Žao mi je, ali vrijeme je isteklo. I sada na kraju, poštovani kolega Bartulica u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite. Samo obrišite govornicu.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, nisam imao namjeru jutros govoriti, ali ipak ću se osvrnuti na neka pitanja, pogotovo što se tiče civilnog društva u Hrvatskoj kako mi to vidimo u Domovinskom pokretu. Jutros smo čuli teške riječi o djelovanju nekih udruga, da su ekstremisti, fundamentalisti, da zapravo ne prihvaćaju demokratska načela i sl. pa osjećam potrebu ipak se osvrnuti na te tvrdnje jer mislim da je to jedna promašena teza i reći ću zašto i zašto je to toliko bitno zapravo da se na pravi način shvaća. Je, živimo u slobodno društvo, svak se zalaže za ono što misli je bitno u društvu, međutim, čini mi se da određene strukture su se navikle na dominaciju ili drugim riječima, hegemonijom, da sve što se usprotivi njihovoj viziji ili agendi se mora „frame-ati“ kao nešto što ne spada u mainstream i to neće proći. To neće proći. Dakle, moramo prvo reći da prva uloga civilnog društva je neki način da bude korektiv vlasti, a zato je potrebna sloboda i nezavisnost, na neki način i u smislu financiranja. Kako može, kako mogu skupina udruga koji ovise o javnim izvorima novaca biti korektiv vlasti? Zapravo, imamo ovdje u Hrvatskoj jednu zamjenu teza gdje zapravo određene udruge cijelo vrijeme zapravo su podobne i u milosti svih struktura, od HDZ-a do ljevice i dobivaju novac poreznih obveznika i sad se osporava način financiranje drugih koje uglavnom iz privatnih izvora. Dakle, ja postavljam ovdje pitanje, tko zapravo je antisistemska snaga koja ide protiv struje? One koje imaju cijelo vrijeme poluge na raspolaganju i dobivaju naš novac ili oni koji zapravo vrlo malo dobivaju. Ja ću još jednom ponoviti, 10-tak godina sam aktivan u civilnom društvu i ja ću govoriti za svoju udrugu, niti jednu kunu nismo primili iz javnih izvora, a to, a moramo se nositi sa onima koji dobivaju stotine milijuna. To je prvo. Dakle, civilno društvo, da bude autentično, mora biti i slobodno i samostalno od vladajućih struktura i sad vi procijeniti koja je to stana. Drugo što se tiče uređenje u Hrvatskoj, tko to poštiva? Ja ću podsjetiti u 2013. je prošao referendum o braku, to je sad odredba u hrvatskom Ustavu, ja se nadam da kolege iz Možemo će isto tako poštivati tu odredbu hrvatskog Ustava i sve što proizlazi iz definicija braka kao zajednice muškarca i žene. Prema tome nije svejedno budimo dosljedni ustavni patrioti i svaku odredbu našeg Ustava poštivati. Podsjetit ću 2013. se dogodila jedna spontana inicijativa građana s preko 700.000 ljudi je potpisalo tu peticiju volio bih vidjeti da druga strana u takvoj mjeri organizira nešto slobodno i spontano, mislim da, da mogu samo sanjati to. I još jednu stvar, što se tiče ideologija mislim da ćemo se složiti da naše škole koje se financiraju od poreznih obveznika ne smiju biti mjesto indoktrinacije djece za bilo koju, za bilo koji svjetonazor. Znači mi ćemo i dalje dizati glas ako vidimo pokušaje da se uvedu sporne, vrlo sporne ja ću reći toksične kad je riječ o rodnoj ideologiji, ako se pokušava to nametnuti u naše škole. Ako ljudi žele u slobodi promicati te svoje ideje nek to rade, ali ne preko naših ustanova koje svi financiramo. Dakle, poštedimo djecu toga pogotovo djecu u osnovnoj školi. Na kraju postavlja se pitanje što je mainstream u Hrvatskoj, da li ono što je u skladu sa judeokršćanske civilizacije ono što promovira i brani Domovinski pokret ili nove ideologije koje zapravo tu tradiciju cijelo vrijeme potkopavaju.
Treći na redu bit će poštovani kolega Silvano Hrelja u ime Kluba zastupnika HSS-a i HSU-a. Izvolite.
Poštovani. Želim danas govoriti o odjecima tribine o ugradnji dizala u višekatne stambene zgrade europskim novcima ili kako sam je ja doživio. Nakon četiri godine frustracija i pokušaja dokazivanja mogućnosti i potrebe ugradnje dizala europskim novcem ministrici Žalac i ministru Paviću kada prvu baš i nije bilo briga i najviše se trudila osporiti tu mogućnost, a drugi je tvrdio da EU ne daje zeleno svjetlo zbog ulaganja u privatnu imovinu, dogodio se ovaj obećavajući skup. Zašto obećavajući? Zato što su se skupili svi relevantni subjekti i institucije koji mogu razriješiti enigmu ugradnje dizala europskim novcem i razgovarali su u konstruktivnom tonu kako da, kako riješiti problem i obvezali se učiniti više nego do sad na uklanjanju mogućih administrativnih prepreka. Ministrica Nataša Tramišak pozvala je i sve gradove koji imaju ovaj problem da pridruže programu svoje ljudske i financijske potencijale jer je to ulaganje u kvalitetu života njihovih sugrađana i učinkovitost rada svih uslužnih gradskih službi. U više diskusija osporavana je teza da je to ulaganje u imovinu građana. Imovina doduše raste, no radi se o zajedničkoj imovini svih stanara te se time povećava i opće društveno bogatstvo zemlje. Da to nije problem i prepreka govore već dva izuzetka koja Europska komisija čini, a to su sljedeći, dakle ugradnja dizala uz obnovu fasade ne tretira se kao ulaganje u osobnu imovinu, valjda zbog višeg cilja energetske učinkovitosti. Također u programu Oporavka i otpornosti to nije ulaganje u imovinu građana iako će se ugrađivati tamo gdje nikada prije dizala nisu bila opet zbog višeg cilja, uklanjanja posljedica potresa. Polemiziram sada sam sa sobom i sa svim sudionicima skupa, zašto je samo program dostupnosti do stana sporan. Možda zato što termin dostupnost nije dovoljno slikovit i može se poistovjetiti sa kupnjom stana, možda zato što nije izrijekom definiran viši cilj da je njegovo veličanstvo dizalo vrlo propulzivni faktor za kvalitetu života naših građana, da je borac protiv isključenosti i zatočeništva naših građana, naročito osoba s invaliditetom starijih i bolesnih, mi procjenjujemo da je tako zatočeno oko 40.000 ljudi u RH, da je borac dizalo, je borac za kvalitetniji život mladih obitelji s malom djecom, da smanjuje potrebe za izgradnju preskupih smještajnih kapaciteta u domovima za starije i nemoćne, da omogućava kvalitetno funkcioniranje vaninstitucionalne skrbi za stare i bolesne u njihovim, njihovim vlastitim domovima, da višestruko, dizalo višestruko povećava učinkovitost svih javnih službi koje se financiraju novcima poreznih obveznika. Zato ministrice otvorite taj kanal iz Europskog kohezijskog fonda i dajte mogućnost građanima da se uključe i daju šansu svojem boljem životu. Dajte im da vide da je moguće i to ne bilo kada nego tijekom ove godine neka projektanti ispolje svoje kreativne sposobnosti jer potreba ima puno, ljudi svakakvih, no i nebrojenih mogućnosti tehničkih rješenja. Ajmo vjerovati, ajmo svi zajedno vjerovati i djelovati pozitivno da će rješavanje problema dizala u gradovima pokrenuti toliko potrebnu kvalitetnu komunikaciju ljudi i dogovaranja, ovaj put ne protiv nego veliko za. Hvala vam lijepa.
Idemo na 4. raspravu, u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovani kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala g. predsjedniče sabora. Europski parlamentarni forum za seksualna i reproduktivna prava, to je međuparlamentarna i međustranačka organizacija čije ime, vjerujem, samo objašnjava fokus njezina djelovanja. Jučer je objavila veliki izvještaj u kojemu raskrinkavaju mrežu financiranja društvenih i političkih organizacija čija je svrha unazaditi prava žena i ovo će biti osoba u svim državama EU, pa tako i u Hrvatskoj. Evo nekih podataka nad kojima se trebamo zamisliti. U periodu od 2009. do 2018.g. ekstremističke i fundamentalističke organizacije poput „U ime obitelji“, „Vigilare“ i „Ordo Iuris“ da navedem samo nekoliko onih koji djeluju u Hrvatskoj, a spominju se u izvještaju, primile su preko 707 milijuna američkih dolara od privatnih financijera iz SAD-a, Ruske federacije i nekih europskih zemalja. Godišnje financiranje za ekstremiste i fundamentaliste i njihove organizacije u Europi u istom periodu povećalo se 4 puta, u 2009.g. iznosilo je 22,2 milijuna dolara godišnje, a do 2018.g. doseglo je razinu od 96 milijuna dolara godišnje. Izvještaj otkriva kako najveći europski financijeri ovih društvenih štetočina dolaze iz Francuske, Italije, Njemačke, Španjolske i Poljske. Na ovome sam mjestu u posljednjih nekoliko godina govorio o aktivnostima ovih ljudi, od predatorskih tzv. klinika za pobačaje u ruralnim krajevima Hrvatske u kojima nadriliječnički ženama daju lažne informacije s ciljem da ih zaplaše i odvrate od prekida trudnoće preko pokušaja hakiranja demokracije i diskriminiranja LGTB osoba, poticanje mržnje protiv njih do tzv. hodova za život koji su sve češće zapravo pokušaj političke mobilizacije oko nekih izbora. Tako je bilo i ove godine, tako je zapravo svake godine. Ove godine i na ovim lokalnim izborima dogodio se najbezobrazniji pokušaj utjecanja na ishod izbora do sada. Strana ekstremistička organizacija registrirana u Španjolskoj Cityzen Go koja je povezana s nizom fundamentalističkih organizacija u Hrvatskoj, a najvažnije među njima su opet „U ime obitelji“, „Vigilare“ i „Ordo Iuris“, slala je našim građankama i građanima SMS poruke u kojima su širili laži i mržnju protiv platforme „Možemo!“ i Tomislava Tomaševića s ciljem podrške njegovom protukandidatu. SMS-ove je potpisivala izvjesna Anamarija Marković poznata javnosti kao inicijatorica peticije baš na Cityzen Go platformi za zabranu iznajmljivanja apartmana gej osobama. GONG je zbog toga podnio prijavu Državnom izbornom povjerenstvu. Neovisno o tome kakav je vaš politički svjetonazor, on bi morao biti demokratski, to znači da se poštuju zakoni i ustav naše domovine i da se političke utakmice vode pošteno i bez stranih utjecaja. Neovisno o tome slažete li se s vrijednostima i ciljevima ovih vjerskih fundamentalista ili ne, morali biste osuditi njihove metode koje su naprosto nezakonite i predstavljaju pokušaj hakiranja demokracije. Izvještaj je dostupan na stranicama IPF-a i ja vas sve pozivam da ga pročitate, a mi iz Kluba zeleno-lijevog bloka ovaj ćemo izvještaj poslati Državnom izbornom povjerenstvu kao dodatni materijal za razmatranje uz GONG-ovu prijavu, a poslat ćemo ga i SOA-i jer ovdje kolegice i kolege nije pitanje obrane konzervativnih ili progresivnih vrijednosti nego demokracije i ustavno pravnog poretka RH. Znate, one demokracije i onog ustavno pravnog poretka za koji su branitelji i civili ginuli, za koje je i moja obitelj ubijana. To je nešto što čini mi se ovi ekstremisti zaboravljaju.
Sada ćemo čuti poštovanu kolegicu Daliju Orešković u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, izvolite.
Poštovani zastupnici i zastupnice, da prije svega kažem nešto šta je to nouhau. Nouhau je način rada i metodologija koja se brižno njeguje kako u tvrtkama tako i u pojedinim institucijama, predstavlja posebnu kako tržišnu vrijednost u kompanijama, a u državnim tijelima predstavlja jamstvo ostvarivanja vladavine prava. Reći ću nešto i o tome što je to institucionalna memorija, to je specifično sjećanje u ljudima koji su gradili određeni princip i znaju argumente koji su stajali iza toga da se zauzme određeno stajalište ili tumačenje. Reći ću nešto i o tome što je to track records, track records je pisani materijal, dokazi kroz spise, kroz predmete o tome kako se ovaj know-how i institucionalna memorija implementira u praksu. Zašto ovo govorim? Ovo govorim zbog slučaja Tomislava Tomaševića koji će sve više postati slučaj samog povjerenstva. Naime, 2013.g. oformiralo se novo tijelo profesionalno, stručno, samostalno koje je nakon provedenih lokalnih izbora dobilo veći broj upita lokalnih dužnosnika o tome koji se zakon primjenjuje u slučaju imenovanja članova nadzornih odbora i uprava trgovačkih društava s obzirom da dva različita zakona jednake pravne snage po ovom pitanju propisuju različita pravila. Zakon o sprečavanju sukoba interesa kaže da se ta imenovanja rade na prijedlog skupštine, Zakon o lokalnoj i područnoj kaže da pravo imenovanja ima izvršna vlast. Povodom većeg broja upita lokalnih dužnosnika povjerenstvo je tada 2013.g. zauzelo jednoobrazno i nedvosmisleno tumačenje da u slučaju kolizije dva pravna zakona iste pravne težine prednost ima onaj zakon koji je kasnije donesen, to je u ovom slučaju bio Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi pa se njemu dala prednost. O tome je povjerenstvo podnijelo izvještaj Hrvatskom saboru za 2013.g. koji je još uvijek dostupan na web stranici kako povjerenstva, a može se naći i u arhivi Hrvatskog sabora. Pa da vam olakšam traženje, dokaz o tome možete naći na stranicama 83, 120, 145 i 162, a i u nizu drugih u kojima se opisuju konkretni predmeti gdje je utvrđeno takvo stajalište. I takvo stajalište bilo je dosljedno primjenjivano od 2013.g. pa praktički sve do danas svih ovih godina, kroz dva ciklusa lokalnih izbora 2013. i 2017., kroz sve predmete, kroz svih 576 jedinica lokalne samouprave i procesima imenovanja. I što se zapravo dogodilo? Dogodilo se to da je sada nakon svih tih silnih godina povjerenstvo nakon prvog kruga lokalnih izbora 2017.g. donijelo smjernicu i uputu kojom za 180 stupnjeva zauzima potpuno drugačiji stav. Unatoč tome što je 2017.g. to isto povjerenstvo uputilo Vladi, Ministarstvu pravosuđa i uprave teze za izmjenu zakona kojim predlažem da se čl. 15. taj sporni članak koji je sada osnova za pokretanje postupka protiv Tomislava Tomaševića po službenoj dužnosti briše iz zakona. Takav stav, takav prijedlog izmjena zakona bivšeg saziva povjerenstva prihvatio je novi saziv povjerenstva i kod njega je dosljedno ostao, štoviše unatoč tome što je 25.5. dakle nakon prvog kruga lokalnih izbora povjerenstvo donijelo novo tumačenje svega pet dana kasnije 31.5. upućuje Hrvatskom saboru izvješće o radu za prošlu godinu u kojem na stranici 7 ponovno ostaje kod svog stava da se čl. 15. mora brisati u Zakonu o sprečavanju sukoba interesa. Sve ovo upućuje na moju sumnju da je povjerenstvo postalo igračka u rukama vladajućih. U praksi, ako se prihvati ovo novo tumačenje moglo bi doći do blokade i usporavanja upravljanja u svih 576 jedinica lokalne samouprave i do sprečavanja promjena koje očito žele ostvariti vladajući na štetu građana. Dakle, ovakvu blamažu i sramotu u radu povjerenstva nisam očekivala i moram reći da ja ovdje ne branim Tomislava Tomaševića, ja ovdje branim zakon, princip, branim pravnu sigurnost, branim dosljednost u primjeni pravnih normi i ovako bih postupila da se radi o bilo kome od vas ili o bilo kome od [[Upadica predsjednik: Hvala.]] župana, gradonačelnika i općinskih načelnika [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] u bilo kojoj jedinici lokalne ili područne samouprave. Hvala.
Idemo na šestu raspravu u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Zdravka Bušić. Izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče. Europski put BiH jedan je od ključnih vanjskopolitičkih ciljeva i strateški prioritet RH, a briga o Hrvatima u BiH je ustavna obveza. U okviru europskih institucija na stručnoj i političkoj razini Hrvatska se kontinuirano aktivno zauzima za afirmaciju ustavnih načela konstitutivnosti naroda te za potrebu reforme izbornog zakona BiH koja će omogućiti legitimnu zastupljenost na svim razinama vlasti uključujući i predsjedništvo BiH. U sklopu tih nastojanja Hrvatska kontinuirano upoznaje svoje europske partnere s važnošću očuvanja ustavne strukture zemlje te sa velikim značenjem izmjene izbornog zakona u Parlamentarnoj skupštini BiH u skladu s Ustavom BiH uvažavajući odluku Ustavnog suda BiH u predmetu Ljubić koji sam već dosta puta spominjala. Aktivnost se Hrvatska zauzima za približavanje BiH članstvo u EU, pri tom pojašnjavajući kompleksnost njezinog uređenja, sudjelujući u raspravama kako bi se pronašla odgovarajuća rješenja za uspješnu europsku budućnost te promičući koncept ravnopravnosti konstitutivnih naroda u BiH kao temelja političke stabilnosti i daljnjeg napretka zemlje ustrajući pritom da se navedeno uključi i u službene dokumente Vijeća EU. Shvaćajući izuzetnu važnost koja 2021. g. ima kao posljednja neizborna godina uoči općih izbora u BiH 2022. g. imati će za položaj hrvatskog naroda u BiH njegovo legitimno političko predstavljanje, imajući sve to u vidu, RH se snažno i u ime i na svim razinama je ukazivala i ukazuje na potrebu postizanja političkoga konsenzusa ovih ključnih političkih stranaka u BiH, o jednom širem krovnom okvirnom izbornom zakonu, kako bi se kroz njega osigurala eliminacija svih oblika nejednakopravnosti i diskriminacije u izbornom procesu. I kako bi se tako realizirala jednakopravnost svih konstitutivnih naroda uz puno, puno poštivanje prava ostalih. U okviru Vijeća sigurnosti UN-a Hrvatska redovito na konstruktivan način sudjeluje u svim raspravama i poziva na otvoreni dijalog o BiH. RH zatim sudjeluje na svim raspravama i sastancima u okviru Vijeća sigurnosti UN-a i sudjeluje u svom nacionalnom svojstvu, ali i u svojstvu kao članica EU. Kontinuirano naglašava podršku Daytonskom pariškom sporazumu te suverenitetu i teritorijalnom integritetu BiH uz nužnost poštivanja jednakopravnosti nediskriminacije svih triju konstitutivnih naroda. Unutar OESS-a Hrvatska se redovito uključuje u teme koje su važne za položaj Hrvata u BiH, a u Vijeću EU redovito sudjeluje o raspravama o provedbi odluke Europskog suda za ljudska prava u predmetu Sejdić Finci protiv BiH u kojima naglašava kako je pri provedbi te predmetne presude i povezani, važno je povezane odluke voditi računa i o presudama koja traži uklanjanje tih diskriminacija i u izbornom procesu, ali ne, ali uvijek naglašavamo, ali ne i napuštanje mehanizma podjele vlasti. Skrećući pozornost na nužnost da svi konstitutivni narodi i građani moraju imati mogućnost izabrati svoje legitimne predstavnike kao kandidati se na izborima RH dodatno ukazuje i na potrebu implementacije odluke koju sam već spomenula, odluke Ljubić, Ustavnog suda [[Upadica: Hvala vam.]] Sve ovo Hrvatska radi sustavno, kontinuirano [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] i ustrajno.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Na početku naše plenarne sjednice u ovome tjednu počinjemo sa iznošenjem stajališta klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi je na redu poštovani kolega Ante Kujundžić u ime Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Hvala predsjedavajući g. Jandrokoviću. Poštovani g. Bukarica, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Proteklih dana čuju se spekulacije kojima je cilj jedan oblik stvaranja dojma koji bi rezultirao svojevrsnom ideološkom prisilom za stvaranje većine u Županijskoj skupštini Splitsko-dalmatinske županije i to između ideološki bliskih stranaka. Ideološki bliske stranke imale su mogućnost u Splitsko-dalmatinskoj županiji već cijeli niz godina mogućnost pokazati ono što znaju, ono što umiju i ono što naravno žele i pokazale su, na svim razinama naše Hrvatske, ne samo na razini Splitsko-dalmatinske županije. Stvorila se svojevrsna politička OPG klika, u najvećoj mjeri važna sebi i svojima, a ne nikako jednom obliku javnoga dobra. Bezbroj je takvih primjera, stvarno bezbroj. Uz podjelu funkcija i političkog kolača Dalmacija ima najveću stopu nezaposlenosti, najmanje povučenih sredstava iz EU, najveći broj ugašenih i opljačkanih pogona, najveću stopu raseljenosti, neravnomjerna ulaganja, zapošljavanja, potpuno devastiranu Imotsku krajinu, Cetinsku krajinu pa usudio bih se reći svojevrsni početak ubijanja nade za ostankom na svom ognjištu. Ako je ideologija polazište, a rezultat te ideologije prethodno navedene činjenice onda zasigurno ne, nismo iste ideologije niti jedan jedini centimetar i nećemo nikada biti nikada, nikada. Pa kako god nas netko nazvao jer njihov usmene ideologije smo se naslušali i osjetili je u velikoj mjeri na vlastitoj koži. Politička praksa apsolutno odudara od onog što se javnosti prezentira. Dakle, znajmo samo jedno, na prodaju Most nije, a ideološko foliranje koje kod dijela birača još uvijek prolazi dolazi mu kraj, dolazi mu kraj. Ljude koji su našu Hrvatsku stvarali HDZ je jedan dio uzeo pod svoje i vješto manipulira njima onim do čega im baš i nije pretjerano stalo. Ti hrabri ljudi su stvorili ovu državu, dali su za nju sve ono što su imali bez da su okom trepnuli. Treba ih pustiti da žive i sanjaju jednu bolju Hrvatsku onakvu za kakvu su ginuli i ona će takva doć vrlo brzo vidjet ćete. Most na županijskoj razini Splitsko-dalmatinske županije neće držati ljestve, dakle neće držati ljestve onima koji pozivajući se na vertikalu vlasti gaze, omalovažavaju sve one koji misle drugačije. Istom tom smo svjedočili ne tako davno u našoj Podstrani gdje jedna hrabra, čestita i poštena žena Kristina Jerčić kandidatkinja Mosta ili naš jedan Miro Bulj koji je od vaših civiliziranih obrazovnih prozvan neciviliziranim panjem. Zasigurno da nećemo držati ljestve onima koji već godinama imaju ključ za otključati bolji život, ali to ne žele napraviti. Nećemo naravno držati ni ključeve onima koji nisu u stanju već godinama gurnuti nove mlade ljude, mlade snage ispred dvojih političkih opcija, a ima ih bezbroj, stvarno ih ima bezbroj. Ključna politička poruka s kojom HDZ u Splitsko-dalmatinskoj županiji pokazuje mišiće je famozna vertikala vlasti i privatizacija javnoga novca koji se dodjeljuje ključem iskaznice. Neshvatljivo je kako se hvale upravo onim što je vrijedilo u bivšem sistemu, dakle metodološki gledano više je nego očita sličnost vladajućih u svojoj praksi sa KPJ-u, razlika je jedino u tihoj diskreditaciji onih koji ne žele klečati i glavešinama ulijevati gemišt držeći se za njihove svečane halje. Tko će od skupštinara tražiti alibi za zaobilaženje promjena i svojom suzdržanošću biti onaj koji će tiho saveznički onemogućiti promjene te produžiti rok trajanja jednoj lošoj politici, pričekajmo vidjet ćemo u četvrtak nakon konstituirajućoj sjednici. Hvala.
Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika IDS-a poštovani kolega Marin Lerotić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora. Kolegice i kolege. Hrvatska temelji svoj gospodarski rast i razvoj u godinama koje su pred nama isključivo na novcu koje planiramo povući iz fondova EU, ponajprije kroz mehanizam za oporavak i otpornost te višegodišnji financijski okvir 2021.-2027. Svima je jasno da gospodarski rast koji ima koji leži samo i isključivo na fondovima EU nije dugoročno održiv. Međutim, ono što također zabrinjava jest to da niti taj „europski novac“ nismo u stanju povući kako treba. Ovih dana pojavili su se određene informacije da je Europska komisija revidirala hrvatski Nacionalni plan oporavka i otpornosti i kako ćemo zbog toga potencijalno izgubiti čak milijardu kuna, a od toga oko 500 milijuna kuna smanjuje se ukupni iznos za otporno digitalno i zeleno gospodarstvo, a upravo je to otporno zeleno digitalno gospodarstvo bilo najavljivano kao jedan od prioriteta Nacionalnom planu oporavka. Što će od tih projekata koji su pompozno predstavljeni na kraju biti i stvarno realizirano, pred nama je da vidimo. A neodlučnost i sporost u donošenju odluka Hrvatsku će koštati i u još jednom slučaju dodatnih milijardu i pol kuna. Naime, nakon najnovije presude Europskog suda za ljudska prava kojim je utvrđeno da je u pogledu stanova koji koriste tzv. zaštićeni najmoprimci RH povrijedila Konvenciju o ljudskim pravima potpisanu 1997.g. i otvaraju se mogućnosti za brojne tužbe protiv države sa enormnim odštetnim zahtjevima koji bi u konačnici mogli državu stajati milijardu i pol kuna. Znači na kraju sve to će platiti građani, porezni obveznici zato što država nije bila u stanju sve ove godine i kvalitetna i provediva zakonska rješenja koja bi uspostavila ravnotežu interesima i pravima najmoprimaca i vlasnika stanova. Zabijanje glave u pijesak došao je na naplatu svima nama, a nažalost dolazit će i dalje jer nema vizije i hrabrosti za provođenje reformi na zakonodavnoj razini, a niti u pogledu reforme pravosudnog sustava koje provodi te zakone u praksi. Upravo je ubrzanje potrebnih reformi ključni preduvjet ako želimo zauzeti svoje mjesto u skupini razvijenih europskih gospodarstava, bez provođenja reformi nema značajnijeg gospodarskog rasta, a bez snažnog gospodarskog rasta osuđeni smo na stagnaciju i nazadovanje, budući da nas ostale europske zemlje dostižu i prestižu u brojnim ljestvicama. Korona kriza nam je pokazala kako nam je gospodarstvo oslonjeno na turizam zapravo osjetljivo na vanjske utjecaje i šokove, a sada iz toga nismo izvukli određene pouke i pitanje je hoćemo li ih ikada izvući. Iskustva stečena tijekom pandemije i njenog utjecaja na svjetsko gospodarstvo mora nam biti poticaj za snažan zaokret u promišljanju o budućnosti naše ekonomije. Kako smo dio globalne tržišne utakmice moramo se prilagođavati trendovima i snažiti svoju poziciju na globalnoj karti, a tu je uloga države od velike važnosti, ali ne na način da država kontrolira procese u gospodarstvu nego da stvori pozitivne i poticajne uvjete za razvoj poduzetništva kroz konkurentan porezni sustav i administrativno rasterećenje, da donosi jasne i provedive zakone, da ustroji efikasan pravosudni sustav i povuče brojne druge reformske poteze. To je jedini put da krenemo naprijed i da razvijemo hrvatsko gospodarstvo.
Zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi i sada ćemo prijeći na naš dnevni red, prva točka. Prijedlog Zakona o tržištu električne energije, prvo čitanje, P.Z.E. broj 146 Predlagatelj je Vlada na temelju Članka 85. Ustava i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Zamolit ću sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje navedenog prijedloga zakona, s nama je poštovani državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja, Ivo Milatić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici, Zakon o tržištu električne energije jedan je od temeljnih zakona energetskog sektora. Prvi tržišni zakoni u energetici pa tako i Zakon o tržištu električne energije doneseni su u 2001. godini. Od tada do danas u cilju jačanja tržišnih odnosa i stvaranja zajedničkog europskog energetskog tržišta i u novije vrijeme energetske unije država članica doneseni su energetski paketi koji su uređivali odnose sudionika na tržištu u cilju jasnijeg, povezanijeg i nediskriminatornog tržišta. Zajednička nastojanja država članica za ubrzanje energetske tranzicije prema obnovljivoj energiji kao jednoj od najsnažnijih oružja u borbi s klimatskim promjenama rezultirala je i novom Direktivom 944 iz 2019. godine o unutarnjem tržištu električne energije. Tako i ovaj prijedlog Zakona o tržištu električne energije ima za cilj pripremiti to tržište za izazove energetske tranzicije i korištenje čiste i obnovljive energije električne, električne energije te izlazak iz neučinkovite proizvodnje električne energije iz fosilnih goriva. Također, ovaj zakon ima za cilj potaknuti proizvodnju iz solara na kućama građana diljem RH jer se uvodi agregiranje koje uz dosadašnju proizvodnju za samo potrošnju stvaraju uvjete za rast solarne proizvodnje na kućama građanima, građana u velikom broju. Stoga se zakonom uređuju odnosi na tržištu električne energije koji će osigurati neprekinutu, stabilnu opskrbu obnovljivom energijom i istovremeno ojačati ulogu kupca, njegovo aktivno sudjelovanje na tržištu kao i smanjiti energetsko siromaštvo i uvoz energije u RH. Zakonom se propisuju i pravila za proizvodnju, prijenos, distribuciju, opskrbu, a ovaj puta prvi put i skladištenje električne energije zajedno s aspektima zaštite potrošača u cilju stvaranja integriranih, konkurentnih, fleksibilnih, poštenih i transparentnih tržišta električne energije u EU orijentiranih na potrošače. Zakon se tako fokusira na sva tržišta veleprodajna, maloprodajna, kao i ona vremenska u smislu trenutka trgovanja i planiranja proizvodnje. Ova, ovakav suvremeni zakon i nove odnose i sudionike tržišta prije svega je omogućen tehnološkim napretkom u smislu uvođenja digitalnih platformi i numeričkog upravljanja sustavima. Ispred predlagatelja želio bih naglasiti da je zakon kreiran na način na koji je i direktiva pregovarana, a to je uz puno sudjelovanje onih koji su odgovorni za provedbu ovoga zakona. To su prvenstveno Hrvatska energetska regulatorna agencija, Hrvatski operator prijenosnog sustava i Hrvatski operator distribucijskog sustava. Oni će kroz donošenje svojih provedbenih akata biti zaduženi za učinkovitu regulaciju i vođenje sustava svatko u opsegu svoje nadležnosti. Zakon dakle prepoznaje nove energetske djelatnosti i postavlja nova pravila i obveze operatoru prijenosnog i operatoru distribucijskog sustava na čijem jasnom, na čijem jasnom, transparentnom i učinkovitom vođenju počiva razvoj elektroenergetske mreže i sigurnosti opskrbe električnom energijom. Uvođenje novih djelatnosti poput agregiranja energetske zajednice, građana, operatora zatvorenog sustava, skladištenje energije omogućen je prije svega tehnološkim razvojem i digitalizacijom sustava odnosno pametnim mjerenjima i upravljanjem proizvodnjom i potrošnjom na razini široko distribuirane infrastrukture za skladištenje i proizvodnju električne energije. Tehnološki napredak potrebno je iskoristiti i za razvoj novih proizvodnih kapaciteta u vlasništvu građana, prvenstveno ovdje mislimo na solarne panele ne samo na obiteljskim kućama nego i kroz energetske zajednice i solarne panele na višestambenim zgradama i poduzećima jasno koja, kojima to nije primarna djelatnost te se zakonom osnažuje uloga krajnjeg kupca koji može aktivno sudjelovati kao proizvođač i potrošač. Distribuirana proizvodnja odnosno proizvodna postrojenja priključena na distribucijskom sustavu postaju okosnica daljnjeg razvoja tzv. pametnih mreža. Zajedno s time jačaju se postojeća prava potrošača i uvode nova kako slijedi, prvo pravo na slobodan izbor opskrbljivača i ograničenje naknada za primjenu i prekid osim ako su ugovori s obveznim trajanjem i fiksnim cijenama raskinuti prije njegova isteka, pravo na pristup barem jednom od alata za usporedbu koji ispunjava određene zahtjeve pouzdanosti, pravo na pridruživanje energetskoj zajednici građana uz potpuno zadržavanje prava kupca uključujući pravo na napuštanje zajednice bez kazne, pravo na ugovor s dinamičnim određivanjem cijene, te pravo na pružanje svih informacija o pogodnostima i uključenim rizicima, pravo na Ugovor o agregiranju neovisan o opskrbi električnom energijom, pravo na proizvodnju, potrošnju, pohranu i prodaju električne energije pojedinačno ili putem agregata, pravo na ugradnju pametnog brojila po odluci da se isto smatra troškovno učinkovitim i pravo na energetskih siromašnih ili ugroženih kupaca na ciljanu zaštitu. Ovim se prava kupaca u RH izjednačuju s pravima kupaca koja postoje u ostalim zemljama EU. Sukladno zakonu opskrbljivači će morati pripremati besplatan alat kojim će biti dostupna usporedba cijena usluga na tržištu kako bi krajnji kupci mogli izabrati za njih najpovoljniju cijenu. Krajnjim kupcima se omogućava bolja informacija i kontrola računa za električnu energiju, obračun mora biti jasan, točan, sažet i predočen na takav način da omogućuje laku usporedbu. Nove obveze koje dobivaju opskrbljivači pomažu također u identifikaciji ugroženih i energetski siromašnih kupaca kojima se omogućava pomoć i na taj se način utječe na smanjenje energetskog siromaštva. Jedan od novih instrumenata koji zakon uvodi je agregator kao energetski subjekt i agregiranje kao energetska djelatnost čime se stvaraju novi i dinamičniji odnosi na tržištu. Agregator je taj koji će svojom uslugom na tržištu omogućiti da se na široj platformi uskladi distribuirana proizvodnja s potrošnjom kroz uspostavu tzv. virtualnih mreža. Zakonom se uspostavljaju transparentna pravila kojima se dodjeljuju uloge i odgovornosti svim sudionicima na tržištu i utvrđivanju pravila za razmjenu podataka između svih sudionika na tržištu, što je presudno za učinkovit rad agregatora. Opskrbljivači i agregatori će donijeti nove usluge na tržište i odgovarati će za upravljanje potrošnjom, te se osigurava da naknada za njihov rad bude odraz koristi upravljanja potrošnjom. U osnovnoj jedinici, u toj zajednici u fizičkom smislu razmjena električne energije će se događati u okviru energetske zajednice građana. One će kroz svoju pravnu i neprofitabilnu osobnost pod kontrolom vlasnika udjela ili članova čiji su odnosi zasnovani na dobrovoljnom i otvorenom sudjelovanju moći sudjelovati u proizvodnji, distribuciji, opskrbi i potrošnji uslugama energetske učinkovitosti ili uslugama punjenja za električna vozila, te pružati druge energetske usluge svojim članovima ili vlasnicima udjela. Kako se u slučaju energetskih zajednica građana radi o razmjeni energije u okviru zajednice ista je ograničena na razini niskog napona odnosno do transformatorske stanice i brojila na višem naponu. Unutar tog infrastrukturnog prostora za sve sudionike energetske zajednice građana i na njihovim obračunskim mjernim mjestima postupa se sukladno definiranim pravilima o dijeljenju električne energije o čemu vodi računa Operator distribucijskog sustava. Treba naglasiti u uvjetima distribuirane proizvodnje upravo ovi sudionici odnosno agregatori energetske zajednice građana stvaraju uvjete da se proizvedena električna energija nađe na tržištu i potroši na najbližem mjestu proizvodnje, te potiču stvaranja virtualnih elektroenergetskih mreža. Zakonom se ažuriraju pravila o pristupu mjernim podacima i podacima o potrošnji odnosno proizvodnji mrežnih operatora potrošača opskrbljivača i pružatelja usluga. Uspostavlja se i regulatorni okvir da bi se olakšalo povezivanje mjesta za punjenje električnih vozila na distribucijsku mrežu. Očekuje se poduzetnička inicijativa, posebice od strane opskrbljivača gorivom lokalnih zajednica, a punionice se smatraju krajnjim kupcem električne energije. Važna novina koja se uređuje ovim prijedlogom zakona je i provođenje javnog natječaja za izdavanje energetskog odobrenja za izgradnju proizvodnih postrojenja električne energije ili toplinske energije ili skladišta električne energije od strane ministarstva, a u skladu sa objektivnim i transparentnim i ne diskriminirajućim kriterijima. Na taj način stvoriti će se sigurna i stabilna klima za buduće investitore i učinkovito valorizirati energetski potencijal RH. Energetska odobrenja se dakle proširuju i na postrojenja za skladištenje energije, te se sukladno tome uvodi i djelatnost skladištenja energije koja se do sada nije nalazila u zakonu. Skladištenje električne energije rješava pitanje neupravljivosti proizvodnjom i sunca ili vjetra trenutačne viškove odnosno manjkove na tržištu. Energetsko odobrenje postaje inicijalni dokument razvoja projekata proizvodnje i skladištenja električne energije na prostorno planiran, okolišno prihvatljiv i elektroenergetski izvodivi način. Zakon naglašava važnost operatora prijenosnog i distribucijskog elektroenergetskog sustava za stabilnost rada i razvoj sustava i mreža. Tako su operateri ova dva sustava odgovorni za osiguravanje dugoročne sposobnosti sustava da udovolji zahtjevima za prijenos i distribuciju električne energije uključujući i troškovnu učinkovitu integraciju novih postrojenja za proizvodnju električne energije, posebno onih koja proizvode električnu energiju iz obnovljivih izvora. Operatori i nadalje moraju biti neovisni u svom radu u smislu svojeg pravnog oblika organizacije i donošenja odluka te su u tom smislu određeni zahtjevi pojačavaju. U slučaju operatora prijenosnog sustava, HOPS-a, obzirom da je infrastrukturna poveznica s drugim tržištima i operatorima prijenosnih sustava, zahtjev Direktive iz 2019. g. je izričita i izmijenjen u odnosu na isti iz Direktive iz 2009. g. te se društvo mora urediti u obliku dioničkog društva. Pri tome naglašavamo, nikakve reperkusije ista odluka ne smije imati na vlasnička pitanja, što znači da će HOPS i dalje biti u 100%-tnom vlasništvu HEP d.d. Poštovani saborski zastupnici i zastupnice, svjesni važnosti i uloge ovog zakona za energetsku tranziciju i gospodarski razvoj RH, važnosti za ispunjenje svih strateških dokumenata u energetici, od Energetske strategije i Nacionalnog klimatskog plana, a posebno svjesni njegovog reformskog sadržaja, bitnog za gospodarstvo i građane naše zemlje, uvjereni smo da ćemo kroz današnju raspravu dodatno pojasniti i unaprijediti tekst ovog Zakona, a sve to u interesu i na korist građana, posebno u smislu proizvodnje i solara, instaliranja baterija i korištenja agregiranja koje ovaj Zakon donosi i u konačnici, pojeftinjenja same električne energije za građane, u interesu poduzetništva, odnosno svih sudionika na tržištu električne energije i koji će dobiti primjenjiv i koristan zakon. Hvala.
Hvala državnom tajniku. Idemo sada s replikama. Ima ih ukupno 10. Prva je na redu poštovana kolegica Vesna Nađ, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče Milatić. Po vama, da li će ovaj Zakon o tržištu električne energije omogućiti svim građanima RH dostupnost odnosno korištenje električne energije jer vidjeli smo u medijima, da primjerice, na Baniji, odnosno Banovini neki građani ne mogu koristiti električnu energiju. Mi smo socijalna država, bar bi trebali biti, svi građani bi morali moći koristiti električnu energiju, a da ne govorim da bi naši, naša mjesta, naša sela, naši gradovi svi trebali imati javnu rasvjetu. U kojem roku će biti omogućeno svim građanima RH korištenje električne energije? Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Prethodni zakon, a i ovaj Zakon jasno da omogućava svim građanima RH da koriste električnu energiju i on se bavi tržištem električne energije. Ono što nas danas, što je danas slučaj, a to je da je jedan dio RH nažalost zbog ratnih okolnosti ostao bez svojih priključaka jer je devastirana infrastruktura. Znači ovaj Zakon u smislu stvaranja novih dionika na tržištu, stvaranja agregatora, zatvorenih distribucijskih sustava i generalno, razigravanja tržišta, sigurno će pomoći u tome da se to sve što prije dogodi. Jasno da i kroz Nacionalni plan oporavka i sva ova sredstva koja su HEP ODS i HOPS dobit će kroz taj Plan. Oni će fizički pomoći njima da imaju dovoljno kapitala da ove preostale dijelove, posebno Banovine, da s one što prije naprave i ja se u to toplo nadam da će se brzo i dogoditi.
Kolega Totgergeli, izvolite.
Hvala predsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, ovo je Zakon o tržištu električne energije, ali nekako je osjećaj kao da je upravo ovo zakon kojim se u potpunosti otvaraju vrata za ugradnju malih solarnih elektrana u elektroenergetski sustav. Ako se slažete s tom tezom, evo, detaljnije malo pojasnite zašto je to tako. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala na pitanju. Točno ste to prepoznali, znači mi smo sada mimo svih direktiva, to je isključivo hrvatski bio proizvod, imali proizvodnju za samopotrošnju od 2018. Neki su mediji morali ići u Sloveniju snimati priloge, da je to tamo praksa, a već je to 4, 5 godina u Hrvatskoj, nažalost. I to na hrvatskoj televiziji. Ali, ovaj, što se tiče ovoga, tu ste u pravu. Znači, ovaj Zakon otvara mogućnost da ono što je često u ovom Domu bilo govoreno da će hrvatski građani proizvoditi struju iz svojih solara, to je ovaj Zakon. On to omogućuje da se uvelike to može omogućiti, da možete proizvoditi struju iz svojih solara, da je možete pohraniti u svojoj kući u bateriji, a je agregator i putem svoga, vašeg opskrbljivača može koristiti s njom, trgovati, zajedno s vama sudjelovati na tržištu i omogućiti da troškovno itekako brzo isplatite tu investiciju, plus da vam struja u generalno bude jeftinija, znači apsolutno potiče solare na kućama.
Hvala vam. Kolegice Baričević, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, evo, današnji Prijedlog Zakona o tržištu električne energije, mene konkretno zanima što će on donijeti za hrvatske otoke, hoće li se i dalje omogućiti ulaganja u obnovljive izvore energije na našim hrvatskih otocima i hoće li zakon olakšati ulaganja u energetsku infrastrukturu kako bi i doprinijeli jačanju hrvatskog gospodarstva?
Izvolite odgovor.
Hvala. Što se tiče ovog Zakona, jasno da on ne potiče samo hrvatske otoke nego cijelu RH. On je napravljen tako da je jednoznačan i nedvosmislen u smislu toga kad je u pitanju izgradnja elektroenergetske infrastrukture, a posebno kad je u pitanju izgradnja elektroenegetskih postrojenja. Znači mi smo sada jasno i nedvosmisleno stavili državu na prvo mjesto i to državu putem svojeg ministarstva zaduženog za energetiku da prati proces od početka do kraja i da svakog onoga tko taj proces kad je u pitanju državno zemljište ne završi onako kako je zakon napravio, predvidio, praktično isključi iz tog procesa jer je naša zadaća da državno zemljište bude u funkciji onoga, a to je što je prostornim planom predviđeno. Svakako ovaj Zakon doprinosi razvoju i elektroenergetske infrastrukture, a posebno otoka zato što jednostavno omogućuje i solarizaciju otoka, što je naš prvi i osnovni sada ovaj zadatak.
Hvala. Kolegice Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovani državni tajniče. Ovaj zakon zasigurno ide i prema cilju još bolje zaštite potrošača pa osim promjene opskrbljivača u roku od 24 sata i preciznijih i boljih zaštitnih ugovornih odredbi također će se planira se uvesti i novi sustav mjerenja što bi trebalo biti transparentnije i omogućavat korisnicima i potrošačima da u što kraćem roku mogu imati što preciznije stanje o potrošnji i na taj način pridonijeti štednji. Zanima me kakav će biti taj novi sustav? Da li postoje rokovi do kada će on biti uveden i da li će on biti razumljiv i dostupan i našim starijim sugrađanima? Hvala.
Izvolite odgovor.
Rokovi su u zakonu definirani da sad ne bi imamo nekoliko godina za taj pametni sustav, jasno ti sustavi će biti dostupni s vremenom na pametnim telefonima, a za starije građane koji eventualno se neće služiti pametnim telefonima ovaj sustav ipak omogućava da brzim izabiranjem svojih opskrbljivača i eventualno agregatora i starije osobe će imati mogućnost da kroz tvrtke koje će se specijalizirati za to da one prate vama vašu potrošnju i da vam izabiru najbolji model ustvari oni će na taj način biti u mogućnosti da aktivno sudjeluju na tržištu i da budu aktivan kupac neovisno o svome teoretski znanju informatičkom. Znači ovaj zakon je propisao da sve te tvrtke mogu to biti i da građani to mogu biti sami, to je ideja da svi budemo isti.
Hvala. Kolegica Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče. Jasno je da nam je cilj povećati ove obnovljive izvore energije, evo konkretno recimo što se tiče zauzetosti krovova po Hrvatskoj sa solarnim pločama, imate li saznanja koliki je nekakav postotak ili broj sada u Hrvatskoj i kako će ovaj zakon utjecati narednih pet godina da se zaista poveća broj solarnih ploča po krovovima, ne samo obiteljskih kuća nego i zgrada koje ste spomenuli jer ako malo nekakve izračune radite, ako si hoćete kroz godinu dana ono što potrošite kao električnu energiju putem solarnih ploča nadoknaditi vi morate prema ovim cijenama ovih fotonaponskih modula uložiti nekih čak 20.000 kuna, znači tek za deset godina će vam se to isplatiti. Očito ljudi ne samo da nisu motivirani nego i nemaju nekakvu financijsku računicu. Dakle, kako će država u praksi postići da bude što više proizvodnje putem solarnih ploča kao što je recimo u nekakvim drugim državama. U Njemačkoj imate skoro svaku kuću sa tim solarnim pločama zauzeto. Hvala.
Izvolite odgovor.
Mi sada potičemo ugradnju solara, svaku godinu Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost daje značajna sredstva, ta sredstva idu od 40 do 80% sudjelovanje u investiciji, to znači da se praktično ta investicija isplate onda jako brzo građaninu obzirom da mu fond pokriva kapric. Ono što ovaj zakon donosi, a to je da ćete vi imati agregatora i opskrbljivača koji će sudjelovati u vašim investicijama jel će se njemu to isplatiti, a vama će se isplatiti kao građaninu. Znači ovaj zakon omogućuje da se solarizacija praktično ide u velikom postotku i velikom dijelu zato što osim ovih potpora koje će država davati za sam pogon ovdje se sada tržište uključuje i on se uključuje u vašu kuću na način da vam on odnosno kroz ESCO i ostale modele će biti motiviraniji da vam napravi solar i da na takav način vi dođete do jeftinije struje, a on dođe do cilja i do svoje proizvodnje.
Hvala. Kolegice Peović, izvolite.
Dobar dan g. Milatić. Svakako pozdravljam neka rješenja poput lakših postavljanja solara, formiranja tih energetskih zajednica, omogućavanja ljudima da skladište energiju i da s njom raspolažu i u svakom slučaju i da budu zaštićeniji u toj tržišnoj utakmici prema onima koji proizvode električnu energiju. No ono što me muči je dakle da u ovom zakonu stoji da su naši građani spremni preuzeti odgovornost za energetsku tranziciju maksimalno iskorištavajući primjenu novih tehnologija s ciljem smanjivanja iznosa svojih računa. Dakle, živimo u zemlji koja neprestano napreduje na ljestvici pokazatelja siromaštva i socijalne deprivacije gdje milijun ljudi skoro živi u uvjetima siromaštva, a 6,6% si ljudi ne može priuštiti grijanje u najhladnijim mjesecima. Od kud to povjerenje u našeg potrošača koji će sada postati da tako kažem lav u tržišnoj utakmici [[Upadica predsjednik: Hvala.]]
Izvolite odgovor.
Mi ako ne bi imali povjerenje u svoje građane onda ne bi imalo smisla uopće našeg posla kojeg radimo. Jasno da to da li će se dogoditi da će ovaj zakon i benefiti od ovog zakona biti prihvaćeni od velikog broja građana, znači uvelike će ovisiti o tome o našoj komunikaciji prema građanima, o distributerima i opskrbljivačima kako će to sve oni organizirati u kojem roku će staviti pametna mjerila. A jasno, ovaj zakon razigrava tržište, a vjerujte mi kada tržište se uključi i onda će ono doći do naših građana koji eventualno sada i nisu zainteresirani. Sjetite se samo mobilne telefonije kako je to išlo u početku i kako je to danas. Ovo je nešto slično kao u mobilnoj telefoniji u ovoj sada u električnoj energiji. Znači agregatori, opskrbljivači i distributeri oni će se uključiti da će naši građani biti informirani i u to smo uvjereni.
Hvala. Kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani tajniče. O privatizaciji HEP-a ili njegovih dijelova godinama se govorilo, sada se u javnosti ponovno postavilo pitanje i to u svjetlu donošenje novog Zakona o tržištu električne energije. U ministarstvu opovrgavaju tu mogućnost, kažu da privatizacija HEP-a d.d. ili njegovih dijelova nije u planu no da će doći do promjene hrvatskog operatera prijenosnog sustava iz d.o.o. u d.d., to je jasno, mnogi posebno u javnoj raspravi zbog toga izražavaju sumnju, strahuju ili imaju informacije o kojima nije informirano ministarstvo. Molim vas za komentar. Hvala.
Izvolite odgovor.
Apsolutno kao što sam u prethodnom govoru reko nego striktnom poštivanju direktive gdje direktiva izrijekom na hrvatskom književnom jeziku piše dioničko društvo. Znači HOPS ne može biti više društvo s ograničenom odgovornošću, nego dioničko društvo. I mi smo to jasno prerisali u zakon. Raspravo o tome da će vlasnik HOPS-a biti netko treći ne dolazi u obzir biti će HEP kao što je bio i sada vlasnik HOPS-a i to je to. Špekulacije da netko nešto misli, slobodna smo zemlja svak može misliti šta hoće, mi dobro znamo što mislimo, a to je da je situacija takva kakva je i nema nikakve potrebe da je mijenjamo samo da moramo poštivati direktivu, a o između ostaloga dioničko društvo je i čvršći i bolji oblik u smislu trgovačkog prava i mi kao odgovorna država nemamo nikakvog problema s time da se to dogodi, to samo je još za bolju, bolje čuvanje interesa RH [[Upadica: Hvala.]] kao vlasnika HEP-a.
Kolega Pavić, izvolite.
Poštovani tajniče između ostaloga u zakonu je definiran i pojam energetska zajednica i definirano je da u tom, u toj zajednici mogu biti članovi i fizičke osobe i pravne osobe i obrtnici i mali poduzetnici i lokalna samouprava. Da li je predviđeno negdje, u ovom zakonu nije da li je predviđeno nekim drugim zakonom ili nekim drugim aktom da se te zajednice mogu javljati na natječaj koje raspisuje Fond za zaštitu okoliša ili da li su predviđeni neki drugi natječaji na koje se mogu javiti te zajednice za bespovratna sredstva s obzirom da znamo da je investicija dosta velika i pitanje da li će građani ulaziti u tu investiciju ukoliko se ne mogu javiti kao neka zajednica ili da se jave kao pojedinci.
Izvolite odgovor.
Hvala. Mislim ovim zakonom mi ne možemo propisivati gdje se oni mogu javljati gdje se ne mogu javljati. Svi sudionici u ovom zakonu se vrlo, u načelu mogu javljati na određene potpore i fondove. Ovaj ne vidim razloga da se energetske zajednice ubuduće neće moći javljati na te, na te ovaj natječaje, a prvo dozvolimo da se energetske zajednice počnu osnivati, da vidimo kako će HER-a i ostala regulatorna tijela urediti sve to, kako će to funkcionirati i jasno nema nikakve zapreke da se u razgovoru sa Fondom za zaštitu okoliša ovaj kao recimo prvim kontrapartom koji bi tu nešto mogao napraviti ne vidi da se možda i u nekim programima potpore ne stave onda i energetske zajednice jer energetska zajednica u stvari su kao što sad gađane financiramo za solare na krovovima tu bismo financirali građane i eventualno neke tvrtke u energetskim zajednicama što po meni ne bi smjelo biti problem.
Hvala. Kolegice Blažević, izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja sam u stvari dio odgovora već dobila u vašem odgovoru kolegici Jelkovac, a tiče se prilagodbe starih osoba i njihovog snalaženja kroz ovaj zakon za kojeg smatram da ide ukorak s vremenom, daje naglasak svim sudionicima u stvari i na tržištu. Ovo je jedna reforma u pozitivnom smislu, a posebno mi drago što se vodi briga o zaštiti potrošača. Sada me zanima hoće li kupci moći višekratno odnosno da li im će se ograničiti broj promjene opskrbljivača u navedenom petogodišnjem razdoblju unutar 24 sata.
Izvolite odgovor.
Koliko sam ja shvatio, mislim da broj se ne može ograničavati samo se zna koji je najkraći rok i eventualno jedina otegotna okolnost kupcu može biti ako je ugovorio na način da je sam sebe svojim potpisom spriječio da, da, da ovaj recimo neko vrijeme ne može promijeniti, ali intencija slobodnog tržišta da se opskrbljivači mogu mijenjati po točno definiranim pravilima. Teoretski hrvatski građani može uzeti i opskrbljivače iz neke druge zemlje u Hrvatskoj po ovom zakonu. To što se u načelu to vrlo rijetko će se dogoditi da će taj opskrbljivač biti zainteresiran pa da zbog manjeg broja tu nešto organizira, ali u zakonskom smislu nije ništa zabranjeno što je dobro.
I zadnji je kolega Šimićević, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, evo meni je drago da se donosi zakon i drago mi je da se ulaže u obnovljive izvore energije. Ja bih ovdje htio problematizirati odnos nuklearne energije odnosno obnovljivih izvora energije, kolika je cijena u kilovatu i da li Hrvatska i dalje će biti ovisna o nuklearnoj energiji. I slijedeće pitanje da li će doista građani sad putem pametnog sustava biti zaštićeni od bilo kakve malverzacije? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Što se tiče nuklearne energije vi znate dobro da smo mi suvlasnici 50% odnosno HEP u ime Hrvatske 50% u Nuklearnoj elektrani Krško i jasno da je to jedan značajan izvor struje koji dolazi u RH istina Bog knjiži se ko uvoz, a u stvari je izvorno naša struja, ona će funkcionirati dok zakonski i u svakom drugom smislu bude i okolišno bude moguće. A šta se tiče, što se tiče zaštite građana jasno da ovaj zakon definira sve procedure i sva pravila koja će jasno kroz regulatorna tijela biti donešena da građanin bude zaštićen. Ne govorimo da do danas građanin nije bilo zaštićen, bio je i danas zaštićen ali ovdje mislim da se ono precizira doslovno do, do kraja i do zadnjeg retka i rečenice i nema nikakvog razloga u to ne vjerovati.
Zahvaljujem državnom tajniku, možete se vratiti na mjesto. Sada ćemo vidjeti žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Željko Pavić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicama, uvažene kolegice zastupnice i kolege zastupnici, evo pred nama je Prijedlog Zakona o tržištu električne energije koji je Vlada RH uputila Hrvatskom saboru kao i mnoge zakone do sada kojima se u stvari usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Ovaj zakon je između ostaloga i jedan od zakona koji bi u jednom dijelu trebao dati potporu u ostvarivanju ciljeva definiranih u Nacionalnoj strategiji razvoja RH do 2030.g., a ne smijemo zaboraviti ni Strategiju niskougljičnog razvoja RH s tim da moramo napomenuti da se Zakon o obnovljivim izvorima energije još uvijek nije našao na dnevnom redu HS, tako da ćemo cjelokupnost učinaka propisanih i propisa vezanih za zelenu energiju moći vidjeti tek nakon rasprave i usvajanja i ovog … [[Govornik se ne razumije]] zakona. Nadam se da će to biti uskoro na dnevnom redu. Kao Klub SDP-a pozdravljamo što se u zakonu velika pažnja posvetila krajnjim potrošačima i njihovim pravima kao činjenici da se nije zaboravilo ni na zaštitu podataka potrošača, pa ću se u ovoj raspravi osvrnuti na dijelove prijedloga koji su vezani za njihova prava potrošača i onaj dio koji bi zapravo mogao potrošačima biti od velike koristi. Posebnu pažnju privlače nova regulatorna pravila kojima bi se trebali detaljnije urediti odnosi krajnjeg potrošača i opskrbljivača i kojima bi se krajnjim potrošačima trebala pružiti dodatna zaštita i sigurnost. Vezano za potrošače i njihova prava i regulatorna pravila, ono što je pomalo zbunjujuće je činjenica da se u prijedlogu zakona u dijelu ocjena stanja i osobna pitanja koja se trebaju urediti zakonom, te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći veoma optimistično govori o novim regulatornim pravima, pa se između ostaloga navodi, ovo ću citirati zbog brojke koja je tu navedena. Znači piše ovako. Nova regulatorna pravila obuhvaćaju cjelokupni okvir vezan uz zaštitu potrošača, informiranost i osnaživanje uloge krajnjeg kupca gdje isti mora imati jasne uvjete ugovora s opskrbljivačem, te mu se u narednom 5-godišnjem razdoblju omogućava promjena opskrbljivača unutar 24 sata, znači to izrijekom piše u opisu. Opskrbljivači moraju pripremiti besplatan alat kojim će biti dostupna … [[Govornik se ne razumije]] cijela usluga na tržištu kako bi krajnji kupci mogli izabrati za njih najpovoljniju opciju, to smo čuli i u izlaganju g. tajnika, znači informatička podrška i sve ostalo što je potrebno da bi to svi kupci mogli imati. Krajnjim kupcima se mora omogućiti bolja informacija i kontrola računana za električnu energiju. Nove obveze opskrbljivačima pomažu također u identifikaciji ugroženih i energetski siromašnih kupaca kojima se omogućava pomoć i na taj način utječe na smanjenje energetskog siromaštva. Tumačeći ovaj dio zakona možemo doći do zaključka da će ovaj zakon rezultirati i dodatna ulaganja u infrastrukturu u dio vezan za pametna brojila koja za sada u Hrvatskoj nisu pravila nego su iznimka, te da će se u cilju provedbu ovog zakona morati napraviti iskoraci u tom dijelu i investirati u najkraćem mogućem vremenu u sustave naprednog mirenja, što će pokrenuti i druge industrijske grane i razvijati podrške, pa bi opravdano očekivale se nove investicije. No iako se u citiranom dijelu prijedloga zakona navodi da će se u cilju zaštite potrošača i njegove informiranosti i osnaživanja njegove uloge krajnjeg kupca morati jasno definirati uvjeti ugovora sa opskrbljivačem i da će mu se u slijedećem 5-godišnjem razdoblju omogućiti promjena opskrbljivača unutar 24 sata, te da taj podatak budi optimizam. Taj isti optimizam splasne kad pročitamo čl. 22. st. 1. u kojem se navodi, znači tema ista, maloprije smo čuli 24 sata, u čl. 22. st. 1. piše: Postupak promjene opskrbljivača i agregatora mora se završiti u najkraćem mogućem roku, a najviše u roku od 3 tjedna od datuma zahtjeva korisnika mreže u skladu sa Pravilima o promjeni opskrbljivača i agregatora. Znači onih 24 sata koja su tamo navedena padaju u vodu. Naravno da sada nije jasno da li se u ocijeni učinaka zakona radi o lijepim željama za korisnike ili se u tom dijelu prijedloga zakona potkrala graška ili se greška potkrala u čl. 22. st. 1., razlika je velika i za krajnjeg potrošača, kažem, potrošača stavlja u bitno drugačiji položaj. Ukoliko su navodi u čl. 22. st. 1. točni oni krajnjeg korisnika stavljaju u bitno nepovoljniji položaj jer razlika u roku postupanja je 20 dana odnosno u odnosu na navedena 24 sata koja su navedena u ocjeni učinka zakona razlika je 480 sati. Mislim da ćemo se svi složiti da se u tom vremenskom periodu potroši velika količina električne energije i da trebamo izaći u susret krajnjem korisniku koliko je to maksimalno moguće. Svima nam je jasno da bez sustava pametnih brojila promjena operatera unutar 24 sata neće biti moguća ili će biti izuzetno teško izvediva, pa se javlja i dodatni problem vezan za tu problematiku. Naime, uvođenje sustava naprednog mjerenja nije definirano ovim zakonom već se u prijedlogu zakona navodi da će o uvođenju sustava naprednog mjerenja odlučiti ministar svojom odlukom i to na temelju ekonomske procijene svih dugoročnih troškova i koristi takvog sustava za tržište i pojedinog krajnjeg kupca s time da se pri ekonomskoj procijeni i odluci o uvođenju naprednog sustava mjerenja uzima u obzir ekonomski razuman i troškovno učinkovit oblik sustava naprednog mjerenja, te vremenski okvir uvođenja sustava naprednog mjerenja koji je ostvariv za operativa sustava. Znači, to će zapravo se reflektirati na taj način da jedan dio naših korisnika sigurno neće dobiti sustav naprednog mjerenja i da će ova promjena operatera i unutar 3 tjedna biti upitna, mislim da zapravo s obzirom na trenutno stanje na terenu da će biti nemoguće. Dakle, kad će i kakva predmetna odluka biti od strane ministra ne znamo, kao ni koji će biti stvarni efekti za krajnjeg potrošača. Uz odluku koju bi trebao donijeti ministar mora se uključiti i Hrvatska energetska regulatorna agencija koja bi trebala napraviti ekonomsku procjenu, pa mislim da se s pravom bojimo da od one optimističke brojke 24 sata unutar kojeg bi trebao moći se promijeniti operater neće biti ništa, barem ne u slijedećih nekoliko godina. Ove činjenice su još obeshrabrujuće kad se stave u kontekst odredbi iz čl. 33. koji govori o uvođenju sustava naprednog mjerenja na zahtjev krajnjeg korisnika, te se u st. 4. navodi da će ukoliko sam podnese zahtjev za ugradnju naprednog brojila krajnji korisnik nositelj troškove nabave i ugradnje naprednog brojila, a znamo da ti troškovi nisu mali i pitanje je kada će se isplatiti takva investicija. Iako se u čl. 32. definira da na području RH uvođenje sustava naprednog mjerenja koji doprinosi aktivnom sudjelovanju od krajnjih kupaca na tržištu električne energije u skladu sa čl. 30. i 31. ovog zakona osigurava ministarstvo te da će se troškovi uvođenja sustava naprednog mjerenja uzimati u obzir pri odobravanju planova razvoja operatera sustava i razmatranja opravdanih troškova kod određivanja tarifnih stavki za prijenos električne energije i tarifnih stavki za distribuciju električne energije. Znači u jednom dijelu zakona u jednom članu je predviđeno da će se ti troškovi priznati operaterima, međutim ukoliko to se neće sustavno raditi, ukoliko se to neće sustavno primjenjivati i ukoliko krajnji korisnik želi imati pametni sustav mjerenja odnosno napredni sustav mjerenja onda će to morati platiti sam. Rekao sam već ranije, pitanje je koliko će to njima biti isplativo i da li će se zapravo u to uopće upuštati. Znači gotovo je sigurno da se za određeni broj krajnjih potrošača ili neće moći poštivati zakonske odredbe ili da će određeni broj potrošača morati imati investicije u pametna brojila odnosno u sustav naprednog mjerenja. Ono što je isto nama kao socijaldemokratima interesantno, maloprije je to i tajnik u jednom dijelu objasnio su odredbe koje bi trebale biti dobre, napredne i ekonomski isplative za krajnje potrošai vezane su za energetske zajednice građana kroz koje se između ostaloga definira da vlasnik udjela i član u energetskoj zajednici građana mogu biti naravno i fizičke osobe čije je mjesto stanovanja na području jedinice lokalne samouprave u kojoj je sjedište energetske zajednice, pa nam je interesantno da vidimo, da znamo kako će to biti regulirano, dal će se te zajednice moći javljati kasnije na natječaje za bespovratna sredstva s obzirom da znamo da je ugradnja panela izuzetno skupa i da je povrat investicije izuzetno dugačak. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Miro Totgergeli. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicama. Kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je novi ja bi čak rekao moderan Prijedlog zakona o tržištu električne energije i između ostalog točno je da se ovim prijedlogom zakona naše zakonodavstvo usklađuje s europskim. Korjenite promjene koje se trenutno događaju u energetskom sustavu prije svega imaju za cilj dekarbonizaciju sustava i energetsku tranziciju prema čistoj energiji i zbog toga je potreban ovaj novi zakon kako bi i tržište pratilo te promjene u energetskom sustavu. Tržišni odnosi u sektoru električne energije kod nas postupno su se uvodili od 2001.g. i to 20 godišnje iskustvo koje imamo integrirano je i u ovaj prijedlog zakona. Tehni ki gledano kada smo se i postavili za cilj dekarbonizaciju sustava i energetsku tranziciju prema čistoj energiji gdje ključnu ulogu igra električna energija, onda je postalo nužno elektroenergetski sustav otvoriti, približiti krajnjem kupcu ili proizvođaču odnosno definirati pravila tako da do izražaja dolaze sva domišljatost i kreativnost kupaca do te mjere da kupac može i direktno trgovati sa proizvođačem. Naravno da je to prije 20 godina i tehnički bilo potpuno neizvodivo, a napredak tehnologija sve to danas omogućuje uz uvjet da moramo nove mjerne tehnologije i ugraditi u sustav, a za to naravno da nam je potrebno i određeno vrijeme. Uz nova zakonska rješenja i razvoj tehnologija moguće je postići jedinstveno unutarnje tržište koje će biti bolje povezano i bolje zaštićeno od prekida sustava i istovremeno omogućiti veliku integraciju obnovljivih izvora energije i jače usmjeravanje prema tržištu i posebno prema pravima potrošača odnosno krajnjim kupcima na tom tržištu. Nova regulatorna pravila obuhvaćaju cjelokupni okvir vezan za zaštitu potrošača, informiranost i osnaživanje uloge krajnjeg kupca gdje isti mora imati jasne uvjete ugovora s opskrbljivačem te mu se u narednom petogodišnjem razdoblju, dakle kroz pet godina, omogućava promjena opskrbljivača unutar 24 sata. Opskrbljivači moraju pripremiti besplatan alat koji će biti dostupan svim kupcima kako bi mogli bez problema uspoređivati što koji od opskrbljivača nudi i gdje je za krajnje kupca najpovoljnije odnosno kojem opskrbljivaču ide kako bi sebi pribavio što bolju korist, mislim na samog kupca. Omogućava se stvaranje novih pravnih oblika koji sudjeluju na tržištu energetskih usluga imajući za cilj svim krajnjim kupcima omogućiti sudjelovanje u energetskoj tranziciji upravljajući vlastitom potrošnjom električne energije i provodeći mjere za poboljšanje energetske učinkovitosti s ciljem postizanja ušteda u potrošnji energije. Ciljeve u pogledu obnovljive energije možemo postići jedino stvaranjem tržišnog okvira kojim se nagrađuju fleksibilnost i inovacije i gdje se krajnjim kupcima omogućava da budu nositelji fleksibilne potrošnje zasnovane na tržišnim principima koja je potrebna za prilagodbu elektroenergetskog sustava promjenjivoj i distribuirano održivoj proizvodnji električne energije. Nužan je tehnološki iskorak u upravljanju elektroenergetskom mrežom i naravno primjena novih tehnologija u proizvodnji. Namjera ovog zakona je osnaživanje kupca na način da im se pruže nužni alati koji doprinose snažnijem sudjelovanju na energetskom tržištu jer ovaj zakon upravo ima za cilj da svi građani imaju korist od unutarnjeg tržišta električne energije te da se na taj način ostvare ciljevi u pogledu obnovljive energije. Radi poticanja tržišnog natjecanja i osiguranja opskrbe električnom energijom po najkonkurentnijoj cijeni potrebno je omogućiti prekogranični pristup novim opskrbljivačima iz različitih izvora energije te novim pružateljima usluga proizvodnje, skladištenja energije i upravljanja potrošnjom. Upravo u tom smislu ovaj zakon postavlja sustav koji na tržištu električne energije uklanja nepotrebne prepreke u pogledu ulaska na tržište, rada na tržištu i izlaska s tržišta električne energije. Za sve skupine kupaca potrebno je omogućiti pristup izvanburzovnom i burzovnom tržištu električne energije, tržištu kapaciteta, uslugama uravnoteženja i pomoćnih usluga u svim vremenskim okvirima kako bi svi mogli trgovati svojom fleksibilnošću i električnom energijom koju su sami proizveli kao i omogućiti iskorištavanje svih prednosti udruživanja proizvodnje i opskrbe kako bi se postigla značajna korist unutar sustava te od prekograničnog tržišnog natjecanja. Dekarbonizacija prometnog sektora i smanjenje emisija iz prometnog sektora posebno u urbanim područjima su važni za ulogu elektromobilnosti u doprinosu ostvarenja navedenih ciljeva. Štoviše uvođenje elektromobilnosti važan je element energetske tranzicije. Tržišna pravila utvrđena ovim zakonom trebala bi doprinijeti stvaranju povoljnijih uvjeta za električna vozila svih vrsta, a posebice bi treba osigurati učinkovito uvođenje javno dostupnih i privatnih mjesta za punjenje električnih vozila te učinkovitu integraciju punjenja vozila u sustavu. Uvođenjem novog instituta energetske zajednice gađana svim se kupcima nudi mogućnost izravnog sudjelovanja u proizvodnji, potrošnji ili dijeljenju električne energije. Inicijative za energetske zajednice građana lociranih u zatvorenom distribucijskom sustavu prvenstveno su usmjerene na pružanje pristupačne energije po, posebne vrste kao što je obnovljiva energija i to svim korisnicima odnosno vlasnicima udjela u proizvodnom ili skladišnom objektu, a ne na način ostvarenja dobiti kao što je to inače slučaj kod tradicionalnih elektroenergetskih poduzeća. Energijom iz energetske zajednice građana može se unaprijediti i energetska učinkovitost na razini kućanstva što pak pomaže u sprječavanju energetskog siromaštva smanjenom potrošnjom i nižim tarifama za opskrbu. Kupcima iz kategorije kućanstva potrebno je dopustiti da dobrovoljno sudjeluju u inicijativama za stvaranje energetske zajednice građana te da u slučaju izlaska iz iste ne ostaju bez gubitka pristupa mreži kojom upravlja energetska zajednica građana ili bez gubitka prva koja im pripadaju kao kupcima. Pristup mreži energetske zajednice građana omogućava se uvažavajući poštene uvjete uz nadzor regulatorne agencije na isti način kako to radi i u pogledu pristupa drugih mreža. Računi su isto važni oblik gdje se može dobro informirati krajnje kupce pa zakon i u tom pogledu ima nova rješenja, a radi uključivanja svih krajnjih kupaca potrebni su odgovarajući poticaji i odgovarajuće tehnologije poput naravno naprednih sustava mjerenja koje prije svega nositelj uvođenja naprednih sustava mjerenja bit će HEP ODS, određen je vremenski period u kojem je to nužno napraviti za određeni postotak kupaca i bez naprednog sustava mjerenja, bez dobrog vođenja sustava ovaj prijedlog zakona neće zaživjeti zato jer velika uloga upravo HOPS-a i HEP ODS-a u primjeni ovog zakona za što mislim da su oni u potpunosti spremi. Prema ovom prijedlogu zakona pristup energetskim uslugama omogućava građanima da iskoriste svoj potencijal i povećaju socijalnu uključivost. Energetski siromašna kućanstva ne mogu si priuštiti takve energetske usluge zbog kombinacije niskim primanja, velike potrošnje energije i loše energetske učinkovitosti svojih domova. Sustav prikupljanja podataka radi povećanja broja energetski siromašnih kućanstava se obavlja u suradnji sa sustavom socijalne skrbi. U cilju napretka prema potpuno dekarboniziranom elektroenergetskom sustavu potrebno je također ostvariti napredak i u pogledu sezonskog skladištenja energije. Takvo skladištenje energije je element koji bi služio kao alat za rad elektroenergetskog sustava kojim bi se omogućile kratkoročne i sezonske prilagodbe, a radi rješavanja problema varijabilnosti proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora i povezanih ispada u tim razdobljima. Regulatorna tijela treba bi osigurati da operatori prijenosnog sustav i operatori distribucijskog sustava poduzimaju odgovarajuće mjere kako bi svoju mrežu učinili otpornijom i fleksibilnijom. Ovim se zakonom ide i za učinkovitim postizanjem ciljeva energetske unije i posebnih okvira klimatske i energetske politike do 2030. godine. Kao što sam već rekao ovo je novi moderan zakon čijim provođenjem u potpunosti otvaramo vrata obnovljivim izvorima energije, a najviše malim solarnim elektranama. HDZ podržava ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Idemo na treću raspravu, Klub zastupnika Domovinskog pokreta i poštovani kolega Davor Dretar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, lobisti pod svaku cijenu žele Hrvatskoj nametnuti model bez emisija CO2 iako je ova zemlja ugasila gotovo sve industrijske potrošače. Očito osjetili su da su Hrvati pogodni za velike podvige glede zelene budućnosti makar se iselilo stanovništvo tamo gdje će jednoga dana niknuti vjektroelektrane i ogromne sunčane elektrane. Kad već govorimo o lobistima bitno je neka hrvatska javnost zna da je potpredsjednica Hrvatskog društva lobista koje je direktno povezana u lobiranjem u energetici supruga aktualnog ministra. Međutim, potrebno je istaknuti da i tvrtke koje su izgradile ostale obnovljive izvore, vjetroelektrane, bioelektrane na biomasu ili bioplin te sunčane elektrane imaju dobiti koje nisu manje od 25% prihoda. Postavlja se jednostavno pitanje da li se zaštita klime svodi na beskrupulozno bogaćenje pojedinaca i je li ta plemenita ideja doživjela potpuni fijasko ovdje u Hrvatskoj? Drastičan primjer je i vrlo popularna afera vezana za vjetroelektranu Krš-Pađene. U nju su upletene i glavne državne institucije odgovorne za energetiku, Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja, HERA, Hrvatski operator tržišta energije. Nije zgoreg ovdje podsjetiti još jednom hrvatsko građanstvo da je povlaštena tarifa za Krš-Pađene 15-tak EUR-a po megavat satu manja od čuvenih tarifa koje je odredilo Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, a one iznose 109 EUR-a po megavat satu. Krš-Pađene ima 94 RUR-a. Može li još jedna usporedba? U Njemačkoj povlaštena tarifa poslije 6.g. pogona vjetroelektrane iznosi 49,5 megavat sati, EUR-a po megavat satu, ispričavam se. Novac od poticaja za tako proizvedenu energiju ne ostaje u Hrvatskoj već pomalo odlazi u strane zemlje koje ne samo da nam prodaju svoj proizvod već ih mi obilato nagrađujemo poticajima. Direktna dobit za hrvatsku industriju vrlo je mala, Hrvatska naime ne proizvodi bitne komponente za vjetroelektrane ili solarne elektrane, industrija je bazirana na proizvodnji hidroelektrana koje su jednako tako obnovljivi izvori, ali stavljeni su po strani, čitamo li ponovno ovdje utjecaj lobista? 80% dijelova i opreme za hidroelektrane se proizvodi u Hrvatskoj, osim naravno turbina koje su se i one proizvodile dok očigledno vrlo kvalitetnim radom nije uništena jedina tvrtka u Karlovcu koja ih je mogla proizvesti. Uprava HEP-a postavljena od strane premijera provodi energetsku politiku koja potiče izgradnju vjetroelektrana i sunčanih elektrana dok na drugu stranu potpuno zanemarujemo hidropotencijal kojim naša domovina obiluje. Predsjednik uprave HEP-a tako se hvali da je HEP investirao i izgradio prvu vjetroelektranu u Hrvatskoj koja nije u sustavu poticaja, a to je državno poduzeće od inozemne tvrtke Nordex dogovorilo isporuku turbina za izgrađenu vjetroelektranu ukupne vrijednosti oko pola milijarde proračunskih kuna, dakle iskrene čestitke. Još jedan bitni detalj. U konačnici je u hidroelektranama proizvedeno 5338 gigavat sati odnosno 29% potrebne električne energije, termoelektrane nešto malo više od 4000 gigavat sati, nuklearna elektrana Krško 3020 gigavat sati, a HEP-ova vjetroelektrana Korlat proizvela je 52 gigavat sata, a sunčane elektrane i bio elektrana 26 gigavat sati. Naravno tu su i sjajne kadrovske odluke. Kompletan i stručan kadar u HEP proizvodnji je smijenjen u proteklih nekoliko godina. Na njihovo mjesto doveden je poslušnički kadar koji ne može donijeti niti jednu samostalnu odluku, a da je predsjednik uprave ne odobri, dakle klimavci. HEP grupa je u prošloj godini ostvarila konsolidiranu neto dobit od 1,46 milijarde kuna, što je u odnosu na prošlu godinu više za 61,1 milijun kuna. Nažalost, iako zvuči lijepo podatak je to poražavajući za upravu. Po stajalištima svih relevantnih ekonomista HEP je tvrtka koja svoju kompletnu dobit treba reinvestirati i biti industrijski pokretač, te svojim investicijama podizati kompletno gospodarstvo RH. Počet ću i prema nešto malo citata iz ovog prijedloga zakona. Računi za električnu energiju važno su sredstvo informiranja krajnjih kupaca itd., itd.. Krajnji kupci, a osobito kupci iz kategorije kućanstava trebali bi imati pristup fleksibilnim aranžmanima za stvarno plaćanje svojih računa. Pristup energetskim uslugama omogućava građanima da iskoriste svoj potencijal i poveća im socijalnu uključenost, moramo priznati, zvuči izvanredno. Energetski siromašna kućanstva ovdje se spominju, čini mi se da u Hrvatskoj imamo i egzistencijalno siromašna kućanstva, a ne samo energetski. Suglasni smo i uvijek ćemo biti suglasni sa tvrdnjom „ako si potrošio plati“, oko toga spora nema, ali kako da platiš kada nisi ni sam siguran koliko si potrošio, ako ti se za prvu neplaćenu ratu struje blokiraju računi, ako stojiš u 100-metarskom redu da otvoriš zaštićeni račun. Sve su ovo izvanredne ideje. Eto, preći ćemo malo i na čuvenu elektromobilnost, moramo reći zvuči izvanredno. Dekarbonizacija prometnog sektora, posebno u urbanim područjima, fantastično, kao da gledamo neki film Ridleya Scotta. O čemu mi ovdje pričamo? O državi koja je ove godine dala 15 milijuna kuna za nabavku električnih automobila i to su u jedno prijepodne ljudi preuzeli. Dajte 3 stotine milijuna, napravimo tu karbonizaciju ozbiljnim projektom, sagradimo mrežu punionica jer kako ćemo pustiti na ceste stotine tisuća električnih vozila, a nećemo ih imati gdje napuniti. Čini mi se da smo u ovom sjajnom prijedlogu zakona koji stvarno radimo za 21. stoljeće zanemarili činjenicu da energetski i kroz odgovornost i kroz spremnost, a prvenstveno kroz volju onih koji vode ovu državu mi stojimo u 18. stoljeću. Zakon je ovo, da završim konačno sa još jednim citatom iz istoga. Zakon je ovo, sa ciljem stvaranja integriranih, konkurentnih, fleksibilnih, poštenih i transparentnih tržišta električne energije koja se primjenjuju u cijeloj EU, a orijentirana su na krajnje kupce. Oh, kako to gordo zvuči. Predlažem da uz ovaj Zakon o tržištu električne energije jednako tako sa istom hrabrošću i čvrstom voljom po hitnoj saborskoj proceduri krenemo i sa razvrstavanjem stanovništva za prvu hrvatsku misiju na Mars. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik Ivo Milatić, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS-a, dužan sam intervenirati na ovaj, na izlaganje g. Dretara jer jednostavno ovdje se radi o Zakonu o tržištu električne energije, a ovaj, veliki dio vašeg izlaganja je bio tako interesantan. Ali, jednostavno moram reći da povezivati mojeg ministra i bilo koga iz njegove obitelji sa svime što se dogodilo u energetici po vama, je apsolutno deplasirano. Zna se otkad je g. Ćorić postao ministar, a ovo sve o čemu vi pričate što je po vama sporno je dogođeno u nekom vremenu i davno kad je dogođeno i to je kako je i na koji način biti, to ćemo još vidjeti. Što se tiče toga da optuživati HEP i državu da smo totalno zaopustili hidropotencijal, to je isto tako deplasirano, vi znate dobro da se ... [[Govornik se ne razumije.]] radi da je revitaliziran kompletni hidropotencijal, da su pojačani kapaciteti u zadnjih nekoliko godina, da se radi na reverzibilnom na elektrani Blace, da postoji jedan privatni projekt kojih također radi na reverzibilnoj elektrani Vrdovo, tako da hidro, da postoji veliki broj malih projekata koji govore o hidropotencijalu, a govoriti zašto je HEP ušao u vjetroelektrane, zašto ulaze u solare na Cresu i na Visu i na ostalim dijelovima, također, je isto u najmanju ruku, smiješno, što bi trebao HEP? HEP bi trebao pustiti da energetska tranzicija se događa samo u privatnom sektoru, a da državno poduzeće HEP ne bude unutra uključeno. Ono je uključeno, bit će sve više uključeno i reći da je HEP u vjetroelektranu Korlat investirao 500 milijuna proračunskih kuna, onda će ispast da smo mi ovdje neka luda država, da smo mi počeli raditi vjetroelektrane iz državnog proračuna. Jasno da je HEP to investirao iz svojih sredstava jer su kreditna ili njihova sredstva koja su uprihodili od, sukladno sukladno pozitivnim propisima, logično da mora investirati sredstva da bi napravili elektranu. Ta elektrana je samo u pokusnom radu isplatila skoro više-manje sve ono što je HEP trebao dati ovome, vlasniku od kojega je kupio projekt. Znači ovdje kategorički odbijam teze da je jednostavno ovaj, ono što mi danas radimo, kad govorim mi, onda mislim na HEP u kojem upravlja RH i ovaj, i putem svojih tijela, da je to nešto krivo, dapače, to je ispravno. Što se tiče elektromobilnosti i ovog euforičnog pristupa, kao to je neka bajka. To nije uopće bajka. Mi smo svjesni toga kao jedna država koja je izrazito turistička da elektromobilnost u smislu punionice naša apsolutni prioritet. U Nacionalnom planu oporavka smo ostavili ozbiljna sredstva. Fond planira u ovoj godini značajna sredstva potrošiti za elektromobilnost, a posebno za punioce. Što se tiče vozila, tu bi se mogao složiti da imamo novaca da bude i veća količina sredstava za vozila, ali prvo ono što mi moramo napraviti je infrastruktura za ta vozila. Nama će doći naši gosti sa elektrovozilom, naš prvi prioritet državnog ulaganje je u elektroenergetsku infrastrukturu za punjenje, a onda kasnije za nabavku vozila. Tko sretniji od nas ovdje svih u ovoj sabornici i svih onih koji nas gledaju i građane ove zemlje da mi imamo dovoljno proračunskih sredstava da damo i 300 i 500 milijuna za nabavku elektrovozila. Moramo bit malo i realni. Pa mi imamo tu i potres i Covid i imamo i 100 stvari drugih. Lako je govoriti dajmo, dajte. Idemo u pravcu onoga što je realno, u pravcu onoga gdje ćemo doći do svojih ciljeva u prometu, kako ćemo ispuniti svoje ciljeve u prometu, kako, na način da ćemo imati punioce i da će naši gosti nama moći doći, a s vremenom ćemo i mi kupiti elektrovozila. To bi bilo otprilike ukratko i ovaj, samo mi je žao što o ovom Zakonu suštinski nije rečeno ono što često naglašavate, a to je da omogućuje solarizaciju Hrvatske, da omogućuje agregiranje, da omogućuje izgradnju novih solarnih velikih elektrana koje su do sada bili u zastoju i jasno da omogućuje izgradnju novih proizvodnih kapaciteta i postizanje naših elektroenergetskih ciljeva.
Hvala lijepa. Imamo više replika na vaše izlaganje, prva je ono poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče. Postavili ste pitanje koja smo mi to luda država. E pa da je to tema dnevnog reda ovog Sabora, sigurna sam da bi sabornica bila puta i da bi rasprava bila zanimljiva. Ali ajdemo se vratiti na temu koja je. Između ostalog, u postupku javne rasprave su vam nezavisni sindikati se snažno protivili odredbi čl. 86 st. 1, odnosno oprostite, st. 14 koji predviđa promjenu pravnog oblika HOPS iz društva s ograničenom odgovornošću, dioničko društvo. Ja sam jedna od onih koja misli da treba gledati u budućnost, da ne možemo ostati zacementirani na mjestu, da EU ide naprijed i da mi cijelo vrijeme kaskamo, a da trebamo imati proaktivno, da jednako tako o ovom Zakonu razmišljam proaktivno. Vi, dakle nezavisni sindikati se bude da nije bilo razgovor s vama, da je ostalo to da nije u skladu sa direktivom, pa molim vas, bilo [[Upadica: Hvala.]] bi dobro da odgovorite [[Upadica: Hvala.]] o čemu je konkretno riječ. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajnik.
Ja sam, kad sam spomenuo ludu državu, mislim da sam bio jasan što sam mislio. A što se tiče ovog oko sindikata, mi smo sukladno zakonu na povjerenstvu koje je nadležno za ovu problematiku, a i tiče se energetike u kojem su sindikati održali sastanak, a tom povjerenstvu smo dobili potporu za ovaj Zakon većinom glasova. Istina Bog, sindikati su bili suzdržani, imali su izdvojeno mišljenje, mi smo sindikatima objasnili zašto se ne slažemo s njihovim izdvojenim mišljenjem, jasno, uvažavamo mišljenje sindikata, ali ne možemo se složiti da bez razloga ne, ne, ne, ovaj ne provedemo direktivu pa ćemo dobiti penale i kazne i ne možemo se složiti s temom da nekakve institute koji u direktivi postoje ne primjenjujemo ako mi procjenjujemo da su ti instituti u redu. To je to.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče ovdje u ovom prijedlogu zakona imamo par članaka govora o sustavima naprednog mjerenja odnosno naprednih brojila. Koliko vi mislite da će se toga ugraditi u narednih par godina? Nešto krajnjih kupaca već sada ima konkretna ta digitalna brojila, evo recimo mi na apartmanu na moru imamo digitalno brojilo ali još uvijek moramo plaćati naknadu čak i za one mjesece kada nismo dolje, dakle naknadu za očitanje. Da li vi mislite da je to u redu da se plaća ta naknada kad niti trošiš niti si dolje i koliko će zapravo ovaj sustava digitalnih brojila spriječiti zapravo takvo pelješenje krajnjih kupaca. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala. Sustav digitalnih brojila će jasno omogućiti da ovo što ste rekli bude ono što bismo rekli ispravno baš u svakom smislu riječi. Ono što je i gospodin Pavić maloprije govorio, znači radi se o slijedećem. Predvidjeli smo digitalizaciju, predvidjeli smo da ministar donese program da eventualna sredstva koja ćemo imati i upotrijebimo za nabavku brojeva jasno da smo predvidjeli i s druge strane onamo gdje nema digitalizacije i ovaj maksimalni rok da se dogodi proces jer ne možemo sada reći ima digitalizacija, a nje u stvari još nema nego je u povojima ovaj, a da ovaj drugi dio ne napravimo. Odgovor na vaše pitanje je jednostavan, što prije uvedemo digitalna brojila, a do '25. imamo mogućnosti i sufinanciranja od strane fondova i napravit ćemo to maksimalno koliko možemo to će prije svi potrošači biti ravnopravni i manje zakidani pod navodnike.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Peović.
Drago mi je da je ovdje nešto spomenuto što nas već druže vrijeme zanima. Dakle, spomenuli ste elektromobilnost, prioritet su znači električne punionice na naše ceste će doći električni automobili, gosti s električnim automobilima moramo im omogućiti punionice, a isto tako moramo omogućiti i infrastrukturu za razvoj naših električnih automobila pa u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti postoje izrijekom spomenute dvije firme. Jedna je dakle Project mobility d.o.o. kojem se namjerava dodijeliti kojem se namjerava dodijeliti 1,5 milijardi kuna za razvoj upravo takvog projekta znači punionica električnih automobila negdje u Zagrebu. Zanima me što očekujete od te tvrtke, što ona uopće misli razviti, dakle da li misli kupiti rješenje izvana ili razvijati svoja rješenja jer mnogi kalkuliraju upravo da je riječ o ovom prvom. I drugo, znači Project mobility d.o.o. nema niti registriranu svoju web stranicu trenutno [[Upadica: Hvala.]] pa o kojoj je zapravo firmi riječ?
Poštovani državni tajnik.
Konkretno radi se o dijelu koji pokrivaju kolege iz ovog dijela koji se isključivo bave gospodarstvom i energetikom jer u ovom dijelu za kojeg sam ja odgovoran u nacionalnom planu nema te tvrtke, tako da ja sada ne bi ovdje nešto vama rekao, a ne provjerio. Provjerit ćemo i poslati ćemo vam na klub ovaj odgovor, da se ne bi dogodilo sada da nešto vam krivo kažemo.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Pavića.
Poštovani tajniče znamo i kroz povijest da je zapravo energetika bila dosta razvijena i da se vodilo računa u RH o energetici bez obzira da li se je radilo o električnoj energiji ili nafti ili nekom drugom izvoru energije i drago mi je da ste taj sustavni pristup spomenuli danas i da će se zapravo napraviti nekakav redoslijed troškova da se neće najprije registrirati automobile, a da nemamo prije toga riješenu mobilnu infrastrukturu, elektroinfrastrukutu. I to je stvarno pohvalno. Međutim ono što mene interesira, budući da evo ljeto je na otoku, jednom otoku prekrasno već 30 godina kako to mislite to riješiti na otocima? Da li su to isključivo sunčane elektrane, da se naprave ovoga punionice za automobile i da se zapravo ti kapaciteti povećaju jer htjeli ne htjeli za par godina ćemo imati veliki broj turista koji će doći sa elektroautomobilima na te otoke, a punionice neće to podnijeti jer već danas kad se uključi treća škrinja u selu više to neradi.
Poštovani državni tajnik.
Što se tiče otoka vi znate da još od vremena prije više od 10 godina je donešena odluka da se na otocima ne rade vjetroelektrane znači isključivo sunčane elektrane. Svi projekti koji su u obnovljivom smislu na otocima su projekti u sunčanim elektranama. Potičemo ovaj zakon i energetsko odobrenje i sve ostalo ide u prilog tome da se ti projekti naprave. Što se tiče kapaciteta tih sunčanih elektrana jasno oni će ovisiti o samom okolišu i svakom drugom, ali mi se ne brinemo za kapacitete generalnog dovođenja struje na otoke ili odvođenje zato što u nacionalnom planu oporavka i modernizacijskom fondu smo predvidjeli promijeniti do jedan podmorski kabel koji je dotrajao i 60 i više godina je star čak i moglo bi biti okolišno problematično što ide starije. Znači kabeli do otoka i solari na krovovima i na, i u elektranama su rješenje za dostatnost struje za elektromobilnost otoka.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Dretara.
Hvala predsjedavajući. Poštovani gospodine državni tajniče u potpunosti sam suglasan da nam ovakav zakon treba. To je potpuno jasno svima, primjedbe koje ima oporba mogu biti naravno i vezane uz, evo recimo jedna zanimljiva stvar evo ovdje sam našao kroz Odbor za zakonodavstvo čak 52 primjedbe na ovaj prijedlog zakona. Govori se da treba zakon dodatno doraditi, da određeni stavci uopće nisu precizirani, suvišni su poneki, potrebne su u cijelom ovom zakonu barem po stavu Odbora za zakonodavstvo čak 52 sadržane dorade. Evo ovdje je izvješće vjerujem da ste ga i vi vidjeli. Nismo protiv zakona, mi smo za dobar zakon. Ovaj zakon u principu nije baš najbolji, nije dobro napisan, nije precizna, poprilično je futuristički što bez daljnjega podržavam, ali evo kada ste već spomenuli kazne i kašnjenja nedavno smo imali ovdje Zakon o pružanju usluga u turizmu koji smo brzo morali progurati da ne platimo kaznu. Ja vam nudim okladu da ćemo vezano uz ovaj zakon za nekoliko godina [[Upadica: Hvala.]] opet ovdje raspravljati da ga brzo gurnemo jer će nam prijetiti kazne.
Poštovani državni tajnik.
Zato postoji prvo čitanje, zato postoji jasno i usuglašavanje, jasno mi smo uvijek zahvalni Odboru za zakonodavstvo koji svojim, svojim stručnim znanjem pomaže da ovako jedan kompleksan zakon sa velikim brojem članaka, sa velikim brojem sudionika u javnoj raspravi, imali ste priliku pogledati koliko je bilo sudionika i logično je tu da se događaju možda neke sitne popravke koje ćemo trebati napraviti, mi ćemo to napraviti. Ja sam uvjeren da je ovo jedan odličan zakon, da je reformski zakon, da ovdje nećemo opet stizati ništa jer i sada ne stižemo, u skladu smo s direktivom, sve na vrijeme radimo i jasno je da je naš stav da osim što taj zakon mora biti životan i mora biti koristan, po meni nije futuristički nego baš je u vremenu u kojem treba biti i treba imati i hrabrosti i znanja i umijeća da se on provede, a mi to imamo.
Hvala vam lijepo. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj nacionalnih manjina u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Veljko Kajtazi, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen]] predstavnici ministarstva, poštovane kolegice i kolege. Drago mi je da danas imam priliku naglasiti jedan važan problem, a na koji se ovaj prijedlog Zakona o tržištu energije dovoljno ne osvrće. To nisu samo osobe koje žive u energetskom siromaštvu, zbog niskih primanja, visoke potrošnje, zbog velikog broja ukućana i nezaposlenosti, kao i zbog loše energetske učinkovitosti vezane za loše objekte. Pored njih tu su i osobe koje u 2021.g. nemaju nikakav pristup električnoj energiji ili to imaju po višestruko skupljim cijenama od tržišne na način da koriste ilegalne priključke, te plaćaju paušal osobama koje osobno zbog navedenog nazivam kamatarima. U lipnju prošle godine imajući u vidu ovaj problem, a zahvaljujući premijeru Andreju Plenkoviću, ministru Ćoriću, te upravi HEP-a potpisan je Ugovor o financiranju programa priključivanje na energetsku mrežu kućanstva u romskim naseljima u okviru operativnog programa Vlade RH za Romsku nacionalnu manjinu 2017.-2020.. Prvu fazu ovog projekta proveli smo u potpunosti na način da smo putem projekta priključili oko 250 kućanstava u romskim naseljima na područjima Sisačko-moslavačke, Bjelovarsko-bilogorske, Koprivničko-križevačke, Brodsko-posavske, Osječko-baranjske, Međimurske i Varaždinske županije. Važno je naglasiti da su ona prethodno legalizirana, atestirana, te su u vlasništvu pripadnika Romske nacionalne manjine. Za priključke su korisnici trebali ispuniti zakonske preduvjete kao što su legalizirane građevina i plaćanje naknade za priključenje, a ministarstvo je slijedom toga osiguralo 2 milijuna kuna kojima će se provesti priključivanje na energetsku mrežu kućanstva. Suzbijanje energetskog siromaštva važan je problem na koji moramo djelovati i kroz zelenu energetsku tranziciju, te promjene paradigme uopće kad govorimo o opskrbi električnom energijom. Kako i ovaj tekst prijedloga navodi opskrba se decentralizira i dekarbonizira, te je orijentirana na obnovljive izvore u odnosu na povijesno vertikalne integrirane monopole sa velikim centraliziranim nuklearnim elektranama ili elektranama na fosilna goriva. Krajnji kupci i oni koji će to tek postati, pogotovo oni koje možemo smatrati siromašnima u energetskom smislu prvi bi trebali osjetiti benefite ove racionalizacije i procesu osnaživanja kupaca koji se spominje. Rezultat koji sam spominjao od oko 250 novih priključaka je dobar, ali ne i dovoljan. Na to nas upućuju i dostupni podaci Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Vlade RH, a ti podaci otkivaju da 11,9% romskih kućanstava nema električnu energiju u svojim kućama, što je nalaz identičan onome iz 2011.g., dakle do zaključivanja ugovora koji spominjem nije bilo značajnih iskoraka. Ne treba zaboraviti da se pri anketama koje su provođene nije uzimalo u obzir je li priključak legalan ili ilegalan, što govori da su i oni koji imaju struju u riziku da bez nje i ostanu. Kad govorim o romskim naseljima tj. izdvojenim naseljima, u njima čak 14,6% kućanstava nema pristup električnoj energiji. Usput rečeno, kanalizaciji nema pristup čak 73,3% kućanstva, a vodi dobivenoj putem vodovoda 43,3%. Ovi su podaci objavljeni 2020.g., dakle 2/3 Roma u našoj zemlji nema pristup kanalizaciji, gotovo pola vodi iz vodovoda, a 14,6% stanovnika romskih naselja nema struju. Pored zakona o kojem danas raspravljamo i izmjenama koje su ponajviše fokusirane na usklađivanje sa europskim direktivama i zelenoj tranziciji malo se govori o najsiromašnijima, a čini mi se da će od ovakvih izmjena najviše profitirati oni koji će moći ulagati u napredne tehnologije, baterije, skladištenje struje, kupnje iste po jeftinim tarifama i slično, dok će se razlike kod onih koji žive u najgorim uvjetima i ostalima još više povećati. U tom kontekstu potrebno je iznaći mehanizam da ne govorimo samo o zelenoj energetskoj tranziciji dok istovremeno ne mislimo kako da od tog profitiraju oni najugroženiji. S obzirom da sam obavio niz razgovora u HEP-u, pa i na ostalim mjestima kao što je „Končar“, smatram kako bi se više trebali fokusirati kako da najnovije tehnologije i modele testiramo upravo na način da se onim najugroženijima pruži mogućnost testirati te tehnologije u sinergiju tvrtki kao što je HEP, JLS-ovi i privatnog sektora. Ključni problem na koji sam naišao u provedbi ugovora zaključenog sa HEP-om je imovinske pravne prirode. Cilj koji imao je opskrbiti legalizirane objekte u romskim naseljima, legalnim priključcima za struju. Međutim, ispostavilo se da to nije moguće da brojni legalizirani objekti nisu legalizirani na česticama koji su 1/1 vlasnišnog vlasnika legaliziranih objekata. Dakle, u procesu legalizacije koja je provođena putem jedinica lokalne samouprave i bivše Agencije za ozakonjenje nezakonito izgrađenih zgrada proces nije bio vezan za rješavanje imovinsko pravnih pitanja. Međutim, isti nije usklađen sa zakonom o kojem danas raspravljamo i pravilima o priključenju na distribucijsku mrežu mimo koje HEP nikog ne može spojiti na struju legalno. Zbog toga se nalazimo u paradoksalnoj situaciji da imamo legalne objekte, imamo vlasnike objekata, ali oni ne posjeduju zemlju na kojoj su objekti izgrađeni. Zahvaljujem se ovim putem Ministarstvu prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine, te ministru, državnoj tajnici, pomoćniku koji su žurno izradili i izdali suglasnost za objekte koji se nalaze na državnim zemljištima ali se sad postavlja pitanje što za brojne objekte koji ne mogu iz raznih razloga dobiti suglasnost vlasnika ili suvlasnika čestica. Posebno se obzirom da je proces legalizacije završen postavlja pitanje kako će do struje u 21. stoljeću doći oni kojima objekti uopće nisu legalizirani. Upravo zbog tih ljudi danas govorim jer se za njihov problem mora čuti, a posebno kad se kompletno mijenja pristup našeg cijelog kontinenta prema zelenoj energiji i unapređivanje položaja potrošača. Zbog toga je neophodno potrebno pa čak i u ovom zakonu do drugog čitanja i usvajanja napraviti potrebne korekcije, a zatim i u pravilima i uredbama koje se vežu za zakon. Ne možemo ignorirati problem i istovremeno govoriti da se Romi moraju obrazovati i prihvatiti razne obaveze, a ovdje se očigledno radi od 10-to godišnjem poduhvatu da se naselja legaliziraju i uredi, a s druge strane mi ne možemo odgovoriti na jedno osnovno pitanje kao što je komunalna infrastruktura struja i voda. Što očekivati od zajednice koja živi u takvim uvjetima i što sa trenutnim nekontroliranim širenjem naselja zbog kojih će se ovaj problem multiplicirati. Sasvim je jasno da je sad vrijeme da planiramo što učiniti u perspektivi 7, 10, 20 godina jer je već 20 godina prošlo kako se na nacionalnoj razini bavimo problemima vezanim za položaj Roma i već smo na neki način poslali predvodnicu u Europi po mnogim pitanjima. Zbog toga najavljujem da ću na ovom problemu kontinuirano raditi i da neću odustati do rješavanja ovog problema jer smo jako blizu rješavanju. Upravo je sad trenutak da ovo pitanje sustavno riješimo i da ne dopustimo da nitko u našoj zemlji ostane zaboravljen. Posebno to očekujem jer ćemo već slijedeće godine sigurno uhvatiti zamah koji smo imali prije korona krize i da ćemo sigurno postati članica organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj Eurozone i Schengenskog prostora pa je samim time i logično da djeluju naše zemlje i izgledaju kao treći svijet. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Centra i GLAS-a, a govorit će poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, pred nama je Prijedlog Zakona o tržištu električne energije. Ja moram priznati malo mi je žao što neće baš biti neke velike rasprave jer ja osobno cijenim da je riječ o jednom izuzetno važnom zakonu. Ovo stoljeće je stoljeće u kojem će se i Hrvatska i Europa brinuti, a i cijeli svijet s problemom klimatskih promjena i problemom energije i problemom infrastrukture. Zakon mora gledati unaprijed. Ja sam jedna od onih i to ni ne tajim gdje apsolutno mislim da je neusporedivo bolje za Hrvatsku da je članica EU, pa bez obzira da li i kaska puno bolje se ugledati u dobre i bolje nego u lošije u i biti negdje tamo izvan tog društva. Prema tome je dobro da smo u tom društvu. Postoji još jedna činjenica da smo često skloni prepisivati pojedine, prevesti nekad dobro nekad lošije pojedine direktive EU, prepisati ih i onda biti u problemu, ali ako gledamo sadašnjost koju imamo onda nikada nećemo napraviti iskorak. Dakle, zakon mora nuditi određene iskorake i moramo se potruditi da i ovaj zakon bude što bolje primjenjiv. Usporedbe radi, dakle mi u Hrvatskoj u ovom trenutku imamo recimo jedan slučaj za kojeg sam čula neki dan i koji sigurno nije usamljen. Riječ je o jednom prostoru koji se privodi namjeni i dolazi čovjek u HEP i kaže da bi htio da brojilo koje je bilo odjavljeno da se ponovno uspostavi brojilo i da jer je bilo, bio je prostor nije bio unamljen i bilo je, nije bilo omogućena električna energija i nakon par dana ovaj mu kaže, ali na vaše brojilo koje vi kažete koji tamo još je bilo netko je spojen. Dakle, netko je ilegalno spojen, ilegalno troši nečiju struju odnosno struju svih nas, nije to nečije jer to brojilo budući da je iz sustava nije uopće bilo naplaćivano, a i dalje se je moglo on spojiti na to, to znači netko troši ilegalno električnu energiju i pretpostavka je da je vjerojatno onaj tko je bio najviše protiv toga da se taj prostor privodi namjeni jer je nekom bilo normalno zapravo da se priključi i ilegalno spoji. Imamo taj slučaj, a s druge strane mi zaista već imamo korisnike koji imaju mogućnost digitalnih mjerenja što je odlično. Dakle, vi to imate ne samo u Zagrebu ne treba Zagreb biti primjer, kolegica je gorila o objektu koji ima na moru, gdje vi zapravo točno plaćate sukladno tarifi koja je i uvijek imate onaj jedan dio za održavanje brojila, tako je bilo i tako će biti. Ja to zovem za održavanje brojila, ali za onaj prazni pogon koji mora biti jedan dio i vi plaćate i dobijete račun i u roku od 15 dana ga platite i točno platite ono što ste u proteklom mjesecu potrošili plus način na koji je formirana cijena. Dakle, mi to imamo u Hrvatskoj, imamo s jedne strane gdje je ljudima normalno da su se ilegalno spojili i sad naravno svi to plaćamo do toga da netko kaže ljudi moji ja imam digitalno očitanje svega, dobijem račun, plaćam po onom što je i mirno spavam. Prema tome, kad bi mi gledali sve što imamo onda bi bili šepavi mački i tamo bi ko guske u magli još negdje bili. Ovaj zakon je, nekoliko je puta državni tajnik to rekao, moderan zakon. On zaista, jednom prilikom kad je bio jedan zakon je jedan kolega rekao, to vam je kao da se vi još uvijek vozite u kočijama, a dobili smo prijedlog svemirskog broda. Ja ne mislim da je baš tako velika razlika između stvarnosti i ovog zakona. Ovaj zakon je jedan ozbiljan iskorak, ali ajdemo razmišljati malo, malo dalje. 2001.g. u RH se počelo postupno uvoditi tržišni odnosi u sektoru električne energije i tad su se postupno počeli prepoznavati sudionici na tržištu u odnosu na njihove djelatnosti i sve ostalo, 2001.. Dakle, što smo napravili u 20.g.? Dosta. Nedovoljno, mi smo nezadovoljni, pogotovo ako ste oporba onda ste još nezadovoljniji, a kad ste vladajući bez obzira s koje strane onda pokušate reći da je. Dakle, mi u 20.g. nešto radimo. Sjetite se iza rata, govorim o domovinskom, koji nije bio tako daleko, pa ljudi moji, mi smo imali dio sustava opskrbe električnom energijom Hrvatske koji je išao preko teritorija drugih država i ne bilo kakvih država nego s državama i teritorijama s kojima smo bili u ratu. Mi smo morali omogućiti distribucijski sustav, morali smo omogućiti prijenosni sustav električne energije na teritoriju RH. Mi smo se s ti borili, probajmo to razmišljati. I onda, ja ovaj zakon stvarno, naravno da uvijek nađete nekakav prigovor, tim više kad krenete i u primjeni bit će, bit će prigovora. Ono što je važno, važno je, za ovaj zakon je važno da zakon bude primjenjiv jer ako ostane mrtvo slovo na papiru onda ćemo zaista biti oni neki mali na dnu EU i nećemo ići dalje. Ja sam se na jednom od odbora našalila sa državnim tajnikom, pa ću to, mislim našalila, rekla sam dobro je da imamo odredbu čl. 138., pa sve one pravilnike koji su još u SFRJ bili doneseni nećemo ih imati jer nismo imali nijednu odredbu zakona gdje smo sve što je donešeno na razini bivše države prenijeli u naše zakonodavstvo, al ostali su nam ti neki pravilnici tamo iz 88.-me i neke i sad evo, dakle mi o tome govorimo ljudi moji. S jedne strane govorimo o direktivama EU, s jedne strane govorimo o tome što EU, što ona zapravo i dobro da nas tjera da budemo bolji, da budemo operativniji, da se prilagodimo, da tržište bude, jel što je tržište otvorenije to u konačnici onaj krajnji korisnik manje plaća bez obzira na sve jel ga tjera, jel tržište tjera na to. Dakle, mi s jedne strane imamo to, imamo tu želju, s druge strane još imamo pravilnike iz SFRJ, pa ćemo ih tu promijeniti, ali to je, to je jedna tehnička, tehnička stvar. Ono što ja iz ovog zakona čitam je slijedeće, a to je da su jasno propisani određeni kriteriji za integraciju i ono što je važno, a to je integracija energije iz obnovljivih izvora. Te davne 2000. ja sam dobila jedan odličan kalendar od Hrvoja Požara koji je jedan naš poznati karikaturist radio i to je jedan od onih kalendara koje čuvam 12 mjeseci, iza svakih 12 mjeseci koji se to obnovljivi izvori energije mogu koristiti za električnu energiju, dakle to je bilo, tad su bile vjetroelektrane, bili su solari, bio je otpad, bilo je naravno plime i oseke koje kod nas nisu primjenjive, bile su geotermalne vode, da sad ne nabrajam. I sad se, dakle to je tamo bila ta 2000. i to je tako zgodno bilo pokazano. Ono što je problem, a bez obzira što ja nekako uvijek nešto njurgam i mislim da održivi razvoj odnosno ne bi trebao biti zajedno s gospodarstvom, nekad je možda i dobro da je. Kad govorimo o vjetroelektranama, kad govorimo o solarima, ono što je važno važno je pokrenuti da one pokreću industriju u RH da se za vjetroelektrane, za solare, proizvodi u RH, to je važno, to je cijeli paket jer onda vi zapravo kroz ovo potičete industriju. Nama se je desilo kad je riječ o vjetroelektranama, u početku su se temelji za stupove vjetroelektrana betonirali i to je bio jedini rad koji se je nudio u RH, dakle ono što je neko naš radio. Zadnje kad su rađeni su bili čak montažni temelji, pa su došli montažni i postavljeni. Kad se krenulo sa solarima onda se je, onda je naravno, su prvi solari su koji su tu na naše tržište krenuli iz određenih zemalja zapadne Europe onda se vidjelo zapravo da solare proizvodi Kina, pa je onda samo to. Dakle, to je ono kad vi govorite, kad govorimo o svemu tome da to bude rezultat poticanje proizvodnje jer ono što smo se mi pitali kad smo imali, mislim i ne možete nikad, ne možete gledat zakon pojedinačno kao otok, uvijek trebate gledati u paketu. Ovaj zakon treba gledati u nekoliko paketa. Jedan paket je naš plan otpornosti i oporavka. Drugi paket je strategija borbe odnosno smanjenje klimatskih promjena. Treći paket je što mi to hoćemo da Hrvatska bude 2030. odnosno 2050., kakvu proizvodnju imamo. Ako kažemo bitno nam je napraviti infrastrukturu za dakle elektroautomobile onda iza toga moramo vidjeti koju ćemo to industriju pokretat. Najgore je, okej to ćemo napraviti, a da onda sve uvozimo i da pokrećemo neku drugu industriju. Ja ću sad tu negdje stati u ime kluba, a onda ću počet pojedinačnu.
Hvala lijepa. Izvolite ostati s obzirom da sad prelazimo na pojedinačnu raspravu pa će prva ponovo govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak TAritaš. Izvolite.
Hvala vam lijepo potpredsjedniče. Tako se nekako desilo. Odlučila sam u pojedinačnoj raspravi govoriti o dvije teme, dakle ja zaista mislim da su zakoni koji su vezani uz zelene energije, koji su vezani uz zeleni razvoj, koji su vezani sve što to može pokrenuti izuzetno bitni, da je izuzetno bitno o njima raspravljati jer ne trebamo raspravljati što će biti sutra. Moja nećakinja je mene pred 10 godina kada je upisivala Građevinski fakultet pitala dal da upiše Građevinski fakultet, naravno moji me sinovi to nisu pitali šta će upisat. Ja sam rekla upiši jer kad ti završiš bavit ćeš se otpadom, bavit ćeš se otpadnim vodama, bavit ćeš se klimatskim promjenama i cijeli svoj radni vijek ćeš se baviti tim. I zato je važno da mi i danas raspravljamo o ovakvim zakonima. Ja tu želim napomenuti dvije svari, prva stvar jednu novinu koju imamo u zakonu i ne znam da li je državni tajnik jer sam malo kasnila to naveo, a novina je da imamo vremensko ograničenje od kad neko dobije elektroenergetsko odobrenje u kojem roku mora završiti objekt. To je izuzetno bitno jer ono što je nama bila mana u brdo zakona da vam se desi da netko krene s projektom, pogledajte oko sebe, pogledajte niz onih započetih projekata koji nisu nikad dovršeni i ne završe taj projekt jer odu negdje dalje jer su se nekako prekapacitirali i sve ostalo. Novina u ovom zakonu koji imamo, a to je da je rok u kojem se mora započet odnosno iz kojeg je građevinska dozvola i dobijete građevinsku dozvolu je rok sedam godina za dobiti uporabnu dozvolu. Ja sam nekako malo bila skeptična u odnosu na to, ali dobro je da ste postavili takav rok i mislim da je taj rok dobar. Bit će puno manji problem da tokom vremena vi kažete malo smo bili prestrogi pa ćemo napraviti izmjene i dopunu pa rok pomaknuti na ovo ili ono ili da ste sad krenuli pa će svako reć, nevažan je rok, rok je izuzetno važan. I druga stvar, ono što smo u nekoliko navrata već tu raspravljali i što mislim da trebamo raspravljati i dalje to je elektromobilnost, to je budućnost i to je infrastruktura koju u Hrvatskoj treba napraviti. Mi sad već imamo određene pravilnike koji govore o tome kada radite objekte, riječ je ne znam trgovačkim centrima gdje imate jako puno parkirališnih mjesta da određeni broj parkirališnih mjesta mora biti za punionice automobila. Dakle, izuzetno važno je da to već imamo definirano, izuzetno je važno da se to radi, ali ono o čemu trebamo razmišljat, razmišljat sve ok, sve ćemo to napravit. Ta energija ne dolazi, nema idealne situacije, ta energija ne dolazi ne znam od negdje, dakle tema proizvodnje električne energije u jednoj od strategija koja govori Strategija o dekarbonizaciji, govorimo o tome da je električna energija bazična. Ako nam je električna energija bazična, a probavamo to od obnovljivih izvora energije ono što kod nas funkcionira je hidropotencijal i hidroenergija s tim što smo malih hidroelektrana po putu nešto malo odustali što se zaštite kulturne, prirodne baštine ali to bi bila jedna druga tema. Dakle, ono što je važno je infrastruktura. Zemlja koja može imati iskorak, koja može imati napredak je zemlja koja ima kvalitetnu infrastrukturu i ono što u našem planu otpornosti i oporavka je kvalitetna infrastruktura koju moramo imati i kvalitetna infrastruktura za elektroaute, dakle to je budućnost, budućnost je u gradovima. Ali ono što se hoću referirati je sljedeće, mi imamo pretpostavljam da je i to razlog zašto ima nešto nas manje u sabornici nego, ali dobro to je jedna druga tema, neću to uopće otvarati, formiraju se nova općinska, gradska vijeća, županijske skupštine dakle sve to mora biti usko vezano uz javni prijevoz. Javni prijevoz koji imamo u RH govorim o javnom prijevozu u pojedinim gradovima, ali i međugradskim zaista treba biti moraju biti električni automobili odnosno električni autobusi i to treba biti poticaj. Svim novim županima, županijskim skupštinama, općinskim vijećima i svem ostalom da se sve ono da se dakle javni prijevoz bude elektro iz brdo razloga. Jedan naravno od razloga su i klimatske promjene i to što se taj CO2 koji se proizvodi i koji je zaista u velikim količinama. Zaključno u ovoj zadnjoj sekundi želim reći sljedeće, ovaj zakon je iskorak, a kako će se provoditi imat ćete kontrolu.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Totgergelia.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice, moram reći da se sa puno toga što ste reli slažem, a evo dao sam vam mogućnost da još dovršite to što niste stigli u svojoj raspravi. Spominjali ste elektromobilnost, pa ja mislim da tu idemo dobrim putem. Još uvijek nemamo tako puno na našim prostorima elektroautomobila, a imamo već i dosta punionica i radimo na tome da taj sustav da se ta mreža dobro izgradi. Nekako je to ono ako opet napravite previše punionica, a premalo automobila onda stalno gledate ih prazne tamo niko ne puni na njima. Međutim, za budućnost naravno da ih je potrebno složit jer idemo prema tome da je električna energija ključna u dekarboinizaciji i tu se slažemo u potpunosti s vama. Vi ste spominjali i proizvodnju, nekako moj zaključak je da upravo ovaj prijedlog zakona ide u tom smjeru da potpuno otvori vrata i za proizvodnju električne energije iz malih solarnih elektrana. I žao mi je što nema kolege Bulja ovdje o tome smo cijelo vrijeme raspravljali [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] sad je ovo prava prilika da i tome priča.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Bulj da se samo referiram je na ovim izborima postao gradonačelnik pa se nadam da će kroz izvršnu vlast moći realizirati neke stvari koje tu je naglašavao. Dakle, kad ste saborski zastupnik i kad ste u zakonodavnoj da tako kažem vlasti onda možete otvoriti niz tema, u izvršnoj vlasti se vidi rezultat relativno brzo ili se ne vidi rezultat. Ja uvijek mislim bez obzira, uvijek je prijepor da li je dobro da gradonačelnici sjede i načelnici u saboru ili ne, ja mislim da je dobro jer mogu napraviti tu nekakav balas ali nije to tema ovog zakona. Zaista elektromobilnost je budućnost. Ono što tokom vremena zaista moramo voditi računa, moramo voditi računa o toj infrastrukturi. Ovaj zakon je ambiciozan, ovaj zakon je zaista onako napravljen za ozbiljnu budućnost, ja samo se nadam da će biti provediv. Najgore vam je ako ne bude provediv, ako ne bude [[Upadica: Hvala.]] dobit ćemo mi izmjene i dopune pa ćemo ponovno raspravljati.
Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Katarine Peović.
Dobar dan svima u bitno manje vremena probat ću sažeti neke poante. Znači Prijedlog Zakona o tržištu električne energije s jedne strane proklamira da jedni i dalje ostaju bez struje, a s druge strane da se neki voze električnim automobilima. Imamo to u mnogim zakonima, a u ovom ajmo reći najradikalnije prikazano. S jedne strane naravno da pozdravljamo i neka rješenja poput postavljanja, lakšeg postavljanja solara, skladištenja energije, poticanja i uspostavljanja energetskih zajednica građana. No, s druge strane ono što treba kritizirati je snažan opet deregulacija i privatizacija koja se provodi kroz ovaj zakon. Već je bilo rečeno dakle da ne postoji razlog i nije jasno zbog čega se propisuje obveza promjene pravnog oblika HOPS-a na način da isti postane obavezno jel dioničko ko društvo koje se kao takvo kao oblik trgovačkog društva na znatno jednostavniji način može doći do promjene vlasnika. Sindikati upozoravaju da je HOPS pravna osoba od posebnog interesa za RH, da je električna energija ključni element javne sigurnosti i da je ovdje riječ o privatizaciji operatera prijenosa. S druge strane dakle zakon je u potpunosti ograničen i fasciniran rekla bih tom, tim okvirom tržišne utakmice gdje će sada hrvatski moramo reći siromašni jel korisnici električne energije uključiti se u tu utakmicu. Čuli smo o kojim zapravo postupcima ovdje govorimo. Znači dodat ću samo ovim informacijama koje smo dobili od 14,6% romske populacije koja nema struju i podatak da je 6,6% ljudi u Hrvatskoj ne može sebi priuštiti adekvatno grijanje u hladnim, najhladnijim mjesecima, da je milijun ljudi u Hrvatskoj u opasnosti od siromaštva, tržišna utakmica koja se postavlja kao granica ovog prijedloga je sumnjiva uzmemo li obzir recimo dat ću vam jedan podatak koji to tako ilustrira slikovito. Makedonija je na tzv. famoznoj Doingbusiness ljestvici na samom vrhu, 50% makedonskog stanovništva ne može sebi osigurati grijanje. Znači tržišna utakmica ima svoj ograničenja i postavlja se pitanje dakle na koji način taj optimizam opravdati ako se ovdje doslovno kaže da će se ovim zakonima omogućiti da građani uđu u tržišnu utakmicu i da su građani u potpunosti spremni preuzeti odgovornost za energetsku tranziciju maksimalno iskorištavajući primjenu novih tehnologija s ciljem smanjivanja iznosa svojih računa. Ljudi su spremni ulagati u tržišnoj utakmici. Koji su ljudi spremni ulagati u toj tržišnoj utakmici? Koliko će ljudi imati mogućnosti postaviti vlastite solare? Naravno, da je hvale vrijedno da se solari postavljaju, ali to nije rješenje našeg zapravo energetskog siromaštva u kojem se mi već sad nalazimo. Prema tome, da bismo riješili stvarno problem i da bismo ušli u tu energetsku tranziciju prvo i osnovno ne može se ostavljati na individualnoj razini ta inicijativa, a drugo mora se zaštiti država od deregulacije i privatizacije i treće izuzetno je važno zapravo negdje drugdje tražiti mogućnost za upravljanje te energetske nestabilnosti i samodostatnosti, a to je znači u privrednom razvoju. I tu je naravno proizvodnja solara, što su i drugi podsjetili izuzetno važna i mogućnost da se izađe iz energetskog siromaštva ali na način upravo onaj koji onemogućavaju mnogi EU fondovi i izrijekom navode da se ograničavaju te privredne industrijske politike. A te privredne industrijske politike se temelje na državnom intervencionizmu i protekcionizmu što je apsolutno i u ovom parlamentu i u politici vladajućih nedozvoljeno kao politička i ekonomska strategija. Mi ulazimo u tržišnu utakmicu sa najjačima kao što ulazi amaterski boksač sa profesionalnim boksačem i očekujemo jednake rezultate odnosno da budemo jednako dobri. Imali smo proizvodnju solara u Novigradu, tvornica solara u Novigradu je propala, zašto, pa zato što nije bila konkurentna. Ne može biti konkurenta kineskoj proizvodnji ukoliko ne postoji državni protekcionizam i intervencionizam koji bi omogućio da upravo u ovoj tranziciji ne svodimo svoju energetsku politiku na individualnu razinu i ovo što se ovdje kaže građani su spremni i sposobni provesti tu tranziciju, nego da ju postavljamo na nacionalnoj razini [[Upadica: Hvala.]] ali uz pametne politike ekonomske.
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Kajtazija.
Zahvaljujem se. Poštovana kolegice napomenuli da ćemo se baviti priključkom na električne automobile, a dok pojedina naselja nemaju struje to ste me dotaknuli naročito kad ste spominjali pripadnike romske zajednice. U potpunosti se slažem s vama jer treba se naći rješenje na koji način proizvodnja električne energije jer problem koji imamo u romskim naseljima je isti problem na otocima. Samo za razliku od romskih naselja koja su puno, puno veće nego što su …/nerazumljivo/… naselja su čak i više od 2000. Sad zamislite jedno romsko naselje bez takve određene infrastrukture, a zahvaljujući još 2012. kolegica Mrak-Taritaš koja je bila ministrica graditeljstva i prostornog uređenja krenuli smo u procesu legalizacije i upravo one županije koje smo krenuli doveli smo do toga i sad na kraju trebamo skupiti najmanje 10 papira i opet nije dovoljno za priključak električne energije zato što određene čestice jer u tim trenucima nismo razmišljali da treba razmišljati o česticama nego o dokumentaciji koju trebate pripremiti, znači 10 dokumenata i vi i dalje ne možete priključak.
Hvala vam lijepa. Poštovana zastupnica Peović.
Pa to je ja mislim taj sukob dvaju svjetova o kojima sam govorila. Ono što će se ovakvim deregulacijama i privatizacijama postaviti kao okvir ide samo kao još veća opasnost, još većem energetskom siromaštvu onih koji ne mogu na sebe, da citiram ovaj dokument, preuzeti odgovornost za energetsku tranziciju. Ne govorimo uopće o energetskoj tranziciji, govorimo o električnoj energiji u pojedinim naseljima. Prema tome, imat ćemo, znači u pojedinim naseljima ljude koji su ili ilegalno priključeni na priključak ili nemaju električnu energiju, a tu u Zagrebu ćemo evo razvijati punionice za električne automobile. Ne znamo točno ko će ih razviti jer firma koja je dobila u NPOO-u milijardu i pol kuna nema niti registriranu web stranicu, pa nadamo se evo da će najprije web stranicu registrirat, a nakon toga ćemo dobiti punionice za električne automobile, za naše goste i turiste koji imaju električne automobile, ali evo ljudi neće imati struju. Ja mislim da bi upravo suprotno trebalo krenuti i ovakav dokument i strategija.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će Mire Totgergelija, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, kolegice i kolege. Javio sam se za ovu pojedinačnu raspravu jer imam i nekih malih prijedloga koje jednostavno nisam stigao kroz raspravu u ime kluba reći. Pa recimo mislim da bi možda trebali razmislit da osobe koje posjeduju pravomoćnu građevinsku dozvolu i lokacijsku dozvolu za objekt za proizvodnju električne energije da se te pravne osobe imaju pravo prijaviti na prekvalifikacijski postupak za pružanje pomoćnih usluga s mogućnošću sklapanja predugovora u pružanju tih pomoćnih usluga, dakle isto kao i oni koji to rade po nekom drugom postupku. Zatim u čl. 12. možda bi trebalo razmislit o malo drukčijoj formulaciji ovog st. 5. jer na prvi mah me je malo ta, ta definicija odvukla u krivom možda smjeru u odnosu na cijeli čl. 12., pa možda malo o tome razmislit. Što se tiče HOPS-a i da HOPS postaje d.d., ja sam mišljenja da i HOPS i HEP ODS trebaju bit neovisno, neovisno upravljački postavljeni prema onome što rade, dakle ne vlasnički nego upravljački da mogu potpuno sami donositi odluke jer jedino na takav način kao neovisni operatori mogu u stvari svima koji se pojavljuju na elektroenergetskoj sceni pružati ravnopravne i jednake usluge i u tom smjeru mislim da je dobro što HOPS ide prema d.d.-u. Tu se malo u raspravi pojavilo da je možda, šta ja znam, onda možda i trebali ić prema onom jednostavnom d.o.o.-u. Ne vidim u čemu bi d.d. bio drukčiji od d.o.o., a moje mišljenje je da čak osim HOPS-a da bi to trebalo napraviti i sa HEP ODS-om. I što sam već i komentirao sa državnim tajnikom vezano uz, kod obnovljivih izvora iz vodnog potencijala, možda da nije potrebna koncesija na korištenje voda prije ishođenja energetskog odobrenja. Javio sam se ovdje i zato što ovaj prijedlog zakona uvodi nove energetske djelatnosti kojih do sad uopće nismo imali u našem zakonodavstvu, dakle to je agregiranje, to je energetska zajednica građana, to je operator zatvorenog distribucijskog sustava, dakle to je sad pored HEP ODS-a može se formirat mali operator distribucijskog sustava i to je skladištenje energije. Upravo ove nove energetske djelatnosti značajne su i u tome je ovaj zakon i moderan i napredan i inovativan jer drastično omogućavaju uvođenje obnovljivih izvora energije odnosno olakšavaju svima onima koji to žele gradit da mogu razmjenjivat energiju unutar sebe, da proizvođač i kupac bez više ikog drugog mogu razmijenit tu energiju unutar tih zajednica, dakle tu se stvara bezbroj mogućnosti koje će naravno još kroz pravilnike trebati dobro regulirat do kraja, ali imamo mogućnost upravo za ugradnju u sustav velikih količina malih solarnih elektrana, kao i drugih elektrana koje koriste goriva iz obnovljivih izvora. S druge strane elektromobilnost je jedna od ključnih tema za dekarbonizaciju šta ćete u prometu napravit, u ovom trenutku sve je usmjereno prema elektropogonu, nemamo šta drugo. Prema tome, to je jednostavno trend koji je nužan i ja sam samo govorio o tome da ne moramo to napraviti preko noći i da ne trebamo sad napraviti konačan broj punionica koje će nam trebat za 10.g., a još nema toliko vozila, međutim da je taj trend nužan i da ga moramo razvijat, apsolutno da, treba samo uskladit ono što imamo od vozila u usporedbi sa onim što imamo već punionica po terenu. A ne mogu se baš složit ni oko ovoga da prema najsiromašnijim građanima ovaj zakon nije orijentiran. Prvo, ne mislim da, recimo ja dolazim iz Bjelovarsko-bilogorske županije i mislim da električna energija u današnje vrijeme je dostupna svima onima kojima je to potrebno, a potrebno je baš svakome, dakle može, možda imamo nasilja gdje nema ceste, gdje još uvijek imamo kaldrmu, gdje imamo problema sa, ne znam, vodom, kanalizacijom, ali u stvari električna energija je najdostupnija od svih onih potrebnih stvari koje su u ovom trenutku potrebne našim građanima.
Hvala. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega, spomenuli ste upravo elektromobilnosti vezano za punionice, mrežu punioca, mogu se složiti s vama da te punionice trenutno radimo za turiste, ne radimo za sebe jer, što se tiče električnih vozila, mi smo na nekih 0,040. Imamo jedan ambiciozni plan, Zeleni plan gdje smo se obavezali samo u javnom prijevozu, mislim na nekih 14 ili 17% električnih vozila. Smatram da moramo iskoristiti upravo zelenu javnu nabavu, evo, i nadovezat ću se, i kolegica Mrak-Taritaš je dobro napomenula, a vjerujem da ćete i vi apelirati na to, a to je da uključimo upravo jedinice lokalne i regionalne samouprave. Imamo sada veliki niz novih samih čelnika, od dana današnjega, svako novo vozilo općine, grada, županije ili javne, javne neke ustanove ili tvrtke, nek ne bude ni hibrid ni obični, neka bude električni. S time ćemo napraviti već za početak jedan kvalitetni pomak. Hvala.
Poštovani zastupnik Totgergeli.
Pa slažem se s vama i mislim da ova preporuka čelnicima lokalnih samouprava, da pri nabavci novih vozila kupuje električna vozila, mislim da je dobra. Koliko će oni uspjeti odmah na početku osigurati sredstava za to jer još uvijek ta vozila su malo preskupa u odnosu na druga i ustvari, onog trenutka kad ta cijena tih električnih vozila bude prihvatljiva, ja mislim da će ljudi svi naši građani, svi će kupovat ustvari električna vozila, tko će više htjeti se voziti sa, na dizel ili na benzin, ako će ta cijena biti prihvatljiva i slična ovoj cijeni koja je kod dizelskih i benzinskih vozila.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Šimičevića.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a, poštovani kolega. Evo, želim se prije zahvaliti priređivačima ovoga Zakona koji su dali truda napisati to i s obzirom da je ovo zakon u prvom čitanju, zakon treba biti jasan, životan, primjenjiv, da riješi sve dileme koje eventualno postoje i čudi me zašto ljudi umjesto da daju amandmane, govore primjedbe, kad dođe vrijeme da se daju amandmani, onda ne daju amandmane na zakon. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Totgergeli.
pa dobro ste to prepoznali. Po meni, zakon je za prvo čitanje jako dobar. Prvo, treba pohvaliti hrabrost da se uopće krene s ovakvim Zakonom. Ovo je jedna sad, čak drastična promjena u odnosu na sva prijašnja rješenja koja smo imali. Mislim, uvest 4 nove djelatnosti praktički u zakon, u energetski sektor, pa ja se sjećam kako je to izgledamo 2001. kad se uopće počelo pričat o tržištu električne energije. Pa svi su se bojali uopće što će to bit, raspast će nam se sustav, ostat ćemo bez struje, u Kaliforniji su to već probali, pa nisu imali ne znam koliko mjeseci električnu energiju, itd. Dakle, taj strah je razbijen davno prije, predlagatelj zakona je hrabro ušao u ovo i ja mislim da je to dobar smjer da kroz 2 čitanja, kroz primjedbe, prijedloge, i na kraju onda i amandmane napravimo jedan jako kvalitetan zakon koji će biti primjenjiv u stvarnom životu.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Peović.
Evo, postavili ste pitanje po čemu bi d.o.o. bio drugačiji od d.d.-a. Znači, po tome što je dioničko društvo oblik trgovačkog društva kojem se vlasništvo može lakše promijeniti, znači to je problem, to je ono što sindikati napominju. Privatni vlasnici ne moraju nužno imati iste interese koje ima hrvatska država, a to je dakle električna i uopće energetska samodostatnost. Zaštita dakle tih interesa je dovedena u pitanje takvom deregulacijom. Osim toga, znači HOPS je pravna osoba od posebnog interesa za RH. Znači to je ono što se stalno naglašava. A drugo što se tiče eletromobilnost, pa ovdje se miješaju stvari. Znači nije cilj da svaki građanin pojedinačno ima svoj električni automobil, nego je cilj, dakle, elektrifikacija javnog prijevoza, to su dvije različite stvari i ovdje kad se u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti daje tih milijardu i pol kuna za električne taksije, zaboravlja se da je to grad u kojem jedan metar tramvajske pruge nije izgrađen [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]] a istovremeno mi [[Upadica: Poštovani zastupnik Totgergeli.]] mislimo graditi punionicu za električno vozilo.
Izvolite.
Pa ja nisam ekonomski stručnjak, ali ne vidim problem da ako neka tvrtka koje je u 100%-tnom vlasništvu države i država ju proglasi da je od javnog interesa i ako država ne želi prodati nijedan udio u tome, onda kako bi HOPS mogao bilo kome otići ili bi ga bilo kako mogao netko kupiti, ako država to ne želi prodati. S druge strane, čini mi se da kao d.d. u odnosu na d.o.o. postaje samostalniji u upravljanju. Rasprava ovdje, to uvijek imamo ono, s jedne strane i kod HERA-e kad smo raspravljali, želimo joj dati da bude samostalna u odlučivanju, slično kao ne znam, neke druge djelatnosti kod nas, trebaju bit samostalne u odnosu na ministarstva, u odnosu na Sabor, u odnosu na nekog drugog, da ne možete na njih vršiti pritisak, a onda kad im to dajete, onda se pojavljuje opet problem, e a zašto im sad to dajete. Tako da ja mislim da i HEP ODS i HOPS trebaju potpuno samostalno voditi tu mrežu, a vlasnički će [[Upadica: Hvala. Hvala.]] ostati u 100%-tnom vlasništvu države stalno.
Poštovani zastupnik Pavić ima repliku.
Poštovani zastupniče, mislim da nije sporno da li nam treba ovakav zakon. Mislim da treba i da je napravljen veliki pomak u odnosu na ono što smo imali do sada i da će se omogućiti i potrošačima i proizvođačima da se to sve skupa regulira i da se drugačije definira. No međutim, vi ste ovaj zakon prikazali da je to sve skupa divno i krasno, međutim, nije to baš tako. Reći ćemo u kojem segmentu me malo zasmetalo. Vi ste rekli ovoga, nakon uvođenja tog zakona, cvate cvijeće, leptirići lete, proizvođači piju šampanjac i što rade, razmjenjuju struju. Da bi proizvođači razmjenjivali struju, trebaju kao prije, prvo i osnovno, skladištiti. Kad imaju struje jedni i drugi, nema smisla da ju razmjenjuju. Prema tome, treba tu struju skladištiti, a troškovi skladištenja električne energije su jako veliki i za male proizvođače će to biti jako veliki problem i to trebamo vidjeti kako to regulirati u zakonu i kako im pomoći da se to zapravo ostvari i da ti odredbe zakona budu stvarno provedene.
Poštovani zastupnik Totgergeli.
Kolega Pavić, ne znam jesmo u istoj prostoriji bili, ja baš nisam spominjao šampanjac i ostalo, ali nema veze, našalili ste se malo. Mislim da je zakon jako dobro zamišljen i nužan da bi uopće došli do toga što želimo i u tom smjeru trebamo ić, a kad pričate o tome proizvođač pa ne znači da neki proizvođač i neki kupac da u isto vrijeme budu proizvodili i da ne mogu međusobno razmjenjivat. Mogu i bez skladišta razmjenjivat, a naravno da su potrebna i skladišta. Ali tu vam dolaze ovi koji rade agregiranje, dakle oni mogu pokupit puno proizvođača, puno kupaca, puno skladišta ne nekim prostoru i usklađivat energiju između njih, usklađivat snagu između njih i još ako ima viška prodavat, ako ima manjka kupovat na nekom drugom tržištu i to je ono što je nužno, što do sad nismo imali. I mislim da u tom smjeru je zakon jako dobro osmišljen, [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] a naravno da će trebati pravilnike i [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] Hvala.
Poštovani zastupnik Kajtazi.
Hvala. Uvaženi kolega. U jednoj mjeri se slažem sa vašim izlaganjem, a naročito onda kada ste spominjali da bi trebali jer najosnovnije danas da bi osoba mogla opstati znači struja, voda i kanalizacija. Ja se u tom dijelu u jednom drugom dijelu ne slažem s vama jer to u romskim naseljima nema. Vidjeli ste iz izvještaja najnovije izvještaje 2020. koje sam vam upravo pročitao i rekao sam kako je u romskim naseljima. Mi moramo tražiti nešto drugo, a tj. na koji način olakšati proces priključka električne energije. Rekao sam vam maloprije da nije dovoljno čak ni osam do deset dokumenata da bi ih se priključilo. I između ostalog spominjali ste i građevinske dozvole i sve ono ostalo, nije čak ni to dovoljno mi imamo čak i rješenje o stambenom izvedbi pa opet i ni preko takvog jednog dokumenta ne možete izvršiti priključak električne energije zato što nastaje proces u parcelizaciji. A parcelizacija može biti i 10 godina i 20 godina i 100 godina i nikad nije riješen [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] problem, ali i dalje ostajemo bez priključka.
Hvala. Poštovani zastupnik Totgergeli.
Poštovani kolega Kajtazi. Potpuno se slažem s vama da svaki građanin u RH mora imati struju. Moja je rasprava išla u smjeru da je električna energija oblik koji je dostupan sigurno najvećem broju građana u RH, da imamo puno više problema sa kanalizacijom, sa vodom, pa i sa cestom. Imamo još jako puno naselja gdje ljudi se voze po kaldrmi i kad prođe auto mora imati tijekom cijelog dana zatvorene prozore da im prašina ne ulazi u kuću. Ali električna energija je i tamo došla, znači mreža postoji i tamo. Dakle, htio sam reć da ustvari da elektrifikaciju smo napravili davno prije i sa mrežama smo došli gotovo do svake kuće. E sad, ako ima još par kuća gdje to nije napravljeno trebamo poduzet sve da i oni dobiju električnu energiju i mislim da smo tu na istom tragu. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Željka Pavića. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, gospodine tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Žao mi je poštovani kolega Rade što nisam čuo vašu repliku u cijelosti, ali čuo sam da je nešto bilo vezano za amandmane jel tako? Pa mislim da ćemo dati amandmane i da ćemo kao i do sada aktivno sudjelovati u donošenju zakona, tako da ako se to odnosilo na nas koji malo kritiziramo. Evo imao sam još potrebu da kažem nekoliko riječi i u svojem govoru s obzirom da nisam imao vremena da sve završim u ime kluba. Ono što sam se htio nadovezati to je još bilo ono izlaganje g. Anke Mrak Taritaš u vezi vremenskih ograničenja za završetak radova na objektima koji će proizvoditi električnu energiju. Čuli smo naime na Odboru za gospodarstvo jednu opasku, jednu primjedbu nažalost ne znam kako se gospodin zove koji je rekao da je i ovaj rok predugačak s obzirom na to da se danas tehnologija jako brzo razvija i pitanje što ćemo imati nakon tri godine s obzirom na to da se može desiti da ona tehnologija koju smo zapravo predvidjeli da će se implementirati u nekom sustavu za tri godine zapravo zastari. No, međutim s obzirom da znamo kako funkcionira naš sustav trenutno, mislim da je ovo optimistično i da je dobro što tjeramo i lokalnu samoupravu i državnu upravu da rade drugačije, da rade agilnije, bolje i brže i da se i njih prisili da brže donose akte i da se ti akti što je moguće prije daju na raspolaganje izvođačima koji će nakon toga to pretvoriti u nekakve investicije koje će biti korisne za RH. Ima tu još nekih stvari koje su me malo zbunile jer kad se vratimo recimo 5, 6, 10 godina unatrag jako se puno govorilo o mini hidroelektranama. U ovom zakonu nisam naišao na mini hidroelektrane, mislim da bi bilo dobro da o tome razgovaramo i da se i taj dio regulira s obzirom da vidimo da kad se evo sad imamo zadnji primjer mislim da je to primjer iz Bosne ako se ne varam, gdje su htjeli napraviti jednu elektranu pa su se skupili ljudi i ne daju raditi na toj rječici jel je ta rječica divna i krasna i ne žele da se ta rječica uništi. Tako da mislim da bi trebalo to biti regulirano u zakonu ili ovim zakonom ili nekim drugim da se omogući gradnja tih mini hidroelektrana jel imamo strahovito puno vode koja se može upotrijebiti i u tu svrhu, a na primjerima koje možemo naći na internetu recimo HE Crljenac kod Topuskog ili HE koja je tu u blizini Zagreba, zapravo sa njome se zapravo kapaciteti koji su potrebni za javnu rasvjetu u potpunosti su zadovoljeni. Prema tome, imamo potencijala, imamo kapacitete, imamo mogućnosti pa ajde da to i onda pokušamo provesti u djelo. Slijedeće pitanje koje mi je malo bilo sporno pokušao sam ga postaviti i kolegi koji je maloprije imao raspravu, to je skladištenje električne energije. Naime, ja ne znam s obzirom da nisam energetski stručnjak koji su odnosi kad se energija skladišti, znači kad ja prodajem tu energiju krajnjem potrošaču i kad je prodajem pravnoj osobi koja može tu energiju skladištiti? Znamo ono što smo mogli pronaći na internetu, što smo mogli doznati od naših stručnjaka koji se bave energetikom, koje su mogućnosti skladištenja ovoga električne energije od … [[Govornik se ne razumije]] elektrana, komprimiranog zraka u rudnicima, vodika itd.. To je sve relativno skupo i mali proizvođači sigurno u tome ne mogu sudjelovati, pa se postavlja pitanje kolko će zapravo zarađivati ukoliko će to prodavati onima koji stvarno mogu to skladištiti i koliko će ih to koštati, kolko će biti zapravo zarada od njihove stvarne proizvodnje električne energije? Ne znam možda imate vi odgovor, ako imate evo bilo bi mi drago da mi odgovorite na to pitanje. I ono što sam još htio govoriti, ali više nemam vremena, kasnije ću se na to nadovezati, vezano je za podatke, osobne podatke i upravljanje podacima, što je izuzetno dobro da se spomenulo u zakonu s obzirom da se sa osobnim podacima u današnje vrijeme dosta loše gospodarilo i imali smo dosta problema, pa smo donosili nekakve nove zakone, pa smo imali Agenciju osobnih podataka, pa smo obavljali GDPR… [[Govornik se ne razumije]]
Hvala lijepa. Imamo više replika opet, poštovana zastupnica Mrak-Taritaš prvo.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolega Pavić, dakle zaista na Odboru za gospodarstvo je jedan od vanjskih članova odbora rekao da i ti rokovi su možda predugi jer se tehnologije mijenjaju brzo. I činjenica je da tehnologije koje vrijede danas ne vrijede za godinu ili za dve, ali postoji jedna stvar koja se u Hrvatskoj teško mijenja, a to je naša administracija. Zamislite kad je riječ o potresu koji je zadesio Grad Zagreb, prvo rješenje za rušenje obiteljske kuće, od potresa je prošlo 14 mjeseci da se donese rješenje za rušenje jedne obiteljske kuće. Tu obiteljsku kuću se otprilike ruši 30, pola sata do sat vremena. Prema tome, o ovim rokovima koji su navedeni u zakonu su očito razmišljali administracija. Ali ono što država može pomoć, ono što država može napravit zaista da se u smislu administracije ubrza, jel je to moguće, to je moguće napraviti. Imamo sve, ali zašto dugo traje, vrlo zanimljiv odgovor.
Hvala, hvala. Poštovani zastupnik Pavić.
Da, mislim da imamo zapravo gotovo pa identičan stav jer mislim da je evo kroz ovaj zakon i kroz ove rokove koji su postavljeni zapravo na neki način i izvršen mali, mali pritisak na tu administraciju koja je spora i neefikasna, a vi ste, budući da poznate tu administraciju jako dobro i znate koji su problemi bili u toj administraciji, kolko je teško pokrenuti, s pravom to i progovorili i na Odboru za gospodarstvo i skrenuli pozornost da ćemo vjerojatno imati problema s time. Međutim, ukoliko se uvedu novi servisi, ukoliko se toj administraciji daju drugačija ovlaštenja, ukoliko se postave drugačiji poslovni procesi, ukoliko se postavi drugačiji sustav upravljanja toj administraciji mislim da možemo doći do rezultata koji su nam potrebni i u ovom dijelu da bismo stvarno dostigli one rokove koji su ovoga ovdje predviđeni. Nadam se da se neće dešavati da se ne stignu dobiti građevinske dozvole i da se projekti završe zbog toga što je administracija kasnila i zbog toga što su se trebali vratiti dokumenti nekoliko puta ponovo na doradu.
Slijedeće replike poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, spominjali ste proizvodne kapacitete, gledala sam malo vezano uz solarnu energiju i vidim da ima nešto tvrtki u Hrvatskoj, pogotovo područje Varaždin, Ludbreg i Ivanec koje se bave što proizvodnjom solarnih ploča, što distribucijom uređaja itd., ima jedna evo velika Solvis u Varaždinu. Međutim, oni 98% svojih proizvodnih kapaciteta zapravo koriste za izvoz. Ima također nešto u Solinu ima jedna tvrtka koja se bavi proizvodnjom ovih pametnih klupa i koševa. Znači moje pitanje je, da li će ovaj zakon poticati da se još tvrtki otvara koje će zapravo pridonesti tome da se poveća proizvodnja ovih solarnih panela jer ima tu, evo možete si pogledati, ima i stimulacije i za tvrtke i za kućanstva, ali kao što sam rekla prije i u replici, još uvijek toga ima premalo. Hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala lijepa. Ovo je pitanje jako dobro za jednu širu raspravu s obzirom na to da intencija i ovog zakona je zapravo da se proizvodi što je moguće više energije od strane malih proizvođača i da se zapravo i ta solarna energija iskorištava što je moguće više. Mislim da je i g. tajnik u jednom momentu i rekao zapravo da je i cilj tog zakona da se i mali proizvođači uključe u proizvodnju zelene energije kroz iskorištavanje te solarne energije. I vjerujem da ukoliko je to stvarno cilj i ukoliko se to uspije na neki način, na dobar način isprezentirati i ako se uspiju dati pravi poticaji i širem pučanstvu i poduzećima koji bi se udruživali kasnije u energetske zajednice građana, mislim da postoji mogućnost da se zapravo i proizvodnja tih solarnih panela kod nas u Hrvatskoj poveća. Naravno u interesu bi nam bilo da zaokružimo proizvodnju, znači da se kod nas naprave i paneli, da se kasnije ti paneli upotrijebe i da se kod nas i ta energija upotrijebi ili da se čak i proda u inozemstvu ukoliko je to moguće s obzirom da će i kod nas doći opskrbljivači iz inozemstva [[Upadica: Hvala]] s obzirom…
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Pavić, nadovezat ću se na kolegicu Marić vezano za, za solarne elektrane, ali i za solarne panele. Spomenuli ste u svojoj raspravi problem dobrog gospodarenja energijom i problem skladištenja te iste energije. Ja moram, i spomenuli ste hidro, hidroelektrane, ja ću se nadovezat upravo na sunčane solarne elektrane. Evo prošle godine smo otvorili jednu veliku, najveću u RH solarnu elektranu na otoku Visu, što je u procesu projekata energetski održivih otoka i takvih je mislim 7 u planu u RH gdje možemo na neki način i pohvaliti HEP i njihovo ulaganje koja uz to što je i najveća elektrana za 1600 kućanstava što će opskrbiti Vis i ostaviti ga energetski neovisnim, ima jednu od najvećih baterijskih spremnika od 1,5 kilovata. Tako da mislim da HEP to može i da definitivno trebamo podržati upravo takva ulaganja i jednostavno dati zamah i neka budemo ovaj, hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Pavić.
Da evo kroz izlaganje koje smo imali tu od strane naših kolega u jednom momentu se pokušalo progurati ovoga i teza da to što je HEP ulagao sredstva u solarne elektrane nije dobro. Naprotiv, mislim da trebamo ulagati u zelene izvore energije ukoliko to moguće to mogu biti i hidroelektrane ako postoji mogućnost. Na odboru je ako se ne varam prije 2 odbora bilo spomenuto nešto vezano i za nuklearne centrale, ali ja baš osobno nisam za to s obzirom da su rizici dosta veliki, ali to ljudi koji se bave energetikom znaju bolje tako da bi ja taj dio priče preskočio, ali definitivno ulaganje u solarne elektrane, vjetroelektrane i hidroelektrane ukoliko je to maksimalno moguće od naše državne firme i da pomogne ukoliko još moguće sufinancirati malim proizvođačima to bi bilo idealno. Znači da oni isto budu ti koji će poticati male proizvođače da stavljaju panele na svoje krovove i proizvode energiju u svojem vlastitom aranžmanu.
Hvala. Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Totgergelia.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega, mislim da ustvari i vi i ja o zakonu mislimo dobro, samo što vi malo više kudite ja malo više hvalim kako je to već netko ovdje rekao, ali nam ovaj zakon treba. Javio sam se više zbog ovog skladištenja energije, mislim da pogotovo ovdje iz ovog doma trebamo više ljudima slati poruku mi smo već tu donijeli zakon kojim kupci kad izgrade solarnu elektranu izgrade na svojoj kući ako imaju višak predaju u mrežu, ako imaju manjak uzimaju iz mreže i na kraju mjeseca se napravi obračun tko je kome više dao i samo ono što su više povukli iz mreže to moraju platiti. Dakle, to već sad u ovom trenutku aktualno, a mi to možda nismo dovoljno ljudima objasnili i vrlo malo ljudi je svejedno iskoristilo tu mogućnost i ugradilo solarne mini elektrane na svoje objekte. Sa ovim zakonskim rješenjima ide se još šire, ide se još to da mogu i međusobno u krug razmjenjivati energiju.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Pavić.
Znači moja replika koju sam vam dao na vaše izlaganje nije bila vezana za ovaj dio razmjene energije sa našim HEP-om nego je bila vaša izmjena za skladištenje energije, a skladištenje energije ima nekakva svoja pravila i propise i velim tu gospodin tajnik koji je stvarno ovoga duboko u energetici i mislim da nam može pomoći malo u vezi toga da nam pomogne da nam objasni koje su mogućnosti za male proizvođače. Znači problemi su mali proizvođači koji nemaju novaca da izgrade skladište ovoga i skladište tu energiju zato sam pitao kolika je razlika u prihodima ukoliko energiju nekome prodamo za skladištenje odnosno ukoliko prodamo to krajnjem kupcu. To su vjerojatno dosta velike razlike pa bi bilo dobro da čujemo koje su to razlike. I opće koje su mogućnosti malih, malih proizvođača električne energije da kasnije u tom djelu i sudjeluju.
Hvala lijepa. Sad ću zamolit kolegu Pavića da ostane ovdje jer će u ime Kluba zastupnika SDP-a završno govoriti. Izvolite.
Htio sam se još samo nadovezati sa nekoliko stvari koje evo da imam 20 minuta kao gospodin Milatić onda bi mogao vjerojatno završiti sve u jednom cugu u jednom mahu, međutim ovoga s obzirom da je tema jako široka i interesantna i široj javnosti mislim da je dobro da spomene i još jedan dio koji je vezan za podatke i za upravljanje podacima koji će se voditi od strane, od strane poduzeća koja će zapravo opskrbljivati naše kupce električnom energijom s obzirom da smo sa tim osobnim podacima imali dosta problema u RH i da oni koji su imali zbirke podataka zapravo se sa tim podacima nisu ponašali na adekvatan način. Nisu poštivali zakon o zašiti osobnih podataka, nisu te zbirke prijavljivali Agenciji za zaštitu osobnih podataka pa su se kasnije ti podaci pojavljivali svukud i to nije bilo dobro. Naime, znate i sami da te podatke i danas prikupljaju mnoge pravne osobe pogotovo pravne osobe koje vam daju kartice da biste kasnije skupljali nekakve poene i bonuse i popuste, ne znam sad da ne spominjem pojedine trgovine ali gotovo u svim trgovinama imaju nekakvu svoju karticu pa kad tamo date svoje osobne podatke, onda sa tim osobnim podacima se oni igraju pa se onda tu uključuju neki telekomi itd., itd. Ukoliko će se poštivati ovi propisi odnosno članci zakona koji su navedeni u ovom zakonu mislim da sa tim podacima na bi smjelo biti problema i da će naši korisnici tih usluga biti u cijelosti zaštićeni, da se podaci neće prodavati, razmjenjivati sa drugim imaocima zbirke podataka tako da mislim da tu ne bi smjelo biti nekakvih problema velikih. Ono što mene malo zbunjuje to je kako se misli definirati i kako se misli propisati interoperabilnost uređaja koji će se koristiti za napredno mjerenje s obzirom na to da treba postaviti neki standard, koji ćemo standard uzeti i da li će taj standard biti donesen nekim propisom, uredbom, odredbom ili će se to nekakvim dogovorom postići između proizvođača to nisam shvatio, toga nema u zakonu. Dalje, ono što je dobro, a s druge strane nas malo zabrinjava to je jedinstvena kontaktna točka. Ako će ta jedinstvena kontaktna točka biti kao što su kontaktne točke naših teleoperatera onda ćemo se svi loviti za glavu i nećemo imati veliki uspjeh, nećemo imati ono što trebamo imati, neće naši korisnici dobiti podatak koji trebaju dobiti. Nažalost neće dobiti niti uslugu koju trebaju dobiti jer znate i sami koliko nam treba vremena da riješimo svoj problem kod nekog teleoperatera. Ne daj Bože da trebamo preseliti priključak od jednog teleoperatera do drugog, vjerujte mi to je puno vuiše od 24 sata, ponekad traje i 24 dana, a neki puta i 2 mjeseca. Sve zavisi od toga koliko vam žele komplicirati život i koliko se oni međusobno dopisuju, a vi ste u nekom vakumu, zrakopraznom prostoru i jednostavno ne možete djelovati na to i ne možete na to nikako utjecati. Spominje se u zakonu i korisnički centri, nadam se da će ti korisnički centri biti Zapravo onakvi kakve recimo ima FINA gdje naši stariji ljudi koji ne znaju i ne mogu se koristiti elektronskim uslugama mogu doći na šalter i nakon toga obaviti svoj posao u neposrednom kontaktu sa referentom ili službenikom koji radi na tom šalteru s obzirom da ukoliko nemaju znanja koja su im potrebna onda obično koriste unuke koji nemaju živaca pa na pola napišu taj zahtjev odnosno prigovor i onda na kraju dobivaju odgovor koji zapravo nema veze s onim što njih u tom momentu muči. Što se tiče nas kao kluba smatramo da ukoliko još taj zakon doradimo u onom dijelu koji smo ovdje pod navodnicima kritizirali jer smo rekli da su problemi, ako ga doradimo i u drugom čitanju i sa nekoliko amandmana da tako lijepo kažem uljepšamo mislim da onda možemo glasati za taj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. A sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik Ivo Milatić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici, ja se zahvaljujem na raspravi u vezi ovoga zakona i ne mogu skriti zadovoljstvo da više-manje svi saborski zastupnici i zastupnice su se i aktivno uključili i vidim da je svima stalo da ovaj zakonski prijedlog bude što je moguće bolji. Ono što sam dužan reći, onaj tko danas ne shvaća da je električna energija ustvari energija budućnosti, da sve ono o čemu mi pričamo o energetskoj tranziciji, i o zelenom planu, i budućim gorivima kao što je i o vodi i slično sve se u konačnici temelji na električnoj energiji. Nema ni obnovljivog vodika odnosno čistog zelenog vodika bez električne energije, koja će biti iz obnovljivih, jer onda nema smisla ako je ta energija iz fosilnih onda imamo kao obnovljivo gorivo, a nemamo obnovljivi izvor kako je to gorivo nastalo. Ono što je bitno spomenuti, da je ovaj Zakon stvarno uveo velike novine i mi smo još jedan puta želimo naglasiti ovdje hrvatskim građanima. Ono što kod svakog našeg zakona kada je u pitanju energetika ovdje svaki put je bila tema solari dajte građanima mogućnost da proizvode električnu energiju, da prodaju, da zarađuju. Vrlo često se spominje jedan gospodin iz Karakašice kako on ne može to proizvoditi. Evo, sada je prilika da konačno imamo i taj dio do kraja razrađen. Mi smo sada imali ga razrađenog samo u smislu proizvodnje sa samopotrošnju i ta mjera je rezultirala od 2018. godine do današnjeg dana sa skoro novih 60 megavata solara ugrađenih kroz tu mjeru odnosno kroz taj institut. Jednim dijelom potaknut od strane države, a drugim dijelom potaknut od strane samih korisnika koji su izračunali svoju fizibilnost i takve pogone stavili. Sada uvođenjem agregatora otvara se sasvim druga priča. Znači da malo to objasnim čisto radi javnost, ne samo radi vas u Saboru. Agregator je taj koji će uzimati, s vama jasno sklopiti ugovor. Vi imate opskrbljivača, imate distribucijski sustav i imate agregatora. On će sklopiti s vama ugovor i on će biti taj koji će s vama se dogovarati kako i na koji način će koristiti vaše elektroenergetsko postrojenje, jer sama opskrba ne vrijedi recimo za vikendice. Ako vi u vikendici stanujete samo što ja znam 15 dana do 30 dana u godini i postavite panel, sama opskrba tamo nema smisla. Ali agregiranje tamo ima smisla. Znači imate proizvodno postrojenje, još ako zajedno s tim agregatorom se dogovorite a on uloži ili vi uložite još u baterijski sustav koji će onda tu obnovljivu energiju spremati u vašu kući a agregator će je koristiti onda kada je to najpovoljnije, onda mi stvaramo ne samo proizvodnju električne energije i zarađujemo na proizvodnji električne energije, nego radimo to da hrvatski građanin iz svoga krova proizvede struju, smjesti ju u svome skladištu u malom baterijskom sustavu. A agregator tu struju uzme onda kada je ta struja najpovoljnija za prodaju, a ujedno i građanin ustvari dobiva onda veću cijenu struje jer u momentu kada ima samo solar bez baterije onda mora taj čas tu struju prodati pa ako ona u tom momentu ima cijenu. A kada ima i jedno i drugo to je sasvim druga priča. Znači, mi govorimo, ovaj Zakon govori o virtualnim ustvari o elektranama. Znači, postojat će poduzeća koja će organizirati na razini države ustvari virtualne elektrane koje će imati zakupljene prostore i kapacitete, proizvodna postrojenja koja će vašu akumulatorsku stanicu puniti sa strujom iz mreže ponoći kada je struja jeftinija, a po danu ju prazniti i u toj kombinaciji tržišnoj u kojoj se ne smijemo bojati vi ustvari kao građanin možete doći do cijena vaše struje u konačnici u kući može doći i do nule, da jednostavno uopće nemate troška i da jednostavno to vaše postrojenje sve ono što vi potrošite i zaradite. I možda vam još netko i nešto plati kada vas zamoli da ne uključite u 2 sata vremena nekakve skupe, ne skupe nego jake potrošače u kući a vi recimo možete sebi organizirati život, zato je to mjerenje, zato je taj komunikacijski dio jako bitan. Znači, što se tiče straha da će ovaj Zakon povećati energetsko siromaštvo. To uopće nije tema. Dapače, ovaj Zakon je ključ za smanjenje energetskog siromaštva. Zašto? Zato što ovaj Zakon u konačnici mora proizvesti pametno mjerenje, znanje operatora, svih opskrbljivača i operatora distribucijskog sustava u momentu kolike su potrošnje imanje podataka o svima onima koji su siromašni, koji stvarno ne mogu platiti svoje račune a sve europske direktive i sve države članice na svim vijećima na kojima mi sudjelujemo kao Ministarstvo odnosno u ime države ne govore da se energetsko siromaštvo rješava iz budžeta poduzeća koje sudjeluje u proizvodnji i distribuciji, skladištenju i svim u tržištu električne energije, nego da se rješava proračunom bilo lokalnih, regionalnih ili državnih. Znači ne može se na teret poduzeća neovisno što je to državno poduzete kao što je HEP d.d. ne može se na teret poduzeća rješavati energetsko siromaštvo, nego treba postojati mehanizam koji uostalom postoji i mi uplaćujemo onih nekoliko lipa i Ministarstvo rada i socijalne skrbi ima taj fond i to je to. Znači, ovaj Zakon ide u pravcu da se svi ti podaci imaju i da se sve to prati i jasno da se na tome radi. Ono što je gospodin Totgergeli odgovorio gospodinu Kajtaziju apsolutno to je to. Znači, u interesu je države da se do svakoga dođe. Ako ne direktno žicom, a onda nekom samostalnom energanom koja će proizvoditi struju za to pojedino domaćinstvo. Ono što se tiče energetskih odobrenja tu još jedanput da naglasimo nešto što je jako bitno, a to je da mi smo sa ovim zakonom ovdje u ovom cijenjenom domu postavljeno meni nekoliko puta pitanje da li mi znamo koliko će se energetskih postrojenja u idućim godinama sagraditi. Ja sam rekao znamo odnosno znat ćemo sigurno, ovaj Zakon je preduvjet za to. Znači energetska odobrenja će se izdavati na rok. Ona neće biti besplatna. Ona će se trebati platiti. Ona se neće plaćati u proračun, nego uplaćivat će se u HROTE i to će se opet koristiti za financiranje obnovljive energije. Ona će imati rok trajanja. To znači prisiliti će investitora da on to napravi. Ako on to ne napravi izgubit će novac koji je uložen i morat će osloboditi mjesto odnosno tu lokaciju kasnije za nekoga drugoga tko će doći. Govorimo o državnom zemljištu i zemljištu u vlasništvu lokalne i regionalne samouprave. Kada je u pitanju privatno zemljište jasno na privatnom zemljištu isto tako energetsko odobrenje će se platiti, ali vi nemate instrument kako nekoga prisiliti da tmo nešto stvarno napravi ako on to neće. Ali u onom dijelu gdje je država, a više od 70, 80% svih energetskih odobrenja targetira državnu zemlju i državno područje, onda je logično da mi imamo to upravljanje. A kako smo svoje strateške ciljeve sve stavili na 2030., a ovo je 2021., a energetska odobrenja … [[ne razumije se]] roku od 60 dana se moraju svi ovi koji su dosadašnji nama javiti, tako da ne bismo ne daj Bože svim investitorima sada doveli se u situaciju da izazovemo kao država sebi nekakve probleme. Jasno da oni imaju sada pravo se javiti u jednom režimu, … [[ne razumije se]] završnom, a onda novi investitori u drugom. A i novi ovi koji su u prijelaznom i završnom oni moraju objekt završiti u 5 godina to je važno znati. Znači, ako svi oni riješe svoj status najkasnije recimo do kraja lipnja iduće godine, danas za godinu dana, svi ti projekti moraju biti završeni u 5 godina. U protivnom oni gube odobrenje i izgubili su novac i nemaju, moraju osloboditi taj prostor. Što se tu još dodatno događa? Događa se to da mi ćemo onda znati otprilike koliko će stvarno ti kapaciteti biti, a paralelno u Nacionalnom planu oporavka smo planirali ozbiljna sredstva kako i na koji način ćemo izgraditi tu mrežu koja će to prihvatiti. Znači Nacionalnim planom oporavka je kao autocesta, a odmorišta i benzinske postaje gdje se tankaju gorivo auta koji idu po autocesti su ustvari ovi energetski objekti koji moraju biti napravljeni i država mora osigurati i jedno i drugo u smislu administrativno … [[ne razumije se]] Tu bih se složio da je ovaj Zakon jednostavno će prisiliti našu administraciju u svim našim tijelima da bude efikasnija i da bude učinkovitija u smislu rokova. Jednostavno rokovi, stavili smo da je preduvjet za donošenje energetskog odobrenja prostorni plan. Znači mi nismo 5 godina kada smo govorili o 5 godina, 5 godina je dovoljno vremena, jer je preduvjet prostorni plan, preduvjet je da HOPS izda privremeno rješenje da je tu moguć priključak i preduvjet je da zaštita prirode i okoliša kaže da to nije neka zapreka da se na tom mjestu nešto može napraviti. Jer ako oni to netko od njih kaže mi ne možemo tu lokaciju koristiti. To je što se tiče toga. Što se tiče što je gospodin Pavić ovdje govorio o kontaktnoj točki, jasno da kontaktna točka mora biti ta. Mi smo ovdje se odredili za HROTE da ta institucija osigura sve podatke za buduće investitore i za građane da na jednom mjestu se zna i da se ažurira što sve nekome treba da bi nešto napravio. Ta točka neće biti konzultantska točka da će ona njima to raditi. Ta točka je samo točka koja će njima dati potpunu informaciju što oni moraju napraviti i to je jako bitno znati. Što se tiče podataka i kako će se oni razmjenjivati, zato i postoji neovisnost distribucijskog i prijenosnog sustava koji jedini imaju podatke o svima, a i zato postoji i aktivnosti koje mi kao država provodimo sa nadležnim državnim tijelima i uključujemo odnosno uključili smo već sve te organizacije u ozbiljne zaštite cyber sigurnosti. Jer smo svjesni toga da ne mogu takva poduzeća ne biti u tom dijelu da se ne samo podaci građana koji jasno se ne smiju isto dijeliti nego ne daj Bože uopće da se cijeli sustav ugrozi da on u tom dijelu ne bude siguran. Znači, kompletni energetski važni subjekti u Hrvatskoj su od strane države u tom dijelu gdje se uvode s određenim programima određene zaštite, koje jednostavno su nužnost danas. I što se tiče skladištenja, to sam vam rekao otprilike gdje je tu benefit i gdje je tu prednost. Što se tiče elektromobilnosti i punionice, jasno da mi moramo na tome raditi, jer bez toga nema života. I ono što je uvažena zastupnica Peović govorila da mi moramo imati državni i ostali … [[ne razumije se]] To je jednostavno nemoguća misija. Mi smo se sa takvim sustavom gospodarskim pozdravili prije nekih 30 i nešto godina. Ali jasno da država mora napraviti sve da zakonske regulacijski okvir i sigurnost koja je prisutna u donošenju propisa bude takva da tržište ne bude to koje će biti remetilački faktor, nego da tržište funkcionira samo po sebi. I što se tiče HOPS-a i HOPS-a d.d. još jedanput naglašavam. Tu jednostavno nema nikakvih problema da HOPS d.o.o. postane HOPS d.d. Možda je problem zašto što se recimo nadzorni odbori ne mogu često mijenjati u HOPS-u d.d., kao što se mijenjaju u HOPS-u d.o.o. Čini mi se da je možda to jedan od većih motiva zašto možda s nekih strana stalno govore da taj HOPS d.o.o. se ne smije pretvoriti u HOPS d.d. Ja to nikako ne mogu razumjeti da to je problem. Ako je direktiva rekla da mora, a osobno mi smo mišljenja isto što je i gospodin zastupnik u ime Kluba HDZ-a rekao da zašto bi sutra bio problem i HEP d.o.o. da to bude. D.d. je u trgovačkom smislu odnosno u trgovačkom pravu najveći stupanj i po meni najkvalitetniji stupanj organiziranje nekog trgovačkog društva i to bi bilo od mene to. Ja se zahvaljujem. Ovaj zakon će doći u drugo čitanje jasno nakon ljetne stanke. Obzirom da ćemo pomno ispratiti sve što ste rekli, ako eventualno još bude nekakvih dodatnih komentara, primjedaba od strane tijela državne uprave sve ćemo to ugraditi. Jasno da ćemo ugraditi i sve što je Odbor za zakonodavstvo rekao i očekujemo da ćemo već 15. 09. imati u ovom Saboru isporučen Konačni prijedlog zakona ispred Vlade Republike Hrvatske, jer nam je jako bitno da ovaj Zakon stupi na snagu najkasnije 1. 10. ove tekuće godine.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, ja se slažem, ja prvi gledam ovaj Zakon kroz cijeli paket zakona i strategija koji dolaze iz vašega Ministarstva i čestitam na promišljanjima i na viziji strateškoj kuda idemo i gdje vidimo Republiku Hrvatsku. Ali se slažem i s vama da smo stavili jako ambiciozan plan i da su rokovi jako kratki. Evo uzmimo samo vezano za punionice električnih vozila, punionice će se lako napraviti to je najmanji problem. Nama trebaju vozila. Da bi vozila bila dostupnija kao što je kolega napomenuo oni su preskupi. Poticaji su odlična stvar. Ali da bi dosegli u tako kratkom vremenu ambiciozni plan od 10, 15, 20% električnih vozila u našem javnom prometu ili cestovnome mi moramo napraviti jedan drastičan korak, a taj drastičan korak je npr. za početak ukinuti nam sljedećih 5 godina PDV-e na nabavku električnih vozila. Jedino tako ćemo dosegnuti taj ambiciozni plan. Ne znam kakav je stav ministarstava, ali volio bih da je takav.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Što se tiče naših ciljeva, naš cilj je za sada tako je komisija odredila 14% obnovljivih izvora energije u prometu. Mi smo sada negdje na 7% bili na kraju ovog razdoblja. Znači kroz sve moguće vrste biogoriva bilo naprednih, super naprednih to je maksimalno 8 do 9%. Znači 5% mora biti električna energija. Električna energija u tih 5% će biti velikim dijelom kroz punionice, a onda jasno i kroz korištenje vozila koje će biti. PDV-e oslobođenje za električna vozila, to je tema za Ministarstvo financija. Ali mislim da je pametnije nešto drugo napraviti, nego skidati PDV-e. Bolje dati poticaje, a da se PDV-e plaća jer onda kreće lančana reakcija na svako, onda bi svatko tražio oslobađanje PDV-a za sve te. Tako da logika Ministarstva financija vam je u pravcu da se bolje dati poticaj za ono što je bitno, a PDV-e neka svatko plati.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, jedna od novina u zakonu su energetske zajednice građana. Dakle, to je nešto što imamo novo u zakonu, nešto što se je omogućeno, omogućuje se dakle riječ je o novom institutu. Taj institut je poznat. Poznat je u Europi. Poznat je i u nekim drugim zemljama, pa me zanima sljedeće. Kada ste razmišljali o tome i kada ste odlučili staviti u zakon da li ste malo konzultirali neka druga iskustva i da li ste vidjeli što bi to bilo najprimjenjivije da zaista to i profunkcionira? Jer kada je recimo riječ o nekretninama i kada vas netko pita za cijenu nekretnina, onda svi kažu lokacija, lokacija, lokacija. Ja mislim da će za ovaj zakon biti izuzetno važna informacija, informacija, informacija. Hvala lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Hvala. Mi smo se jasno rukovodili direktivama. Ali nismo samo rukovodili se direktivama, nego iskustvima drugih zemalja članica. Ovdje smo recimo isto na pragu kao naši susjedi Slovenci na tragu regulacije cijele te priče, a to je ovo prvenstveno što se misli da se vezujemo za prvu trafostanicu da jednostavno vidimo kako će to funkcionirati i mislimo da će tu jasno HERA odigrati svoju ulogu da detaljno propiše sva pravila koja trebaju biti. Naše je mišljenje da će taj dio se polako uspostaviti. Već imamo na nekim sjevernojadranskim u kvarnerskom dijelu otoka već su se osnovale energetske zajednice tako da ćemo biti jako aktivni u komunikaciji s ljudima i to je ustvari stavljanje solara na krov, samo ne obične obiteljske kuće nego višestambene zgrade što je .../nerazumljivo/... dodatni interes u solarizaciji Hrvatske.
Hvala. Repliku ima i poštovani zastupnik Habijan.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Drago mi je da ste spomenuli u svom završnom obraćanju upravo ovo pitanje energetskog siromaštva. Dakle, ovdje danas možda nije bilo mnogo riječi o jednom dokumentu, dakle Europskom zelenom planu, koji, ja bi mogao reći da je zapravo i temelj između ostalog i ovog Prijedloga zakona i mislim da nije nauštrb spomenuti kako je upravo u tom dakle, Europskom zelenom planu, između ostalog, spomenuto dakle da se mora ukloniti rizik energetskog siromaštva, upravo ovo što ste vi pričali na repliku kolegice koja je to iznijela, gdje se između ostalog, spominju i različiti učinkoviti dakle programi financiranja upravo koji bi pomogli i zapravo ublažili ove, nazovimo to tako energetski udar na građane, odnosno otklonili ovu bojazan koja možda dolazi sa određenog dijela odnosno od strane određenog dijela oporbe pa evo, ako može još malo riječi upravo po tom pitanju. Hvala lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Mislim da energetsko siromaštva preveniramo dvostruko. Prvo da ta, prvo dostupnost energije, trebamo osigurati i dostupnost energije, da svatko ima priključak i onaj tko nije u situaciji da taj isti plati, znači osigurati kako i na koji način potpomognuti te građane da ga oni stvarno i dobiju i da ga netko u njihovo ime plati jer ga očito oni to neće moći napraviti, a onda kasnije, jasno i vidjeti kako i na koji način tu energiju koju troše, da se u slučaju da je oni isti opet ne mogu platiti, da se plati. Znači to je znači jedna višestruka akcija, a svodi se na to da u smislu tehničkom, da se osiguraju preduvjeti, a u smislu financijskom kroz određene potpore u samim tim instalacijama, plus potpore u samom plaćanju, to jednostavno trebamo razraditi i mislim da je to moguće, sad već postoje sustavi, ali oni se još dodatno moraju unaprjeđivati.
Hvala vam lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti, a sada ćemo napraviti jednu stanku radi provjetravanja, pa se vidimo opet u 12 i 10 minuta. O pardon, 13 i 10 minuta. STANKA U 12,55 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,11 SATI]] Poštovane kolegice, jer ste samo 2, nema kolega uopće. Nastavit ćemo sa radom. Evo, stižu i kolege, - Izvješće o radu stanju i upravljanju robnim zalihama za 2019. godinu, s financijskim pokazateljima; bit će naša sljedeća točka. Podnositelj je Vlada RH temeljem čl. 6 Zakona o strateškim robnim zalihama. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnika podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik Ivo Milatić, izvolite. Pardon, samo, zastupnica Selak Raspudić, čini mi se da će zatražiti stanku, ako sam dobro shvatio. Izvolite.
Nismo više dvije, čak nas je četvero. Dakle, teško je razgovarati o ovom Izvješću jer ovo Izvješće je jedno ključno izvješće koje nam pokazuje kakva je naša otpornost na krize. No, mi smo u jednoj paradoksalnoj situaciji koja se opetovano događa u Saboru, a to je da 2021. raspravljamo o Izvješću za 2019., uredno preskačemo jednu godinu. Ne znam odakle takvo kašnjenje. Kada govorimo o robnim zalihama, ako se prisjetimo povijesti robnih zaliha, onda nalazimo probleme, malverzacije, USKOK-ove istrage i različita pogodovanja. Prije ove krize u kojoj se više nego ikada otkrilo koliko su nedostatne naše robne zalihe i ne služe svojoj svrsi, pa smo ovisili o humanitarnoj pomoći u Petrinji da bismo dobili broj potrebnih šatora i kontejnera umjesto da smo to imali spremljeno za krizu kao što je i najavljeno, u robnim zalihama, radili su se uobičajene javne nabave koje su suspendirane u ovoj godini pod izlikom krize i nikad nam nije rečeno kada će se one vratiti. A zašto ja tražim stanku u ime Kluba Mosta? Dala sam si truda i prošla kroz javne nabave za ono što se nalazi u našim robnim zalihama u Izvješću za 2019. g. I sad pazite ove neobične podudarnosti. Mesne konzerve samo 1 ponuditelj, tjestenina samo jedan ponuditelj, sir samo jedan ponuditelj. Tražim stanku jer ovdje postavljam temeljno pitanje koje je nužno razmotriti prije nego što uopće krećemo raspravljati o ovom izvješću, a to je je li ovo poslovanje s državom javno ili tajno pogodovanje? Je li je riječ o javnim nabavama ili fiktivnim javnim nabavama [[Upadica: Hvala lijepa.]] na kojima imate [[Upadica: Naravno da ću vam …]] samo jednog ponuđivača.
… dati stanku. Sukladno čl. 293.b nastavit ćemo odmah sa radom. Pa ću zamoliti poštovanog državnog tajnika Ivu Milatića da dođe za govornicu, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poslovanje s državnim, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Poslovanje s državnim robnim zalihama u 2019. g. odvijalo se sukladno odredbama Zakona o strateškim robnim zalihama, propisima važećim za proračun i proračunske korisnike te odlukama i zaključcima Vlade RH. Spomenutim zakonom je određeno da se strateške robne zalihe stvaraju za osiguranje osnovne opskrbe i to u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti neovisnosti i jedinstvenosti opstojnosti RH te u slučaju velikih prirodnih nepogoda i tehničko-tehnoloških i ekoloških katastrofa. Robne zalihe mogu se koristiti i za upućivanje žurne pomoći drugim državama u slučaju katastrofa, humanitarne pomoći te u slučaju sudjelovanja snaga RH u mirovnim i humanitarnim operacijama u inozemstvu. Robne zalihe ne mogu se koristiti za otklanjanje poremećaja i nestabilnosti na tržištu. U 2019. g. ostvareni su ukupni prihodi od 116 724 000 kuna, rashodi u iznosu od 143 213 000 kuna te je ostvaren manjak prihoda od 26 479 000 kuna koji se pokrio viškom prihoda iz prethodnih godina u iznosu od 32 477 000 kuna te čini raspoloživi višak prihoda koji je prenešen u 2002. g. u iznosu od 5 997 000. Navedeni višak prihoda upotrijebio se u 2020. g., najvećim dijelom za nabavu i popunu bilance strateških robnih zaliha te za tekuća i dodatna ulaganja u vlastita skladišta. U 2019. g. izvršena je nabava roba i popuna bilance strateških robnih zaliha u iznosu od 106 524 000 kuna. Nabavljeno je 30 141 000 kuna prehrambenih proizvoda i 76 383 000 kuna vrijednosti neprehrambenih proizvoda. Od prehrambenih proizvoda nabavljeno je 5.000 tona pšenice, 5.000 tona kukuruza, 90 tona riže, 100 tona brašna, po 20 tona tjestenine i jaja u prahu, 30 tona junećeg mesa u živom, 45 tona sira, 50 tona mesnih konzervi, 10 tona konzerviranog povrća, 40 tona džema i 50.000 litara ulja. Od neprehrambenih proizvoda nabavljeno je 15 agregata, 32 višenamjenske autocisterne, 5 mobilnih pumpi velikog kapaciteta, 5.000 metara mobilnih brana, 6.000 metara boks barijera za obranu od poplava, 12.000 komada vreća za spavanje, 6 šatora, 1.500 litara i 7.500 kilograma sredstava za sanaciju i 260 komada vreća za mrtva tijela. Ukupna vrijednost robnih zaliha, znači robe i nekretnine i opreme sve zajedno na dan 31.12.2019. iznosila je 642 milijuna 212 tisuća kuna. U svrhu povećanja spremnosti za požarnu sezonu kao i eventualnu opasnost od poplava sklopljeni su novi ugovori o čuvanju, održavanju i korištenju vatrogasne opreme za zbrinjavanje stanovništva te agregata i pumpi za vodu. Ugovori su sklopljeni sa jedinicama lokalne samouprave, dobrovoljnim vatrogasnim društvima i javnim vatrogasnim postrojbama. Produženi su ugovori o korištenju višenamjenskih autocisterni za vodu te strojeva za punjenje vreća pijeskom svim korisnicima koji poštuju obveze preuzete ugovorima. Dio višenamjenskih autocisterni za prijevoz pitke vode privremeno je bio prelociran na priobalje, otoke i unutrašnjost Dalmacije u svrhu bolje zaštite u požarnoj sezoni. Privremeno korištenje autocisterni završilo je 30. rujna 2019.g. i sve cisterne vraćene su ugovornim korisnicima. Također se dvije autocisterne iz strateških robnih zaliha interveniraju na otoku Rabu zbog izvanredne situacije istjecanja plina propan-butan, a prilikom punjenja spremnika u jednom hotelu. U 2019.g. izvršeno je 37 izvanrednih nadzora nad poštivanjem ugovornih obveza skladištenja strateških robnih zaliha te 158 nadzora prilikom provođenja godišnjeg popisa roba i objekata. Dana je robna pomoć Caritasu Križevačke eparhije kao koordinatoru odnosno organizatoru pomoći za sve Caritase na području RH za potrebe najsiromašnijih obitelji kroz isporuku brašna, ulja, ribljih i mesnih konzervi, džema, sira, tjestenine, riže i jaja u prahu te sapuna i deterdženta za suđe u vrijednosti od ukupno 9 milijuna 151 tisuću kuna i to dio prije Uskrsa, a dio roba prije Božića. Uslijed elementarnih nepogoda koje nas posljednjih godina pogađaju u suradnji sa Državnom upravom za zaštitu i spašavanje sve se učestalije koriste strateške robne zalihe te je važna njihova kontinuirana daljnja popuna kako bi se omogućila efikasnija upotreba i veća raspoloživost robnih zaliha.
Hvala vam lijepa. Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Selak Raspudić.
A da sad ja ovo prevedem hrvatskoj javnosti, naravno da niste komentirali moju stanku jer zašto biste izašli iz onoga što vam piše na papiru. Znači dobili smo izvješća od 17 stranica u kojem ne možemo puno saznati, barem laici, o tome kakvo je naše stanje s robnim zalihama. Ali ključno pitanje ostaje, posao s državom za one kojima se pogoduje uvijek ispada dobar, a kada su u pitanju robne zalihe osobito isplativ posao. Za nas koji volimo istraživati malo dublje uđemo u neke dokumente poput pojedinačnih javnih nabava možemo saznati da se barem za tri namirnice koje su vrlo uobičajene gdje možete naći ogromnu ponudu u svim mogućim lancima kada se radi o javnim nabavama za robne zalihe za državu imamo samo jednog ponuđivača Zdenka, Gavrilović, Ragusa. Imate li vi stvarno robne zalihe i javne nabave ili su one samo fiktivne da bi [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] se nekome pogodovalo.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice, hvala na vašem pitanju. Imamo, sve te robne zalihe koje ste spomenuli su nabavljene na javnom natječaju. Problem što se možda ne javljaju svi ti centri o kojima vi mislite da bi se trebali javiti je sljedeći, što mi u javnom natječaju osim što tražimo nabavu tih roba, tražimo skladištenje i zanavljanje tih roba. Kako vi mislite da će RH nabaviti recimo 50 tona neke prehrambene namirnice i ko će onda voditi računa o roku valjanosti? Nećemo možda mi svaki tjedan gledat u neko skladište da li je istekao rok? Znači taj naš skladištar se mora obavezati da on mora voditi računa o roku valjanosti znači on mora to zanavljati. U tome je kvaka da to što vi mislite da je to rezervirano u konačnici u robnim zalihama se najčešće na natječaj javljaju ozbiljni hrvatski proizvođači prehrambenih proizvoda [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] to je to.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Begonje.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Pred nama je Izvješće o stanju i upravljanju zalihama za 2019. sa pratećim financijskim pokazateljima, međutim te 2019. nismo imali ni covid, nismo imali ni potrese, pa mene zanima iako ću vas pitati za 2020. da li imate podatke o tomu jel smo u 2019. 114 milijuna kuna utrošili za nabavku strateških robnih zaliha. Koliko smo u toj 2020., a posebno ono što je aktualno bilo i od strane oporbe, a to je koliko mobilnih jedinica je u vlasništvu Ravnateljstva za robne zalihe koje se nalaze na području Banovine? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala. Mi smo u 2019. ovoliko nabavili, jasno uvijek računajući za ne daj Bože ako treba i nažalost trebalo je. Što se tiče 2020. robne zalihe su po svim linijama koje im je zadano od nadležnih stožera po nalogu Vlade RH mislim oko 446 milijuna kuna robe je nabavljeno. Šta se tiče ukupnog broja kontejnera koji se sada nalazi na području Banovine. On je negdje oko 2 tisuće 300 i nešto, a tisuću i 32 kontejnera su u vlasništvu Ravnateljstva robnih zaliha. Znači to je ono što smo mi nabavili u ovom kratkom roku kako bi odgovorili na sve ove izazove. Mi smo bili ti koji smo uvijek bili spremni. Ta ideja da mi nismo bili spremni odmah dostaviti hranu nije to jednostavno, išlo je prvo iz Crvenog križa pa onda smo mi popunili kasnije cijelo … [[ne razumije se]]
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Puljak.
Poštovani gospodine evo nastavno na ove prethodne replike zamolila bih vas komentirate kako je to u ovih prethodnih svih godina kada je robnim zalihama upravljao gospodin Juzbašić donedavno član HDZ-a, sada nezavisni gradonačelnik Županje dakle njegovoj tvrtki u kojoj je prethodno radio to je bila Slavonija Županja u kojoj je bio do 2016. zaposlen, dakle ravnateljstvo je sklapalo milijunske poslove s tom tvrtkom. U protekle te sve godine isplaćeno im je oko 6,4 milijuna kuna. Ukupno u vrijeme HDZ-ove vlasti od 2016. do danas zaradili su gotovo 7,4 milijuna kuna. Dakle, ravnatelj je prvo radio u toj tvrtki, postao ravnatelj Robnih zaliha i nastavio surađivati sa svojom bivšom tvrtkom. Vidite li tu ikakav problem ili sukob interesa? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Prvo ta tvrtka je ozbiljan skladištar. Nekada je čak i ravnateljstvo bilo suvlasnik te tvrtke. Ta tvrtka je uskladištila našu robu i povećala broj količine skladišta u momentu kada je jedna druga respektabilna hrvatska tvrtka došla doslovno pred stečaj i mi smo radi sigurnosti morali evakuirati tu robu i zato se povećao broj tona koji je u toj tvrtci bio. I nije točno da je sklopio ugovore sa tom tvrtkom Juzbašić. Sklopio sam ih ja kao tadašnji ravnatelj. On je kasnije došao kao ravnatelj u ravnateljstvo, a te ugovore za prelokaciju jedne druge tvrtke da sada ovdje ne spominjemo tvrtke, jer su u konačnici nebitne sada sam morao napraviti ja tada kao ravnatelj. Jer jednostavno mi moramo držati svoju robu u tvrtkama koje su sposobne za to. A sada tko koga više voli, tko je negdje radio. Svi imaju istu cijenu i svi po istim kriterijima drže tamo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Borić.
Poštovani gospodine državni tajniče evo raspravljamo također polovicom 20. o strateškim robnim rezervama za 19. Zanimljivo je vidjeti da u prilogu imamo čak i da je naš Odbor za gospodarstvo o ovome izvješću raspravljao još 14. listopada prošle godine. I gotovo ono što su naveli isto ovdje znamo što se nakon toga listopada dogodilo, a to je potres u Baniji ili ti Banovini. Ono što me zanima, a niste nam ništa o tome rekli. U Izvješću stoji da se kontrola provodi nekoliko puta godišnje oko zaliha, a to vam govorim zato, govorit ću o tome u slobodnom govoru. Sami ste spomenuli broj šatora ili vreća, pa je bilo vrlo neobično da tri dana nakon potresa toga nije bilo, pa smo tražili pomoć i dobili od Slovenije i Grčke. Upravo se to tražilo. Zanima me kolika kada piše „kontrola se provodi nekoliko puta godišnje“ posljednja kontrola je bila provedena od 2. do 31. 12. 19. Molim vas, kada ste sljedeću proveli?
Hvala. Poštovani državni tajnik.
U 12. su obavezno kontrole svima jer je to godišnja inventura se radi. Znači, u 12. je obavezno kontrola. A preko godine su pojedinačne nasumične kontrole da bi se jednostavno utvrdilo da nema neki poremećaj. 12. mjesec svaku godinu idu kontrole svima. I znači i prošlu godinu i ovu će ići i sve godine do sada. Što se tiče šatora, onoliko koliko je civilna zaštita od n as tražila šatora toliko smo ih dali. Nismo mi ti koji ćemo sada doći i nuditi šatore po ulicama. Postoje nadležna tijela, Civilni stožer Grada Zagreba već koga je bio. Koliko su tražili mi smo dali i tu uopće nije tema. To ako netko govori da mi nismo dali ono što je traženo, to je krivo. Mi imamo šatore koje imamo. Možda su oni tražili šatore ove koji su skuplji, bolji, opremljeniji. Mi tih šatora nemamo u robnim zalihama. Ustvari jako malo, jako mali broj. Tu bi se mogao složiti, takvih šatora nemamo.
Hvala lijepa [[Upadica Milatić: … Ali ovih drugih imamo.]] Hvala. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, pa će prva u ime Kluba zastupnika Mosta govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Ok. Idemo polako pokušati objasniti o čemu se ovdje radi. Što su robne zalihe? Sjećamo se svi nerado ovog vremena kada je krenula kriza i kada smo u redovima čekali pred različitim prehrambenim dućanima da bismo se opskrbili u slučaju da to više ne bude moguće da dođe do nekakve karantene ili sami obolimo, budimo u izolaciji da nekako možemo preživjeti. Pa smo u panici kupovali i više nego što nam je bilo potrebno. Eh, na razini za kućanstva je bilo tako, a na razini države isto to za naš navodno uvijek radi država. Država ima svoju smočnicu koju nitko ne otvara barem bi tako trebalo biti, a da je otvarana pokazalo je sva ova povijest robnih zaliha i koja služi da u trenutku krize možemo posegnuti i da mjesec dana bez ičije vanjske pomoći mi budemo samodostatni odnosno možemo preživjeti. U čemu je problem? Budući da je riječ o jednom poslu koji se obavlja s državom koji je velik jer se radi o zalihama za cijelu naciju i siguran jer je država poslodavac koji neće sutra proglasiti bankrot, svakako je mnogima u interesu da do tog ugovora dođu, barem tako nalaže zdravorazumska logika. Međutim, ako pogledate što se doista događa s robnim zalihama, to je ovo pitanje koje sam ja postavila, onda vidite da ono što vama pada na pamet kao čovjeku, primjerice da recimo postoji mnogo proizvođača sira, postoji mnogo proizvođača mesnih konzervi i postoji recimo mnogo proizvođača tjestenine i samo obmana koju vi svjedočite fatamorgana kada uđete u neku samoposlugu jer naime kada se radi o ravnateljstvu i nabavi robnih zaliha postoji samo jedan proizvođač u cijeloj Hrvatskoj koji se uopće javlja za taj unosan posao i koji ga je u stanju dobiti. Složit ću se, mnogi vjerojatno nemaju sve uvjete koji se također propisuju, ali su unutar ovih javnih nabava i ne mogu ih tek tako zadovoljiti. No nitko me ne može uvjeriti da postoji samo jedan proizvođač sira u Hrvatskoj, da postoji samo jedan proizvođač tjestenine u Hrvatskoj i samo jedan proizvođač mesnih konzervi koji su u stanju taj posao obaviti za potrebe naših robnih zaliha. Ukoliko je to doista tako, pa što se onda uopće igramo javne nabave, što će nam ti svi procesi koji su skupi i koji koštaju? Možemo preskočiti tu kvazi transparentnu proceduru i ići prema monopolu koji je očito pristao na razini Hrvatske i odmah dobiti proizvod od onog jedinog u Hrvatskoj. Dakle, o čemu se konkretno radi? Naime, ja sam istraživala jedan dokument koji se zove „Izmjena i dopuna plana nabave za 2019.g.“, pa sam odlučila pogledati te konkretne javne nabave i tu sam našla da je za tjesteninu 20.000 kg se javila jedino tvrtka „Ragusa“, posao 216.000 kuna. Nadalje, za mesne konzerve, 50.000 kg mesnih konzervi javio se jedino „Gavrilović“, posao od 2 milijuna 560 tisuća kuna. I konačno zadnje, za sir javila se jedino „Zdenka mliječni proizvodi“ za posao od jedan milijun i 600 tisuća kuna. Ova moja znatiželja nije od jučer. Postavila sam pitanje kada smo govorili o Stožeru civilne zaštite, ovo je pitanje sada važnije nego ikada o onome što sam nazvala Gauda gate, a radilo se o tome da je kilogram sira za Stožer civilne zaštite koštao čak 80 kuna. Sad, mi svi koji kupujemo u maloprodaji koja je skuplja znamo da gaude ima za 30, 40, 50 kuna, 80 kuna, daleko premašuje čak i one gurmane dubokog džepa među nama. Kao objašnjenje zašto je to tako ministarstvo se lakonski ogradilo govoreći da je prvo riječ o siru u listićima koji je eto očito nužan za ove potrebe, nećemo ulaziti u te naše specifične potrebe i potraživanja na razini sira u celofanu, ali i da je nabavilo od istog ponuđivača to 2019.g., pa ne može biti spora jer se mi trenutno nalazimo u situaciji u kojoj je suspendirana javna nabava, pa se može nabavljati što se hoće i kako hoće, nema postupka kroz koji te tvrtke od kojih trenutno nabavljamo pod izlikom krize u odluci vlade od 17. ožujka 2020. za koju ne znamo kada će konačno biti suspendirana, sve ide mimo javne nabave zbog navodnosti hitne procedure, zbog naših sigurnosnih interesa itd.. Tako se nabavljala i ta gauda o kojoj sam ja ranije govorila. Međutim, kada sam išla istraživati što se doista dogodilo 2019.g. jer je riječ o istom ponuđivaču što je služilo kao argument da je riječ o korektnoj ponudi, ispostavilo se da je samo „Zdenka“ dala tu ponudu. Jedna lasta možda ne čini proljeće, ali meni je eto bilo neobično da postoji samo jedna tvrtka koja može ponuditi sir na razini države za tako unosan posao. Pa valjda postoji nekakvo tržišno natjecanje ili barem tome stremimo. No kada sam malo ovako pročešljala i neke druge namirnice, ispada da za mnoge namirnice postoji samo jedna ta tvrtka koja se javlja na javnu nabavu. Dakle, temeljno pitanje koje ovdje ostaje, kada govorimo o izvješću koje je kratko, nedostatno i samim time nedovoljno transparentno, koje je zakasnilo jer u 2019.g. raspravljamo o izvješću iz 2019. u 2021.g., a više nego ikada nam treba izvješće za 2020. da znamo kakva je situacija sada i da možemo odgovoriti na krizu u kojoj smo sada, a možda ćemo opet biti sutra je pitanje toga, sve ove zalihe koje jesmo nabavili, kako smo ih nabavili, tko su ti ponuđivači i jesu li te javne nabave stvarne ili fiktivne? Pitanje robnih zaliha nije od jučer. Imali smo različite slučajeve, neke ovdje smo već i postavili kao pitanje određenih HDZ-ovaca koji su također direktno ili indirektno bili dio tog posla s robnim zalihama. Imali smo slučaj '96.-te kada je bilo i saborsko povjerenstvo da istražuje što se događa s preprodajom žita u robnim zalihama, imali smo 2000.-tu kada se govorilo i o nekim stvarima koje nisu tako nužne, ali su bile u robnim zalihama kao što je vino, imali smo Sanadera koji je htio slati pomoć viran, pa je otkrio da nema ničega u robnim zalihama, imali smo USKOK 2011.g. koji je išao za time da istraži što se događa s robnim zalihama. Imamo čak 108 tvrtki, o tome se govorilo još 2008.g. od kojih nikada nismo mogli naplatiti ono što su im robne zalihe dale. Robne zalihe su Pandorina kutija problema i malverzacija. I znajući svu tu povijest doista je opravdano pitanje i treba postavljati to pitanje za ovom govornicom imamo li mi stvarne javne nabave ili se tu nekome, kao što nije rijedak slučaj u Hrvatskoj, pogoduje? Drugo pitanje na koje ću se osvrnuti, a tiče se ovog izvješća, makar kratko s obzirom na preostalo vrijeme, pitanje robnih zaliha je pitanje naše samodostatnosti i otpornosti na krize. Na temelju kojih kriterija se nabavlja to što se nabavlja? Ovdje vidimo u 2019. da smo donirali neke kontejnere ljudima koji su u njima ostali živjeti zbog elementarnih nepogoda, klizišta ili starosti, a jesmo li na vrijeme nabavili nove, vidjeli smo da nam broj kontejnera nedostajao. I ono što je ključno, mi kada čitamo ovo izvješće na kraju ono kaže nešto s čime ćemo se svi složiti robne zalihe doista su od presudne važnosti, robne zalihe čine nas neovisnima o humanitarnoj pomoći, a kako je biti ovisan o humanitarnoj pomoći pa valjda mi u Hrvatskoj znamo imajući u vidu našu burnu i tragičnu nedavnu povijest. Međutim, na kraju ovog izvješća se navodi da je potrebno osuvremeniti, osnaživati skladišta i popuniti te robne zalihe. To je bilo 2019. Je li se išta promijenilo s obzirom i na zahtjev tog samog izvješća u 2020.-toj i ako jest kako je moguće da je opet se pokazalo da su za razliku od javnih nabava koje su rupa bez dna robne zalihe nešto što ima vrlo plitko dno odnosno nešto u čemu vrlo često baš u trenutku krize čemu i one služe ne nalazimo ono što trebamo, neću reći baš ništa, ali sigurno ne dovoljno.
Hvala. Imamo jednu navodno povredu Poslovnika. Poštovani zastupnik Begonja u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Zahvaljujem potpredsjedniče pa kolegica [[Upadica: Možete kolegice ići.]] Članak 238. Poslovnika, naime u svom izlaganju nije se držala točke dnevnog reda. Ona je govorila poprilično paušalno govorila je na način da se ovdje omalovažava ravnateljstvo za robne zalihe, govorila je negativistički o njihovom radu i s druge strane kad je već, znam da ću dobiti opomenu spomenula listiće sira, pa zar misli da na Banovini za vrijeme potresa imaju salamoreznice da mogu taj sir rezati. Evo, toliko.
Kolega Begonja i sami ste shvatili da je to bila replika, a ne povreda Poslovnika pa vam dajem opomenu. I ja molim od sada nadalje da ne zlorabimo instituciju povrede Poslovnika, postoje replike, postoji pojedinačni govor, završnim može se govorit koliko se god želi, prema tome ja vas lijepo molim nemojmo to činiti. Kolegice Selak Raspudić vi i dalje inzistirate na povredi Poslovnika, izvolite po čem je povrijeđen Poslovnik.
Članak 238., neistinito tumačenje i omalovažavanje saborskih zastupnika. Kada ćemo o Banovini moram vas podsjetiti s obzirom na robne zalihe da joj je više pomogla Mađarska u onome što je bilo krizno i ključno potrebno nego Hrvatska s obzirom na stanje robnih zaliha, a ja jedino mogu dobiti orden za preodgovoran pristup poslu jer osim što sam pročešljala se sve ono što se nalazi u tim robnim zalihama pročešljala sam i javne nabave koje se tiču tih namirnica koje se nalaze u ovom izvješću. Tako da je paušalno daleko od toga.
Neće dobiti orden, ali ćete dobiti opomenu od mene jer znate da to nije u redu i ja vas ponovno molim sve nemojmo, evo do sad smo normalno funkcionirali gotovo do 2 sata, nemojmo sad početi sa nekakvim ponašanjem koje nije primjereno ovoj, ovom domu. Sad će u ime predlagatelja govoriti poštovani zastupnik Ivo Milatić. Izvolite. Poštovani državni tajnik, oprostite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dužan sam reagirati da raščistimo neke stvari postojali su od nastanka RH naslijeđeni zakonom robne zalihe koje su ujedno bile i strateške i tržne i tada se radilo dosta situacija koje nisu baš bile na diku nikomu i tu se s vama gospođo saborska zastupnice mogu složiti. Ja sam došao u ravnateljstvo 2012. godine i imao sam tamo priliku vidit završnu fazu toga procesa u smislu sudskog epiloga. Ono što je napravila Račanova vlada to je 2002. godine napravila jedan dobar zakon koji se isključivo vezao koji je i dan danas je na snazi, a to je da to su strateške robne zalihe. Znači tržišni komponent je izbačen iz robnih zaliha i sve te priče o Agrokoru, o lopovluku, ovom, onomu to je sve bilo prije toga i nakon toga su samo sudski epilozi bili i nešto smo riješili, nešto smo naplatili, nešto nismo i to je ono oci naši sagriješili, a mi kiselo grožđe jedemo. Tu ne može ova Vlada ni ova administracija, a ni ja osobno recimo kao dugogodišnji ravnatelj robnih zaliha tu ništa drugo reći nego je tu bilo tako, a da poslije toga smo mi polako te robne zalihe gradili i doveli u jednu situaciju da su one danas respektabilne. Ja sam npr. završio svoj mandat u robnim zaliha sa bezuvjetnim nalazom Državne revizije. Znači tamo sam bio 5 i pol godina i dobio sam bezuvjetni nalaz Državne revizije na što se dičim ne ja, nego moji djelatnici koji su tamo radili. Znači nije to Pandorina kutija u kojoj ničega nema, tamo se točno zna što čega ima i koliko čega je, kontejnera je bilo 306 na kraju 2020. godine. Zadesio nas je Covid, zadesio nas je ne na početku 2020. godine već ono kad je bio Covid i mi smo u stvari imali u evidenciji 306 kontejnera na 2020., od toga ih je možda u skladištima bilo par desetaka jer je sve bilo na Covid ambulantama. I došla je ova nesreća od potresa, jasno da smo krenuli u nabavku svega što smo mogli. Nitko ne pita od čega su se sve te ovaj prehrambeni proizvodi koji su tamo dolazili to šalju robne zalihe kad god je ovaj stožer naručivao mi smo slali. I mi sada imamo 62.000 tona pšenice, 28.000 tona kukuruza, 1.000 tona junetine u živom mesu, nakon šta smo sve to ovaj nahranili sve ovo vrijeme. Robne zalihe služe da u prosjeku imaju 30 dana nečega što se u RH može potrošiti. Mi nismo popunili robne zalihe do kraja zato što nam uvijek fali novaca. To nije samo ova Vlada, to su sve vlade isto rade jednostavno imaju novaca koliko imaju, daju koliko mogu, jednu godinu više, jednu godinu manje, ali mi ih kontinuirano punimo, mi ne padamo, mi se samo lagano penjemo unatoč što smo imali Gunju, evo sjeća se Bauk on je bio ministar tada koji je to bio napor financijski i Gunju i izbjeglice. Sjećate se vi izbjeglica, sva benzina je bila iz robnih zaliha, sva spiza iz robnih zaliha, sve je bilo iz robnih zaliha i preživili smo sve to i hvala Bogu preživjet ćemo i ovo, ali ne dozvoljavam da se govori da je to nešto loše. To nije nešto loše. I sad je revizija o robne zalihe i neka lijepo tamo revizija radi svoj posao i ona će svaki put dati izvještaj i ja sam uvjeren da svugdje se može dogoditi neki propust, ali ovo da je tu nekakav nešto što ne valja. A kako bi mi trebali nabaviti robu? Direktnom pogodbom, jasno sa radimo na javnom natječaju i ta suspenzija temeljem čl. 42. ona je samo na papiru u vladinoj odluci, to se koristilo onih par tjedana kad je bilo najgore stani-pani, a poslije toga se više nije koristilo za nabavku nego se išli sa onim ograničenim postupkom javne nabave već kako se zove da bi se jer europska sredstva mi nećemo dobiti iz Fonda solidarnosti na korištenju čl. 42. nema tu europskih sredstava, pa nismo mi ludi da koristimo čl. 42. …, to se koristilo u momentu kad je trebalo onih mjesec dana. Pa ne možete vi sad tu niti onu brzu nabavu napravit. Poslije se sve išlo na onaj ubrzani postupak, pregovarački postupak znači išlo se po Zakonu o javnoj nabavi jer taj postupak priznaje EU da bi nam mogla preko Fonda solidarnosti vratiti novce i to je cijela priča. Hvala.
Imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Selak Raspudić. Izvolite.
Vrlo je zanimljivo ovo što ste rekli, znači postoji odluka Vlade iz 17. ožujka, vi kažete mi smo tu nešto na početku koristili. Klub Mosta je dao zaključak da se ta odluka suspendira i da se sve što se nabavlja vrati u postupak javne nabave. Ovo što vi govorite je ili neistina ili ono što Vlada govori je neistina jer je Vlada u siječnju ove godine odgovorila na taj naš zaključak i rekla da neće suspendirati svoju odluku o 17. ožujka. Onda vi dakle ili ne poštujete odluku Vlade koja je još uvijek na snazi ili arbitrarno postupate nekad po njoj, a nekad ne. A dolazimo i do onog ključnog što i sama ističem, EU zahtjeva javnu nabavu i moje je kao saborskog zastupnika je da postavljam pitanje oko toga kako je moguće da na najjednostavnije namirnice stiže samo jedan ponuditelj, a na vama je da mi date suvisao odgovor. To ne znači da sve ne valja s robnim zalihama, ali ne znači ni da se ne trebaju postavljati prava pitanja koja zahtijevaju odgovor.
Poštovani državni tajnik.
Hvala. Apsolutno, nitko ne suspendira odluku Vlade, ja samo govorim odluka Vlade postoji da možemo koristiti čl. 42. i sve ono što u odluci Vlade piše. A ja vam kažem da se taj čl. 42. jako ograničeno koristi, a vi hoćete reći da se samo on koristio ništa se drugo nije koristilo, a ja govorim obrnuto i sada jasno možemo analizirati postupak po postupak i doći ćemo do toga koliko se čega šta koristilo i to je cijela priča. A što se tiče javne nabave, kažem vam mi ne možemo mimo Zakona o javnoj nabavi nikakvom direktom pogodbom u normalnim uvjetima zanavljati i nabavljati svoju robu nego javnu nabavu. Zakon o javnoj nabavi sve europske direktive su rekli da je javna nabava otvoreni postupak, legalna, legitimna i u svakom pogledu nesporna ako se javio jedan ponuditelj sa valjanom ponudom. I šta bi ja sad trebao na silu ići okolo molit neke ove lance koje uopće ne interesira to njima interesira šta će prodat, a ne šta će držat na skladištu.
Hvala lijepa. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Sačića.
Poštovani tajniče, glavni državni tajniče. Jasno da je ovo intrigantno izvješće i da svi saborski zastupnici itekako očekuju transparentnost, a i hrvatska javnost je mnogo puta upoznata sa ogromnim kriminalnim aferama i skandalima i drago mi je da ste to koliko toliko doveli u red, međutim i sada su ostali u ovom izvješću ostala su otvorena pitanja, ne znam tu spominjete da fali 250 tona šećera, 115 tona mlijeka u prahu, šteta je odnosno zaduženja su u neskladu inventure oko 5 milijuna. Kakvo je to stanje, jeste to šta iznivelirali, di je sad to? Jeste to uspjeli riješiti gospodarski ili je državno odvjetništvo obaviješteno? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala. To se radi o jednoj tvrtci da sad ne spominjemo ime koja je zapala u problemima uslijed poznatog problema Agrokora koji jednostavno to još nije uspjela vratiti. Mi smo tu sukladno zakonskoj proceduri, upravnom postupku, kaznenom i svakom drugom ide ta procedura, jedan dio se vratio, očekujemo da će kroz financijsko terećenje vratiti. Za slučaj da se to ne dogodi onda nema nam druge nego moramo upotrijebiti organe gonjenja jer jednostavno mi postupamo sukladno našoj proceduri i sukladno zakonu. Jasno vam je u zakonu ako ste čitali da je kažnjivo djelo otuđiti, ne samo što je to otuđenje samo po sebi nego da je to dodatno kažnjivo djelo i tu je jednostavno to je taj jedan sporadični primjer, volili bi da nije ni on, ali eto tu smo gdje smo.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Grbe Bujević.
Poštovani predsjedatelju. Uvaženi državni tajniče. Ja razumijem da robne rezerve funkcioniraju po Zakonu o strateškim robnim zalihama i da je tu zapravo definiran kompletan postupak. S obzirom da sam osobno sudjelovala u odgovoru na pandemiju covida-19 jako mi je dobro poznato koliko je važno skratiti na najmanju moguću mjeru postupak u trenutku kada u Hrvatskoj ne postoji zaštitna oprema za sve djelatnike, ali ne samo za djelatnike u zdravstvu nego i za sve ostale. Stoga evo s obzirom da smo izašli iz teme, a dozvoljeno je da pričamo i o drugima, ja vas lijepo molim da u ime moje osobno, ali i svih zdravstvenih radnika, socijale, policije i svih onih koji su sudjelovali u tome zahvalite se djelatnicima robnih zaliha koji su u tom trenutku podnijeli najveći teret u našoj zemlji, evo ja to odgovorno s ovog mjesta mogu tvrditi. Pa hvala vam najljepša.
Poštovani državni tajnik.
Hvala ispričavam se. Ja vam se isto tako zahvaljuje i ja sam toga mišljenja jer sam svjestan toga koliko je tu posla napravljeno. Dovoljno je nijedan donirani kontejner, a kamoli nabavljeni kontejner na onom hladnom vremenu ondje nije prošao bez naših djelatnika i naših skladištara koji su dan noć tamo bili dok se to sve nije napravilo. Znači mi smo svjesni toga da uvijek može bolje. Ali činjenica je da će robne zalihe uvijek biti tu prisutne i morat ćemo raditi na još većem unapređenju. Pripremamo i novi zakon. Pripremamo i ovaj dio koji je vama interesantan, a to je ovaj sanitetski koji do sada nije bio u zakonu obavezno detaljno razraditi u zakonu. Pripremamo kroz taj zakon napraviti i pravilnike i određene podzakonske akte tako da ne bude dilema kako i na koji način funkcioniramo, a funkcionirali smo po postupnicima našim koji su već desetljećima prisutni.
Hvala lijepa. Ja vas sve molim da ipak se vratimo na 2019. godinu, jer to je točka. Poštovani zastupnik Spajić ima repliku.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče mene zanima ako možete ukratko objasniti kako postupate sa firmama kada odu u stečaj a vi ste platili recimo robu, evo reći ću recimo Tvornica šećera VIR Virovitica. Vi platite robu. Platite im i skladištenje. Firma ode u stečaj, blokirani su računi. Kako vi dolazite do te robe i kako pravdate taj novac u biti što ste tamo uplatili? Jer vi imate, recimo vi se najavite kada dolazite u neku firmu, ne zna da će doći pogledati robu i to su sada firme koje puno toga proizvode na dnevnoj razini dok su proizvodile i to je non stop fluktuacija robe. Nije kila šećera obilježena numerirana brojem da se kaže ne znam da je to za robne rezerve. Kako vi to kontrolirate? U biti kako znate uopće pravo stanje nečega što ste unaprijed platili? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala na pitanju. Dobro je da se razjasni kako funkcioniramo. Ne, mi znamo stvarno stanje što smo platili i to stvarno stanje mora biti na skladištu. Ako nešto od tog stvarnog stanja nije na skladištu, onda to mora biti regulirano ugovorom, a u ugovoru se kaže da vi možete u neko doba godine određenu količinu koristiti. Zašto? Zato da možete ju zamjenjivati sa novom robom, a zna se u koje doba godine morate imati svu količinu na skladištu. To je u 12. mjesecu obavezno morate imati svu količinu na skladištu. A za slučaj da nama treba roba, onda je taj skladištar je potpisao ugovor da u roku od nešto malo hitno dana mora i nadomjestiti onaj dio koji je po ugovoru imao pravo koristiti za … [[ne razumije se]] Znači, mi uvijek u svakom dijelu imamo to plus u slučaju stečaja mi imamo fiducijalno pravo da je naša roba izuzeta iz stečajne mase to je naš. Ne ide u masu za stečaj.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Okroše.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, danas raspravljamo o Izvješću i stanju robnih zaliha za 2019. godinu sa financijskim pokazateljima, pa me evo zanima kako komentirate to izvješće u odnosu na prethodne godine.
Poštovani državni tajnik.
Pa to je Izvješće koje bi ja želio više-manje da uvijek takvo izvješće bude u mirnodopskim uvjetima odnosno u uvjetima kada nemamo katastrofu. Znači da negdje oko 100-njak i nešto milijuna kuna nabavimo robnih zaliha, to znači da bismo takvim tempom onda našu bilancu vrlo brzo popunili do kraja. Samo vrlo često je zbog financijskih situacija nije moguće dobiti tolika sredstva, nego dobiju se obično manja. Ali evo koliko dobijemo mi svaki put od toga nastojimo maksimalno nabaviti ono što nam baš u tom momentu treba i lagano održavate skladišta. Od 7 skladišta koja smo imali, ja sam zatekao 4 u devastiranom stanju. Idite sada vidite, to su skladišta kao da su skladišta od Njemačke države sa minimalnim sredstvima uloženim i svi kontejneri kada se budu vraćali iz Banovine će moći biti u skladištima i oko naših skladišta postavljeni.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anja Šimpraga. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Pred nama se nalazi odnosno danas raspravljamo o Izvješću o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2019. godinu, ponavljam, za 2019., u kojem nismo mogli ni zamisliti nedaće koje će nas snaći u 2020. i 2021. kada će Ravnateljstvo za robne zalihe preuzeti veoma važnu ulogu u saniranju posljedica potresa i na kraju dostavivši najviše kontejnera i kućica na Baniju. Vjerujem da će nas biti više zainteresiranih u ovoj sabornici kada budemo raspravljali o Izvješću za 2020. Aktivnost državnih robnih zaliha odnosno Ravnateljstva nije uvijek toliko medijski vidljiva, ali je nedvojbeno da Ravnateljstvo i ako smijem tako reći mirnodopskim razdobljima radi i priprema se za eventualne problematične situacije. Tako je i aktivnost posljednjih godina bila pojačana prilikom elementarnih nepogoda, primjerice prilikom poplava u Gunji, klizišta u Sisačko-moslavačkoj županiji i drugima. Jednostavno rečeno o državnim robnim zalihama računa vodi Ravnateljstvo za robne zalihe koje djeluje u okviru Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja i obavlja poslove određene Zakonom o strateškim robnim zalihama. Strateške robne zalihe značajne su s aspekta socijalne, društvene i humanitarne uloge svake zemlje koja dolazi do izražaja u izvanrednim situacijama. Stalnim stvaranjem strateških robnih zaliha pridonosi se učinkovitijem djelovanju sustava zaštite i spašavanja i održivosti gospodarstva u teškim uvjetima. Stoga je stvaranje, održavanje ali i teritorijalni razmještaj strateških robnih zaliha od strateške nam važnosti. Stalno dostupne zalihe osiguravaju nesmetano i pravovremeno interveniranje i otklanjanje posljedica te isključuju ovisnost o tržištu, sektoru proizvodnje, uvozu ali i međunarodnoj pomoći. Predmetno Izvješće o kojem raspravljamo je sistematično, lako ga je pratiti te daje jasnu usporedbu stanja na kraju 2018. i stanja na kraju 2019. godine. Tako iz Izvješća proizlazi kako je sveukupna vrijednost roba, robnih zaliha na zadnji dan 2019. iznosila oko 538 milijuna kuna što je za 5% više nego u 2018. godini, kada se tome pridoda vrijednost nekretnina i opreme dolazimo do ukupne vrijednosti od oko 643 miliona kuna što je za nepunih 4% više nego u 2018. godini. Vrijednosno najveći udio robnih zaliha na kraju 2019. kao što smo čuli nekoliko puta bilo je u pšenici čak 18%, višenamjenske cisterne činile su 15%, eurodizel gorivo 12% i ostalo u manjim postocima. Nakon što je u 2019. izvršena nabava strateških robnih zaliha u ukupnoj vrijednosti od 106 miliona kuna RH na kraju 2019. imala je u državnim zalihama 96,7 miliona kuna pšenice, 80,6 miliona kuna višenamjenskih autocisterni, 32,2 miliona suhih obroka i mesnih konzervi i šatora, 10,7 miliona kuna ribljih konzervi te 5,4 miliona kuna stambenih kontejnera. Zabrinuta sam činjenicom da je obradom prispjelih inventurnih lista na samom kraju 2019. usporedbom stvarnog stanja utvrđenog popisom, popisom sa stanjem u robnom knjigovodstvu zalihe utvrđen je inventurni manjak u vrijednosti od 5,3 miliona kuna. Naime, radilo se o manjku šećera u količini od 260 tona, mlijeka u prahu u količini od 115 tona. Istina je da se radi o manjku koji je utvrđen prilikom popisa na dan 31.12.2107. i 2018. i dio robe je tijekom 2019. godine namiren i vraćen te je tvrtka u postupku predstečajne nagodbe i manjak se rješava kroz predstečajnu nagodbu, ali svejedno mi moramo iznaći mehanizam kako bi prevenirali ovakve probleme u budućnosti. Na zadnji dan 2019. postoje potraživanja veća od milijun kuna za 13 tvrtki te su ukupna potraživanja na dan 31. prosinca 2019. iznose 40 više od skoro 43 miliona kuna. Ona su tako manja za čak 30% u odnosu na 12. mjesec 2018. Radi se o potraživanjima koja su nastala najvećim dijelom u razdoblju do 2004. godine, a za koja su poduzete sve pravne radnje. Navedena su i utužena ili prijavljena u stečajnom postupku te su pokrenuti kazneni postupci za odgovorne osobe. Međutim, ovo smanjenje možemo tumačiti dvojako jer je do smanjivanja potraživanja došlo iz razloga primjene Pravilnika o izmjenama i dopunama Pravilnika o proračunskom računovodstvu i računskom planu i provođenju ispravka vrijednosti potraživanja. Kako bi u potpunosti mogli ispuniti osnovnu ulogu za koju su namijenjene potrebna je konstantna i ciljana popuna robnih zaliha kojom bi se omogućila efikasnija upotreba i veća raspoloživost strateških robnih zaliha. Osim toga daljnjim stvaranjem robnih zaliha na neizravan način pridonijelo bi se i gospodarskoj aktivnosti tvrtki kroz nabavu roba te podmirenje troškova skladištenja i očuvanja kvalitete robnih zaliha. Stoga naglasak kako je i rečeno u daljnjem poslovanju prvenstveno treba staviti na osiguranje sredstava za nabavu roba i na daljnju modernizaciju vlastitog prostora. Naposljetku treba voditi računa o tome da se za radom ravnateljstva ne vuku repovi odnosno da nema nikakvih manjaka te da kontrole budu strože i sistematičnije. Međutim, nesporno je kako je rad ovog tijela itekako važan, dolazi do izražaja u teškim trenucima i Klub zastupnika SDSS-a podržat će ovo izvješće za 2019. godinu. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj zeleno-lijevog bloka, a govorit će poštovana zastupnica Rada Borić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege čini se da nas ova tema nešto danas manje zanima no inače, a tema je izuzetno važna. Evo govorili smo ovdje što znači imati robne rezerve da bar preživimo onih 30 dana koji se računaju da bi bile potrebne za vrijeme neke karantene ili nekih drugih vrsta nepogoda. Ono o čemu bih htjela reći nešto je ako se osvrnemo samo na Članak 2. Zakona o strateškim robnim zalihama koji u njemu izrijekom stoji, zalihe se stvaraju za zadovoljenje osnovnih potreba opskrba stanovništva u slučajevima velikih prirodnih nepogoda. Dakle, kada smo dobili ovo izvješće mi smo u izvješću vidjeli što bi se to činilo, koje bi to bile zalihe koje bi trebale biti zadovoljene i koje bismo trebali imati i ovdje smo čuli poteškoće, najčešće su dakako i financijske prirode ili prirode da trebamo evo čuli smo da smo malo i modernizirali skladišta i to je upravo posljednja rečenica u izvješću. Dakle, financiranje zaliha i modernizacija i unapređenje njihovog skladištenja. Međutim, ono što nismo vidjeli, a vidjeli smo ovdje u jednoj od replika da je i problem možda bio što i kada sa zalihama koje imamo ili koje možda možemo dobiti u onom trenutku kad nam zatrebaju i sinergiju u slučajevima kad se dogode nepogode, što je onda s tim zalihama i gdje su te zalihe. Naime, vidjeli smo ako pogledate na stranici 11. izvješća imate na stranici pregled dakle prehrambenih proizvoda o kojima je ovdje bilo govora, ali i neprehrambenih pa kad pogledate je li to dovoljan izbor onoga što nam u nekim vremenima nepogoda, a posebice ovo pandemije da li je tu ono nešto što nam je potrebno u takvim trenucima. Ovdje je jako zanimljivo, ovdje smo govorili a vezano uz potres, eto nisu, nisu u ravnateljstvu odgovorni ili su odgovorni zato što netko nije tražio nešto, ali ako je ovdje bilo 12.000 vreća za spavanje vrijednih gotovo 5 miliona kuna, a šatora je bilo komada 6, to su vjerojatno neki izuzetni šatori jer stoje milijun kuna. Dakle, ako toga nije bilo u trenutku, a ja ovdje imam jedan citat da je gospodin ravnatelj Civilne zaštite Damir Truta u kritičnim trenucima kad nam se dogodio potres došla su samo 18 kontejnera. U izvještaju također stoji da je dio kontejnera, ne samo kontejnera već i vodoopskrbnih vozila da dakle nakon i duže godina korištenja kao što su to kontejneri ostavljaju se i lokalnoj upravi i samoupravi, gradovima, pa čak i pojedincima koji su to koristili i razumijem, stariji su od 7-8.g.. Moje pitanje, kako obnavljamo i što obnavljamo ako smo ostavili kontejnere koji su bili korišteni u nekim drugim prilikama, ako smo već kontejnere prije potresa dali i onda je to isprika da su nam kontejneri bili korišteni oko situacije sa covidom. Nemoguće je dogoditi se da nam postaju 18, a pri tom, o tome sam i govorila, eto tek neki dan je, maknuti su šatori, ogromni šatori u dvorištu Likovne akademije u Zagrebu koji nisu služili ničemu godinu dana, a netko je odlučio da će biti tamo jer eto možda zbog pandemije će ne znam studenti se tamo hraniti ili ovako neki vrlo neobičan sam odgovor dobila. Ali u trenutku dakle kad se dogodila jedna kriza kao što je bila Banija, zašto ti šatori nisu bili na Baniji, zašto ti kontejneri nisu bili na Baniji, pa čak i ti koji su bili i stariji i namijenjeni možda da će otići na neko drugo mjesto. Ono što zaista me zanima, tko je odgovoran za način kako ako u zakonu stoji posebice da se zalihe moraju obnavljati, ja sam pitala ovdje kada se radi kontrola i dobila sam ako, u zakonu piše nekoliko puta, dobila sam odgovor ona prava inventura, mi svi znamo radi se krajem godine. Ali dok mi dočekamo kraj godine, dakle sad smo dobili za '19., sada smo polovica '21., da li se neka vrsta kontrole radi da vidimo što nam nedostaje ne bismo li napunili i popunili robne zalihe. Može se dogoditi da neka firma ode u stečaj, pa eto ostane nam dužna šećer, pšenicu, neke su pšenice i cijeli silosi nestali i do dan danas ne znamo što se s time dogodilo, al je pitanje danas kad ne znamo što nam se može dogoditi sutra poplava, ne dao Bog prekosutra opet nešto drugo, što, ko je odredio koji su to prioriteti jer onda se mogu dogoditi ovakve javne nabave pri čemu onda ima izuzetaka kad se desi covid da se onda možda maske ili rukavice mogu nabavljati bez javnih nabava. Možemo li sada uključiti ono što je važno za ovakve trenutke, možemo li računati na neke druge nepogode, pa da napravimo na vrijeme javnu nabavu? Nije pitanje, ovdje smo čuli odgovor, pa eto jedna nabava, pa, pa onda će ta roba koju smo nabavili eto nabavili smo, ona stoji u skladištu, drugi se neće javljati jer ju neće prodati. Odgovor nije bio dobar, pa ja sam prodala, briga me hoćete držati u podrumu ili ćete podijeliti. Nije odgovor eto javlja se jedan jer on želi svoju robu prodati, pa prodao je svoju robu, pitanje je samo ko je krajnji kupac, da li su to zalihe ili da li je to pojedinac. Ono što stvarno zabrinjava i što, a pokazao nam je potres, pogledajte malo kako god ne vidimo te druge i treće razine i nemamo vremena svi istraživati, neke se stvari doslovno ne razumiju kada se čitaju samo financijske, financijske stavke. Ono što je doista nam se pokazalo dakle kada ako u zakonu stoji da se moraju obnavljati, kada se obnavljaju, što se bira, koji su kriteriji i kako se bira, kada ćemo znati da li mi možemo računati da će nam svaki puta prije no što će iz robnih zaliha doći kontejneri da prije nam dođu iz Istre kamp kućice i kontejneri da nam prije stižu iz, da nam će prije doći i vatrogasci i hitna pomoć i dobrovoljci i volonteri i da će nam doći vreće za spavanje iz Grčke, a mi imamo 12.000 vreća, tako piše, imamo li ih? Moje pitanje je imamo li ih? Neću reć da nam treba istražno povjerenstvo i da ću se ja prijaviti dobrovoljno i volonterski da odradim s nekim inventuru na je li mjestima budući da je to tajna gdje mi držimo zalihe. Kako je moguće da nije bilo jedne vreće za spavanje od tih 12.000 vreća ili tih vreća nema, jer ja sam bila 31. u Majskim poljanama i ljudi su me molili vreće za spavanje ili je bila loša organizacija. Dakle, ili je bilo, ja razumijem da će ravnateljstvo reći nisu nas to tražili, onda je netko jako loše tražio i radio uvid iz Civilne zaštite što je potrebno na terenu. Mi se ne možemo hvaliti u izvješćima o isporuci ne znam 2.000 cjelodnevnih obroka, pa zar nam je to bilo za pohvalu da smo to eto napravili kao na vrijeme na početku? Dakle još nešto, Ministarstvo gospodarstva je, smatra da je pravodobno obnavljanje to što su 22. prosinca '20. pokrenuli su nabavu dodatnih kontejnera za potrebe, potrebe krize uzrokovane korona virusom, te da će 41 kontejner iz tog kontinenta, kontingenta, još im piše bez „n“, pa sam tako i ja pročitala, u Ministarstvu gospodarstva su priznali da nisu u stvari znali da u članku kada smo pitali, u čl. 17. zakona piše da su propustili pravovremeno obnavljanje, dakle odluka kasnije donešena čak s nekim priznanjem da se to nije napravilo. Što ćemo napraviti da se držimo slova zakona o obnavljanju, o obnavljanju robnih rezervi na način da spriječimo, da spriječimo situaciju kakva je doista bila na Baniji?
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Daniel Spajić, izvolite.
Hvala predsjedavajući, poštovane dame i gospodo. Sredinom 2021. g. stavit na dnevni red ovoga Doma raspravu o Izvješću o stanju upravljanja robnih zalihama RH za 2019. bilo bi nepoštivanje Sabora čak i u okolnostima kad bi 2020. g. bila normalna godina. Opet ta bahatost i nepoštivanje Sabora i njegovih zastupnika, još je veće uzme li se u obzir činjenica kako u prošloj godini zbog dvaju potresa i pandemije dolazilo do značajnih izmjena u sustavu upravljanja državnim robnim zalihama. Dana 17. ožujka 2020. g. Vlada je donijela Odluku o nabavi i korištenju strateških robnih zaliha u svrhu zaštite zdravlja i jačanja nadzora nad Covid-19 pandemijom. Pravdajući se žurnošću i proglašavajući to strateškim pitanjem, Vlada je nabavu u vezi Covida-19 izuzela od javne nabave i prema vlastitom izvješću, u tome režimu potrošila preko 500 milijuna kuna. Preko 500 milijuna kuna. Kad znamo kako ministarstvo, recimo zdravstva upravlja resursima preko javne nabave, i kako angažira cvjećarku da odradi digitalizaciju, onda nas je strah i pomisliti kako je utrošeno ovih, preko pola milijarde kuna. Opet kažem, bahatost, što nije dobro kao inače, odbijen je zahtjev za revizijom ovih nabava, objašnjenju Vlade za to stoji kako nema potrebe za revizijom jer se svi detalji mogu naći na web stranici, a navedena je poveznica koja vodi do stranice koju ni nakon dugo traženja nešto tako ne možete naći, ne možete naći ništa. Samo Izvješće je šturo i ne donosi potrebne detalje koji bi jasno upućivali poštuje li Ministarstvo gospodarstva preko Ravnateljstva svoju zakonsku ulogu. Recimo, prema čl. 27 i 28, Ravnateljstvo je dužno obavljati nadzor nad odabranim subjektima koji vrše skladištenje robe, a za nepoštivanje ugovora predviđene su velike novčane kazne, pa i kaznena djela sa zatvorskom kaznom. Prema Izvješću u svim nadzorima provedenim tokom 2019. g. u samo jednom slučaju utvrđena je nepravilnost u skladištenju iako postoje indicije kako je takvih nepravilnosti puno više. Pazite, mi smo zemlja koje je u vrhu kada je u pitanju korupcija, pa je čak i teoretski nemoguće da je samo ovaj, na jednom mjestu bilo nepravilnosti, to je mislim, to je jednostavno nemoguće. Znači da se ni tu posao ne obavlja onako kako bi trebalo, jer znate da smo mi po korupciji među prve 3 zemlje u EU, tu smo top. Naša istraživanja pokazuju kako se kod upravljanja robnim zalihama događaju mnoge druge nepravilnosti, ne znam, poput štednje ponavljanja robnih zaliha kojima je istekao rok uporabe ili su izgubili funkcionalnost kao npr. stare zalihe dizela, pa slaba kontrola artikala koji su dani na korištenje pojedinim korisnicima, dolazi do oštećenja ili uništavanja te robe koja više nije za uporabu. Pogodovanje odabranim tvrtkama po povećanoj cijeni skladištenja, a što je to nego korupcija? Lokacije skladišta su tajne, ali nisu svi ispunjeni, ali nisu uvjeti svi za tajnost ispunjeni. Vrlo često se pomoć u opremanju pojedinih službi, npr. HGSS-a vrši putem robnih zaliha pa te zalihe uopće ne postoje nego su one u redovnoj uporabi cijelo vrijeme. Zaobilazi se javna nabava o popunjavanju robnih rezervi pod izlikom tajnosti. Stoga pozivamo Ministarstvo gospodarstva da pripremi ozbiljno izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama te o slabostima i propustima koje su se pokazale kako tijekom pandemije, tako i nakon potresa u Zagrebu i okolici i na Banovini. Ja sam uvjeren da u ovoj priči ima puno kriminala, ali da naši građani jako malo o tome znaju. To treba početi raskrinkavati stvari, ovaj, to treba .../nerazumljivo/... da odgovorni odgovaraju za ove propuste jer najlakše nam je na sve staviti tajnost. Stavimo tajnost, onda nitko ništa ne smije pitati i radimo ispod stola šta hoćemo. Evo ja, ja s ove govornice pozivam Sabor, ja sam član Savjeta za robne rezerve u Saboru, nikad nitko me još nije pozvao na jedan sastanak. Evo, ja pozivam, nek naprave nekakav sastanak di jednostavno počnemo nešto raditi po tom pitanju da se uvedu mehanizmi te kontrole i da jasnost obavijestimo ovaj, što se tu dešava. Mislim da ljudi imaju pravo znati jer vidjeli smo sad kad smo imali ove katastrofe, u biti, da mi tu nismo spremni. Nemojte, državni tajniče ovo shvatiti osobno ali ja mislim da mi imamo najnesposobnijeg ministra gospodarstva na kugli zemaljskoj. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika, e, imamo povredu Poslovnika. Netko je dignuo? Nije. Dobro. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Josip Begonja. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Uvodno, dame i gospodo, Klub zastupnika HDZ-a podržat će Vladino Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2019. g. s financijskim pokazateljem. I ne slažem se da Ravnateljstvo za robne zalihe radi kriminalne radnje kako što se ovdje do sada imputiralo s više, od više govornika. Sukladno odredbama Zakona o strateškim robnim zalihama, Vlada RH u obvezi je jednom godišnje podnijeti izvješće HS-u o stanju i upravljanju robnim zalihama. Nadzor nad upravljanjem robnim zalihama sukladno navedenom zakonu provodi Savjet za robne zalihe, sačinjen od 5 članova koji razmatra prijedlog bilance strateških robnih zaliha i godišnji program strateških robnih zaliha, također, razmatra kvartalne i godišnje izvješće o upravljanju robnim zalihama. Iz dostavljenog predmetnog Izvješća o stanju i upravljanju robnim zalihama za prošlu .../nerazumljivo/... za 2019. g., razvidno je da je Ravnateljstvo za robne zalihe ostvarilo prihode i primitke u ukupnom iznosu od preko 116 734 000 kuna, od čega se oko 61,38% odnosi na prihode od prodaje nefinancijske imovine, dakle na prihode od prodaje strateških zaliha, također i prihodi poslovanja ostvareni su u iznosu od 38,62% ili preko 45 milijuna kuna. Što se tiče rashoda, oni su ukupno ostvareni u iznosu od preko 143 milijuna kuna, a odnose se na rashode poslovanja u iznosu od 20,31% ili od preko 29 milijuna kuna od čega su materijalni rashodi, među kojima najznačajniju stavku čine rashodi za usluge skladištenja roba strateških robnih zaliha, zatim premije osiguranja te rashodi materijala i energije preko 17 milijuna kuna. Nadalje, oko 79% nešto više od toga čine rashodi za nabavku nefinancijske imovine u što su uključeni rashodi za nabavku strateških robnih zaliha te rashodi za nabavku proizvedene i ne proizvedene dugotrajne imovine. Dakle, u toj 2019.g. Ravnateljstvo za robne zalihe ostvarilo je manjak prihoda u odnosu na rashode u iznosu preko 26 milijuna kuna koji se pokrio prenesenim viškom prihoda i primitaka iz ranijih godina u iznosu od preko 32 milijuna kuna te je raspoloživa razlika viška prihoda u iznosu cca 6 milijuna kuna prenesena u 2020.g. za potrebe popune bilance strateških robnih zaliha te ulaganja u vlastita skladišta radi dovođenja istih u funkciju. Također iz financijskih izvješća za 2019.g. razvidno je da je došlo do smanjenja ukupnih potraživanja u odnosu na dan 31.12.2018.g. riječ je o potraživanjima koja su nastala do 2004.g. i ranije, a za koja su poduzete sve pravne radnje u smislu utuživanja, prijave za stečajnom postupku ili su pokrenuti kazneni postupci za odgovorne osobe te su ta potraživanja i osigurana određenim garantnim instrumentima. Naravno dijelom je za to zaslužene su i promjene pravnih normi prije svega pravilnika o proračunskom računovodstvu i računskom planu gdje su napravljene ispravke vrijednosti potraživanja, korekcije za potraživanja koja kasni do tri godine za 50% odnosno preko tri godine 100%, a ako je nad dužnikom pokrenut stečajni postupak ili likvidacijski postupak tada su potraživanja ispravljena u visini od 75%. Što se tiče nadalje obveza Ravnateljstva za robne zalihe, one su na dan 31.12.2019. bile za oko milijun i 366 tisuća kuna manja nego godinu dana ranije. Kolegice i kolege, nema dvojbe da su strateške robne zalihe značajne s više aspekata, tu prije svega mislimo na socijalnu, društvenu i humanitarnu ulogu te sigurnosnu ulogu svake zemlje koja dolazi do izražaja u izvanrednim situacijama. Kontinuiranim stvaranjem strateških robnih zaliha pridonosi se i obrambenom djelovanju, učinkovitijem djelovanjem sustava zaštite i spašavanja te održivosti gospodarstva uvjetima ugroze. Stoga je stvaranje i održavanje i teritorijalni razmještaj strateških robnih zaliha od strategijske važnosti za svaku zemlju tako i za našu zemlju. Svjedoci smo da zbog elementarnih nepogoda, poplava, požara, ekoloških katastrofa, potresa i sl. koji su nas posljednjih godina zadesile da se sve učestalije koriste strateške robne zalihe kako bi se pomoglo građanima koji su pogođeni tim nepogodama. Primjera radi za spomenuti je poplave u Slavoniji, Banovini, požari u dalmatinskim županijama, ekološki incidenti, potresi gdje su u velikoj mjeri se koristile i autocisterne za vodu, spremnici za vodu razne mobilne pumpe, mobilne brane, boks barijere, agregati i naravno razni prehrambeni proizvodi. Isto tako razmještajem robe i opreme te davanjem na korištenje i skladištenje dobrovoljnim vatrogasnim društvima i JVP-ima povećava se opremljenost i spremnost za brže interveniranje kojim je moguće spriječiti nastanak nepogoda većih razmjera, primjerice požara i poplava. Stalno dostupne zalihe osiguravaju nesmetano i pravovremeno interveniranje i otklanjanje posljedica te isključuju ovisnost o tržištu, sektoru proizvodnje i uvoza. Osim toga, daljnjim stvaranjem robnih zaliha na neizravan način pridonosi se gospodarskoj aktivnosti tvrtki kroz nabavu roba te kroz podmirenje troškova skladištenja i očuvanja kvalitete robnih zaliha. Iz svega navedenog neprijeporna je važnost robnih zaliha kako bi u svakom trenutku mogli odgovoriti na izazove koji budu pred nama neovisno ili je riječ o elementarnim nepogodama i drugim krizama. Poštovane kolegice i kolege na kraju možemo konstatirati da se kroz ovo izvješće kvalitetno prezentirao rad Ravnateljstva kroz stanje i upravljanje robnim zalihama za 2019.g. i kao što sam uvodno kazao Klub zastupnika HDZ-a podržat će ovo vladino Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2019.g. s financijskim pokazateljima. Hvala na pozornosti.
Sljedeći klub zastupnika biti će onaj Centra i GLAS-a, a govorit će poštovana zastupnica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege. Evo počet ću sa par rečenica iz zaključka ovog izvješća koje nam kažu da su strateške robne zalihe značajne s aspekta socijalne, društvene i humanitarne uloge svake zemlje koja dolazi do izražaja u izvanrednim situacijama. Dakle, u izvanrednim situacijama nam je važno i to strateški važno kako smo organizirani, imamo li dovoljno robnih zaliha i kako reagiramo na te izvanredne situacije, na krizne situacije pogotovo na elementarne nepogode koje su nas snašle u proteklo vrijeme. I kaže se ovdje da permanentnim stvaranjem strateških robnih zaliha pridonosi se obrambenom djelovanju, učinkovitijem djelovanju sustava zaštite i spašavanja održivosti gospodarstva u uvjetima ugroze stoga je stvaranje, održavanje i teritorijalni razmještaj strateških robnih zaliha od strategijske važnosti. E sad kako mi stojimo sa cijelim ovim sustavom? O robnim zalihama se puno pisalo, istraživalo i po medijima, svjesni smo puno afera u proteklom razdoblju, pa ću evo ja ovdje citirati neke od članaka iz medija dakle koje su istraživački novinari i komentatori iznosili ili prinosili javnosti. Dakle, kažu da je ova priča o državnim robnim zalihama zapravo tužna priča, o prehrambenim, neprehrambenim artiklima koje država iz godine u godinu sprema za slučajeve katastrofa, ratova, prirodnih nepogoda, ekoloških kataklizmi kao što je bio evo i nedavno slučajevi potresa koje smo imali pogotovo onaj 29. prosinca kad je Baniju zadesio potres od 6,2 stupnja po Richteru. Kako smo reagirali tamo, što se dogodilo, dakle štete na kućama više od 50.000 stanovnika, neuseljivo najmanje nekoliko tisuća nekretnina, oštećene škole, a sudeći prema podacima Ministarstva gospodarstva pomoć stradalima iz robnih se zaliha aktivnije počela slati tek nakon kritika medija. Povijest samostalne Hrvatske obilježena je skandalima vezanim uz stanje robnih zaliha, podizale su se optužnice, vodila suđenja, iščuđavalo se nad praznim skladištima, govorilo o pljačkama u stotinama milijuna kuna, skandaliziralo zbog lažnih obračuna, a na kraju se i zaboravilo primiti posla pa državna skladišta napokon dovesti do stanja kako je to zakonom i propisano. Povijest tih skandala seže još od '96. godine kada je tada i Vladimir Šeks predsjedao saborskim povjerenstvom osnovanim zbog sumnji da se u robnim zalihama napuhuju zalihe žita, a potom ispod cijene prodaju privatnim tvrtkama. Na tom se državnom smočnicom iščuđavao Ivica Račan 2000. godine kad je otkrio da u skladištima ima robe koja ne pripada u zalihe, pa onda potom Ivo Sanader 2003. iz robnih zaliha je namjeravao slati humanitarnu pomoć tada stradalom Iranu ono ispostavilo se da tamo nema osnovnih potrepština. Dakle, niz skandala, obećanja da će se stanja srediti. 2011. godine USKOK diže optužnicu protiv 6-torice optuženih zato što je iz robnih zaliha opet nestalo žito. Dakle, iz godine u godinu skandali. Tajnom su proglašene i lokacije na kojima se nalaze skladišta, ali su mediji zato otkrili barem kad je pitanje skladište u Glini Ministarstvo gospodarstva njegovo čuvanje povjerilo Agroturističkoj zadruzi Veličanka koja se bavi održavanjem zelenih površina, a čiji je upravitelj pak Stanko Raguž jedan od članova zajednice branitelja HDZ-a Gojko Šupak. Veze između HDZ-a i robnih zaliha spomenula sam i u replici otkrili su se i na primjeru tvrtke Slavonija Županja u kojoj je do 2016. godine bio zaposlen donedavni čelnik ravnateljstva za robne zalihe Damir Juzbašić. Dakle, kao što sam rekla od 2016. naovamo sklapani su milijunski ugovori tako da je za ukupno vrijeme HDZ-ove vlasti od 2016. naovamo do danas je ta tvrtka zaradila gotovo 7,4 milijuna kuna. Sad ako pogledamo izvješće dakle vrijednost robnih zaliha na zadnji dan prošle godine iznosila je nešto više od 500 miliona kuna, najveći udio zaliha je pšenica, višenamjenske cisterne, kukuruz, eurodizel gorivo, juneće meso, šatori, suhi obroci, mesne konzerve itd. Prema uvedenom u financijske vrijednosti dakle RH u državnim zalihama ima 96,7 milijuna kuna pšenice, 80 milijuna kuna višenamjenskih autocisternih, 32 milijuna kuna suhih obroka, mesnih konzervi i sad ako neke od tih financijskih vrijednosti pretvorimo u količine i istima pridodamo ono što je nabavljeno u 2019. godinu dakle u ovom izvještaju nemamo zapravo, imamo šta je nabavljeno te godine, nemamo konačno stanje, ali evo ako to sve skupa izračunamo zalihe dakle na kraju 2019. godine raspolažu sa 186 šatora, 54 višenamjenske autocisterne, 144 stambena kontejnera te najmanje 15 agregata za proizvodnju električne energije i 12.000 vreća za spavanje. Sve te količine trebale su biti dopremljene do Petrinje, do Gline i okolnih sela, zaseoka najkasnije 24 sata nakon katastrofalnog potresa koji se dogodio u prosincu prošle godine. Budući da se to nije dogodilo, dakle prije su reagirali ljudi, prije, prije su reagirali susjedne zemlje, agregati, šatori su stizali iz Slovenije i Grčke, dakle svi oni koji upravljaju ili trebali bi upravljati cijelom tom operacijom zadovoljenja potreba opskrbe stanovništva nužnim odgovarajućim smještajem odnosno osiguravanjem uvjeta za privremeno zbrinjavanje svih pogođenih potresom morali su dakle objasniti razloge zašto se to nije dogodilo. Ako u zalihama ne postoje stambeni kontejneri, ako u njima nema barem 186 šatora, 12.000 vreća za spavanje, dakle savjet za robne zalihe, ministar gospodin Ćorić trebali su tada objasniti što se svim tim zalihama dogodilo. Ministarstvo je tada izdalo neko priopćenje, kazalo se je li kontejneri su upotrebljeni glede Covid krize i razmješteni po cijeloj Hrvatskoj međutim to priopćenje dakle nije nam objasnilo zbog čega smo iz Slovenije i Grčke zatražilo kao pomoć šatore i vreće za spavanje jel rekla sam da ih je bilo 12.000 vreća bi trebalo biti u zalihama. Imali smo ih dakle više nego u dovoljnim količinama. Isto se tako tada ministarstvo pohvalilo kako je u 2 dana isporučilo 2000 cjelodnevnih suhih obroka što je prema izvještajima novinara koji su tada obilazili teren, a i sami smo vidjeli potresom pogođena naselja jako daleko od zadovoljenja potreba i bez obzira na količine iz privatnih donacija koje su stizale u velikim količinama. Budući da je vrijednost cjelodnevnih suhih obroka, mesnih konzervi u robnim zalihama na zadnji dan prošle godine bilo 21 milijun 480 tisuća kuna, vrijednosti ribljih konzervi 10 milijuna 740 tisuća kuna, isporuka od samo 2000 cjelodnevnih obroka sigurno nije za neku naročitu pohvalu. Dakle, Ministarstvo gospodarstva očito je smatrao da pravodobno obnavljanje, da je to što je već u utorak 22. prosinca pokrenuta nabava dodatnih kontejnera za potrebe krize, dakle oni su reagirali i počeli obnavljati svoje skladište i svoje zalihe tek nakon što se kriza dogodila. Još jedan evo zanimljiv podatak, preko robnih zaliha je, i to su isto mediji otkrili u jednom članku, preko robnih zaliha kupljeno je 5.000 odjela, remena i kapa za civilnu zaštitu. Remen je stajao 330 kuna, a isti takav remen za MUP je nabavljen za 100 kuna. Onda su nabavljali 5.000 kombinezona, kapa, prsluka i remena za potrebe civilne zaštite, višestruko preplatili kombinezone. Evo tako se može naći da je cijena po komadu bila 1.745 kuna, a Civilna zaštita Grada Zagreba iste te kombinezone nabavila je za 270 kuna. Vidi se očita razlika. Evo za kraj samo jedan komentar. Dakle, ako ćemo i nakon budućih potresa i poplava, ako će sami građani, tvrtke, susjedne države svojim donacijama i aktivnostima mijenjati državne robne zalihe onda nam takve zalihe niti ne trebaju. Tih 537 milijuna kuna, kolka je bila njihova vrijednost je li na kraju godine 2019. može se puno pametnije i korisnije iskoristiti. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj SDP-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik
Sigurno državni tajnik misli više ima robe u zalihama nego zastupnika trenutno u dvorani, vjerojatno. Al to ja mogu reći, on ne može, dobio bi opomenu. Dakle, robne zalihe su važna i nesumnjivo ovoga potrebna institucija. Ako govorim o instituciji mislim naravno na ravnateljstvo ili u kojoj formi je već sad to organizirano i to je jedna od onih institucija koja u stvari pruža sigurnost građanima da država postoji i da će se država za njih pobrinuti. I najbolje je za robne zalihe i za državu kad se njih uopće u medijima ne spominje, a kada ih se spominje onda je to uvijek u lošem kontekstu i to uvijek da nečega fali. To je jednostavno tako. I istina je što kaže g. Milatić, dakle da su vlade u proračunu odnosno vlade u proračunu odnosno parlamentarna većina za njih izdvajali onoliko koliko su mogli i koliko su ocijenili da je u nekom trenutku bio prioritet. Tako je i ovo izvješće za 2019.g. o stanju i upravljanju robnim zalihama sa financijskim pokazateljima, rekao bih, izvješće koje se podnosi svaku godinu, koje ima vrlo sličnu formu i vrlo slične brojeve, a evo ove 2021. je ipak imala nešto drugačiju raspravu u saboru. Naime, zbog potresa koji se dogodio i u Zagrebu i na Baniji postavilo se pitanje gdje se nalaze određene vrste roba za koje bi se očekivalo ili se moglo očekivati ili se trebalo moći pretpostaviti, kako već te idu formulacije, da bi se trebalo nalaziti u strateškim robnim zalihama, a najviše su u fokus u stvari na kraju došli kontejneri za stanovanje. Zbog toga je nekoliko oporbenih klubova, a ja ću zbog političke korektnosti prema kolegama pročitati koji, Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika Centra ili Građansko-liberalnog saveza, Klub zastupnika Domovinskog pokreta, Klub zastupnika MOST-a, Klub zastupnika HSS-a i HSU-a, Klub zastupnika Hrvatskih suverenista, Klub zastupnika IDS-a i Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, 20. siječnja ove godine poslao je i prijedlog zaključka o upućivanju zahtjeva Državnom uredu za reviziju za obavljanje revizije strateških robnih zaliha. Taj zaključak nalazi se i u dnevnom redu na nekom vjerojatno troznamenkastom mjestu, ali kako nam Poslovnik i poslovnička forma naravno dopuštaju da takav prijedlog zaključka uputimo i u glasanje o ovome izvješću onda će Klub SDP-a uputiti prijedlog da se sabor i formalno izjasni, da HS temeljem čl. 19. st. 1. Zakona o Državnom uredu za reviziju da zahtjev za provedbu revizije strateških robnih zaliha. Obrazloženje tog zahtjeva je vjerojatno sve ono što je dio kolega zastupnika govorio, ali se on u najvećoj mjeri svodi na, na pitanje kontejnera. To je bio onaj okidač, a onda se tu još dodalo, dodalo nešto. Dopustite dakle da pročitam u, u ovoj točki i dio obrazloženja tog zaključka, a tiče se g. potpredsjedniče izvješća za 2019., pa sam potpuno u temi iako formalno govorim o sasvim drugoj točki dnevnog reda koja je također na dnevnom redu. Dakle, RH u vlasništvu ima određeni broj stambenih jedinica kojima upravlja Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje, a koje su trenutno raspoložive za smještaj obitelji u potrebi, međutim taj broj nije ni približno dostatan za stambeno zbrinjavanje svih obitelji. Međutim, iako je u strateškim robnim zalihama RH sukladno Zakonu o strateškim robnim zalihama trebao biti osiguran potrebni broj kontejnera za slučaj velikih prirodnih nepogoda i katastrofa, što potres koji je bio na Baniji svakako jest i to se nije dogodilo. Brojni građani čiji su stambeni objekti razrušeni ostali su bez stambenih objekata, a pravodobni privremeni smještaj nije im osiguran zbog nedostatka raspoloživih stambenih kontejnera i strateških robnih zaliha, a nije im mogao biti osiguran zamjenski smještaj, pa su se neki snalazili uz pomoć privatnih donacija autokamp kućica koje su neadekvatne za stanovanje, a samo manji broj uspio je osigurati stambene kontejnere. Prema podacima Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja ravnateljstvo za robne zalihe ima u vlasništvu 184 stambena kontejnera, međutim iz strateških robnih zaliha u Petrinju i okolicu je dostavljen samo 21 stambeni kontejner, a 201 kontejner iz robnih zaliha od ranije raspoređen je ispred zdravstvenih ustanova širom Hrvatske i služe medicinskom osoblju kao pomoć u borbi s korona virusom dok je 76 kontejnera angažirano za smještaj stanovništva nakon potresa u Zagrebu i okolici. Ravnateljstvo za robne zalihe tek je u prosincu 2020. godine pokrenulo nabavu dodatnih kontejnera, ali i to za konkretne potrebe krize uzrokovane korona virusom pa će iz tog kontingenta uputiti 41 kontejner na potresom ugrožena područja iako to nije planirano. Iz Izvješća o stanju i upravljanju o robnim zalihama za 2019. godinu koje Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja odnosno Ravnateljstvo za robne zalihe podnijelo Vladi RH u listopadu 2020. vidljivo je da stambeni kontejneri čine samo 1% ukupnih robnih zaliha RH, a u svibnju 2020. godine tadašnje Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta odgovorilo je na postavljeno zastupničko pitanje da nema potrebe nabavljati nove kontejnere jer se postojeći nalaze na skladištu robnih zaliha, ali da je podatak o točnoj lokaciji kontejnera tajna. Iz ovog izvješća vidljivo je i kako temeljem Odluke Vlade RH od 30. siječnja 2019. godine izvršen prijenos vlasništva kontejnera i strateških robnih zaliha bez naknade gradovima, općinama te udrugama kod kojih su bili na višegodišnjem korištenju za potrebe zbrinjavanja građana čije su kuće neadekvatne za stanovanje uslijed elementarnih nepogoda, ali niti za taj broj kontejnera nije izvršeno zanavljanje zaliha. Također, ostalo je nepoznato gdje se nalaze kontejneri koji su korišteni za smještaj ljudi u poplavama uništenim kućama, kao i kontejneri koji su korišteni za vrijeme migrantske krize ukupno oko 300 kontejnera. S obzirom da se strateške robne zalihe sukladno Članku 17. Zakona o strateškim robnim zalihama održavaju pravodobnim obnavljanjem odnosno kupnjom, a nadzor nad stanjem zaliha sukladno Članku 25. istog zakona provodi ravnateljstvo, provjerom knjigovodstvenog i količinskog stanja robe postavlja se pitanje je li u ovim slučajevima postupano sukladno odredbama, zakonskim pravilima i procedurama. Kako je i samo Ravnateljstvo za robne zalihe navelo u svojem izvješću iz listopada 2020. godine strateške robne zalihe značajne su s aspekta socijalne, društvene i humanitarne uloge svake zemlje koja dolazi do izražaja u izvanrednim situacijama. Permanentnim stvaranjima strateških robnih zaliha pridonosi se obrambenom djelovanju učinkovitijem djelovanju sustava zaštite i spašavanja i održivosti gospodarstva u uvjetima ugroze stoga je stvaranje, održavanje i teritorijalni razmještaj strateških robnih zaliha od strategijske važnosti. Stalno dostupne zalihe osiguravaju nesmetano i pravovremeno interveniranje i otklanjanje posljedica te isključuju ovisnost o tržištu, sektoru proizvodnje, savezu, uvozu i međunarodnoj pomoći. Uslijed elementarnih nepogoda koje nas posljednjih godina pogađaju u suradnji s Državnom upravom za zaštitu i spašavanje sve se učestalije koriste strateške robne zalihe. Isto tako razmještajem roba i opreme te davanjem na skladištenje i korištenje dobrovoljnim vatrogasnim društvima i javnim vatrogasnim postrojbama povećava se opremljenost i spremnost za brže interveniranje kojim je moguće spriječiti nastanak nepogoda većih razmjera, požari, poplave i slično. Kako bi se u potpunosti mogle ispuniti osnovnu ulogu za koju su namijenjeni potrebna je njihova daljnja popuna kojom bi se omogućila efikasnija upotreba i veća raspoloživost strateških robnih zaliha. U tom smislu s obzirom na sve navedeno i posebno u odnosu na to da odgovarajuća popuna nije obavljena, Državni ured za reviziju trebao bi provesti reviziju odnosno ocijeniti jesu li aktivnosti, financijske transakcije, informacije u svakom bitnom pogledu u skladu sa mjerodavnim propisima kojima se uređuje poslovanje Ravnateljstva za robne zalihe te postupak ocjenjivanja ostvaruju li se programi, projekti i aktivnosti učinkovito odnosno prema načelima ekonomičnosti, djelotvornosti i svrsishodnosti i mogu li se poboljšati. Ja sam uvjeren da će vladajuća većina podržati vaš prijedlog zaključka i da će revizija pokazati ono što treba pokazati, ako vjerujete da će pokazati da je dobro sasvim sigurno bi onda trebali i takav zaključak podržati. Zahvaljujem.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Hrvatskih suverenista, a govorit će poštovani zastupnik Željko Sačić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, kolegice i kolege, hrvatska javnosti danas smo mnogo govorili zapravo iz različitih klubova i oporbe i vladajućih o velikoj, o velikom značaju koje ima funkcioniranje ove naše strateške institucije robnih zaliha. Međutim, mi iz oporbe smo opetovano naglašavali i indicije na velike propuste koji se tamo događaju. Iako je to izvješće iz 2019. godine naravno da će doći do izražaja sa svim osobnim i boljim podacima ono izvješće koje ćete podnositi za 2020. Već sada možemo reći da je funkcija koju ste trebali imati, koju imate u ovom društvu za koju izdvaja ovaj hrvatski narod više od pola milijarde kuna nedovoljno ispunjena. Imali smo strašnu nesreću kao generacija koja je daj Bože jedinstvena, neponovljiva da nas zadesi u jednom, u jednom procesu, u jednom periodu i poplava i korona i 2 potresa i poslije svake te kataklizme mi smo trebali nešto naučiti. Iza poplave smo trebali nešto naučiti što nam treba, trebali smo naučiti isto tako iza korone, trebali smo naučiti iza izbjegličke odnosno migrantske krize 2016., trebali smo naučiti iza prvog potresa u Zagrebu, trebali smo naučiti ali već je bilo kasno iza onog katastrofalnog u Petrinji, ali ono što ostaje bolno da nismo naučili, da niste poduzeli da se niste prilagodili situaciji. Da smo mi u Domovinskom ratu npr. tako kao stožer funkcionirali, vjerujte mi da bi bilo puno više ljudskih gubitaka i pitanje kako bi pojedine akcije izgledale da li bi bile pobjedničke, ili bi bile u onom drugom smislu. Zato s tog aspekta neshvatljivo je, neshvatljivo je da pojedine stavke nisu bile u dovoljnoj mjeri osigurane. Evo svi smo čuli, nećemo sada ponavljati kontejnere. Vratit ću se na njih u završnici. Ali primjerice da li vi barem godišnje jednom okupite te čelne ljude iz civilne zaštite, iz vatrogastva, pa ako treba i iz vojnih službi, iz vojnosigurnosnih službi? Morali bi se sastati i socijalni iz određenih ministarstava sastati u neku koordinaciju i reći ljudi idemo osuvremeniti. Pa nije ovo bivša Jugoslavija, nije ovo JNA. Ja se bojim i vidim kada pročitam klasifikaciju vaših stavki od kukuruza, pšenice, ne znam ni ja samo crni ugljen fali, da je to sve duboko zastarjelo, da niste uopće ažurirali potrebe za državnim rezervama sa jednim suvremenim stanjem života u Republici Hrvatskoj. Jer sada kada smo bili na potresu pogođenim mjestima i u Zagrebu i u Banovini vi vidite da treba čuli smo vreća za spavanje, hajde. Ali mi smo čuli da treba agregata za struju. Pa nije to problem, a imate ih 6 komada koliko vidim tamo. Pa treba produžnih kablova primjerice. To su sve, pa treba svjetiljka. U jednom trenutku svjetiljke ne bi vjerovali, pa ljudi nemaju novaca jer nisu mogli kupiti. To je bila jagma za svjetiljkama s kojima će ljudi po noći hodati do svoje živadi, do svog blaga. Pa treba sjeno za krave i za konje i to je bio problem. Vi to trebate predvidjeti. Gdje ćete naći? Što se onda događalo? Ljudi su dobrotvorno, humanitarno iz Slavonije, iz Slovenije, tko zna odakle vukli bale sjena. Pa nešto, kako god to vama sada groteskno izgledalo ali to je život. Tog trenutka to treba. Da ne kažem o pelenama o malu djecu. Pelene za malu djecu u jednom trenutku su bile problem. Hrane je bilo, ali sve sto humanitarno rješavalo. Ali država i o tome mora voditi računa, neku stavku napraviti što ja znam negdje da stoji. Pa to bar može stajati, neće propasti. E sada, ono što je ključno za Hrvatsku državu i za vas također. Osim sprječavanja lopovluka, kriminala ogromnog. Hvala Bogu čuli smo danas da ste mnogo toga riješili. Revizija je došla. Utvrdila je određene gubitke, ali znamo koji su, kako. Nije to milijunsko kao nekada kada su krali brodove, pšenice ili što ja znam što. A ostaje obnavljanje. Ovo što je rekao kolega iz Kluba SDP-a taj zahtjev da se izvrši određena revizija poslovanja svakako ćemo to svi mi to podržavamo iz razloga da znademo da netko u ovoj Hrvatskoj državi razmišlja, on je dobro plaćen, da razmišlja kad što treba i kome treba da kada je panika, kad je kaos, kada ne možemo skupiti sve glave odjednom kada imamo žrtve koje su pred vedrim nebom ili su gladne ili su žedne, ili im treba. Sreća božja da nije bilo minus 20 ili da nije bilo snijega pola metra što je uobičajeno u siječnju mjesecu svake godine. Da je bilo pitao bih vas. Poslali ste dolje 26, 18 kontejnera prvo pa 26 poslije toga i kraj priče, a potreba danas u ovom trenutku imate tisuću 450 kontejnera, plus kampica je ne znam odakle su došle jedno 300, 400 komada i još fali 150 kontejnera ovoga trenutka. Znači, država je uletjela da pomogne. Gdje bi ovi ljudi? Kako bi? Dobro, stavili smo šatore. Rekli smo stvar je u tome da netko nije odradio svoj posao. Da je to bilo u vrijeme rata, taj netko bi završio na vojnom sudu ili na stegovnom sudu, ili bi ga znači bio bi jako loše … [[ne razumije se]] Ne može netko primati plaću, zadužen je da obnavlja, da zanavlja, ne može biti izgovor nema novaca. Ljudski životi su vredniji od toga, a novaca na kraju krajeva ima. Prema tome, u tom Izvješću mene jedino interesira zašto niste kada ste sigurno, sigurno ste upoznati neki službenik, skladištar je negdje rekao – čuj, imamo 10 kontejnera a trebamo imati 300. Netko je trebao reći to fali. Imamo hvala Bogu firme u Hrvatskoj barem tri. Jedna u Međimurju. Jedna u Istri. Jedna u Rijeci. 30 tisuća kuna opremljen kontejner košta. Znači za 30 milijuna kuna dobijemo tisuću kontejnera ili manje ako treba. Hoću reći evo tu se vrti priča, ali nije u pitanju kontejner. U pitanju je odgovornost, savjesnost za profesionalno obavljanje zadaća ljudi koji su za to plaćeni. I vaša je to obaveza gospodine državni tajniče. Uložili ste puno truda. Meni je drago da vodite računa o tome. Ali vaša je obaveza i ove Vlade i Ministarstva da stvari funkcioniraju da mi svi kojima to treba i ako treba ne daj Bože da nikada ne zatreba, ali da smo spokojni da onoga trenutka ako se nešto zlo dogodi da država može u prvom valu, a ako dođe iz cijele Europe dobro dođe. Bilo je loše čitati da smo imali viška hrane koju smo bacali u smeće. Ali još je bilo lošije da ljudi koji su trebali imati krov nad glavom privremeni nisu imali. Eto hvala vam lijepa.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Uvodno ću se vratiti na ono što je bilo rečeno u replici, a na što nisam mogla odgovoriti zbog poslovničkih mogućnosti. Dakle, postoji odluka Vlade o tome da se suspendira javna nabava u vrijeme ove krize i ona je objašnjena visokim sigurnosnim interesom RH. Budući da javna nabava nesmetano teče u nekim zemljama, budući da se na razini EU u čemu je sudjelovala i Hrvatska respiratore itd. zajednički nabavljalo putem postupka javne nabave, a da javna nabava iako često zloupotrebljena ipak je nekakav mehanizam koji omogućava ili praćenje postupka ili doista i zaštitu državnih interesa, zalagala sam se da u trenutku kada je kriza počela jenjavati odnosno kada se tržište, a to je ključno resetiralo tako da su se sve one stvari koje su nedostajale u vrijeme ove krize mogle opet normalno nabaviti da se ta odluka Vlade povuče, dakle da opet imamo sve ono što nabavljamo i za robne zalihe i svu medicinsku opremu u postupku javne nabave. Međutim, naravno očekivano u Vladi nije bilo sluha za takav naš zahtjev i dobili smo odbijenicu i sada ovdje u razgovoru saznajem nešto što mi je vrlo neobično, a to je da postoji ta odluka Vlade, ali mi nju pa baš i ne koristimo, a netko je valjda koristi ili je nitko ne koristi. Jesu li odluke Vlade obvezujuće, jesu li to naputci ili upute? Jesu li to preporuke ili zadaci? O čemu mi ovdje pričamo? Imamo li ili nemamo javnu nabavu? Ako vi kažete mi smo se odlučili biti transparentni pa ić u javnu nabavu i to sa argumentom koji mi se baš nije svidio, koji ide prema tome jer nam inače EU neće dati novce, a ne zato što je to valjana stvar koju trebamo činiti neovisno o nekom vanjskom promatraču onda se meni postavlja pitanje s obzirom da postoji i ta mogućnost jer se očito odluke Vlade mogu tumačiti arbitrarno, što je s onim faktorima koji ipak ne idu kroz javnu nabavu? Čine li oni to da bi nešto sakrili ili zato što im se ne da prolaziti kroz taj postupak ili zato što nemaju mogućnost nešto nabaviti na tržištu? Kako mi ako postoji arbitrarnost u ovom postupanju koje ste nam vi ovdje razotkrili možemo procijeniti tko je transparentan u državi, a koga treba penalizirati. To nisu nevažna pitanja. Pitanje strateških robnih zaliha je ključno pitanje samoodrživosti RH. Mi smo ovdje vidjeli o tome sam sama govorila da u njemu postoje manjkavosti, to smo otkrili na najgori mogući način u vrijeme kriza. Kada čitamo izvješće iz 2019. umjesto da se na vrijeme bavimo izvješćem iz 2020.g. onda otkrivamo da smo određene kontejnere i donirali. Robne zalihe su nešto što bi trebalo biti koliko toliko fiksno, dakle u trenutku manjka ide odmah potraga za novim zalihama da bi se taj broj nečega što nedostaje doveo u neki stadij koji po valjda nekim kriterijima koji su nama nepoznati je zadovoljavajući. Kada smo ostali bez tih kontejnera, kada smo ih bili spremni donirati ne samo njih, oni su nam ovdje u fokusu, nego i mnoge druge stvari jel se ovdje davalo i Caritasu itd. da ne nabrajam, jesmo li išli za time da popunimo te robne zalihe? Ako pak nismo išli za time da popunimo te robne zalihe, zašto smo u zalihama imali previše nečega što se moglo donirati? Onda netko očito ne zna što nam u zalihama treba. Dakle, postoje mnoga nelogična postupanja i mi smo ovdje da proširimo odgovore na pitanja koja se opravdano postavljaju i na koja hrvatska javnost zaslužuje jasan i nedvosmislen odgovor. Recimo Hrvatski sabor imenuje Savjet za robne zalihe koji čine tri zastupnika Hrvatskog sabora i dva ugledna stručnjaka iz područja gospodarstva. Što radi taj savjet? Do kojem mjere je on bio uključen u sve ove robne zalihe? Je li to opet još jedna u nizu deklarativnih funkcija koja ide po stranačkoj dužnosti ili se tu nešto doista radi? Nakon brojnih afera kojima smo svjedočili s čime se složio i g. državni tajnik oko toga koliko je bilo malverzacija ranije prisutno s robnim zalihama, cijela priča se donekle uspavala. U vrijeme najgore krize ponovo se osvijestila važnost robnih zaliha i opravdano probudilo to pitanje. Sama sam u raspravi ukazala na to da možda i svi postupci javne nabave nisu provođeni transparentno nego su one bile samo fiktivne. Da li je to doista tako? Što radi Savjet sabora i sva druga tijela? To su pitanja na koja mi ovdje zaslužujemo odgovor.
Hvala. Sada će odmah nastaviti završno poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić u ime Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Dakle, završit ću neću duljiti. Ne bih ja rado išla sama za sobom, no iz nekog razloga smo otišli na godišnji odmor, a da mene o tome nitko o tome nije obavijestio. Vidim da nema dovoljnog interesa koji bi se očekivao za ovakvu temu koja je doista od strateške važnosti za RH, pa eto dolazimo do toga da mogu nastaviti govoriti ja nakon same sebe. Znači ono s čime želim poentirati, ovo izvješće, a o njemu smo govorili je nedostatno, ono ima tek 17 stranica koje nam daju neke, ali ne i ključne podatke koje se tiču robnih zaliha. Na najgori način svi smo naučili što su robne zalihe i koliko one mogu biti važne u vrijeme krize. Da bismo mogli ispraviti pogrešku i nekvalitetnog izvješća i razgovora o njemu na vrijeme gdje se onda mogu ispraviti određene nepravilnosti prvo treba prestati kršiti tu proizvoljnu praksu koja se događa u Hrvatskom saboru odnosno treba prestati tako postupati na način da se redovito izvješća u 2021.g. raspravljaju za 2019.g. Gdje smo mi? Kada je vuk pojeo tu jednu godinu? Gdje smo mi izgubili godinu dana, kako mi toliko kasnimo? To nema nikakvog smisla i to se mora promijeniti. Drugo, budući da su ta izvješća kratka i nedostatna doista čovjek ukoliko želi nešto konstruktivno ovdje reći ili otkriti hrvatskoj javnosti mora se baciti u samostalno istraživanje i ja ovdje ponovo postavljam ono pitanje koje sam postavila i u govoru u ime kluba, a to je pitanje koje se tiče nečega što brine većinu građana Hrvatske, a to je koliko ima korupcije u vlasti ili u politici kao takvoj? Vjerujem i ovdje piše da treba raditi na kvalitetnijim skladištima i nadopunjavanju robnih zaliha. Ne znam da li se išta u 2020. promijenilo po pitanju naputka što je bio u ovom Izvješću u odnosu na 2019. g., to ne možemo ni saznati jer bi nam ovo Izvješće prvo trebalo jasnije reći što točno nedostaje da se i mi za to možemo založiti. No, bez obzira na sve te manjkavosti, bez obzira na činjenicu da je teško zadovoljiti sve kriterije koji su potrebni da bi netko i skladištio ili dao određenu veliku količinu robe u robne zalihe, teško mogu povjerovati da za ključne jednostavne svakodnevne namirnice kao ove koje sam ovdje izdvojila prolazeći i sama kroz postupke javne nabave za pojedinačne stavke u robnim zalihama, dakle za sir, za mesne konzerve i za tjesteninu, da je moguće da postoji samo jedan ponuđivač na razini RH kojem je u interesu da taj milijun zaradi od države i spremi u svoj džep. Meni je to doista teško povjerovati. Rekli ste i to je činjenica, da su javne nabave, čak i kada imaju samo jednog ponuđivača legitimne. No, to što je nešto legitimno ili što je nešto legalno, ne znači i da je moralno ili da nužno iza toga ne stoji neka praksa koju bi trebalo propitati kako bismo se otvorili tržištu i imali više ponuđivača koji misle da uopće mogu poslovati s državom, a ne kao ovdje da se ostavlja mogućnost tumačenja da je riječ o nekim prethodnim dogovorima gdje onda ove javne nabave kroz koje prolazimo ostaju samo fiktivne. To su pitanja. Složit ćete se ako nije riječ o jednoj nego o nekoliko jednostavnih namirnica, da se ona sama od sebe nameću. Kada ćemo na njih dobiti konkretne odgovore. To nije pitanje samo robnih zaliha, to je pitanje cjelokupnog funkcioniranja ove države, odnosno onih koji su trenutno i privremeno na njezinom čelu.
Sada će završno u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Predsjedavatelju, zastupnice i zastupnici. Obično materijali za svaku točku dnevnog reda dođu isprintani u svaki od klubova, pa kada je tako došao ovaj materijal za ovu točku, Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama, ja sam u nevjerici pitala svoje suradnike i kolege zar je to sve. Zar je to sve. Stoga me uopće ne čudi da je ova rasprava trajala ovako kratko i da je izazvala ovako mali interes o čemu je govorila prije mene Marija Selak Raspudić i zapravo me čudi kako smo uopće uspjeli protegnuti raspravu sve do 3 popodne. Naime, u ovom Izvješću zapravo manje-više ničega nema i više bi o stanju robnih zaliha saznali iz medijskih članaka koji govore o uvijek prisutnoj korupciji, uvijek povezanoj sa istaknutim članovima HDZ-a o čemu je nešto malo više u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a rekla Marijana Puljak. No kada bi na temelju tih medijskih članaka ovdje prisutnim predstavnicima predlagatelja upućivala konkretna pitanja ili kada bih zapravo analizirala što je sve sporno u tim medijskim slučajevima detaljno opisanih korupcijskih afera piše, vrlo vjerojatno bi se ponovno našla u riziku da mi, iza mene prisutan predsjedavatelj, g. Željko Reiner izriče prvu, drugu, treću i ne znam koju po redu opomenu sa oduzimanjem riječi, ponovno vjerujem, u dvostrukom trajanju, pa ću se ja ovoga puta suzdržati od takvih, ovih puta nepotrebnih rizika. Kako bismo ipak bili konstruktivni, evo, ovih dana klubovi zastupnika zaprimili su i prijedloge potrebnih izmjena Poslovnika, o tome sam vrlo često govorila, kao i gđa. Marija Selak Raspudić, pa možda bi bilo zgodno razmotriti i to da nadležni saborski odbori baš na temelju ovog oglednog primjerka unaprijed definiraju što HS očekuje da u prvom sljedećem podnesenom izvješću o stanju i upravljanju robnim zalihama bude sadržano, na koji način prezentirano, koliko detaljno, koliko strukturirano i koliko toga se zapravo može provjeriti poveznicom na pojedine linkove ili eventualnim provjerama stanja na terenu. U konačnici, ovo Izvješće će se svesti kao i na svaku drugu točku dnevnog reda, dakle ili će biti prihvaćeno ili neće. Bit će prihvaćeno utoliko što će glasovi vladajućih za ovakvu jednu nacionalnu sramotu ipak dignuti ruke u zrak. Vas sram ne smeta, vi ga nemate i neće ga biti. Međutim, ujedno će to što ćete prihvatiti ovakvo izvješće, unatoč tome što su naši građani itekako sad, povodom teških nepogoda koje su ih pogodili, od potresa pa nadalje, itekako svjesni da su nestali i kontejneri, da su nestale sve one stvari koje su im u teškim trenucima trebale jamčiti sigurnost, e to će bit vaš najveći poraz. Zbog toga gubite povjerenje, gubit ćete ga trajno, a stanje robnih zaliha zapravo je bitno zbog, ne zato što se deklaratorno navodi da je to pitanje od strateške važnosti, to je doista pitanje naše elementarne sigurnosti i načina na koji se jedna država priprema za buduće katastrofe, za buduće ugroze, svjesni smo koliko ih može biti i koliko su one različite i ovo je jedno od pitanja u kojima se pokazuje, ne samo odgovornost u upravljanju, koje naravno, među HDZ-om nikada nema, ovdje se pokazuje i ljubav prema domovini i ljubav prema vlastitim građanima. Ovakve afere kakve je primjerice, spomenula Marijana Puljak, govori u prilog tome i svjedočanstva su da HDZ ima ljubav jedino prema vlastitim džepovima. Hvala.
Time zaključujem raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Mi ćemo nastaviti s radom sutra, u četvrtak, 17. lipnja u 9,30 sati i biti će to izjašnjavanje o amandmanima na raspravljene zakone i na rebalans proračuna. Želim vam ugodan ostatak poslijepodneva. SJEDNICA PREKINUTA U 15,11 SATI.