Poštovani predsjedavajući, zastupnici i zastupnice. Veliko mi je zadovoljstvo što vam mogu skrenuti pozornost da je jučer na sjednici Vlade bio prezentiran i informacijski sustav za predaju zahtjeva za obnovu nakon potresa. Zašto vam to spominjem? Ako se vratimo na rasprave koje smo imali ovdje 20. siječnja, vjerojatno ćete se svi sjetiti da sam ovdje u sabornici polemizirao sa ministrom graditeljstva i da sam tvrdio da je procedura prekompleksna, prezahtjevna, kritizirao sam i činjenicu da nisu korišteni podaci s postojećim bazama podataka koje su u vlasništvu države i skrenuo pozornost da se to sve skupa može napraviti i da se već trebalo napraviti puno ranije. Prije dva tjedna, svjedočili smo odgodi roka početka predaje zahtjeva zbog kompleksnosti a jučer su prezentirali sustav koji bi predaju zahtjeva trebao olakšati i u jednom djelu automatizirati. Ako smo bar malo pridonijeli ovome, mislim da trebamo biti ponosni na to. A danas ću iskoristiti priliku da upozorim na još jedan veliki problem koji bi mogao otežati i odužiti obnovu, a koji je svakako teže poslovanje obrtnika i malih poduzetnika u graditeljstvu. Naime, oni gube korak i mogućnost razvoja, među ostalim i zbog toga što im Vlada nameće zakone koji ih onemogućavaju u radu ili im otežavaju poslovanje i dižu cijenu radova bez pravog razloga. Konkretno, radi se o ovlaštenim osobama za vođenje radova za vrijeme gradnje. Što se zapravo desilo? Do 2019. g., dajte molim vas, do 2019. g. voditelji pojedinih radova u gradnji mogli su biti tehničari sa 10 godina staža i položenim stručnim ispitom i kvalificirali majstori sa majstorskim ispitima, građevinari, strojari, električari. Od 2019. g. novim zakonima vezanim za graditeljstvo to je onemogućeno te tehničari i KV majstori mogu voditi samo radove koji su kategorizirani pod manje složene radove. Proces osposobljavanja i ishođenja ovlaštenja za voditelje radova tehničara i KV majstora nije ujednačen jer je voditeljem radova KV majstora može se postati samo nakon polaganja majstorskog ispita, znači nakon 2 do 3 godine poslije trogodišnje škole i bez državnog stručnog ispita za graditeljstvo, dok tehničar iste struke nakon 4-godišnje srednje škole stručni ispit može polagati nakon 3 godine, a voditelj radova može postati nakon 5 godina prakse. Dakle, u istoj struci imamo diskriminaciju utvrđenu kroz nekoliko zakona i propisa. Nakon obrazovanja, podrazumijevaju se razine uz polaganje stručnih ispita koje se u praksi mogu prepoznati kao pomoćni radnici, monteri, poslovođe, naravno i voditelji radova-majstori, voditelji gradilišta, to su već inženjeri, projektanti i nadzorni inženjeri. Dakle nameće se pitanje, kako to da se bez promjene obrazovnog sustava 2019. g. zaustavlja napredovanje tehničara nakon određenog broja godina prakse i položenog stručnog ispita te više nema mogućnosti da vodi radove na gradilištima. Što se nakon toga dešava? Epilog je zapravo da se izgubila mogućnost napredovanja u struci, kao i pojam cjeloživotnog učenja s ciljem napredovanja u struci, a ono što je još veći problem je da su mnogi mali obrtnici, znači mali obrti koji su vezani za graditeljstvo, mali poduzetnici su izgubili mogućnost samostalne pojave na tržištu i zbog toga danas ovo govorim ovdje jer će nam se desiti da će nam na obnovi se natječaj moći javiti samo velika poduzeća, a mali obrtnici će biti njihovi podizvođači možda, treća, četvrta, peta i ne znam koja ruka, a cijene će im biti takve da će ih zapravo to sve skupa tjerati u stečaj, odnosno da će im onemogućiti dalji nastavak rada. Na mnogim gradilištima će voditelji radova biti inženjeri koji zapravo neće biti prisutni, koji neće kontrolirati sam taj rad i odmah se postavlja i pitanje same kvalitete izvršenih tih radova. Znači molio bih da se nešto poduzme, da se isprave te nepravilnosti jer između ostaloga, zbog toga mladi koji vide kakvo je stanje, odlaze raditi van Hrvatske jer ovdje ne vide mogućnost osamostaljenja u svom zanatu, niti mogućnost napredovanja, a nažalost radi se o deficitarnim strukama. To možemo ispraviti na način da se ispravi zakon, da se omogući da tehničari kao i majstori budu voditelji radova na gradilištima, da se ujednače kriteriji za ovlaštenje voditelja radova i da se upišu u Registar ovlaštenih voditelja pojedinih radova kod nadležne komore, ovlaštenih inženjera u graditeljstvu, tako da mogu svi oni te [[Upadica: Hvala.]] radove voditi na svih gradilištima bez prisutnosti inženjera [[Upadica: Hvala. Sljedeći…]] I na kraju [[Upadica: Hvala vam lijepo, promašili ste vrijeme.]] da iskoristim priliku i svim našim [[Upadica: Molim vas.]] sugrađankama zaželim sretan 8. mart, odnosno Dan žena.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 13:03 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, evo kao što je najavljeno sada ćemo prijeći na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika pa će prva u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka govoriti poštovana zastupnica Rada Borić. Evo izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Kolegice i kolege. U ponedjeljak će se obilježiti 8. mart. Više od stoljeća i pol prošlo od štrajka čikaških tvorničkih radnica o kojemu se u našim udžbenicima više ne može čitati. Više od stoljeća je također prošlo da se diljem svijeta obilježava Međunarodno dan žena 8. mart ili 8. ožujka se obilježava 8. mart. Kako bi se uporno ponavljalo da nejednakosti nisu stvar prošlosti, nejednakost nije nestala, nejednakost je otporna i uspješno opstaje u društvu zahvaljujući ukorijenjenim stavovima o prirodi žene i muškaraca pa slijedom toga i njihovu zasluženom položaju u društvu. Nejednakost je sustavna, upisna je u zakone, podržavana u društvu, podržavana u medijima. Ona je vidljiva i u Saboru, dovoljno je pogledati ploče pred dvoranama uz velike muževe čija imena nose naše dvorane tek je ime jedne žene dobilo svoju sobu Marija Jurić Zagorka, prva izvjestiteljica iz HS-a. Nejednakost je vidljiva i po broju žena u sabornici i po načinu na koji se prema njima odnosi dio muškaraca u ovoj sabornici, usprkos statistici koja govori o većem broju žena upisanih na fakultete ili onih koji su iste i završile. Što bi nam danas trebao značiti 8. mart? Nije jednostavno reći što bi nam značio 8. mart, promijenilo se i razumijevanje toga nama kao zagovaranog ili mogućeg ženskog kolektiviteta koji traži jednakost, jednake uvjete i prava, naknade za rad jednake, dostupnost obrazovanju, zdravlju ili mirovinama. No 8. mart u Hrvatskoj nataložili su se slojevi političkog marginaliziranja Međunarodnoga dana žena, a koji su dijelom prekrili značaj i praksu njegova obilježavanja. No 8. mart je za mnoge od nas, ovoga puta na nas mislim na aktivistkinje s civilne scene i dijelom sindikalistkinje članice ženskih sindikalnih sekcija koje se nisu dale od svojih prevariti, kako je rekla jedna druga slavna žena. Značio je i sačuvati kontinuitet obilježavanja 8. marta i vrstu otpora spram politike koja se odrekla 8. marta kao obilježja prošloga sustava ne razumijevajući da se radi o međunarodnome danu, a ne o danu prošloga sustava. Ne znajući pri tom ni povijest, ni ulogu, ne znajući pri tom ni zašto je važno bilježiti 8. mart za koje su mnoge žene dale i svoje živote. A ono što je najvažnije, zašto je važan 8. mart, to je da žene se bore za autonomno pravo odlučivanja o svojim životima i na život bez nasilja. Vidjeli smo i danas kako je želja žena bez obzira na stranačku pripadnost osim dakako jedne, vladajuće stranke, da je ovdje bilo važno donijeti odluku kojom žrtve ne bi čekale, kojem ono što su bile na ovom valu prijavljivanja ohrabrene da progovore o nasilju, o seksualnom uznemiravanju, seksualnom nasilju, silovanju, bile su ohrabrene da govore i sad će to pasti u zastaru. Hoće li biti ohrabrene 1. veljače kada eventualno ćemo dobiti novi zakon? Obilježavanje 8. marta, danas je podsjetnik na brojne žene koje su svojom borbom često plaćenom i životima, upozoravale upravo na nejednak položaj žena i muškaraca, ali i žena različitih i klasa i statusa, danas i žena iz manjinskih zajednica, etničkih i seksualnim. I upravo zahvaljujući našim prethodnicima, mi znamo zašto je danas važno bilježiti 8. mart. I uz prekarni rad žena, potplaćeni rad žena, neplaćeni rad žena. Pogledajte oko sebe, u vremenima krize i pandemije, sve većega siromaštva koje žene dijele, žene su te koje će pomiriti privatno i javno, dežurati u bolnicama i djeci pomagati u online nastavi, brinuti o starim roditeljima i pisati projekte. Ovogodišnji 8. mart neće biti obilježen ni tradicionalnim ženskim noćnim maršem, niti prosvjedom žena protiv bijede, zato što živimo neki drugi 8. mart, ali bit će obilježen.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj Centra i GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavatelju. Nekoliko puta sam već ukazala da HS svoj rad obavlja u uvjetima osakaćenog Poslovnika koje kroz čitav niz različitih izmjena susprezao i sakatio prava saborskih zastupnika, pogotovo oporbenih u korištenju onoga što bi svaki zastupnik po slovu Ustava trebao imati i trebao moći. No smatram da je još veći problem od toga to što HS funkcionira u stanju osakaćene svijesti o tome što je njegova uloga i svrha. HS bi kao zakonodavno tijelo trebao biti jedan od stupova društva i država, jedan od tronošca diobe i podjele vlasti, na zakonodavnu, izvršnu i sudbenu. No, takvoj srži, takvoj svrsi HS odavno ne služi i ne postoji u praksi. Sabor nije tijelo u kojem se raspravlja, Sabor nije tijelo u kojem se debatira. Odluke o tome koji će se zakon donositi i kako će on izgledati donose se negdje. Ovdje je samo mašinerija koja želju i potrebu vladajućih izglasava ili ne izglasava bez da pri tome uopće i razmišlja što to zapravo za naše građane i državu znači. Svjedočili smo tome i danas. Iznošenja stajališta ili tzv. slobodni govori jedna su od rijetkih preostalih formi kroz koju saborski zastupnici mogu prenijeti političke i programske poruke koje su im važne. A ja postavljam pitanje ima li smisla slati ikakve, a kamoli važne političke i programske poruke kada je sabornica zapravo prazna kao što je to trenutno sada? Kome se mi zapravo obraćamo ako kao saborski zastupnici ne govorimo jedni drugima? Čemu ova govornica ako je jedina reakcija na ideje za koje se pojedini saborski zastupnik bori zapravo muk ili eventualno jeka kao što je to sada? U tijeku je podnošenje različitih prijedloga povodom inicijativa za promjenu Poslovnika i ovoga puta postavljam jedno očito retoričko pitanje saborskim zastupnicima kojih trenutno u hrvatskoj sabornici nema, hoćemo li kroz izmjene Poslovnika tražiti neki način da HS-u vratimo onu ulogu i svrhu koju bi HS po Ustavu trebao imati ili ćemo se zadovoljiti s time da tek nekim kozmetičkim izmjenama ostavimo ove retoričke mogućnosti za održavanje besmislenih monologa? Hvala.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika biti će onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Goran Dodig, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Hrvatskog proljeća, pokreta koji je navijestio slobodnu Hrvatsku. Kao jedan od sudionika zbivanja te znamenite 1971. g., imao sam potrebu progovoriti o tome u Hrvatskom saboru. Odlučio sam pročitati govor koji sam održao 27. ožujka 1971. g. u Velikoj dvorani SC-a na Zboru studenata više zagrebačkih fakulteta, studentskih domova i zavičajnih društava. Mnogo toga aktualno je i danas. Evo toga govora. „Generacija smo koja nije opterećena poviješću, niti će bilo kome dopustiti da joj pripisuje grijehe prošlosti. Nikome nećemo dopustiti da nas etiketira, niti da nas vještim insinuacijama skrene sa pravog kolosijeka. Mi imamo pravo na politički čin bez obzira što nas je jedan veliki broj izvan Saveza komunista. Ne samo da imamo pravo na politički čin nego smo dužni spram nacije i naroda da učinimo sve što je u našoj moći. Mi ne smijemo ostati pasivni promatrači društvenih previranja u trenutku kada se najveći dio našeg biološkog i intelektualnog potencijala nalazi po zemljama zapadne Europe i Australije, kada naš krvavo zarađen novac plovi rijekom bez povratka. Zar smijemo šutjeti kada smo u situaciji da nam čitava područja ostaju pusta, primjerice otoci, kada znamo da nam je veliki dio našeg lijepog Jadrana u upravo podčinjenim odnosima spram moćnih i privilegiranih reeksportera. Zar mi nismo investicija našeg radnog čovjeka, zar mu nije dosta školovanja kadrova za zapadnu Europu, zar nije naša dužnost tom našem radniku početi taj dug vraćati? Naša je obveza našem čovjeku osigurati bolje sutra. Mi smo obvezatni spram povijesti i budućnosti zvoniti na uzbunu kada znamo da nas više umire nego se rađa. Zar smijemo ostati nijemi i onda kada naš čovjek počinje gubiti najelementarnija obilježja, kao što su jezik i nacionalnu kulturu? Zar ćemo dopustiti da nam i dalje našu sudbinu kroje stravični ostaci prošlosti kojih još ima dosta?!“ Dragi moji sabornici, prošla je godina 50. g., Hrvatska je slobodna i neovisna država. U čemu smo mi tadašnji sveučilištarci mogli samo sanjati i zbog tih snova smo morali robijati? Ponosan sam na to vrijeme, tek mora dobiti pravo mjesto u hrvatskoj povijesti, želim spomenuti neke ljude, sudionike Hrvatskog proljeća a bilo ih je još mnogo. Ivan Šibl, Nikica Valentić, Veljko Božikov, Branko Džaja, Mladen Vedriš, Muje Krasniqi, Ivan Marhonić, Stjepan Sučić, Ferdo Bušić, Krunoslav Šuto, Jure Burić, Jakov Šupe, Jerko Đerek, Ante Žužul, Krešo Martinac, Nediljko Đerek, Srećko Mandić, Vjekoslav Čule, Filip Vučak, Davorin Pamić. Naša ostavština je i da se danas zbog politike ne u zatvor. I zato nam je svima dužnost graditi bolju, uređeniju, prosperitetniju i sretniju Hrvatsku. Hvala lijepa.
Hvala. A sada će u ime Kluba zastupnika Mosta govoriti poštovani zastupnik Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala. Dakle, ja smatram da na ovoj govornici ne govorim zastupnicima, govorim hrvatskom narodu oni su me tu birali da progovaramo o njihovim problemima, da nudim nekakva rješenja, a sasvim je jasno da ova vladajuća konstelacija koja postoji tu nema nikakve svrhe da joj bilo što govorim jer koliko god mi govorili oni neće slušati. Ja bih htio ovdje s ove govornice danas ukazati na situaciju na Banovini u Petrinji gdje je očito da je zbog neorganiziranosti došlo do velikih problema i kaosa jer ni danas dva i pol mjeseca od potresa ne postoji sustav ni kriterij za podjelu donacija. Očito je da sustav ne funkcionira ni za donacije, ni za obnovu, a gradonačelnika Dumbovića kojem ljestve drži HDZ i ovaj na razini države jer znamo da su Reformisti u koaliciji sa HDZ-om, Čačićevi Reformisti ali i onaj petrinjski HDZ je također uz njega. Građani ga ozbiljno optužuju i ne vjeruju mu da sve protječe u najboljem redu. On svoje građane naziva „razjarenom masom, lažovima a ti isti građani su na rubu u svakom pogledu. Sinoć je koordinatorica Mosta, Sisačko-moslavačke županije, Luca Gašpar Šako policiji prijavila gradonačelnika Petrinje Darinka Dumbovića jer joj je prijetio zbog njezinog angažmana u Petrinji, gdje ona od potresa uporno i dosljedno ukazuje na nelogičnosti, neodgovornost i potencijalne malverzacije. Na policiji je dala iskaz zbog kaznenog djela prijetnji iz čl. 139. KZ-a a policija joj je na njezino traženje, nije mogla osigurati zaštitu pa su joj ponudili sigurnu kuću, što je odbila jer bi joj dijete tako prolazilo još jednu traumu. Što kaže Luca? Ja ću citirati. Kaže „Sve je počelo jer smo otkrili da se ovdje događa profiterstvo nakon potresa, s grupom ljudi razotkrila sam kriminal u Petrinji i od tada su gradske oči uprte u mene. Javno me gradonačelnik naziva vješticom, ništa dobro ni ne očekujem od njega i njegovih sljedbenika. Gradonačelnik, tehnička direktorica Komunalca i poslovođa jučer su svima rekli da se donacije od 20 šlepera građevinskog materijala dijeli kako Luca Gašpar Šako odredi i da se svi moraju meni javiti, a javljeno mi je da me gradonačelnik dekretom mobilizira bez da itko obavijestio mog poslodavca i mene, došla sam s posla kako bi to demantirala a prvo sam otišla u policiju tražiti da izađu sa mnom na teren ali su rekli da nisu nadležni, tražila sam gradonačelnika koji je davao izjave medijima i tada mi je zaprijetio rekavši „Čuvaj se mene, vidjet ćeš“, i to je Luca prijavila policiji. S terena nam stižu prijave da još uvijek ne sustav i kriteriji za podjelu donacija, znači ništa ne funkcionira, građani su izvan sebe. Donacije se dijele bez kriterija i suprotno zakonu, ja s ovog mjesta pozivam DORH, USKOK da konačno djeluju kako ne bi došlo, dakle kako ne bi došlo do nezakonitih radnji. Iz Petrinje ljudi tvrde da imaju sve dokaze, da se činjenično stanje može lako utvrditi. Vidimo javljaju sada evo, čitamo po portalima, u Sisku čovjek prijeti bombom, znači situacija izmiče kontroli, to je nešto što ne želimo, želimo da sustav funkcionira, da ljudi, građani ne uzimaju pravdu u svoje ruke ali očito tamo ne funkcionira ni obnova ni dodjela pomoći. Mi smo od početka ove krize bili na terenu, pomagali a isto tako upozoravali na nepravilnosti, govorili smo da ovaj zakon koji se donosi ovdje u Saboru nije dovoljno dobar,. Nudili smo rješenja, ponudili smo strategiju odnosno smjernice strategije obnove Banovine ali vladajući ne žele je slušati. Narode Banovine, Most će biti uz vas i podrška našoj Luci Gašpar Šako, nećemo dopustiti da ljude [[Upadica Reiner: Hvala.]] koji se bore za svoj kraj, lokalni šerifi teroriziraju.
Sljedeći klub zastupnika je onaj HSS-a i HSU-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege. U ime 220 tisuća pretežno korisnica obiteljskih mirovina izražavam ogorčenje odlukom, jučerašnjom odlukom Vlade RH da odbije 2 oporbena, 2 moja zakona koja su regulirana na europski način obiteljske mirovine. Dakle da udovica nakon smrti muža može naslijediti i 50% njegove mirovine i da ne tone u zonu siromaštva. Dakle treba netko imati veliki talent da to napravi 4 dana prije Međunarodnog dana žena, prije 8. marta, a da pri tome se ne osvrne na ulogu žene u hrvatskom društvu koja drži 3 kantuna kuće, koja brine o podizanju djece, o svim obiteljskim potrebama i jako, jako je vrijedna i uvijek manje plaćena, uvijek radi više sati nego što su plaćene, nego što je plaćenih sati, prema tome, ni jednom riječju da se Vlada osvrne na tu ulogu i na tu žrtvu žene u hrvatskom društvu. Dakle nedopustivo je odbiti takav prijedlog zakona bez ulaženja u suštinu problema sa obrazloženjem da je upitna dugoročna održivost mirovinskog sustava. To su floskule koje ovdje slušam već 10 godina. Dakle, staž osiguranja, zajedničke uplate doprinosa u trajanju 60, 70, 80 i više godina bračnih drugova imaju svoju težinu i činjenica je da u mirovinskom sustavu taj novac i ta mirovina najobezvrjeđenija vrsta mirovine i to nakon 10 godina svakakvih pokušaja treba riješiti. Riječ Vlade da će preispitivati obiteljske mirovine je ono, mrkva na dugom štapu. Ma tko u to vjeruje? Već 10 godina se izrađuju neki novi modeli, pa valjda jedna Vlada nasljeđuje drugu pa ne baca se sve u koš od onoga što stručne službe rade u prethodnoj Vladi. Kažu da će formirati radnu skupinu koja bi do konca godine trebala iznjedriti neke varijante rješenja obiteljskih mirovina. Pa ljudi moji mi u HZMO-u imamo 2.700 zaposlenih ljudi, među njima ima stručnjaka koji mogu to riješiti u dva tjedna mogu napraviti model, tri modela i dati ih na javnu raspravu šta je podnošljivo i što je pravično. Ja vas ovdje pitam što je pravično, ne održivost mirovinskog sustava. Neko je plaćao doprinose, neko je nakon toga pokro te doprinose jer neko drugi prima mirovinu umjesto onih koji su uplaćivali. Da, treba imati talenta da se istovremeno na istoj sjednici Vlade u saborsku proceduru uputi Zakon o braniteljima Domovinskog rata gdje se ugrožavaju kriteriji za ostvarivanja prava branitelja, između ostalog i mirovinu. Gdje su tu uplate doprinosa? Gdje su tu novci u proračunu? Niko ne pita, dakle za jedne može za druge ne može. Jednima majka, drugima maćeha. Maćeha onima koji su radili, koji su uplaćivali, a majka onima koji bez rada parazitiraju na mirovinskom sustavu. Gospodo, unatoč mom ogorčenju ovakvim odlukama Vlade, bit ću za kraj nježan i konstruktivan, gospodo nakon 18 godina u politici imam jedan san, taj san je da će doći dan kada će oporba i vladajući, vladajući i oporba u kulturi neslaganja, u argumentiranom dijalogu iznjedriti dobar zakon za naše građane. Znam da je utopija, ali morate priznati da je taj san jako lijep, za taj san i za taj dan vrijedi živjeti. Hvala vam lijepa.
Prelazimo sada na glasovanje. Prvo, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o otocima, prvo čitanje, P.Z. br. 87, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prihvaća se navedeni prijedlog zakona i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 119 zastupnika i zastupnica, 111 za i 8 suzdržanih tako da je donesen Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Prijedlog Godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna RH za 2019. godinu i Prijedlog Izvještaja o primjeni fiskalnih pravila za 2019. godinu. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu matičnog radnog tijela dajem na glasovanje Prijedlog Godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna RH za 2019. godinu. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 125 zastupnika i zastupnica, 76 za, 49 protiv te je na taj način donesen Godišnji izvještaj o izvršenju Državnog proračuna RH za 2019. godinu. Sukladno odredbi Članka 111. Zakona o proračuna Odbor za financije i državni proračun predlaže Hrvatskom saboru donošenje, imamo sada 6 odluka, jeste li suglasni da ih sve odjedanput, dobro, može. Znači prvo je Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Hrvatskih voda za 2019., drugo Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Hrvatskih cesta za 2019., treće Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2019. godinu, četvrto Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2019. godinu, peto Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Centra za restrukturiranje i prodaju za 2019. godinu i šesto Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2019. godinu. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 127 zastupnika i zastupnica, 76 za, 51 protiv te su na taj način donesene odluke koje sam bio najavio.
Hvala vam lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče tražim stanku u ime Kluba SDP-a kako bih još jednom ukazala na važnost donošenja izmjena Kaznenog zakona. Klub zastupnika SDP-a ovim zakonom predlaže da se spolno uznemiravanje goni po službenoj dužnosti. Zašto? Zato što u postojećem zakonu žrtva spolnog uznemiravanja može isto prijaviti u roku od 3 mjeseca. Ako to nije učinila u roku od 3 mjeseca može samo sjesti i plakati. Mnoge su žene u situaciji da nisu spremne prijaviti to nasilje, studentice su na fakultetima, zaposlenice su u tvrtkama i možda se veže uz prijavljivanje nasilja i strah od egzistencije, strah od završetka fakulteta, strah od gubitka posla. Pokazalo se da ovakvo normiranje zakona ne ide u korist žrtvama nasilja i zato to moramo mijenjati sad i odmah, utoliko više što se u Hrvatskoj i u regiji pojavio snažan pokret gdje se žene međusobno ohrabruju da prijave nasilje. I što će se dogoditi ako danas ne usvojimo ovakav zakon? Dogodit će se to da sve one studentice, sve one radnice, sve one kućanice, sve one žene koje trpe seksualno nasilje ako to ne učine tu prijavu u roku od tri mjeseca to će otići u zastaru, za njih šanse, dostojanstva gonjenja zlostavljača naprosto nema. Stoga ja još jednom apeliram na vas, nije više vrijeme za deklarativnu podršku žrtvama, prethodnih smo mjeseci čuli prijavite, pomoći ćemo vam, danas je dan kada odlučujemo o sudbini tih osoba. Želimo pokazati i poslati vrlo jasnu poruku da smo uz te žene, da razumijemo njihovu patnju, da im želimo pomoći ne više samo riječima nego i djelima. Ovo nije pitanje ljevice, desnice ili centra, ovo je pitanje poruke društva prema žrtvama nasilja i prema nasilju općenito. Ne okrećite leđa žrtvama, molim vas, glasajte za ovaj zakon i ne okrećite leđa žrtvama.
Hvala lijepa. Stanka je odobrena. Kolegice PUljak, izvolite.
Poštovani. Tražim stanku u ime kluba Centra i GLAS-a kako bi također još jedanput ukazala na važnost donošenja izmjena Kaznenog zakona. Kroz raspravu smo vidjeli da se 151 zastupnik slaže s potrebom donošenja ovih izmjena, da se slažu s potrebom da se pomogne žrtvama seksualnog nasilja, da nemaju ništa protiv izmjene ovog dijela Kaznenog zakona i zbog toga apeliramo, dakle nije nam odgovoreno na pitanje koja je šteta da mi ovaj zakon, ovu izmjenu sada donesemo, a onda u drugom koraku donesemo sve ostale potrebne izmjene ovog zakona kako bi dodatno pomogli i ojačali zaštitu žrtava seksualnog nasilja. Nemojte okrenuti leđa žrtvama.
Stanka je odobrena. Sada je na redu kolegica Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovane kolegice i kolege, prvenstveno kolegice. Tražim ovu stanku u ime kluba zeleno-lijevog bloka kako bi smo zapravo još jednom razmislili za što ćemo ili za što nećemo dići ruku pri izglasavanju ovog prijedloga izmjene Kaznenog zakona i da li ćemo ili nećemo okrenuti leđa žrtvama. Argumentacije koje smo čuli od strane HDZ-a da kao jedan od razloga zašto neće prihvatiti ovaj prijedlog zakona jest taj da već radi radna skupina i da će radna skupina donijeti sve potrebne izmjene kaznenog zakona. Međutim, taj argument ne stoji iz jednostavnog razloga što mi znamo da će ta procedura trajati vrlo vjerojatno većinu ove godine, da je moguće da će pasti u zastaru svi ovi slučajevi seksualnog uznemiravanja o kojima smo slušali posljednjih tjedana i mjeseci. I isto tako ono što je potpuno jasno je da ništa vas ne priječi da sada usvojite ovu izmjenu, a da nakon toga usvojite druge predstojeće izmjene na kojima radna skupina radi. Dakle, apeliramo na vas, nemojte okretati leđa žrtvama, posebno ne onima koje su žrtve sad i kojima će proteći rokovi i koje će upravo zbog vas i zbog vašeg glasanja danas biti u nemogućnosti da procesuiraju seksualno uznemiravanje.
Stanka je odobrena. 4.na redu poštovana kolegica Marija SElak Raspudić, izvolite.
Kolegice i kolege saborski zastupnici. Neću lagati i neću moralizirati, ovo je politička utrka, ovo je prije svega politička bitka i sve šta svi oni koji su ovdje rade je pokušavaju steći političke bodove, pogotovo sada u jeku predizborne kampanje uoči lokalnih izbora. I da, SDP želi političke bodove za sebe, ja vjerojatno kao predsjednica Odbora za ravnopravnost spolova želim političke bodove za sebe, a vi na ovome želite politički profitirati kao nositelji širih izmjena Kaznenog zakona koje će dovesti do boljeg položaja žrtva. No bez obzira što je ovo sve politička utrka, to ipak ne znači da ne postoji istina i laž, da ne postoji ispravno i neispravno i toga ste i vi jako dobro svjesni. A istina je jednostavna, bolje je prije nego poslije, za žrtve je bolje da se ovo donese prije nego poslije, za društvo je bolja poruka i snažnija poruka sada u jeku svih ovih afera oko spolnog uznemiravanja da se to donese prije nego poslije i mi to znamo i vi to znate. Da, možda će SDP politički profitirati, nema veze, sjetili su se prvi. Za žrtve je bolje prije nego poslije. Kolegice i kolege iz reda HDZ-a, znam da vam je neugodno, neugodno jer se slažete s ovim prijedlogom, Hannah Arendt davno je skovala jedan termin banalnosti zla govoreći o zločinima za vrijeme II. Svjetskog rata, taj termin je zločince modernog doba opisao ne kao pokvarenjaka, izvitoperenu ličnost, nego kao onoga tko slijepo provodi naredbe odbijajući se susresti sa sobom u unutarnjem dijalogu. Ne sudjelujte u banalnosti zla, prihvatite ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepo i bit će stanka naravno odobrena. Kolegica Ružica Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege zastupnici. U ime kluba Domovinskog pokreta također tražim stanku kako bi još jednom istaknuli važnost inicijative za izmjenu Kaznenoga zakona, dakle u ovom slučaju ruke vladajućih presudit će o tome hoćemo li stati u obranu zlostavljača ili ćemo dati podršku žrtvi. U ovom slučaju žrtve su najčešće mlade osobe, dakle govorimo prije svega o djevojkama, ali i o mladićima o ženama. Naša je dužnost i naša obaveza stati uz njih i dati im jasnu i nedvojbenu podršku da nisu sami. Stoga vladajući, ne okrećite leđa žrtvi. Zahvaljujem.
I zadnja po redu, poštovana kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepo, poštovani predsjedniče. Tražim stanku u ime kluba HDZ-a kako bi još jednom kao i u raspravi istaknula slijedeće. Drage kolegice i kolege, ne radi se ovdje o političkom profitiranju i nitko to tako trebao gledati jer prije svega trebamo sjetiti da je ovo kazneno djelo spolnog uznemiravanja uvedeno u novi Kazneni zakon 2011. g. upravo kada je bila Vlada HDZ-a. S druge strane, objašnjavali smo tijekom cijele rasprave da nismo protiv cilja koji se želi postići međutim predložili ste brisanje stavka 3. čl. 156. I sam predlagatelj je rekao da je Kazneni zakon jedan od najvažnijih zakona, to je organski zakon i nije ga dobro mijenjati često a pogotovo u 3 mj. dva puta. Iz tog razloga, budući su sukladno planu zakonodavnih aktivnosti, već u tijeku izmjene i dopune Kaznenog zakona, prije svega kako bi se transponirala EU direktiva u Kazneni zakon vezano za jedno drugo kazneno djelo, a samim time što je vidljivo i u mišljenju Vlade o vašem prijedlogu da će biti obuhvaćene izmjenama i dopunama i ova izmjena koju tražite a i sve druge izmjene kako bi se poboljšao još više normativni okvir vezan za zaštitu žena od spolnog zlostavljanja, mislim da u ovom trenutku nije opravdano ići dva puta u proceduru u 3 mj., to nije dobro niti zbog pravne sigurnosti. Isto tako, kako bi otklonila sve one teze kako ne mislimo ozbiljno, naglašavam da je Klub zastupnika HDZ-a zajedno sa ostalim klubovima pozicije, donio zaključak kojim se zadužuje Vlada da to učini kako je i planirano do 30. svibnja ove godine. Hvala.
Zahvaljujem, stanka će biti odobrena. Imamo 4 povrede Poslovnika, izvolite kolegice Benčić.
Zahvaljujem se. Povrijeđen je čl. 238., dakle kolegica nas zapravo vrijeđa a vrijeđa i našu inteligenciju kada govori da nešto što je razina preporuke oko toga koliko često treba mijenjati Kazneni zakon, važnije od mogućnosti sankcioniranja seksualnog uznemiravanja žene. Dakle, ovo je nova razina cinizma koji smo čuli sa vaše strane. Pitanje, da li ćemo ga mijenjati jednom ili dva put u 3 mj., [[Upadica predsjednik: Hvala lijepo, kolegice Benčić.]] u 6. mj. ili godinu dana je važnije od toga [[Upadica predsjednik: Kolegice Benčić, hvala vam lijepo.]] da li će dvadeseci ili trideseci žena ostati bez mogućnosti kaznenog progona. Hvala.
Kolegice Benčić, dakle ovo nije povreda Poslovnika i po ovako osjetljivoj temi, sada mene dovodite u poziciju da vam dajem opomene i onda ćete vjerojatno isto govoriti da to činim zato što nisam na strani zaštite onih koji su žrtve zlostavljanja i nasilja. Dakle, ovdje nema apsolutno nikakve povrede Poslovnika u izlaganju kolegice Jelkovac, ovo što vi činite je povreda Poslovnika i zlouporaba ove teme da bi ste skupljali političke bodove, to je vaše pravo, a moja je obaveza da vam dam opomenu. Izvolite, sada je na redu kolegica Selak Raspudić. Izvolite.
Čl. 238., predsjedavajući je uvrijedio kolegicu Benčić jer ste išli tumačiti njezine namjere o kojima nemate pojma niti imate ih pravo tumačiti. Trebali ste samo moderirati raspravu. Kolegice i kolege, slatki mali zakon, nije tu da bi bio mrtvo slovo na papiru koji se ne smije ni taknuti. Zakoni su tu za ljude, a ne ljudi tu za zakone. Poslušajte svoju savjest, ne sudjelujte u banalnosti zla, napravite presedan, ja znam da i vi to želite, i sudjelujte u tome, ... [[Govornik se ne razumije.]]
Kolegice Selak Raspudić, vama ću bez komentara dati opomenu. Izvolite sada kolegice Glasovac.
Hvala, g. predsjedniče. Kolegica je povrijedila čl. 238., stavak 1. jer je omalovažila ili vrijeđala sve zastupnike. Znači, mi smo zakonodavno tijelo u RH i mi ni smo poslušnici koji trebaju čekati Vladu da uputi zakone kad to njima paše i dinamikom koja njima paše. Mi trebamo preuzeti proaktivnu ulogu, na to smo prisegnuli ovdje u Hrvatskom saboru i naše je pravo [[Upadica predsjednik: Kolegice Glasovac, hvala.]] i ja bih rekla da …
Hvala vam lijepa, vrijeme je isteklo i dobivate opomenu jer ovo nije nikakva povreda Poslovnika, ovo je bilo jedno, izlaganje je bilo klasično iznošenje stava zastupnice Jelkovac a vi osporavate njoj pravo na njen stav i još tražite povredu Poslovnika. Mislim, to je meni čudno ali ok. Povreda Poslovnika, kolegice Puljak, izvolite.
Evo ja ću isto tako riskirati opomenu, pozvat ću se na čl. 238., obzirom da dosada što je je izneseno, uvrijedilo je samo zastupnike u ovom Saboru nego i sve opne žrtve koje će neusvajanjem ovog zakona čekati. Dakle, žrtve ne mogu čekati, niste dokazali niti jednim argumentom, ni tijekom rasprave no danas zašto se ovaj zakon ne treba usvojiti sada a sve ostale a sve ostale izmjene u drugom koraku. Ne činite nas ... [[Govornik se ne razumije.]] ne vrijeđajte nas.
Hvala lijepa, kolegice Puljak. Isto tako, to nije povreda Poslovnik, to je čista replika i moram vam dati opomenu. I idemo na zadnju povredu Poslovnika, kolegice Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa, predsjedniče. Izričem povredu Poslovnika zbog povrede čl. 238., kolegice su zlouporabile mogućnost ovog instituta i replicirale, ja samo želim još jednom reći. Klub SDP-a je imao mogućnost kada smo radili izmjene i dopune Kaznenog zakona prošli puta, upravo tada smo mijenjali stavak 3. o kojem oni sada ponovno traže izmjene, mogli su to i tada predložiti. A molim da svi zajedno koji ste mi ovo spočitavali [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] pitajte pravnu struku dal je dobro u 3 mj [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa, kolegice Jelkovac.]] mijenjati Kazneni zakon.
Dakle, ja sam dao zastupnicama opomene zato što su prekršile Poslovnik i da ste stali nakon toga, onda vama ne bih dao opomenu ali budući da ste i vi nastavili replikom, moram i vama dati opomenu. Sada prelazimo na glasovanje o Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni Kaznenog zakona, naglašavam da je sukladno čl. 252. Poslovnika Hrvatskog sabora za donošenje ovog zakona potrebna natpolovična većina svih zastupnika, dakle 76. Dajem na glasovanje, dakle Konačni prijedlogu zakona o izmjeni Kaznenog zakona kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? A što je, zašto ne mogu dobiti sliku? Glasovalo je ukupno 127 zastupnika i zastupnica, 51 za, 2 suzdržana i 74 protiv, što znači da nije donesen Zakon o izmjeni Kaznenog zakona. Sada ćemo prijeći na jedan prijedlog klubova zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HNS-Liberalnih demokrata i nezavisnih zastupnika, Kluba zastupnika HSLS-a i Narodne stranke-reformista, Kluba zastupnika nacionalnih manjina, Kluba zastupnika SDSS-a koji predlažu Saboru donošenje Zaključka koji glasi: Zadužuje se Vlada RH da najkasnije do 31 svibnja 2021. g. sukladno planu zakonodavnih aktivnosti Vlade RH za 2021. g. dostavi Hrvatskome saboru Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona koji će uz usklađivanje nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU kroz transpoziciju Direktive EU 2019/713 EU Parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. o borbi protiv prijevara i krivotvorenja u vezi s bezgotovinskim sredstvima plaćanja i zamjeni Okvirne odluke Vijeća 2001/413/PUP čiji rok za transpoziciju je 31. svibnja 2021. osigurati i sveobuhvatniju i snažniju kaznenopravnu zaštitu žrtava kaznenog djela spolnog uznemiravanja kroz pooštravanje zakonske kaznenopravne politike kažnjavanja u odnosu na ovo kazneno djelo i to, među ostalim upravo kroz ukidanje kaznenog progona po prijedlogu za ovo kazneno djelo i uvođenje kaznenog progona po službenoj dužnosti. Dajem na glasovanje ovaj prijedlog Zaključka klubova zastupnika. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Može? Utvrđujem da je glasovalo 114 zastupnica i zastupnika, i svih 114 bilo je za tako da je donesen Zaključak kako su ga predložili klubovi zastupnika.
E sada poštovane gospođe i gospodo zastupnici glasovanje za izbor sedam članova Programskog vijeća HRT-a je završeno. Objavljujem da je od ukupno 151 zastupnika glasačke listiće primilo 109 zastupnika, glasovalo je 106 zastupnika, nevažećih listića je bio je 1. Kandidati su dobili sljedeći broj glasova, dr.sc. Nikola Baketa 99, dr.sc. Vlaho Bogišić 101, Džemal Bratić 89, dr.sc. Predrag Haramija 5, dr.sc. Ivica Lučić 89, Zorislav Lukić 83, Robert Markt 85, Joško Marušić 8, dr.sc. Ivica Miškulin 6, dr.sc. Ozana Ramljak 92. Time proglašavam da su za članove Programskog vijeća HRT-a izabrani Vlaho Bogišić, Nikola Baketa, Ozana Ramljak, Džemal Bratić, Ivica Lučić, Robert Markt i Zorislav Lukić. Utvrđujem da je HS donio Odluku o izboru 7 članova Programskog vijeća HRT-a. Time bismo završili sa današnjim radom, mi ćemo nastaviti u srijedu 10.ožujka u 9,30 i prva točka bit će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz, prvo čitanje, P.Z.E.br. 118. Želim vam ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 14:21 SATI
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o uzgoju domaćih životinja, prvo čitanje, P.Z.E. br. 71, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog navedenog zakona i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 128 zastupnika i zastupnica, 79 za, 14 suzdržanih, 35 protiv te je tako donesen Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Prijedlog Zakona izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivredi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 95, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog navedenog zakona i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Tko je za? Tko je suzdržan? Tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 128 zastupnica i zastupnica, 77 za, 9 suzdržanih, 42 protiv te je na taj način donesen Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Dobar dan svima, dobar dan, svima, molim vas. Dobar dan, dobar dan. Na dnevnoj redu je ko prva točka: - Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2019. godinu podnositelj: povjerenik za informiranje Podnositelj je povjerenik za informiranje na temelju čl. 60. Zakona o pravu na pristup informacijama. Raspravu je proveo odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Vlada je dostavila mišljenje koje vi imate. Želi li podnositelj izvješća dati dodatno obrazloženje? G. Zoran Pičuljan, povjerenik za informiranje, izvolite. I dobar dan.
Poštovane dame i gospodo zastupnici, sukladno zakonu o utvrđenoj obvezi, podnosim Hrvatskom saboru izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2019. godinu. Ovo izvješće utemeljeno je na analizi pojedinačnih izvješća koja su nam dostavila tijela javne vlasti te na analizi provedbe nadzorne i zaštitne funkcije povjerenika u 2019. godini. Prikaz stanja o pristupu informacijama bio bi nepotpun bez prijedloga poboljšanja uočenih nedostataka, stoga je sastavni dio izvješća i fokus današnjeg izlaganja upravo to. svoju zakonsku obvezu dostave godišnjeg izvješća povjereniku, ispunilo je gotovo 86% od 5800 tijela javne vlasti čime se nastavlja blagi rast ispunjavanja ove obveze. Pravo na pristup informacijama, smotrišta zahtjeva korisnika i u 2019. se nastavilo ostvarivati s visokim postotnim učešćem riješenih zahtjeva, 94% i davanja traženja informacija u cijelosti ili djelomično. Preko 80% od strane tijela javne vlasti. Sve zahtjeve za pristup informacijama u 2019. g., njih gotovo 17 500 zaprimilo je nešto preko 2000 tijela, dakle svega 30, gotovo 37% obveznika primjene ovog zakona. to otprilike odgovara omjeru iz ranijih godina a ista su i tijela s najvećim brojem zaprimljenih zahtjeva, Hrvatske vode, Grad Zagreb, Ministarstvo zaštite okoliša itd. Podatke o zahtjevima tijela podnese sama u godišnjem izvješću povjereniku i oni u najvećoj mjeri nisu provjerljivi. Zato je u izvješću dan i prijedlog za unaprjeđenje sustava pristupa informacijama u vođenje jedinstvenog EU upisnika o rješavanju zahtjeva s mogućnošću kontinuirane provjere i obavljanje inspekcijskog nadzora. Analiza žalbenog postupka, predstavki, korisnika kao i nalazi inspekcijskog nadzora, ukazuju na i dalje prečesto ignoriranje zahtjeva korisnika ili traženje procesnih razloga da se onemogući ili odgodi pristup informaciji. Posebno je zabrinjavajući dio žalbi zbog šutnje uprave koji je postupno povećan u odnosu na 2018. kad je iznosio 48% a u 2019. on prelazi 55%. Podnositelji zahtjeva su najteže dolazili do informacija u svezi s trošenjem proračunskih sredstava, javnim nabavkama i drugim raspolaganjima i javnim sredstvima, evidencijom javne imovine i ishodima ... [[Govornik se ne razumije.]] postupaka. U tim slučajevima, dobivanje informacija od tijela javne vlasti u velikoj mjeri je i dalje otežano bez izjavljivanje žalbe povjereniku međutim, potrebno je istaknuti da je već sama činjenica pokretanje žalbenog postupka u slučajevima šutnje uprave u preko 40% inicirala postupanje tijela i rješavanje zahtjeva no neka tijela informacije ne dostavljaju korisnicima ni po nalogu povjerenika a u manji broj slučajeva ignoriraju i odbijaju izvršenje pravomoćnih rješenja povjerenika i odluka Visokog upravnog suda. Ove prepreke trebalo bi ukloniti prije svega odgovarajućim normativnim izmjenama, regulirajući postupak ... [[Govornik se ne razumije.]] izvršenja i odrediti tijelo koje će ga provoditi što je u ovom izvješću također navedeno. Važno je napomenuti da je jedini zakonski mehanizam penalizacija nepostupanja po zakonu sada vođenje prekršajnog postupka, koji je zbog kompliciranosti i dugotrajnosti postupka propisanog Prekršajnim zakonom do 2019. iznimno rijetko korišten. U 2017. izdana su svega 2, u 2018. nijedan prekršajni nalog. No nakon izmjena Prekršajnog zakona, 2019. podneseno je 17 prekršajna naloga i jedan optužni prijedlog. Također ukazujemo i na nepreciznu definiciju odgovorne osobe u zakonu, nije određeno je li to čelnik ili službenik u tijelu a s tim u svezi i neujednačene prakse prekršajnih sudova a time i otežano prolaze povođenja ovlasti povjerenika. Propisivanje čelnika kao odgovorne osobe, uz propisivanjem mogućnost izravnog izricanja novčanih kazni, bilo bi učinkovitije no isključivo prekršajno kažnjavanje i dovelo b do smanjenja pojave da tijela ignoriraju zahtjeve korisnika. Ove normativne intervencije također spadaju u prijedloge dane u izvješću za pogoršanje stanja u području pristupa informacijama. U izvješću je predložena još jedna mjera usmjerena ka zaštiti prava na pristup. Periodično izvještavanje javnosti o neizvršavanju naloga povjerenika na njegovoj internetskoj stranici. Ova mjera preložena je kroz izmjene poslovnika povjerenika, trenutno se nalazi u postupku savjetovanja sa javnošću. Kada je riječ o povredi prava na informaciju, zabrinjavajući je podatak da se u svim osporenim rješenjima u gotovo 61% slučajeva, tijela javne vlasti donijela odluke koje nisu u skladu s zakonom. Ta su rješenja poništena, postotak poništenih rješenja za preko 6% je veći no prethodne godine. Tijela u najvećoj mjeri nezakonito postupaju kada je riječ o ograničenju prava na pristup informacijama zbog ocjene da se radi o zaštiti osobnih podataka, ignorirajući pritom mogućnost da se pristup informaciji može i djelomično odobriti te pozivanje na zaštitu poslovne tajne bez iznošenja za to na propisima utemeljene argumentacije. U potanju onemogućavanja pristupa informaciji zbog zlouporabe prava od strane korisnika koji svojim prekomjernim zahtjevima otežavaju funkcioniranje tijela do 2019. postajala je ujednačena dugogodišnja praksa povjerenika i suda koja je usmjeravala postupanje tijela. Međutim, sud je promijenio dosadašnje uvjetno rečeno zajedničko stajalište na način da zlouporabe prava ne može biti kada se radi o raspolaganju javnim sredstvima bez obzira na činjenicu da se postupanje korisnika u odnosu na tijela javne vlasti ima sva obilježja zlouporabe. Ovako pravno shvaćanje suda dodatno je potaknuo aktivnost pojedinaca u podnošenju istovjetnih zahtjeva za pristup opsežnim informacijama. Tako je i tijekom 2019. nastavljen trend izjavljivanja velikog broja žalbi od strane istih fizičkih osoba. Svako prekoračenje vrlo kratkog zakonskog roka za rješavanje 15 dana kažnjavano je podnošenjem žalbe povjereniku, a nemogućnost ureda povjerenika da u roku od 30 dana obradi sve žalbe pokretanjem upravnog spora i traženjem naknade troškova vođenja postupka. Tako je u 2019. od 177 upravnih sporova njih čak 36% pokrenuto zbog tzv. šutnje uprave odnosno ne rješavanje žalbe u zakonskom roku. Učestalost tužbi i nastojanje povjerenika da spriječi nastanak sudskih troškova što je u, što je u 2019. mjeri, u velikoj mjeri i uspijevao, dodatno opterećuju rad ureda i narušava sam redoslijed rješavanja žalbi. Iako je postotak drugostupanjskih rješenja povjerenika i dalje vrlo visok oko 82% u 2019. se je smanjio u odnosu na prethodne godine. Na nešto slabiji postotak nego ranijih godina utjecali su pored promjene stajališta visokog upravno suda po pitanju nemogućnosti zlouporabe prava i promjena stajališta o nemogućnosti izjavljivanja prigovora korisnika na obavijest tijela javne vlasti, te promjena vezana uz računanje roka za dostavu rješenja kojim je napuštena dugogodišnja usklađena praksa povjerenika i suda. Primjenjujući nova pravna shvaćanja suda uspješnost povjerenika i njegova ureda u upravnim sporovima u 2020.g. porasla je na oko 95%. No istovremeno smatrajući da pravna shvaćanja suda u svezi zlouporabe prava u 2020. i troškova spora nisu ispravna pokrenut je i postupak preispitivanja zakonitosti pravomoćnih presuda visokog upravnog suda pred vrhovnim sudom. Pored osiguranja zaštite u pojedinačnim predmetima zakon je koncepcijski utemeljen i na samoinicijativnoj, proaktivnoj informiranju javnosti putem internetskih stranica tijela javne vlasti. U tu svrhu se godinama koriste kontinuirana, ali i svake godine dodatna ciljana analitička praćenja odabranih segmenata proaktivne objave informacija, te inspekcijski nadzor. I u 2019. analitička su praćenja ukazala na nepravilnosti, ali i nesnalaženja u postupanju tijela po ovoj obvezi. Usprkos općenito povećanom opsegu objavljenih informacija ukazuje se na različitu razinu zastupljenosti objave pojedinih vrsta informacija, a kao informacije za koje je uočena najniža prosječna razina proaktivne objave ističu se popisi skupova podataka, te registra i baza podataka pogodnih za ponovnu uporabu, popisi korisnika donacija, sponzorstva i drugih bespovratnih sredstava s visinom iznosa, obavijesti o ishodima natječajnih postupaka, zaključci sa sjednica, informacije o radu formalnih radnih tijela. U 2019. je nastavljeno analitičko praćenje transparentnosti JLS-ova s područja 5 županija tj. 143 jedinice lokalne i područne samouprave. Rezultati vidljivi u izvješću ukazuju na iznimno velik raspon po ispunjavanju pokazatelja transparentnosti od 14 do 91% od strane praćenih lokalnih i regionalnih jedinica pri čemu su očekivano najuspješnije županije i veći gradovi iako su se i neke općine istaknule kao primjeri dobre prakse na lokalnoj razini. Tako je praćenjem utvrđeno da se, praćenjem je utvrđeno da sva ministarstva objavljuju zakone i druge propise, ali na različite načine, sa različitom razinom preglednosti i lake dostupnosti, te je zatraženo usklađivanje s preporukama povjerenika. Što se tiče transparentnosti komora kada je riječ o objavi proračunskih dokumenata i izvješća utvrđeno je da je svega 7 od 26 komora objavljuju sve dokumenta koji se odnose na financijsko planiranje i izvještavanje. Proaktivna objava informacija u izravnoj je vezi s mogućnošću nesmetane ponovne uporabe informacija tzv. otvoreni podaci, pa je u izvješću ukazao na obvezu transponiranja direktive o otvorenim podacima i ponovnoj uporabi informacija javnog sektora do 17. srpnja 2021., što iziskuje noveliranje zakona. Stoga se u izvješću naglašava obveza tijela javne vlasti da izrade i objave popis skupova podataka iz svoje nadležnosti, te sve one skupove podataka nad kojima nema ograničenja objave u strojno čitljivim formatima na svojim internetskim stranicama, kao i na portalu otvorenih podataka. Ukazuje se i na potrebu donošenja akcijskog plana za provedbu politike otvorenih podataka. Proaktivna objava informacija praćena je i kroz inspekcijski nadzor tijela javne vlasti. U 2019. provedeno je 47 inspekcijskih nadzora, prvenstveno posrednih i ciljanih, što je značajan iskorak u odnosu na 2018. kada je obavljeno 26. nadzora. Jedna od važnijih proaktivnih obveza tijela koja iziskuje interakciju s građanima odnosi se na provedbu savjetovanja s javnošću pri donošenju propisa i drugih akata kojima se utječe na interese javnosti. Pozitivno je da je gotovo udvostručen broj tijela koji se prepoznaju obveznicima provedbe savjetovanja, broj provedenih savjetovanja je u kontinuiranom porastu, međutim trajanje savjetovanja ne zadovoljava, ko ni kvaliteta komunikacije sa sudionicima savjetovanja. Analiza ureda povjerenika koja se odnosi na praćenje provedbe savjetovanja s javnošću za objavljene akte i dokumente u Narodnim novinama u 2019.g. pokazala je značajno povećanje udjela provedenih savjetovanja na razini svih promatranih akata. Analizirajući propise najvišeg ranga savjetovanje je provedeno za sve zakonske prijedloge sa preko 80% uredbi, te je značajno porastao za pravilnike preko 86%. Rezultati praćenja transparentnosti i otvorenosti na regionalnoj i lokalnoj razini ukazuju da je razina obveze i kvaliteta same provedbe savjetovanja još uvijek relativno niska. Što se tiče savjetovanja s javnošću vidljivo je da je savjetovanje provedeno u zakonom propisanom roku u samo 40% slučajeva, što smatramo nužnim normativno precizirat, stoga smatramo nužnim normativno precizirati rok provedbe savjetovanja, te urediti ovaj institut. Promicanje prava u 2019.g. provodilo se putem specijaliziranih edukacija, ali i drugih proaktivnih aktivnosti, te sudjelovanjem na javnim događanjima. Održano je ukupno 38 edukacija, održano je prvo godišnje savjetovanje službenika za informiranje, razvijen je napredni edukacijski model za službenike za informiranje, organiziran je okrugli stol u Hrvatskom saboru povodom obilježavanja Međunarodnog dana prava na pristup informacijama. Započela je provedba ciljane kampanje prava pristup informacijama za mlade. Smatram važnim još istaknuti izradu 6 smjernica i uputa vezanih uz provedbu zakonskih odredbi sa svrhom njene standardizacije jer je upravo primjena standarda od strane tijela javne vlasti, dodatna garancija većoj kvaliteti brzine dobivanja informacija. Zaključno smo mišljenja da je za značajnije dizanje kvalitete te ostvarivanje prava na pristup informacijama u razdoblju koje slijedi važila sinergija djelovanja na način da se na razini tijela javne vlasti osigura stalna potpora ključnih osoba, čelnika tijela javne vlasti i rukovodećih službenika u provedbi prava na pristup informacijama, da povjerenik za informiranje i ured povjerenika stalno podižu standarde pristupa informacijama od javnog interesa po pojedinačnim zahtjevima ali prije svega u proaktivnoj objavi, da državna tijela i tijela državne uprave sustavno unaprjeđuju zakonski okvir te provode nacionalne strategije i politike pristupa informacijama i otvorenim podacima. Rezultata dana predstavljenog izvješća za 2019. g. uskoro će se moći usporediti sa stanjem u 2020. temeljem izvješća koje će Hrvatskom saboru biti proslijeđeno do kraja ožujka ove godine. Poštovane dame i gospodo zastupnici, zahvaljujem vam na pozornosti.
Hvala i vama. Imate nekoliko replika. Prvu repliku je tražila gđa. Andreja Marić.
Hvala lijepa. Evo poštovani, kako komentirati činjenicu da saborski zastupnici kada postave pisana zastupnička pitanja ministrima odnosno Vladi, čekaju na svoj odgovor preko onih zadanih 30 dana, neki čak i nekoliko mjeseci i zapravo jedino što može predsjednik Hrvatskoga sabora slati požurnice, mi pozivamo ministre, ali od toga kod nekih zapravo nema učinka. Je li nama uskraćeno pravo na pristup informacijama? To je prvi dio. A drugo, vidjela sam da je broj dana odnosno roka provedbe savjetovanja pao na svim instancama od 2018. na 2019., dakle zaštekali su tu i državna tijela i tijela državne uprave, jedinice lokalne samouprave, gdje je tu problem? Dakle zašto se taj rok skratio? I kada gledate na kraju zakona, ona javna savjetovanja, vidite da nekim važnim zakona gdje očekujete da će biti puno zainteresiranih, ima premalo zainteresiranih za raspravu. Da li je tu možda krivo ovo skraćenje roka? Hvala.
Hvala lijepa. Hvala. G. Pičuljan, izvolite.
Hvala vam lijepa, g. potpredsjedavajući. Evo, vezano uz ovo vaše prvo pitanje, prisjetite se da smo upravo prošle godine zbog, i zato sam istakao naše smjernice, mi smo dodatno jednu smjernicu izradili vezano uz prava na pristup informacijama, omogućavanje prava na pristup informacijama zastupnicima i vijećnicima putem primjene Zakona o pravu na pristup no svakako smatramo i to smo istakli da je prvenstveno i to je naše shvaćanje koje ja mislim da uopće ne treba dovoditi u pitanje, da je sve ono što se da se pravo na pristup informacijama zastupnika Hrvatskog sabora prvenstveno treba ostvarivati putem komunikacije koja je utvrđena Poslovnikom Hrvatskoga sabora jer ulazeći u instrumentarij Zakona o pristup, zastupnici ulaze praktički u istu proceduru kao i svi građani RH po istom upravnom postupku i rješavaju se njihovi zahtjevi, naravno, ponekad i ovdje ne uvijek do kraja uspješno [[Upadica Radin: Hvala lijepo.]] I zato sam i u tom djelu i dao jednu svoju, ovu, i dali smo jednu svoju preporuku./ [[Upadica Radin: Hvala.]] A ovo drugo ću vam odgovoriti kasnije oko savjetovanja.
Hvala, hvala. Grmoja.
Hvala. Poštovani povjereniče, ja ću se kasnije dotaknuti malo ovog prava na pristup informacijama u svojoj raspravi, ali sada jedno pitanju. Prema zakonu, za povjerenika može biti izabran stručnjak sa priznatim etičkim i profesionalnim ugledom. Povjerenik također može biti i razriješen ako nastupe okolnosti zbog kojih više ne ispunjava zakonski uvjet. Bili ste glavni tajnik Ministarstva vanjskih poslova kada je veleposlaniku Pari '96. izdano rješenje o postavljaju za načelnika. G. Paro je tada imao završenu srednju školu a za mjesto načelnika je morao imati fakultet. Veleposlanik Paro je pred antikorupcijskim vijećem rekao da nigdje nikad lažno nije prijavljivao svoje kvalifikacije, što ako je istina, znači da je netko drugi zlorabio položaj kad mu je potpisao rješenje. Jeste li vi g. Pičuljan potpisali rješenje g. Pari 1996.? Ako niste vi, tko je? Hvala.
Izvolite, odgovor.
Poštovani g. zastupniče, ja sam bio tajnik Ministarstva vanjskih poslova, odluke o promaknućima, odluke o rasporedima, odluke o, bilokakve odluke u ime Ministarstva vanjskih poslova, nikada ni u današnjem sustavu a niti, a jedino ako su prenesene te ali ni u današnjem sustavu, niti u današnjem pravu niti onda nije donio tajnik Ministarstva nego uvijek rukovodeće, uvijek čelne osobe, ministar ili zamjenik ministra. Tako i u predmetu koji govorite, sasvim sigurno je bilo isto tako.
G. Ivan Kirin.
Poštovani, potpredsjedniče. Poštovani povjereniče, pravo na pristup informacija je zagarantirano našim Ustavom. Također je to pravo se štiti i Europskom konvencijom o ljudskim pravima i slobodama. Postoje informacije koje nisu u određenom vremenu dostupne kao npr. koje bi mogle štetiti sudskim procesima, tijeku sudskih procesa. Informacije koje bi štetile javnoj sigurnosti odnosno informacije o izvjesnim diplomatskim i poslovnim aktivnostima. No što se događa? Kada takve informacije procure odnosno kakve su sankcije? Jel se informacija sama od sebe ne pojavi već je netko kome je dostupna oda iz bilokojeg razloga? Kakva je tu uloga vas kao povjerenika?
Odgovor.
Hvala vam lijepa. Vezano uz curenje informacije, to nije predmet, to nije sadržaj djelovanja povjerenika za informiranje, njegova uloga je zaštitna, znači rješavanje u žalbama, obavlja nadzor na primjenu toga zakona ali ne u smislu curenja informacija. U smislu curenja informacija, to je sigurno, imaju institucije, postoje institucije koje se time bave, ne povjerenik za pravo na pristup.
gđa. Dalija Orešković.
Hvala. Poštovani g. Pičuljan, vaš izvještaj ste izložili vrlo suhoparno. Bilo bi mi puno draže da ste nekonzistentne i nedosljedne odluke prekršajnih sudova pojasnili na konkretnim primjerima. Ovako niti mi kao zastupnici, niti naši građani nemaju dobar uvid u pravo stanje stvari kada govorimo o pravu na pristup informacijama. Međutim, moja glavna primjedba odnosni se na jedan apsurd. Dakle s jedne strane prozivate javna tijela na proaktivnu objavu informacija, a imali smo situacije u kojima državna tijela, vlada ponajprije, ne dostavljaju Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa, kao drugom nadležnom tijelu, podatke potrebne za rješavanje predmeta iz njihove nadležnosti. Vi kao institucija, vi kao nositelj te institucije niste proaktivno poduzeli ništa da zaštitite ona temeljna ustavna i zakonska prava građana da znaju što javna tijela rade s njihovim novcima i s njihovim javnim interesom.
Fala. Izvolite odgovor.
Vezano uz, vezano uz prekršaje mislim da sam dovoljno dao jedan, jedan pregled prekršajnog kažnjavanja njegove, ovdje smo ukazali na slabosti, na ono što u prekršajnom sustavu nije dobro i ponudili smo rješenje. Što se tiče konkretnosti, vrlo smo konkretni u svemu, prvi puta smo u 2019. pokrenuli značajnije prekršajne sankcije u odnosu na, u pravilu, u pravilu, načelnike općine koji su, koji su činili prekršaje dok to nije ranije činjeno. Ali smatramo i dalje da taj mehanizam nije dobar i nudimo bolji mehanizam, a to je prinudnog izvršenja odluka povjerenika na način da se utvrde izravne novčane sankcije. Vezano uz, uz Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa ja mislim da je povjerenik u svakom dijelu, da činim, da smo učinili sve i nikada nismo izašli izvan svoje zakonske ovlasti, al niti smo, niti smo bilo što prešutjeli. Ne, to ne, nisam razumio u čemu, u kojem dijelu smo mi to pogriješili kod Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa? Mi smo dvije neovisne institucije svaka se bavi svojim područjem [[Upadica: Fala, vrijeme, vrijeme]] u skladu sa zakonom.
g. Zekanović.
Poštovani državni tajniče, nedavno smo imali jedan eklatantni primjer kršenja prava hrvatskih građana na pristup informacijama. Radi se o referendumskim inicijativama, dvije referendumske inicijative. Jedna je bila za promjenu izbornog zakona, a druga je bila za otkazivanje Istambulske konvencije. Andrej Plenković koji je zapravo de facto brojio potpise odnosno njegova vlada odnosno njegovo ministarstvo odnosno ministar Kuščević su bili, imali iznimno i velik interes da te referendumske inicijative ne prođu. Referendumskim inicijativama odnosno njihovim predstavnicima nije bilo omogućeno da imaju pravi uvid u brojanje potpisa odnosno uopće u greške koje su navodno postojale. Želim čuti vaš komentar o ovom najeklatantnijem primjeru kršenja prava na uvid u informacije.
Fala. Odgovor.
Taj, ovo sasvim sigurno ne ulazi u ingerenciju povjerenika za pravo na pristup informacijama da komentira da li je netko, da li je vlada ili bilo tko kršio propise koji nisu iz područja prava na pristup informacijama. Mogu ocjenjivati kao osoba, ali ja to ne smijem, moram kao povjerenik za prava na pristup informacijama da smo bilo kakvu, takav po bilo kakav takav, takvu predstavku ili žalbu dobili mi bi je rješavali.
Ne, ne imate, imate još vremena.
Ne, mislim da je to to.
Dobro. I g. Zekanović stanka jel da?
Poštovani potpredsjedniče HS, tražim stanku ispred Kluba Hrvatskih suverenista u trajanju od 10 minuta da bi se dodatno konzultirali o ovom prijedlogu zakona. Dakle, poštovani državni tajniče, vi ste ovdje na ovoj poziciji kojoj jeste zato što ste vi političar i imate i politički stav. Ja vas i tražim vaš politički stav, vaše mišljenje o jednom iznimno važnom pitanju, ja ću se usuditi reći najvažnijem pitanju u novijoj hrvatskoj političkoj povijesti. Najvažnijem, gdje je s moje točke gledišta i sa točke gledišta 100-tina tisuća ljudi koji su potpisali te referendumske inicijative hrvatskim građanima uskraćeno pravo na pristup informacijama. I to je ono što je bitno. Mi sad možemo govoriti o 1001 drugom manjem primjeru gdje je prekršeno to pravo, al ovo je najvažniji i najveći primjer ili najbolji primjer ili najgori kako hoćete gdje je to pravo uskraćeno. I kad sam vas ja pitao da mi kažete vaš stav, vaše mišljenje o najvažnijem primjeru kršenja prava na pristup informacijama, vi meni kažete da vi niste taj. Recite mi tko je taj koga ja mogu to pitati odnosno tko je taj ko meni može dati informaciju o kršenju prava na pristup informacijama u ovom konkretnom slučaju? Ja mislim da ste vi ta osoba odnosno i vaša kolegica predlagateljica i kolega predlagatelj i da vi upravo možete i morate dati informaciju o ovom slučaju. Ja ću vam ponoviti pitanje ukratko, dakle referendumske inicijative „Istina o istambulskoj“ koja je htjela otkazat Istambulsku konvenciju i referendumska inicijativa „Narod odlučuje“ koja je htjela promijeniti izborni sustav nisu imali uvid u način brojenja potpisa od strane Andreja Plenkovića, ministra Kuščevića odnosno nadležnog ministarstva. I kasnije kad smo tražili taj uvid imali su ga pod nepravednim uvjetima na način kao da se radi o Rusiji 1918.g., a ne Hrvatskoj u 2000. i, koje to bilo, '18.g., evo točno 100.g. … [[Govornik se ne razumije]]
Fala, fala lijepa. Vi ne, vi ne, vi ne trebate odgovorit na to. Odobravam…… [[Upadica se ne razumije]] ne, ne, odobrava vam se stanka, ali nastavljamo s radom zbog uštede vremena ako vi se slažete s time jer to je u skladu s Poslovnikom. Gđa. Maja Grba Bujević.
Hvala g. potpredsjedniče sabora. Poštovani kolega Pičuljan, u izvješću ste naveli tijekom 2019.g. održano je 38 edukacija od čega 34 za službenike, čelnike i rukovodeće službenike, a 4 za korisnike. Često puta se tijela javne uprave susreću sa nepoznavanjem dovoljno obaveza koje proistječu iz davanja informacija. Stoga sam, za vas imamo pitanje, smatrate li da treba povećati količinu edukacija ovu namijenjenu za korisnike? Treba i za druge, i za javnu upravu, ali za korisnike mi se čini da je 4 edukacije provedene u cijeloj godini puno premalo, s obzirom da su to ipak ima i novih stvari, ipak ima i nekakvog nerazumijevanja, a nisam vidjela u onome što ste predlagali da ćete raditi tokom dalje, preporuka, da ste predvidjeli te edukacije. Pa evo, ja lijepo molim obrazloženje i apeliram da se uvedu edukacije za korisnike u većim.
Hvala. Odgovor izvolite.
... [[Govornik se ne razumije.]] imate pravo, ali mi smo stvarno proveli jedan vrlo veliki broj edukacija i edukacija nam predstavlja jedan značajan dio našeg rada i nju smo proširili značajno i na regionalnu razinu. Nažalost prošla godina to nije bilo moguće činiti izravno u dobroj mjeri, ali i ciljali smo na korisnike, mlade kao korisnike, to je možda nije navedeno u brojčanome dijelu i tu smo posebnu ciljanu skupinu imali, pojačat ćemo u odnosu na korisnike, ali ono što smatramo da je bilo jako značajno, da smo proširili i na čelnike i rukovodeće službenike upravo shvaćajući da tu leži ponekad pravi odgovor zašto informacije nisu dostupne, a svakako smo nastavili i vjerojatno ste zamijenili, prvi puta od 2013. smo organizirali savjetovanje, godišnje savjetovanje, veliko savjetovanje za službenike za informiranje i to ćemo i dalje nastaviti. Tu je [[Upadica: Hvala.]] isto tako jedna teška zadaća. Pojačat ćemo edukaciju.
Hvala, g. Šimićević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a, državni tajniče, evo hvala na Izvješću u kom se zapravo može iščitati sve ono što ste napravili i koje su nepravilnosti uočene. To jest skup statističkih podataka, ali može biti i putokaza, otklanjanje određenih nepravilnosti. Evo, moje pitanje je vezano kako se ponašaju čelnici kod kojih uočeni nepravilnosti u transparentnosti, pogotovo ovdje kad je u pitanju proračuni i korištenje novca i vidimo da tu baš nisu stvari onakve kakve trebaju biti i kakve su sankcije kod uočenih nepravilnosti, ponovo, je li? Hvala.
Izvolite odgovor.
Ja sam uvodno rekao da smo jedan modus .../nerazumljivo/... način sankcije su prekršajne sankcije kada ustanovite da netko ne provodi zakon i ne omogućava pravo na pristup, kad to opetovano stalno čini. Uistinu do 2018. to nisu korišteni prekršajni mehanizmi iz razloga nedostataka samog Prekršajnog zakona, to se nešto popravilo 2019. izmjenom zakona, ali mi imamo i različitu praksu prekršajnih sudova i zbog toga koristimo i dalje taj mehanizam, ali nudimo u ovom Izvješću i to smo ponudili nositelju izrade zakona da se uredi postupak prinudnog izvršenja rješenje povjerenika, odnosno rješenja o nalaganju pravomoćnih odluka povjerenika na način da se utvrde novčane sankcije za prekršitelje takvih, stalne prekršitelje, oni koji grupo krše ovaj zakon. Mislimo da je taj modus i taj način puno bolji.
Hvala. G. Habijan. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani g. Pičuljan, u svom Izvješću navodite da ste u 2019. g. zaprimili 814 žalbi. Međutim, ako pogledamo po strukturi podnositelja žalbi, onda zapravo ispada da najveći broj žalbi, njih 289 predano odnosno podneseno od svega 12 žalitelja. Štoviše, jedan žalitelj je izjavio 125 žalbi. Razvidno je kako ovakva zlouporaba prava opterećuje vaš rad, a iz vašeg izvješća proizlazi da za svaki slučaj rješavanje žalbe u zakonskom roku isti dakle taj građanin pokreće upravni spor, pri čemu koriste usluge odvjetnika i na taj način zapravo izlaže i vaš odnosno državni proračun troškovima upravnog spora te ispada zapravo da navedeni građanin koristeći ovaj institut zapravo na neki način napravio dobar biznis. Obzirom da odredbe postojećeg zakona ne sadrže mehanizam koji bi spriječio navedene osobe od obijesnog parničenja kojim bi se, prema dakle vašem mišljenju, mehanizmima u eventualnim budućim izmjenama zakona ovakva pojavnost mogla spriječiti. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Evo, ove rasprave, ovaj i o, kako riješiti ovakvu zlouporabu? Pravilnom .../nerazumljivo/... mi smo postavili jednu praksu koja je nekoliko godina funkcionirala, a posebno zadnjih godina gdje smo utvrđivali, kada je subjektivni i objektivi element zlouporabe bio od strane podnositelja jednoga ili više ili vezanih zahtjeva koji su zahtijevali ogroman broj informacija koje nisu po našoj procjeni bile sve u javnom interesu, onda smo utvrđivali onaj minimum informacija koje treba dati, koje uistinu jesu i taj standard smo postigli, a sve one ostale informacije utvrđivali smo zlouporabom. Nažalost ili, tako je pravno shvaćanje Visokog upravnog suda da zlouporabe informacije nema kod raspolaganja s javnim sredstvima, to je jedna vrlo široka formulacija zakonska i mi smo podnijeli zahtjev Vrhovnome sudu da preispita tu odluku, a istovremeno ponudili Ministarstvu uprave kao nositelju izrade zakona da ovo riješi zakonodavnom intervencijom i utvrdi koji minimum informacija mora biti javnosti dostupna vezano uz trošenje sredstava.
Hvala. Gđa. Posavec Krivec.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani g. Pičuljan. Pravo na pristup informacijama smatra se osnovnom pretpostavkom u izgradnji demokratskog društva, učinkovito ostvarenje i zaštita prava na pristup informacijama predstavlja ogledalo odgovornosti i transparentnosti tijela svake vlasti i tome, naravno, svi skupa trebamo težiti. Danas ću ovdje replicirati kao predsjednica saborskog Odbora za predstavke i pritužbe. Samim time imamo kolege i ja uvid u niz predstavki koje smo zaprimili od hrvatskih građana koji se pritužuju na rad tijela javne vlasti, često se pritužuju i na nemogućnost dobivanja pravovaljanih informacija i u procesu koji se temelji na Zakonu o pristupu informacijama. Stoga oni od nas često traže pomoć, kako da zatraže tu informaciju. U 2019. g. komunicirali smo, imate i naše predstavke, na njih ste odgovorili, riješili smo zajedno neke predmete, ali zanima me, što ste u mogućnosti učiniti da građani dobe bolju informaciju kako doći do prave informacije koja im je potrebna?
Hvala. Hvala. Izvolite odgovor.
Pa ja bih prava informacija bila bi ona informacija, to je duh ovoga zakona ili duh njegove pravilne primjene da informacija koja se proaktivno objavljuje na internetskih stranicama tijela javne, to je značajna obveza za tijela javne vlasti a ... [[Govornik se ne razumije.]] velika obveza i potrebna obveza za sve one koji raspolažu pravi, onim informacijama koje su od interesa, od posebnog interesa za građane. U tome, to nije lako i jednostavno, nadzor, mi obavljamo nadzor i edukaciju kako se to činjenje proaktivne objave a što se tiče unaprjeđenja da li smo mi iz mjera unaprjeđenja prava na pristup u ovome izvješću. Mislimo da je kvalitetno rješavanje pojedinačnih zahtjeva, isto tako, stvaranje standarda, sada te standarde preko naše objavljujemo i mi ćemo ih sada na svojoj internetskoj stranici sažeti i objavljivati na način da budu prihvatljivi svima. Ako postupate po standardima tijela, postupate po standardima, bit će viša razina prava na pristup. Bitno viša razina prava na pristup.
Hvala. I g. Bulj na kraju.
Hvala lijepo. Pravno na informaciju je osnovno pravo koje bi trebalo biti poglavito prema javnim tijelima vlasti. Međutim, u Hrvatskoj, javne nabave se provode, vidimo kroz uglavnom klubove gdje su i oni koji su na vlasti, ... [[Govornik se ne razumije.]] vlasti pravosuđa, možda je bio i povjerenik ili neko iz njegovog tima, npr. u klubu 9, u Slovenskoj. Recite mi, ima te li možda nekakav statistički izračun, koliko ih se utjecalo na javne nabave po povlaštenim informacijama kao što je u klubu u Slovenskoj 9 gdje se utjecalo na Janaf-ove radove? Imate li tu nekakvu informaciju jer ove vaše floskule koje vi pričate ovdje od početka ovog vašeg izvješća su bezvezne, isključivo iz razloga zbog toga šta je konkurencija propala kroz javne nabave kao što je slušaj Slovenska 9. Pa evo, imate li informacija ili netko od vas i vaših, jel bio u klubu 9 kod brojača novca iz vašeg informiranja, vašega?
Hvala. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa. Nisam političar i nisam bio ni u kakvom klubu i niti klubu 9 a pitanje javnih nabava se rješava isto tako u ... [[Govornik se ne razumije.]] kada takav predmet dođe pred povjerenika u skraćivanje i ured povjerenika u skraćivanju informacija i o javnim nabavama ili neproaktivnoj, mi na to reagiramo sukladno zakonskim ovlastima. Nemamo statistiku i ne vodimo na način koji je to rekao uvaženi zastupnik ali u svakom slučaju pojedinačno i upozoravamo kada vidimo na internetskim stranicama te informacije nisu objavljene i činimo to kroz inspekcijski nadzor. Više od toga nije zadaća povjerenika a niti manje od toga.
Hvala. Nemate više replika. Žele li podnositelji izvješća odbora? Vi ste slobodni zasada [[Upadica Pičuljan: Hvala.]] Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prvo je g. Marin Miletić ispred Klub zastupnika Mosta. Izvolite, g. Miletić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, g. Furio Radin, poštovani g. Bukarica, poštovani povjereniče sa svojim suradnicima, kolegice, kolege zastupnici, poštovani novinari koji pratite naš rad u Hrvatskom saboru, hrvatski narode. Pred nama je Izvješće povjerenika za informiranje o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2019. godinu. Izvješće ima dosta podataka ali iz njega nije moguće stvoriti pravu sliku o dostupnosti informacija u našoj zemlji. Zato ću ja u ovoj svojoj raspravi biti vrlo konkretan, volim biti konkretan, volim biti jasan, želim vama i cijeloj Hrvatskoj javnosti pokazati u kakvoj državi mi to živimo. Govorit ću o konkretnim stvarima, o konkretnim primjerima pa ćete vi onda meni reći kakvo je pravo stanje povjereniče, kakvo je pravo stanje stvari s pristupom informacijama. Hrvatska javnosti, mediji, ovaj papir koji držim u ruci je rješenje koje je donijeli DIP na jedan zahtjev za pristup informaciji. Imam ga u ruci, ustvari mogao bih i ovo napraviti pa da možemo bolje ... [[Govornik se ne čuje.]] Naime, prije nešto više od godinu dana, u našoj državi, provedeni su izbori za Predsjednika RH. Svi oni koji su se htjeli kandidirati na tim izborima, morali su ta svoje kandidature prikupiti najmanje 10 000 potpisa birača. Pa smo onda gledali predsjedničke kandidate kako dolaze pompozno ovdje u zgradu Hrvatskog sabora predati kutije s potpisima. DIP je kao tijelo zaduženo za provjeru kandidatura, provelo je i provjeru potpisa. Nakon završetka izbora, DIP-u je kao zahtjev za pristup informacijama, postavljeno pitanje, imali među prikupljenim potpisima i potpisa onih birača koji su preminuli? Preminuli prije početka prikupljanja potpisa. Dakle, da budem jasan. Mi ovdje govorimo o potpisima mrtvih ljudi. Hrvatska javnosti, govorimo o potpisima mrtvih ljudi. DIP je na zahtjev za pristup informaciji odgovorilo da među potpisima koji su priloženi uz pojedine kandidature, ima potpisa birača koji su odavno preminuli. Međutim, Državno izborno povjerenstvo istovremeno je odbilo dati informaciju uz čije kandidature ima potpisa mrtvih ljudi. Koliko je takvih potpisa mrtvih ljudi, da budem plastičan? Od hrvatske javnosti se skriva podatak koliko je točno mrtvaca, mrtvih građana u RH svojim potpisom podržalo nekoga ili neke predsjedničke kandidate. Pa kako je to moguće? Koliko, stotinu? Stotinu mrtvih građana je dalo potpis? 1000? 2000? 3000? 5000? Možda 8000? U kakvoj državi mi živimo? Mrtvi ljudi glasuju, mrtvi ljudi potpisuju. Ej, gospodo, hrvatska javnosti. U kakvoj državi mi živimo, pa što smo napravili? Čija je tu odgovornost? DIP podnijelo je kaznenu prijavu protiv nepoznatog počinitelja zbog kaznenog djela krivotvorenja isprave iz čl. 278 Kaznenog zakona. Slijedom podnesene kaznene prijave pozivajući se na činjenicu da u tijeku izvidi potencijalnih kaznenih djela, DIP je odbilo dati informaciju uz čije kandidature pojavljuju se potpisi preminulih osoba i koliko je takvih potpisa. Ja vas pitam, kolegice i kolege, pitam i vas, povjereniče ovdje, pred hrvatskom javnosti i medijima. Pred hrvatskom javnosti, građani RH, ima li DIP pravo uskratiti takvu informaciju od javnosti? Tko je taj koji je dopustio da živimo u državu u kojoj mrtvi građani daju potpise, u kojoj mrtvi građani glasuju? Tko je taj? Čija je to odgovornost? Imamo li pravo mi znati, imaju li pravo građani znati tko je potpise za svoju kandidaturu skupljao po grobljima u RH? Valjda je interes jasnosti znati tko je u kolikom broju donosio potpise tih preminulih osoba. Pa zar ćemo dopustiti da naši građani koji su preminuli prije puno, puno godina, evo, ne znam, poput grobničke mlikarice koju nosim tu na bedžu, ti ljudi su preminuli, što ćemo mi dopustiti, što takvo društvo želimo, da ti ljudi glasuju, daju svoje potpise kome treba ispod, znate kako, sad ćemo ti mi to riješiti, ... [[Govornik se ne razumije.]] ne, ma nećemo tako. Nećemo to dopustiti. Sjetimo se hajke koja je bila organizirana na neke referendumske inicijative jer su imale manje od jednog promila takvih potpisa. Čak su neki bivši političari, saborski žetončići podnosili kaznene prijave protiv referendumskih inicijativa i tada izvidi kaznenih djela nisu bili zapreka da se objavi broj preminulih osoba, o tada može. Ipak je to, ha, znate kako, kad je u tvom dvorištu, onda, je li? A kad je nečije drugo, onda ćemo uprijeti prstom. Ma da ne bi. Kada treba kontrolirati i kazniti političke prevarante, ponovit ću, kada treba kazniti, kontrolirati političke prevarante, onda se informacije ne daju građanima pod krinkom izvida kaznenih djela. Gdje je tu pravo na pristup informacijama? Cijelo vrijeme grč u želucu, ali ne mene kao saborskog zastupnika nego taj grč u želucu imam radi građana RH jer oni osjećaju duboku nepravdu. Gledajte, gledajte u daljinu. A stvaramo jer sam i ja dio toga i zato podižem svoj glas, društvo jednakih i jednakijih. E neće ići. Neće ići. Godinu dana DORH, DORH, pozdrav DORH, godinu dana, DORH i policija nisu u stanju raspetljati tko je krivotvorio potpise mrtvih ljudi. Ma dajte gospodo. Napravite taj cut bez pastea više uz politiku i radite svoj posao. Dosta više toga. I što sada da mi poručimo hrvatskim građanima? Imamo li mi pravo znati, imamo li mi pravo na pristup informacijama ili su svi ovi zakonu mrtvo slovo na papiru koji služe za prikrivanje loših i licemjernih političara kojima je mjesto negdje druge, oprostite mi na ovom, a ne ovdje u HS-u. Ne budimo licemjerni. Pravo na pristup informacijama zapisano je u naš Ustav i u naše zakone, ali mi ga u praksi kada su krupne stvari u pitanju ne možemo ostvariti, a pravo koje ne možete ostvariti, pa nije to nikakvo pravo. Pa to je jedna obična lakrdija. Mi u Mostu nastavit ćemo biti uporni, ja bih rekao sportskim rječnikom, igrat ćemo pressing do sučevog zvižduka. Ipak sam ja sportaš. I doći ćemo do ove informacije jer postoji jasan interes da ona bude dostupna javnosti. Ako nam ih neće dati DIP, tražit ćemo ih od vas, povjereniče. A ako nam ni vi ne budete pomogli, tražit ćemo ih putem suda. Hrvatska javnost saznati će za koga su bili potpisi skupljani mrtvih građana RH.
G. Hrvoje Zekanović govorit će ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani predlagatelj, poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege. U životu, a tako i u politici postoje nekakve prekretnice. Jedna od ključnih političkih prekretnica u hrvatskom političkom prostoru zadnjih godina je bila jedna konvencija odnosno jedna referendumska inicijativa. Radilo se o Istambulskoj konvenciji, odnosno inicijativi Istina o Istambulskoj koja je htjela otkazati tu konvenciju. Također, paralelno s tom inicijativom, javila se još jedna inicijativa za promjenu Izbornog zakona, „Narod odlučuje“. Te dvije inicijative, prvenstveno ova Istanbulska, ona je prelomila hrvatsko društvo na pola, s jedne strane je bio A. Plenković sa svojim HDZ-om i SDP-om koji ga je podržavao, a s druge strane smo bili mi Hrvatski suverenisti koji smo nažalost u to vrijeme bili jedini u Hrvatskom saboru koji smo branili ono što je narod želio, jedini smo to tu temu spominjali u Hrvatskom saboru. I dogodio se referendum. I kad su stotine tisuća građana potpisale za otkazivanje Istanbulske konvencije, ti potpisi su završili u ministarstvu kod ministra Kuščevića. I on ih je tjednima, mjesecima brojao, nije brojao samo onaj uzorak koji je bio praksa, kakva je bila praksa kod ministra Bauka nego je brojao sve potpise i on je našao navodno, na vodno moram reći, desetke tisuća potpisa koji imaju neku grešku. Negdje je jedna brojka bila u OIB-u nejasno napisana, pa je neko slovo u imenu bilo nejasno napisano, nečitko, negdje je bio zaboravljen, izostavljen potpis, uglavnom radilo se o desecima tisuća potpisa stvarnih ljudi, živih ljudi koji su željeli otkazati Istanbulsku konvenciju i promijeniti Izborni zakon ali te potpise po jednom strogom kriteriju, nepravednom kriteriju, ja ću reći nepravednom kriteriju, A. Plenković je odbio. Ja ovdje neću svaljivati krivicu na ministra Kuščevića koji je danas evo ga, u političkoj prošlosti, barem što se tiče nacionalne politike, nego ću govoriti o stvarnom nalogodavcu čitave priče. To je A. Plenković. I sad ono što vi poštovani predlagatelju morate znati. Kad imate dvije zainteresirane strane a to je u jednom slučaju bila hrvatska Vlada i HDZ a s druge strane imate narod, jednu narodnu inicijativu, onda netko mora biti moderator, a mi moderatora nismo imali jer je jedna strana rekla mi drugoj strani ne damo uvid u potpise. Vi nemate pravo na pristup informacijama. I onda nakon inzistiranja, inzistiranja, dozvoljeno je, ali na koji način? Svega sat i pol vremena, točno odabrani ljudi, točno se zna na koji način će ući, bez mobitela, bez papira, bez olovke i na svakoga promatrača njih desetak, došli bi još po jedan ili dva stražara koji su pazili da se nešto nedozvoljeno ne bi dogodilo i oni su eto tih par minuta, sati tamo nešto pokušali pronaći, nešto zapamtiti i to je to. Je li to pravo na pristup informacijama? Pa nije, naravno da nije. To je neviđeno. Meni je jasno a jasno je i hrvatskoj javnosti da je kojim slučajem Istanbulska konvencija otkazana referendumom, a narod bi ju otkazao, pao bi A. Plenković. Samo to ne daje A. Plenkoviću za pravo da onemogući, uskrati građanima naše države Hrvatske pravo na uvid u informacije. Za pravo na pristup informacijama. To mu ne daje to pravo jer ovdje kaže, dakle ovo je ta stranica ministarstva, kaže, svi korisnici su jednaki i ravnopravni u ostvarivanju prava na pristup informacijama. Pa kaže dalje, tijela javne vlasti ne smiju stavljati korisnika u nepovoljan položaj a osobito pogodovati pojedinim korisnicima, odnosno pružati im informaciju prije nego ostalima. Dakle svi imaju jednako pravo. A ovdje u jednom slučaju smo imali situaciju da je vlast, vladajući, imenom i prezimenom rekao sam tko, nije to ministar Kuščević, napravio je suprotno. I sada mi tu govorimo o pravu na pristup informacijama onako općenito i naći ćemo cijeli niz primjer kada je to pravo prekršeno i vi ćete čak to ispraviti ali ključno je jedino ovo. Jer ovo je eklatantni primjer kršenja prava na pristup informacijama jer je prelomio državu na pola. I on je zapravo putokaz na koji će nać sve buduće hrvatske vlade i svi hrvatski vlastodršci raditi, ponašati se kad se radi o pravu na pristup informacijama. Odnosno radit će ono što god oni žele. Maloprije sam vas pitao da mi kažete vaš stav o tome i vi i dalje kao predlagatelj imate pravo na to, uzeti evo riječ i doći ovdje. I reći onako ljudski, pa to nije u redu jer stvarno nije u redu ali vrijeme prolazi, godine su prošle, već je nekoliko godina prošlo, to pada u zaborav, proći će još 5 g., na koncu za 10 g. nitko neće znati što je Istanbulska konvencija, rodne ideologije će biti, ulazi, evo vidimo svi kako to funkcionira svaki dan. Ali to nije bitno. Doći će nešto novo, nešto treće, nešto peto, na koncu i najosnovnije informacije koje će tražiti reći će vam netko ne možeš ih dobiti a kad ti kažeš zašto, zato što ne možeš. Zašto? Zato što sam A. Plenković i ne dam ti pravo na pristup informacijama. A zašto mi ne daš? Ne dam. I točka. Ali ne postoje institucije koje će zaštititi hrvatske građane. Dakle, ja ću rezimirati i zaključiti, postoji mnogo primjera kršenja prava na pristup informacijama ali postoji jedan u novijoj hrvatskoj prošlosti koji je bio eklatantan i ogledni primjer kako se društvo mijenja. Molim vas i za vaš stav i za ispravak ovoga. Da konačno evo možda nakon nekoliko godina, predstavnici inicijativa, građani imaju uvid, da vidimo tko je to potpisao i zbog čega su neki potpisi odbačeni. O čemu se radi? je li to nedostatak kvačice na č ili ć ili je to nešto drugo. Hvala lijepa.
Predlagatelj se javio. Izvolite. 5 minuta imate.
Uvaženi g. zastupnik, samo jedan kratak odgovor jer sam ga ostao dijelom dužan, je li, a sad sam i provjerio u našem uredu. Ovdje vezano, možda da razjasnimo isto jedno nesporazum. Ima institucija koja rješava prijepore u pravu na pristup informacijama i nedavanju informacija u bilo kojeg tijela javne vlasti pa tako i Vlade ili ministarstava. To je povjerenik za informiranje i u tom dijelu ne djelujemo po službenoj dužnosti. To nije naša zadaća. Djelujemo u žalbenom postupku i imamo praksu, i mogu iznijeti tu praksu, 2015. g. smo upravo omogućili uvid po žalbi, omogućili uvid u nevažeće listiće na predsjedničkim izborima i nije možda slično, ali je vrlo, ipak jedna i taj uvid je ostvaren. Tako da, u žalbenom postupku je to moguće ostvariti, a ne mogu prejudicirati rješenje, kao što ću, na kraju ću odgovoriti uvaženom zastupniku Miletiću na kraju ovoga cijeloga izlaganja i onda ću i u onom predmetu na koji način stvari možemo rješavati, ali samo ono što je najvažnije, nema nečinjenja institucije uvida povjerenika i ... [[Govornik se ne razumije.]] nego ima način na koji ona to može činiti, a to je samo u žalbenom postupku i kroz predstavke koje onda iniciramo i inspekcijski nadzor ili rješavanje ponovo po žalbama. I u tome, ja bih rekao da imamo vrlo standardiziranu, vrlo dobru praksu i ta praksa u pravilu potvrđuje, evo i dao sam vam ovaj primjer, potvrđuje da informacije, ako nisu, ako nema zakonskog ograničenja, ne smiju se, ne mogu se, presumira se javni interes, a, i to je moj odgovor. Moj odgovor je da u zakonitom postupku ćemo neovisno kao i uvijek donijeti odluku i naložiti pravo na pristup, ukoliko je ono utemeljeno na zakonu, bez ikakve sumnje.
Hvala. Replika, g. Zekanović.
Poštovani državni tajniče, dakle povjerenik za informiranje. A je li povjerenik za informiranje živi u Hrvatskoj? Je l' on vidi što se događa? On može i po službenoj dužnosti, pretpostavljam, pokrenuti neki postupak? Dakle ne može. Netko mu treba to prijaviti. Danas će mu biti prijavljeno. S obzirom da on živi na Marsu očito, ili znači, nije dakle, dakle, taj povjerenik živi na Marsu, je li tako ili tu u Hrvatskoj? U Hrvatskoj? Naravno. Dakle danas ćete dobiti, dobit ćete pismeno pa onda reagirajte po tome.
Dobro. Gđa. Vesna Nađ ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani povjereniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće povjerenika za informiranje o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2019. g. Sukladno čl. 60. st. 4 Zakona povjerenik za informiranje podnosi HS-u Izvješće o provedbi ovog Zakona najkasnije do 31. ožujka tekuće godine za prethodnu godinu. Pitanje je zašto je na dnevni red HS-a došlo Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2019. tek danas, 5. ožujka 2021. budući da ga je povjerenik dostavio HS-u još 30. ožujka 2020. g. Pravo na pristup informacijama ustavna je kategorija pa je tako čl. 38. st. 4 Ustava RH pravo na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti utvrđeno kao pravilo. Prema ustavnoj odredbi ograničenja prava na pristup informacijama su moguća, ali moraju biti razmjerna naravi i potrebe za ograničenjem u svakom pojedinačnom slučaju, nužna u slobodnom demokratskom društvu te se mogu propisivati samo zakonom. Prema čl. 60. toč. 15 Zakona o pravu na pristup informacijama, povjerenik je neovisno državno tijelo za zaštitu prava na pristup informacijama, a pravo na pristup informacijama važno je oruđe u suzbijanju korupcije. U akcijskom planu za 2019. i 2020. g. u strategiju suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015.-'20. g. povjerenik je nositelj ili su nositelji niza aktivnosti za sprječavanje korupcije, kao što su izrada novog upitnika za samoprocjenu transparentnosti i otvorenosti, provedba edukacije za službenike u tijelima javne vlasti o pravu na pristup informacijama, provedba kampanja za korisnike prava na pristup informacija, izrada smjernica o pristupu informacijama i dr. Sve te aktivnosti su izvršene. Pravo na pristup informacijama mora se ostvarivati učinkovitim pravnim sredstvima i u razumnim rokovima. Stoga podržavamo prijedlog povjerenika za informiranje Zorana Pičuljana za promjenom Zakona o pravu na pristup informacijama s ciljem učinkovitog ostvarivanja prava na pristup informacijama s naglaskom na javni interes, a osobito podržavamo izmjene toga zakona s ciljem proaktivne objave trošenja javnih sredstava. Nužno je radi usklađivanja i stabilizirane primjene zakona ukloniti i nejasnoće i slabosti postojećeg zakonskog okvira na koje su ukazala tijela javne vlasti, povjerenik i Visoki upravni sud. Noveliranjem toga zakona treba se osigurati bolja razina ostvarivanja prava i zaštita prava korisnika, preciznije definiranje tijela javne vlasti i njihovih obveza te jačanje izvršavanja odluka povjerenika. Na popisu su u trenutku obrade dostavljenih izvješća o provedbi zakona za 2019. 5 808 tijela javne vlasti koje su obveznici podnošenja izvješća. Potrebno je razmotriti važeću definiciju tijela javne vlasti i preciznije odrediti opseg zakonskih obveza za pojedine kategorije tijela javne vlasti, osobito u dijelu proaktivne objave na internetskim stranicama, ali u dijelu kojima se uređuje osiguravanje javnosti sjednica i provedbe savjetovanja s javnošću. Ne treba iste obveze propisivati za, primjerice, Ministarstvo prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine i veterinarske ambulante ili vatrogasne zajednice. Iz podataka o zaprimljenim žalbama je vidljivo da nerješavanje zahtjeva korisnika i dalje predstavlja ozbiljan problem primjene Zakona o pravu na pristup informacijama, kao i razlog koji se može u jednom dijelu pojasniti, veliki broj izjavljenih žalbi zbog neriješenih zahtjeva od strane tijela javne vlasti je li kad kočar lokal od 15 kalendarskih dana je za neke je prekratka jer neke članice EU imaju dulji rok kao što je Slovenija, znači 20 radnih dana. U izvješću se navodi da je tijekom 2019. u 64 ili 36,16% slučajeva upravni spor pokrenut zbog nerješavanja žalbe u zakonskom roku odnosno da je isti korisnik pokrenuo 48,59% svih upravnih sporova. U izvješću se ističe kontinuitet povećavanja broja zahtjeva istog ili istih korisnika koji dodatno otežavaju poziciju tijela povjerenika Visokog upravnog suda koji u postojećem pravnom okviru nemaju odgovarajući odgovor na znatno povećan broj žalbi ili tužbi. Činjenica je da u gotovo svakom javnom pravom tijelu imamo osoba koje opetovano šalju žalbe ili pokreću upravne sporove pa je nerijetko sa spisima pojedinog žalitelja zatrpana cijela pisarnica. Nekada se žalbe i tužbe pokažu opravdane, a nekada unatoč odbijanju žalbe ponovo isti žalbe podnosi žalbu. Kako taj problem sustavno riješiti da se nepotrebno ne angažiraju administrativni kapaciteti, a da se ne onemogući ustavno pravo na žalbu? To je nešto s čime se moramo pozabaviti. Od ukupnog broja žalbi izjavljenih u 2019.g. najveći je broj žalbi odnosi se na zahtjeve upućene jedinicama lokalne, područne (regionalne) samouprave i tijelima državne uprave. Iz toga je vidljivo koja tijela javne vlasti odnosno informacije s kojima ona raspolaže su u fokusu interesa građana. Kad malo pogledamo značajnije odluke Povjerenika za informiranje o žalbenom postupku vidimo što bi tijela javne vlasti zapravo htjela da ne bude dostupno. Tako npr. popis svih korisnika kredita koje je HBOR kreditirao u određenom razdoblju, izvješća o imovinskom stanju bivše dužnosnice, popis donatora, zapisnik sa sjednica Savjeta HNB-a, ukupne isplate vještacima, natječajna dokumentacija za natječaj za radna mjesta itd. odmah to moramo povezati sa činjenicom da Strategija suzbijanja korupcije promovira integritet i transparentnost u radu državnih tijela i institucija stavljajući naglasak na odgovornost osoba na javnim funkcijama. Nemojmo se zavaravati da kada se neosnovano odbije zahtjev za pravo na pristup određenim informacijama kojim raspolaže tijelo javne vlasti da iza toga stoji samo službenik za informiranje bez da o tome ima saznanja čelnik tijela koji je u konačnici i odgovoran za transparentnost toga tijela javne vlasti. Proaktivna objava informacija javnog karaktera na internetskim stranicama tijela javne vlasti predstavlja ključan način informiranja javnosti i osiguravanja transparentnosti u suvremenom društvu te alat demokratske kontrole putem koje građani mogu pratiti rad financiranja tijela te se uključiti u proces odlučivanja. Riječ je o zakonskoj obvezi svih tijela da kontinuirano i samoinicijativno objavljuju dokumente, informacije propisane čl. 10. Zakona s ciljem da se učine lako dostupni i pristupačnim općoj javnosti. Uvidom u popis tijela javne vlasti utvrđeno je da se737 ili 12,7% od 5.808 tijela javne vlasti uopće nema internetsku stranicu niti objavljuje informacije na pod stranici drugog tijela. Zakon o pravu na pristup informacijama taksativno navodi informacije koje tijela trebaju objavljivati na lako pretraživ način i u strojno čitljivom obliku. Pravilno ispunjavanje ove obveze učinkovitije i ekonomičnije je od podnošenja pojedinačnih zahtjeva za pristup informacijama. U dosadašnjem radu Povjerenik za informiranje uočio je da tijela javne vlasti učestalo pokazuju nerazumijevanje navedene zakonske odredbe poglavito trgovačka društva koja se kod razloga za neobjavljivanje zaključaka i drugih informacija vezanih za sjednice skupština, nadzornih odbora i drugih kolegijalnih tijela pozivaju na poslovnu tajnu ili zaštitu osobnih podataka. Možda kad se kod nekih javnopravnih tijela ne radi o nerazumijevanju obveza sukladno zakonu, već o namjernom izbjegavanju objave informacijama, da se izbjegne svaka dilema oko objave informacije javnopravnih tijela povjerenik je u 2019. donio dodatne smjernice za proaktivnu objavu dnevnih redova sjednica i zaključaka te mogućnost prisustvovanja na njima. U smjernicama je istaknuto da se dnevni redovi moraju objavljivati pravodobno u primjernom roku prije održavanja sjednica, a ne poslije njih. Kada govorimo o obvezi savjetovanja sa zainteresiranom javnošću ističe se da je savjetovanje često kraće od 30 dana, očito je problem u zakonskoj odredbi koja propisuje da savjetovanje traje u pravilu 30 dana. Svakako ovu odredbu o savjetovanju za zainteresiranom javnošću treba doraditi kako bi se svi zainteresiranim dionicima omogućilo da daju primjedbe na nacrte prijedloge propisa, osim toga javnopravna tijela trebala bi na proaktivno na svojim internetskim stranicama objavljivati informacije o provođenju savjetovanja sa zainteresiranom javnošću iz svoje nadležnosti kako bi privukli što više onih koji će sudjelovati u tim savjetovanjima i davati primjedbe, a sve u cilju kvalitetnijih propisa. U svakom slučaju klub SDP-a podržat će ovo izvješće. Hvala lijepa.
I vama. Gospođa Rada Borić zastupat će sada stajalište zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospodine povjereniče Pičuljan sa suradnicima. Kada je HS na svojoj sjednici od 15. veljače 2013. donio bitno unaprijeđeni Zakon o pravu na pristup informacijama u odnosu na prvotni iz 2003. RH ispunila je jedan od zadnjih uvjeta da bi 1.7. bila primljena u EU i to ne treba zaboraviti i u tom zahtjevnom kontekstu treba i ocijeniti ovo izvješće koje dakako svake godine i nema tako dugu povijest i govori nam zašto bi bilo važno koristiti institut Zakona o pravu na pristup informacijama. Klub zeleno-lijevog bloka podržat će izvješće Povjerenika za informiranje. U pogledu samoga sadržaja doista pregledano izrađenog izvješća, smatramo najvažnijim naglasiti i posebno ću se osvrnuti na poglavlje E ocjena stanja prioriteti, prijedlozi i preporuke za otklanjanje nedostataka i nepravilnosti. Povjerenik je kao opću ocjenu istaknu da su tijekom 2019.ostvarena određena poboljšanja rada tijela javne vlasti, ali da dalje ostaju problemi koji zahtijevaju veći i kontinuirani angažman tijela javne vlasti, počevši od čelnika tijela, službenika za informiranje te ostalih osoba koje su uključene u postupak ostvarivanja prava na pristup i ponovnu uporabu informacija u cilju stvarne dostupnosti informacija za korisnike. U ovom kontekstu želimo istaknuti nešto što se često zanemaruje da informacije u vlasništvu tijela javne vlasti mogu imati vrlo važan razvojni potencijal koji nadilazi nužnost nadzora javne uprave od strane korisnika ili pak puke demokratizacije u pristupu informacijama tijela javne vlasti. Kada je danas najveći broj proizvedenih informacija u tijelima javne vlasti u digitalnom obliku tj. pružaju nam se velike mogućnosti za korisne, brze, jednostavne, logičke, ali složene i znanstvene analize jednostavnim ili kompleksnim alatima digitalnoga doba. Npr. po informacijama o padu potrošnje električne energije ili plina za kućanstvo možemo uočiti tendenciju demografskog pražnjenja pojedinih dijelova Hrvatske ili prema rastu kriminaliteta možemo pretpostaviti povećanje ekonomske deprivacije ili rasta socijalnih nejednakosti ili nevoljkost ulagača u Hrvatsku. Pri tome bi bilo osobito važno da imamo stalnu i ujednačenu kvalitetu objavljenih ili pruženih informacija, a još bolje da te podatke možemo pratiti u realnom vremenu, posebno podatke o potrošnji tijela javne vlasti. Imati podatke u realnom vremenu znači po našem razumijevanju imati mogućnosti preventivnog i korektivnog, ali i pravovremenog djelovanja na političke, socijalne, ekonomske, klimatske, financijske i druge procese, prije nego da bude samo korektivno djelovanje zajednice kada je to prekasno, kao u slučaju npr. tog iseljavanja iz Hrvatske. U pogledu proaktivne objave informacija najviše nas iz ovog izvješća brine da velik dio javne vlasti uredno ne objavljuje ishode natječajnih postupaka javnih poziva za zapošljavanje ili za dodjelu financijskih sredstava, popise korisnika donacija i sponzorstava s visinom dodijeljenih iznosa, što je važno kor npr. izbora, informacije o formalnim radnim tijelima te npr. zaključke sa službenih sjednica javnih tijela itd. Uzrok tome mogli bismo tražiti u tome da i dalje povjerenik provodi premalo specijaliziranih edukacija za čelnika tijela i rukovodeće službenike s jedne strane, a također bilo je već danas govora i o tome da li dovoljno naši sugrađani znaju koristiti institut prava korištenja Zakona o pravu na pristup informacijama. I opet i dodatno i bilo je ovdje govora da su kazne ili prekršajne sankcije za navedene propuste rukovoditelja preniske ili slabo provodive. Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka želi istaknuti i neke vlastite preporuke kako bismo osnažili primjenu ustavnoga prava na pristup informacijama. Naše preporuke idu izvan okvira postojećeg zakona s uvjerenjem da Zakon o pravu na pristup informacijama treba unaprijediti kako bismo kao politička zajednica imali više koristi od informacija koje generira gotovo 6.000 tijela javne vlasti. U tom cilju smo za sljedeće korekcije od kojih su neke podudarne s onima koje predlaže i sam Povjerenik za informiranje. Prvo, utvrditi trajanje savjetovanja sa zainteresiranom javnošću od postojeće zakonske formulacije u pravilu 30 dana na najmanje 30 dana kako se ne bi nastavio trend skraćivanja roka provedbe savjetovanja. Prosječno on iznosi 18,84 dana u 2019.g., a u odnosu na 24,77 dana u 2018. Drugo, ponovo vratiti nekad više kazne, povećati, pojednostaviti njihovo izricanje za čelnike i tijela javne vlasti, posebno kod najistaknutijih kršenja zakona, kao što je šutnja uprave. Očito treba otežati postupke pristupa informacijama i druga nezakonita postupanja tijela javne vlasti kao što je nezakonito pozivanje na zaštitu osobnih podataka, poslovnu ili profesionalnu tajnu, vrlo dobro znamo kada se koriste i jedna i druga izlika, zlouporabu prava na pristup informacijama, neadekvatnu proaktivnu objavu informacija npr. ili ne provođenje javnih savjetovanja. Treće, slažemo se i posebno ističemo da je jačanje uloge službenika za informiranje u tijelima javne vlasti i osiguranje primjene zaštite tih istih povjerenika, uključujući i mogući poseban radnopravni status službenika za informiranje da bi to konačno ušlo u izvješće u povjerenika i u preporuke za nastavak rada. Pri tom smo i za povećano financiranje aktivnosti samoga Ureda povjerenika za informiranje pored ostalog i za povećano mobiliziranje korisnika informacija raznih vrsta. U cilju šire, opsežnije i dublje primjene Zakona o pravu na pristup informacijama važno je da premali broj inspektora u Uredu povjerenika se poveća jer po našem sudu to doista i ometa efikasnu primjenu zakona. I četvrto, smatramo posebno važnim naći model poticanja domaćih i međunarodno veće relevantnih IT stručnjaka na izradi aplikacija kojima bi se podaci tijela javne vlasti mogli staviti uopće korisnu funkciju. Imamo već iskustava u Hrvatskoj. I za kraj, ističemo da podizanje razine znanja i svijesti o pravu na pristup informacijama i ponovoj uporabi informacijama među službenicima za informiranje, akademskom zajednicom, udrugama, medijima, građanima, ali i čelnicima tijela javne vlasti nije samo trajna zadaća povjerenika kako navodi u svom izvješću nego je i ultimativni politički cilj svakog subjekta građanskoga društva, uključujući i političke stranke. Stoga će doista sve članice Kluba zastupnika zeleno-lijevoga bloka potruditi se dati i svoj doprinos u ostvarivanju navedenoga cilja jer pravo na pristup informacijama je Ustavom zaštićeno pravo koje zaslužuje posebnu pažnju u modernizaciji društva, digitalizaciji javne uprave i prevladavanju partitokracije i zarobljavanja države za privatne interese atavizmu kojeg smo kao građani izloženi iz dana u dan. Kao aktivni ili pasivni korisnici informacija tijela javne vlasti, a posebno kao članovi najvišeg predstavničkoga tijela, također smo odgovorni za djelovanje u korist poboljšanja u javnome interesu i u ime vrijednosti radi kojih smo i postali članicom EU.
Hvala vam lijepa. Gospođo Borić ispričavam se na zvukovima otraga, mislim totalno nenamjernim. Niste ih ni čuli jel da? Dobro, vi niste ni čuli. … [[Upadica se ne razumije.]] molim? … [[Upadica se ne razumije.]] dobro. Ljudi svašta šalju. Gospodin Damir Habijan će sada govoriti ispred Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani g. Pičuljan sa suradnicom, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2019.g. Uvodno želim istaknuti kako će Klub zastupnika HDZ-a podržati ovo izvješće te ujedno koristim ovu priliku da pohvalim ovo izvješće u sadržajnom smislu, a posebice u pogledu preglednosti podataka kao i u dijelu koje se odnosi na preporuke i prijedloge tijelima javnih vlasti. Pravo na pristup informacijama kao što smo već ovdje imali prilike čuti je Ustavom zajamčeno pravo propisano odredbom čl. 38. st. 4. Ustava RH, a kojom odredbom se jamči pravo na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti. Navedeno ustavno pravo obuhvaća s jedne strane pravo korisnika dakle svaku domaću, stranu, fizičku i pravnu osobu na traženje i dobivanje informacija kao i obvezu tijela javne vlasti da omogući pristup zatraženoj informaciji. Ustavno pravo na pristup informacijama može se sagledati kroz četiri obilježja i to prvo kao na pravo koje je zasebno ljudsko pravo, kao što sam i naveo u izmjenama Ustava RH iz 2010.g. navedeno pravo postalo je izričito ustavno pravo. Drugo, predmetno pravo pripada svakoj osobi bez diskriminacije, a što je jasno razrađeno i kroz odredbe postojećeg Zakona o pravu na pristup informacijama. Treće, važno je istaknuti kako ne postoje ograničenja u vezi naravi informacije koja se traži i zaključno kao četvrta karakteristika odnosno obilježje navedenog prava jest ne postojanje obveze korisnika da prilikom traženja informacija navodi razlog zbog kojeg traži informaciju. Ako kompariramo osnovne podatke za 2017. i '18. i sada za ovu referentnu 2019.g. koji su osnovni predmet ovog izvješća, vidimo kako broj obveznika koji su dužni sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama omogućiti pristup zatraženih informacija varira iz godine u godinu što je razumljivo obzirom na stalne promjene vezano uz osnivanje, prestanak, pripajanje ili neke druge statusne promjene tijela javnih vlasti. Drugo, razvidno je ako uspoređujemo podatke o broju tijela javne vlasti odnosno obveznike koji su dužni imenovati službenika za informiranje, kako broj obveznika koji nisu postupili sukladno čl. 13. Zakona o pravu na pristup informacijama pada sa 726 koliko ih je bilo primjerice 2017.g. na 458 koliko ih je 2019. Prema tome, unatoč padu broja obveznika koji ne postupaju po odredbama zakona još uvijek gotovo 8% tijela javne vlasti ne dostavlja podatke o službeniku za informiranje odnosno možemo iz ovog zaključiti zapravo da niti nemaju ustrajan institut službenika za informiranje. Postojeći zakon za obveznike koji ne dostave podatke o službeniku za informiranje ne propisuje sankcije pa bi možda novim zakonskim prijedlogom trebalo razmisliti i o uvođenju sankcija za takve obveznike odnosno tijela javne vlasti. Imajući u vidu navedeno, slažem se s zaključkom povjerenika kako je podizanje razine znanja i svijesti o pravu na pristup informacijama i ponovnoj uporabi informacija među službenicima za informiranje, udrugama i građanima, ali pogotovo bi ovdje naglasio čelnicima u tijelima javnih vlasti, trajna zadaća upravo povjerenika. Naime, iz izvješća je razvidno kako su tijekom 2019.g. provedene brojne edukativne aktivnosti upravo kako bi se službenici za informiranje stručno osposobili i usavršili za obavljanje svog posla i upoznali sa svojim obvezama propisanim pozitivnim propisima RH. Tijekom 2019.g. provedeno je i prvo godišnje savjetovanje službenika za informiranje na kojem je posebno naglašena potreba da se u budućim izmjenama zakonodavnog okvira ojača institucionalni okvir odnosno optimaliziraju uvjeti za nesmetano djelovanje službenika za informiranje u cilju jačanja njegove samostalnosti, pretpostavljam u odnosu na čelnika tijela javne vlasti. U tom kontekstu potrebno je ukazati na preporuku povjerenika koji ističe osiguranje stalne potpore čelnika tijela javne vlasti u učinkovitoj provedbi prava na pristup informacijama. Drugim riječima, iako je sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama službenik za informiranje zapravo je formalno-pravno odgovorna osoba za primjenu ovog zakona, činjenica kako je neupitna uloga čelnika tijela javnih vlasti kao ključnih osoba o kojima ovisi transparentnost i otvorenost tijela i u području prava na pristup informacijama. Ono što također treba istaknuti jest činjenica kako se izrada ovog izvješća temelji upravo na podacima koje se prikupljaju putem godišnjih izvješća tijela javnih vlasti, a koja se dostavljaju povjereniku. Međutim iz izvješća je vidljivo kako gotovo 14% tijela javnih vlasti nije ispunilo svoju zakonsku obvezu odnosno nije povjereniku dostavilo godišnje izvješće. Povjerenik navodi kako broj tijela javnih vlasti koja nisu ispunila zakonsku obvezu manji u odnosu na prethodnu godinu, ali ostaje činjenica kako još uvijek postoji velik broj obveznika, točnije njih 823 koji zaobilaze pozitivne propise. Ako usporedimo podatke od ranijih godina i ovdje je vidljiv stalni porast broja tijela javnih vlasti koja dostavljaju predmetna izvješća. Međutim želim istaknuti kako ukoliko usporedimo podatke za 2018.g. vidimo da se ponavljaju primjerice iste jedinice lokalne samouprave odnosno općine koje ne usklađuju svoje djelovanje s pozitivnim propisima. Također iz izvješća vidimo konstantan pad broja zaprimljenih zahtjeva pa ih je primjerice 2013.g. bilo 24.330 u ove referentne 2019.zaprimljeno je 17.426 zahtjeva. Kao razlog pada broja zaprimljenih zahtjeva povjerenik navodi sve veći stupanj razumijevanja tijela o tome što zahtjev za pristup informacijama predstavlja i kako ga razlikovati od drugih podnesenih upita i zahtjeva. Naime, pravo na pristup informacijama u demokratskim zemljama je jedan od preduvjeta transparentnosti odgovornosti vlasti. Prema podacima iz izvješća povjerenika za 2019., a u kontekstu proaktivne objave informacija razvidno je kako je 737 tijela javne vlasti odnosno gotovo 13% ukupnog broja obveznika nema vlastitu internetsku stranicu niti objavljuje informacije na podstranicama drugog tijela, a što je upravo svojom preporukom i povjerenik omogućio i na to ukazao. I u tom dijelu zamijećen je određeni pozitivni pomak, ali i dalje udio tijela javnih vlasti koji ne ispunjavaju svoju obvezu iz odredbe Članka 10. zakona prilično visok. Kada govorimo o zahtjevima za pristup informacijama u izvješću se navodi da tek 37% tijela javne vlasti od njih gotovo 6.000 zaprimilo je ukupno 17.426 zahtjeva. Kao i prethodnih godina po broju zahtjeva izdvajaju se Hrvatske vode, Grad Zagreb, Ministarstvo zaštite okoliša i energetike koje se u to vrijeme još uvijek tako nazivalo, Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Dakle, i nadalje se najveći broj zahtjeva odnosi na tijela državne uprave i trgovačka društva koja su u većinskom vlasništvu RH dok se manji broj izuzev Grada Zagreba odnosi na jedinice lokalne i područne samouprave. Stoga bi se mogli zapravo zapitati zašto i koji je razlog da građani svoje zahtjeve ne upućuju tijelima koja su im recimo to tako najbliža, dakle jedinicama lokalne i područne samouprave jer su upravo navedene jedinice građanima, a koji su najčešći korisnici predmetnog prava najbliže i trebale bi upravo one ispunjavati svoju svrhu pružatelja točnih, pravodobnih i istinitih informacija. Zaključno, osvrnuo bih se i na jednu od mnogih preporuka i prijedloga koje je u svom izvješću iznio povjerenik, a tiče se prijedloga izravnog sankcioniranja tijela javne vlasti i odgovorne osobe odnosno čelnika koji dakle u njoj radi, radi ne postupanja sukladno obvezama odnosno odredbama Zakona o pravu na pristup informacijama. Naime, povjerenik je vrlo jasno i u svom uvodnom obraćanju i nedvosmisleno zapravo istaknuo kako je jedna od prepreka efikasnom ostvarivanju prava na pristup informacijama postojeći sustav sankcioniranja koji se temelji isključivo na primjeni prekršajnog zakona. U tom smislu povjerenik predlaže kako bi sustav sankcioniranja bio mnogo efikasniji da se izmjenama postojećeg zakona omogući izricanje izravnih upravnih mjera tijelima i odgovornim osobama navedenih tijela koja ne izvršavaju dakle pravomoćna rješenja povjerenika. Mislim da tu možemo povući jednu paralelu primjerice s Povjerenstvom za odlučivanje o sukobu interesa ili npr. Agencijom za zaštitu tržišnog natjecanja koja ima ovlast izravnog izricanja novčanih kazni odnosno prema ranijem zakonu upravno kaznenih mjera. Evo, zaključno još jednom pohvaljujem izvješće povjerenika i Klub HDZ-a podržati će ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala gospodin Habijan. Sada je na redu Klub zastupnika Domovinskog pokreta čije stajalište će zastupati gospodin Davor Dretar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, da vam za početak ispričam jednu anegdotu koja krasno govori o pravu na pristup informacijama. Slučajno ili namjerno u svojem romanu Vodič kroz galaksiju za autostopere napisao ju je Douglas Adams. Priča počinje ovako jednoga trenutka iznad zemlje, iznad planeta pojavljuje se ogroman svemirski brod, to je jedna zla interplanetarna sila, zovu se Vogonci, oni su došli srušiti cijeli planet da bi napravili galaktičku autocestu. Naravno, zemljani se bune nemojte molim vas, nemojte nam srušiti planetu, ali oni kažu oprostite informacija o uklanjanju zemlje javno vam je dostupna već godinama. Gdje pitaju jadni zemljani? Izvješena je na oglasnoj ploči na planetu koji je od vas zemljana udaljen tek 12 svjetlosnih godina, a zemljani kažu al mi nemamo tehnologiju da odemo na taj planet, a oni vele sorry. Slično nekako sam se malo osjećao kad sam pogledao na stranicama povjerenika odnosno cijele te službe informaciju o radnom vremenu. Evo sada je petak, 11 je sati, ured ne radi sa strankama, radno vrijeme za općenite informacije o ostvarivanju prava na pristup informacijama možete dobiti telefonom ponedjeljkom i četvrtkom od 13 do 15. Uredovno inače vrijeme je od ponedjeljka do petka od 8 do 16, ali evo u petak u 11 ipak ne. Idemo mi ipak pogledati malo na ovo izvješće koje je poprilično obimno, kako u onom skraćenom tako i u onom integralnom dijelu. Imat tu zanimljivih podataka, evo upravo je poštovani kolega Habijan o tome nešto govorio, dakle imamo 6 jedinica koje nisu dostavile izvješće za 2019.-tu, pa upoznajmo ih. Grad Popovača, općine Feričanci, Karlobag, Kumrovec, Pojezerje te Lovreć. Među općinama koje nisu dostavili izvješće za 2019. ističe se posebno općina Karlobag koja unatoč provedenom inspekcijskom nadzoru i izdanom prekršajnom nalogu zbog neizvršavanja mjere dostavljanja izvješća za 2018. i dalje ignorira zakonsku obvezu dostavljanja izvješća. Pa evo, dozvolite malo da vam predstavim općinu Karlobag i čovjeka koji je tamo načelnik. Član je HDZ-a, ne treba ga imenovati, nije bitno i očigledno spada u lokalne šerife. Krenimo recimo iz 2014., ukažimo na probleme s kojima se susrećemo kada se treba početi istraživati sumnjivu korupciju na lokalnoj razini. Nekoliko djelatnika općine Karlobag dotičnog je gospodina načelnika prozvalo zbog mobinga u medijima, bilo je to 2014.-te, a ti ljudi kako se govori našli su se na meti tog načelnika jer su svjedočili u postupku koji je protiv njega pokrenuo USKOK. Naime, načelnik je optužen za nezakonito pogodovanje jer je tvrtki svoje supruge, kako poznato, omogućio da dobije poslove na šetnici u Karlobagu čime je gradski proračun oštetio za 367.531 kunu. U 2017., evo novih informacija o dosta aktivnom gospodinu, ipak optužno vijeće Općinskog suda u Gospiću potvrdilo je optužnicu tamošnjeg državnog odvjetništva iz veljače pa je 2017. odlučeno da će načelnik kazneno odgovarati. Evo nas u 2018., još jedan boj gospodina načelnika općine koji je zaratio sa vatrogasnim zapovjednikom u tome mjestu, a vatrogasni zapovjednik pak tvrdi da je žrtva osvete načelnika s obzirom da je njegov brat vodio općinu prije spomenutog g. načelnika, a supruga nekad općinska tajnica prijavila ga je USKOK-u zbog korupcije 2018. Sve se to dakle cijelo vrijeme zbiva, ali gospodin već eto drugu godinu uporno ignorira pozive pa čak eto i prijetnju sankcijama na davanje informacija. Eto to su ti lokalni šerifi. I ja ću upitati s ove pozicije i g. Habijana, radujem se vašoj povredi Poslovnika poštovani kolega, tko je to tko mijenja sustav, tko je to tko mijenja zakone? Vi ovdje kažete i ja ću to reći ovdje na kraju svojega izlaganja, da, apsolutno trebamo mijenjati postojeći sustav sankcioniranja, trebamo. Hoće li ga promijeniti neko od ovih ljudi? Ima sasvim sigurno želju naravno, ali bez vaših 76 ruku to neće ići. Gospodin Habijan, poštovani zastupniče, neko u vašoj stranci sustavno opstruira provođenje zakona i to je notorna činjenica, iz toga ne možemo pobjeć. Ne kažem da ste to vi, niti imenom i prezimenom, bilo tko od vaših zastupnica ili zastupnika ili koalicijskih partnera, ali vi ste ti koji možete promijeniti zakon, barem do idućih parlamentarnih izbora. Idemo mi odmah nastaviti malo dalje, ima tu recimo jako, jako, jako zanimljivih tema koje možemo proći. Ono to mi je upalo u oči u financijskom planu podatak da je za namjenu promicanja prava na pristup informacijama u 2019.g. rezervirano tek 141.000 kuna, a izvršeno odnosno potrošeno je samo 59,76% nešto malo više od 84.000 kuna, kada to podijelimo na 12 mjeseci 7.000 mjesečno. Volio bih znati, 7.000 kuna za promicanje prava na pristup informacijama zvuči jako malo, ako želimo hrvatskoj javnosti još jednom jasno pokazati da imaju apsolutno Ustavom zajamčeno pravo na pristup informacijama onda uložimo malo više novaca da ih o tome izvijestimo. Još jednom ponovit ću, i u samom izvješću stoji, zabrinjavajuća je pojava kod pojedinih tijela da uporno i opetovano onemogućuju pristup informaciji te u predmetima u kojima se nalaže rješavanje zahtjeva za pristup informacijama pokreću upravni spor ili u slučaju ako i ne pokrenu upravni spor odbijaju postupati po nalogu povjerenika. Suglasan sam i sa prioritetima za 2020.g. koji se nalaze u izvješću, to je sustavno poticanje građana, udruga, medija, akademske zajednice i privatnog sektora na sudjelovanje u postupcima savjetovanja s javnošću. Jedan od najučinkovitijih i najprezentnijih jest naravno portal e-Savjetovanje. Eto tu možda idemo raditi na promicanju prava na pristup informacijama, nisam nigdje vidio u javnosti u bilo kojem mediju nazovimo to reklamu ili objavu kako god želite ljudi idite na portal e-Savjetovanje, tamo možete i vi kao običan puk ili visokopozicionirani stručnjaci ili bilo što drugo sudjelovati u formiranju zakona koji će se u budućnosti donositi u hrvatskom Parlamentu. I naravno još jednom ću ponoviti, sankcioniranje tijela javne vlasti koji ne provode odluke povjerenstva, to je apsolutno ogromna prepreka. Postojeći sustav sankcioniranja temelji se isključivo na primjeni Prekršajnog zakona, sustav bi bio puno učinkovitiji kada bi mogao propisivati mogućnosti izravnih upravnih mjera odnosno izricanja istih tijelima i odgovornim osobama tijela koja ne izvršavaju pravomoćna rješenja povjerenika ili ne postupaju po njegovim nalozima. U svakom slučaju još jednom ću podsjetiti, tko želi promijeniti sustav mora vidjeti u ovome Saboru minimalno 76 ruku u zraku. Znamo tko to ima, dakle ako želimo promjene poštovane kolegice i kolege vladajući pokrenute ih odnosno počnite sami od sebe. Tko je taj čovjek kojega u Općini Karlobag netko štiti, koji već dvije godine se, možemo slobodno reći, smije svima nama u lice? Ha očigledno je nečiji prijatelj, očigledno je njegova stranačka iskaznica puno bitnija od istina za koju se njegova stranka tako žarko zalaže. Još ćemo jednom ponoviti da uz ovo kao što stoji i u izvješću svi možemo biti suglasni, treba modernizirati i Zakon o medijima, posebno iz položaja osiguranja veće dostupnosti informacija za novinare, donijeti novi i suvremeni zakon kojim će se urediti pitanje profesionalne i poslovne tajne te naravno povjerljivih podataka i na to moramo paziti. No, unatoč činjenici da u ovom izvješću ono samo po sebi jest kao dokument izvanredno i odgovorno sastavljeno, ne vidimo niti jednog razloga da ga ne podržimo kao Klub zastupnika Domovinskog pokreta, ipak moramo reći da ono kao činjenica ukazuje još jednom na ono to je notorna istina, nismo svi jednaki kako pred zakonom tako i u pristupu informacijama. Preširoka je količina odnosno broj tijela koje moraju omogućiti pravo na pristup 5.808, tu su vjerujte mi i neka mala ribolovna društva, tu su možda čak i neki domovi zdravlja odnosno neke male, male, male udruge koje imaju određene javne ovlasti, nemaju Internet stranice, dakle stavljamo ih u poprilične probleme, oni jednostavno ne mogu ili ne znaju pratiti svoj nivo zakonskih odgovornosti. Eto, hvala vam lijepa. Kažem još jednom izvješće je odlično sastavljeno, ali prekrasna je to i velebna građevina koja je nažalost na trulim korijenima. Hvala.
Hvala i vama, ali imamo povredu Poslovnika.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega je povrijedio čl. 232. Poslovnika jer ne govori o temi koja je na dnevnom redu, a isto tako 238. st. 1. alineja 1. Još samo zaključno, kolega Dretar govorite da treba početi od sebe pa bi bilo dobro da vi pođete i počnete od sebe i da se držite ovog Poslovnika, a ne da kršite osnovna pravila koja vrijede u ovom Saboru i govorite o svemu. Ovo nije prvi put, samo ono što nije na dnevnom redu.
Hvala. Dobro, mislim da g. Dretar uglavnom se držao Poslovnika osim u nekim dijelovima, a to se dešava često, a za to inače ne dajem opomene. Ako većina, velika većina ipak rasprave je u skladu sa točkom dnevnoga reda jer ako bi ... [[Govornik se ne razumije.]] ponašao drugačije onda bi prečesto morao davat opomene a inače ne dajem malo opomena, ne. Tako da mislim da je, vi ste rekli ono što ste mislili, možemo ić dalje, jel se slažete, slažete g. Dretar, isto? G. Dretar, jel se slažete? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Da, niste me slušali jer ste ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Da, pa dobro, meni isto ... [[Govornik se ne razumije.]] muči. U ime Vlade, g. Pičuljan će … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] G. Juro Martinović, pardon. Izvolite.
Poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle, u ime Vlade, moram reći da Vlada predlaže Hrvatskom saboru poduprijet ovakvo izvješće i prihvatiti ga jer smatram da je ono cjelovito, da je kvalitetno i da raspolaže sa dovoljno podataka kako bi vi kao zastupnici imali sve informacije potrebne za ostvarivanje svoga utjecaja na ovaj veoma važan demokratski standard u svim demokratskim društvima. Imam potrebu reći samo jednu stvar s obzirom da su me ponukale neke diskusije koje su rekao bih, kvalitetne, dobronamjerne i idu u dobrom smjeru. Moram reći da su relevantna istraživanja zakonodavnih okvira u državama EU-a ovaj znaš zakon drže jednim od najkvalitetnijih zakona u EU-u ali unatoč tome, to mi je važno reći radi zadnje diskusije uvaženog zastupnika, da je Ministarstvo pravosuđa i uprave prije više od 2 mj. formiralo radnu skupinu za suportiranje ustvari za implementiranje jedne direktive EU-a ali i za popravak zakonodavnog okvira koji regulira ovu materiju. Radna skupina održala je već 3 sastanka i idući tjedan ćemo imat gotovo nacrt teksta zakona izmjena i dopuna ovog relevantnog dokumenta zakonskog, imat ćete na javnom savjetovanju, očekujemo sudjelovanje svih i vjerujte nam da je i ovoj Vladi Ministarstvo pravosuđa veoma važno ovaj zakonodavni okvir popraviti još i na radnoj skupini mogu vam reći da su bile razmatrane upravo ove ideje koje vi problematizirate ali koju je problematizirao i povjerenik za informiranje. Evo, nadam se da ćemo prije ljetne stanke imati popravljeni novi kvalitetni Zakon o pravu na pristup informacijama. Hvala vam lijepa.
Martinović, ostanite jer imate replike. G. Bulj, prva replika.
Hvala lijepo. Uvaženi predstavniče Vlade, problem je privilegiranih informacija koje bi morale bit dostupne svima. Imamo primjer koncesija, di županijske i lokalne vlasti na pomorskom dobru dodjeljuju samo sebi podobnima a te informacije se obavljaju recimo kao i Dalmaciji, objavljuju se ako je obaveza da bude u nekakvom mediju, u Slavoniji ili u Istri. Tako da imam još uvijek taj problem a ključni problem je nama saborskim zastupnicima tijela javne vlasti kasne sa odgovorima, saborskim zastupnicima ne govorim o građanima a da Vlada ima interes odgovoriti na pitanja saborskim zastupnicima, ja sam čekao po godinu dana na određene odgovore po pitanju radnika Dalmatinke koji su oštećeni, godinu dana nisam dobivao odgovor. Znači Vlada A. Plenkovića i vaša ne pokaziva interes prava, rješavanja tog prava na informacije.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Uvaženi zastupniče Bulj, dakle, demokracija je forma, demokracija je standard, vladavina prava je nešto što uređuje sve pa i te standarde. Dakle, Zakon o pravu na pristup na informacijama ima svoje vertikale, dakle nakon što dopustimo putem portala, putem web stranica svih ministarstava, putem web stranica svih javnih institucija koji su obveznici po ovom zakonu, nakon toga kada ne ispunimo neku od želja, očekivanja gađana koji šalju na upite, imate povjerenika. Nakon povjerenika, dolazi upravno sudovanje koje kontrolira zakonitost rada državne uprave i tu smo dakle obveznici svih. Vladavina prava obvezuje sve i ti demokratski standardi su naravno stavljeni u okvire vladavine prava [[Upadica Radin: Hvala.]] Više od toga, [[Upadica Radin: Hvala.]] dakle nezadovoljstvo može biti ali svima nam je cilj da tu stvar popravimo.
Hvala, g. Martinović. Traži povredu Poslovnika g. Bulj.
Hvala lijepo. Povrijeđen je čl. 238. jer sam tražio jasan odgovor zbog čega saborskim zastupnicima tijela ne odgovaraju i ne daju informacije koje traže. Bilo po pitanju brodogradnje, bili javne nabave, bilo natječaja, bilo radničkih prava, mi čekamo nekad po godinu dana umjesto 30 dana. Pa vi kršite Poslovnik u zakonitosti, vi i vaša Vlada, A. Plenkovića Vlada. Isto je bio slučaj i sa referendumskim inicijativama gdje su ja i moje kolege tražile nevažeće potpise, nikad ih nismo dobili.
Hvala, hvala lijepa. Pogledajte, vi ste dali repliku, g. državni tajnik vam je odgovorio na repliku na način kako vam je odgovorio i onda nakon toga ste dali povredu Poslovnika i imali ste ponovno repliku. Pa zato dobivate opomenu. I dižete Poslovnik. Ja ponavljam još jednom, Poslovnik je zakon. Jest, on ima određene karakteristike i mi se ponašamo prema njemu, kažem mi se ponašamo prema njemu kao jedna opomena, druga opomena, pa možemo, pa kalkuliramo itd. i stalno kršimo taj zakon. Nemojmo kršiti zakon. On je zakon i to organski zakon. Gđa. Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, na jedan dio onog što sam vas mislila pitati, vi ste odgovorili, tu podsjećam je da je 21. srpnja obaveza za usklađivanje ove direktive za EU pa se onda evo svi skupa nadamo da će to zaista biti prije ljeta riješeno. Vjerojatno ćete uvrstiti sve one primjedbe koje je povjerenik dao u ovom Izvješću za 2019., vjerojatno ćemo dobiti i izvješće za 2020., ne 2022. nego valjda ove godine pa će i tu biti nekakvih preporuka, a svakako bismo svi skupa voljeli da se uvrste prijedlozi o konkretnom kažnjavanju onih koji su odgovorni u svim tijelima državne uprave, jedinicama lokalne samouprave, pa dakle i konkretno sankcioniranje, a ne samo Prekršajni zakon. Također, moja prva replika je bila ovo što je i kolega Bulj rekao, neodgovaranje na pitanja saborskih zastupnika pa se nadam da ćete u novom zakonu, odnosno dopunama zakona i to pitanje urediti jer [[Upadica: Hvala.]] zbilja je sramota da čekamo [[Upadica: Hvala.]] po par mjeseci na odgovor kod nekih [[Upadica: Hvala.]] Hvala.
Izvolite odgovor g. Martinović.
Drago mi je da razmišljamo slično. Rekao sam da radna skupina radi, za, dakle nacrt zakona je zgotovljen, idući tjedan ga završavamo, ići će u javno savjetovanje, svi ćete imati priliku dakle svi zainteresirani akteri na društvenoj sceni će imati priliku dati svoje primjedbe i inicijative koje ćemo mi prije upućivanja u saborsku proceduru sigurno razmotriti, uzeti u obzir, ali rekao sam, sve što ste danas problematizirali i na radnom stolu radne skupine u kojoj sjede veoma stručni ljudi sa fakulteta, dakle iz ministarstva, naravno, poslodavaca, svi zainteresirani akteri su tamo, daju svoj doprinos. Evo, dakle mislim da nećemo kasniti, imam malo, ja vodim tu radnu skupinu, straha, s obzirom da potencijalnu pauzu koja će se dogoditi u zasjedanju Sabora vezano za lokalne izbore, ali sam uvjeren, to nas obvezuje i Bruxelles, dakle da ovaj zakon promijenimo zbog direktive, ali ga [[Upadica: Hvala.]] mi mijenjamo puno šire u ovim pravcima o kojima smo danas govorili.
Hvala lijepa. Gđa. Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Pa s obzirom na podatke i dokumentaciju koju je Vlada zatajila, ne samo hrvatskoj javnosti, nego odbila dostaviti Povjerenstvu i drugim nadležnim državnim tijelima, ja sam zapravo zgrožena s vašim pozivanjem da HS usvoji ovo Izvješće. Također, pričate o tome da je ovo jedan od najkvalitetnijih zakona, da možda čak i jest, ali da je tako kvalitetan, ne bi išli u njegovu izmjenu, a i da je kvalitetan zakon, nije kvalitetna njegova provedba i evo što ću ja pozvati Vladu, kao saborska zastupnica da učini, pa pozvat ću je na to da postotak poštivanja vlastitih obaveza na proaktivnu dostavu javnih informacija, podigne na isti onaj stupanj, na isti onaj postotak i razinu dosadašnje hipokrizije u ispunjavanju svojih obaveza. Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa uvažena zastupnice, a i kolegice. Vi poznate procedure pravne, dakle vama je jasno da nema reakcije bez inicijative u ovom slučaju, nema reakcije više instance bez žalbe, nema reakcije upravnog sudovanja bez zahtjeva zainteresirane strane. Prema tome, mi smo u jednoj veoma uređenoj sferi, a vaš prigovor na zakon, da ga ja neopravdano hvalim, ja mogu samo cijeniti kroz prizmu vaše pozicije u ovom Parlamentu, zaista ne mogu drugačije.
Hvala. Nemate više replika, hvala lijepa za sada. Klub zastupnika Centra i GLAS-a sada je na redu i zastupat će stavove ovoga kluba, gđa. Dalija Orešković. Izvolite.
Uvaženi predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice. Povjerenik za informiranje je važno preventivno tijelo u sustavu borbe protiv korupcije. Iako većina naših građana borbu protiv korupcije prvenstveno shvaća kroz kaznenopravne postupke, kroz kazneni progon i misle da će bolji, učinkovitiji, brži postupci iskorijeniti korupciju iz našeg sustava, tako shvaćanje je naprosto krivo. Borba protiv korupcije može biti uspješna samo ako se 99% slučajeva spriječi kroz prevenciju, a ključni alat te prevencije je transparentnost. Dakle, javna dostupnost javnih podataka, dostupnost podataka o radu tijela javne vlasti. I zato sam već kroz replike ukazala kako smatram da je podneseno izvješće prilično suhoparno. Također, moram istaknuti kako smatram da aktualni povjerenik za informiranje u javnom prostoru gotovo nevidljiv. Ne radi se o osobi koja aktivno promovira ulogu i značaj te institucije, kako u sustavu borbe protiv korupcije, tako i u izgradnji demokratske svijesti, participacije građana u procesu donošenja odluka. I doista, ključno pitanje kojim se moramo pozabaviti, kako prilikom rasprave o ovom Izvješću, a tako i u razmatranjima o budućim izmjenama ovog zakona, je pitanje koliko smo zapravo približili građanima, čemu pravo na pristup informacijama uopće služi, kako ga pravilno koristiti i kako ispravno ovaj institut može biti i oganj i štit i mač. Kako može pridonijeti demokratskoj kontroli vlasti i sudjelovanju građana u oblikovanju naše zajedničke budućnosti. Naši građani vrlo često, kada su nezadovoljni, kada su revoltirani, kada se priklone onim antisistemskim djelovanjima, onda kažu da većina svojih problema žele rješavati na referendumima. Što referendum rješava? Kako možemo oblikovati referendumsko pitanje, tako da uistinu bude alat sudjelovanja građana u procesu donošenja odluka? To je krivo. Pravi put i pravi način je veća uključenost građana u kontrolu odluka koje se donose na svim razinama upravo kroz pravo na pristup informacijama i upravo iz ovakvog razmatranja proizlazi i moja osnovna primjedba, ne samo na podneseno Izvješće nego i na rad povjerenika za informiranje u cjelini. Naime, ja smatram da nije zadatak dakle to je moj načelan stav, da nije zadatak izvješća koja ključna antikorupcijska tijela upućuju Hrvatskom saboru, samo to da se suhoparno osvrnu na onu problematiku koju je zakon već na ovaj ili onaj način dotaknuo, već smatram da je jedan od bitnijih možda i najvažnijih dijelova izvješća taj da se barem nešto kaže i o tome čega u samom zakonu zapravo nema. I sada ponovno kažem, povjerenik za informiranje je jedno od ključnih tijela u sustavu borbe protiv korupcije i to u onom njegovom preventivnom dijelu. A moja osobna ocjena, dakle ne stav kluba, moja osobna ocjena je ta da se čitav naš sustav borbe protiv korupcije sveo ili se svodi na priču o tri majmuna. U kojoj se sva ključna antikorupcijska tijela ponašaju po istom sistemu i po istom ključu, a to je ne vidim, ne čujem, ne progovaram. Nitko ne progovara o onom mrtvom kutu u kojem se skrivaju nepostojeće ovlasti bilo kojeg tijela, pa svako kaže ne spada nešto u doseg moje nadležnosti. Istovremeno ne predlaže da se taj dio pokrije odgovarajućim zakonodavnim izmjenama, pa ćemo se svi praviti kako je zakon divan, krasan, imamo procedure, imamo postupke, čeka se nekakva žalba, odluka nekakvog tijela, međutim ključni problemi ostaju nerasvijetljeni jer glavni problem, glavno pitanje nije ni u čijem zadatku nadležnosti ili ovlasti. I po tom sistemu ne vidim, ne čujem i ne progovaram tako se gospodine Pičuljan ponašate i vi. Pa ću vas sada s ove govornice retorički pitati. Nije li olakotno, nije li ugodno, nije li komotno, nije li elegantno reći da problem i nemogućnost Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa da dođe do onih podataka o radu Vlade, o aferama Vlade koji su bili potrebni da se okončaju pojedini postupci, ni na koji način ne spada u doseg vaših ovlasti i nadležnosti? Komocija, no niste samo za to gospodine Pičuljan vi krivi. Mnogi se čelnici institucija skrivaju iza nedostatnih ovlasti i svojom šutnjom zapravo podržavaju sustav u kojem se razni lopovi, neradnici i huligani lakše održavaju na vlasti. Zar je doista previše očekivati da koristite svoju javnu riječ, svoju profesiju, svoje stručno znanje, na kraju krajeva i svoj integritet da iznesete stav. Javni stav, tako jednostavan, tako ustavan, tako jasan. A taj stav bi trebao glasiti Vlada je dužna dostaviti javne podatke i javnu dokumentaciju bez odgađanja sad i odmah i svako odgađanje, svako odbijanje da se javnosti i nadležnim tijelima dostave podaci i dokumentacija pokazuje da se u mutnoj vodi, mutni posao lakše skriva. Naravno da je ugodnije ne talasati i iznositi podatke onako općenite i suhoparne o općinama koje nisu transparentno prikazale sve svoje podatke. Naravno da je to puno lakše, nego javno reći da netransparenta Vlada skriva puno teži kriminal u samom vrhu državne vlasti. I kad smo već kod transparentnosti iskoristit ću preostalo vrijeme da kažem što bismo mogli unijeti u Zakon o pravu na pristup informacijama ako želimo doista pričati o punoj transparentnosti. Dakle, unijeti odredbe koje će omogućiti potpunu otvorenost državnog proračuna te proračuna svih jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave, ali i svih drugih javnopravnih tijela i korisnika koji se financiraju proračunskim sredstvima ili na temelju nameta propisanih posebnim zakonima. Također, predlažem da se uvedu i strože sankcije za uskratu prava na pristup informacijama i to na način da se uvede mogućnost uskrate isplate dijela financijskih sredstava iz državnog proračuna u slijedećem proračunskom razdoblju kao i mogućnost pokretanja postupka smjene odgovorne osobe, čelnika tijela koji je odbio ili nije objavio sve potrebne podatke. Također, predlažem da u ovaj zakon uvrstimo obavezu izrade jedinstvenog informatičkog programa za sva tijela javne vlasti u kojem se u ustrojeno čitljivom formatu objavljuju podaci o svim uplatama i isplatama iz javnih proračuna uz uvođenje edukacije djelatnika koji će obavljati ove zadaće, a ujedno i provođenje radionica i webinara kojima ćemo korisnicima pretraživanja baze podataka ukazati na pravilan način korištenja aplikacije. Također, predlažem da uvedemo i lakši model sudjelovanja građana u donošenju odluka o načinu utroška proračunskih sredstava. Dakle, da omogućimo našim građanima da se izjasne o slaganju ili protivljenju prijedlogu utroška proračunskih sredstava osobito prilikom donošenja odluka o posebnim projektima i to korištenjem suvremenih informacijskih tehnologija koje na jednostavan i lako dostupan način omogućavaju glasanje o pojedinoj proračunskoj stavci. S time da izjašnjavanje građana ne mora nužno imati obvezujući značaj, ali može imati itekako savjetodavni. Također, predlažem da se u ovaj zakon uvrsti obaveza ustrojavanje registra svih sklopljenih ugovora i poslovnih odnosa sa državom, jedinicama lokalne i područne odnosno regionalne samouprave kao i sa svim drugim državnim i javnopravnim tijelima. Dakle, takav registar već desetljećima imaju neke države iz našeg okruženja. Zatim, predlažem da ustrojimo i registar svih donacija, sponzorstava i plaćenih oglasa u medijima od strane svih javnopravnih tijela. Također predlažem da ustrojimo registar lobističkih aktivnosti. Dakle, ne registar lobista, to je njihova osobna stvar hoće li ga imati ili ne, a stvar je države da zna koje se lobističke aktivnosti provode u tijelima javne vlasti, pa da kontrolira one koji sa lobistima imaju doticaja i kontakte. Uvrštavanje ovih vrlo jednostavnih alata značajno bi doprinio razini transparentnosti u RH, pa to ne bi bila puka floskula kojom se koristi, koriste vladajući nego bi doista bio alat koji pomaže u prevenciji korupcije na svim razinama državne, lokalne, područne i druge vlasti. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačne rasprave i na redu je gospodin Miro Bulj.
Hvala lijepo. Evo narode koji ovo prati, ako ima mogućnost, govorim o pravu na informaciji, a većina građana ima iskustva s tim ili kroz natječaje za zapošljavanje u lokalnim, regionalnim, državnim institucijama ili na određenim mjestima, ustanovama ili bilo gdje da je to bilo, da je taj doticaj njihov doveo, te povlaštene, poglavito povlaštene informacije su najveći problem u RH i to građani znaju. Mi imamo problem da je zbog povlaštenih informacija iz javnih tijela došlo do velikog raslojavanja u hrvatskome društvu, došlo je do demografskog pada, došlo je do utjecaja na pad zapošljavanja, tj. na pad konkurentnosti i zbog toga imamo iseljavanje sve više i više. Informacija je privilegirana u RH, sasvim jasna, čak evo, bivši gradonačelnik Kerum sad kandidat, s HDZ-om ima, npr. u koaliciji, u županiji, i on javno kaže da se tezgari javnim natječajima, da su raspisani bez veze da bi se sklopile političke koalicije, tako da u RH je to sasvim normalno. Imamo koncesije koje bi trebale biti javna informacija. Koncesija npr. na Zlatnom ratu gdje se točno pogodovalo tko će dobiti tu najbolju, oprostite, najbolju, najljepšu plažu, tako imamo devastaciju pomorskoga dobra od Makarske, Kaštela, Trogira, svih otoka, tako da imamo te povlaštene informacije, ne samo da su utjecale na demografski pad u RH nego je ovo zakonodavno tijelo, ova Vlada, ova Vlada Andreja Plenkovića, uvaženi državni tajniče, sve napravila da se prikriju informacije, da budu povlaštene informacije od javnih tijela, i tu je problem, jasno ću ga, evo, prezentirati, npr. evo kroz, mi smo, kad je bila inicijativa Narod odlučuje, za prikupljanje potpisa, tada je Lovro Kuščević i Andrej Plenković, nisu nama saborski zastupnici, ima mojim kolegama iz kluba, nisu dali mogućnost da mi zajedno vidimo nevažećih 40 tisuća potpisa. Znači vi se rugate sa narodom i to narod zna. Za zapošljavanje, u javnim, u regionalnoj samoupravi, lokalnoj samoupravi, tvrtkama, pa vi objavite natječaj, omogućili ste da ono što se natječe u Dalmaciji, da se objavi u Slavoniji u nekakvom mediju, naravno da je to pogodovanje. Znači omogućili ste da se krši poslovnik kojega je maloprije potpredsjednik Sabora spominjao. Čl. 142., uvaženi državni tajniče, predstavniče Vlade, Juro Martinović, po 7, 8 mjeseci čekamo, a čl. 142. Poslovnika HS-a moramo dobiti mi zastupnici odgovor u roku 30 dana i vi govorite da Vlada Andreja Plenkovića radi u interesu hrvatskog naroda i da imamo pravo informacija. Ma koliko ste tijela s javnim ovlastima omogućili monopol? Koliko imaju monopol u Hrvatskoj? Centar za vozila, monopol. Zašto? Jer iz toga proizlazi korupcija, klijentelizam, zbog toga i jesmo na čelu mi, na vrhu korupcije. Zbog privilegiranih informacija. Vaša izvješća koja ste vi napisali, pa mi saborski zastupnici ne moremo, narode, dobiti informacije. Umjesto u 30 dana, mi čekamo po 6 mjeseci. Ja sam spomenuo radnike Dalmatinske i njihova prava što sam postavio ministru financija. Tada sam čekao 8 mjeseci odgovor. Zamislite kako je našim građanima. Zamislite kako je mladim ljudima kad se natječu za svoje radno mjesto, za radno mjesto koje je raspisano u lokalnoj samoupravi, u regionalnoj samoupravi, šta, pa mislim, ovo je magla. Ovo što vi govorite, ovo je farsa. Pa zna se da je stranačka iskaznica jedina informacija koja je potrebna za zapošljavanje. Tako je bilo u Nacionalnom parku Krka, pa to je Kerum rekao. Pa u županiji Splitsko-dalmatinskoj Kerum kaže ma kakav javni natječaj, to se .../nerazumljivo/... za pročelnike, ostala radna mjesta koja se ... [[Govornik se ne razumije.]] to se dogovori, istezgari. I mi ovdje pričamo jutros o informacijama. Vi pričate o svome izvješću. Hrvatska funkcionira kao Slovenska 9. To su javne nabave, to su natječaji, to su javne ovlasti. To je Hrvatska [[Upadica: Hvala.]] i ako je mi ne promijenimo, e, Andrej Plenković [[Upadica: G. Bulj, hvala lijepa.]] sigurno neće jer on potiče to.
Hvala lijepa. Imate nekoliko replika. Samo jednu stvar želim, ovaj, naglasiti, to da je, ne odnosi se na g. Bulja nego na nešto što je rekao, na što bi se ja samo nadovezao na trenutak. Ovaj Poslovnik govori o pravima i dužnostima i o kršenju određenih pravila od strane zastupnika, a ne članova Vlade. Tu ja imam vezane ruke. Poslovnik, kao što sam vam rekao je napravljen i izglasan od nas, a mi ga možemo i u budućnosti promijeniti, ali dok je takav, ja mogu samo vama dati opomenu ili nekom drugom zastupniku ili sebi čak, kao što sam već jednom napravio, ali ne mogu dati nikakvu opomenu članu Vlade. To je tako i to piše u Poslovniku. Gđa. Marija Selak Raspudić je tražila repliku.
Kolega Bulj, građani su nas ovlastili da ih predstavljamo naivno misleći da smo time mi bliži informacijama nego oni sami i mi zapravo u praksi njima služimo kao povjerenik za pristup informacijama jer oni od nas očekuju i o tome nam stalno pišu da saznamo odgovore na neka pitanja i probleme i nedostupne informacije koje njih muče. Međutim, u praksi situacija je obrnuta. Mi smo oni koji skoro pa najteže dolaze do potrebnih informacija da bi odgovorili na pitanja naših građana jer odgovori na naša zastupnička pitanja zbog šutnje uprave, ne samo da kasne nego često nikad niti ne stižu. Kako to objašnjavate?
Hvala, izvolite odgovor.
Pa ja sam htio napomenuti da Poslovnik koji je donio ovaj Hrvatski sabor je, piše tamo u djelu da je Vlada odgovorna Saboru, narod je birao, u Sabor proizlazi da hrvatska Vlada ne poštiva čl. 142. gdje je dužna odgovoriti saborskom zastupniku od 30 dana na postavljeno pitanje zastupničko. 6, 7, godinu dana čekamo, uvaženi državni tajniče. A i vi ovdje branite Vladu A. Plenkovića koji godinu dana vi ne želite odgovoriti na naše upite. Oni godinu, za vrlo značajna pitanja. Odnosilo se na koncesije na pomorskom dobru, odnosilo se na radnička prava, odnosilo se na javna tijela, oni ne žele dati odgovor nama, zastupnicima. A kamoli našim građanima koji se, poglavito mladima i to je izvor korupcije, privilegirane informacije koje se u Slovenskoj 9 i ostalim klubovima dijele, bilo o javnim nabavama, bilo kod određenih poslova, sve se dijeli po klubovima i to je hobotnica, državni tajniče. I to je laž da vi zastupate interes i informacije jer da zastupate, onda bi poštovali ove koji su vas tu postavili, ne poštivate ih.
Hvala. G. Miletić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, g. Radin i poštovani kolega Bulj. Molim vas da komentirate radi hrvatske javnosti, imamo DIP, imamo informaciju koja je išla prema DIP-u, jesu li potpisi skupljeni od mrtvaca? Od mrtvih ljudi u prošlim predsjedničkim izborima? I stigla je informacija da jesu. I onda kad smo tražili koliko, za koje kandidate, koji to mrtvaci u Hrvatskoj mogu uskrsnuti, meni je poznato jedino za Isusa Krista, pa mi baš nije jasno, i onda oni mogu dati potpise za određene predsjedničke kandidate. Pa jel ovo Monty Python ili je ovo hrvatska država? I ko će više preuzeti odgovornost u ovoj našoj državi? Gdje je taj pilot ovog hrvatskog aviona koji ne da je u magli nego juri u planinu i svi se prave blesavi a najviše taj pilot, kako meni zvuči. Pa kolega Bulj, molim vas odgovor.
Izvolite.
Ako su se mrtvi potpisivali predsjedničkom kampanjom, trebalo je pitati predsjedničke kandidate vjerojatno su ovdje i u sabornici neki, sjede, jel su imali potpise mrtvih, ali opće poznata je stvar da brojni mrtvi glasaju na dan izbora. Glasaju mrtvi, više ima glasova nego stanovnika, nije to samo primjer S. Miloševića kad je dobio više od 100%. I to je problem, neuređena država. Ja sam pitao, postavio pitanje, da mi se kaže od Ministarstva uprave i pravosuđa, to ste vi upoznati, i vi ste, da se kaže koliko je posljednjih 10 g. naših ljudi glasalo izvana, koji imaju biračko pravo, koliko je, iz koje države. Ja nisam dobio odgovor, niti mi je odgovorilo ministarstvo. Meni ministarstvo niti odgovor, bez obzira što vi iz ureda za informiranje ste poslali njima dopis. Ne žele odgovoriti. Zašto? Je li mrtvi glasaju? Vi drugačije ne možete dobiti izbore. Mrtvi glasaju, ne želite urediti biračke popise. Njima su bitni [[Upadica Radin: Hvala.]] pokojni, nažalost što ovom moram govoriti, isključivo samo za glasove [[Upadica Radin: Gospodin Troskot.]] I mrtve koriste što je dno dna.
Vrijeme, vrijeme. G. Troskot, izvolite.
Poštovani g. Bulj, vezano za pravo informiranja, još od tema kad su bili avioni dosta aktualnim, postavio sam zastupničko pitanje od kojih je prošlo pa već skoro nekoliko mjeseci. Kako komentirate to da mi Vlada nikad nije odgovorila na takvo pitanje i tu nisam bitan ja nego građani naši koji žele znat što se tiče samih aviona da Vlada jednostavno takve stvari ne odgovara? Evo, pitanje broj jedan. A pitanje broj dva, sjetite se samo za vrijeme parlamentarne kampanje koliko smo se borili bili da se proglasi moratorij na poljoprivredna zemljišta, da nam stranci ne kupuju i evo da se nismo bili izborili, to pravo informiranja, naši poljoprivrednici bi možda danas bili u francuskim rukama. Hvala lijepa.
Odgovor.
U prvome djelu naravno da kad zastupniku se krši Poslovnik od Vlade, to nam građani moraju znat, mi saborski zastupnici, nama Vlade ne želi u skladu sa Poslovnikom, sa zakonom, uvaženi potpredsjedniče, ne želi nam odgovoriti u roku od 30 dana nego se čeka 6 mj., godinu dana a Vlada ... [[Govornik se ne razumije.]] to je odgovornost Vlade. I to je sramotno, državni tajniče Juro Martinoviću, vi koji veličate ovu Vladu da ćete vi i A. Plenković nešto novo napraviti. Šta ćete napraviti? Klijentelizam, u korupciji smo prvi i klijentelizmu, prvi. Pogodujemo samo stranim investitorima zbog toga. E, avioni su vrlo bitni ali to je tajna, to je tajna, ne tajna nego jednostavno to ko zna šta je to, šta se radi, šta se tezgari. To je znači, informacije koje vi tražite kao zastupnici, vama blokiraju onda šta rade našim građanima, zbog toga imamo veliki demografski pad, iseljavanje naših ljudi [[Upadica Radin: Hvala.]] To je ključno pitanje.
G. Petrov.
G. Bulj, ja stvarno ne razumijem zašto se vi žalite, što vi tražite da vam Vlada odgovori u roku od 30 dana? Pa koliko sam ja čuo jučer, evo niste nažalost imali priliku sudjelovati u raspravi o poljoprivredi, ali mi smo upoznati da će oni strategiju poljoprivrede od 2020. do 2030. počet pisat iduće godine. Retrogradno će pisat strategiju poljoprivrede a vi tražite odgovor u roku od 30 dana. Ovim tempom, nemamo se što žurit, dobit ćete odgovor za godinu, dvije dana, budite malo strpljivi, vježbajte strpljivost.
Hvala, odgovor.
Rekli bi kod mene u mom kraju „Strpljen, spašen“. Ali nema kad narod čekat, nema kad narod čekat bagru da poštiva zakon. Da poštiva Poslovnik, ne da se iskazuju pa da meni zabranjuju govoriti o poljoprivredi, gdje poticaje daju i pogoduju i gdje svi nemaju poljoprivrednici pravo na informaciju jednako nego imaju povlaštene informacije. I zbog toga imamo najveće poticaje, nikad veće nego do sad u Hrvatskoj, nikad veće. A nikad više nismo uvozili poljoprivrednih proizvoda i prehrambenih, 3 milijarde eura, a sela nam prazna. Nema više „Strpljen, spašen“, narode, to je prošlo jer neće biti naroda. 2/3 Hrvatske prazne. Od Krke do Neretve, do vašeg Metkovića, nema stanovnika, nema plača, 100 000 ljudi od kad ste županiju osnovali, 100 000 ljudi je otišlo. Pa svi okupatori zajedno nisu toliko iselili ljudi. I moderna Hrvatska, za koju smo ginuli i krvarili, vi ste je uništili, uništili ovom demagogijom, ovim izvješćima lažnim, koji su laž, prevara.
Vrijeme. G. Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Poštovani kolega Bulj, pa valjda bi pravo na pristup informacijama državu trebao učiniti transparentnijom. No, nisam siguran koliko je Hrvatska kao država transparentna. Nadovezao bih se na polovično zakonsko rješenje koje smo imali jučer u Zakonu o poljoprivredi. Dakle, i dalje ostaje u Hrvatskoj 90% poljoprivrednih površina koje nisu obrađene. Ovom narodu se permanentno mažu oči i ostavlja se dojam da se nešto radi brojnim zakonskim legislativama koje se mijenjaju vrlo, puno češće nego što se djetetu mijenjaju pelene.
Odgovor.
Da, zbog toga imamo 700 tisuća neobrađenih hektara poljoprivrednoga zemljišta, zbog toga imamo samo 0,5% navodnjenih poljoprivrednih površina jer ljudi nemaju informacije, daju se poticaji onima, ja rečem slikovito često, npr. daje se u poljoprivredi poticaj ljudima za proizvodnju mlijeka ili uzgoj krava koji ne znaju koliko sisa krava ima, ne znaju koliko krava sisa ima, poglavito na krškim pašnjacima jer su to povlaštene informacije, a kod natječaja za zapošljavanje, kod javnih nabava, ono što se događa u našoj županiji, Splitsko-dalmatinskoj ili u gradovima, objavljuju redovito u slavonskim tiskovinama, u, ne znam, u istarskim ili obrnuto. I zato su uništili, to je korupcija potiče pravo povlaštenih informacija, korupcija iz koga proizlazi demografski pad iseljavanja ljudi.
I na kraju, gđa. Nađ.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Bulj, kao netko tko je cijeli svoj radni vijek proveo u središnjim tijelima državne uprave, znam kako funkcionira odgovaranje na zastupnička pitanja. To su prioritetni poslovi, to se odmah odgovara, zastupnička pitanja i pitanja novinara, ali vi ne dobivate odgovore na zastupničko pitanje zato što oni to hoće sakriti, oni to hoće staviti pod tepih, njima trnu zubi od vaših pitanja.
Odgovor.
Znate zašto sam ovo potencirao? Jer hrvatska Vlada nama odgovara, to se znam, nama saborskim zastupnicima. Meni će evo, kod jedne povrede Poslovnika, meni druga povreda, treća povreda i 2 dana će mi zabraniti govoriti. A hrvatska Vlada koja ima odgovornost odgovarati saborskim zastupnicima, to je naša obaveza, zato nam se narod bira, oni ne daju informaciju na vrijeme. Oni nama na pisano upite ne žele odgovoriti. Ministarstva, tijela koja su dužna. Šta to, koja, kakva je to poruka narodu? Što će taj građanin obični, što će taj mladi čovjek koji se želi natjecati za određeno radno mjesto unutar lokalne, regionalne samouprave ili ustanova državnih. Ne može ništa, triba mu stranačka iskaznica. Vama je samo bitno da imaju stranačku iskaznicu, gospodo. Ali to ne smije biti kriterij. Za takvu Hrvatsku se nije ginulo i borilo. Hrvatska mora biti transparentna za sve naše građane i za razvitak i opstanak ljudi na ovim područjima. Hvala.
Hvala. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, gđa. Marija Selak Raspudić je na redu. Izvolite.
Kolegice i kolege saborski zastupnici. Na ovu temu danas ću govoriti o tri problema. Prvi je problem proaktivne objave informacija, posebno onih koji se vode u elektroničkim evidencijama. Naime, povjerenik za informiranje prvotno ima ovlasti drugostupanjskog žalbenog tijela u slučajevima kada tijela javne vlasti neopravdano uskraćuju davanje neke informacije, ali ključno je pitanje proaktivne javne objave, dakle da tijela redovito objavljuju informacije kojima raspolažu i bez zahtjeva nekog građanina. Ključni je problem privid proaktivnosti objavljivanja informacija, primjerice, to je ono što imamo u MUP-ovom kalendaru nasilja, jednom od boljih primjera kako bi državne institucije trebale proaktivno objavljivati informacije. Međutim, ukoliko želimo doista doći do neke konkretne informacije, vidjeti statistiku obiteljskog nasilja, u periodu od tjedan ili mjesec dana ili vidjeti koliko je tog nasilja bilo u pojedinoj županiji, da bismo, recimo, sad mogli reagirati na dramatičan potencijalno porast nasilja u Sisačko-moslavačkoj županiji zbog uvjeta u kojima se ljudi trenutno nalaze, e onda nema ničega. A niti se ne očekuje da dobijemo odgovor na nešto jer kao, informacije su javne dostupne, pa imate kalendar nasilja. Problem je privida pristupa informacija koji je ponekad i gori od toga kada nemate nikakve informacije. Jer protiv toga se barem možete jasno i glasno boriti, ovako se od vas očekuje da šutite jer institucije imaju opravdanje da ne bi reagirali. Ja nikako ne mogu na vrijeme doći do informacija koje su potrebne da bi, a javno artikulirala problem obiteljskog nasilja, nego one kaskaju. A kaskanje ovdje može se direktno brojati i u ljudskim životima, a ne samo u nekakvoj proceduralnoj stvari toga jesam li ja na vrijeme zadovoljila svoju znatiželju. Sve veći problemi u praksi su također, i službene evidencije koje državna tijela vode u elektroničnom obliku. Naime, vrlo često kada se traže podaci iz takvih evidencija, tijela odbijaju pod izlikom da nemaju podatak u, pazite, materijaliziranom obliku, odnosno da ga nemaju na papiru i sad smo došli u paradoksalnu situaciju da imamo sve veći broj elektroničkih evidencija, ali kada nam trebaju neki konkretniji podaci ili čak jednostavnije analize iz njih, ne možemo te podatke dobiti jer ne postoje na papiru. Toliko o digitalizaciji i elektronifikaciji i što nam je donijela u smislu prava na pristup informacijama. Da vam se spominjem da ja podatke od MUP-a dobivam faksirane. Drugi je problem tajnih podataka koji su klasificirani sukladno Zakonu o tajnosti podataka. Hrvatska je zemlja koja nažalost i dalje njeguje kulturu tajnosti. Problem nije samo u Zakonu o pravu na pristup informacijama nego i u drugim zakonima, poput Zakonima o tajnosti podataka. Kada su u pitanju tzv. klasificirani podaci, tj. podaci koji su označeni nekom od oznaka tajnosti i njihova dostupnost, tu smo još na razini male totalitarne provincije. Naime, kod nas su rokovi za klasifikaciju podataka samo na papiru. Premda bi svako tijelo koje označi neki podatak tajnim, trebalo provoditi redovitu periodičku evaluaciju postoji li i dalje potreba za oznakom tajnosti, to skoro nitko ne čini i onda umjesto da protekom zakonskih rokova oznake tajnosti prestanu važiti, one nastavljaju postojati u vječnosti. Za razliku od nas, moderne demokracije imaju drugačija pravila. Kod njih postoje strogi rokovi za tajnost podataka i ako se ne provede evaluacija tajnosti, svi tajni dokumenti, zamislite, postaju javni kada zakonski rokovi proteknu. Tako možemo čitati u medijima da su SAD objavili neke podatke koji su bili tajni, a čak i Vatikan periodički objavljuje takve dokumente iz svojih arhiva. U tom smislu Zakon o pravu na pristup informacijama je potpuno promašen s aspekta postupanja s tajnim informacijama. U zakonu postaje smiješne odredbe u odavanju tajnih podataka po kojima se za davanje takvih podataka uvijek mora tražiti mišljenje Ureda Vijeća za nacionalnu sigurnost, bez obzira na to kakav je stav vlasnika tajnog podatka koji ga je u učinio tajnim. Dakle, nije cilj ovakvih zakonskih odredbi da se razmotri mogućnost davanja tajnih podataka korisnicima, nego je cilj da tajne službe dobiju informaciju tko je tražitelj tajnih podataka. Zar vam to ne govori dovoljno o mjestu u kojem živimo? I treći je problem nedovoljnih i slabih ovlasti institucije povjerenika za informiranje koju čine izlišno. Povjereniku treba dati ovlast za izvršenje njegovih odluka koje donosi po žalbi i ovlast da izriče stroge administrativne novčane sankcije odgovornim osobama u tijelima javne vlasti koje ne postupaju po njegovim nalozima [[Upadica: Hvala.]] i snažnija inspekcijska ovlaštenja.
Hvala. Imate niz replika. Prvu repliku je tražio g. Bulj.
Hvala lijepo. Kolegice, u hrvatskoj je državi se s informacijama ponašaju da oni koji bi trebale biti tajne, postaju javne, a one koje bi trebale biti javne i transparentne, koje su od koristi građanima, su tajne. Kod zapošljavanja, ovog, onog, potrebna je stranačka iskaznica i onda su one tajne, a kod bitnih stvari, npr. ja nikada neću zaboraviti, a to je i dan danas, takav odnos, vrlo bitna dokumentacija u Uredu predsjednika RH, iz Domovinskoga rata i doša je Stipe Mesić na čelo države i rastvorio sva ta vrata i pustao novinare da snimaju dokumentaciju iz Domovinskog rata, e, iz Domovinskog rata. Znači, ovo je samo jedan primjer, a ono što je javno, što bi tribalo biti transparentno, javni natječaj, zapošljavanje, javne nabave, to je tajno i onda se to donosi u klubovima u Slovenskoj 9 di su svi, od pravosuđa, od [[Upadica: Hvala.]] od svih tijela u RH [[Upadica: Hvala.]] sve to u biti te informaciju dilaju unutar [[Upadica: Odgovor. Izvolite.]] sebe. Hvala.
Složit ću se s vama kolega Bulj. Ne postoje doista tajne informacije. Postoje samo informacije koje su nekim političkim strankama tajne, a nekim političkim strankama javne. Isto tako, rokovi za klasifikaciju tajni kod nas postoje samo na papiru. Sve druge zemlje mogu objaviti podatke jednom kada prođe dovoljna količina vremena, i time ih učiniti javnima, jer da bi ljudi uopće doživjeli nekakav smiraj i zadovoljenje pravde, moraju saznati ono što je u povijesti bilo i ostalo nerazriješeno. Kod nas se to nikada ne može dogoditi, kod nas samo Ured Vijeća za nacionalnu sigurnost može saznati tko se to tamo raspituje, a ne bi trebao.
G. Željko Pavić.
Poštovana zastupnice, htio sam vam postaviti jedno pitanje, međutim, došli ste do jedne teme unutar svoje rasprave koja mi je još važnija i interesantnija. Naime, prema Zakonu o tajnosti podataka imamo klasifikaciju podataka u 4 kategorije, znači ograničeno, povjerljivo, tajno, vrlo tajno i rekli ste sami da se zapravo revizija tih klasifikacija ne radi, što je veliki problem. Zašto je to veliki problem? Ako se slučajno neki informacijski sustav klasificiran kao tajno financijski troškovi za održavanje takvog sustava su višestruko veći nego kad imate taj sustav klasificiran kao povjerljivo, a pitanje je, pitanje je, da li treba biti klasificiran kao tajno ili može biti povjerljivo ili čak i ograničeno. I nakon toga, sa tim podacima ne možete raspolagati sa njima, ne možete raditi, ne možete ih davati nikome, ljudi nemaju pristup informacija i zapravo se sve skupa kamuflira i ostaje nedostupno ljudima koji te podatke trebaju.
Hvala. Odgovor.
Slažem se s vama kolega Pavić, ako uvijek trebamo tražiti Ured za nacionalnu sigurnost kao jednu dodatnu prepreku u nizu, odobrenje da bismo mogli podatke objaviti, a on ih je sam učinio tajnima, bez obzira na protek rokova, mi smo doista u paradoksalnoj situaciji da pitamo onoga kome u prvom redu nije bilo u interesu da nešto objavi, ponovo o našem zakonskom pravu da se to konačno objavi. To je ono što nas čini i dovodi na razinu male totalitarne provincije i zbog čega ne možemo ići ukorak s demokratskim državama, pa čak do te mjere da i one najzatvorenije države poput Vatikana objavljuju periodički takve informacije, a kod nas, koji smo imali ozbiljni raskid s autoritarnim totalitarnim režimima, vuk pojeo magare.
G. Grmoja.
Poštovana kolegice Selak Raspudić. O čemu ćemo mi uopće govoriti kad povjerenik za informiranje, čovjek koji bi trebao biti na usluzi građanima, da mogu doći do informacija, jutros na moje konkretno pitanje izbjegava dati odgovor je li potpisao rješenje o imenovanju g. Pare koji je u to doba kad je imenovana funkcija, to nije nekakva prošlost, g. Paro je i danas veleposlanik i važan u hrvatskoj diplomaciji, znači imenuje ga se suprotno pravilima. I povjerenik izbjegava dati odgovor na to pitanje, što mi možemo očekivati uopće od hrvatskih institucija, što hrvatski građani mogu očekivati i kako oni uopće mogu doći sa ovakvim institucijama koje bi trebale omogućiti da ostvare svoje pravo, kako mogu očekivati ikakav napredak?
Odgovor, izvolite.
Način na koji funkcionira institucija povjerenika zbog njegovih ovlasti, čini tu instituciju potpuno besmislenom i nekakvim pokaznim tijelom koje je tu da glumi transparentnost i demokratizaciju društva a u praksi građanima ne znači ništa. Jer što se događa s građanima? Nakon što ih tijela javne vlasti odbiju. Oni se žale povjereniku. Povjerenik u žalbenom postupku prihvati žalbu, odluči u korist građana i u odluci javne žalbe, izdaje nalog tijelu građanina da omogući pristup informacijama. Ako tijelo javne vlasti odluči ignorirati nalog povjerenika, po Zakonu o pravu na pristup informacijama, smatra da je pristup informaciji uskraćen. I što onda građanin može uopće učiniti? Može izjaviti novu žalbu zbog šutnje administracije i inicirati prekršajni postupak protiv tijela javne vlasti koje je uskratilo informaciju i ignoriralo nalog povjerenika i onda ti prekršajni postupci odlaze u zastaru i informacija ostaje nedostupna javnosti. Priča već dobro poznata.
G. Troskot.
Uvažena zastupnice, gđo. Selak Raspudić, jedno pitanje, dakle imali smo priliku prije nekoliko, čak i prošli tjedan dobiti izvještaj proračuna iz 2019. g., što je izrazito važna informacija odnosno važna zapravo vijest već. Kako komentirate da tako važne informacije i važne podate, mi raspravljamo ovdje u Hrvatskom saboru 2 g. nakon nastanka jer sad je već 2021. g. a važne zakone kao što je recimo HOK, to recimo raspravljamo do kasnih jutarnjih sati. Hvala lijepo.
Odgovor.
Naravno da je upravo u pitanju rasprave važnosti i hijerarhije uopće, važnost informacija, ovaj Sabor potpuno preokrenut a to nije slučajno, razlog tome je pragmatične prirode a on je da ne bismo mogli imati supstancijalne rasprave, one rasprave koje su od najvećeg interesa građanima. Mi najčešće da se vidi koliko je stvar izokrenuto naopako, prvo raspravljamo o nekim zakonima, a onda o izvješćima koje se tiče provedbe tih istih zakona kao što je bio slučaj o Zakonu o otocima, umjesto da su nam služili kao pledoaje za raspravu. Isto tako, ono što je aktualno, stavljamo u sitne sate, dok izvješća stara nekoliko godina, od koji više ne možemo naučiti, stavljamo u fokus javnosti, sve da bismo skrenuli sa pravih tema.
G. Miletić. Molim vas, malo tiše. G. Miletić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, g. Radin, uvažena, poštovana kolegice Selak Raspudić. Radi hrvatske javnosti, još jednom postavljam pitanje, imali smo predsjedničke izbore, DIP-u je upućeno pitanje jesu li mrtvi ljudi, mrtvi građani u RH potpisivali za određene predsjedničke kandidate? DIP je rekao jesu. Godinu dana je prošlo, tražimo informaciju za koje predsjedničke kandidate, u kojem omjeru, u kojem broju su potpisi skupljeni od mrtvih građana RH? Godinu dana, DORH i policija ne žele razriješiti ovu situaciju, ovo pitanje postavljam cijeloj hrvatskoj javnosti, kako je moguće da živimo u državi gdje mrtvaci potpisuju za neke predsjedničke kandidate, kako je moguće i što treba napraviti po vama, kolegice Selak Raspudić da će se to hitno riješi?
Izvolite.
Kolega Miletić, ispast će da su jedini demokratski aktivni obrazovani i angažirani građani, mrtvi građani. Pretpostavljam i da jednoga dana kada dođe elektroničko glasovanje, ako ikada dođe u našoj demokratskoj Hrvatskoj će oni biti i elektronički najpismeniji, pogotovo oni rođeni recimo 1900. ili tak dalje. Čini mi se da će uskoro i mrtvi zapjevati, što drugo reći? Kako da mi uopće nešto govorimo hrvatskim građanima s ove najvažnije govornice u zemlji kad možda se upravo obraćamo i onima među nama koji su aktivirali mrtve da bi sjeli unutar ove iste govornice s koje će kasnije docirati o demokraciji i ljudskim pravima? Ako mrtvi već neće zapjevati, ja se nadam da će bar oni propjevati.
Hvala. Nemate više replika. Sada je na redu g. Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala, poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege. G. Pičuljan, hvala na opsežnom izvješću prepunom statističkih podataka koji mogu skrenuti pozornost od prave svrhe zakona i od zakonom utvrđene odgovornosti povjerenika koja uključuje između ostalog provedbu inspekcijskog nadzora nad provedbom zakona i podnošenje optužnih prijedloga, izdavanje prekršajnog naloga za utvrđene prekršaje. Kazne za fizičke osobe iznose do 50 000 kn, što je solidan mehanizam za provođenje zakona. Nikako se ne mogu složiti s tvrdnjom iz prijedloga izvješća kako individualno novčano kažnjavanje, nema prednost pred kolektivnim novčanim kažnjavanjem tijela javne vlasti i da bi citiram „novčano kažnjavanje tijela javne vlasti moglo bitu učinkovitije“. Nije jasno na temelju čega ste došli do takvog zaključka, kako se citiram „čelnici tijela mijenjaju te se prekršajnim kažnjavanjem osobe koja više nije na funkciji, gubi svrha sankcioniranja“. Upravo suprotno, g. Pičuljan, odgovorna osoba će dvaput promisliti prije nego prekrši zakon ako zna da je i prethodnik bio osobno novčano kažnjen kad je osobno kršio zakon i obratno, ako bi kaznu odgovornih osoba za kršenje zakona plaćala tijela javne vlasti novcem poreznih obveznika, tada bi samo nebo bila granica odgovornim osobama u kršenju zakona dok kazne plaćaju građani za njihovo nesavjesno ponašanje. Prijedlog iz izvješća da se novcem građana plaćaju kazne odgovornih osoba, bio bi dobar prijedlog za zemlje poput Danske ili Finske koje su na dnu europske ljestvice po pokazateljima političke korumpiranosti. No isti prijedlog zvuči kao loš vic u zemljama poput Hrvatske koja je već 4 g. na vrhu koruptivne ljestvice. Otkad je premijer Plenković preuzeo kompletnu vlast, iz Hrvatske godišnje iseli 40 000 ljudi. Većina Hrvata odlazi iz Hrvatske zbog korupcije zato je blago rečeno, neozbiljan prijedlog da porezni obveznici ovakvoj Hrvatskoj plaćaju kazne odgovornih osoba za kršenje zakona. G. Pičuljan, zamislite se malo kako građanima u ovakvoj Hrvatskoj zvuči ovaj vaš prijedlog iz vašeg izvješća da se novcem građana plaćaju kazne odgovornih osoba koje krše zakon, dok isti građani gledaju kako odgovorne osobe ukradeni državni novac sakrivaju po klubovima, garažama, podrumima i stranačkim sefovima. Nema tu kolege Bačića, a evo ga, on se dobro, on je dobro upoznat sa tim praksama, sjetimo se one crne torbe. Prijedlog da porezni obveznici plaćaju kazne odgovornih osoba je u savršenom skladu sa parolom „Pojavu osuditi, a druga spasiti“, tu su parolu u prošlosti članovi raznih komiteta koristili za čuvanje leđa jedni drugima, baš kako je predsjednik Sabora Jandroković nedavno uzviknuo na skupu stranke koja je kao što znate, zajedno sa bivšim predsjednikom iste stranke, ponovno osuđena zbog protuzakonitog prisvajanja novca hrvatskih građana. G. Pičuljan, pri preuzimanju dužnosti predsjednika radnog tijela Sabora za borbu protiv korupcije sam pronašao podnesak, predstavku prethodnog predsjednika kolege Jovanovića koji vam se 2019. obratio i izvijestio vas da je ministar vanjskih poslova Grlić Radman odbio dati radnom tijelu Sabora putne naloge veleposlanikove supruge u Australiji te je odbio dostaviti izvješće glavnog inspektora ministarstva Božića. G. Jovanović vas je predstavkom zatražio pomoć no nisam našao vaš odgovor. A iz danas predstavljenog izvješća, vidim kako niste ni izvršili nadzor nad Ministarstvom vanjskih poslova gdje ste godinama bili na istaknutom položaju. Da samo u Danskoj ili Finskoj, danas biste vjerojatno odradili zadnji radni dan na ovom položaju zbog ignoriranja radnog tijela Hrvatskog sabora, znači zbog našeg parlamenta. No u Plenkovićevoj Hrvatskoj ste savršena osoba za funkciju povjerenika za informiranje. Glasovat ću protiv vašeg izvješća.
Povreda Poslovnika, g. Bačić.
Zahvaljujem, g. potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. Poslovnika. Kolega Grmoja iznosi laži na moj račun i on to jako dobro zna. O tome puno puta smo nas dvojica komentirali i on iznova te isti laži iznosi. No od g. Grmoje drugo se i ne može očekivati. U svakom svom izlaganju iznosi teške neistine i polako to već graniči sa patološkom lažljivošću. I ja ga [[Upadica Radin: Hvala.]] molim da on s time prestane i da se vrati u jedan normalni okvir pristojnog, uljudnog ponašanja [[Upadica Radin: Hvala.]] i da ne vrijeđa ljude na osobnoj razini.
G. Bačić, hvala. Pogledajte, ako se vi pozivate na istinu, to ne postoji u Poslovniku. Ako se pozivate da vrijeđanje, ja, u čl. 238. piše omalovažavati ili vrijeđati predsjedatelja ili druge zastupnike. Ja sada ili mogu dati opomenu i g. Grmoji i vama, zbog toga što vi ste ipak i replicirali, [[Upadica Grmoja: Povreda Poslovnika.]] Povreda Poslovnika. Ne, ne, to ja odlučujem, ili možemo preći dalje jer nas čekaju ozbiljniji poslovi. Ja bi prešao dalje. Gospođa [[Upadica Grmoja: Ja tražim povredu Poslovnika.]] U redu, u redu, ja isto jednom dao sebi povredu Poslovnika ali vi ne možete [[Upadica Grmoja: Ja mogu tražiti povredu Poslovnika.]] Gđa. Marija Selak Raspudić, izvolite.
Čl. 238., omalovažavanje uvaženog kolege Grmoje. Iznose se neutemeljen objede na njegov račun a njih je kolega Bačić, izrazito lako utemeljiti. Kolega Grmoja je više puta javno ovdje tražio da mu se skine zastupnički imunitet pa neka ga se konačno tuži zbog svih tih laži koje uporno iznosi. Naravno da niste imali hrabrosti to učiniti, toliko o istini i toliko o laži.
Isti je odgovor ko prije. Isti odgovor ko prije. I sada gđa. Marija Selak Raspudić, vi imate repliku [[Upadica Grmoja: Ja sam tražio povredu.]] Ne [[Upadica Grmoja: Ja imam pravo kao zastupnik.]] Vi ne možete to tražiti jer to nema u Poslovniku [[Upadica Grmoja: Povredu Poslovnika, jel shvaćate vi šta ja tražim?]] Takve institucije nema, takve institucije nema [[Upadica Grmoja: Tražim povredu Poslovnika.]] Dobro, i dobili ste je. Izvolite, gđa. Selak Raspudić. Replika napokon [[Upadica Grmoja: Tražim…]] Dobro, dobili ste je [[Upadica Grmoja: Pa ovo je nemoguće.]] Izvolite [[Upadica Grmoja: Dakle, jel mogu ja…?]] Ne. Gđa. Marija Selak Raspudić ima repliku, vi ne možete na povredu Poslovnika odgovoriti [[Upadica Grmoja: Pa povreda Poslovnika ide prije replike, ja sam je tražio, krivo vodite sjednicu.]] Pa vi ste rekli „dajte mi“, vi ste već rekli to, ne? Dajte mi povredu Poslovnika, ja sam ju dao. Izvolite, gđa. Marija Selak Raspudić. …/Upadica Grmoja: Pa piše, ja sam prije, jel vidite vi gore semafor? Ali vi ste već progovorili. Izvolite, izvolite. Ako ćete još jednom izvolite. Oćete još jednom? Ne. gđa. Raspudić izvolite replika.
Evo kolega Grmoja govorimo o pravu na pristup informacijama, a zapravo govorimo o nečemu drugome, a to je da možemo čuti i s javnosti podijeliti istinu. Stoga molim vas zbog napada koji se uporno događaju kada govorite o ovoj temi, a koji nisu slučajni da još jednom kada već niste dobili pravo na povredu Poslovnika ovdje ponovite sve razloge zbog kojih su oni neutemeljeni, a sjetit ćete se da to nije jedini trenutak u kojem se ovdje u relativno aktualnom slučaju zabranjuju informacije. Gdje je sve ono do čega se pokušavalo doći sa Zakonom o arhivima, a što je zauvijek ostalo zakopano u nekakvim rovovima i to samo možda Hrvatske, a ne susjedne povijesti.
Izvolite odgovor.
Ja ću odgovorit, ali ću zamolit potpredsjednika sabora da prestane kršit moja zastupnička prava. Tražio sam povredu Poslovnika koja ima prednost pred replikama drugih zastupnika i molio bi da mi se nakon ove replike omogući povreda Poslovnika. gđo. Selak Raspudić, što se tiče ovoga što ste iznijeli, ja niti jednu neistinu nisam iznio. Rekao sam da je jedna stranka osuđena zajedno s njenim bivšim predsjednikom zbog protuzakonitog prisvajanja novca hrvatskih građana. Kolega Bačiću, to je istina, to je istina. Rekao sam da ste vi sudjelovali i bili dio te afere, barem su mediji tako govorili, to je istina. Niti jednom rečenicom vas nisam optužio i rekao bilo što više od toga, a vi ste zauzvrat odgovorili uvredama. Znači nisam nikoga vrijeđao.
Izvolite kolega Bačić, povreda Poslovnika.
Pa, pa ovo je nevjerojatno. Pa ja, ja sam imao povredu Poslovnika prije g. Bačića.
Zahvaljujem g. predsjedniče.
Ako ste, nešto želite možete reć povredu Poslovnika na kolegu Bačića, izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. Poslovnika HS, ponovno kolega Grmoja iznosi neistine na moj račun. Dakle kolega Grmoja, to sam vam puno puta reko i opet ću vam ponoviti iako ne vidim više u tome nikakvog smisla, dakle nikakvi dio nikakve afere nisam bio jer u vrijeme kad sam ja bio glavni tajnik HDZ-a, to vas mogu podučit, nije inkriminirano vrijeme u aferi Fimi media. To bite barem trebali znati, a vi uporno želeći meni nanositi političku štetu ponavljate neistine ili laži, svejedno kako god to hoćete reć. Pa kad to ponavljate svaki puta onda meni ne preostaje drugo [[Upadica: Hvala]] nego to ocijeniti [[Upadica: Hvala, hvala kolega Bačić]] na način … [[Govornik se ne razumije]]
Izvolite kolega Grmoja, vi ste isto tražili povredu Poslovnika.
Poštovani predsjedniče, budući da niste sudjelovali u ovoj raspravi, ja se ispričavam što sam se okrenuo, dakle vi niste uopće odgovorni, ali moram vas upozorit na to da je potpredsjednik Radin uskratio mi pravo kao zastupniku na povredu Poslovnika i obratit ću se svakako Odboru za ustav i Poslovnik zbog ovoga jer ovo je dosad neviđeno u HS, a vi porazgovarajte sa potpredsjednikom, dakle oko načina vođenja sjednice. A neću odgovarati ništa na ovo što je rekao kolega Bačić.
Fala vam. Dobro, provjerit ću o čemu se radilo, vi imate naravno pravo obratiti se Odboru za ustav, Poslovnik i politički sustav, pa ćemo onda vidjeti što se točno dogodilo. Sada ćemo zastati i idemo glasovati, pa vas molim kolega Grmoja da zauzmete svoje mjesto.
Može.
Kolega Bulj je tražio povredu Poslovnika. Samo malo da prije toga da pojasnim, dakle nastavit ćemo ovako. Imamo glasovanje, onda imamo glasovanje koje će se održati neuobičajeno nego imamo tajno glasovanje za Izbor članova programskog vijeća HRT-a. Nakon što završi to glasovanje, nakon što svi obavite taj posao onda ćemo imati slobodni govor u pauzi dok se broje glasovi. Kad završimo s brojanjem glasova i sa slobodnim govorima onda ćemo pročitati rezultate i nakon toga ćemo nastaviti ovu raspravu sa replikom koju ima kolega Troskot prema kolegi Grmoji. Izvolite kolega Bulj, povreda Poslovnika.
Hvala lijepo predsjedniče. Ja bi samo htio isto kazati da je, niste vi tu bili nego je bio Furio Radin, potpredsjednik sabora, koji mi također nije omogućio, evo gori stoji već pola sata povreda Poslovnika, ne znam koji su razlozi zbog čega nije dozvolio, a sad je besmisleno da dajem povredu Poslovnika nakon pola sata. Samo provjerite zbog čega Furio Radin, potpredsjednik sabora, ne poštiva Poslovnika. Hvala lijepo.
Dobro, vidjet ćemo, imate pravo naravno na prigovor koji ćete uputiti Odboru za ustav, Poslovnik i politički sustav. Kolega Radin, izvolite evo i vi ćete se očitovati. Ja bi vas molio sad da to privedemo kraju, evo još samo ovo.
238. omalovažavajuće, omalovažavanje predsjedavanja, predsjedavatelja jer sam u tom trenutku na koji se odnose kolega Grmoja i kolega Bulj predsjedavao. Znači, ja sam dao povredu Poslovnika jednom, onda sam odlučio ne dat opomene. g. Grmoja je više puta i u više navrata tražio da se ovaj, da mu dajem opomenu i na kraju izašao je i tražio da se daje opomena i ja sam mu dao opomenu. Znači on je oba dva puta dobio riječ.
Dobro, evo kolega Grmoja, ajde molim vas, molim vas. Dakle, potpuno je jasno, ja nisam bio ovdje tako da ne mogu ovaj arbitrirati, niti mi je to namjera, postoje poslovnički mehanizmi, a to je da se obratite Odboru za ustav, Poslovnik i politički sustav, pa vas molim da onda to napravite. Evo zahvaljujem se na razumijevanju. Idemo sada na glasovanje.
Hvala lijepa, sad ćemo se vratiti prethodnoj točci. Kolega Grmoja, molim vas ostanite ovdje jer još imamo dvije replike na vas, prva je bila poštovanog zastupnika Zvonimira Troskota ali ga ne vidim, gubi pravo na govor pa će onda repliku uputiti poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Poštovani zastupniče, evo vi ste bili i u lokalnoj vlasti i znate kako funkcionira tamo u lokalu, i natječaji i izvještavanje prema gradskom vijeću odnosno prema općinskom vijeću, prema županijskoj skupštini, sada smo donijeli novi Zakon o lokalnoj samoupravi gdje smo rekli da čelnici obavezni davati na portal ne podatke, nego informacije. Ja sam pokušao intervenirati amandmanom da se taj pojam promijeni jer to nije isto, ja ne želim fabricirane podatke, želim originalni podatak o javnoj nabavi, o transakcijama koje su bile sa računa na račun, da znamo šta se dešava. Međutim, to se nije usvojilo a sada kad ćemo i dobivate ove informacije koje su propisane zakonom, pitanje je kad ćemo ih dobivati, sa kojim odmakom i koje će te kvalitete biti. Što vam znače zakoni koji su nas neupotrebljivi?
Hvala. Poštovani zastupnik Grmoja.
Slažem se s vama ali mi općenito imamo veliki problem, dakle sjetite se da još uvijek nisu dostavljeni putni nalozi za put vodstva države i HDZ-a u Finsku. Nitko ne reagira. I sad se neki političari hvale time kao Visoki upravni sud i upravi sudovi ruše presude. Pa ruše presude jer se Plenković odlučio obračunati s Povjerenstvom za sprječavanje sukoba interesa i oduzeti ovlast da odlučuje po čl. 5. zakona. Pa evo vam ovdje povjerenika, znači ne daju Antikorupcijskom vijeću iz MVEP-a putne naloge iz Australije gdje je veleposlanikova žena bila raspoređena suprotno pravilniku. Čovjek razotkrio korupciju, udaljili ga s posla, još nije vraćen, vodi borbu znači a institucije su na stani onih koji su na vlasti, koji prikrivaju kriminal u MVEP-u. O čemu mi govorimo?
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Dalije Orešković, izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Poštovani kolege, malobrojni koji ste trenutno prisutni u HS-u. Iskoristit ću pojedinačnu raspravu kako bi navela posljednji od vrlo konkretnih prijedloga za koje smatram da bismo ih trebali uvrstiti u Zakon o pravu na pristup informacijama, jednog lijepog dana kada ćemo govoriti o izmjenama i dopunama ovog zakona. A predstavnik kako Vlade g. Martinčević, a isto tako i sam povjerenik za informiranje dali su nam naznačiti da će tome uskoro biti tako. Dakle, smatram da je nužno ustrojiti jedan registar državne imovine, ali isto tako i imovine županija, gradova i općina u kojem će biti sadržani i podaci o načinu korištenja nekretnina zajedno sa javno objavljenim planovima upravljanja tim nekretninama, a isto tako registar druge imovine zajedno sa planom upravljanja tom drugom imovinom. Tu prvenstveno mislim na udjele i na dobit od trgovačkih društava sa podacima o namjerama daljnjeg razvoja poslovanja. Dakle, javna objava takvih sistematiziranih podataka o stanju vlasništva, o stanju posjeda pojedinih nekretnina, o tome kako se one koriste, podataka o tome je li naplaćena zakupnina i najamnina, kao i podaci o konkretnim namjerama ili planovima korištenja i kako će se sa pojedinom imovinom dalje upravljati, smanjio bi korupciju kojoj svjedočimo na svim razinama. Nisam uspjela pročitati do kraja vijest koja je upravo objavljena na portalima o nesretnom događaju u jednoj od naših županija, pretpostavljam da je povezano sa revoltom naših građana na sve korupcijske afere kojima nadležna državna tijela naprosto ni na koji način ne mogu stati na rep, ne mogu se s njima pozabaviti niti ih na bilo koji način mogu riješiti. Ne bih voljela i želim i kao saborski zastupnik i kao stručnjak na svaki mogući način doprinijeti tome da se loša praksa preuzimanja pravde u svoje ruke zaustavi, da se ona vrati u nadležne institucije, ali i institucije koje će uistinu raditi svoj posao, a ne služiti kao smokvin list ili izgovarati puke parole, a godinama i godinama predmete držati u ladici. Svi smo svjedoci da su se nekretnine u vlasništvu države ili nekretnine u vlasništvu gradova i općina nezakonito dodjeljivale političkim moćnicima i da su za takve postupke ti moćnici ostali ne kažnjeni do današnjih dana. Ne treba mi kompletno preostalo vrijeme za raspravu, no zanima me hoće li sve ono o čemu sam danas govorila i u ime kluba i u ovom slobodnom govoru u smislu vrlo, vrlo konkretnih i preciznih rješenja i prijedloga što je u zakon potrebno uvrstiti uistinu i biti stavljeno u prijedloge koje će uputiti vladajući, hoće li biti uvršteno u komentare povjerenika za informiranje u postupku javne rasprave? U konačnici zanima me koji postotak prijedloga i komentara iznesenih u okviru javne rasprave će uistinu biti prihvaćen u nekom konačnom nacrtu koji će biti upućen HS-u? E taj postotak će biti prava slika i prilika, pravi dokaz o tome kakva smo država postali sada. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Pavića. Izvolite.
Poštovana zastupnice. Mislim da svi oni koji se zalažu za transparentnost koji žele znati kako se upravlja sa javnom imovinom, kako se upravlja sa državnom imovinom, sa imovina gradova i općina da će podržati taj zakon i da će biti na vašoj strani, ali bojim se da u ovoj sabornici taj zakon neće biti izglasan, barem ne u obliku u kojem ste ga vi predložili. Za sada kad se obratite u lokalnu samoupravu, kada se obratite za neke podatke koji su vezani ili za rad grada, općine ili za rad javnih poduzeća, a podaci su vezani za radnike, svi se pozivaju na Zakon o zaštiti osobnih podataka i na GDPR, iako to zapravo nema smisla jer mi kao vijećnici u gradu, mi kao saborski zastupnici, mi kao vijećnici u općini mi smo trebali imati te podatke da vidimo kako se upravlja tim poduzećem, kud se troši novac, kako se troši novac, za što se troši novac.
Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala. Pa vaše pitanje je jako dobro poentirano i najbolje pokazuje koliko su vrlo često besmislene rasprave koje mi u Saboru imamo. Mi bismo zapravo trebali početi razgovarati ali stvarno razgovarati ne voditi monologe o tome kako mijenjati sustav, kako sustav preokrenuti naglavačke ili ono što ja volim reći kako redizajnirati državu. GDPR ne može biti izgovor za nedostavljanje i ne objavu javnih podataka. Isto tako povjerenik za informiranje ne može biti stavljen u poziciju da odlučuje o žalbama, već mi moramo uspostaviti sustav u kojem će javni podaci biti dostupni i na dohvat ruke, dakle već će biti negdje u eteru, a ne da ih moramo posebno tražiti. Ono što je poražavajuće je činjenica da su tehnička informatička rješenja toliko dostupna, usuđujem se reći čak i jeftina, no ne postoji volja da se implementiraju do kraja.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Grmoje.
Hvala. Kolegice Orešković, ja mislim da je u Hrvatskoj najveći problem odgovornosti, da nedostaje odgovornosti u izvršnoj vlasti, da nedostaje odgovornosti u ovim institucijama koje bi se trebale baviti i prevencijom, ali i kažnjavanjem, sankcioniranjem korupcije, kriminala pa evo i dostupnosti informacija. I ono što je moje pitanje vama, smatrate li da bi se, što se tiče samog Zakona o pravu na pristup informacijama, trebalo kažnjavati snažnije i više i odgovorne osobe, ne samo čelnike nekih tijela pa da onda javnim novcem se plaćaju te kazne kao je netko izbjegao dostaviti određenu informaciju?
Poštovana zastupnica Orešković.
Da, zalažem se za snažnije kažnjavanje, ali isto tako, zalažem se i za to da sankcija osobno pogađa odgovornu osobu, a ne da se kazna plaća iz sredstava javnog proračuna. Također, uvaženi kolega Grmoja, ja vam se zahvaljujem na dosadašnjoj dobroj suradnji u okviru Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe strategije suzbijanja korupcije i ono s čim ja cijeli dan zapravo hodam okolo i mašem je sažetak teza za pripremu nacrta nove Strategije suzbijanja korupcije koje se zapravo dotiče snažnih alata koje ćemo dati u ruke Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa, povjereniku za informiranje i čitavom nizu drugih javnopravnih tijela. Ne treba biti previše mudar pa zaključiti da ova strana sabornice i ova Vlada neće uputiti nikakve kvalitetne prijedloge i na nama u oporbi je da nađemo način da surađujemo na ovim pitanjima kao što smo surađivali na pitanju zaštite prava žena danas. Hvala.
Hvala lijepa. Evo, možete odmah i ostati s obzirom da ćete završno u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti pa poštovana zastupnica Dalija Orešković ima govornicu. Izvolite.
Govorit ću kratko i reći ću nešto što se tiče, kako ovog Izvješća, a tako i ostalih o kojima se u HS-u raspravlja. Puno smo se tema dotakli danas, a zapravo, kada bi netko bio dovoljno pažljiv i analizirao koliko je, ne teza, ne rečenica, nego uopće riječi bilo izgovoreno, a da se doista tiču nečega iz samog Izvješća, došli bismo do poražavajućeg zaključka. I doista dvije moguće varijante ovdje mogu biti sporne. Jedna je ta da je Izvješće zapravo takvo da se o njemu i nema što suvislo i konkretno reći, ili je problem u nama zastupnicima koji si nismo dali dovoljno truda da u tome izvješću pronađemo inspiraciju za ono o čemu će se raspravljati u HS-u. I mislim da ako taj pristup ne promijenimo, da nećemo daleko dogurati. Ja se zalažem i za to da nadležna tijela, evo, konkretno, povjerenik za informiranje je jedno od najvažnijih tijela u preventivnom dijelu borbe protiv korupcije. Dakle da mi imamo tematsku sjednicu iako nas Poslovnik ne smatra matičnim resornim tijelom u kojem ćemo pozvati relevantne sudionike društva, primjerice, udruge civilnog društva, novinare, istraživačke novinare, analizirati ono što je ionako već dostupno iz medija pa vidjeti gdje je bio problem u pravu na pristup informacija do sada. Dakle nije problem u onom što u Izvješću piše. Ponavljam i ponavljat ću koliko god puta je potrebno, problem je u onome čega u tom Izvješću nema. A mi ne samo da imamo situaciju u kojoj građani ne mogu doći do informacije koja im pripada, po Ustavu, po zakonu, mi imamo situaciju da tijela, da nadležna državna neovisna kontrolna tijela ne mogu doći do podataka i dokumentacije koja im je potrebna za donošenje postupaka iz njihove nadležnosti. I isto tako, imamo ovaj Sabor koji je prazan kada se o tome treba raspravljati i o tome govoriti, imamo situaciju u kojem, po meni jedno od najvažnijih i ključnih tijela, a to je Nacionalno vijeće za praćenje provedbe strategije suzbijanja korupcije se po postojećem sustavu pravilnika iz Poslovnika niti ne smatra tijelom koje bi po ovom pitanju imalo potrebu nešto za reći. E to moramo mijenjati. Zato sam rekla, kada počnemo pričati o promjenama Poslovnika, sjetimo se svih ovih konkretnih situacija i promijenimo ploču. Državu treba preokrenuti naopačke u smislu da se redizajnira, da se institucionalne ovlasti usklade s onim što bi pojedina institucija trebala biti. Da pojedina radna tijela HS-a doista odrade svoju normativnu ulogu, a ne da služe kao jedan paravan zakonodavnog postupka jer mi kada pričamo o tijelima EU komisije, o GRECO-u, na kraju krajeva, kome god hoćete, onda će oni pročitati suhoparnu normu i reći pa da, postoji institut savjetovanja sa zainteresiranom javnošću. To što se prijedlozi i komentari ne uvažavaju, nikom ništa. Pa postoje matični odbori unutar HS, mada ti odbori gotovo nikada ne upućuju nikakvu zakonodavnu inicijativu. Oni eventualno dobiju, pojedini zakone na raspravljanje dan prije nego što se taj zakon uputi na raspravljanje ovdje na plenarnoj sjednici i u većini tih odbora, uz možda jednu ili dvije iznimke, ponovno, većinu imaju vladajući. Dakle, gdje je tu rasprava, gdje je tu dijalog, gdje je tu traženje boljih rješenja, gdje je tu, na kraju krajeva, spremnost vladajućih da prihvate bilo kakav korektivni amandman, osim u onome što je stvarno puka trivijalnost. Dakle ili ćemo nešto mijenjati ili ćemo stvarno u ove evo, 3,5 godine koliko nam je još preostalo do kraja mandata, ako ne bude prijevremenih izbora, čemu se od srca nadam, ili ćemo ostaviti nekakav trag u djelovanju ove institucije, ili ćemo stvarno sami sebi morati priznati poraz ako ostane sve isto kao što je bilo do sada. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći će završno u ime Kluba zastupnika Mosta govoriti poštovani zastupnik Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Evo, kolegice i kolege, nešto nas sada više ima ovdje. Ja ću ukratko rezimirati ono što su moje kolege koje su danas sudjelovali u raspravi, govorili. Kolega Miletić je govorio o jednom važnom problemu potpisivanja mrtvih u predsjedničkoj kampanji za kandidaturu za predsjednika gdje je DIP utvrdio da su mrtvi potpisivali, ali ne želi dati informaciju koliko je mrtvih potpisivalo i za koga. Koga se štiti? Koje kandidate s predsjedničkih izbora? Koga se štiti? Kome su ispod pulta, kako je rekao kolega Miletić, dani potpisi da bude akter? Mi imamo sad i na ovim lokalnim izborima, imat ćemo raznih aktera, tzv. nezavisnih kandidata ili kandidata nekih političkih opcija koje imaju svrhu za ove velike partije odrađivat prljav posao. Tko su ti bili na predsjedničkim izborima? Jako zanimljiva tema. Kolega Bulj je također govorio o pravu na pristup informacijama, ja sam iznio problem MVEP-a pitao sam povjerenika je li on možda potpisao rješenje g. Jošku Pari '96., a čovjek je imao srednju školu, zaposlen je u diplomaciji nije imao fakultet i danas je bitan u hrvatskoj diplomaciji? Tu nam je potrebno protresti stvari do temelja u diplomaciji, u pravosuđu, riješiti se puno kadrova. Tu baš ono treba nastupit i ognjem i mačem i u diplomaciji i u pravosuđu. Jer zašto? Korupcija u MVPE-u imam konkretne dokaze, čovjek ih je podastro antikorupcijskom vijeću, svjedočio je, svjedočio je glavni tajnik odnosno inspektor Božić iz ministarstva i priznao da su prekršeni pravilnici. Do danas niti Vlada, niti DORH, niti ministarstvo ne želi odgovoriti antikorupcijskom vijeću niti meni kao zastupniku. I koja je tu uloga povjerenika? Nikakva. On je postavljen da čuva taj status quo, nikakva. g. PIčuljan nemojte biti nervozni, znači ne možete me prekidat u sred moje rasprave. Ako imate što reći u ime predlagatelja recite, ali vi biste trebali biti na usluzi hrvatskim građanima, a ne na usluzi onih koji su vas postavili. Kada to sebi posvijestite tada će hrvatski građani moći doći do informacija. Vaše je bilo ovdje jauknuti, vaše je bilo ovdje danas podići glas, ne mogu doći do informacija, ne daju mi informacije, hrvatski zastupnici promijenite mi zakon ako zakon nije dovoljno dobar. Ništa od toga niste rekli, ništa od toga niste rekli. A deset slučajeva vam je izneseno ovdje da ljudi ne mogu doći do informacija, najmanje deset slučajeva. Znate što bi bilo časno? Da sada u ovom vašem govoru kada ćete izaći u ime predlagatelja nakon mene ponudite ostavku, ponudite ostavku, ako ne možete ispuniti ono zbog čega vas je HS imenovao na tu funkciju, a ne Vlada Andreja Plenkovića. Mrtvi nam potpisuju ne znamo za koga, krade se novac u našim veleposlanstvima u Australiji i drugdje i da znate nije to bilo za vrijeme HDZ-ove vlade, to je bilo za vrijeme dok je Vesna Pusić bila ministrica vanjskih poslova, tada se kralo i u Washingtonu i u Canberri. A znate što je žalosno? Da vi štitite taj kriminal, da HDZ-ova Plenkovićeva vlada štiti taj kriminal, da bivša ministrica Pejčinović Burić, a sada Grlić Radman štite taj kriminal. To je žalosno.
Sljedeći klub zastupnika završno je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Kolege zastupnice i zastupnici. Evo samo kratko da se obratim s obzirom da evo danas slušam cijelo vrijeme ove rasprave, slušao sam i na Odboru za informiranje, medije i informatizaciju i tamo smo pokušali skrenuti pozornost na probleme na koje su se ukazali koje smo uvidjeli. Danas smo čuli još više tih problema ovdje i bilo bi dobro kada biste vi kao predstavnik državne vlasti napravili nešto u tom pogledu da se pokrene promjena takve regulative koja će omogućiti da pratite i one pojave koje vam nisu prijavljene. Uopće ne sumnjam da je izvješće dobro, da je kvalitetno napravljeno, da su svi izvještaji točni, sve što ste poduzeli da ste poduzeli u najboljoj namjeri, da ste poštivali zakonsku regulativu, da ste poštivali sve pozitivne zakonske propise i da su rezultati bili kakve ste ih prikazali u svom izvješću. Međutim, pitanje je da li takvo izvješće, da li rezultati takvog rada zadovoljavaju hrvatski narod, da li zadovoljavaju ljude u lokalnoj politici, da li zadovoljavaju ljude u ovom Saboru što nam je izuzetno važno? Ukoliko ti rezultati koji su prikazani, a točni su, nemaju nikakvog smisla ukoliko nemaju učinka nakon toga što smo napravili? Ništa. Koje su kazne? Tko ih je plati? Čijim novcem? Kazne bi trebale biti takve da se lokalnom čelniku ili onome tko je napravio prekršaj u skladu sa zakonom, da mu više nikada ne padne na pamet da takav prekršaj napravi i da se više nikada ne može javiti da bude čelnik lokalne samouprave ili u nekom drugom tijelu. Zašto? Zato što upravlja društvenim novcem, upravlja društvenom imovinom, upravlja našim sredstvima. I ukoliko to nije transparentno, ukoliko to nije vidljivo, ukoliko mi ne možemo doći do tih podataka, a čelnik nije kažnjen, što smo napravili? Ništa. Prikrivaju se podaci o javnim natječajima, prikrivaju se podaci o poslovanju javnih poduzeća, prikrivaju se podaci o raznoraznim stečajevima pa se onda pretače iz jednog poduzeća u drugo poduzeće. Otvaraju se nova poduzeća da bi se zataškalo što se desilo starom poduzeću. Ima tu puno stvari koje možete utvrditi i zbog čega se mogu pokrenuti postupci koji će pomoći lokalnoj samoupravi, koji će pomoći ovoj državi da bolje funkcionira. Čuli smo tu i pitanje vezano za upravljanje državnom imovinom, to su ozbiljna pitanja. A po tom pitanju ne poduzimamo apsolutno ništa već dugi niz godina ali mislim da smo došli do točke kad moram reći „tako dalje ne može“ i moramo nešto poduzeti. To je i na vama i na nama. Mi ćemo se potruditi da mi kao oporbeni zastupnici pokrenemo nove zakonske inicijative, dal će biti prihvaćene, ne znamo ali nam je izuzetno važno da nas se sasluša i da bude jasno da nismo slijepi, da nismo gluhi i da vidimo da to nije dobro. I molim vas da krenemo u smjeru rješavanja tih problema. Hvala.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani povjerenik za informiranje, Zoran Pičuljan, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi zastupnice i zastupnici. Ja ću pokušati kratko rezimirati ovu današnju raspravu i odgovoriti na neke stvari na koje smatram da treba odgovoriti. Prvo bih se zahvalio svima koji su izvješće pohvalili a takvih je dobra većina i isto tako i onima koji su ukazivali na njegove nedostatke ali nedostatke izvješća i njima se zahvaljujem, bit će nam korisno u daljnjem radu, kao što smo i prošle godine izvukli pouke iz svakog prijedloga koji je dolazio sa bilokoje strane, tako ćemo to učiniti i ove godine. Ovo izvješće za razliku od nekih impresija da nešto skriva, ovo izvješće apsolutno ništa ne skriva, upravo je tako i pisano, da ništa ne skriva. Ukazuje na ono što ne kreće se sa velikom faktografijom, faktografija je iznesena u samom izvješću a u današnjem izlaganju sam pokušao ukazati upravo a i u njemu je to isto tako, prijedloge rješenja za poboljšanje stanja. Njih ne daje vladajuća većina, njih ne daje nitko drugo nego ih daje Ured povjerenika, povjerenik za informiranje, daje je ih prvi puta u ovakvome integralnome djelu i nekoliko njih vrijedi istaći. Jedno je isto tako nerazumijevanje, to je sankcioniranje odgovorne osobe. Da, upravo je to prijedlog povjerenika, nije to prijedlog ničiji drugi nego Ureda povjerenika i povjerenika sa cijelim mehanizmom prinudnoga izvršenja koji sada nedostaje u hrvatskome pravnome sustavu. Ono što je i čini mi se da to valja istaći. Isto drugo što valja istaći, da povjerenik i njegov ured djeluju isključivo po pravno uređenom postupku, ne po službenoj, ne ... [[Govornik se ne razumije.]] nego po pravno uređenom postupu i ako netko misli i ima dokaze da to činim ja kao povjerenik za informiranje na bilokakav nezakonit način, neka to kaže, neka to pokaže, neka to dokaže i ja ću vrlo rado snositi sve konzekvence ali snositi će konzekvence i onaj koji kaže to a nema utemeljenja. Evo vezano uz dvije, zaboravio sam, dvije su, u prvom obraćanju sam zaboravio odgovorio vezano uz savjetovanje sa javnošću, jedan vrlo značajan institut kojega vjerujte, i vidi se iz našega izvješća, pokrenuo je, dajemo posebnu pozornost i dajemo prijedlog za njegovo unaprjeđenje u ovom i ukazujemo na njegov značaj, kako na lokalnoj tako i na državnoj razini, ukazujemo na nedostatke koji se pojavljuju kroz savjetovanja s javnošću i to činimo, čini mi se u okviru od institucija, jedini mi a jedini se ne bavimo savjetovanjem, savjetovanjem se bave druge institucije. U vezi zastupnika Grmoje i njegove opaske odnosno njegove tvrdnje da ništa nije učinjeno vezano uz i da sam ne znam što činio vezano uz Ministarstvo vanjskih poslova, upravo obrnuto zastupniče, vi to vrlo dobro znate. Prema Ministarstvu vanjskih poslova nitko drugi do povjerenik za informiranje uputio je zahtjev da se vaš prijedlog riješi i vaš prijedlog je i rješavan tek na inicijativu, na moju inicijativu, na inicijativu Ureda povjerenika i povjerenika, rješavan je na način koji je takav kakav jest, doneseno je rješenje o odbacivanju sa uputom o pravnom lijeku, meni je i nažalost, vi niste iskoristili uputu o pravnom lijeku i niste se žalili povjereniku, mogli ste dobro pogledati praksu povjerenika i standarde povjerenika u tom području pa bi onda vidjeli da ali uostalom i znali ste da na takav način možete to činiti, niste iskoristili. Pa što bih ja to trebao učiniti da natjeram Ministarstvo vanjskih poslova da učini ono što je, oni su smatrali da to ne moraju dati, DORH postupa kako ono smatra da treba, pa povjerenik postupa na način koji pravno uređeno, tako će i činiti, ne može se drugačije postupati, ne možemo iskakati iz svojih ovlasti koje nam je dao zakon koji je donio ovaj Hrvatski sabor i to je odgovor, to je jedina istina u ovom slučaju. Isto tako vezano uz DIP koje je ovdje uvaženi zastupnik Miletić spomenuo, nismo dobili žalbu, ali 2015. g. takve žalbe je bilo i povjerenik je rješavao vezano uz DIP i nevažeće listiće, žalba u ovom slučaju, žalbe nije bilo, nismo mogli rješavati. I nismo rješavali jer bi drugačije bilo prekoračenje naših ovlasti. Ako institucija postoji, onda je valja koristiti na način da je se iskoristi da pravno donese svoj stav, ono što povjerenik i njegov ured daje mu kredibilitet je njegovo pravno rješavanje, kvaliteta njegovih pravnih rješidbi. I mislim da te standarde u svakom slučaju držimo, ne spuštamo ih i kontrolirani smo od Visokog upravnoga suda, čak kad smatramo da je Visoki upravni sud negdje spustio standarde, promijenio standarde, mi poštujemo i primjenjujemo ih a tamo gdje ima potrebu, opet koristimo pravne institute izvanrednog preispitivanja pravomoćnih presuda Visokog upravnog suda na Vrhovnom sudu i taj je prijedlog prihvaćen o njemu će biti raspravljano i opet ćemo dobiti novu pravnu praksu. To je vidljivost, to je isto tako prepoznatljivost, jedno standardiziranje odluka koje možete na našim internetskim stranicama vidjeti sve odluke povjerenika i sva mišljenja povjerenika, za razliku od gotovo cijele kao upravne prakse imate najviše upravne prakse upravo u ovome području. Mislimo da je to jako vrijedno, ne mislimo ni na koji način, ništa ne skrivamo, nema nijednog postupka koji se skriva, nema preispitivanja na jedan neovisan, objektivan, stručni način ovoga što, ali u postupku koji je tako i uređen. Evo zato me stvarno me žalosti da ovakva rasprava i ovakav način reagiranja, ja mislim da to nije ni najmanje potrebno. Na nacionalnom vijeću sada imate čast voditi isto tako mislim da vrlo dobro surađujemo i da vrlo dobro otvaramo područja koja, uostalom antikorupcijske mjere i cijeli set antikorupcijskih mjera je onaj koji u strategiji izvršava upravo Ured povjerenika, među najviše mjera je upravo Ured povjerenika taj koji je preuzeo na sebe tu odgovornost i čini to. Ja ne znam što bi više trebalo, ja ne znam kako bi drugačije to trebalo da bi bilo zadovoljavajuće, ja mislim da je zadovoljavajuće samo ono što je utemeljeno na zakonu, pa ja se nadam da i vi to tražite. Što se tiče i mislim da je mi ćemo znati, ovo izvješće nije rađeno da skriva i s time završavam, ono je rađeno da otvara. Sada je rasprava o izmjenama zakona, ponudili smo set izmjena, imate ih na našoj internetskoj stranici, vrlo širok set izmjena zakona utemeljeni na direktivi, utemeljeni na sudskoj praksi, utemeljeni na neefikasnosti sustava. Objavili smo ga, dali smo ga Ministarstvu pravosuđa i uprave, ja mislim da je to, raspravili smo ga sa nizom dionika, sa udrugama, sa civilnim društvom to je naše djelovanje s civilnim društvom, sa institucijama, sa poslodavcima, sa svima onima koji imaju razne interese i tu se i vide razni interesi, ali onda ih ukrižate, onda ih objektivizirate, pokažete ih javnosti i kažemo mislimo da je ovo dobro rješenje za sadašnje vrijeme, a da ovaj zakon i to ćemo tražiti od vas vezano uz ovo izvješće i kada se bude ovaj zakon na Parlamentu vrlo uskoro, tražit ćemo da se donese zaključak hrvatskog parlamenta da se krene u evaluaciju zakona o pravu na pristup, da se vide njegove dobre i loše strane i da u konačnici dobijemo jedan pravi zakon. Ne možete rješavati pravo na pristup informacijama ako ne postoji sinergija, s naše strane postoji volja, znanje i ono što je ja bih rekao pravno uređeno postupanje. Drugačije nećemo jer drugačije ne znamo. Hvala vam.
Hvala lijepo, molim vas ostanite još časak ovdje imamo dvije replike. Jedna je poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepa. Poštovani povjereniče, hvala što ste se osvrnuli na onaj dug koji ste mi još bili dužni od jutrošnje replike. Mi zapravo u cijeloj toj priči možemo konstatirati da definitivno postoje potrebe da se izmijeni postojeći zakon, što će biti nadamo se kroz koji mjesec kako je rečeno da će se uvažiti i vaše preporuke i na sve ono na što smo mi ukazali. Htjela bih vas samo pitati vezano uz financiranje, koliko sam vidjela 2019.ste imali na dispoziciji 4 milijuna 300 tisuća kuna, od toga ste iskoristili 90% znači 426.000 je ostalo, to je valjda ostalo neiskorišteno, a s druge strane i sami navodite da su sredstva koja imate nedostatna za provođenje svega onoga što bi vaš ured trebao provoditi. Zar niste mogli ta sredstva nekako utrošiti da li za veći broj inspektora ili za dodatnu edukaciju javnosti, službenika za informiranje itd. i ako stignete da li ste imali nešto više sredstava 2020.? Hvala.
Poštovani povjerenik Pičuljan.
Kratko, imamo slično sredstava u jednoj i drugoj godini. Nismo iskoristili u 2020.g. nije korišteno iz razloga koji su nam svima dobro poznati, imat ćete to u ovom izvješću, imat ćete i usporedbu '19. i '20., vrlo skoro mi ćemo u 15, 20 sljedećih dana podnijeti HS-u izvješće koje se nadamo isto će biti raspravljano relativno brzo da možemo stvarno doći negdje, da možemo uspoređivati rezultate i da možemo vidjeti što je napravljeno. Vezano za ovo mislimo da smo vrlo šparni, da racionalno trošimo, da ne trošimo puno i edukacija obavljamo jako puno na jedan način. Pazite, mi smo jedno malo jedna mala institucija u kojima se svi bavimo edukacijama i svi čine te edukacije. Promijenili smo modus, nismo trošili ali smo edukacije provodili, promicali smo na način da smo promicanje smo radili kroz smjernice, kroz upute, kroz niz materijala koji jednostavno dopiru do javnosti, do stručne javnosti koja treba biti zainteresirana koja može pomaknuti u ovom području, možda smo mogli biti i malo izdašniji, malo ja bih rekao …/Govornici govore u isto vrijeme./… ispričavam se.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Orešković. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju. g. Pičuljan vi naprosto odbijate shvatiti što se vama pokušava reći. Nije vam se reklo to da vi skrivate nešto u svom izvješću nego da naprosto u pravu na pristup informacijama ne vidite što u sustavu nedostaje i ne vidite svoju ulogu promotora nekoga ko će se eto truditi ili predlagati kako da sustav postane bolji. A kako vi u okviru ovlasti koje imate vidite svoju ulogu i zadatak, najbolje pokazuje činjenica da ste odbili jednu udrugu u zahtjevu da HBOR objavi plasman svojih kredita i to pravo, dakle pravo na podatke o plasmanu kredita HBOR-a je izboreno tek na Upravnom sudu. Dakle, niste vi borac za pravo na pristup informacijama, nego ste borac sustava da sustav ostane isti. Kratko i jasno.
Odgovor poštovani povjerenik Pičuljan.
Dakle čovjek se treba stvarno suzdržati kada i to ću učiniti, odgovorit ću vam odmjereno, ovo što vi zadnje konstatirate je krajnje neprihvatljivo, jednostavno krajnje uvredljivo, krajnje neistinito. Što se tiče HBOR-a to vam ne mogu sada, nemam vremena eksplicirat takve odluke mi ne donosimo, naše pogrešne odluke ili ako nisu pravilne odlaze na Visoki sud na preispitivanje u velikoj, velikoj mjeri u velikoj mjeri se potvrđuju ali biti povjerenikom za pravo na pristup informacijama ja ne želim i ne želim i ne mogu i neću promovirati sebe, promovirat ću sustav i promovirat ću ono što radim i to u izvješću možete vidjeti. Sebe promovirati neću.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.