. 6. st. 4. Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora i upravo onako kako su to oni u svom obrazloženju i dali, naše mišljenje je tako da je zaista nedvojbeno, propisani su svi uvjeti prema kojima se ugovor o zakupu, poslovnom prostoru u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, područne, regionalne može bez javnog natječaja sklopiti sa postojećim zakupnikom. Ovo govorim između ostalog i iz prakse, redi se najvećim dijelom o najmu poslovnog prostora i obrtnicima i gospodarskim subjektima koji na tom prostoru djeluju duže vrijeme. I ukoliko je bilo kakvih problema koji su bili vezani za urednost samog najma tog prostora onda je to jedinica lokalne samouprave itekako znala riješiti i prema dosadašnjim pravilima a naročito prema ovom novom zakonu. Evo, zahvaljujem se, Klub zastupnika HDZ-a podržati će prijedlog odluke odbora.
Hvala. Sljedeći u ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Peđa Grbin. Izvolite kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, nažalost ne i predstavnici Vlade jer ih nema. Kada već govorimo o iskustvima koje netko ima u praksi dozvolite mi da se i ja vratim na jedno iskustvo koje sam imao iz prakse jer sam naime 4 godine bio na čelu komisije za davanje u zakup poslovnih prostora u vlasništvu grada Pule tako da znam nešto o tome kako se poslovni prostori daju, na koji način se provodi natječaj i koji su problemi postojali. Ovaj zakon za koji nota bene, poštovani kolega Klariću Klub zastupnika SPD-a ne samo da nije bio već je i podnio čitav niz amandman kojim ga je pokušavao popraviti, nažalost bezuspješno je u praksi stvorio dodatne. Inicijativu za traženje vjerodostojnog tumačenja Zakona o zakupu poslovnog prostora uputile su naše kolegice i kolege iz grada Rijeke. Grada po veličini trećeg u RH koji u vlasništvu ima čitav niz poslovnih prostora koji tvore značajan dio prihoda i proračuna grada Rijeke. I naše kolegice i kolege iz Rijeke a i mnogih drugih gradova i općina s kojima sam imao prilike razgovarati imaju ozbiljnih problema u praksi. Iz teksta zakona je nejasna jedna stvar, može li se postojeći ugovor o zakupu poslovnog prostora u vlasništvu jedinica lokalne samouprave produžiti jednom ili više puta. To je ono što smo tražili u ovom prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja zakona. Vrlo jasan odgovor da, može se produžiti više puta ili ne, ne može se produžiti više puta nego samo jednom. E pa vidite Vlada RH nije u stanju, nije u stanju dati ni tako jednostavan odgovor na u osnovi jednostavno pitanje. Ponoviti ću još jednom. Pitanje koje smo postavili i zbog čega smo tražili ovo vjerodostojno tumačenje glasi: Može li se ugovor o zakupu poslovnog prostora sklopljen između jedinice lokalne samouprave i treće osobe produžiti jednom ili više puta? Na to odgovor može biti samo da, može, ne, ne može. Ali HDZ i poštovana Vlada koje nažalost ovdje danas nema taj odgovor neće, ne žele ili zbog vlastite nesposobnosti ne mogu dati. Koji odgovor smo mi dobili? Dakle odgovor glasi: „Nedvojbeno se propisuju uvjetima prema kojima se ugovor o zakupu poslovnog prostora u vlasništvu jedinice lokalne i područne samouprave može bez javnog natječaja sklopiti sa postojećim zakupnikom.“. Uz svo dužno poštovanje a zato sam i spomenuo da sam 4 godine bio na čelu Komisije za davanje u zakup prostornih prostora u vlasništvu grada Pule, ja kao osoba koja je 4 godine radila ovaj posao, koji sam diplomirani pravnik, koji imam preko 16 godina iskustva što u Saboru, što kao odvjetnik, što kao netko tko je davao u zakup poslovne prostore ja ovo ne mogu protumačiti. Meni nakon ovog obrazloženja ne samo da ništa nije jasno, već je situacija kompliciranija nego što je bila prije. Dakle ovo objašnjenje koje je dala Vlada a koje predlaže Odbor za zakonodavstvo ustvari tražilo je dodatno pojašnjenje. I upravo zbog toga sam predstavnicu predlagatelja uvaženu kolegicu Jelkovac odmah u replici pitao da mi odgovori može li se postojeći poslovni prostor na temelju postojećeg ugovora produžiti jednom ili više puta, jednom ili više puta, to je pitanje. Ali niti poštovana kolegica Jelkovac, niti poštovani g. Klarić koji je govorio nakon nje nisu dali odgovor na to pitanje. Klub zastupnika SDP-a naravno da ne može podržati ovakvu odluku jer odluka ne daje nikakav odgovor na to pitanje a nastaviti ćemo na druge načine inzistirati zastupničkim pitanjima itd., na Vladi jer nakon sjednice Odbora za zakonodavstvo upitao sam tada prisutne predstavnike predlagatelja da li sa ovime imaju problema u praksi. I znate li koji je njihov odgovor bio? Da je ovo pitanje jedno od onih koja im se najčešće postavljaju, najčešće postavljaju. Dakle ne, ovo nije jasno, ov je trebalo razjasniti, ovo je trebalo razriješiti. Pa čak i na način kao što ste predložili da donesemo odluku da nećemo dati vjerodostojno tumačenje ali onda da u obrazloženju jasno kažemo, da može više puta ili ne može. Ali kao što sam rekao da li zbog neznanja, nesposobnosti ili nečeg trećeg mi na to odgovor nismo dobili. I kao što sam rekao ovaj prijedlog podržati nećemo. Hvala.
Hvala kolegi Grbinu. Time i zaključujemo raspravu o Prijedlogu odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 6. stavka 4. Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnih prostora NN br. 125/11 64/15 i 112/18 a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Kolegice Jelkovac, kolega Lipošćak, kolegice Sabolek, kolega Bulj, kolega Grbin, želim vam ugodan produženi vikend. Rad se nastavlja u srijedu sa Prijedlogom izmjenama i dopunama državnog proračuna RH za 2019. godinu i Projekciji proračuna za 2020. i 2021. godinu. Doviđenja. SJEDNICA JE PREKINUTA U 13,55 SATI
Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl. 6. st. 4. Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora, NN br. 125/11, 64/15 i 112/18., predlagatelj je Odbor za zakonodavstvo, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog navedene odluke. Molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 82 za i 15 protiv donijet Odluka o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl. 6. st. 4. Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora, NN br. 125/11, 64/15 i 112/18.