Dame i gospodo poslanici, poštovani prisutni, poštovani gosti pozivam vas da svi zauzmete svoja mjesta. Danas nastavljamo sa radom započete 49. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH koja je prekinuta 06. juna 2013. Na nastavak ove sjednice pozvani su naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koji redovno prate rad našeg Doma i predstavnici medija. Također na sjednicu su, kao i prošli put, pozvani i predstavnici institucija čiji su izvještaji o radu na dnevnom redu današnje sjednice. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo sa ove sjednice opravdali su poslanik Lazar Prodanović, a kratko kašnjenje je najavio kolega Božo Ljubić. Prema informaciji službe sjednici je prisutno u ovom trenutku 32 poslanika u Predstavničkom domu. Konstatiram da za nastavak 49. sjednice Predstavničkog doma ima kvorum za rad i odlučivanje. Podsjećam da je rasprava o dnevno redu 49. sjednice zaključena i da je 06. juna, nakon zaključenja rasprave, sazvan Prošireni kolegij Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH da se dogovori u vezi sa pitanjima o kojima je raspravljano tokom rasprave o dnevnom redu. Želim da vas informiram da je Kolegij Predstavničkog doma u proširenom sastavu na nastavku 49. sjednice Kolegija, održanom 04.07.2013. godine jednoglasno, dakle i od stranaka pozicije i opozicije usvojio sljedeće zaključke, ja mislim da su oni i dostavljeni ali ipak ću ih još jednom pročitati. 1. Nastavak 49. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH održat će se u ponedjeljak 08.07.2013. sa početkom u 10 sati. 2. Ovlašteni predlagači dva prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o jedinstvenom matičnom broju dužni su da povuku prijedloge zakona koje su dostavili 06.06.2013. Zadužuje se Vijeće ministara BiH da u najkraćem roku u parlamentarnu proceduru uputi usaglašen Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o jedinstvenom matičnom broju. 3. Dnevni red 49. sjednice Predstavničkog doma dopunjen je tačkom 3. Razmatranje informacija o sigurnosti rada u institucijama BiH koje su dostavljene povodom protesta održanih od 05. do 07.06.2013. 2 4. Zahtjev Kluba poslanika SDP-a BiH i SBB-a za razmatranje prijedloga Zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Poslovnika, skida se s dnevnog reda 49. Sjednice Predstavničkog doma zakazane za 08. juli 2013., te će se isti razmatrati na narednoj sjednici Predstavničkog doma planiranoj za 18. juli 2013. 5. Kolegij Predstavničkog doma u proširenom sastavu konstatirao je da je rasprava o dnevnom redu nastavka 49. sjednice Predstavničkog doma zaključena. Zadužuje se predsjedavajući Predstavničkog doma da obavijesti poslanike o zaključcima usvojenim na nastavku 49. sjednice Predstavničkog doma u proširenom stastavu i pročita dnevni red nastavka 49. sjednice Predstavničkog doma. 6. S ciljem efikasnijeg rada nastavka 49. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Kolegij Predstavničkog doma u proširenom sastavu jednoglasno je zaključio da se u okviru 2. tačke dnevnog reda Poslanička pitanja a) Komentari na dobijene odgovore i b) Nova poslanička pitanja, da sva pripremljena pitanja i inicijative dostave se u pisanoj formi bez usmenog obrazloženja. Dakle, s obzirom da je rasprava o dnevnom redu zaključena i da je Prošireni kolegij jednoglasno razriješio otvorena pitanja koja su bila na dnevnom redu u okviru rasprave o dnevnom redu, sada ću pročitati dnevni red nastavka današnje sjednice. Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 48. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Razmatranje informacija o sigurnosti rada u institucijama BiH koje su dostavljene povodom protesta održanih od 05. do 07.06.2013.; 4. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika, zakon broj: 01,02-02-1-25/13, od 29.05.2013.; 5. Zahtjev poslanice Nermine Zaimović-Uzunović za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika, zakona broj: 01-02-1-26/13, od 05.06.13.; 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona Bosne i Hercegovine o izvršenju krivičnih sankcija, pritvora i drugih mjera – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-21/13, od 14.05.2013. (prvo čitanje); 7. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima; 8. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju brobe protiv korupcije; 9. Izvještaj o radu Vijeća ministara BiH za 2012. godinu, materijal broj: 01,02-50-19- 327/13, od 14.03.2013.; 3 10. Godišnji izvještaj Centralne banke BiH za 2012. godinu, broj: 01-50-19-442/13, od 03.04.2013., i Finansijski izvještaji Centralne banke BiH za 2012. godinu, broj: 01-16- 1-441/13, od 03.04.2013.; 11. Izvještaj o radu Ureda za razmatranje žalbi BiH u 2012. godini, broj: 01,02-50-19- 487/13, od 11.04.2013.; 12. Izvještaj o radu Nezavisne komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštivanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud Bosne i Hercegovine, strani sudovi za djela predviđena Krivičnim zakonom Bosne i Hercegovine ili međunarodnim ugovorom čija je potpisnica Bosna i Hercegovina ili drugi sud u skladu sa zakonom Bosne i Hercegovine za 2012. godinu, broj: 01,02-37-469/13, od 08.04.2013.; 13. Izvještaj o stanju radijacijske i nuklearne sigurnosti za 2012. godinu, materijal Državne regulatorne agencije za radijacijsku i nuklearnu sigurnost BiH, broj: 01,02-50-19- 502/13, od 16.04.2013.; 14. Izvještaj o provođenju zakona iz nadležnosti Centralne izborne komisije BiH u 2012. godini, broj: 01,02-07-514/13, od 19.04.2013.; 15. Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u Bosni i Hercegovini za 2012. godinu, materijal Agencije za zaštitu ličnih podataka u BiH, broj: 01,02-37-580/13, od 17.05.2013.; 16. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2012. godinu, broj: 01-09-495/13, od 15.04.2013. (odgođena rasprava na 48. sjednici Doma, održanoj 23.05.2013.); 17. Izvještaj o radu Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za izradu prijedloga izmjena i dopuna Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH i Poslovnika Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH, broj: 01,02-50-14-306-5/13, od 04.06.2012.; 18. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu rezolucije o osudi zločina genocida u Srebrenici – predlagači: poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić, broj: 01-02-2-419/13 od 29.03.2013.; 19. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o inicijativi poslanika Denisa Bećirovića s 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine („Službeni glasnik BiH“, br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), podnosim sljedeću poslaničku inicijativu, kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da do kraja 2013. godine pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o dijaspori Bosne i Hercegovine“; 20. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o inicijativi poslanika Zijada Jagodića s 43. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.02.2013., koja glasi: „Podnosima inicijativu kojom bi se građanima Bosne i Hercegovine omogućilo da u cijelosti prate sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skuštine BiH putem državnog RTV emitera počev od 01.03.2013.; 21. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanice Nermine Ćemalović povodom rasprave o Godišnjem izvještaju o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnjem izvještaju o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu, koji glasi: „Zadužuje se Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice BiH da uspostavi centralnu bazu podataka za počinjena djela diskriminacije, a što je propisano u članu 8. Zakona o zabrani diskriminacije u BiH“; 4 22. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Senada Šepića povodom rasprave o Godišnjem izvještaju o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnjem izvještaju o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu, koji glasi: „Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH obavezuje Vijeće ministara BiH da, u roku od 90 dana, izradi preporuke i plan za smanjenje diskriminacije u oblasti mobinga i obrazovanja, a imajući na umu Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu u kojem je primjetan trend povećanja broja pritužbi iz ovih kategorija prava“; 23. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Milorada Živkovića povodom rasprave o Informaciji o dopisima Tužilaštva BiH, koji glasi: „Parlamentarna skupština BiH traži od Tužilaštva BiH i Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH da se pismeno odrede prema korespondenciji koju je vodio/la nadležni tužilac prema Predstavničkom domu PSBiH, a u vezi s neprovođenjem odluka Ustavnog suda u predmetima U-3/11 i U-4/11“; 24. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Nike Lozančića povodom rasprave o Informaciji o dopisima Tužilaštva BiH, koji glasi: Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH smatra nedopustivim i neprihvatljivim način korespondencije Tužilaštva BiH prema Parlamentarnoj skupštini BiH, posebno u dopisu broj: T 20 0 KTA 0006553 12, od 03.04.2013., BS/DT i traži od Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH i Tužilaštva BiH da ovo pitanje razmotri i odredi se prema ponašanjima postupajuće tužiteljice“; 25. Prijedlog zaključka o imenovanju članova Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotrebe i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje BiH – predlagači: poslanici Kluba SNSD-a; 26. Davanje saglasnosti za retifikaciju Dvogodišnjeg sporazuma o saradnji između Bosne i Hercegovine i Regionalnog ureda Svjetske zdravstvene organizacije za Evropu za 2012.-2013., broj: 01,02-05-2-586/13, od 20.05.2013.; 27. Davanje saglasnosti za retifikaciju Sporazuma o grantu EK IPA Dio 1 (Projekat otpadnih voda za Sarajevo) između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj u ulozi administratora Evropske komisije za Trast fond za pretpristupni instrument Evropske unije, broj: 01,02-05-2-584/13, od 20.05.2013.; 28. Davanje saglasnosti za retifikaciju Dodatnog sporazuma o finansiranju 2 na Sporazum o finansiranju i projektu od 12.10.2009. između KfW-a, Frankfurt na Majni, i Bosne i Hercegovine, koju zastupa Ministarstvo finansija i trezora BiH (primalac), kao i Republike Srpske, koju zastupa Ministarstvo finansija RS, i Grada Banja Luke (agencija za izvršenje projekta), na iznos od 1.470.000 eura – Gradski vodovodni i kanalizacioni sistem u Banjoj Luci, Komponenta 1 – Vodosnabdijevanje i Komponenta 2 – Sistemi kanalizacije (projekat), broj: 01,02-05-2-582/13, od 20.05.2013.; 29. Davanje saglasnosti za retifikaciju Prvog amandmana na Sporazum koji se odnosi na Sporazum o kreditu, sklopljen 27.12.2010., za finansiranje i proširenje kanalizacionog sistema u Gradišci između Bosne i Hercegovine, koju predstavlja Ministarstvo finansija i trezora BiH, i UniCredit Bank Austria AG, broj: 01,02-05-2-585/13, od 20.05.2013.; 30. Davanje saglasnosti za retifikaciju Amandmana br. 2 na Ugovor o finansiranju sklopljen između Bosne i Hercegovine i Evropske investicione banke 21.12.2005. u Sarajevu i 28.12.2005. u Luksemburgu, s naknadnim izmjenama – finansiranje projekta Željeznice II. (FINº 23.376), broj: 01,02-05-2-587/13, od 20.05.2013. 5 Dakle, prelazimo na prvu tačku dnevnog reda, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 28. sjednice Predstavničkog doma Zapisnik sa 48. sjednice Predstavničkog doma ste dobili. Da li se neko javlja za riječ? Za riječ se, povodom Zapisnika sa 48. sjednice, javio poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Pa evo, vrlo kratko, radi dokumentacije. Dakle, na strani 15, gdje se govori o glasanju vezano za prijedlog zaključka Nike Lozančića, konstatirano je koliko je dobio glasova za, protiv itd., ali nije konstatirano da prijedlog zaključka nije dobio entitetsku većinu i da će ići na usaglašavanje. Mi ga danas imamo na usaglašavanju i mislim da tu konstataciju treba obavezno unijeti radi dokumentacije.
Zahvaljujem. Konstatiram da nema više prijavljenih u okviru prve tačke dnevnog reda, i zamolit ću stručne službe da ovu intervenciju poslanika Belkića ugrade u Zapisnik. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda, Ad. 2. Poslanička pitanja a) Komentari na dobivene odgovore b) Nova poslanička pitanja Dakle, imamo stav Proširenog kolegija da danas svi oni koji žele postaviti poslanička pitanja i poslaničke inicijative ako su to pripremili u skladu s Poslovnikom da dostave ovdje stručnim službama, a komentare na odgovore i usmena obrazloženja ostavit ćemo za narednu sjednicu. S ovim i zatvaramo drugu tačku dnevnog reda. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda, Ad. 3. Razmatranje informacija o sigurnosti rada u institucijama BiH koje su dostavljene povodom protesta održanih od 05. do 07.06.2013.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvažene kolege poslanici, članovi Vijeća ministara i ostali uvaženi gosti. Pa evo, s obzirom da se danas nalazimo na nastavku ove sjednice i da nismo zasijedali, red je da nešto kažem o tome zašto nismo zasijedali. I čudi me da nema još javljanja s obzirom da imamo organizatore svih ovih dešavanja i ovu drugu stranu pretpostavljam da neki sebe nalaze u organizatorima pa nemaju potrebu da se javljaju s nama koji želimo da rasvijetlimo ovu situaciju, šta je naša namjera danas. U kolikoj mjeri ćemo u njoj uspjeti otom potom. Želim još jednom da naglasim da ono što radimo danas i o čemu smo govorili proteklih dana neka niko ne dovodi u vezi sa pravom ljudi na demonstriranje, sa pravom ljudi na okupljanje, sa pravom ljudi na javno izražavanje svoje plitičke i svake druge volje, čak i u tehničkom smislu da to ne dovodi ako neke termine upotrijebimo jer to nema nikakve veze. Ljudi su protestvovali ranijih dana, mjeseci, godina i protestvovat će sigurno i u narednom periodu na način, u skladu, do tog dana to je najčešće bilo u skladu sa zakonom, na mjestima predviđenim za to i oko toga nikada ovdje nije bilo problema. Problemi su nastali taj dan, tu noć. Ne mogu da razumijem sve ove izvještaje, da oni nisu uobzirili činjenicu da je blokirana zgrada zajedničkih institucija, da 1.500 ljudi nije moglo da izađe, da su upotrijebljeni teški termini – evakuacija. Ako je evakuacija kao posljedica poplave uredu, ne možete spriječiti poplavu, i za poplavu niko ne može odgovarati, nevremena, požara. Ali velike snage su upotrijebljene za evakuaciju zato što su s druge strane stajale snage koje su napravile blokadu. Da se i to kaže, ako ćemo danas proglasiti da je blokada dozvoljen čin onda nemamo problem. Onog momenta kada je stavimo u zakon onda nećemo o tome raspravljati jer je to vjerovatno, pošto smo po mnogim stvarima jedinstveni u svijetu i po tome bi bili jedinstveni da je dozvoljeno rušiti državne institucije, da je dozvoljeno prebijati državne službenike, da je dozvoljeno ograničiti slobodu kretanja pojedincima, namjerno ne 7 spominjem poslanike, nego evo službenike, ministre, činovnike, pa na kraju naravno zašto da ne i poslanike. Ono što je poražavajuće do današnjeg dana nije podnesena ni jedna prijava. Mogu da shvatim da neko nije mogao spriječiti, mogu da shvatim delikatan trenutak taj dan ili tu noć, ali do današnjeg dana je puno vremena proteklo da bi se oćutalo na prebijanje državnih službenika pred kamerama, i sve one prijetnje koje su izrečene. I pored prijetnji posljedice koje su se desile – mjesec dana nerada Parlamenta i sve ono što se dešavalo. Kako je moguće da će institucije koje provode pravdu i zakon u svim drugim slučajevima djelovati a da u ovom neće? Kako će obični građanin koji će se danas, a mnogi i danas naći, i sutra, pod udarom zakona, kako će oni reagovati na to da ovdje nema zakona i da promovišemo bezakonje, i da je to dozvoljeno zato što nekakav centar moći, o kome danas nećemo govoriti, iza toga stoji? Nemoguće da su ovako teške kvalifikacije rečene u ovim izvještajima a da nisu podnesene krivične prijave, da nisu označeni krivci za ono što se dešavalo, ili se ovo svodi na nivo nekog sitnog incidenta na nekom derneku koji se može zanemariti i koji nije. Nemoguće da se ne govori o šteti po Bosnu i Hercegovinu kada je u pitanju blokada zvaničnika stranih država i onih koji su se našli na vrlo značajnom skupu. Svaki dan se bruji o šteti u nekim opštinama i svugdje zbog poteza pojedinca, ali je vrlo zanimljivo da se o ovome ćuti. Jesmo li to saglasni da BiH nije imala nikakve štete od onoga što se dešavalo tu noć, kad govorim o tim ljudima, o tim gostima, i da li je to isti, drugi dan popravljeno. Volio bih i to da čujem ako je popravljeno i da niko nam ništa ne zamjeri, i da nam se niko ne čudi, i da nema problema, onda ću i ja povući svoju ocjenu da mislim da je to bilo katastrofalno, samo u tom segmentu, po BiH. Institucije koje se bave sprovođenjem i primjenom zakona je očito da su oćutale, očito je da ćute i danas. Pretpostavljam da će sutra doći zahtjev za povećanje finansijskih sredstava i sve ostalo za proširenjem. Čega proširenjem? I onu rijetku priliku koju su imali pokazali su kako djeluju i kako, ne ulazeći sada ni ko je šta i na koji način trebao da uradi. Zato sam ja volio da vidim još izvještaja, državnih institucija još izvještaja, usmenih obrazloženja, šta je to što je u međuvremenu još urađeno a da mi ne znamo, šta je to što se trenutno radi da nije završeno i šta je to što se misli uraditi u nekom narednom periodu. Ili, ako ništa od ovoga što sam ja rekao nije tačno i da niko ništa više ne mislim uraditi, to je znak da se operacija može ponoviti, to je znak da mi danas legalizujemo tu situaciju i da svima dajemo na znanje da je slobodno mogu, bilo ko, iz bilo kojih motiva, da tako nešto ponovo urade. Neću da pričam o detaljima zato što su pričali drugi koji nisu bili tu i davali ocjene, mi smo to vidjeli svojim očima, i nema potrebe da naglašavam sve ono. I ponavljam, oni koji su htjeli da se upoznaju mogli su da budu upoznati da je unutar zgrede bilo fizičkih obračuna o čemu svi ćute, da je ispred zgrade bilo i da se to legalizuje, i da je to dozvoljeno u najvišoj instituciji u zemlji, kako mi to tvrdimo. Hoće li poslije današnje rasprave ona ostati najviša ne znam, trebala bi, ali evo do nas je. Volio bih da čujem neke odgovore i volio bih da čujem neke reakcije od onih koji uporno ćute, od onih koji su izabrani od ovog Parlamenta ali misli da je to samo problem ovog Parlamenta ili ove grupe ljudi koja se našla tu noć u Parlamentu. To nije tako. Mi jesmo se tu noć našli u Parlamentu ali smo nekim drugim dali ovlaštenje i sredstva da brinu o tom Parlamentu, i da brinu o svim drugim institucijama i da u sistemu brinu o svim građanima ove zemlje. Ako će o ostalim građanima brinuti kao što su tu noć brinuli o službenicima ove zgrade, ako je svima svjedno što su majke koje rade i u ovoj zgradi u tri sata noću pronalazile svoju djecu u parkovima, onda neka to služi na čast, jer to nikakve veze nema sa opravdanim pravom ljudi sa protesta koji traže, imaju 8 pravo na svoje zahtjeve i te zahtjeve na nekin način usmjeravaju prema institucijama koje mogu da riješe njihova pitanja i daju odgovore na njihova pitanja. Potpuno periferno koliko je tih ljudi, njihovo je pravo legitimno, da li je njih hiljada, dvije, pet ili deset, ali ovo drugo nije imalo veze sa njima, čak sam ubijeđen da oni nisu ni znali za to niti imali namjeru da saučestvuju u tome. E vrlo zanimljivo da se o ovome drugome ćuti ali svi svoj nerad pravdaju time da su majke za djecu bile u pravu. I mi tvrdimo da su majke bile sa djecom u pravu ali nije volja majki sa djecom da se prebijaju ljudi, one s tim nemaju veze. I nemojte svoj nerad pokrivati time što ćete se pozivati na njihove zahtjeve. Oni koji ćute bojim se da će u narednom periodu morati progovoriti po nekim drugim pitanjima a mi ćemo ih podsjećati na ovo pitanje, odmah da im to napomenem. Oni koji ćute, koji budu narednih dana svu silu zakona i pravde sručili na nekog građanina koji bude opravdano pod tim tretmanom i taj će imati naš glas da nije pravda u ovoj državi za sve, da nekakav moćnik iz pozadine kreira pravdu u ovoj državi, a i to svi vide, da je ona selektivna i da gdje, ne institucije ove države nego centri moći koji upravljaju ovom državom oni odlučuju kad će ta pravda biti primijenjena, prema kome. Neki mogu da budu za odstrel kada oni to kažu a neki su zaštićeni dvadesetak godina, kao oni medvjedi, i prema njima se ne može ništa primijeniti. Završava, očekujem učešće prisutnih nekih pojedinaca koje bih volio, volio bih čuti zašto su neki preko noći promijenili mišljenje, volio bih čuti zašto su neki odjednom zaćutali a bili su prvih dana glasni. Sve bih to volio čuti. Možda imaju razloge pa ću se i ja možda složiti sa tim razlozima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Kalabiću koji se uklopio u poslovnički predviđeno vrijeme. Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege. Ja sam mislila da će ova strana biti puna zahtjeva za raspravom i da broj kolega koji će htjeti da kažu kako to što se dogodilo zaista nema nikakve veze s njima, da će biti toliko da ćemo mi iz RS-a morati se jako boriti da uopšte dođemo do riječi. Ali evo, nikada nas ne može demantovati stanje u ovoj instituciji i uopšte u zajedničkim institucijama BiH, tako da i to oslikava stvarnu sliku stanja. Protesti su završeni na isti način kao što su pod komandom započeli pod komandom su i završeni. Svi sumiramo rezultate. Nevjerovatno je da oni koji su organizovali sve ovo su imali iluziju da će stvarno moći efektuirati iz onoga što su uradili. To je, dakle, nevjerovatno. Ljudi koji imaju mnogo političkog iskustva pokazali su da nemaju apsolutno nikakvog političkog sluha da mogu da procijene ovakva događanja. Masa nikad nije donijela promjene, to su zaboravili, pa nisu mogli, ni te promjene su, nisu mogli donijeti ni ovog puta. Međutim, ima nešto što je dobro i narodna izreka koja kaže „ne pada snijeg da pokrije brijeg nego da svaka zvijerka pokaže trag“, je odslikala stanje tog dešavaja. Svi su ostavili trag. Nevjerovatno je da je taj trag takav da možemo komotno ići njime. 9 Nekoliko riječi o tim tragovima. Prva stvar koja impresionira je upotreba simbola na protestima. Zagovaranje bivše Republike BiH jasno je poručilo kakve su težnje i želje organizatora. Dakle, čisto političke poruke koje nemaju nikakve veze sa jedinstvenim matičnim brojem. Druga stvar, zahtjev za promjenu ustavnog uređenja i korištenje djece u tu svrhu učinili su proteste sasvim besmislenim. Nevjerovatno je da se ombudsmen za ljudska prava ni jednom riječju nije oglasio po tom pitanju, ali i to je iskustvo o kome treba da raspravljamo kad izvještaj ombudsmena dođe na ovo mjesto ovdje. Protest se pretvorio u jednonacionalni skup bošnjačkog naroda koji je trebao protestima da iznudi rješenja koja ne može legalnim političkim sredstvima. To sad treba da bude jasno. Političke partije Bošnjaka, ni jedna, nije stavila zarez i stanku. Nije morala staviti tačku, nego ni stanku, nego su u manifestaciji koja je trebala da prisili na donošenje odluke učestvovali svi. Neko dobro reče, pročitah neki dobar tekst koji kaže – pretvorilo se sve u bošnjačko fantaziranje na ulici u kojem su građani bili statisti i na kraju završili kao kolateralna šteta. Istina. Šta sad iznenađuje? Činjenica da naručioci iza scene sve to nisu mogli da pretpostave, taj način događanja, i da, naročito da ovakav zakon, o kakvom maštaju, Zakon o jedinstvenom matičnom broju nikada neće moći biti prihvaćen pa ma kakve metode da su iskoristili i upotrijebili. Protesti su pokazali da je potpuno nestala granica između nevladinog sektora i političkih partija. Dakle, nevladin sektor, koje plaćaju najčešće strane organizacije, stavili su se u apsolutnu funkciju protesta. To su oni koji prate naš rad, polemišu o našem radu, a pri tom nemaju nikakav demokratski legitimitet. Otkud im pravo, nisu učestvovali na izborima? Oni govore o nama onoliko i onako kako im naredi njihov naredbodavac. Imali smo priliku da vidimo kako se ponašaju u tom slučaju i naš čuveni Centar civilnih inicijativa, ali i svakako i koalicija „1. mart“. Šta su naučene lekcije iz protesta? Prva naučena lekcija je da BiH ima potpuno neefikasan i neuređen bezbjednosni sistem nespreman za sve vrste bezbjednosnih izazova. Hoću da vam kažem da je na posljednjoj sjednici Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost, gdje smo saslušali samo direktora Direkcije i predsjednika Nezavisnog odbora da čujemo njihova razmišljanja o svemu ovome, a naročito raspravu o Izvještaju koji je podnijela Direkcija za koordinaciju, pokazala da je apsolutno nesnalaženje bezbjednosnih agencija u ovoj situaciji i da je mnoge to podsjetila na napad na Američku ambasadu koji se dogodio na sličan način. Ali hoću da vam kažem, da sam analizirajući šta to čini bezbjednosni sektor na nivou BiH, da vam kažem da postoji 9 bezbjednosnih agenicja, policijskih agencija, koje zapošljavaju više od 5.000 zaposlenika, koji imaju budžet veći od 200 miliona maraka, dakle cijeli odbrambeno- bezbjednosni sektor košta ovu zemlju više od 500 miliona maraka i to za ovakav odbrambeno- bezbjednosni sektor koji ničemu ne služi. Šta dobijamo za njega, za taj toliki novac? I zar ova zemlja ne bi mogla to upotrijebiti na mnogo bolji način? Direkcija za koordinaciju policijskih tijela, koja zapošljava 830 ljudi, ima budžet od 31 milion maraka i osnovnu nadležnost zaštita lica i objekata, je potpuno podbacila. Tu noć razgovarala sam, i dan prije, sa direktorom koji nije bio uopšte u Sarajevu, ni njegov zamjenik nije bio u Sarajevu, dakle vjerovatno nije slučajno da tih ljudi nije bilo. Razgovarala sam sa ministrom bezbjednosti koji takođe nije pokazao nikakav interes da bilo šta učini na tom planu. Dakle, svi oni koji su bili ključni nisu reagovali. Pitala sam se zašto SIPA ništa ne čini. Rekli su mi da SIPA da bi nešto uradila mora dobiti nalog Tužilaštva. A imali smo stav kantonalnog tužioca i tužioca iz Tužilaštva BiH kako to nije slučaj koji je vezan za krivično djelo. Dakle, dva tužioca kažu da to nije krivično djelo. Poslije mi je bilo jasno jer je glavni tužioc vodio cijelu akciju zajedno sa svojim stranim partnerom i normalno da je on ostao, 10 nije otišao na seminar koji je bio zakazan u Neumu, nego je otkazao sve to da bi mogao da prisustvuje i vodi akciju blokade Parlamenta. Da je Direkcija za koordinaciju htjela nešto da uradi onda bi njena 42 službenika koja su bila u momentu, 05., mogli da omoguće bezbjedan ulaz iz garaže i iz zgrade. Ali ta 42 čovjeka nisu mogla biti u noći između 06. na 07. i tad je trebalo 265 ljudi Direkcije koji su izašli na teren onda kada je počeo da se pravi plan, a plan od blokade je počeo da se pravi u jedan sat noću. Ni jedna bezbjednosna agencija, odnosno policijska agencija nema odgovor na to pitanje, počev, nadam se da će ministar bezbjednosti nešto na tu temu moći da kaže. Dakle, posebna uloga u svemu tome je kod Ministarstva bezbjednosti, SIPA-e, OSA-e, ali i Tužilaštva BiH koji treba posebno apsolvirati. Zašto, dakle, SIPA nije reagovala? Kakve su informacije bezbjednosne bile i zašto obavještajna agencija nije obavijestila koga je trebala ili jeste, pa je rečeno – ostavi ih još? Dakle, u nekoj demokratskoj zemlji da se izvrši blokada Parlamenta pitalo bi se poslije, zbog tog događaja, ko za to visi. U ovoj zemlji to postaje normalna stvar. Kao što je normalno da ne dozvolite nekome da izražava slobodno svoje političko mišljenje, nego mislite da ćete putem pritisaka natjerati ga da promijeni svoj politički stav. Potcijenili ste nas kolege. Nikada, ma šta uradili, neće to biti dovoljno da promijenimo naš politički stav. To da znate za ubuduće kad budete pripremali slične stvari. Zadatak Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost je da, evo završavam, da na narednoj sjednici pozove sve bezbjednosne agencije, sve policijske agencije i ministra bezbjednosti, i da tačno dobije informaciju šta je ko radio te noći. Na osnovu toga svi zaključci, predlažem da svi zaključci koji se čuju ovdje, i zajedno koji će se čuti na sljedećoj sjednici Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost, budu elementi na osnovu kojih će definitivno odluku donijeti domovi Parlamentarne skupštine. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se prijavio poslanik Zijad Jagodić, a ja predlažem premijeru i ministrima možda da saslušate raspravu pa da vama svima, koji želite, da se uključite u raspravu, iako po Poslovniku možete i odmah. Od replike, je li odustao kolega Jagodić?
Ne, nisam.
Bolje da jeste, ali izvolite.
Ne, ne. Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege sve skupa vas pozdravljam. Uvaženoj kolegici bih želio malo replicirati. Drago mi je, s određenim stvarima se slažem što je iznijela, međutim 7 ili 10 dana na jednoj sjednici prethodnoj Parlamenta, kada se raspravljalo o jedinstvenom matičnom broju, isto tako sam ustao i rekao da se slažem s velikim dijelom 11 prijedloga i zato je bio čak i nas svih skupa stav da Ministarstvo sačini Prijedlog zakona o jedinstvenom matičnom broju koji će biti u skladu sa Ustavom, u skladu sa zakonima. Nažalost, tada, odnosno na sljedećoj, pa ni na toj, kolegica nije iznijela taj stav, pa vidim da ni u ovom govoru ne stoji iza toga da je praktično i to bio doprinos svih ovih dešavanja. Međutim, pustimo to. Ja sada kao poslanik, kao čovjek koji sam radio u privredi, računajući na mjesec dana da radnici trebaju da dobiju platu, da trebaju da dobiju doprinose uplaćene, da imaju sve ono što je po zakonu predviđeno za jedno odgovorno lice u pravnom licu, to sam činio. U suprotnom očekujemo štrajk, očekujemo pobune. Međutim, u ovom momentu kada smo imali praktično blokadu Parlamenta mene je zaista čudilo, i ovom prilikom želim da pitam, evo da zamolim gospodina ministra Radončića, ministra sigurnosti ...
Kolega Jagodiću, molim Vas lijepo, Vi ste se javili za repliku gospođi Majkić, nemojte sad u replici da pitate ministre.
Dobro, važi, hvala, hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Milica Marković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Poštovane kolege, članovi Vijeća ministara. Informacija koju smo dobili u vezi sa događanjima koja su se desila 06. juna ispred institucija BiH može se smatrati kao jednom vrstom hronologije onoga što se dogodilo i kako se događalo, što nije nikakva nepoznanica i što na kraju krajeva ja nisam očekivala to iz informacije nego sam očekivala nešto drugo. A o tome šta sam drugo očekivala, o tome ću sad govoriti u svojoj diskusiji. Dakle, događaji koji su se desili 06. juna ispred zgrade, ispred institucija BiH sa ove vremenske distance, a mislim uz to, pri tom da je vrlo važno vrijeme, i evo ovaj mjesec dana koji je protekao, možda je i dobro što se desilo danas da o tome raspravoljamo jer je vrijeme važan faktor i distanca u posmatranju i analiziranju nekih stvari u životu pa tako i ovih. Dakle, danas kad raspravljamo i govorimo o tome šta se događalo može se reći da je za taj događaj važno, dakle pod broj jedan – organizator i organizacija tog skupa i pod broj dva – posljedice i šteta koja je nastala poslije toga. Prije nego što počnem obrazlagati ono što želim reći u diskusiji hoću da kažem da je ono što je jasno, evidentno i potpuno izvjesno poslije ovih događaja od 06. juna, jeste da svi oni koji su bili organizatori i koji su učestvovali u organizaciji tih skupova danas mogu, valjda sasvim im je jasno, i potpuno mogu biti ubijeđeni da se u ovoj zemlji ne može više nikad ništa uraditi na silu i pod pritiskom. To su potvrdile te demonstracije koje su navodno bile zbog nedonošenja Zakona o 12 jedinstvenom matičnom broju, a pri tome sva javnost zna da je nekoliko dana prije te sjednice Parlamenta Vijeće ministara donijelo odluku kojom je bilo na privremen način, ali na vrlo kvalitetan način, razriješena problematika dodjeljivanja jedinstvenih matičnih brojeva novorođenim bebama. I to uopšte nije bilo sporno ni tog dana ni narednih 180 dana na koji se odnosila ta odluka. I svi oni koji su protestvovali i koji su došli da izraze svoje nezadovoljstvo, što naravno ne sporim da bilo ko u ovoj zemlji svojoj izađe javno i izrazi svoje nezadovoljstvo, ali se zna način kako se to radi. Dakle, nije bilo sporno da ti koji su protestvovali da njihova djeca ne mogu dobiti matični broj. U RS-u su već davno počeli prije dobijati matične brojeve zato što je to razriješila Vlada RS-a. Ono što danas bi trebalo da bude preokupacija i tema razmišljanja jeste da ovakvi skupovi i slični događaji, ukoliko se slučajno neko još uvijek bavi mišlju i pomišlja da će u nekom narednom periodu, možda na ovakav ili sličan način, pokušati ponovo da rješava neka pitanja u BiH, treba da zna da se prije svega za ovakav skup kakav je bio, dakle bez definisano – ko je organizator, mi znamo samo iz sredstava informisanja, iz medija da su to neke nevladine organizacije, bez najavljenog skupa, dakle bez određenog mjesta gdje će se to držati, dakle potpuno spontano okupljanje i dovođenje u opasnost i institucija, državnih institucija i ljudi koji su se našli u njoj, danas se mora postaviti pitanje odgovornosti ko je to tako uradio. Mi znamo da je samo nekoliko dana prije tog skupa isto tako bio organizovan protest sindikata, pa se znalo i ko je organizator, i mjesto gdje se to drži, i najavljen skup, dakle sve se znalo o tom skupu za razliku od ovog od kojeg se nije ništa znalo i za razliku od toga što su sindikalci koji su protestovali tada došli sa jasnim ciljevima i jasno rekli zbog čega protestuju, a ovo je bio klasični udar na državne institucije i naravno dovođenje u opasnost državnih službenika, ljudi koji se smatraju državnim zvaničnicima ove zemlje, da ne govorim o tome o dovođenju u opasnost i nelagodnu situaciju stranih diplomata koji su se našli tog dana. I ja sad uopšte neću da elaboriram, a to je tema za sebe, koje će štete BiH imati od toga što su ti ljudi bili zatočeni ovdje i što su to preživjeli, sve što su preživjeli, samo ću reći ono što se čulo i što smo mogli pročitati iz sredstava informisanja da je više od 20 zemalja čije su diplomate bile prisutne na tom skupu i koji nisu mogli izaći do četiri, pet sati ujutro kad i mi, dakle kad su neki iz BiH se izvinjavali i rekli – eto nadamo se da donatorska sredstva, koja su taj dan bila odobrena, na tom skupu tih stranih diplomata, neće biti upitna, iz tih zemalja su odgovorili i rekli – ne da neće biti upitna i da nećete dobiti donatorska sredstva nego ćete dobiti tužbe za pretrpljeno maltretiranje i dovođenje u pitanje dostojanstva stranih državljana i stranih diplomata. Iz toga se naravno može zaključiti, ne treba uopšte obrazlagati, koja je to šteta i kakav smo mi minus na spoljno-političkom planu uradili i napravili sami sebi, odnosno što bi se reklo, dali sami sebi autogol. Dakle, ja o tome neću da pričam. Ja želim ono, na čemu želim da fokusiram moju priču i ono zbog čega sam se najviše javila za diskusiju, jeste pitanje odgovornosti. Pitanje odgovornosti kako za državne zvaničnike, dakle koji su se i tog dana i prije tog dana i poslije tog dana se nalaze na određenim izabranim funkcijama koji su zakazali, koji nisu ništa uradili, svjesno, nesvjesno, dirigovano, to me apsolutno ne zanima. Mene zanima samo da Federalni MUP, da ta policija Kantona Sarajevo, da SIPA, da Tužilaštvo, pa i ministar bezbjednosti, koji sjedi u Vijeću ministara, apsolutno nisu ništa uradili, nisu doprinijeli dok nisu ustalasale situacije strane ambasade preko visokog predstavnka da se traži da se ljudi oslobode, prevashodno stranci, a onda valjda se podrazumijevalo da izađu i svi oni koji se nalaze u toj zgradi. 13 Dakle, mi da smo iz RS-a bili toliko, da kažem, rigidni i da smo išli do kraja u ovoj priči, a ne kao što smo došli danas da u Parlamentu, gdje je i mjesto da se o tome raspravlja, da smo išli do kraja rigidno u ovoj priči mi smo mogli da kažemo – dok se ne podnesu ostavke i ne budu sankcionisani svi direktori policijskih agencija, tužilac, ministar sigurnosti, o federalnom nivou neću da govorim jer to nije nadležnost, ali ove koje mi glasamo i kome mi glasamo budžet ovdje u ovoj instituciji, dok se ne postavi na dnevni red njihova odgovornost nemamo šta pričati. Šta ja imam pričati ovdje i raspravljati o tome sad šta bi bilo da je bilo. Naravno, moraju se sagledati posljedice. Ali kad se sagledavaju posljedice za te posljedice neko mora biti odgovoran i naravno adekvatno sankcionisan, ako je zakazao i nije uradio posao koji je trebao da uradi, a evidentno da nije. I da smo mi tu negdje da se, evo kao što pišu u informaciji, negdje se štab sastao tek negdje oko 14:00,15:00 sati da bi se tek u jedan sat noću počelo operativno praviti plan šta da se radi i kako da se radi. Pa šta se radilo od 14:00 sati do jedan sat po ponoći? Naravno, to sve implicira i govori da je neko dirigovao tu situaciju i da je postojao smišljen plan da se na pritisak, da se na galamu, da se na ulične demonstracije dobije zakon koji se želi dobiti, a pri tome u svim tim demonstracijama su bili predstavnici, odnosno bošnjaci. To je bio bošnjački skup. A nekoliko dana prije toga su isti Bošnjaci, dakle iz istog tog naroda ministri glasali za tu odluku koja je bila, koja je riješila taj problem zbog koga su oni navodno došli da protestuju i da izraze svoje nezadovoljstvo. Sa današnje distance, dakle u sadašnjem trenutku, ono što je najvažnije jeste šta radi Tužilaštvo u ovom trenutku? Agencije nisu uradile ništa, policijske agencije ništa, kao što sam pobrojala, ali se postavlja pitanje šta sad radi Tužilaštvo u ovom trenutku i hoćemo li mi dobiti informaciju, dakle, da oni koji su radili to dole nenajavljeno, neorganizovano, izvršili udar na državne institucije, i državne zvaničnike i službenike, i strane državljane, hoće li Tužilaštvo takve sankcionisati, odnosno hoće li podnijeti krivičen prijave protiv njih? Sve govori, iz medija što čujemo i što sagledavamo u stvarnosti i javnosti, da se to neće desiti. I onda šta mi dalje da pričamo u ovoj situaciji? O čemu mi pričamo uopšte, ako Tužilaštvo ne radi svoj posao, ako policijske agencije ne rade svoj posao, pa šta mi pričamo onda? Onda ljudi poštenije je i časnije reći – ljudi vidite da ova BiH, ona živi na aparatima, dakle to je zemlja na ivici. Ovo ako se ne završi na kvalitetan i adekvatan način ova priča, ovi protesti i ova nazovi informacija mogu samo značiti početak kraja BiH, bez obzira koliko vam to sad paralo uši i neki se dizali sa stolice na ovo što ja kažem. Ovo može značiti kraj BiH. RS bi sigurno, i mi bježimo od te priče da se odmah razumijemo, vi to i znate na kraju krajeva i da vam ne kažemo, RS bi sigurno bila i relaksiranija i naprednija i da kažem imala više prostora za funkcionisanje i djelovanja da nastavi samostalno svoj put. Ali mi, evo iz RS-a smo i danas došli, dakle nismo rekli – daj da poredamo njihove ostavke sve ovdje na sto na dnevni red pa da onda vidimo gdje smo i šta smo. Nismo to rekli, doli smo ovdje da razgovaramo, ali vidite niti ima zainteresovanih niti ko misli da uopšte treba ovo pitanje analizirati, da se treba baviti ovim problemom, nego po sistemu, vidimo mi to, po sistemu mi smo pokušali što smo pokušali, da je uspjelo dobro bi bilo, kad nije uspjelo hajmo dalje pa ćemo vidjeti dokle i kako tako. E mi iz RS-a nećemo tako. Dakle, ne može to tako prolaziti i biti, nego ćemo mi danas ovaj zaključak, prijedlog zaključka koji je koleginica Majkić predložila da Komisija za odbranu i bezbjednost uradi svoj dio posla, ja predlažem zaključak u ime Kluba SNSD-a da se u narednih, da li do naredne sjednice ili do 28. jula, kad ćemo imati zadnju sjednicu u julu mjesecu, dakle da se traži informacija od Tužilaštva BiH šta je uradilo po pitanju onih koji su postupili nelegalno, nezakonito i u suprotnosti sa ustavnim poretkom ove zemlje? 14 Dakle, to će biti moj zaključak, i evo time završavam, i nadam se da ćete se danas svi odrediti o tome. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se prijavio poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, ja sam s poštovanjem i vrlo pažljivo slušao dosadanje diskusije, međutim diskusija gospođe Marković je takve naravi da čovjek ne može prešutjeti. Dakle, gospođo Marković, ako ste došli u Parlament BiH, iako se Vi kao ograđujete ali ste ipak to uradili, da kažete da je ovo kraj BiH, te da će RS relaksirano, itd., itd., nastaviti egzistirati, volio bih da mi objasnite na koji način Vi to mislite uraditi? Da li Vi zaboravljate Dejtonski sporazum i na koji način je ova struktura uopšte uspostavljena itd.? Je li Vam bilo nužno to govoriti ovdje u Parlamentu BiH – da je ovo kraj BiH? I nemojte se čuditi da neko poskakuje sa stolice. Hvala.
Replika, poslanica Milica Marković. Izvolite.
Pa, lijepo je čuti da neko iz Federacije se poziva na Dejtonski mirovni sporazum. To se rijetko čuje u ovom Parlamentu, ali zaista kad se čuje ugodno je to slušati, s obzirom da smo mi iz RS-a stalno ti koji se pozivamo na Dejtonski mirovni sporazum. Ali vi se na Dejtonski sporazum pozivate samo kad počne da vam gori pod nogama, tad počnete da se pozivate na Dejtonski mirovni sporazum, a kad ga mi spominjemo i pozivamo se na njega ..., ma pusti, hajmo dalje, pusti to priča uz vjetar. Dakle, ja nisam rekla, gospodine Belkiću, da je ovo kraj, nego sam rekla da neadekvatno i nekvalitetno rješavanje ovog problema, i ovih protesta, i ovo što se traži od bezbjednosnih agencija, od Tužilaštva, i ovo znači dovođenje, izvođenje kvalitetnih zaključaka po kome će se znati čija je odgovornost i šta je ko uradio u ovoj priči, u ovoj situaciji. Ako se to ne uradi to će značiti kraj početka BiH. Ja sam tako rekla i malo bolje slušajte. Možda ste Vi preskakali u slušanju neke moje dijelove, ali tako sam rekla i Vi morate prihvatiti da je to stvarnost. Zar vi mislite stvarno da ćemo mi bez nečije odgovornosti i bez toga da se zna ko je odgovoran, šta je ko radio te noći i gdje je ko zakazao, da ćemo mi prihvatiti da kažemo hajmo doviđenja, hajmo dalje. Pa nećemo sigurno.
Ja ću naravno svakom po Poslovniku dati pravo na repliku, ali pozvao bih, ako je ikako moguće, da ipak kod ovakve jedne senzibilne tačke dnevnog reda i senzibilnog političkog trenutka 15 u kojem se nalazi Parlament i zemlja da pokušamo izbjeći replike, a evo ako je moguće kroz diskusije da svi izraze svoje stavove. Za repliku se javio kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Pa evo, vrlo kratko ću, bit ću i ja, pokušat ću biti senzibilan kako kažete. Dakle, naravno Dejtonski sporazum se spominje i to ne kao švedski sto nego je to osnovni dokumenat i nikad mi iz Stranke za BiH nismo dovodilo to u pitanje. Međutim, više sam se javio da vam garantujem da ako bude gorilo meni pod nogama goriće i Vama pod nogama i to dobro. I budite sigurni kraj BiH, prije će biti kraj RS-a nego kraj BiH.
Replika, Dušanka Majkić. Izvolite.
Kolega Belkić zna često da brani BiH, ali ponekad je nevješto brani pa joj više odmaže nego što je uspije odbraniti. Vaša borba, kolega Belkiću, je da budete ravnopravniji od druga dva naroda. I Vi jeste ravnopravniji nego druga dva naroda, jer Vi ste taj dan blokade, poslije dobrog ručka u zgradi restorana, napustili zgradu. Vi i Vaša kolegica ste izašli i napustili zgradu. Predsjednik Kluba SDA je ulazio i izlazio. Predstavnici SDP-a su se slikali, ljubili sa demonstrantima i osluškivali šta oni traže. Dakle, mi hoćemo da budemo jednako ravnopravni, ne da budete ravnopravniji ni za jotu. To je naš zahtjev. Dakle, to je naš zahtjev. I kad god pričate o Dejtonu govorite o ravnopravnosti tri naroda. Jer ako ne govorite tako onda upravo činite to što činite da praktično nema komentara iz Federacije, jer vi ste svi bili za, kako ćete komentarisati ove događaje. Dakle, molim Vas vodite računa, nemojte da nastupate samo da ste jedan narod, jeste najveći ali ne možete biti ravnopravniji.
Replika, uvaženi poslanik Adnan Bašić. Da li odustajete ili?
Odustajem.
Odustaje, zahvaljujem. Za riječ se prijavio predsjedavajući Vijeća ministara BiH, gospodin Vjekoslav Bevanda. Izvolite.
Poštovani članovi predsjedništva, uvaženi zastupnici, gosti, dragi prijatelji. Evo, odlučio sam se ipak da prije kraja rasprave se javim. Moje izlaganje će biti čisto iznošenje fakata šta se dešavalo i šta je Vijeće ministara i ja, kao predsjedatelj Vijeća ministara, poduzimao u svemu tome. To će vam sigurno služiti kao jednostavno i osnov za ocjenu toga da li 16 sam dobro postupao i da li su svi učesnici koji su učestvovali na ovim sastancima postupali dobro. Znači danas, 06. lipnja, po mojoj ocjeni je situacija bila takva kakva je, da sam se odlučio uputiti dopis Ministarstvu unutarnjih poslova Kantona Sarajevo, Državnoj agenciji za istragu i zaštitu SIPA-i, Ministarstvu sigurnosti BiH, Direkciji za koordinaciju policijskih tijela i Obavještajno sigurnosnoj agenciji OSA-i. Odmah moram reći da sam sami kontakt uspio osigurati sa ministrom sigurnosti, gospodinom Radončićem, i sa direktorom za koordinaciju policijskih tijela koji je bio bolestan, pa se je uključio u rad. Ove ostale nisam mogao dobiti, nisu se odazivali na pozive, pa čak i na pismeni dopis koji sam poslao dana 06. lipnja, znači onaj kad je dan bio ... A pošto je vrlo kratko, ovaj ću samo dio, neće biti ostalo, sve je citirano, ali napisao sam zahtjev za dužno postupanje: Poštovani, Ispred zgrade Parlamentarne skupštine BiH te Zgrade prijateljstva BiH i Grčke u tijeku je prosvjed građana koji onemogućuju slobodu kretanja prisutnih osoba u gore navedenim objektima. Obraćam vam se zbog ugroženosti osoba, kao i skraćivanja slobode kretanja zastupnika Parlamentarne skupštine BiH, djelatnika Vijeća ministara, te svih djelatnika u zgradi Parlamentarne skupštine i Zgradi prijateljstva BiH i Grčke. Tražim da poduzmete sve aktivnosti u skladu s vašim nadležnostima kako biste otklonili navedeni problem. Zahtjevam žurno djelovanje. S poštovanjem, Vjekoslav Bevanda. Rekao sam ko mi se usmeno odazvao, pismenog odaziva nisam imao. Dana 12.06. sam uputio dopis gospodinu Himzi Selimoviću, direktoru koordinacije policijskih tijela. Isti dopis je upućen gospodinu Fahrudinu Radončiću. Tu je pisalo: Sukladno zakonskim odredbama koje reguliraju prava i obveze Direkcije za koordinaciju policijskih tijela opravdano sam očekivao da ću blagovremeno biti informiran o organiziranju prosvjeda ispred i oko objekta institucija i s tim u svezi koje aktivnosti planirate sprovesti, kako bi ispunili obveze utvrđene Ustavom i zakonom. U takvim okolnostima, kao što vam je poznato, paraliziran je rad institucija BiH i višestruko je ugrožena sigurnost uposlenih, te pričinjena velika šteta u više segmenata. Imajući u vidu navedeno a u cilju stavljanja u funkciju institucija BiH, radi ispunjavanja ustavnih i zakonskih obveza, te stvaranja preduvjeta za opću sigurnost svih zaposlenih i uzimajući u obzir da to do sada nije učinjeno, sukladno mojim ovlatima zahtijevam da mi u najkraćem roku dostavite informaciju o procjeni sigurnosne situacije u BiH po svim aspektima. Istog dana sam se obratio Obavještajno sigurnosnoj agenciji direktoru Almiru Džuvi, gdje je napisano: Suglasno zakonskim odredbama koje reguliraju prava i obveze OSA-e, posebno u dijelu obveza prema predsjedatelju Vijeća ministara, opravdano sam očekivao da ću blagovremeno biti informiran, zagrada, po principu potrebno je da znam, o organiziranju prosvjeda ispred i oko objekta institucija BiH. S tim u svezi sigurnosnu procjenu, mogućnost ... obveza utvrđenih Ustavom i zakonom, posebice na okolnosti sigurnosti svih uposlenika u ovim institucijama. Takvim okolnostima, kao što vam je poznato, paraliziran je rad institucija i višestruko je ugrožena sigurnost zaposlenih i pričinjena velika šteta u više segmenata. 17 _________________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ispričavam se, ispričavam, može, može. Zatim 17.06. je Ministarstvo sigurnosti, Direkcija za koordinaciju policijskih tijela dostavila odgovor i ja sam ga odmah distribuirao članovima ..., na vašu uporabu tako da ne bih to prelazio. 21.06. sam, kao predsjedatelj Vijeća ministara, gospodinu Draganu Lukaču, direktoru i Federalne uprave i gospodinu Ćosiću Ministarstvu unutarnjih poslova, uputio zahtjev za pisano jamstvo. Na danas održanoj sjednici Kolegija Vijeća ministara, kome je predsjedavao gospodin Bevanda, u nazočnosti ministra, gospodina Špirića i gospodina Lagumdžije, ministra Radončića te ravnatelja svih sigurnosnih agencija, zaključeno je da se podnese zahtjev da Federalna uprava policije, Uprava policije MUP-a Kantona Sarajevo, u roku 24 sata, izdaju pisana jamstva da će poduzeti sve zakonom definirane mjere na osiguranju svih uvjeta za nesmetano funkcioniranje institucija BiH. U svezi s donesenim zaključkom tražim da u roku od 24 sata dostavite pisma jamstva za navedene potrebe. Mi smo ta pisma dobili 22.06. i od jednog i drugog organa i iste smo proslijedili kolegijima Parlamenta. NOS je 25.06. imao svoju sjednicu i donio je zaključke. Svi ste s njima upoznati, oni sadrže sve ono što je poznato. Traži se, znači, odgovornost za propuste koji su bili evidentni. Posebno hoću da naglasim dva sastanka koji su bili 21.06., to je bio Obavještajno sigurnosni odbor u proširenom sastavu, gdje pored gospodina Lagumdžije, kao stranog člana, i gospodina Špirića, u prvom dijelu je prisustvovao gospodin Radončić. Te smo zaključke isto tako proslijedili Kolegiju, ali mislim da nije na odmet da ovde pročitam jer nije predugačko. Mi smo zaključili da Ministarstvo sigurnosti BiH u koordinaciji sa nadležnim policijskim agencijama žurno sačini detaljan plan mjera i aktivnosti na prevazilaženju uočenih propusta sa ciljem stvaranja sigurnog ambijenta za normalno odvijanje svih životnih i društvenih aktivnosti u i oko institucija BiH. Da Ministarstvo sigurnosti u koordinaciji sa nadležnim policijskim agencijama žurno sačini procjenu sigurnosnog stanja sa aspekta buduće nenajavljenih okupljanja, u zagradi, jer je to postala praksa, i mogućih implikacija pa s tim u svezi i davanje garancije da u okviru raspoloživih kapaciteta mogu osigurati Ustavom i zakonom zagarantirana ljudska prava i nesmetano funkcioniranje sustava. Izvršni obavještajni odbor predlaže da Neovisni odbor Parlamentarne skupštine provede temeljitu istragu o postupanju odgovornih osoba na okolnosti proteklih događanja, sukladno zakonou, te da temeljem utvrđenog činjeničnog stanja poduzmu mjere iz svoje nadležnosti i o tome svemu izvjesti Vijeće ministara BiH. Da Direkcija za koordinaciju policijskih tijela, sukladno svojim ovlastima, nadležnim tužiteljstvima u BiH dostavi izvješća o prikupljenim saznanjima u svezi sa održanim prosvjedima, sa ciljem utvrđivanja eventualnog postojanja obilježja kaznenog djela i kaznene odgovornosti. 18 Na kraju, Izvšni obavještajni odbor je zaključio da je u cilju stvaranja uvjeta za funkcioniranje institucija BiH, sukladno Ustavu i zakonu, potrebno da se žurno zakaže sjednica Vijeća ministara na kojoj bi se razmatrala i analizirala sigurnosna politika u BiH, sa prijedlogom odgovarajućih aktivnosti, a u cilju nesmetanog rada institucija BiH, sukladno Ustavu i zakonu. Mi smo, budući da je sve to bilo usvojeno, održali sjednicu Vijeća ministara. Ja ću ukratko prenijeti obavijst o zaključku Vijeća ministara. Jedan poseban zaključak koji smo iznijeli, da bi jednostavno pokušali da razbijemo dezinformacije i sve ono loše što se dešava s problematikom jedinstvenog matičnog broja. Znači, mi smo svima uputili, pa između ostalog i Parlamentarnoj skupštini, dana 26.06. dopis. On glasi: Obavijest o zaključku Vijeća ministara BiH. Vijeće ministara na 54. Sjednici, održanoj 26.06.2013. godine, razmotrilo je i usvojilo Informaciju o poduzetim mjerama i aktivnostima policijskih službenika Direkcije za koordinaciju policijskih tijela BiH, kao i policijskih službenika drugih policijskih agencija u BiH, na osiguranju objekata institucija, na dan 05. do 07.06.2013. godine, prilikom održavanja nenajavljenih prosvjeda građana. Usvojili smo zaključke Izvršnog obavještajnog odbora, koji sam maloprije iščitao, 25. do 01.06. i zaključke sa sjednice Kolegija Vijeća ministara proširenog sa ministrom sigurnosti i svim direktorima sigurnosnih agencija, s prijedlogom programa i dinamike rada. Vijeće ministara se upoznalo sa zaključcima sa 32. sjednice Neovisnog odbora Parlamentarne skupštine od 24.06. Vijeće ministara konstatira da je Izvršni obavještajni odbor, kao i predsjedatelj Vijeća ministara, poduzeo sve nužne aktivnosti kako bi se od strane nadležnih sigurnosnih agencija u BiH dobilo izvješće i analiza događanja ispred objekata institucija BiH od 05. do 07.2013. godine, te kako bi se što prije stvorile predpostavke za nesmetan rad institucija BiH. Vijeće ministara je upoznato i prihvaća izražena jamstva Federalne uprave policije, Uprave policije kantona da će osigurati uvjete za nesmetano funkciniranje institucija BiH. Vijeće minsitara je zaključilo da su se stvorile predpostavke za rad i održavanje sjednica Vijeća ministara u zgradi institucija BiH, te se nastavljaju aktivnosti na zakazivanju sjednica vijeća ministara i realiziranju programskih zadaća. Dad bi raščistili sve dileme i maglu koja se jako nadvila nad problematikom matičnog broja, Vijeće ministara je dostavilo obavijest o zaključku Vijeća ministara: Vijeće ministara je na 54. sjednici, održanoj 26.06.2013. godine, razmatrajući analizu sigurnosne situacije u BiH i zaključka sa 32. sjednice Neovisnog odbora Parlamentarne skupštine, od 26.04, donesene povodom razmatranja Informacije o poduzetim mjerama i aktivnosti policijskih službenika Direkcije za koordinaciju policijskih tijela, kao i policijskih službenika drugih policijskih agencija u BiH, na osiguranju objekata institucija BiH na dan 05. do 07.06. u svezi s protestima ispred objekata institucija BiH, konstatiralo da je Vijeće ministara u prethodnom periodu već dva puta utvrđivalo Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o jedinstvenom matičnom broju i dostavljalo Parlamentarnoj skupštini BiH na usvajanje. Da je Vijeće ministara zbog neusvajanja tih zakona u Parlamentarnoj skupštini, dana 05.06.2013. godine, donijelo Privremenu odluku o utvrđivanju registracijskih područja za određivanje jedinstvenih matičnih brojeva u BiH, kojim je omogućeno u narednih 180 dana izdavanje jedinstvenih matičnih brojeva na prostoru 19 cijele BiH. Da su izdati matični brojevi po ovoj odluci trajnog karaktera. Vijeće ministara poziva sve organe nadležne za izdavanje jedinstvenog matičnog broja da primjenjuju Privremenu odluku o utvrđivanju registracijskih područja za određivanje jedinstvenih matičnih brojeva u BiH, kojom je reguliran način izdavanja jedinstvenih matičnih brojeva koji su trajnog karaktera. Imajući u vidu iskazano nezadovoljstvo građana Vijeće ministara izražava spremnost da u skladu sa svojim nadležnostima poduzima adekvatne mjere i aktivnosti. Evo, osjetio sam se, osjetio sam za potrebno da na neki način pokušam i usmjeriti diskusiju i da jednostavno skratimo i da ne ponavljamo neka pitanja. Hvala vam na pažnji uz jednu napomenu. Mi u srijedu imamo Vijeće ministara i na Vijeću ministara smo stavili Prijedlog izmjena Zakona o jedinstvenom matičnombroju. Hvala.
Zahvaljujem predsjedavajućem Vijeća ministara, gospodinu Bevandi na dodatnim pojašnjenjima. Prije nego što nastavimo sa diskusijama poslanika jedna kratka obavijest. Naime, danas u posjeti Parlamentarnoj skupštini BiH ili bolje rečeno i Parlamentarnoj skupštini BiH je i predsjednik Republike Hrvatske, gospodin Ivo Josipović, tako da planiramo napraviti jednu pauzu od 13:30 do 15:00 sati, tako da imate u vidu, svi klubovi i ministri. Riječ ima, prvi zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma, Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege poslanici, predsjedavajući Savjeta ministara, članovi, dame i gospodo. Poslanik sam od 2000. godine i nije mala stvar biti izabran u ovom visokom Domu, a velika je stvar biti četiri ili pet puta izabran. I znam isto tako da i neke moje kolegice i kolege nisu željele da budu u redu za ministarsku fotelju ili bilo koje drugo direktorsko mjesto ili izvršnom organu, nego su željeli da ovaj posao rade časno i pošteno. I zato sam se osjećao veoma postiđenim 06. juna kada su neki govorili, koji nisu imali nijedan glas, čak ni od svoje familije u kući, da mi koji smo ovdje dobili glas građana BiH ne radimo ono za šta su nas oni birali. Nadam se da su i kolege, koje ne dijele možda mišljenje od ovih iz RS-a koji su diskutovali danas ovdje, mogli da se slože sa mnom u vezi sa time. I ovo je jedinstvena prilika danas ovdje, ne da skeniramo situaciju, koliko vidim, situaciona analiza onoga što se dešavalo 06. juna je sasvim jasno rečena, nego da donesemo zaključke po kome ćemo poredati stvari u ovoj zemlji onako kako su poredane u svim demokratskim zemljama, pa i ove Evrope kojoj deklarativno težimo. Naime, zakonodavna vlast je ta koja piše zadatke, a izvršna vlast izvršava, a ne obrnuto, kao što je u ovoj zemlji, gdje nam iz izvršne vlasti deponuju Gordijeve čvorove ili zamršene stvari koje su i oni dobili odnekud i ispostavljaju nama u Parlamentu da to radimo. To je neprovodiva i neprihvatljiva situacija. Naravno, treba se krenuti prvo od nas samih. I zato predlažem zaključke koje ćete dobiti u pisanoj formi, sad ih samo najavljujem. Da prvo krenemo od nas samih i da u okviru ove tačke dnevnog reda, kada budemo glasali o zaključcima, prvo glasamo o povjerenju Kolegijuma, koji takođe snosi dio odgovornosti za negativan imidž ovoga Parlamenta koji je stvoren u javnosti. Krenućemo od nas. Nakon toga idu sekretari, kako ovoga Doma, tako i 20 zajedničkih institucija, koji su učestvovali u ovome što se dešavalo ovdje, a onda zadužujemo svojim zaključkom Savjet ministara da do kraja ovog mjeseca dostavi ovome Parlamentu Zakon o jedinstvenom matičnom broju, Zakon o državnoj imovini, Zakon o vojnoj imovini, presudu Sejdić- Finci i presudu koja ide u pravcu izmjena Izbornog zakona, a tiče se grada Mostara. Ne budu li to uradili, da sami daju ostavku, da mi ne bi potezali pitanje odgovornosti Savjeta ministara i odgovornosti ..., pa neka budu u tehničkom mandatu. Kome je problem da bude u tehničkom mandatu do kraja mandata ako se većina, ako je uopšte ima, dogovore o nekom drugom Savjetu ministara, pa neka se predlože isti ministri. Ne govorim o radu pojedinačno ministara, govorim o situaciji u kojoj zakonodavna vlast je ta koja piše zadatke a izvršna vlast izvršava, a ne obrnuto. O čemu Predsjedništvo priča i zar vas, sve vas zajedno sa mnom, nije stid da kažu da su se 98 stvari dogovorili posto. Oni ne mogu da se dogovore ni oko čega u Predsjedništvu, nijedan budžet, ispravite me ako griješim, nisu konsenzusom ovdje dostavili. Ne znamo kakva nam je vanjska politika, ne smijemo u UN , i na bilo kojem drugom mjestu, da pričamo o vanjskoj politici jer je nemamo. Nemamo zajednički stav, a oni govore da su se sve dogovorili. Savjet ministara kaže da je sve uredu kod njih, da nema nikakvih problema. Jedini problemi su ovdje u Parlamentu BiH. Zar je to ono što vi zajedno sa mnom želite da dostavite? Hoćemo li da govorimo o političkom uticaju na Tužilaštvo BiH? Zašto ovaj Parlament, i to je u zaključku, da zaduži Sekretarijat ovog Doma da podnese krivične prijave protiv dežurnog tužioca koji je bio taj dan, koji kaže da nije bilo kršenja Zakona, po članu, BiH, član 191. KZBiH gdje je neosporno dokazano da je bila talačka kriza, gdje neosporno dokazano da su ljudi i stranci bili zatočeni ovdje. Zašto ovaj Parlament nema snage da kaže i tužiocima – stanite, ... ne mora niko da krivičnu prijavu piše, vi ne odgovarate u ovom društvu nikome. Nije tačno. Nego mi ne smijemo to da uradimo. I kolege i kolegice nemojte poslije ako ne uspijete ove zaključke, a dobićete ih u pismenom, da dobro razmotrite, da vidite da imaju osnova da se usvoje, da me poslije pitate – zašto ovaj Parlament je u negativnom kontekstu prikazan, zašto kad je bila talačka kriza, telefonom niste mogli da dobijete nikoga ili kada ste dobili telefonom nekoga dobili ste ohrabrujuće poruke – samo se držite. Ko da se drži? Onaj koji ima Ustav u rukama i koji može da promijeni Ustav ove zemlje, neko drugi treba sa strane, izvan Sarajeva da pijucka kaficu i kaže da se drži. Ako ste raspoloženi da mijenjamo stvari u ovoj zemlji, da ih poredamo na način kako one trebaju da stoje, ima smisla da vodimo danas ovu raspravu. Ako ignorantski želite samo da pustite neke ozlojađene iz RS-a ovdje da kažu šta imaju i da nastavimo dalje da radimo, nismo došli na pravi način da otvorimo ovu temu. Hvala.
Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi predsjedavajući Savjeta ministara sa članovima Savjeta ministara, kolegice i kolege, poštovani gosti. Dakle, razmatranje informacija o događajima koji su se desili, to mi liči na jednu analizu koju je svaki novinar u svom listu mnogo bolje napravio nego što je ovo napravljeno post festum šta se dešavalo. Pa i oni ljudi koji su bili daleko od Sarajeva, ako su išta pratili, sami su pravili konstrukcije šta se to dešava na osnovu direktnog prenosa BH televizije koja je u jednom 21 određenom vremenu podstrekivala sve te događaje. Pa neka oni mene optuže kako ja se miješam u uređivačku politiku. Nikada ih nema ovdje da nešto kažu, izvještavaju šta je pozitivno, afirmativno urađeno na nivou BiH, ali zato specijalni izvještač BH televizije stoji tamo sa demonstrantima i kad god nemaju šta da kažu on se javlja, i to baš na svu sreću Srbin Starčević, evo na svu sreću i moj dobar prijatelj, javlja se on kao da se javlja, izvještava da je BH fudbalska reprezentacija osvojila prvo mjesto na svjetskom prvenstvu, sav ushićen, radostan, presrećan čovjek. No da se vratim temi. Dakle, mi smo danas došli i doći ćemo uvijek. I tu veče svi su objavili da smo sjedili u kabinetu uvaženog gospodina Živkovića, i SDS i SNSD i svi zajedno, i da ne zaboravim, da izrazim zaista zahvalnost predsjedavajućem Bećiroviću, ne treba naglašavati prefiks gospodinu, mi smo ovdje prvo na istom zadatku, ali evo, prijatelju koji je došao i rekao, citiraću – ja ću biti posljednji čovjek koji izlazi iz ovog Parlamenta i došao sam sa vama da budem. Evo, javno moje priznanje, kako god ko shvatao gospodina Bećirovića, pa mu stavljao etiketu je li SDP ili ne znam ko, ja mu kao čovjeku izražavam zahvalnost što je došao da to kaže. Pa ću onda biti malo ličan, jer prvo moram govoriti o sebi a onda o drugima. Ne mogu ja govoriti o onoj što baca papir sa nebodera i kaže mi podržavamo demonstracije a kao hoće kući djetetu od, ne znam, četiri mjseca, koje tamo samo je u tom vremenu, ali eto ona podržava demonstracije. Pa ću izraziti zadovoljstvo naravno i kolegama koje su iskazali barem ljudsku brigu za nevolje koje sam ja tog dana imao. Ne dao Bog nikome niti sam ja želio da izigravam žrtvu, jer se ja više ničega ne plašim u životu, ništa me ne može iznenaditi, ali ne dao Bog nikome, ni onom čovjeku koji nije ovdje, nego bilo gdje u BiH, bilo gdje na planeti, da preživljava sve to i da vam onda dođe doktorica koja kaže – ja imam samo zadatak da odavde nekoga evakuišem ako dobije srčani ili moždani udar. Pa ljudi, može li iko vizuelno da procjeni ko će u kojem momentu dobiti srčani udar i ko će dobiti moždani udar?
nije uključen mikrofon
Nasmijaću se sam sebi jer se radilo o meni. Ali vam zato uđe ona s bijelom trakom i penje se po zgradi gdje god želi sa megafonom. I ono što je najvažnije u cijeloj ovoj informaciji i informacijama, niko da dođe, tih struktura, ne treba meni, ali evo predsjedavajućem i članu Kolegija gospodinu Živkoviću jer smo svi na okupu, ili evo predsjedavajućem neke, odnosno predsjedniku stranke ili neko da kaže – ljudi, svi napolju znaju kada ćete biti evakuisani, jedini vi ne znate, strpite se još malo. I onda ja u pola četiri, evo klege su mi svjedoci, u pola četiri ujutro kažem – ljudi evakucija počinje u četiri, jer znam kako to idu obavještajne službe ili bezbjednosne, prave plan kada je najmanje interesovanje građana, kada svi odu spavati, kada se raziđu. Naravno, tada je najbolje. I ja podržavam to vrijeme, ne želim niko da strada od onih demonstranata. Ali skupi se njih dvije hiljade ili, nisam ih ja brojao niti me interesuje, ili 2,5 hiljade i kažu mi imamo podršku iz cijele BiH. Došla tri neka nesretnika iz Banja Luke i nose transparent, i oni nešto se priključili, niti ko čuo za njih u njihovoj zgradi – mi u ime RS-a podržavamo demonstracije u Sarajevu. Koje Republike Srpske? Koje, čije ime i ko su ti uopšte ljudi? E ja sam sve te identifikovao i ja se neću pozivati ni tražiti od Tužilaštva nikada, jer na njih nikad ne računam da će oni po službenoj dužnosti išta uraditi, ali se oni svi prisjećaju da sam im ja tamo stalno prisuta od 2005. godine, pa lično nosio krivičnu prijavu protiv NN izvršilaca, poznatih izvršilaca, pa i odnio krivičnu prijavu ko je ukrao Dejtonski sporazu, ukrao neko BH ljudi, pa ko je ukrao 22 CEFTA-u sporazum, pa ko je razne uradio stvari protivustavne. I sada, dođete vi u poziciju, visoki predstavnik primi tu delegaciju neku demonstranata i kaže – trebaju se evakuisati strane diplomate koje su se zadesile u zgradi. Ne kaže on treba, ma ne pojedinačno jer znamo se i prijatelji, sjedili smo kada je bio ambasador Austrije a ne visoki predstavnik. Kaže ljudi dajte, pa evo Slavuju pomozite ovom čovjeku, znam čovjek je bolestan tamo, šta znam hoće li umrijeti za pet minuta i hoće li uopšte doći na iduću sjednicu da govori. Možda bi neki volili da sam ja tada umro da ne govorim danas. Ali ne treba se radovati tuđoj nesreći jer nikada se ne zna kada stiže ona na druga vrata onih koji se raduju. A je se nikada ne radujem, ne dao Bog. Moramo biti ljudi. Mi smo danas došli ovdje, i doći ćemo uvijek, da pokažemo da mi tu veče nismo strahovali za svoju bezbjednost. Mi smo tu veče razumjeli stvari i one su najmanje ti protesti imali veze sa jedinstvenim matičnim brojem. Jer ona tamo žena koja je u kolicima dogurala dijete ono veselo ni krivo ni dužno, pa ona prvo kao majka treba da bude svjesna da na demonstracije ne treba slati ni muža, volila ga ne volila, i on da izgubi glavu ostaće sama, udovica, a ne dijete gura u kolicima. I tamo dođu i lupaju po autu predsjedavajućeg Savjeta ministara ne daju izaći, i niko nije kriv, niko nije odgovoran za to. Ne zna se ko je ona s bijelom trakom koji ... na megafon i kao on je neki vođa. Nađem ga ja na internetu, antidejton organizacija koja kaže – vrati Ustav Republike BiH predratne, ovo-ono. I sada njega interesuje jedinstveni matični broj. Ljudi moji, ja vas kao prijatelje, pogotovo iz Federacije, neću nikoga pojedinačno pomenuti, ni stranku ni pojedinca, gledam vas kao priajtelje, ne gledajte nas iz RS-a kao remetilački faktor. I čim mi dođemo na sjednicu ne čekajte ovdje da ćemo mi izazivati nerede neke, raspad BiH, ali ljudi, nećemo nikada prihvatiti nikakav zakon koji je protivustavno predložen, pa neka Centar civilnih inicijativa organizuje svaki dan po 10 konferencija i kažu ovi u Parlamentu neradnici, primaju plate a usvojili 3% zakona ili ne znam ni ja koliko oni prave procjene. Usvojićemo mi svaki zakon koji je u skladu sa Ustavom i Dejtonskim sporazumom, a on je na snazi. I dobro, da sad ne bih ja pojedinačno iznosio, ne volim to, ali šta gospodin Sejdić ima veze sa jedinstvenim matičnim brojem, eno slike, pokazaću vam je, stoji među demonstrasntima? Kako ste mogli očekivati podršku kantonalnog ministra policije, ako dođe gradonačelnik Komšić, onaj koji je na malo manjoj dužnosti, ne onaj član Predsjedništva, znam obadvojici ime, ali da ne pominjem, ja to ne volim, kaže – podržavam demonstrante, i dođe i priključi se tu. A mi u njegovom gradu. Jer on smatra da je ovo njegov grad, da ovo nije moj grad. Ljudi, ovo je moj grad. Barem dok sam ovdje na privremenom radu. Nekada je bio i pravi grad. Pa sam vam ovdje hiljadu puta ponavljao neke stvari, a to je vrlo važno, ja sam ovu zgradu uselio, on nije ni bio tu nikad. I onda vam izađu ovi, nismo se prepali onih slika tamo što pišu, ali je neshvatljivo na portalima imate nekoliko hiljada reakcija. To što on piše da treba mene ubiti, to je samo atmosfera Sarajeva, samo prenesena na jedan katastrofalan način i odbijanje nas srpskih poslanika da nemamo povjerenje ni od koga ovdje u Sarajevu. Ali se, naglašavam i završavam, nikoga ne plašimo, nemamo razloga. Ne rušimo mi BiH, ali nećemo pod strahom nikada prihvatiti nijedan prijedlog zakona pa da ga predloži Obama, da ga predloži Brisel, da ga predloži bilo ko. I zato hajmo nastaviti rad u interesu da nam svima bude bolje. Hvala vam lijepo. 23
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo, posebno mi je drago da imam priliku da se još jedanput obratim premda sam u sklopu replike želio minutu dvije reći, evo sada imam na kraju krajeva još više argumenata da kažem. Biće mi drago da ipak o ovoj temi na ovaj način razgovaramo u jednoj atmosferi koja priliči ovom Domu. Prije 2,5 godine kada sam došao u Parlament bio sam posebno sretan, ali tog dana, 06. juna, bio sam tako nesretan, tako žalostan, tako definitivno razočaran nad svim šta se dešava, nakon par dana pogotovo. I onda sam se pitao, pije svega zbog komšija, kažu šta vi to radite gore. Ko kome obrazložiti ovu situaciju ovdje u ovom Domu, kad se svi na neki način i razumijemo, a kada dođe do glasanja, maltene svako na svoj način. Jedinstveni matični broj svakako je problematičan bio, ali ja sam vjerovao da ćemo ga riješiti u skladu sa ustavom, u skladu sa zakonom. Nažalost, tu smo bili razočarani i sigurno da je i revolt naroda, da li je on organizovan, neorganizovan, ja zaista ne bih o tome želio da govorim, ali smatram da narod ima pravo da kaže da ne može da, ne znam, putuje, ne može dijete da zavede, da dobije jedinstveni matični broj, smatram da je to veliki propust naših izvršnih organa. Što se tiče, evo svih ovih dešavanja smatram da je problem i u tome da javnost nije bila obaviještena. Ja sam dva puta inicirao u protekloj godini i po dana praćenje ovog Parlamenta, jer smo mi jedini Parlament u regiji da mediji i državni javni servis ne prati rad Parlamenta, pa na bilo koji način. Čak smo i predlagali da to bude naknadno, da se reemituje itd. Međutim, upravo ova parlamentarna većina, kojoj ja ne pripadam, to i prvi i drugi put je odbila. Ja mislim da je i tu problem. Definitivno, evo imali smo priliku da čujemo različite govore sa, i iskreno moram reći da sam u potpunosti manje više slažem. Ali posebno gospodin Živković je iznio isto tako svoje osjećaje, što smatram da je definitivno stvar pitanja i nas ovdje, ali i izvršne vlasti. Ono što bih želio posebno da kažem da mi je na kraju krajeva bilo još teže, nije bilo ni junački, ni, da ne kažem, herojski, da je na onaj način predsjedavajući Vijeća ministara morao iz ove zgrade da izađe, što je bilo jako ružno. Druga stvar, ministar sigurnosti, smatram da je bar trebao tu da napravi priliku i elemente da bar kamere ne zabilježe takve momente. Druga stvar što bih želio da pitam, a to je – gdje je gospodin ministar u tom momentu, Radončić, gdje je u tom momentu bio? Bez obzira gdje je bio kako se je on osjećao kada je imao informaciju, vjerovatno da se narod okupio, da je Parlament, na neki način da su poslanici ovdje zatvoreni, da mi između sebe komuniciramo na neki način i spremamo se i pitamo se kuda sve skupa ovo vodi. Kakvo je njegovo razmišljanje? I druga stvar, šta bi on učinio da je bio tu sa nama i da je gledao, sa upravo svim međunarodnim predstavnicima finansijskih institucija koji su bili ovdje, sa kojima sam imao priliku da razgovaram, kako bi on ocijenio sigurnosno stanje u zemlji kao ministar sigurnosti da je bio ovdje i da posmatra šta se dešava vani, da on ne može da komanduje, da ne može da naredi, ne može da na neki način poslanicima i svim prisutnim omogući bezbjedan izlaz iz ovog Parlamenta, odnosno normalan rad? Ja zaista ne želim kao čovjek i kao poslanik pred narodom koji me je 24 birao, isto kao što smo svi na neki način dobili povjerenje od naroda, moramo gledati i moramo odgovoriti na ova pitanja. Ja zaista očekujem da u jednom normalnom ambijentu i atmosferi da odgovorimo na ova pitanja, ukoliko želimo da ove stvari idu naprijed. Hvala vam.
Za riječ se prijavio predsjedavajući Vijeća ministara, gospodin Vjekoslav Bevanda. U skladu s Poslovnikom članovi Vijeća ministara uvijek mogu dobiti riječ. Izvolite.
Evo, ja ću vrlo kratko. Ja sam razočaran Vašom diskusijom, jer očito nemate informacije, i podlegli ste ovim federalnim i bh madijima, kako sam ja izišao iz zgrade. Ja sam izašao iz zgrade u 16:05 sa gospodinom Čolakom, ni jedan ministar izuzev gospodina Novića tad nije bio u zgradi. Razmatrala, trebalo se razmatrati Izvješće o radu Vijeća ministara. U 15:05 sam informiran da je sjednica završena, u 17:00 sam ima sastanak sa poslanikom(?). Pa šta sam ja trebao? Da čekam, ovi što su i organizirali i koji sjede u ovoj sali i koji su dirigirali dole, kad će oni mene pustiti da ja iziđem vani, kad će Incko odlučiti hoće li izvlačiti Amerikance i jesmo li mi, što reče profesor Mile Lasić, bujrum na njih samo izvucite strance. Na svoje postupanje, na način kakav sam izišao, a vi gledajte fejzbuke i druge ljude što izlaze, ja sam ponosan. I da se sad opet ovo desi i da bude opet ista situacija, isto bi tako ... Tako da mi kukavičluk dajete na nešto, čovjeku koji je izlazio pred 20 tisuća demobiliziranih boraca kad nikog nije bilo, kad nije bilo vašega ministra u Federalnoj vladi i kad su palili Federalnu vladu kad sam bio. Ali tad je bio, tad je bio opravdan gnjev i strah i htio sam to umiriti. Ovo je sramotno što ste sada rekli i to ću Vam opet reći i opet bi isto postupio, da živimo i ponosimo se na državu BiH gdje bi predsjedatelj Vijeća ministara bude taoc, pa sad da vam kažem i sa bijelom trakom gospodina Aličkovića, koji ima tamo kaznenu prijavu i još par ljudi koji su prebijali cure ispred mojih očiju. Ja nigdje nisam pobjegao, otišao sam sa gospodinom Barišom jer smo imali sastanak u 17:00 sati, a otišao sam u 16:05 jer je sjednica Parlamenta bila završena u 15:00 sata. A šta ćete montirati, čime ćete se baviti, koje ćete medije gledati, to je već vaš, vaš izbor, to je daleko, daleko ispod svih mojih moralnih, etičkih i profesionalnih karakteristika i života. I možete mi reći šta god hoćete, ali je sasvim jasno šta mislite o meni. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se prijavila poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala Vam predsjedavajući. Pošto se SDA pravi malo nevješta, uvaženi kolega nije posao ministra bezbjednosti da juri za kamermanima, zabranjuje im snimanje. Postoji nešto što se zove sloboda medija ili ne znam možda mislite na ove kamere na zgradama. Ali je posao kantonalnog komesara, gospodina Vahida Ćosića, koji je vaš kadar, bio da ovdje obezbjedi bezbjednost. I ja sam očekivala malo više kritičnosti od SDA. Da je to igrom slučaja se, ne daj Bože, desilo u Banja Luci i da je kadar SDS-a 25 se onako ponašao kako se on ponašao, mi vam garantujemo on danas ne bi vršio tu funkciju. SDA kao odgovorna partija, ono što najmanje očekujem jeste da pokrenete pitanje odgovornosti svog kadra, a ne da ministra bezbjednosti optužujete što nije bacao sakoe ili ne znam šta na kamere.
Druga replika, poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
... evo samo još jednu rečenicu ću reći. Ja ne želim apsolutno da ističem nekakvo nezadovoljstvo, nego definitivno želim da dam podršku da ipak, koliko sam iz prethodnih vaših razgovora osjetio ono što i ja osjećam, da treba podržati da ovo definitivno stanje nije bilo prihvatljivo, ali ako je to tako i da Vi smatrate da predsjedavajući Vijeća ministara treba na onaj način, što su kamere prikazale, ja, meni se to ne sviđa, ali ne želim u svakom primjeru da, niti gospodine predsjedavajući nisam želio ja na taj način, nego kažem da u svakom primjeru treba obezbijediti sigurnost najvišim funkcionerima. A na kraju kraja i mi smo poslanici, nemojte da pravimo razlike jedni među, između nas. Mi smo na neki način, nije problem, evo ako smo bili poslanici, ali i međunarodni predstavnici su bili ovdje, ipak sam želio da i ministar, očekujem da će ministar sigurnosti reći kako bi se on osjećao, ja ne želim da ga kritikujem, ali smatram da bi bilo dobro da tako se na neki način ponašamo i da ostavimo utisak odgovornih ljudi, što u ovom primjeru, po mom mišljenju, nije u dovoljnoj mjeri. Hvala.
Riječ ima poslanik ili replika poslanik Mirsad Đugum. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pozdravljam sve kolegice i kolege, uvažene goste, uvažene predstavnike Vijeća ministara. Ja bih ovdje samo jednu stvar iznio, da sad idemo u drugome smijeru. I na diskusiju gospodina Jagodića želio bi samo nešto reći, da trebamo znati i tačno nadležnosti koje su koje i ko odgovara po kojim nadležnostima. Ako znamo nadležnosti, ako znamo situaciju u kojoj se dešavali i ko je odgovoran za koji dio onda možemo ići direktno prema osobama koje trebaju i koje su trebale izvršavati svoj dio posla. Ministarstvo sigurnosti se jasno zna šta ima nadležnost, zna se ko je zadužen i to nam je jasno rečeno ko je zadužen za dio sigurnosti zgrade, dio sigurnosti VIP gostiju, dio sigurnosti unutar zgrade i kako idu određene koordinacije i sistem. Ako imamo Agenciju za koordinaciju, a Agencija za koordinaciju njenu nadležnost je, odnosno kontrolu njihovog rada ima Nadzorni odbor, a tu nema apsolutno nikakve kompetencije Ministarstvo sigurnosti onda o čemu govorimo? Aktivnost koju je ministar sigurnosti uradio u čitavom procesu je i više nego što je maltene u njegovoj nadležnosti. I nemojmo apsolutno da prebacujemo bilo kakve negativne tokove prema bilo kome iz Vijeća ministara, prema bilo kome iz Parlamenta. Mislim da je situacija koja se desila i negativna i nezgodna bila za sve poslanike, neovisno iz koje stranke i koje nacionalnosti, jedna loša poruka BiH prema vani. I mislim da u tom sistemu moramo razgovarati i o uzrocima koji su doveli do demonstracija, a to su nezadovoljstvo građana po niz pitanja. Kulminacija svega toga je jedinstveni mtični broj i tu moramo postaviti iks pitanja i doći šta je uzrok, šta je povod za ... demonstracije i kako izaći iz, generalno, svih ovih problema koji se 26 vežu za, kažem, kulminaciju svih problema građana, države BiH i jednog i drugog entiteta i Distrikta Brčko. Da na jedan zajednički način pokušamo izaći iz ove situacije, raspraviti, dogovoriti se sa tolerancijom, maksimalnim uvažavanjem jedni drugih i poštivanjem izabrane svake funkcije da radi svoj dio posla, a i da mi kao poslanici preuzmemo određeni dio odgovornosti u spuštanju tenzija, razgovoru i dogovoru i onda ćemo sigurno imati bolji put. I još jednom bih zamolio da apsolutno na ličnom planu nikoga ne optužujemo, prema lično pojedincu ne idemo, situacija je nezgodna, teška i mislim da to trebamo prihvatiti i preuzeti svi dio odgovornosti onoliko koliko je ko u ovome momentu odgovoran za sve to. Odgovorni smo svi, pa i svaka stranka prema onome koliko ima ruku u Parlamentu da donese neki zakon, da anulira nešto, ali bi molio isto tako da se poštuju odluke Ustavnog suda, da se poštuje i princip dovođenja, da tako kažem, na jednu izdržljivu ravan rada svih organa i institucija. Hvala.
Zahvaljujem poslaniku Đugumu. Riječ ima poslanik Mato Franjičević. Izvolite.
Pa, naravno da je u svojoj srži ovo politička tema i ovo što se događalo 05., 06. na 07. lipnja da je samo na prvi pogled prvenstveno sigurnosni problem. Sigurnosni problem bi bio apsolutno u funkciji političkih ciljava ili možda bolje kazano politikantskih pristupa zbilji BiH ovakve kakva ona jest. S pravom je kolega Đugum rekao da trebamo doista malo više pogledati ili pokušati dokučiti uzroke. Jedinstveni matični broj je poslužio kao povod, uzroci su naravno mnogo dublji, a najdublji od njih je onaj da nemamo BiH definiranu iznutra, da ona ovakva kakva je nije rezultat unutarnjeg dogovora tri konstitutivna naroda i svih građana koji u njoj žive, posljedica čega je onda i ovo što, čega smo svjedoci, ne samo po pitanju jedinstvenog matičnog broja, nego i po brojnim drugim pitanjima, i ne samo danas, ne samo jučer, nego godinama od Dejtona na ovamo. Uvijek se igra neka utakmica nadmudrivanja hoće li, hoće li netko provući nekakav zakonski prijedlog koji je u interesu jednih, a na štetu drugih, itd., itd. Tako da je ambiciozniji prijedlog da se iz svega ovoga iziđe, naravno da sjednemo i da sami dogovorimo, da sami nađemo odgovor na pitanje kakva BiH, da taj odgovor onda rezultira jednom istinski stabilnom, istinski demokratskom, apsolutno funkcionalnom, ali demokratski funkcionalnom zemljom kojom ćemo svi biti podjednako zadovoljni ili podjednako nezadovoljni, nebitno. Da je kod ovih zbivanja dominirajući politički faktor, ja neću, nastojaću biti vrlo kratak, izdvojiću samo dvije stvari koje su mi ovako, koje su me zaintrigirale iz ove informacije koju smo dobili i povodom koje raspravljamo na ovu temu. Prva je, u informaciji stoji tamo da je negdje 05. lipnja kontaktiran rukovodni radnik, parafraziram ali blizu sam citata, Kantonalnog ministarstva unutarnjih poslova i da je od njega traženo da se uklone automobili koji su zapriječili normalni promet, odnosno izlaz iz službenih garaža ovdje. I da je čovjek to odbio uz obrazloženje da nema, da nije dobio naredbu da to uradi, ali da će podnijeti prekršajne prijave protiv onih, ovaj itd. I drugi detalj iz ove informacije, a već se spominjao, ja ću ga ipak ponoviti, to je činjenica da je reakcija Tužiteljstva bila da ovdje nema razloga za njihovo, da oni ne nalaze materijala za postupanje, jer nema elemenata kaznenog djela. Usprkos, mislim stvar bi apsulutno vrijedila da je suspendiran 27 Kazneni zakon BiH, ali koliko ja znam on je još na snazi, imaju jasni članci koji eksplicite definiraju da je u cjelom slučaju bila riječ o, u određenim segmentima naravno, kaznenim djelima. E sada, kolega Živković je rekao nekoliko dobrih stvari. Zastupnici u Parlamentarnoj skupštini BiH u Zastupničkom domu, izaslanici u Domu naroda, jednim dijelom su krivi za jedan pogled na Parlamentarnu skupštinu od strane javnosti, koji je takav kakav je, a rezultat je pogrešne metodologije rada koja se primjenjuje kod nas. Umjesto da se bitne i ključne, a samim tim i osjetljive stvari, pokušavaju definirati, pronaći nekakav kompromis, nekakav koncenzus u Vijeću ministara ili ne daj Bože na razini Predsjedništva BiH, pa onda da se o tome na normalan, relaksiran i primjereniji način raspravlja u Parlamentarnoj skupštini, kod nas je nažalost obrnut slučaj. Kod nas, i to čak predstavnici parlamentarne većine, koriste Parlamentarnu skupštinu kao pozornicu na kojoj se treba odigrati predstava, pa se predlažu zakoni za koje se unaprijed zna da neće proći, ali se predlažu iz razloga da bi se u toj predstavi sebe pozicioniralo kao nekoga ko je okej, ko je veći, ne znam, Bošnjak, Srbin i Hrvat itd. od onog drugog i da bi se na taj način eventualno unutar vlastite biračke baze osiguralo nešto više političkih poena. I naravno da je to na štetu svih nas i ja se apsolutno zalažem i slažem se s kolegom Živkovićem, koji je nešto slično rekao, da je potrebno da se uozbiljimo i da na drugi način pokušamo rješavati stvari na mnogo ozbiljniji i mnogo primjereniji način za ovu zemlju. Kad je riječ o samom povodu još ću samo vrlo kratko. Vi znate da je HDZ BiH, ali i HDZ 1990, kad je riječ o toj problematici apsolutno uvijek pozivao na prelaženje preko nekih političkih ili politikantskih okvira upravo zato što je cijela stvar bila od bitnog interesa za svakog čovjeka koji živi u ovoj zemlji. I taj interes je značajno, po našem mišljenju, nadmašivao neke političke interese ili politikantske interese koji su nažalost doveli do toga da smo dobili dva betonirana stava iz kojih je kasnije bilo jako teško izići. I to je jedan od razloga zato što se metodološki krenulo krivo i zato što se htjela odigrati predstava u Parlamentarnoj skupštini umjesto da se na nekim drugim mjestima, malo dalje od očiju javnosti, pokuša doći do kompromisa i naći neko rješenje. Evo uz, uz taj neki apel da, ako ništa drugo, vjerujem da je previše pretenciozno očekivati da ćemo sad sjesti i početi unutarnji dogovor oko unutarnje definicije BiH, ali bar da ovu metodologiju rada malo preispitamo, ja se zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici, uvaženi članovi Vijeća ministara i gosti. Evo, raspravljamo već nekoliko, skoro dva sata, o jednoj informaciji koja sve su prilike će završiti kako je i naslov točke dnevnog reda, a imamo informaciju o sigurnosnim aspektima nakon mjesec dana. Ovu informaciju smo vjerovatno mogli dobiti i nakon dva, tri dana ovakvu kakvu smo dobili. I meni je iskreno žao, evo to ću na početku ove rasprave reći, što svi skupa nismo našli 28 snage da se sastanemo već nakon sedam dana i da u radnoj atmosferi, a 135% na tragu onoga što je uvaženi zamjenik predsjedatelja istakao u svojoj raspravi, na toj osnovi da otvorimo raspravu, ne o sigurnosnim uvjetima nas koji sjedimo u ovoj dvorani ili u ovim uredima, nego o načinu kako uopće funkcioniraju institucije ove zemlje, jer ovo što se dogodilo je posljedica toga. Mi smo svjedoci da već nekoliko godina kreirano, motivirano, da ne kažem možda i plaćano iz različitih izvora, traje jedna neprimjerena kampanja protiv Parlamentarne skupštine BiH na koju se mi svi oglušavamo. Priprema se teren za rušenje najviše institucije na kojoj počiva BiH i to ... pred našim očima, pred očima svih naših sigurnosnih agencija, pred očima svih naših ministarstava, pred očima svih onih koji nama podnose izvještaj, a znaju da im nište ne možemo, znaju da nam ne odgovaraju, i znaju da prave cirkus od nas, i da dolijevaju ulje na vatru, i da oni, koji vode kampanju protiv nas, dobivaju samo više materijala da kažu – evo to su ti, ne daj Bože nikome, naši parlamentarci. Ja sam bezbroj puta rekao da sam se osjećao ponosno i to vrlo ponosno kad sam prvi put izabran u ovaj najviši Dom zakonodavne vlasti u ovoj zamlji, jer mislim da je stvarno velika čast i velika privilegija između 4 miliona stanovnika biti među 42 neposredno izabran, ne posredno nego neposredno izabran, samo tako još tri člana Predsjedništva se biraju u ovoj zemlji. I uistinu nastojao sam čitavo ovo vrijeme svoj mandat raditi maksimalno odgovorno i prema onima koji su glasali za mene, ali i prema onima koji to nisu činili, nastojeći i misleći da uvijek radim ono što je najbolje za, evo da tako kažem u najširem smislu, prvo za moju djecu pa i za svu djecu BiH. Danas me sramota što sam zastupnik u ovoj Parlamentarnoj skupštini. Oni koji vode kampanju uspjeli su, evo bar što se mene tiče, mene je sramota reći da sam zastupnik u Parlamentarnoj skupštini BiH, jer je to postalo najsramnije zanimanje u ovoj zemlji. Ima li išta sramnije u ovoj zemlji nego biti zastupnik danas u Parlamentarnoj skupštini BiH? Ako neko ima molim da mi javi pa da znam, možda će mi malo lakše biti. Zašto je to tako? Mi se k'o pitamo, mi k'o donosimo zakone, mi k'o imenujemo, nama k'o podnose izvještaje, ali nama niko ne odgovara ljudi, velika razlika. Imamo izvještaj koji, evo ne znam čemu i ova današnja informacija, čemu ona služi? Vijeće ministara ne odgovara nama i to mi valjda znamo, ili možda sam ja danas otkrio nešto novo, evo. Vijeće ministara odgovara strankama iz kojih dolazi. I zato se može desiti da predsjedatelj Vijeća ministara zove ministra ili, ne daj Bože, nekog niže rangiranog, da mu se ovaj neće ni javiti uopće, na telefon mu se neće javiti, možete misliti. I šta se događa? Ništa. Znači, po inerciji. Nama ne odgovara Vijeće ministara, Vijeću ministara, pošto znaju ovi niži od njih da oni ne odgovaraju nama, neće da odgovaraju ovi njima jer znaju da ih ne mogu smijeniti, znaju da ih ne mogu sankcionirati. Ovi znaju ovdje što sjede da mi njima ništa ne možemo, već samo ljudi iz pristojnosti evo tu su, mogu nam ... šta god hoće, mogu raditi šta god hoće, mogu ništa ne raditi. Pazite, mi imamo cirkus zbog matičnog broja i treba reći sto puta ovoj javnosti ali imamo ostrašćene medije. Neće ni jedan medij da kaže da smo mi iz HDZ-a podržavali svako rješenje koje je došlo u Parlamentarnu skupštinu ovdje, ma briga me hoće li biti devet, osam, sedam, pet il' td., baš me briga, ali neće niko da kaže. Mi smo isti kao i svi oni koji su imali jedno ili drugo rješenje. Ja poštujem i jedno i drugo rješenje odmah da vam kažem, međutim imamo činjenicu da je Vijeće ministara dva puta nama predlagalo, Vijeće ministara, znači na stranu sad ove zastupničke inicijative i ne prolazi ni jedan prijedlog Vijeća ministara. Kako? Znači, i vuk sit, i ovce na broju. Vijeće ministara kao predloži, oni se kao nešto dogovore, možete misliti, i nama predlože, a onda se mi ne možemo dogovoriti. Normalno da smo mi onda krivi, oni su dobri mi smo krivi. Vijeće ministara donese odluku jednoglasno, tako kažu, odluku, ne znam da li su imali pravo, jesu li mogli odlukom zamjeniti ovaj dio zakona, ali 29 jednoglasno. Pa, što nam jednoglasno ne dostavite prijedlog zakona da izglasamo umjesto te odluke? Evo, pitam sad ovdje pred svima, pred cjelokupnom javnošću, dajte nam prijedlog zakona koji ste vi jednoglasno utvrdili, pa nek parlamentarna većina ga glasa i da ne pravimo cirkus više od tog matičnog broja. Jer je uistinu napravljen cirkus od matičnog broja, cirkus zbog koga mnogi građani ove zemlje ispaštaju. Nije prosvjed niti spontan, ni nespontani skup nastao ovdje zbog matičnog broja, traži se okidač, ljudi su nezadovoljni svim i svačim. I interesantno je da nisu otišli ni pred entitetske vlade, ni pred kantonalne vlade, ni pred gradska vijeća gdje im se definira 95% njihovih životnih pitanja, zbog kojih su oni stvarno i opravdano nezadovoljni, nego su čekali okidač da dođu pred Parlamentarnu skupštinu BiH i da, evo ovdje iskažu svoje nezadovoljstvo, opravdano nezadovoljstvo. Načini na koje se to iskazivalo su potpuno nešto drugo, ali opravdano nezadovoljstvo. I dokle god mi budemo raspravljali, evo i ova rasprave ne vjerujem nažalost da će doprinijeti nečemu posebnom, na način kako će sad neko drugi, slušajući sve te naše rasprave, donijeti nekakve velike mjere, zaključke itd., i uspostaviti makar i minimum reda u ovoj zemlji, neće se ništa promjeniti, znači neće se ništa promjeniti. Mnogo je onih koji imaju interes da oštricu kritike ili nezadovoljstva javnosti usmjere prema nama. Jer ako je usmjerena prema nama nije prema njima, to je sasvim jednostavno mislim, i to ovaj, to ne treba biti nekakav veliki filozof ili mudrac pa zaključiti nešto tako, jasno je to. To što su ovlasti Parlamentarne skupštine takve kakve jesu, što Ministarstvo sigurnosti, evo ne znam da li me sad negdje sluša nekadašnji ministar sigurnosti koji se na mene ljutio kad sam mu ja sa ove govornice tamo doduše govorio kako se on ne pita ni Marijin dvoru ovdje. I on se na mene ljutio, nisam ja mislio, nisam ja sretan zbog te činjenice da se razumijemo i nije to pitanje ko je ministar, nego je pitanje Ustava i zakona kako smo mi podjelili to i nažalost ministar sigurnosti, državni, se ne pita. Evo, imali smo na kraju pokazatelj da se ne pita. To što mnogi ili neki ovo svrstavaju u nekakva međuentitetska pitanja odmah da kažem da sam apsolutno protiv toga. Ja mislim da ovo nema veze ni s entitetima, nema veze ni sa nacijama, nema veze ni s čim, ima veze s ... ovog Parlamenta. Ili mi smo ovdje isti zastupnici, znači isti, na isti način smo došli ovdje, na isti način smo izabrani, samo u različitim izbornim jedinicama, imamo iste mandate i ne vidim ja sad što, jel moj mandat teži, veći, nego evo, ne znam ni ja, od kolege Bursaća koji je u nekoj drugoj izbornoj jedinici, da ne govorim od nekog iz Federacije itd. Mi smo potpuno isti zastupnici i dokle god mi ne prihvatimo činjenicu, znači da smo prvo prepustili sve poluge odlučivanja izvan ovog Parlamenta, o ključnim stvarima se dogovaraju lideri ne dogovara se Parlament, i ako se lideri ne dogovaraju nisu oni krivi nego mi. Čuj, mislim, sad smo mi krivi i za lidere i za nelidere, krivi smo i za Vijeće ministara, krivi smo i za entitetske vlade. I jesmo krivi, jer smo čak i onaj dio ovlasti koji mi imamo pustili da o njima drugi odlučuju i onda se nama, kako ćemo se mi dogovarati, ... da se dogovaramo.
Teško mi je reći, teško mi je reći sviđa mi se diskusija, ali vrijeme.
Ma meni se ne sviđa povod i zaključujem. Evo hvala lijepa. 30
Zahvaljujem i Vama. Replika, uvaženi kolega Saša Magazinović. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolege zastupnici. Da me kolega Lozančić pogrešno ne shvati, samo kada se tiče njegove diskusije samo je kratki ispravak netačnog navoda. Vijeće ministara je utvrdilo privremeni, privremenu odluku a ne zakon i dio te privremene odluke stoji kao zadnji član da ova privremena odluka ne prejudicira konačno rješenje, tako da to povezivanje sa zakonom ja bih Vas zamolio da ne radimo. Međutim, kad sam se već javio za riječ, nekoliko replika na prethodna izlaganja. Imamo situaciju kad govorimo o nekim nepoznatim kategorijama, neko, negdje, neko je odgovoran, oni što znaju, oni koji se osjećaju prozvanim itd. Jedan čovjek mi je davno rekao u paranoji se sve uklapa i to je stvarno tačno. U današnjem vremenu a posebno u poslu kojim se mi bavimo paranoje ima više nego ičeg drugog. I isti taj čovjek mi je rekao – nemoj se truditi nikada da ispraviš nečiju paranoju. Ja kažem – zašto? Pa kaže – zato što mu se i to uklapa u paranoju da će mu neko govoriti da to nije tako. I uredu, svi živimo sa svojim paranojama, ali ja zaista pretendujem na sve nas da se oslobodimo toga u današnjoj diskusiji, da se oslobodimo politizacije, jer nema potrebe, uvaženi kolega Jagodiću, da Vi probirate ko je po Vama kriv i fakturišete nešto ministru sigurnosti za šta i Vi znate da nije odgovoran, za šta i Vi znate koja je njegova ingerencija, i nema zaista potrebe za takvim stvarima, jednako kao što nema potrebe ni za teškim riječima početak kraja ili kraj početka ili ne znam ni ja šta, osim ako nam je cilj da ovo traje dva dana i da se svak isprazni šta mu je na duši i da zanemari ono o čemu bi zapravo trebali govoriti. Dakle, apelujem na sve nas, evo ja sam, ja se iskreno nadam da ste u dosadašnjem dijelu rasprave mogli vidjeti da Klub SDP-a nije se ovim koristio, da zaista izignorišemo, pa čak i one lične paranoje, da probamo se vratiti na temu, da probamo zaustaviti onaj svoj, pa jes to ljudski, ali nije dobar poriv da ovo iskoristimo za politizaciju, da svojoj, da partiji koja nam je suparnik fakturišemo nešto što ne stoji ili ljudima iz te partije, i da se klonimo teških riječi, jer bojim se da, ako budemo se na ovaj način ponašali, ovo bi mogla biti još jedna sjednica koja se neće odmaći od ove tačke dnevnog reda. Hvala vam.
Riječ ima, odnosno repliku, poslanik Niko Lozančić. Izvolite.
Ma, moram reći da nisam razumio razlog za repliku. Ja sam vrlo jasno rekao kako se mi igramo ping pongova u ovoj državi pošto niko nikom ne odgovara, pošto niko nikom nije odgovoran onda može tako raditi, jer sam rekao da je Vijeće ministara, kako sam ja čuo, jednoglasno donijelo privremenu odluku o jedinstvenom matičnom broju. Ako je to točno, ako je to istina, zašto nam niste predložili, samo sam rekao, zakon isto tako jednoglasno i da ne bude ovdje sad da vi izglasate jednoglasno u Vijeću ministara zakon, a onda mi ovdje iz istih stranaka iz 31 kojih ste vi to izglasali, mi onda ko nećemo to. I to ne pojedinačno nego čitavi klubovi. Mislim, koga mi sad, koga mi tu varamo? To je suština. Znači, ako je onaj drugi dio replike bio, nisam prepoznao doduše, ma nema, pazite, mi dok ne počnemo stvari nazivati pravim imenom neće se ništa promijeniti ljudi. Neće se ništa promijeniti dokle god mi budemo taktizirali i hodali po žici, a da se ne daj Bože nikome ne zamjerimo, nema teorije, mi ćemo samo dublje tonuti i bit ćemo normalno sve više krivi i to opravdano krivi. Sad nam malo štimaju da budemo krivi. Malo nam, jer najviše odgovara mnogima da mi budemo krivi, ali sve više postajemo stvarno krivi, jer ne konzumiramo svoj dio ovlasti, ne tražimo odgovornost od onih od kojih imamo pravo tražiti i normalno je onda smo mi odgovorni i za ono što drugi ne rade.
Riječ ima poslanik Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Činjenicu da smo se okupili danas ovdje u visokom domu treba sigurno shvatiti kao ohrabrujući fakt i kao vidljiv dokaz da prihvatimo dalje na sebe odgovornosti koje stoje pred ovim Domom u narednom periodu. Želio bih da čestitam svima u Kolegiju koji su imali političke mudrosti i snage da stvore uslove za nastavak rada Parlamenta BiH. Današnja rasprava, iako nosi naslov pitanja sigurnosti, je li, pokazuje u stvari da mi, da u suštinu fokusa rasprave treba staviti političko pitanje koje je izazvalo, koje je bilo povod da imamo i ovaj zastoj u radu Parlamenta a i ovu, rekao bih, vanrednu situaciju. Dakle, mi u SDP-u smatramo da ovo nije primarno bezbjednosno pitanje nego da je svakako bezbjednosno pitanje sastavni dio kompleksnog pristupa ovom problemu kao jednom izuzetno složenom društvenom problemu, a to postavlja pitanje – šta je velika stvar koja će se desiti u političkom životu BiH u narednom periodu. To bi morali kao ljudi koji politički promišljamo da imamo pred sobom kao pitanje. Očigledno je da građani traže politički pluralizam. Traže da o bitnim pitanjima ne odlučuju samo lideri, čak ne i političke partije, nego da odlučuju građani kao dio civilnog društva. Politički pluralizam, to je nešto na šta ćemo se morati naučiti, možda kao neko novo dostignuće u razvoju demokracije u BiH, a to stavlja pred sve aktere tog procesa nove izazove, pitanja i dileme. Dakle, prvo izazove pred one koji organiziraju i vode takav građanski aktivizam. To ne može biti diktat, to ne može biti imperativ, to mogu biti demokratski izneseni politički stavovi, prije svega prioriteti u društvenom razvoju, i mi ih tako moramo razumjeti. Oni će kao takvi najviše pomoći da mi i u našem političkom djelovanju stvari promijenimo i postanemo efikasniji. Znači, mi nismo imali, i jasno treba istaći, mi nismo imali rješenja koja su nam nametali građani kroz proteste. Oni su tražili da mi riješimo problem, a ne način kako ćemo taj problem riješiti. Dakle, pred Parlamentom i pred nama postoji mnoštvo posla koje upravo iz ovih prioriteta, koje građani nameću, ostaje kao naša nadležnost, odgovornost, naša misija. Dakle, građani traže rješenje jedinstvenog matičnog broja, a na nama je da nađemo soluciju kako to izvesti na način da usaglasimo sve raznovrsne suprostavljene stavove u pogledu tog pitanja. I ne samo jedinstveni matični broj, nego i mnogo toga što će u narednom periodu iskrsnuti pred nas, što će biti prvo 32 pitanje vezano za vojnu imovinu, pitanje vezano za ustavne promjene na liniji presude po predmetu Sejdić-Finci i mnoga druga pitanja. Dakle, smatram da mi moramo u stvari imati u vidu da ćemo živjeti sa paralelnim aktivizmom građana, i da ovo nije incident, da ovo nije nešto što se desilo i više kao elementarna pojava, elementarna nepogoda će prohujati pored nas ostavljajući naravno izvjesne posljedice. To će biti normalna politička situacija i normalan politički kontekst. U tom smislu, dakle mislim da i sigurnosno pitanje postaje vrlo važno. Moraju se znači definirati pravila u kojima se taj demokratizam, taj građanski aktivizam može provoditi. Naravno, neprihvatljivo je ugrožavati slobodu ljudi koji su u ono vrijeme 06. juna bili blokirani, dakle slobodu kretanja, slobodu ljudi koji su bili u toj zgradi i mislim da je to jedna pouka koju ustvari moramo izvući iz sigurnosne službe, i oni koji će ubuduće protestirati, a i mi sami. Dakle, moraju biti jasna pravila kako bi se demokratski aktivizam građana mogao ispoljavati upravo u duhu jedne demokracije. Ovdje imamo dosta opsežnih analiza u pogledu sigurnosnih aspekata, ja se u njih ne bih posebno upuštao, ali bih želio da kažem to da mi možemo razvijati na osnovu tih informacija razne teorije, teorije zavjera i sličnih stvari. I zato mi je u političkom kontekstu, je li, bilo jako, ne znam kako bih rekao, jako zabavno čuti da su organizatori ovih protesta SDP i Lagumdžija. Pa toliko argumenata i kontraargumenata imate koji u stvari negiraju ovakav pristup. Ja bih morao sad da upotrijebim misao jednu izvanrednu našeg Nobelovca Ive Andrića koji je rekao da mi na ovim prostorima o drugima sudimo najviše na osnovi vlastitih spoznaja i sklonosti. Prema tome, sigurno da je to poruka koja je upućena za određene političke svrhe, određenoj publici, određenim ciljevima i ja mislim da ona uopšte ne doprinosi jednom konstruktivnom pristupu kakav nam je danas jako potreban u vezi sa ovom situacijom. Konstruktivnom pristupu u smislu da svoju energiju, snage fokusiramo na rješavanje problema koji stoje pred nama, a koje su u stvari i građani istaknuli kao svoje interese. Ja bih na kraju htio da samo kažem da povodom ove diskusije i polemika o Dejtonskom sporazumu i zaštiti nacionalnih prava i institucija itd., osobno sam, evo sad da kažem, osobno sam uvijek imao izuzetan senzibilitet prema tome, nastojeći da zaista stvari zovem onako kako je to Ustav definirao, i zato mi strašno smeta sistematsko negiranje jedne ustavne kategorije od strane mnogih, dakle ne svih, mnogih političara iz RS-a, a to je nazivanje institucija BiH zajedničkim institucijama. Vjerujte da to predstavlja također jedan od vrlo, vrlo suptilnih načina ignoriranja, dezavuisanja Dejtonskog sporazuma. Ja mislim da bi to bilo korisno za našu higijenu da se i toga kanimo. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike. Riječ ima poslanica Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Prvo ću se osvrnuti na ovo posljednje na naše nazivanje ovih institucija zajedničkim. Pa, gospodine Domazet ako nisu zajedničke onda čije su? Da li to Vi nama želite reći ... 33
Bosne i Hercegovine.
Samo malo, kolega Domazet, molim Vas sad ima riječ poslanica.
A zašto vi nama branite da ih mi osjećamo svojim i da kažemo da su i naše, da su nam zajedničke? Pa dozvolite da mi želimo da ovo budu i naše institucije, gospodine Domazet.
Samo sekundu. Ja sam dao riječ poslanici Aleksandri Pandurević i zamolit ću sve, uključujući i kolegu Domazeta da, dok drugi poslanik iznosi svoje stavove, da se ne javljaju s mjesta. Izvolite.
Hvala, ali nadam se da ćete mi ovo oduzeti od vremena. Druga stvar, tek sad sam sigurna, gospodine Domazet, nakon ovog govora o građanštini, građanima, demokratskom aktivizmu, da je upravo SDP stajao iza ovoga. I nemojte zaboraviti, gospodine Domazet, da postoje snimci, da na tim snimcima postoje vaši aktivisti koji su snimljeni dole. Šta su radili? Zašto dole nije bilo aktivista SDS-a, SNSD-a? I kad već pričamo o građnima, gospodine Domazet, to jutro kad sam došla na posao, kad sam otvorila mejlove, samo ću pročitati jer su zaista neprimjereni neki od njih, četnička, da ne kažem šta, svi ste vi iz genocidne tvorevine zakuhali, ko biva vi država, vi ste otpad, a ti si, pa dalje da ne navodim. Sljedeći opet četnička, sljedeći neće vam pomoći gospodin Dodik koji je navodno poslao policiju iz Istočnog Sarajeva da vas spasi. Krivi ste, snosite posljedice svojih postupaka. Ni Dodik nije ništa pametniji sa svojim ubacivanjem JMB, a to će se pokazati, s tim ništa nije dobio. Niste autohtona pokrajina ni monarhija. Sljedeći kletve mojoj porodici. Sljedeći volio bih da ti mogu reći da si, da ne čitam. Sljedeći mejl pozdrav kokoški kokošinjca Vlade RS-a, vaša politika koju vodite iz kokošinjca RS je poznata pticama na grani da ne pričam o svijetu i EU, itd., itd. Ako mislite vi u kokošinjcu RS-a da je to država haj molim vas probajte da se otcjepite i proglasite državom. To su mejlovi, gospodine Domazet, građana koji su protestovali ispred Parlamenta. Tim mejlovima se bavi MUP RS-a, jedinice za visoko tehnološki kriminal kojim sam ovo prijavila, i detektovano je svi su stigli sa adresa iz Sarajeva. Prema tome, gospodine Domazet, ja ne vjerujem da je bilo ko dobio od kolega iz Federacije mejl gdje mu se spominjala nacionalna odrednica, pripadnost narodu itd. Nemojte molim vas, niko od nas ovdje nije naivan, da se lažemo, svi dobro znamo ko stoji iza onog dole i šta mu je bio cilj, ali hajte da vidimo, radi budućnosti, kako ćemo ovo riješiti i kako ćemo na najbezbolniji način izaći iz ove situacije. Negiranjem onog što je bilo bojim se da nećemo doći do rješenja. 34
Zahvaljujem. Replika, poslanik Slavko Jovičić, druga replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, replika je uvaženom profesoru Domazetu. Znate, ako Vi u prvoj rečenici kažete da ovdje bezbjednosni aspekt nije važan, ja onda postavljam pitanje šta je važno? Čovjeku je prvo potrebno da ujutru ustane, da se umije, obuče, jede i da je bezbjedan, a onda planira aktivnosti. Ako nije bezbjedan, šta mu pada na um? Ne pada mu na um ni Pentagon, ne pada mu na um ni Ronaldo, ni ne znam Đoković ni bilo ko. Dakle, to je suština. Ono što mene raduje u cijeloj priči, ja podržavam svaku nevladinu organizaciju ali koja ima svoje članstvo, ali, kažem, raduje u cijeloj priči da je tamo samo bilo, po mojoj procjeni, 2.000 ljudi, što se Sarajevo nije priključilo i što su i oni ignorisali mnogi, pa su rekli – pa tamo zna se ko to predvodi. Drugo, u cijeloj toj rašumunijadi, rekla je sad kolegica Pandurević, kakvih je tu uvredljivih poruka. Ma ne može mene niko uvrijediti. Kako će me neko uvrijediti i šta mi on može napisati, koji transparent nositi, ako on meni napiše da mene plaća BiH. Pa to je logično. Ali ko uplaćuje u budžet BiH? Uplaćuju li to veseli Srbi iz RS-a? Ima li neka institucija, evo neću je nazvati ni zajednička, ni entitetska, ni komunalna, ne znam ni koja, koja uplaćuje pare u budžet BiH? Čiji je taj budžet? Jel' ga samo uplaćuju Bošnjaci, jel' ga samo uplaćuju Srbi, Hrvati ili ne znam ni ja ko? Ali da ne idemo tako daleko. Dakle, gospodine Domazet, ja Vas izuzetno cijenim i sve kolege naravno, ali nikada, zapamtite, ne postoji da se okupilo 100.000 ljudi, mene neće preplašiti, ja sam svoje muke prošao. Ali ću zato tražiti na jednoj sljedećoj sjednici i od kolegice Majkić, koju podržavam što će održati ovu sjednicu svoje komisije, kažem svoje pod navodnim znacima. Svugdje u demokratskoj državi protestuju ljudi, ali da se kaže, evo onako lupam da kažem, 600 metara, 800 metara, kilometar od Parlamenta traka i protestujte brate, vrijeđajte koliko želite. Kakve god želite transparente, evo prvo mene stavite, imate brate slika tamo crtali ste ih danima i pišite šta god želite, ali pustite me da izađem kući čovječe jedva na nogama stojim. Pustite onu ženu veselu koja tamo čeka dijete i ne znam ni ja porodica. I nemojte to zloupotrebljavati jer ovo nije grad Bošnjaka. Ako želite na taj način, bio sam svjedok kad su jednom istjerani, nemojte više to raditi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Jovičiću. Replika, poslanik Anto Domazet. Izvolite.
Dakle, ja sam mislio na institucije BiH. Naravno, Vi možete u emotivnom, u kolokvijalnom i svakom drugom razgovoru upotrebljavati sasvim različite atribute itd., ali kad govorimo zvaničnim jezikom onda su to institucije BiH, a ne zajedničke institucije. 35 Drugo pitanje vezano je za procjene, političke procjene na osnovi glogova. Dakle, ja Vam tu ne mogu ništa pomoći, to je Vaš problem, a mislim da je u sličnom problemu, naravno sa drugim kvalifikacijama, ocjenama, optužbama itd., maltene svaki političar koji komunicira putem interneta. Hvala lijepo.
Replika, poslanik Borislav Bojić, a nakon toga nadam se prelazimo na diskusije. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Ja ću pokušati zaista u jednom vrlo primjerenom tonu da repliciram gospodinu Domazetu iz prostog razloga što je ovdje jako mnogo se toga čulo u vezi sa promocijom grđanskog društva u čemu mi vidimo jednu ozbiljnu političku zamku i da znate da to jako dobro prepoznajemo, posebno mi iz RS-a. A Vas želim da uputim na član 1. Ustava BiH, stav 3. koji kaže da jest BiH cijela ali iz dva dijela i baš stoji ovako, citiram – BiH se sastoji od dva entiteta. Sastoji se od dva entiteta, gospodine Domazet, to piše u Ustavu. Pa dalje piše – Federacija BiH i RS-a, u daljem tekstu: entiteti. Tako stoji u Ustavu. I mi ovu državu doživljavamo kao zajedničku našu državu. Dakle, prosto da se razjasnimo u vezi s tim pitanjem. Sljedeće pitanje, gospodine Domazet, očekivao sam od Vas da ćete da posvetite pažnju nekoliko događaja koji su bili vrlo važni za BiH. Hajte uzmite i sa aspekta ekonomije gdje sam to od Vas očekivao, Vi znate da su ovi politički događaji koji su se zbili u Sarajevu spriječili dolazak važnih delegacija u BiH. Uzmimo recimo samo tri, spoljno-politički odbor EU na čijem čelu je Doris Pak i petero ljudi koji su trebali da dođu u BiH nisu došli. Recite mi iz kojih razloga? Zato što su ovdje uslovi bili, pretpostavke stvorene da mogu da dođu. Da li je činjenica da isto tako ovdje u BiH trebao je da se desi dolazak delegacije eksperata EU u vezi sa IPA fondovima. Da li se to desilo? Nije. Iz kojih razloga se nije desilo? Postavljam Vama, namjerno Vama postavljam to pitanje. I naravno, kad je u pitanju aspekt bezbjednosti, treba podsjetiti na činjenicu da su ministri bezbjednosti, sigurnosti, ili kako god hoćete da kažete, koji su trebali da organizuju konferenciju ovdje u BiH, i ona je odložena. Znači li to da je ovdje ... stanje, gospodine Domazet? I onda Vi nama šaljete političke poruke, jedan čovjek jedan glas, građanska država i td. Sve smo to jako dobro prepoznali, i nema zamke u koju ćemo da upadnemo mi iz RS-a sa aspekta onoga što smo čuli od Vas ovdje u ovoj diskusiji koju ste rekli, a kolegici su upućivani mejlovi, ne radi se o glogovima, dakle ne radi se o društvenim mrežama već na njenu adresu su poslane ovakve poruke, kolega Domazet.
Replika, prvi zamjenik predsjedavajućeg Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem. 36 Uvaženom kolegi Domazetu da kažem da zajedničke institucije nije niti pogrdan niti posprdan naglasak. To znači da mi osjećamo te institucije kao svojima i ne bih se s time niti igrali niti zezali. To je za mene sasvim prihvatljiv, da kažem, nadimak, za razliku od nekoga ko ne želi da kaže Republika Srpska nego kaže RS, ili još gore da kaže manji BiH entitet, ili da ne govorim stvari koje govore ljudi, a priznat ćete da su ljudi iz „1. marta“ bliski Vašoj političkoj partiji. Mi smo dugo vremena ovdje pričali i nekoliko puta temu otvarali o imenu zajedničkim institucijama samo da u google upišete ime zajedničke institucije, u milisekundi ćete dobiti preko milion, znači stvari koje google izbaci, a vezano je za zajedničke institucije. Ako pročitate sve izvještaje PIK-a, a ja znam da Vaša politička partija detaljno čita te izvještaje, vidjet ćete da su tamo navedene zajedničke institucije. Ako samo prelistate Zakon o zastavi i grbu BiH, tamo je navedeno da se zastava može da bude na zajedničkim institucijama. Ako baš toliko vam ne sviđa se taj naziv imate načina i preko Predsjedništva i preko člana Kolegija da na Ustavni sud stavite tu odredbu pa da izbacite te zajedničke institucije. Tako da nemojte nas tjerati da upotrebljavamo neki izraz koji nije ni pogrdan, niti nekome šteti. Hvala.
Nastavljamo dakle sa diskusijama. Podsjećam sve prisutne da danas nije tematska sjednica posvećena informaciji o sigurnosti već da nas čeka još 29-30 tačaka dnevnog reda i da vodimo računa i o toj činjenici. Znam da bi svi mogli raspravljati o svim temama, ali hajmo se fokusirati, bit će sjednica vjerovatno 25. jula posvećena i ustavnoj reformi pa ćemo moći i o tome dijelom govoriti. Izvolite. Kolega Saša Bursać.
Hvala predsjedavajući. Pozdravljam sve u sali. Evo, javio sam se da kažem isto par riječi i nisam se htio javljati za repliku iako gospodine Domazet Vas uvažavam kao jednog od umjerenih poslanika ovdje, ipak apsolutno sa Vama ne mogu da se složim. Odlučju građani, to je tačno, odlučuju oni i na izborima. Mogu oni odlučivati i kroz proteste, sve je to uredu, ali ako je demokratski aktivizam to što smo nas dvojica ovdje bili ujutro do četiri sata zato što jednostavno fizički nismo mogli izaći onda se apsolutno sa Vama ne slažem. Znači to definitivno to ne može i ne smije biti, i nigdje u svijetu, nije demokratski aktivizam ako vam neko uskrati jedno od osnovnih ljudskih prava a to je da se krećete. Vi ste, evo i danas ovdje samnom i danas nema na dnevnom redu jedinstvenog matičnog broja ali nema ni kolica, nema ni dječijih kolica ispred zgrade, nema ni protestanata, bar nam niko još nije javio da se bilo ko okuplja. Zašto ih nema? Nema palice dirigentske u rukama političara koji nažalost diriguju a za sredstvo koriste dječija kolica. Nema ih zato što isto tako svojom palicom mašu i upravljaju nekim navijačkim grpama i ko zna čime, zato što ih imaju na neki način na svojoj ruci. Definitivno i danas ja sam očekivao, iskren da budem, da neko nas kritikuje. Niko nas i ne kritikuje samo zato što, sve čvršće i čvršće sam uvjeren, zato što političari iz Sarajeva nisu voljni da danas tu neko ne stoji. Zato je plato ispred ove zgrade prazan. I to isto nije, kako Vi rekoste, demokratski aktivizam. Vi ste ekonomski stručnjak i odlične sam stvari kroz komisije mogao da čujem od Vas, ali ono što ja znam kao običan građanin da je kreditni rejting umro, u BiH on više ne postoji, on je 37 sahranjen sto metara od ... Sahranili su ga gospoda uglavnom sa lijeve strane koji ništa ne čine i koji naprave jedan štur izvještaj koji dođe i koji ne liči ninašta. Naježim se kada pomislim šta bi se desilo da je ovo sve zajedno odigralo se u Banja Luci. Bog zna ko nas sve optužio nebi za šta. Eto, desilo se u Sarajevu pa niko nas, Bog zna, za nešto i ne optužuje. Katastrofalno je to kako se ponašao BHRT, ono je potpuna katastrofa. Ono je onako huškački izgledalo da je to na kraju postalo već i pomalo jadno, jer kada se već sve malo slegne i primiri eto ih da se oni jave da malo doliju ulja na vatru. A svako malo ovdje pred nama je neki zahtjev da mi nešto kao pomažemo na ovaj ili na onaj način. Evo ja da vas pitam kako poslanik iz RS-a da im pomognu sad ovdje, kako bi da dignu ruku za bilo šta kada smo prozivani na sve moguće i nemoguće načine. Znači od strane BHRT-a. Žalosno je to, gospodine Bevanda, što nam se niko nije javio na poziv. Žalosno je to što i Vi nikog do sada niste smijenili. Ja da sam na Vašem mjestu i da se meni niko nije javljao na poziv ja bih do sada smijenio pa koga bilo, čisto iz revolta. Niste ni Vi odreagovali kako ste trebali. Gospodin Belkić kaže – goriće i vama pod nogama. Gospodine Belkiću ja sam skoro dizao kredit, ja sam tri puna dana, puno radno vrijeme, skupljao papire za taj kredit. Sada ovi ljudi što su bili ovdje zatvoreni šta mislite koliko će trebati sad papira, šta mislite kolika će sad biti kamata. Hajd papiri manje više nek se potroši i šest dana ali da nam je za koliko bilo manja kamata. To je kreditni rejting, to će uništavati bh građane. Možemo se smijati koliko god hoćemo, smijaću se i ja, i smijao sam se Bogu hvala, ali sve manje će biti osmjeha za nekog ko želi da uradi nešto u BiH, želi da digne kredit da otvori neko radno mjesto, da se pomogne na bilo koji način. Zašto? Zato što uzmite spisak ko je dole bio, ko je dole sa nama zajedno zatočen bio. I ne bih žalio da sam ovdje bio još tri dana samo da oni nisu bili tu, zato da ja, znači ako mogu na neki način ispaštam neko to nazovimo zadovoljstvo ali da ne ispaštaju svi građani BiH samo zato što ćemo, vidjet ćete šta će se desiti sa bankama, sa kreditima, sa rejtingom. Vidjećete šta će se dešavati i sa reprogramima. Ja imam informacije, one nezvanične, koje smo, nadam se, svi dobili da je, 400 miliona su ljudi htjeli uložiti ovdje. Podijelite to sa brojem građana u BiH, vidjet ćete koliko je maraka trebalo po svakoj glavi da dođe do svakog stanovnika. To je trebalo svako u ovoj državi da osjeti. Neće osjetiti niko. I još ćemo, znači, imati otežavajuće okolnosti da sami sebi dignemo kredit, odnosno da učinimo bilo šta na taj način. To su, tu gori pod nogama. Ne igra ulogu da li gori pod nogama vama ili gospođi Dušanki Majkić ili meni, ili bilo kome ovdje ko sjedi. Mi ćemo svoje noge lako rashladiti, kako će ih rashladiti oni koji imaju platu od 300 maraka, i pitanje je kako će je imati za ubuduće. Pomognuto im je da idu u sunovrat time što su neki političari potpomogli protest koji je zatočio neka od najjačih evropskih bankarskih imena. Nemojte zabijati glavu u pijesak, nije to nimalo naivna stvar, to je ozbiljan problem. Nije nikakav problem da se mi ovdje zatvorimo i da budemo koliko god hoćete, problem je to što mi zatvaramo vrata. Zatvaramo vrata i onome ko hoće da nam pomogne. Znači hajde što ne pomažemo sami sebi, nego što ne dozvoljavamo da nam drugi pomognu. Ne dozvoljavamo zato što koristimo politiku u pogrešnom smjeru, zato što smo spremni čak i da nekog zatočimo, znači osnovno ljudsko pravo da mu spriječimo. Vodite računa svi vi koji ste ovo organizovali i svi vi koji iza ovoga stojite. Sjedite ovdje, niste daleko. Ili ako ne sjedite ovdje sjedite veoma blizu, tu ste u ovom gradu. Na sreću, i drago mi je, da nemamo mi iz RS-a ništa sa tim, zato što su se predlagala konkretna rješenja, da nema čak ni povoda. Rješenja su bila jasna, jedinstven matični broj je mogao da se odradi bez ikakvih problema. Ovdje iz sarajevskih krugova odigrale su se igre, sad crno, sad bijelo, sad ćemo ovako, sad ćemo onako, i dali smo povoda ljudima da naprave to što su napravili. Sad ćete vi svi ustati, i 38 Vi vjerovatno gospodine Bevanda, eto ustali ste pa ste ispričali neke stvari kako ne može se ovo, ne može se ono, ne možemo sankcionisati ovoga, ne možemo onoga, zbog ovog, zbog onog. Da vam kažem – u normalnim zemljama organizatori ovakvih skupova završili bi na rekreaciji u Sibiru ili na ljetovanju u Gvantanamo, znate. To se kod nas ne može desiti. Ne može desiti zato što ovdje šta god da uradite pogrešno neko vas može zaštititi. U tome je najveći problem. Najveći je problem zato što ljudi na najvećim pozicijama ne podnose ni krivične prijave. Nije meni kriv onaj čovjek sa onim meganofonom što je hodao, on je tuda hodao vjerovatno za novac. Krivi su oni koji su ga platili, do njih treba doći. Nije do njih treško doći, kroz institucije dođe se u par poteza, i znamo mi svi ko su ti ljudi. Ali moram malo i da vas branim, neću vas samo kritikovati. Kaže jagodić – nije bilo junački. Nije bilo ni kukavički. I sutra, ja sam podržao Vaš gest kada ste izašli i sutra ponovo bih podržao kada bi Vi izašli, dema veze što sam ja ostao tu. Iskren da budem ja da sam imao mehenizme koje imate vi izašao bih i ja, ne bih sjedio ovdje sigurno. Sada sjede i šute neki od političara, ja se ne javljam tako često, ali ima, postoji ovdje ekipa ljudi koja se javlja o svemu, od Ustava i prava, preko zaštite životinja, i ko zna, ne znam, kakvih drugih prava, sve znaju – privredu, poljoprivredu, socijalni aspekt, sve znaju, sad ćute, mudro ćute. Ok, ćutite, nije sporno, ali da znate da smo u ozbiljnom problemu, samo to nemojte zaboraviti.
Vrijeme.
Imam još što sam zapisao par stvari, ostaću predugo, ali isteklo mi je vrijeme.
Sve što ne stignete usmeno pismeno ...
Evo samo još jednu rečenicu. Gospodo, nemojte više ovo raditi, ovo nije demokratija, ovo nije politika, ovo nije život koji treba da žive bh građani, ovo je totalna katastrofa. Ne dozvolite sebi više da posegnete za ovako nečim. Hvala.
Imamo sad dvije replike. Vjerovatno ću ja morati ograničiti raspravu. Evo, prva replika Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja zaista sam se uzdržava da reagujem ili da se prijavim čak i za diskusiju jer koliko god to paralo nekome uši ja mislim da imamo mnogo prečih stvari u ovom periodu u državnom parlamentu i da raspravljamo itd., ne umanjujući nimalo važnost svega ovoga o čemu je bilo riječi i o čemu će, kao što vidim, biti podosta, možda i cijeli dan danas riječi. Ali hoću da pomenem, ne 39 da branim niti da repliciram, ali znam da su neke kolege, Belkić, kolega Domazet, izgubili pravo replike, ne branim, niti u njihovo ime repliciram ali imam potrebu i znam da bi kolega ako ništa drugo, kolega Domazet kao ekonomista reagovao. Ja se potpuno slažem sa kolegom Bursaćem da ovdje ima ljudi koji kojim date skalper oni bi obavili mikrohiruršku operaciju malog mozga jer sve znaju. Ali evo, imam potrebnu da kažem da je kreditni rejting najmanje ono o čemu ste Vi govorili, gospodine Bursać. Dakle, hoću možda više i u kontekstu jednog i podsjećanja i svega ovoga što je povod i današnje rasprave da pomenem i da vas podsjetim kako smo svojevremeno svi prihvatili da pričamo o teškoj ekonomskoj situaciji u BiH pa još nikad to nismo stavili na dnevni red ovog Parlamenta, da je, po meni, čak bilo jako malo protestanata i nezadovoljnih koliko cijenim da ima nezadovoljnih ljudi u BiH, uključujući i većinu nas koji sjedimo ovdje, i sa pozicijom u društvu, i sa platama, i sa penzijama, i sa školama, univerzitetima, zdravstvom itd. Dakle, mi to nismo stavljali na dnevni red, mi još nismo obavili tu priču. Ali evo, da sad ne otvaram to, ali hoću da možda samo podsjetim – nije kreditni rejting, dakle kolega Bursać, to o čemu ste Vi pričali što ste tri dana, radna dana, po cijeli dan išli u banku da rješavate papire, ali se potpuno slažem sa duhom Vaše diskusije. Drugo, ja hoću da podsjetim zašto mislim da bi bilo dobro, evo ja apeliram na sve kolegice i kolege u ovom Parlamentu da se uzdrže od dalje diskusije. Mi imamo dovoljno zaključaka, i vrlo dobrih zaključaka, ja ću posebno apostrofirati kolegu Živkovića koji je predložio nekoliko dobrih zaključaka. Ali ću vas i podsjetiti – prije osam dana nama je EU došla na granicu, i ovaj Parlament treba da zasjeda i priča o tome, da vidimo šta možemo uraditi na tu temu. I ja mislim da zaista, uvažavajući važnost svega ovog što se događa, malo razmislimo da možda prepustimo nekom ili zaključimo nešto ovdje, da prepustimo službama da urade neke poslove koje treba da urade a da se koncentrišemo na neke druge diskusije koje su, i teme koje su prioritetnije od ovih prioritetnih o kojima se priča. Hvala vam.
Ako nije nužno ja bih sve pozvao da odustanu od replika, a ako želite po Poslovniku moram ići redom. Replika, poslanik Emir Kabil. Izvolite.
Možemo se dogovoriti da odustanemo, međutim ja bih, ponukan diskusijom gospodina Bursaća, koga cijenim, koji zajedno samnom radi u Komisiji za budžet i finansije, morao nekoliko stvari da kažem. Prva stvar, mislim da nije ovo nikakva katastrofa, pa i protesti nisu katastrofa. Protesti su svugdje legalni i legitimni u svakoj demokratskoj zemlji i stepen demokratičnosti se gleda kroz proteste. Evo, imamo dva problema o kojima smo danas trebali da razgovaramo. Prvi problem je protesti i da iskažemo svoj gnjev, bijes i da, pošto neki znaju ko je sve organizovao kažu ko je organizovao po imenu i prezimenu, optužimo sve organizacije i sve institucije državne koje nisu radile svoj posao, i na taj način se ispraznimo. To je prvi dio današnjeg sastanka. Drugi koji je mnogo bitniji i koji prvi trebao da indicira kao drugi jeste da se obezbijede uslovi da se protesti 40 opet sutra dese a da niko od nas, iz RS-a, iz Federacije, se ne osjeća ugroženim. Ja sam bio u Vašingtonu ispred Bijele kuće gdje sam vidio najružniju karikaturu tadašnjeg predsjednika SAD. Nikom na kraj prameti nije bilo da kaže on je ovakav, on je republikanac, on je demokrat ili ne znam ni ja što. Znači, mi govorimo ovdje o demokratskom kapacitetu. Mi ga nemamo. Mi nemamo demokratskog kapaciteta zato što smo mnoge stvari ovdje zamijenili, zato što smo zamijenili snagu izvršne i zakonodavne vlasti. Naša zakonodavna vlast nema nikakvog uticaja, i tu se apsolutno slažem sa poslanikom Živkovićem i podržavam njegovu inicijativu. Koliko će to drugi prihvatiti to je druga stvar ali inicijativa je na fonu nečega što je naš suštinski, egzistencijalni problem. Znači, govoriti ovdje o monetarnoj krizi, rejtingu, je takođe apsolutno smiješno. BiH nije u monetarnoj krizi ili nekakvom rejtingu zbog svoje zakonodavne vlasti. Ona je u krizi zbog inverzija ovlasti zakonodavne ili izvršne. Niko Lozančić je rekao – treba da budem ponosan da pripadam grupi od 42 čovjeka od 4 miliona ljudi koji su dobili nekakav glas i nekakvu mogućnost da reaguju. Moj glas je smiješan. Bojati se ove grupe ljudi, ja ni jednog trenutka se nisam bojao, mogao sam izaći, izašao sam kad god hoću, i toga se ne bojim. Ja se bojim nečega drugog što će se desiti – gladnih ljudi. Onog trenutka kada dođu gladni ljudi Boga mi onda moramo se dobro sakriti u sve mišije rupe jer nemamo odgovora. Ovo je samo jedan okidač koji, po mom mišljenju, treba da bude nama parlamentarcima upozorenje kako da obezbijedimo, uz pomoć naših bezbjedonosnih organizacija, sistema, ne znam ni ja kako, sistem da se protesti organizuju na legitiman i legalan način, a da svi ljudi i svi poslanici mogu napustiti legalno Parlament i da se ni jedan poslanik iz RS-a kao i iz Federacije ne osjeća nesigurno. To je poenta ovog sastanka. Ako to danas uspijemo uraditi mi smo napravili veliki posao. Hvala.
Replika, poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljum. Mislio sam da neće biti potrebe ali vidim da su namjere da se ovo skrene u nekom drugom pravcu, a to su opasne namjere i to nije moguće. Iako sam se javio za repliku kolegici Azri, kolega Kabil je rekao nekoliko stvari na koje moram reagovati. Tačno je to u Americi, gospodine Kabil, ali je i tačno da ubiju pticu kada promijeni let, ako krene prema Bijeloj kući. Goluba ubiju odmah i to raketom, nego mora golub da ide kuda su oni odredili, a mismo te putanje protesvujte. E što mi to ne možemo dobiti, ništa drugo? Ali Vi ste ovdje kazali da je ovdje moguće upasti u Parlament razbojnički a tamo kao nešto je uredu. Nije uredu, oni su pokazali kako to rade i ko je sve stradao što je poprijeko pogledao Amerikanca. I vjerujte da im se divim. Zemlja koja digne nosač aviona kad je negdje u svijetu njihov građanin ugrožen nama ovdje drži predavanje gdje i Vi sad nas ubjeđujete da mi trebamo da pustimo ljude da ovo ovdje razvale. E to je poruka, jer je to demokratija. Ja sam rekao na početku diskusije poštujem pravo tih ljudi na okupljanje i demonstriranje, i to im ne smije niko odzeti, ali to je hiljada ljudi koja ne može mene ucjenjivati. U ovoj državi postoji pet hiljada ljudi koji misle da trebamo svi hodati na jednoj nozi. Postoji sigurno tri hiljade ljudi koji misle da svi trebamo nositi minđušu u nosu, to je njihovo pravo, ali to je tri hiljade, ali milion bira, milion odlučuje. I sad se nama priča kako hiljada silom treba da ... Pa znate kako se to 41 zove? Znate kako se to zove? Poštujemo te ljude, ali to je šaka, milion je protiv njih, milion misli da oni nisu u pravu i milion misli da on griješi. I to su pokazali jer nisu došli, to je činjenica. A zna se da se na izborima prebrojavamo u demokratskom smislu. Ako hoćete u ovome da se to dešava onda, ovo što je rekla kolegica Azra, moram reagovati. Ima ona narodna – što jedna budala pokvari to sto pametnih ne može napraviti. Čekajte, zašto nema informacije šta se dešavalo na spratu ispod. Ovo Vijeće ministara, kakvo je takvo je, obe vlade i svi oni doveli su do toga da taj dan dođu ljudi i ponude 400 miliona. I došle su barabe rastjerale ih i hajmo jovo nanovo. I svi ćute, nema informacije o posljedicama toga. Hajte gospodo recite koji onaj ispred Parlamenta može da skupi 400 miliona. Ovi koji su skupili, ne znam organizatora evo čestitam im, oni su napravili to što su napravili, oni su mogli 400 miliona. Evo rastjerali smo tih 400 miliona i vi sad hvalite one koji su rastjerali tih 400 miliona jer imate drugih 500. Recite i nama ako ima drugih 500 da to znamo. Nije tačno, to je pogubno. Ako to nema, kolegice Azra, veze s rejtingom ne znam šta ima, ne znam šta ima. Kakav je, mislite da u Kairu ono što se dešava nema veze sa rejtingom. Trče sad svi tamo da im odnesu pare. Koliko ja znam da je stabilnost osnovni uslov za cijelu tu priču. I završavam, kako je ovaj uhapšen što je bacio jaja na zgradu Vlade Federcije? Ali navodno je uhapšen što je jaje iz RS-a, navodno to mu je bila mana. A završiću, one koji zaboravljaju, i to nas boli, treba da znate posljednje demonstracije u Banja Luci završile su smjenom državnog vrha RS-a, smjenom državnog vrha RS-a tako su završene posljednje demonstracije, isto koji su imali pravo da demonstriraju, da kažu svoje mišljenje. Nakon toga naveče pola državnog vrha je bilo smijenjeno. A vidite ovdje nama se kaže puj pike ne važi. E, to nas boli i nećemo trpiti tu vrstu neravnopravnosti. Visoki predstavnik je u pidžami izašao da štiti moćnog bankara koji ga je digao iz kreveta a poručio je njima – ove možete da radite od njih šta hoćete. To je vrlo ružna i sramna poruka visokog predstavnika, sramna. I dok on bude odlučivao zato će biti ... zemlji i rejting i sve ostalo. Zahvaljujem, izvinjavam se.
Zahvaljujem. Replika, poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Ma, vidite nemam ja namjeru nikome objašnjavati, ni držati predavanje o tome šta je kreditni rejting, može, nek ode na internet, nek pogleda. U svakom slučaju nemam namjeru ni negirati ovo o čemu je govorio gospodine Kalabić. Imidž ove zemlje je mjeren između ostalog i tim pokazateljem. Nije počelo padati kada je došlo do protesta u ovoj zemlji 06. juna, 05. itd., ima to svoju malo dužu istoriju. Međutim, ima nešto drugo, a to je ono što je neko dozvolio ovdje da danas parlamentarci raspravljaju ko je za proteste, ko je protiv, ko je organizovao, ko nije trebao da organizuje itd. Ja hoću da pomenem – pustite ili zaključimo nešto ovdje, a imamo zaključaka predloženih dobrih u nekom pravcu, neka nadležne institucije, državne, kako god neko, nekome više odgovarala terminologija ... i zajedničke institucije i službe, zajedničke službe kako se to svojevremeno zvale, neka rade svoj posao i nek nešto gotovo donesu ovom Parlamentu. Ali dajte da radimo i da se bavimo stvarima koje su mnogo, mnogo važnije. 42 I drugo, ja mislim da mi moramo biti spremni, svi ovdje ko god je i sada u ovoj poziciji i oni koji će doći, da malo prošire toleranciju izdržljivosti na glas naroda. Ovdje je toliko razloga za nezadovoljstvo, ja nemam namjeru nikoga da optužujem, al' toliko razloga za nezadovoljstvo, da mi moramo biti spremni da se sutra suočavamo i sa možda masovnijim i sa drugačijim zahtjevima, protestima u ovoj zemlji. Ali hoću još jednom da vas zamolim sviju, nemojte dozvoliti da mi danas ovdje obavljamo raspravu o tome jel' neko brani protestante, jel' neko itd., svi mi ovdje znamo o čemu je riječ i ne treba da to koristimo za komunikaciju između nas. Ja još jednom apeliram da se ova rasprava privede kraju s nekim zaključcima, odnosno apeliram na dobrovoljno odstupanje od diskusija, da ide u nekom pravcu, a da idemo po tačkama dnevnog reda. Hvala.
Drugu repliku je završila poslanica Azra Hadžiahmetović. Druga replika, poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Evo, i ja ću završiti pa bez obzira kako bilo, al' moram reagovati zato što su zaista vješti pokušaji zamagljenja ove situacije, koja nije nimalo bezazlena. Ja nisam govorio o protestima u onom da se mi time bavimo, mi se, znamo čime se bavimo, onima koji su zakazali u državnom sistemu vezano za blokadu institucija i krivična djela navedena u ovim izvještajima. Time smo se bavili i naravno neki ljudi su se usput govorili o protestima, a oni koji su htjeli da zamagle bavili su se pravom protesta. Ali kad hoćete da se bavimo time, a ne trebamo se time baviti, to je jedna vrlo opasna priča u BiH, ja vas pitam – šta ako na hiljadu, znajući da od danas da su legalizovani protesti, ovo je prvi put u BiH, jer nas su ovi držali diktatori da nemamo pravo ni na što, koliko ja znam, da smo imali oktrojisani Ustav, da smo imali diktatorske naredbe, ali evo izgleda da se oslobađamo. Je li ovo signal da u Banja Luci 200 hiljada ljudi izađe mirno na Trg Krajine i kaže ovo je naš danas stav, građanski mirni, kakav god hoćete. Hoće li naspram ove hiljade biti poštovano 200 hiljada ljudi koji kažu – mi mislimo da ovako dalje ne može? Oni će reći da su nezadovoljni životom u BiH, oni će reći da su nezadovoljni sa izgledom svoje budućnosti, mirno na najdostojanstveniji način. Jel' to poruka da ćemo protestima rješavati stvari u BiH? Ako je to poruka, ja saglasan s obe ruke odmah, istog momenta. Možda će ih biti i pola miliona, ne znam, ne znam, ali na hiljadi neće završiti sigurno ako je poruka da je to put rješenja maženja tih grupa ovakvih i onakvih. Možemo i na taj način razgovarati. Oni koji ne vide koliko je to opasno da se u ovako nedovršenoj državi razgovara i da se stvari rješavaju protestima, znamo kako je to uvjek završavalo i kako bi moglo i ovdje završiti.
Diskusija, poslanik Mladen Bosić. Izvolite.
Hvala. Mada sam izgubio bilo kakav motiv da dalje diskutujem ovdje poslije svega ovoga, svašta je rečeno, i evo ja da pokušam više svoj osjećaj da prenesem. Mislim da su mnogi nezadovoljni onim demonstracijama, ne mi ovo o čemu pričamo ovdje, nego oni koji su ih organizovali, koji su 43 ih pripremali i koji su ih vjerovatno i finansirali. Oni koji su očekivali da će iz tih demonstracija proizaći nešto što se danas dešava u Egiptu ili u Turskoj, pa se nije desilo. Pa su pokušaji i iskorištavanje jedinstvenog matičnog broja kao inicijalne kapisle, a da vas podsjetim da je u Turskoj kapisla bila neki objekat u parku koji je trebalo izgraditi, propali. Velika investicija je ovdje bila pripreme tih događaja. Zar nismo prethodnu sjednicu prije tih događaja ovdje razgovarali o ulozi pojedinih nevladinih organizacija u blaćenju Parlamenta i pripremi terena za nezadovoljstvo i kanalisanje nezadovoljstva građana upravo prema Parlamentu BiH. I da ponovim ono što sam rekao to veče, znači nisu nas kao taoce držali oni ljudi koji su stajali ispred, nas su kao taoce držale institucije BiH, bezbjedonosne institucije. Pa, gospodin Selimović koji je bio zadužen za bezbjednost kaže – ja sam odlučio da budu do pola četiri. Pa kad je on odlučio do pola četiri da budemo, mi smo sjedili do pola četiri, a onda u pola četiri smo izašli. Pa što nije odlučio da izađemo u četiri popodne kao neki drugi što su izašli odavde. I sad da pitam predsedavajućeg Saveta ministara – kakav je zaključak da su svi dobro radili, da nema niko odgovoran za ono što se desilo? E tu je Vaša odgovornost, tu je odgovornost Saveta ministara. Kako je moguće da Himzo Selimović sa takvom izjavom, ja sam odlučio do kad će oni biti tamo, i dalje sjedi na svojoj funkciji i u svojoj fotelji? Evo, sad pričamo o institucijama, ne pričamo o onim građanima, imaju pravo i da gađaju jajima i sve ono što im je dozvoljeno i zašta su spremni da preuzmu rizik. E sad ćemo vidjeti je li BiH pravna država, hoće li ti koji su organizovali, ti koji su pisali poruke mržnje, ti koji su podgrijavali narod, ti koji su se javno hvalili dole da su oni ti koji su organizovali, sprečavali da se izađe iz zgrade, da li će odgovarati? Ako neće odgovarati pa jasno je to da mi ovdje ništa ne predstavljamo. Pa, ovdje bi na prvoj narednoj sjednici moralo da se nađe zakon da ovaj Parlament bira tužioce, upravo zbog ove situacije, pa ćete vidjeti onda hoće li on poštovati zakon sljedeći put, taj tužilac, kad bude znao da ga neko može i smijeniti. I sad da se vratim na organizatore, bio sam zapanjen kad sam slušao jednog ambasadora koji govori ovdje da je četiri puta posjetio demonstrante u vrijeme dok su držali u blokadi Parlament. Pa, nema države na svijetu koja tom ambasadoru ne bi dalje uskratila gostoprimstvo, to ne postoji nigdje. Pa visoki predstavnik koji kaže – držite ih, ili gradonačelnik Sarajeva koji kaže – istrajte, nemojte popustiti ili direktor Federalne policije koji nešto slično, Lukač ili kako se zove čovjek, koji nešto slično tako kaže. Ili smiješno obrazloženje šefa Kantonalne policije koje je sramotno, koje je sramotno i nek razmisli Federalno Sarajevo, zbog tih institucija o kojim govorim, ne zbog ovih ljudi i građana, šta ono misli kako ćemo mi ovdje dolaziti na sjednice ako želi da bude glavni grad BiH. Ja sam, auto koji me je dovezao ovdje nisam dao da bude u garaži dole, nego sam rekao – odvezite ga dalje, jer i dalje namam nikakvu garanciju i da vam kažem ne osjećam se bezbjedno kad izađem iz ove zgrade. A ko treba da mi pruži bezbjednost? Pa treba Kantonalna policija, koliko sam ja shvatio, i treba Federalna policija. I kad sam rekao da su bolji uslovi za održavanje sjednica u Brčkom, zato što je Brčko Distrikt i pripada i jednom i drugom entitetu, SDP je sutradan napravio demonstracije da pokaže da niste nigdje sigurni. Prema tome, dajte da vidimo šta se može uraditi. Ja se nadam da će svi izvući neke zaključke iz ovoga šta je naša budućnost i koliko ovakvo igranje vatrom može biti opasno. Mi smo evo dali zaključak da Savjet ministara razmotri koja je to bezbjedonosna zona da institucije BiH mogu da funkcionišu bez pritiska, pa nek građani protestuju. Kao što u Njemačkoj postoji pravilo milje, da milja oko Parlamenta ne može niko da protestuje i da pravi bilo kakve nerede, kao što je u drugim demokratskim zemljama, kako što se nikad to ne može desiti u Parlamentu Britanije zato što britanska, Engleska policija ne bi to dozvolila, zato što poštuje svoje institucije. Evo jedan 44 konkretan prijedlog nek razmislite koja je to zona koja će omogućiti poslanicima izabranim da donose odluke bez pritiska i bez ovakvog načina ucjenjivanja. Hvala.
Prije nego što dam riječ sljedećem poslaniku obavještavam vas da sam odlučio u skladu s Poslovnikom, i nakon konsultacija sa zamjenicima, da ograničimo trajanje rasprave u okviru ove tačke dnevnog reda na 5 minuta i na svim narednim tačkama dnevnog reda. Riječ ima poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Ja ću početi sa jednom anegdotom, kad su kod nas pitali jednu suprugu – kako ti je suprug, kaže ona – vrlodobro. Kako dobro? Ne bije me. Dakle, čitajući Izvještaj o poduzetim mjerama i aktivnostima očito je da je protest organiziran upravo od ovih koji su pravili Izvještaj, jer je se sve uradilo da se ništa ne uradi. Ja sam dobio, vjerujem da ste i vi dobili svi parlamentarci, dobili smo dokument – poruka parlamentarcima od učesnika protesta skupa: „Želimo da vam poručimo da ovaj skup nije uperen ni protiv koga, da nije nasilan skup, niti iko planira da ga učini nasilnim u bilo kojem trenutku.“ Istina, ja kad sam ovo dobio ja sam izašao dole pred prosvjednike, bio sam izviždan, nisam mogao proći, auto mi jeste i oštećeno, dakle ova poruka koja je poslata nije, a tu stoje imena Šemsudin, Tijana, Zoran, Dalibor, Feđa, potpisani ljudi, dakle što nije točno. E sad, ovo nam sve govori, kolegica Majkić je kazala – ne pada snijeg da pokrije brijeg nego da potkrije trag. Ja bih kazao da se ovdje radi i da se, ponaški kazano, zabaci trag, zamete trag. Dakle, mi imamo parlamentarnu većinu koja je izabrala i Vijeće ministara, izabrala sve ove aktere koji su trebali spriječiti da ne dođe do ovoga. Ja se slažem ovdje i sa gospodinom Živkovićem i sa ovim zaključcima, evo nema njega tu, da on nije dio te parlamentarne većine i da nisu upravo iz njegove stranke, njegovi ministri, direktori i svi ti koji su trebali da to budu, a posebno, dakle, parlamentarna većina i Vijeće ministara, gospodin predsjedatelj Vijeća ministara, uz uvažavanje sve koje mu ja dajem i u ovoj situaciji koje je bilo, međutim ja sam očekivao barem danas, dakle on je taj koji može pod upitnik staviti svakog ministra i dati nam, ako ministar ne radi dobro posao, kao što je i prošli put uradio i čak sam ja i podržao taj dio, jer sam vidio da u Vijeću ministara ne radi dobro, ne štima, i prošli put sam ja podržao izmjenu i promjenu izvršne vlasti da se nešto desi. Međutim, očito od Vijeća ministara mi danas nemamo nikakvu informaciju sem što nam se predsjedatelj žali da on ne može da radi svoj posao, odnosno da određeni ministri neće da rade svoj posao. Prema tome, ovdje mi je i gospodin imenjak Mladen pomogao, dakle predsjedatelj treba da nam kaže ili ja dajem ostavu gospodo ne mogu upravljati ili ti, ti, uprijeti prstom. A jasno je i građanima, ovdje poručujemo dakle, sve stranke iz RS-a ovo je njima prava lopta, njima ne treba predizborna kampanja, završili su sve, prava priprema 2014., zbijeni redovi, složeno sve. I niko mi ne može kazati da čak nisu glavni inicijatori ovoga, jer upravo ovo ide na ruku onima koji kažu da BiH nije moguća država, ovo, upravo ovaj događaj i ovo sve što jeste ide na ruku onima koji kažu da, ovo je ozbiljno pitanje, da BiH nije moguća država. Dakle, prema tome imamo parlamentarnu većinu, imamo šestorku kako je znamo nazvati, imamo Vijeće ministara, ja očekujem da dobijemo sve informacije i kao da se zaduži Povjerenstvo za sigurnost da nam da određene zaključke i da mi to donesemo po tom pitanju. Hvala lijepo. 45
Zahvaljujem gospodinu Lijanoviću koji se uklopio u poslovničko vrijeme od 5 minuta. Replika, Saša Bursać. Koja, druga je li? Prva. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ma, samo prethodniku hoću da kažem da se uozbilji, ozbiljna je stvar. Kako neko ko je sjedio ovdje do 4 sata i nije smio da izađe ni u kom slučaju je mogao da bude organizator bilo čega. Ja znam da se Vi šalite, ali molim Vas ozbiljan je trenutak, nemojte se šaliti na taj način. U replici na moju diskusiju gospodin Kabil jasno je rekao, izlazio sam kada sam htio, tamo prebacite lopticu, neću vam ništa reći. Baš zbog ove njegove izjave, tako da veoma je ozbiljna stvar, nije nimalo smiješna i naivna. Hvalla.
Za diskusiju se prijavio poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Evo, malo ste napravili nepravde prema nama koji se kasnije javljamo, ali trebali ste možda i osjetiti trenutak pa da svima uskratimo. Ja ću pokušati da se uklopim u pet minuta. Istina to malo mijenja koncept izlaganja, ali prije svega odmah da kažem na početku da što se tiče demonstracija i protesta koje ljudi organizuju niko od nas iz RS-a nije rekao da je protiv toga. Ljudi imaju pravo da izraze svoje proteste, ali nemaju pravo nikoga da drže u blokadi. Nažalost, u informacijama i izvještajima, čak niko nije uputio ni od strane diplomatskih predstavništava protestnu notu. Njihovi su građani bili zatočeni, niko nije rekao zatočili ste nam građane, držali ste ih. Nego građani su, oni bankari su se fizički suprotstavljali našem obezbjeđenju, dolazilo je do fizičkih kontakata između njih. Ni to im nije smetalo. To govori da su ove demonstracije pripremane sa mnogo više tih mjesta, a ovdje unutar su samo bili oni koji su pomagali i oni koji su navijali. A to je, iskorištena je prilika i prava pozicija kada su djeca, jer tu smo svi osjetljivi, kada su djeca bila u pitanju. Nismo smjeli to propustiti. Desilo se dan prije da ja problem bio u potpunosti riješen, nije u potpunosti ali je riješen da mogu djeca ići na liječenje. Ako to propustimo ne znam za šta ćemo se slijedeće uhvatiti. I to je zbog toga bilo ubrzano. Inače organizator ovoga, nije on uopšte naivan. Vidite kako on tamo zbog nekoliko drveća u Istambulu ili ne znam nekog objekta koji se gradi podigne ogromne mase, pa u Brazilu naprave, ljudi koji se zaklinju u fudbal, podignu milionske proteste itd. Ovo su osmišljeni protesti. A u svemu ovome pomogli su mnogi, pomogli su od nevladinog sektora do određenih medija koji su u posljednjih godinu dana na tako ružan način blatili poslanike Parlamentarne skupštine BiH da to nije bilo normalno, to je bilo nepodnošljivo, sa svih strana. Ovo su ljudi koji ništa ne rade, ovo su ljudi koji su krivi za vašu nezaposlenost, ovo su ljudi koji dobivaju samo velike plate, ovo su ljudi ovakvi, onakvi, i to je non stop trajalo, većina medija, nisu samo to mediji bili iz Federacije, bili su i iz RS-a, tako da je u posljednje vrijeme, ovo o čemu je govorio gospodin Lozančić, bilo je čak ponekad ružno kada dođete na skup da nekome kažete da ste vi poslanik. Mislim da oni nas sviju znaju. Ma ljudi moji mi smo na 100 hiljada ljudi se izabere jedan poslanik i da se tako dozvoli, da se na takav način blate poslanici pa to, to nije normalno. 46 Ali u dobroj mjeri snosimo i mi odgovornost zbog toga što taj dan kada smo raspravljali, bio je Izvještaj o radu Savjeta ministara. Bio je gospodin predsjednik Savjeta ministara, bio je gospodin Sredoje Nović i bio je gospodin ministar, čini mi se Čolak. Gospodo, raspravlja se o vašem izvještaju, vi niste došli. O čemu mi raspravljamo? E toliko koliko vi nas uvažavate kao ministri, tako nas i građani ne uvažavaju. Da ne pričam o agencijama za koje mi kažemo, s kakvim pravom nabavljate automobile itd.? Ne možemo im ništa jer ih ne možemo smijeniti. Mi smo ovaj Parlament doveli u vrlo nezavidnu poziciju, dozvolili smo da svako može da priča protiv njega. I ne može na ovakav način, jeste dali hronologiju, sve se slažem hronologija događaja kakva se je desila, ali mislim da bi trebalo reći i ko su odgovorni ljudi. Za mene su odgovorni i oni koji rade u bezbjedonosnim strukturama koji nisu mogli da izvrše procjenu da će se sutra okupiti toliko ljudi. Pa zašto imamo te institucije? Tamo kad vidi hapšenje, dođu noću u 3 sata, čovjeka koji je ne znam zbog čega optužen, sa fantomkama na glavi, sa oružjem okolo, isprepadaju porodicu, a samo da su poslali poziv čovjeku, čovjek bi se došao javiti. Pa prema tome, demonstraciju sile nema potrebe da prave tamo, nego da vrše procjenu šta se dešava u ovoj državi. Pa, ne m ogu da shvatim da niko nije znao da će se sutra dan blokirati. Drugo, kažu da su bila dva ukradena vozila. Ko može ukradeno vozilo, što odmah nisu tražili da je to ukradeno vozilo? Ko ima pravo na takav način da nas blokira? To su stvari koje mora Vijeće ministara, agencije, institucije, da ocijene, da kažu i da ovdje pred nas izađu i da na određen način pokušamo vratiti dostojanstvo i dignigtet poslanika ničim izazvanim. Ovu platu nije ovaj saziv određivao, određen je mnogo ranije. A svi su sada skočili i pritisak na nas. Ma napravićemo i to, nije problem smanjenje plata, ali dajte nam omogućite da dostojanstveno možemo da radimo. Jer, moram još ponovo jednom da ponovim, ... da se uklopimo, neprihvatljivo je da niko nije se usprotivio niti uputio bilo kakvu protesnu notu za zadržavanje građana. Izgubili smo u mnogome rejting, izgubili smo na ugledu i to je prava šteta.
Zahvaljujem poslaniku Tomiću. Riječ ima poslanik Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Koristim priliku da pozdravim sve prisutne. Da kažem par riječi na jedan malo drugačiji način nego što je do sada ovdje diskutovano obzirom da Izvještaj koji smo dobili, po meni nije dovoljan ili materijal da bi iz njega mogli da prepoznamo sve ono što se tu veče dešavalo, odnosno da na neki način izvučemo određene zaključke i vidimo šta je i na koji način raditi dalje. Očekujem da moja diskusija bude prihvaćena, dobronamjerna, jer ona jeste istinski prepoznala šta je trenutno, će prepoznati šta je trenutni problem i naroda i građana države BiH. Ovdje mi na neki način smo zamijenili teze. Govorimo o posljedici, posljedici koja se desila, ne govorimo baš detaljno, mada smo u nekoliko diskusija osjetili i tu potrebu o uzroku zbog čega smo imali ovakvo jedno stanje 06. juna tekuće godine. Šta je u suštini uzrok? Ja sam ga definisao na ovakav način – da je to negativan politički tok koji narušava postignute uspjehe u izgradnji države BiH, na neki način prisutna apatija u BiH i nezadovoljstvo građana. Iz čega to zaključujem? Pa možemo mi reći da nije takvo stanje, ali čini mi se da jeste. BiH je zaustavljena na svom evropskom putu, zaustavljena je na NATO putu, zaustavljena je u ekonomskom jačanju, rastu standarda, oslabljena nam je sigurnost, zaštita i 47 zdravlje građana. I normalno da su za ovakvo stanje trenutno krivi oni koji su na vlasti. Znači vladajuća šestorka, Vijeće ministara, oni koji u Parlamentarnoj skupštini mogu sa tom svojom većinom riješiti ove neke probleme. Zašto smo imali ovaj problem sa jedinstvenim matičnim brojem, ako je presuda Ustavnog suda definisala da se izmijeni neustavni nazivi građana, zbog čega smo unosili ili uveli priču o izmjeni registarskih područja? Jesmo li sami sebi na takav način napravili problem? Zašto je presuda Suda u Strazburu, koja kaže da se riješi pitanje i ostalih po presudi Sejdić Finci, poslije uvela i priču o ravnopravnosti hrvatskog naroda. Znači da nismo riješavali i ta dodatna pitanja mi bi vjerovatno ove dvije vrlo bitne stvari do sada riješili. I možda taj protest ili neki budući protesti ne bi bili. Ako je uslov svih uslova za MAP Zakon o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom zašto nismo riješili to pitanje? Ili evo, sada ja postavljam pitanje zbog čega je prekinuta sjednica 06.? Možda upravo zbog ovog zakona. Pa evo, sada ja malo mijenjam teze pa prebacujem to sa Sarajeva ili sa Bošnjaka na neki drugi teren. Možda nekome nije bio interes MAP. Ako je potreba, a jeste, zadržavanje tržišta Hrvatske i osiguranje izvoza prehrambenih proizvoda na tržište EU, zašto Ministarstvo vanjskih poslova nije završilo svoj zadatak? Zašto nam u parlamentarnu proceduru nije proslijedila Zakon o hrani, veterinarstvu i poljoprivredi? I da sam ja predvodio ove proteste predvodio bi ih na drugačiji način, ali sa svim ovim zahtjevima upućenim i Parlamentarnoj skupštini i Vijeću ministara da riješi upravo ove probleme. Zato kažem, ne želim da pričam o onome precizno šta se dešavalo taj dan, jer nemamo dovoljno informacija i vjerovatno ćemo imati priliku da to uradimo neki drugi put. Ako se na ovakav način mi odnosimo prema građanima, prema narodima i građanima ove države, pa očekivati je da nam se taj bumerang na neki način vrati. Šta hoću reći? Da ovi zaključci koje je predložio gospodin Živković upravo idu u ovom pravcu, ja sam se prijavio za diskusiju prije nego što sam dobio prijedlog zaključaka, znači moramo preispitati svoj odnos prema obavezama koje imamo. I nadam se, ako Bog da, da će ovo dešavanje koje smo imali u jednom pozitivnom dijelu biti opomena svima nama koji smo odgovorni za donošenje napretka ovoj državi, da ... to ubuduće učinimo. Hvala.
Zahvaljujem. Dakle, ja kao predsjedadvajući mogu dati pauzu maksimalno do sat vremena. Nama je potrebna pauza od sat i 30 minuta, tako da vas molim da se izjasnimo o toj pauzi. Glasajte sad, ko je dakle za pauzu do 15:00 sati? Konstatairam da za ovaj zaključak imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da je nastavak sjednice u 15:00 sati. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici nastavljamo sa radom 49. sjednice. 48 Sljedeći poslanik koji se prijavio za diskusiju je poslanik Zvonko Jurišić. Izvolite. Podsjećam još jednom sve rasprave su ograničene do 5 minuta. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Mi smo kao što nam je svima poznato još uvijek znači na 1. točci dnevnog reda, odnosno na 3. po dnevnom redu. Obzirom da nismo imali komentara na dobivene odgovore kad su u pitanju zastupnička pitanja, ni usmeno postavljanje zastupničkih pitanja, evo možemo reći da veliki dio vremena smo posvetili ovoj točci dnevnog reda, a da ćemo to sigurno još i bar u narednih pola sata, gledajući po broju prijavljenih kolega za ovu raspravu. Znači, kad govorimo o razmatranju informacija o sigurnosti rada u institucijama BiH koje su dostavljene povodom prosvjeda održanih 05. i 07., 06. lipnja 2013. godine, ja kao zastupnik u ovom Parlamentu koji sam bio, znači u to vrijeme, u parlamentarnoj zgradi Parlamentarne skupštine BiH i smatram da se u to vrijeme uistinu ne samo zastupnici, ne samo članovi Ministarskog vijeća nego i svi uposlenici u institucijama BiH su se našli u jednoj vrlo neugodnoj situaciji, možemo slobodno reći u jednoj zatočeničkoj ili talačkoj krizi koja se desila od strane velikog broja građana. Kad kažem velikog broja, ne znam tisuću, dvije, tri ili četiri možda najviše u jednom momentu. Smatram da okupljanja građana koja su bila iz najboljih namjera da upozore nas u Parlamentarnoj skupštini BiH da donesemo jedan od vitalnih zakona, a to je Zakon o jedinstvenom matičnom broju građana BiH, jer taj zakon se dotiče doslovce svakog građanina, svakog pojedinca, jer taj pojedinac ne može ostvarivati svoja osnovna prava za razliku od drugih zakona koji se na neki način ne tiču ovako pojedinca kao što je ovaj zakon. I stoga sam podržao u svakoj mojoj izjavi, i tada i danas, znači sve one dobre namjere svih onih ljudi kojih se tiče nedonošenje zakona, a imaju zbog toga problema, znači njihovo nezadovoljstvo, njihov prosvjed u tom obliku, je li, podržavam. U svakom slučaju ne podržavam da je ograničeno bilo kome kretanje, bilo kome rad, bilo kakvi pritisci na onaj način da ne možemo raditi normalno svoj posao i u jednom momentu, ne smatram, nego imam za to na neki način, je li, sam bio i sudionik nekih razgovora, mislim da su ti prosvjedi bili ispolitizirani, jer sam se našao na platou u jednom momentu kada je i guverner Narodne banke razgovarao sa jednom grupom tamo studenata koji su došli u dobroj namjeri na prosvjede, gdje je dogovorio s njima izlazak nekoliko ljudi ovih stranih banaka, jer znamo da se održavala u to vrijeme i ta konferencija. Oni su to htjeli napraviti ali u međuveremenu ti ljudi tamo koji su onako malo bili energičniji, da ne kažem i pod dozom alkohola, oni nisu dali da iziđe bilo ko iz Parlamenta. Znači, i ovdje su bili zatočeni ljudi ni krivi ni dužni. E ako smo mi krivi koji smo u ovoj dvorani, mnogo ljudi ovdje nije imalo nikakve veze sa tim prosvjedima. U jednom momentu sam se našao pa sam vidio da je jedna grupa rekla da je u neka doba noći došlo preko 200 porcija ćevapa i nekoliko paketa pive, što će reći da su ti prosjedi u jednom određenom momentu imali i te kakvu logističku potporu i podršku, a i ona grupacija ljudi, predstavnika prosjeda, koji su bili na razgovoru kod visokog predstavnika, negdje noći u 01 sat kad se vratilo sa razgovora nisu mogli osigurati kod tih prosvjednika, tamo znači slobodan ili normalan izlazak onih stranih ovdje, stranih državljana koji su se našli u zgradi Parlamentarne skupštine BiH. To govori u prilog i današnjim diskusijama da, pored one stvarne potrebe ljudi za prosjedima da se ostvare njihova elementarna 49 ljudska prava, da je taj prosvjed bio na neki način poslije i politički dirigiran, podržavan, pa čak, ovo što kažu, i iz samih institucija BiH. Mislim da je najkonstruktivnija bila diskusija ovdje kolege Kabila koji je, je li, ono rekao na način da smo izanalizirali to stanje, iznijeli naš gnjev, ali iz ovoga trebamo izvući određene pouke, određene zaključke. Veliki dio zaključaka su na tragu ovdje ovo što je, po meni, predložio gospodin Živković, ali postavlja se pitanje i valjane parlamentarne većine koja je najodgovornija, zajedno znači sa izvršnom vlasti i postavlja se pitanje odgovornosti svih onih koji su mogli ono spriječiti a nisu nažalost spriječili. Ovaj Parlament to ne može ali mislim da u tom pravcu možemo puno napraviti, ali moramo mi sebe preispitati da li smo spremni to napraviti pa da eventualno snose odgovarajuće sankcije ...
Zahvaljujem, vrijeme.
... mogli spriječiti a nisu, odnosno oni koji su eventualno poticali ove nemile događaje oko Parlamentarne skupštine BiH. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici, dame i gospodo. Drago mi je da je Parlament nastavio sa radom jer zaista nas puno posla očekuje u narednom periodu. U međuvremenu, tokom stanke koju smo imali, desili su se veoma krupni događaji u našem bližem okruženju, Republika Hrvatska je postala punopravna članica EU, Srbija je dobila zeleno svjetlo za otpočinjanje pregovora, nažalost u BiH se desio ovakav jedan zastoj koji je rezultat nesređenog stanja unutar naše zemlje, a posebno lošeg stanja na nižim nivoima vlasti koji su suočeni sa budžetskim deficitom, nezaposlenošću i svim drugim problemima koji prate rad, dakle nižih nivoa vlasti, prije svega mislim na entitete. Takva situacija je dovela i do protesta kojima smo bili svjedoci, kada je u pitanju Parlamentarna skupština BiH. Ne ulazim uopće u opravdanost protesta, činjenica je da građani BiH sve lošije žive i mene samo čudi kako se nije ranije desilo i kako se nije u većem obimu desilo da se ljudi pobune protiv stanja u kojem se nalaze. Način na koji su predmetni protesti popraćeni od strane, kako ih mi zovemo, sigurnosnih agencija BiH, meni je itekako zanimljivo i ne želim ulaziti u pravdanje tih agencija izražene u njihovim informacijama, u njihovim javnim istupima itd., guranje u prvi plan majki s djecom, beba u kolicima itd., a zanemarujući činjenicu da oni nisu odradili svoj posao, odnosno da su poslali poruku da nisu sposobni da rade ono za šta su nadležni. Nisu ni oni do kraja krivi za to, krivi su kompromisi koje mi pravimo u BiH. Podsjetit ću vas na reformu policije, koliko je tu kompromisa 50 urađeno i vidjeli smo šta smo dobili, dobili smo reformisanu policiju koja ne može odgovoriti svojim zadacima. Kad kažem policiju, dakle mislim na cjelokupni sigurnosni sektor. To nas dovodi do zaključka da u BiH ne treba praviti kompromise i mene učvršćuje u mojoj namjeri da nikad više ne podržim bilo kakve reforme samo zato da bi bile reforme. Smatram da je bolje da 100 godina živimo u ovakvom društvu prije nego što sazremo i napravimo prave promjene u bosanskohercegovačkom društvu. Smatram da je to puno bolje nego da pravimo privid od demokratičnosti, privid od razvijenog demokratskog društva kao što smo napravili privid u sigurnosti koji se eto raspršio. Nije ovo prvi slučaj u kojem se to desilo da agencije nisu odgovorile kako treba. Podsjetit ću vas na proteste kada je zapaljena zgrada Vlade Federacije, zatim na slučaj kada je Mevlid Jašarević pucao na Američku ambasadu. I tada su ljudi stradali samo zato što se nadležni tužioci nisu mogli dogovoriti čija je nadležnost. Slična situacija je bila, dakle i u ovom slučaju. I to se dešava, dakle kad se reforme rade radi privida reforme, a ne suštinski. Hvala.
Riječ ima poslanik Dragan Vrankić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici, uvaženi gosti. Evo, da i ja dam malo priloga ovoj raspravi. Većina nas je bilo 06. na 07. lipnja zajedno, što bi rekli skupa smo se družili, ničim krivi, do ranih jutarnjih sati. Ja sam očekivao da će malo biti više danas kolegijalnosti među nama i da ćemo malo otvorenije, što bi ono rekli muški popričati o ovim temama i sami sebi reći gdje je problem i šta je istina. Ovakvo današnje naše ponašanje mislim da, ne da nas nije naučilo pameti iz ovih događanja nego mislim da nas još više produbljuje. Osnovni problem BiH, to je čini mi se neko maloprije rekao, što se stvari ne nazivaju svojim imenom, imenom kako se to i zaslužuje. Građani BiH imaju jako puno razloga za nezadovoljstvo. A kad bi gledali na ono socijalno-ekonomsko stanje ja bih onda očekivao da budu pred entitetskim vladama, a ne pred našom Vladom i našim Parlamentom gdje mi nekih 6-7% participiramo u potrošnji javnih sredstava, pa prema tome nisu problemi ni ovdje. Gdje je problem? Problem je što imamo strukturu zemlje koja je neodrživa, libimo se to reći, problem je u osnovnom dokumentu ove zemlje koji se zove Ustav, a mi stalno zatvaramo oči pred tim i dalje svojim postupcima samo produbljujemo jaz i krizu među nama. Žalosno je da jedan Parlament ili jedna Vlada ne može da normalno funkcionira, ne može da komunicira, premijer ne može da izađe na sastanak, predsjedavajući Kolegija ili, vi kolege zastupnici isto tako nismo bili u mogućnosti da izađemo iz zgrade, radimo svoj posao, a ne daj Bože još pod pritiskom da donosimo odluke. Da ne komentiram onih 150 ljudi koji su se bavili pomoći donatorskom konferencijom za BiH kakav je imidž ostavio. Veliku većinu tih ljudi poznam, čak sam se s njima i družio jedno vrijeme pokušavajući malo da ih rasteretim jer sam vidio da su jako zabrinuti. Kad se vratimo do naših agencija, onda, evo rekli ste, da mislim to ne treba puno komentirati. Imali smo događanja pred Američkom ambasadom gdje se nije znalo ko treba nešto uraditi, taj je cirkus trajao tad sat vremena, ali nažalost od tad je prošlo ne znam godina ili dvije dana a mi se nismo pomakli s mrtve točke. S druge strane, ono što me posebno zabrinulo, neki od međunarodnih institucija su govorili jednim, za mene, prepoznatljivim jezikom ili jezikom koji me je podsjetio „ne smije niko da vas 51 bije“. Ja znam da građani imaju pravo protestirati i svugdje u svijeti i treba i ovdje da protestiraju, ali naravno na zakonit način. Ne onako kako su radili, ne da tuku ljude, ne da osporavaju zdravstveno ugroženim ljudima da prime ljekarsku pomoć, i da to bude jedan, s njihove strane, civilizirani način ponašanja. Podstrekavanje tih ljudi na tako nešto podsjetilo me je, a znate na što asociram, a to nikad nije dobro, to nije povijesno za onu zemlju završilo dobro, ne bih želio da bude bilo kakve sličnosti s time i da to slično završava i za BiH. Ono što ja mislim da u svemu ovome treba, a mislim da to neki od zaključaka i predlažu, da stvarno korektno analiziramo, da izvučemo zaključke, da se poduzmu sve odgovornosti za sve propuste koji su bili, to je najmanje što možemo učiniti, inače u svakoj drugoj varijanti idemo na ruku onima koji ne žele da sjede u ovome Domu. Neko je to ovdje malo drugačije nazvao, evo ja ću ovako malo to pismenije reći, a ja mislim da nema potrebe. Ako želimo gurati ovu zemlju u podjele onda nastavimo ovako kako smo počeli, a ja mislim da to nikom nije dobro. I još jedanput ću potvrditi da je matični broj politika. Politika je, govorim činjenicom, HDZ jedan i drugi HDZ podržavali su zakon, podržavali su i prethodne zakone. Javno smo rekli, gospodin Ljubić za govornicom, bilo koja varijanta koja dobije potrebnu većinu mi stojimo uz nju jer to nije prostor za politiku kad se radi o ovakvoj osjetljivoj kategoriji građana, a evo vidjeli smo da se to nije ni prepoznalo. Nismo dobili ni jednog momenta, u bilo kojoj javnosti u bilo kojem mediju, da se ta informacija prenese, nego je to ostalo kao nešto nevažno. A da je to osnovna poenta bilo situacija sa zakonom onda bi se to itekako prepoznalo i da bi se to objavilo i na nekin način i priznalo, je li, da se kaže evo ovi ljudi podržavaju ovaj zakon, nema razloga da bar mi zadržavamo oni mogu izaći, nego je to bilo, neki su mislili, umislili se da nose neke promjene pa su dobili nešto malo neugodnosti pa su se morali vratiti u zgradu. Evo, ja mislim da trebamo početi od elementarnih stvari u ovoj zemlji, korektnosti, promjene Ustava, napravit zemlju po mjeri svih i stvarno ovo je zemlja u kojoj možemo i trebamo živjeti. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Nisam imao namjeru govoriti, ali kako je rasprava odmicala i sve ovo što sam uspio do sada da čujem, ipak me je dovelo u poziciju da iskažem samo nekoliko rečenica. Ja mislim da ovaj Parlament, ja sam njegov dio, nije shvatio šta mu je zadatak i šta mu je posao u bosanskohercegovačkoj državi i bosanskohercegovačkom društvu. Danas smo se ponijeli, a i ovih dana inače, vrlo egoistično i raspravljamo samo o jednom aspektu jednog velikog problema kojeg mi u BiH imamo. Sigurno je da je pitanje sigurnosti, demonstracija pred Parlamentom, blokade članova Parlamenta, stranaca ovdje u Parlamentu, pitanje oko kojeg treba da raspravimo, ali ovo je Parlament i on nije ovdje za to da raspravlja samo o sebi i o svojoj 52 poziciji. Mi imamo obavezu da raspravimo sva društvena pitanja koja se pred nas postave i trebalo je potpuno drugačije postaviti red stvari ovdje u ovoj raspravi. Prva stvar koju je trebalo raspraviti, po mom mišljenju, su zahtjevi ljudi koji su javno kazani i upućeni nama članovima Parlamenta, Vijeću ministara, i to širom BiH, ne samo ovdje pred ovom parlamentarnom zgradom. I to je stvar zbog koje mi zapravo postojimo. Ovdje je i pozicija i opozicija, ali ovdje je i civilno društvo i Parlament ne može biti strana ni u čemu i ne može biti strana protiv bilo koga u ovoj državi. Parlament je Parlament i on je za sve i to je njegova uloga. Mi smo to zaboravili jer nismo se počeli baviti time. Zatim, zašto mjesec dana nakon blokade, nakon protesta, nismo radili, zašto nije bilo sjednica? To je također pitanje. Svi smo mi tu noć bili u istoj sigurnosnoj situaciji, ništa manje ni sigurni ni nesigurni, niko od nas ovdje i nije bilo ništa izdiferencirano, svi smo bili u istoj poziciji, u čemu je problem, i tek onda da govorimo i o ovim stvarima o kojima se danas govorilo ovdje, jer ljudi imaju pravo da protestuju, imaju pravo na nenasilne mirne proteste da iskažu to šta misle, nema niko pravo blokirati, dakle nikoga da se razumijemo, i da vidimo kako su institucije postupale. Ali to je neki red stvari. Stavljati ovu zadnju stvar kao glavnu stvar i jedinu stvar danas u diskusiji je nešto što je nedopustivo. Da vidimo zašto nije bilo Zakona o jedinstvenom matičnom broju. To je ključno pitanje. Zašto ga od 13. januara 2013. godine nema kada je Ustavni sud stavio van snage član 5. Zakona o jedinstvenom matičnom broju? Je li Vijeće ministara ovdje predložilo i jedan zakon koji je isključivo u duhu provedbe presude Ustavnog suda? Vijeće ministara to nije radilo nego dva puta ili jedan puta, preglasavajući ministre iz bošnjačkog naroda, predlažu nam zakon ovdje koji osim implementacije presude u sebe utrpava i još jedno drugo pitanje koje je zapravo sporno pitanje, a to je promjenu registracijskih područja u BiH, što nije tražio Ustavni sud. I to treba da nam kaže predsjedavajući Vijeća ministara. Žao mi je što ga nema ovdje, on kaže da je on uradio sve sa svoje strane, da je zakon predložen. Jest predložen zakon kojeg je predložilo Ministarstvo koje u sebi obuhvata i nešto što nije zahtjev presude. Zašto on kao predsjedavajući nije kazao, stanite malo molim vas, presuda traži to i to, hoćemo da se to ispoštuje i hajmo samo taj zakon uputiti u parlamentarnu proceduru. To je, dakle suština. Dalje, ljudi mi smo pod pritiskom ljudi, za koje vi tvrdite da pripadaju samo jednom narodu, dakle pod pritiskom ljudi ovdje pred Parlamentom ovdje, dobili rješenje kao privremeno rješenje koje odgovara političarima iz RS-a. Predsjednik SDS-a je predložio identičan zakon ovdje u parlamentarnoj proceduri kao što je ta privremena odluka. I dajte da malo, dakle otvorimo problem sa svih strane, dakle da govorimo o svemu. I to je ono što sam ja htio da kažem, evo kao poruku u svojoj diskusiji. Hvala vam lijepo.
Ja moram, čisto radi korektnosti reći, kad je riječ o predsjedavajućem Vijeća ministara, on je meni dostavio pisani akt u kojem me je obavijestio da će danas, dakle prisustvovati nastavku 49. sjednice od 10,00 do 14,00 sati, a da nakon 14,00 sati ima protokolarne obaveze zbog posjete predsjednika Republike Hrvatske Ive Josipovića. Tako da, dužan sam da kolegama, odnosno da podijelim ovu informaciju sa vama. Za riječ se prijavila poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite. 53
Hvala predsjedavajući. S obzirom na dug dnevni red nastojat ću da budem što kraća. Žao mi je što ovdje ne vidim direktora Direkcije za koordinaciju policijskih tijela čiji izvještaj imamo na stolu. Naime, meni mnoge stvari iz tog izvještaja nisu, vidim gospodine Fena da ste Vi tu, ali u potpisu stoji gospodin Selimović a tamo se pominju i neka njegova usmena naređenja. U ovom izvještaju prvo se kaže da su protesti bili nenajavljeni MUP-u Kantona Sarajevu. Uredu, slažem se, nisu bili znači organizovani u skladu sa zakonom. Međutim, već je ranije, dan ranije bila sjednica Savjeta ministara i svi mediji su brujali o tom da demonstranti ostaju ovdje, da će spavati i da neće ići. Pa nemoguće je da niko iz Direkcije nije gledao te vijesti i nije znao šta se i morao je pretpostaviti šta se ovdje može desiti, ne samo iz Direkcije nego i iz MUP-a Kantona Sarajevo itd. Druga stvar, gospodin Selimović u svom izvještaju kaže da je on izdao usmeno naređenje o zabrani napuštanja zgrade iz bezbjednosnih razloga jer su neki ljudi, čini mi se pet lica, fizički napadnuti, premlaćeni, čak su i kola hitne pomoći u kojima se nalazio policajac koji je doživio predinfraktno stanje napadnut od strane demonstranata. Neke ovdje kolege su i taj dan tvrdile kako naša bezbjednost nije ugrožena. Dakle, ili gospodin Selimović ne govori istinu ili u tom slučaju ako ne govori istinu znači bili smo njegovi taoci, ili kolege koji tvrde da smo bili bezbjedni ne govore istinu. To treba da utvrdimo, da vidimo ko ovdje ne govori istinu. Ja ne vjerujem da je iko iz ove zgrade, iz ove dvije zgrade u kojim radi, sposoban da bilo šta, nazvao da je krenuo napolje, učini onim dole ženama, djeci. Isto tako sam sigurna da ni one majke i ona djeca ne bi ništa nikom nažao učinili odavde. Ali ako gospodin Selimović tvrdi da se plašio za bezbjednost onih koji napuštaju ovu zgradu, to znači da je on dole identifikovao neka lica ili da je imao neke informacije o licima koja mogu nešto napraviti i koja su pokazala da mogu nešto napraviti. E mene interesuje ko su ta lica. Kao neko ko je bio ovdje talac imam pravo valjda da znam. Imam pravo da znam ko je ugrozio moju slobodu odlučivanja, moju slobodu poslaničkog djelovanja ovdje. Da li su protiv tih ljudi, ako su već i nasrnuli na te radnike koji su izlazili iz ove zgrade, podnijete makar prekršajne prijave, a riječ je i o krivičnim djelima. Očekujem takođe da ovdje vidimo i da pozovemo i Visoki sudski i tužilački savjet na jednu od narednih sjednica, da vidimo kako je moguće da tužilac ne poznaje Krivični zakon BiH, da ne zna za njegov član 168. koji ono djelo koje se ovdje desilo tretira kao otmicu. Kako je moguće da tužilac ne zna član 192. Krivičnog zakona BiH koji se odnosi na lice pod međunarodnom pravnom zaštitom? Da li je to Tužilaštvo se otrgnulo, da li više nije dio ovog sistema ili je ovakav rad Tužilaštva posljedica svega onog što mi pričamo godinama, ili ovo što je uvažena koleginica Majkić govorila o ulozi glavnog tužioca taj dan. Hajte da istjeramo stvari na čistinu. Hoćemo li da BiH bude pravna država ili želimo stanje anarhije pa kud koji mili moji. Ja mislim da treba da budemo pravna država u kojoj svako treba da odgovara za ono što radi. Niko ne spori pravo demonstrantima i pravo na demonstracije, ali te demonstracije moraju biti u skladu sa zakonom. Evo, i studenti u Banja Luci su na jedan vrlo miran i dostojanstven način, nisu ni blokirali Vladu, nezadovoljni su bili, ni držali bilo koga kao taoce, izašli na ulicu prošetali, rekli šta imaju, svi shvatili njihovu poruku i ko ima nešto protiv tog? Nema niko ništa protiv tog, jel' tako. Što se tiče, moram se osvrnuti ako imam još, evo još malo vremena, uvaženi kolega Džaferović je ovdje rekao da smo se egoistično ponijeli i da raspravljamo samo o jednom aspektu. Gospodine Džaferoviću, nikada nisam šetala po RS-u kao ovaj mjesec dana. I znate šta mi građani 54 od Banja Luke do Trebinja, šta su mi rekli. Nemojte popustiti, nemojte ići tamo. I znači kad pominjete demonstrante kako oni predstavljaju demonstracije u čitavoj BiH nije tačno. Iza ovog što se dešavalo ispred ove zgrade ne stoje građani RS-a i oni od svih nas ovdje traže samo jedno da štitimo njihove i interese RS-a. A mi zajedno moramo praviti rješenja i tražiti kompromise da sve to ne bude na štetu bilo koga. I ja ne vidim zašto Vama smeta i moram reći da se Vaša partija prvenstveno igrala jedinstvenim matičnim brojem kako bi manipulisala djecom kako bi od nas iznudila određena rješenja. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima, drugi zamjenik predsjedavajućeg, Božo Ljubić. Izvolite.
Hvala gospodine kolega, ali kad sam ja Vas najavljivao ja sam govorio zamjenik nisam naglašavao drugi, ali mi ne smeta. Kolegice i kolege zastupnici. Što reče kolega Džaferović nisam se namjeravao javiti, ali me on potakao da se javim. Dakle, upravo njegova rasprava kad je rekao da mi raspravljamo ovdje o jednoj dimenziji. Mi raspravljamo o jednoj točki dnevnog reda koja nosi naslov – Razmatranje informacije o sigurnosti rada u institucijama BiH koje su dostavljene povodom protesta održanih 05. do 07. Naravno kroz dnevni red i kroz dnevne redove i td., i pitanja koja su pred nama da ih rješavamo, govorit ćemo o tim suštinskim stvarima koje opterećuju i zbog kojih zapravo i do sada nismo bili u stanju donijeti Zakon o jedinstvenom matičnom broju. I ja nemam šta drugo već ponoviti ono što sam rekao onaj dan prije prekida, ono jutro kad smo utvrđivali dnevni red, zapravo ovdje kod nas zbog neriješenih suštinskih pitanja odnosa predstavnika tri naroda prema BiH, kroz svaki zakon ili kroz skoro svaki zakon koji se nađe na dnevnom redu, pa između ostalog i Zakon o jedinstvenom matičnom broju, prelamaju se ta pitanja koja nisu riješena u BiH od Kutilijerovog plana preko Dejtona pa do danas. I to je suština. Kada ćemo mi biti u stanju da se pozabavimo tim suštinskim stvarima i da li smo to u stanju sami, to je sad pitanje pred nama. Ali, druga stvar, ja sam podržao zakon koji je došao od Vijeća ministara jer je usvojen na način kako se zakoni usvajaju u Vijeću ministara ali iz jednog drugog razloga. Zato što zakon koji je dostavilo Vijeće ministara, a čiji je kreator Ministarstvo civilnih poslova, jeste rješavao još jedno pitanje koje nije izričito tražio Ustavni sud, ali da li je taj sadržaj zakona protuustavan? Ja tvrdim da nije, ja tvrdim da je u skladu s Ustavom. I ja sam ga podržao zato što rješava problem jedinstvenog matičnog broja, a ona pitanja, naše, da tako kažem, na različito gledanje na postojeći Ustav, strukturu zemlje itd., možda nikome više ne smeta nego meni, je, doće ta pitanja na red, ja sam uvjeren. Prema tome i zato sam isto to jutro rekao da sam spreman podržati i ovaj drugi zakon koji je podnijela grupa zastupnika i rješava problem. Prema tome, a nama je jasno kada je Vijeće ministara usvojilo odluku, ona nije usvojena pod pritiskom. Bar ja tada nisam znao da će biti demonstracija, možda je netko znao ovdje. Dakle, Vijeće ministara je riješilo problem privremeno i ja sam uvjeren da nije bilo ovih događaja između 05. i 07. da bi možda čak do danas i Parlament usvojio i Zakon. Prema tome, ti događaji su sigurno u najmanju ruku odložili rješenje ovog jednog problema. 55 E sad, naravno da ja sad tu ne ponašam se demagoški itd., dakle građani imaju pravo biti nezadovoljni pa i ogorčeni što neka pitanja nisu usvojena i ja za to se zalažem da se ona rješavaju jer život znače i život ne može čekati rješenje tih tema, evo koje nisu 20 godina riješene a nisu riješene ni kroz stoljeća ovdje u BiH i mi ih moramo rješavati, ne radi zbog pritiska građana već zbog budućnosti nas i naše djece, unuka, ove zemlje itd., ali to su pitanja koja se ne mogu riješiti od sjednice do sjednice. I suštinsko pitanje je ovdje, i ova točka se tiče zapravo odgovornosti agencija koje su trebale jamčiti provedbu zakonitosti. Kolegica Pandurević je čini mi se citirala zakon(?) 192. koji se odnosi na strance. Čini mi se da 138. zakon(?) govori o ... kretanja zastupnika, članova Kolegija, članova Predsjedništva, Vlade itd. koje su zaprijećene kazne od 3 do 5 godina. ... suštinske stvari koje treba raspraviti. Dalje, da ne govorim o huškaškom ponašanju gradonačelnika Sarajeva koji je trebao biti dobar domaćin nama ovdje svima, u gradu, bez obzira što nije odgovoran za izravnu sigurnost. To su sve stvari koje ovdje trebaju u najmanju ruku biti kritički, da tako kažem, opservirane, a nadležne agencije trebaju poduzeti odgovarajuće mjere da konačno mi skupa svi ovdje budemo, imamo povjerenja u te agencije. A to što kažete da smo mi bili svi isto sigurni i isto nesigurno, pa ja mogu čak se i složiti s tim, ali isto tako ne mogu se složiti da je osjećaj svih bio isti, znate. Ako u jednom momentu imamo informaciju da su pod prozorom došli, da tako kažem, radikalne skupine Željezničara i Sarajeva Horde zla i Manijaci, dozvolite da moj osjećaj sigurnosti ili osjećaj sigurnosti nekoga iz Banja Luke i vaš nije isti, kao što vaš ne bi bio možda isti kao moj da su u Širokom Brijegu pod prozorom bili navijači Širokog Škripari itd. Dakle, govorimo o osjećaju, ne govorim o suštinskom stanju sigurnosti ili nesigurnosti. I za mene to čak nije ni suštinsko pitanje, ja sam bio spreman i sutra doći u Parlament, nisam se bojao prosvjednika, ali suštinsko je pitanje provedbe zakona. I mi o tome danas raspravljamo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem zamjeniku predsjedavajućeg. Moram reći da sam ja napravio malu grešku kad sam prozvao prvog zamjenika, onda nisam imao izbora kod drugog zamjenika u najavi, ali.
Nema problema.
Dobro, razumijemo se. Replika, gospodin Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Moja replika se odnosi na stav uvažene kolegice Aleksandre vezano za poigravanje sa Zakonom o matičnim brojem od strane evo SDA. Gledajte, ovdje postoji parlamentarna većina koja je preuzela odgovornost za vođenje procesima i upravljanje državom BiH. U toj parlamentarnoj većini nije SDA. Onako kako ste glatko usvojili i Zakon o izmjenama zakona o komunikacijama, Zakon o, evo izmjene Izbornog zakona, Zakon o javnim nabavkama, itd., itd., mogli ste tako na vrlo jednostavan način, imate većinu, da izglasate i izmjene Zakona o jedinstvenom matičnom broju. Međutim, mi se bavimo posljedicama, pogotovo nakon ovih 56 događaja od 06. juna, svi su krenuli sa raznim izjavama za medije itd., da bi se dopali javnošću i naravno imamo sad posljedice. A šta je zapravo uzrok? Uzrok je pokušaj podmetanja kukavičijeg jajeta kroz izmjene i dopune Zakona o matičnom broju od strane, evo Ministarstva civilnih poslova. Zbog čega je takav prijedlog zakona išao ako Ustavni sud, odnosno presuda Ustavnog suda je bila sasvim drugačija. Prema tome, tu treba tražiti uzroke i mislim da su zapravo uzroci za sve ovo upravo u neprincipijelnom prijedlogu izmjena Zakona o matičnom broju. I naravno, evo iskoristit ću svoju priliku ovo pola minute ili minutu da kažem da prijedlog zaključaka kolege Živkovića mi se najviše dopada i spreman bih bio i podržati osim pred kraj gdje zapravo dobivaju jednu dimenziju koja nije principijelna, a to je da se traži informacija i odgovornost samo onih agencija gdje, evo dozvolite mi da slobodno razmišljam, na čelu su Bošnjaci. Zašto nije tražena informacija, recimo i od direktora SIPA-e, i od direktora Granične policije, i od. Možda su nama demonstracije ovdje organizirali ljudi koji su ušli preko granice, a mi to ne znamo, jer, dozvolite evo taj dan, svjedoci ste, da su mnogi govorili da postoje neki ljudi iz Niša, iz Beograda, iz Zagreba i ne znam ni ja odakle. Prema tome, nama treba jedna sveobuhvatna informacija i naravno treba odgovornost onih koji su nas doveli u ovakvu situaciju. Prema tome, evo ukoliko postoji mogućnost da intervenišemo na ove zaključke, možda bi ih bili spremni i podržati. Hvala lijepo.
Još jedan prijavljeni poslanik pa onda imamo dva ministra koji žele takođe nešto da kažu. Riječ ima poslanik Adnan Bašić. Izvolite.
MZahvaljujem gospodine predsjedavajući. Kolebao bih se poslije svih ovih govora, kritika, primjera, sagledavanja situacije. Naravno da svaki čovjek vrlo subjektivno prihvata sve ono što mu se dešava, a naročito ono što se dešava u njegovoj bližoj okolini. Bio sam i ja tu noć ovdje, vjerujte. I najviše, u prvo vrijeme sam se malo nasmijao kad sam čuo taj izraz koji se brže bolje uvriježio u našim glavama da je ovo talačka kriza, pa onda sam malo razmišljao detaljnije pa sam ..., ljudi vjerovatno stvarno ne znaju šta znači taj izraz novokomponovani koji, oni stariji se sjećaju, nastao poslije onoga pokolja na olimpijadi u Minhenu. Riječ talačka kriza je veoma opasna i ona od ... ne odgovara ovoj situaciji, vjerujte, to vam iskreno kažem. Ne možete ovo nazvati talačkom krizom. To je mnogo, mnogo opasnija stvar. Taj upotrebni vokabular je upravo i stvoren zbog te opasnosti koje dovodi u ono što se naziva danas popularno u svijetu talačka kriza. Stariji vrlo dobro znaju o čemu se radi. Bojati se vlastitog naroda i odgovornosti pred tim narodom mene više zabrinjava. Ja se samo pitam da li ovdje dolazi ona moja rečenica jedna koju sam rekao, mi zaboravljamo da smo mi ovdje narodni poslanici, mi predstavljamo svakog čovjeka i ženu u BiH, svakog građanina BiH. Ovo je naša domovina, i naša otadžbina, i naša država, i mi smo državni, ali narodni, poslanici, nas je narod ovdje izabrao. A ja mislim i oni ljudi napolju što su bili, ja im nisam brojao krvna zrnca, ali meni se čini da mnogi ovdje jesu, al meni se čini da je i ono naš narod ili možda nije, ili možda vi smatrate da ono nije naš narod, nego neki marsovci, tuđinci, šta li. Ljudi su imali svoje frustracije, okidač je bio taj nesretni, i ja bih rekao, prokleti način na koji smo mi pokušali da 57 riješimo jedinstveni matični broj. Naravno da su ljudi najosjetljiviji na djecu, često smo mi o tome govorili ovdje, i to je nekome postao dobar izgovor da se desi ono što se desilo. Frustrirani ljudi koriste svaku priliku da svoje frustracije izraze na način koji im je dostupan. Njima je bio dostupan onaj način. I ono što se onda desilo, dakle to je već nešto drugo, nije se smjelo ono desiti. Ja i dalje smatram, iako ja ne volim Dejtonsku BiH, jednom sam vam pojašnjavao zašto, poštujem je i cijenim i to ću raditi dokle god ona postoji, ako mi baziramo svoj rad i svoje zastupanje naroda u državi BiH kroz parlamentarnu demokratiju, a ona to treba da bude, onda svetinja treba da je ova zgrada. I to je ono što mene boli, na vrlo ružan način se uprljalo ono što se zove državni Parlament. Ko je za to kriv? E sada dolazimo do toga. Pogledajte kakve su postavke danas ovdje sve iznešene. Iz koliko se uglova sve ovo posmatra i koliko se to zloupotrebljava. Uzima se kao šlagvort za neke druge nastupe, pa čak dotle ponovne one već iluzije koje su postale prijetnja odcjepljenju RS-a, pa vama Bošnjacima gori pod nogama. Ja Boga mi ne znam, samo da mi neko objasni šta to meni gori pod nogama, pa se kačimo Dejtonskog mirovnog sporazuma. Ne valja ovo što mi zloupotrebljavamo. Ali ako je napravljeno ono što je napravljeno, policijske strukture i sve vojne strukture u svakoj državi imaju tzv. princip subordinacije po vertikali i po horizontali. Imamo puno pravo da tražimo istragu, imamo puno pravo da tražimo, ako je prekršen bilo koji zakon, da se pokrene ono što treba da se pokrene i da to rade organi koji to treba da rade i time bi trebalo da bude završen naš posao ovdje u Parlamentu i mi da dalje nastavimo sa normalnim radom. Još uvijek sam duboko uvjeren da bilo kome ko se je nalazio u ovoj zgradi nije prijetila nikakva fizička opasnost. Ljudi nemojte se ljutiti, ono što je ova glava predeverala, e o onima je udaljeno od one ... nekakve nazovi opasnosti koja nam je prijetila. Ja o njoj nisam ni razmišljao, na kraju krajeva. Ali vas molim još jednom, pustimo da stvari teku onako kako su ovdje neki od vas vrlo pametno obrazložili i rekli. Neka svako radi svoj posao, mi da nastavimo raditi svoj posao. I duboko sam ubijeđen da i onaj narod, bez obzira na onu grupaciju koja je to pokušala da izokrene, izuzetno i cijeni i poštuje svoj Parlament, ovo je njegov Parlament, ovo je Parlament njegove države, njegove domovine i njegove otadžbine. Mi se ponosimo da smo demokratska država i moramo to da poštujemo. Da to ne poštujemo onda bi neko ovo srušio. Neko je to jednom pokušao pa mu nije uspjelo i sada to više niko neće da radi. Opomena da radimo bolje posao neka nam bude ono što smo vidjeli, proživjeli i čuli. A mi, ja vas stvarno molim, dajte da radimo ono za šta smo izabrani. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bašiću. Riječ ima, evo da krenemo redom, ministar civilnih poslova gospodin Nović.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi poslanici. Ja ću vrlo kratko da se osvrnem. Pažljivo sam slušao sve ono što je danas govoreno i osjećam u najmanju ruku da kažem dvije, tri rečenice u vezi sa nekim pitanjima koja su danas raspravljana. Naravno o uzrocima možda bi i znao nešto reći, ali nije moj manir da govorim o nečemu što je u nadležnosti mojih kolega i na kraju i samih vas. Tamo gdje imam mjesta da kažem ja ću to, i rekao sam. O radu naravno i policijskih struktura možda bi i tu mogao reći kakvo je 58 ponašanje bilo ili jeste, o razlozima i uzrocima, ali i tu ću se uzdržati jer vi ste Parlament, vi ste poslanici, vi raspolažete potrebnim informacijama i uvjeren sam da ćete i donijeti adekvatne zaključke koje će oni, koji moraju i trebaju da provode, i provoditi. Ali duboko vrijeđa, uvaženi gospodine Mehmedoviću, da Vi na taj način govorite da ovo Ministarstvo podmeće kukavičije jaje vama, vama poslanicima. Prosto ne mogu da vjerujem da ste Vi to za ovom govornicom rekli. Ja Vas želim samo podsjetiti, Zakon o jedinstvenom matičnom broju od prije dvije godine jedinstveno je prošao u Savjetu ministara gdje su vaši ministri glasali, ministri SBiH-a, ministri SNSD-a i svi ministri jednoglasno taj zakon prihvatili i uputili u ovaj Parlament. I nemojte onda reći da taj zakon nije bio usaglašen. Ne znam po koji put trebam da kažem da je Federalno ministarstvo unutrašnjih poslova taj zakon podržalo, RS-a, Kantonalno Sarajevo. Ja neću da prebrojavam ko je sve bio tada na čelu tih ministarstava, ali sigurno nije niko vršio pritisak na njih i taj zakon znate koju je sudbinu doživio. Zakon o državljanstvu. I tu je provođenje odluke Ustavnog suda. I on je jedinstveno prošao Savjet ministara i vama bio na klupama. Nije prošao. Zakon o putnim ispravama. Zašto on nije prošao, takođe jedinstveno donesen. Zakon o vjerskim praznicima koje su utvrdili vjerski poglavari, dakle ne Ministarstvo civilnih poslova, vjerski poglavari u BiH dali i mi proslijedili ovdje ovom Parlamentu. I taj zakon je takođe pao. I ja žalim što su svi ti zakoni pali. Rasprave koje smo imali o nekim drugim zakonima, uvaženi poslanici jako dobro znaju da smo i otvarali javne rasprave, nismo došli do rješenja, pa ne znači da nećemo doći i oko drugih tih zakona takođe. Zar je podmetanje kukavičijeg jajeta to što se poštuje Ustav ove zemlje? Ako je to, ok, ja jesam za to. Ako Ustav BiH kaže da se BiH sastoji od dva entiteta i Distrikta Brčko ja ću opet poštovati to. Ako je Ustavni sud poništio član 5., dakle član 5. je poništen i on ne postoji, pravnici dobro znaju i mi ćemo se o obrazloženjima šta je Ustavni sud rekao, pravnici se sigurno neće baš lako složiti. I to se ja slažem. Ali ne postoji član 5. Zar je sramotno to što predlažete novi član 5. što jedno Ministarstvo predlaže da Parlament razmotri i prihvati ili ne prihati, Bože moj. Vi niste prihvatili. Ništa ja ni moje Ministarstvo nije zamjerilo. Ali nemojte govoriti kako mi podmećemo to. Ja sam mnogo ružnih dana proživio ovo vremena od kad su demonstracije bile. Pa neki i u ovim klupama su upućivali da bi demonstranti trebali doći pred moju kuću. Teško je to podnijeti. Ako je rješenje to, onda ćemo ga naći lako, onda ćemo ga naći lako. Ja nisam nigdje izjavio nikada da ste Vi negdje pojedinačno, niti stranački odbili da glasate iz ovog ili onog razloga, to je Vaše i demokratsko i parlamentarno pravo. Ali meni spočitavati, i na kraju mom Ministarstvu, ne mom vašem ministarstvu, ja sam samo sticajem okolnosti trenutno na čelu tog ministarstva, i dok god budem tu borit ću se za zakonitost. Nije ovo jedini, nije ovo prvi, a vjerujem ni poslednji zakon gdje smo itekako usaglašavali sve odredbe u skladu sa Ustavom ove zemlje. Hvala.
Riječ ima ministar sigurnosti u Vijeću ministara, gospodin Fahrudin Radončić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani poslanici. 59 Ja ću se zaista truditi da budem što kraći i da sve što želim da kažem kažem u tih pet minuta. Mislim da ovdje možemo svi da se složimo da svako u ovoj zemlji, kao i svugdje u svijetu, ima pravo na svoje socijalno, ekonomsko, političko i drugo nezadovoljstvo i da ga iskazuje na jedan demokratski način bez prava da ometa slobodu kretanja drugima. Uostalom demonstracije su, kao što i sami vidite, sa mnogo težim posljedicama dio globalnog procesa a ne samo što se nešto dešava u BiH. Ako smo zvanično prva zemlja po siromaštvu u Evropi, ako imamo 560-70 hiljada nezaposlenih, ako imamo 52 hiljade i nešto više blokiranih žiro računa kompanija od kojih se puni budžet jasno vam je da će se građani buniti, naročito kada vidi da pored nas prolazi i srbijanski, prije toga hrvatski voz, crnogorski itd., na putu ka EU. Bez ikakve želje da otvaram bilo koju vrstu polemike ja ću vam dati nekoliko podataka iz kojih će se možda i najbolje vidjeti gdje leži dio problema i da li je baš sve to bila, kako se kaže, bošnjačka ujdurma. Ovo je zahtjev koji smo mi dobili, odnosno moj zamjenik prvi dan protesta i potpisali su ga Šemsudin Maljević, Dijana Cvjetičanin, Zoran Ivančić, Dalibor ..., Feđa Štuka. Mislim da to u nekom smislu, taj papir sa tim, sa porukom parlamentarcima od učesnika protesta, skupa kako se zvanično zove, govori da nije bilo jednonacionalnog okupljanja, a ja mislim da nije bilo ni okupljanja koje se može tretirati kao okupljanje protiv bilo kojeg naroda. Ovdje bih htio da otvorim jednu drugu vrstu priče a to se zove ... sigurnosnog sektora. U RS-u taj sektor je vrlo jedinstven, ministar ima sve kompetencije, postoji vrlo precizna hijerarhija. Nažalost u Federaciji, pa i u na nviou BiH situacija je potpuno drugačija. Imate tzv. neovisne odbore koji upravljaju komesarima a komesari mogu da odgovaraju ili neodgovaraju kome već žele. I mi smo napravili jedan policijski frankenštajn gdje jednostavno imamo odgovornost bez adrese. Nema SIPA pravo, ja želim da vas o tome informiram, mada pretpostavljam da svi to znate, da interveniše. Ne mogu ja kao ministar sigurnosti ili Vijeće ministara smijeniti čak i ako je kriv, i ako se procijeni da je kriv, gospodina Himzu Selimovića kao direktora Direkcije za koordinaciju policijskih tijela jer on ima svoj Neovisni odbor i vi ste ga izabrali, nisam ga ja birao. Vi ste izabrali taj odbor, vi ste se odrekli da Ministarstvo sigurnosti ili Vijeće ministara ima kompetencije da može smijeniti bilo kojeg svog direktora Agencije za provođenje zakona. Znači moramo se dogovoriti. Kada nam trebaju kompetencije onda kažemo zašto ih nemamo, kad smo na nekom hladnom režimu bojimo se prenosa nadležnosti, da ne kažem na državni nivo, nego na nivo Vijeća ministara ili konkretno ministarstvo. Hoću da kažem nama nije ovo prvi događaj i mi moramo izvlačiti neke pouke. Imali smo vrlo žestok atak na Vladu Federacije prije, ne znam, godinu, dvije dana, kada je ona kamenovana, imali smo da su invalidi ušli u Federalni parlament, je li tako. Imali smo slučaj Jašarević koji je neuporediv s ovim, ali je uporediva situacija da se ne zna, kada je Federacije u pitanju, i tu želim da nas zaista razumijete bez imalo minimiziranja bilo čije pa i moje odgovornosti, za to je vjerujte najlakše, da se ne zna čiji je trotoar a čija je ulica. Konkretno ovu zgradu obezbjeđuje Direkcija za koordinaciju policijskih tijela i ona je odgovorna samo za pločnik. Sve što se tiče ulice odgovoran je Kanton Sarajevo i kantonalni komesar koji nije htio nikom živom da se javi na telefon. Znate šta je najtragičnije – nema ni razloga da se javi. Znate šta će se njemu desiti? Ništa. Da ne govorim o slučajevima da ljudi, koji nisu htjeli da se jave nama na telefon, su se javljali nekim ambasadama i nudili da uđu specijalci i oslobode samo njihove građane a ... ostale. I to naravno prolazi, jer imate takvu situaciju da imamo potpunu samostalnost agencija, da su, vi, ja sam ovdje takođe predsjednik stranke, vi ste predstavnici stranaka, sve stranke se bore za glasače na način da obećavaju sigurnost. Međutim, ja vam odgovorno tvrdim da niko od nas ne može garantovati ništa, 60 možemo varati građane, mi nemamo mehanizme, ja govorim o državnom nivou i o Federaciji, da možemo ispuniti bilo koje obećanje prema građanima kada je njihova sigurnost u pitanju. To je u rukama, odgovorno tvrdim, fatomskih neovisnih odbora. Njih biraju kantonalni parlamenti, njih bira Federalni parlament, jedan daj Neovisni odbor bira ovaj Parlament. Mi ne znamo, izvinjavam se gospodinu koji sjedi tu, ja ne znam 90% ko su ti ljudi, koga oni predstavljaju, gdje je njihov legitimitet, je li to izborni legitimitet, naučni, stručni, itd. Ovo govorim u kontekstu odgovornosti, eventualne odgovornosti ili prave odgovornosti, kako vi odlučite, naših direktora agencija za provođenje zakona. Također ja ovdje zaista želim da pozovem na jednu vrstu tolerancije. Ovo što se dogodilo u Sarajevu, ja vam moram reći nisam bio tu sticajem okolnosti jer sam bio na uručivanju zlatnih policijskih znački u Graničnoj policiji, žao mi je da nisam bio ovdje. Vi to najmanje znate iznutra, vjerovatno su vam rekli ljudi, ja sam to veče ili taj dan cijeli dan visio po televizijama i možda sam bio jedini političar koji je pozivao građane da se ne pridružuju, koji sam koordinirao neke stvari koje su, da budem iskren, potpuno izvan mojih kompetencija. Mi smo to se veče čuli i sa predsjednikom Dodikom i sa mnogim drugima u želji da neko nešto učini. Tolika dezorijentacija, toliki strah od odgovornosti i tolika zakonska neregulativa omogućava ljudima da se u vrlo dramatičnim situacijama ponašaju na način kako im je najlakše a to je da bježe od odgovornosti. I ja mislim da ćemo mi iz ovoga, kao što su na kraju i demostranti izvukli pouku pa su sva narodna okupljanja bila vrlo, vrlo civilizirana, da niti jedan papirić nije ostao iz njih, morati izvući pouku da makar na nivou agencija na nivou BiH smislimo neke opcije kako da one reagiju u slučaju potrebe po automatizmu a ne da čekaju da ih neko zove telefonom zato što mu je ograničena sloboda kretanja ili zato što je slučajno ministar. I mi ćemo vidjeti da kao Vijeće ministara, da pred Vijeće ministara kao Ministarstvo sigurnosti damo neke prijedloge. Ja sam danas jako zahvalan ljudima iz RS-a i drugima koji su došli i zahvaljujem na toj vrsti tolerancije, ali vas podsjećam bilo je mnogo težih slučajeva gdje su i Bošnjaci pokazali jednu vrstu tolerancije. Imate vrlo dramatičan i težak događaj u Banja Luci, je li tako, kada je bilo stavljanje kamena temeljca Ferhadije prije desetak godina. Čovjek je kamenovan, ubijen je, zapaljeno je sedam, osam autobusa. Mi smo i tada našli demokratske tolerancije da potpuno idemo na sjednice, ne znam, Skupštine RS-a itd. Čini mi se da je ovdje poenta svega da uz potpuno precizno konstataciju odgovornosti, ako su agencije zakazale, jednog sistemskog snimanja stanja za ubuduće da vidimo šta možemo uraditi na nivou promjena ovlasti ili zadataka državnih agencija za provođenje zakona, da ne ulazimo niučije entitetske nadležnosti, jer smo tu očigledno svi osjetljivi, izvučemo pouku kako da radimo ubuduće. Ja vam odgovorno reći nama će biti najlakše u budućnosti obezbijediti koridor za bilo koju vrstu građanske pobune ili demonstracija. Ovdje je suština, ja sad govorim više kao predsjednik stranke ne kao ministar sigurnosti, da mi čujemo glas svog naroda, da tražimo izlaz iz ove političke i ekonomske situacije, da vidimo šta ćemo sa nekoliko velikih političkih izazova, je li to JMB, je li to vojna imovina, je li to nešto treće. I mislim da je ključna stvar da ova parlamentarna većina preuzme odgovornost za stanje u BiH i da jednostavno pokušamo što prije da se okrenemo ekonomiji. Nemojte da imamo iluzija, ovo što se desilo pa se polako ugasilo u septembru će buknuti. Bolje je da budemo aktivni, da idemo ka svom narodu nego da bježimo od njega. Mislim da je to jedino ispravna opcija, sve drugo nas vodi ka nečem što niko ne želi. 61 I da završim samo sa pola rečenice, vidio sam na brzinu ove prijedloge koje je dao gospodin Živković, ja imam jednu malu rezervu – da li Parlament BiH može da predlaže krivičnu odgovornost tužilaca koji nešto nisu uradili. Bojim se da je to kuriozitet kakav neće biti zapamćen. Ja naravno nemam pravo da se miješam u vašu odluku. Zahvaljujem, hvala lijepo.
Replika, zamjenik predsjedavajućeg, Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem. Naime, odustaću od svih onih diskusija kojim sam htio da pokrijem i neke koji su se ticali i mog izlaganja ali i neke novine koje sam čuo, evo pogotovo iz zadnjeg izlaganja koje mogu samo da navedem – da će da se čuje glas svog naroda ili građana, u septembru će buknuti, da se ide prema svom narodu, itd., itd., znači da odustanem od tih svih diskusija. Imao bih dosta toga da kažem na to. Koncentrisaću se samo na zaključke. Ovi zaključci koje sam predložio mislim da obuhvataju dio najveće onoga što smo ovdje željeli da kažemo a to je da stavimo i da poredamo stvari u BiH na svoje mjesto. Ne vidim u zaključku 4., uvaženi kolega Šemsudine, da sam samo na one agencije i institucije u kome su pripadnici bošnjačkog naroda direktori nego sam nabrojao sve institucije a prepoznajem i neke od njih od kojih su, imeđu ostalog, i pripadnici moga naroda. Što se tiče, evo samo zadnjeg ovog, primjedbe uvaženog ministra Radončića, mislim da ovo nije nikakav kuriozitet, znate. Mi kao institucija, tačnije kao pojedinci imamo pravo da podnosimo krivične prijave protiv bilo koga u BiH kao oštećena lica. Zašto bi to bio kuriozitet? Kuriozitet je u ovoj zemlji kad tužilaštvo otvara istragu protiv Parlamenta a u vezi predmeta jedinstvenog matičnog broja. To je kuriozitet u ovoj zemlji i niko ovdje ne govori o tome. A vi sprečavate ili ste mislili da trebate da spriječite moje građansko pravo, kao oštećenog lica, da podnesem krivičnu prijavu, pa nek oni vide da li ima tu osnova ili nema osnova. Neka se otvori proces, neka neko u ovoj zemlji kaže da nije bilo krivično djelo to što je nekome, između ostalog i poslanicima, ali i stranim državljanima zabranjen izlazak iz ove zgrade. Neka neko jasno i glasno kaže da tu nema krivičnog djela, pa i mi onda da znamo i da povlačimo odgovornosti. Pozivam svoje kolege poslanike – molim vas predlažite zakone u kome se daje na snazi ovome Parlamentu, nemojte da slušamo sugestije međunarodnih predstavnika koji preko svojih savjetnika i ambasada u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu ili preko onih koje ste vi rekli da se javljaju ambasadama međunarodnim, ne daju nam da donesemo zakon o tužiocima gdje će ovaj Parlament da bira i te tužioce i da oni znaju onda kome se trebaju da jave na telefon. Hvala.
Replika, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa, zaista moram i kao predsjedavajuća Zajedničke komisije a i kao osoba koja je tu noć bila ovdje. Ja znam, poštovani ministre, da ste Vi novi čovjek i da vjerovatno niste imali priliku da 62 uđete u sve pore sistema u kome se nalazite. Meni je to poznato, ali ste, ja vjerujem, morali da naučite jednu stvar, a ta stvar je vezana za Vašu osnovnu nadležnost, koja je samo jedna, a to je da vršite koordinaciju bezbjednosnog sektora. To je jedini zadatak koji Ministarstvo, koje ima osam, koje ima oko 200 ljudi, jedini zadatak kojeg ono ima. I ono što sam očekivala od Vas je da ste, kao čovjek koji je bar pokazivao da želi da napravi neku promjenu, prva stvar koju sam očekivala od Vas da ćete učiniti sve da popravite stanje u tom sektoru, a to znači da ćete analizirati 9 bezbjednosnih agencija i da ćete vidjeti koja od njih ima smisla ili nema smisla, da ćete reći, da predložite da se sredstva prebace tamo gdje ima smisla a da se uzmu od onih koji nemaju, a naročito ono što sam očekivala je da ćete napraviti plan djelovanja bezbjednosnih agencija u vanrednim okolnostima. Bilo je neprijatno slušati Himzu Selimovića neki dan na Zajedničkoj komisiji za odbranu i bezbjednost. Čovjeku je neko rekao – tamo ih moraš zatvoriti i ne smiješ ih pustiti dok ti ne kažemo. Trebalo mi je dugo vremena da shvatim. Dakle visoki predstavnik, glavni tužilac, ministar bezbjednosti, pa onda svi ostali. Zašto nije SIPA djelovala? SIPA bi djelovala da je glavni tužilac rekao da tu ima elemenata krivičnog djela. Pošto je on rekao da nema elemenata krivičnog djela SIPA nije imala pravo da reaguje ... Dakle, Vaša je odgovornost u tome što niste stvorili nikakve, ja znam da ste zapušteno ministarstvo našli, katastrofalno, sve mi je to poznato, ali sam očekivala da ćete Vi u među vremenu nešto uraditi. ..., Vi kažete Vi ste bili na dodjeli znački. Pa molim Vas blokada je bila dva dana, pa niste valjda dva dana bili na dodjeli značaka. I to je na kraju valjda sasvim nevažna stvar u odnosu na držanje taoca u Parlamentu. Dakle, moram reći da je to moje razočarenje kao čovjeka najveće i zato mi je žao što, umjesto jedne dobre saradnje dobili smo ovakav odjek. Hvala.
Replika, poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ne bih, zaista, mislio sam diskutovati ali danas je mnogo toga rečeno, samo u vezi pravnog pitanja koje je povukao gospodin ministar. Naime, gospođa Majkić mi je uzela riječ da ... ingerencije koordinacije policijskih struktura u BiH. To je važna funkcija i potoji tu jedan autoritet, no međutim, kad se radi o kantonalnoj policiji, koja je nadležna, dakle mjesna nadležnost, radi se o mjesnoj nadležnosti, nema tu neraščišćenih stvari, to je vrlo jasno, kantonalna policija nadležna za taj prostor. Agencija za koordinaciju nadležna za unutrašnje ..., dakle za zgradu. I veoma ... nadležnost. Prema tome, ministre, ja bih Vam predložio da Vi podnesete krivičnu prijavu protiv kantonalnog ministra koji nije preduzeo aktivnosti koje je morao preduzeti. Dakle, ovo je suviše ozbiljna stvar, suviše ozbiljna stvar da bi se propustila i da se ne preduzmu nikakve mjere. Ja mislim, neko je rekao, samo da Vam kažem ovo, narodi nikad ne nauče ništa iz istorije. Ako bi iko trebao naučiti onda su to narodi BiH. A ove stvari upućuju da se podsjetimo nekih stvari i da ozbiljno reagujemo na ove stvari. Hvala vam lijepo.
Konstatiram da nema više prijavljenih za treću tačku dnevnog reda za diskusije. 63 Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda, Ad. 4. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika Vijeće ministara je u proceduru dostavilo ovaj Prijedlog zakona sa zahtjevom za razmatranje po hitnom postupku. Otvaram za raspravu, ali i striktno ću se držati Poslovnika, dakle raspravu o zahtjevu za hitni postupak. Da razdvojimo te dvije stvari, da ne raspravljamo u okviru zahtjeva za hitni postupak o samoj sadržini zakona, jer ćemo imati priliku i o tome da govorimo. Evo, lista diskusija, prvi za riječ se javio poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Ovdje, dakle, moramo da razjasnimo jednu stvar, rasprava o stuštini će se otvoriti kada budemo ušli u fazu glasanja o cijelom dnevnom redu, i ovdje treba da tu situaciju razmotrimo. Dakle, mi bi trebali da glasamo sad odmah o proceduri i da odmah otvorimo raspravu o suštini, pa da onda u toku dnevnog reda kada budemo glasali o cijelom, glasamo o suštini.
To ne piše nigdje.
Molim Vas, ali mi onda, pazite, ja moram kazati sada šta me priječi da glasam o Zakonu po hitnom postupku, koje je to suštinsko rješenje, i nemojte me ograničavati bar u tome, jer ovo je vrlo ozbiljna stvar. Ja pozivam prvo Vijeće ministara da povuče ovaj Zakon. Ovo je sramota šta smo mi dobili u parlamentarnu proceduru i ovo mora, dakle bilo bi dobro da se povuče. Ukoliko ne, onda da ide u redovnu proceduru. Predlaže se da se razbije sistem javnih nabavki u BiH, formiraju se dva ureda – u Mostaru i u Banja Luci koji će odlučivati o žalbama na nabavke do 800 hiljada maraka, a ured u Sarajevu, i za ono što su centralne institucije, će odlučivati preko 800 hiljada maraka. Pazite, ovaj Zakon, ako se usvoji ovako, postavlja se pitanje, kaže – nadležnost se određuje prema sjedištu ugovornog organa. Ja sad postavljam pitanje Vijeću ministara, evo ovdje su, da mi odgovore – gdje će uložiti žalbu na nabavku do 800 hiljada maraka subjekt gdje je ugovorni organ u Sarajevu? Hoće li ići u Mostar ili u Banja Luku? Gdje će, ako je u Trebinju hoće li ići u Mostar ili u Banja Luku? Da li čovjek u Mostaru ima pravo da se obrati u Banja Luci i čovjek iz Banja Luke Mostaru? Ovdje se ne kaže da je Mostar za Federaciju, ja pretpostavljam šta ste vi htjeli da kažete ali to nije kazano, a da je Banja Luka za RS, ali je onda problem I to zbog toga nije navedeno ovdje. Ja ukazujem ovo kao ključni problem ovog, ovo je neprovodiv zakon, ovo će sutra u praksi napraviti ozbiljne probleme. Ja vas pozivam, dakle samo ću o tome govoriti – povucite ovaj Zakon što prije to bolje 64 jer je ovo neprovodiv zakon. Dakle, dva ureda do 800 hiljada, jedan u Mostaru, jedan Banja Luci, i sad da vidimo – odakle si, iz Bihaća subjekt, gdje će on. Ne piše se koje područje šta pokriva i šta je sa ovim državnim dijlom. Prema tome vodite računa kad pišete zakone. Ovo je nešto što je neprovodivo. Toliko, hvala vam. I mi, naravno protiv smo i procedure i protiv smo Zakona.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić, rasprava. Izvolite.
Evo, ja ću pokušati ipak da govorim samo o proceduri. Dakle, ja mislim da ne bismo trebali prihvatiti u ovoj slučaju hitnu proceduru iz nekoliko razloga. Dakle, ovaj Predstavnički dom je početkom januara, mislim 17.01. zaključio i zatražio sveobuhvatnu analizu Zakona o javnim nabavkama. Isti stav imamo i Komisije za finansije, mislim prilikom razmatranja rada Ureda za žalbe. Dakle, opredjeljenje i ovog Doma i njegovih radnih tijela je da se pristupi jednoj sistematskoj analizi Zakona o javnim nabavkama, ja vjerujem da je ona dobrim dijelom i urađena, imam informacije da jeste, i da se onda pristupi praktično sveobuhvatnim izmjenama i dopunama ne cijeneće ove predložene u ovom trenutku, jer govorim o proceduri. To je jedna stvar. Druga stvar zbog koje ja ne bih podržao zahtjev za hitnu proceduru iz prostor razloga što se nastavlja praksa odnosa prema Parlamentu. Dakle, čitava serija zakona koji nisu nevažni koji nisu jednostavni gdje bi i poslanici imali potrebu da intervenišu svodi se na hitnu proceduru i onemogućavaju se poslanici da ozbiljnije učestvuju. I koliko sam ja mogao iz obrazloženja vidjeti zaobiđena je Agencija za javne nabavke, što je zakonska obaveza u proceduri izmjena i dopuna Zakona o javnim nabavkama. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja sam prošli put predložio da se ova tačka skine s dnevnog reda. Zakon o javnim nabavkama jedan je od najvažnijih zakona u sadašnjem trenutku u ovom dijelu Balkana. Nevladine organizacije upozoravaju već duže vremena, iako imamo određene kritičke refleksije na njihov rad, ali mislim da s pravom upozoravaju da se preko tog zakona vrši pljačka državnog kapitala negdje oko 700 miliona maraka godišnje u BiH. Taj Zakon sadržajno nikako ne odgovara stvarnom stanju i treba ozbiljno sjesti da se napravi jedan ozbiljan zakon koji bi spriječio razne zloupotrebe koje se koriste prilikom primjene ovog Zakona. Mnogo ih je. Naravno da tu treba 65 konsultovati i praksu i stručnjake a ne prići na brzinu ili kozmetičkim promjenama nekim ovog Zakona koje nemaju koristi. Ako postoji političke volje u ovoj državi mislim da je to prioritetno pitanje. Mi smo danas jako puno razgovarali o nezadovoljstvu građana a da li će nezadovoljstvo građana biti ispoljeno i radi ovog Zakona gdje stotine miliona ide nekom u džepove na nezakonit način. Ovo je preozbiljna stvar i Parlament bi morao ozbiljno da se pozabavi sa ovim Zakonom i da donese jedan zakon koji će u sadržajnom smislu spriječiti sve te negativne pojave koje se dešavaju. S toga podržavam ovaj prijedlog da se ovaj Zakon skine s dnevnog reda i da se priđe izradi jednog novog sadržava ovog Zakona. Dakle, biće koristan za sve nas u tom pogledu. A mislim da u BiH caruje i dalje organizovani kriminal i da će u tom pogledu morati i ovaj Parlament više posvetiti pažnje i ozbiljnije se pozabaviti sa nekim stvarima jer na to ćemo biti prisiljeni, mislim da ćemo biti prisiljeni. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Klub SDP-a će prihvatiti hitni postupak, a što se tiče samih izmjena, predloženih izmjena Zakona one su interventne prirode i upravo zato hitni postupak ima smisla. Potreba da se Zakon o javnim nabavkama temeljito revidira zaista stoji. Ona je i u kontekstu upitanika koji je već otposlat prema EU u vezi sa Poglavljem V – javne nabavke i podrazumijeva takvu aktivnost. U opticaju su, sada su već pripremljena dva praktično prijedloga izmjena Zakona. Jedan koji je uradila Agencija za javne nabavke, drugi koji je predložen od Udruženja građana „Tender“, odnosno Account i oni su zaista ozbiljni prijedlozi koje bi trebalo u što skorije vrijeme uzeti u razmatranje, odnosno Vijeće ministara će vjerovatno dati svoju veriziju, tako da bi se mi u jesen trebali suočiti, odnosno naći pred novim prijedlogom temeljitih izmjena Zakona. A ovo su, dakle, izmjene interventne prirode i neće remetiti tu koncepciju Zakona koji će biti temeljito revidiran. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Šefik Džaferović. Izvolite.
Poštovani kolega Domazet, Vaše je pravo da ovo podržite ili ne podržite. Ja samo želim da ostane zabilježeno da ste upozoreni kada dođe do konfuzije u primjeni ovog Zakona. Dakle, nastupit će konfuzija i izgubit ćemo sistem javnim nabavki u BiH jer ako određujete područja do 800 hiljada u Mostaru i Banja Luci, odnosno urede, onda im morate odrediti područja. Područja su 66 neodređena, nastupit će potpuna konfuzija u primjeni Zakona. I ja želim da se ova stvar evidentira. Bude li ovo hitna procedura mi nemamo više sistema javnih nabavki, upamtite šta sam vam kazao. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Ismeta Dervoz, replika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Koleginice i kolege. Zahvaljujem gospodinu Domazetu da je vrlo dobro pojasnio trenutnu situaciju. Mi, dakle, imamo u pripremi dva prijedloga Zakona o javnim nabavkama i zaista je nejasno zbog čega se sad po hitnoj proceduri traže ove izmjene koje se odnose samo na Ured na razmatranje žalbi. Ovo je vrlo ozbiljna problematika, problematika koja generira procese korupcija i svega onoga što u BiH muči naše društvo više nego mnogi problemi o kojim smo mi danas razgovarali. S toga ne vidim nikakvog razloga, potrebe, niti ozbiljnosti u nama da o ovim i ovakvim zakonima razgovaramo po hitnom postupku, osobito ako imamo dva prijedloga, za koje je uvaženi profesor rekao i da su kvalitetni i dobri i da će se uskoro naći pred nama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mato Franjičević, rasprava. Izvolite.
Pa, ima naravno, ima razloga zašto se predložilo da se ovaj Zakon ovako nevelik, kako bih rekao, predlaže da uđe po žurnom postupku u proceduru. Ja sam svojedobno postavio zastupničko pitanje iz kojih razloga se neki slučaj vrlo važan za BiH, a riječ je o procesu digitalizacije, zbog čega se umjesto mjesec dana žalba, uložena žalba razmatrala i odluka o njoj donijela nakon osam mjeseci. To je jedan od razloga koji nas tjeraju na žurnost da neke stvari popravimo, da skratimo te rokove, da oni postanu razumni. Da se Ured za razmatranje žalbi ne može više u svom odgovoru pozivati na brojnost predmeta itd., zatrpanost i tome slično. S druge strane, slažem se sa kolegom Džaferovićem da u ovako ponuđenom tekstu zakona ima zaista elemenata koji mogu konfuzno djelovati. Ni meni, priznajem, nije bilo jasno na koja se područja misli kada je riječ o ovim ispostavama ovog Ureda za razmatranje žalbi u Mostaru i Banja Luci. Ako je moguće to pojasniti na način da je moguće da Zakon ostane u žurnoj proceduri u redu, ali ako nije, a bojim se da neće biti moguće, onda je nužno da ga iz žurne pretvorimo, da tu proceduru, da procedura bude malo manje žurna i malo više redovita. I samo da kažem i to, slažem se apsolutno s kolegom Kunićem, čeka nas i apsolutno je potrebna radikalnija intervencija u ovaj zakonodavni okvir u svjetlu borbe protiv korupcije, u svjetlu svega onoga s čim se susrećemo i čega smo svjesni. Međutim to, kako bih rekao, s radošću očekujem zakonske projekte koji su, koji 67 imaju tu vrstu ambicioznosti, međutim to ne treba odlagati spremnost da učinimo i neki manji korak naprijed koji nudi ovakvo zakonsko rješenje. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, kolegice kolege, uvaženi članovi Vijeća ministara i ostali gosti. Dakle, gospodin Džaferović je rekao stav Kluba SDA po ovom pitanju, ali evo i samo slušaocu iza ovog stakla ovdje iz diskusija mojih uvaženih kolegica i kolega vrlo je jasno da ovdje nema potrebe za hitnošću, odnosno žurnošću postupka. Kad čujete uvaženog profesora Kunića, uvaženu Ismetu, Beriza, vrlo je jasno da za hitnost postupka i ovo, kako profesor Domazet predstavlja, samo ove operativne izmjene koje su danas, nisu konsultirani niko u lancu kojih se to sutra tiče. I vrlo uvažavam diskusije i profesora Kunića, i Ismete i gospodina Belkića jer čemu onda sav naš rad ovdje u Parlamentu kroz komisije, poboljšavanje statusa, izvještavanja agencija, odnosno Ureda za žalbu. Ovdje vrlo otvoreno moramo razgovarati. Dakle, ovdje se pokušava implementirati određeno političko obećanje koje je nekome dato, ali opet na vrlo trapav i nespretan način i neće u primjeni zaživiti. Dakle, znamo vrlo dobro koji su politički lideri potpisali određene sporazume, ko je nudio određene koncesije, ali ovakav zakon ruši kompletan sistem koji je ovakav kakav je rekao profesor Kunić. On je koruptivan, ovdje se gube milioni, ovdje smo imali svi klubovi sastanke sa udruženjima „Tender“, imali smo sastanke sa svim koji upozoravaju na ono što se dešava na Uredu za žalbe i ono što se dešava u javnim preduzećima širom BiH, s obje strane entiteta, gdje je zapravo i Zakon postojeći prostor za manipulaciju onih koji se žele okoristiti na nezakonit i nelegalan način. Ovim danas hitnim izmjenama mi zapravo samo to produbljujemo i ne rješavamo goruće pitanje u BiH a ono jest sigurno – korupcija. Stoga molim vas da se ovdje ne obmanjujemo, ovo treba vratiti u redovnu proceduru, uvažiti sve one koji imaju šta reći, a već su kazali, imamo svi pisane zahtjeve i ponuđena rješenja, i praviti jedan zakon koji će olakšati svim građanima BiH i svima onima koji se ovaj Zakon tiče da se može konkretno i korektno provoditi ono što zakon nalaže. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Hvala. Ma, ja zaista moram reagovati na ovo izlaganje uvaženog kolege Sarajlića. Mene, kolega Sarajliću, čudi to što kažete, pogotovo zato što ste Vi bili načelnik opštine i sigurna sam da ste 68 imali upravo mnogo problema zbog postojećeg Zakona o javnim nabavkama. Ja ću Vam reći da u mojoj opštini, znači SDS-u ne pada na pamet da podržava bez razloga nešto što dogovori SNSD s nekima ako to nije kvalitetno i nikada to nećemo podržati, ali evo recimo ja u mojoj opštini imam problem – jedan lokalni funkcioner, tajkun SNSD-a koji nikad ne dobije, ne prođe jednostavno čovjek na tenderu, ali na sve i jedan mogući tender se žali. I onda vam procedure se razvuku, mjesecima to traje, znači o jadu jer čovjek zabavi čitavu opštinu. I tome se treba ..., znači ljudi iz političkih razloga, iz ne znam padne mu na pamet i piše žalbe, šta, ništa ga ne košta. Treba to sasjeći. Tamo gdje ima zaista razlog da se neko žali ima zakon neka se žali niko ga ne sprečava, ali je cilj da se sasijeku ovakve neutemeljene žalbe koje predstavljaju neke političke, i ne znam ni ja lične sujete itd. Ja vjerujem da ste se i vi s tim sretali kao načelnik. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Asim Sarajlić, replika. Izvolite.
Ja se zaista s kolegicom slažem, dakle jako je puno operativnih problema kada provodite javne nabavke. Da, ja jesam ih provodio, ali šta je ovdje suština. Ovim hitnim postupkom i ponuđenim rješenjima mi ne rješavamo, Aleksandra, te probleme. Mi nagomilavamo probleme i stvaramo jednu konfuziju na ukupnom terenu BiH i produbljujemo džepove onima koji trebaju javni novac, gurnuti ih i skloniti sa scene. Dakle, to je ovdje suština, da mi rješavamo ovo. A to su ponudili svima vama u klubove su vjerovatno kao što su i nama dolazili predstavnici udruženja, imamo stavove komisija, imamo rasprave ovdje u Parlamentu, imali smo i tuče u uredima za žalbu i nasrtaj na određene članove, vi to dobro znate. A šta danas imamo? Imamo kao dva ureda koji će razmatrati 800 hiljada. I ova pitanja koja je Šefik postavio, to su samo vrh ledenog brijega kakva se još pitanja će otovoriti u implementaciji ovog Zakona koji je vrlo konfuzan. Hvala.
Zahvaljujem. Ja imam ovdje prijavu uvaženog zastupnika Petra Kunića za raspravu a on je raspravu već imao. Je li replika ili?
nije ukjučen mikrofon
... šta Vi hoćete. Ako je replika onda izvolite.
Replika. Pa, upravo na tragu diskusije kolegice Aleksandre da se ide sređivanju ovog Zakona. Ovaj postojeći Zakon je neprimjenjiv, on je korumptivan, on je svašta samo nije Zakon o 69 javnim nabavkama, on je katastrofa. Drugo, da, jedna polemika, odnosno replika mom uvaženom kolegi profesoru. Naime, ako se prišlo ozbiljno izradi, ako postoje neke varijante, dvije varijante Zakona o javnim nabavkama onda te zakone mora da prati Krivičnih zakon, izmjene i dopune Krivičnog zakona. Dakle, neće, ne možete taj zakon primjenjivati a da ne mijenjate zakon, Krivični zakon. Neće zloupotreba službenog položaja kao kvalifikacija u tom zakonu biti jedina kvalifikacija neke kazne. Taj Zakon zahtjeva razradu Krivičnog zakona da se može aplicirati na taj zakon a ne da se zaobilazi, kako bi pravnici rekli ... A to se čini sa ovim Zakonom jer je dvosmislen, jer se može tumačiti na ovakav i onakav način, itd. Dakle, to je plodno tlo za korupciju, kriminal. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović, replika. Izvolite.
Ma, vidite predsjedavajući, ovo je jedan zaista po svim elementima vrlo problematičan zakon. Pazite, uredi u Mostaru i u Banja Luci ne određuje im se područje, vjerovano se mislilo na entitete ali to ne piše, pa će onda čovjek iz Trebinja moći se obratiti i Mostaru i Banja Luci kako mu je kad volja ako je tamo ugovorni organ i obrnuto, da ja sad ne uzimam druga područja, Bihać na primjer i Banja Luci i Mostaru. Dakle, to je konfuzija. A poseban je problem, kažem nije pravno lice taj ured a omogućuje mu se da donosi konačne odluke. Nema institucije koja donosi konačne odluke a da nije pravno lice. Protiv te konačne odluke do 800 hiljada ide se na upravni spor. Na koji sud? Vjerovatno Sud BiH, to ostaje i dalje u Zakonu. Ljudi, ako hoćemo da pomognemo subjektima onda treba napraviti deset ovakvih centara po BiH, treba napraviti potpuno drugačiju organizaciju, ako je to cilj, ovo o čemu je govorila gospođa Aleksandra, ako je opterećen Ured. Ovo je nešto što je potpuno neprimjenjivo, ja samo na to ukazujem. Eto, neću više pričati ništa o ovom Zakonu.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Anto Domazet, replika. Izvolite.
Hvala. Zahvaljujem profesoru Kuniću što je svojom primjedbom ustvari dao argument za urgentan, odnosno za hitni postupak, jer upravo značajnije promjene Zakona o javnim nabavkama zahtijevaju duži vremenski rok i zahtijevaju intervenciju i u drugim graničnim oblastima. Zato je ovaj prijedlog hitnih promjena tim više prihvatljiv. I u tom smislu bi se omogućilo da se odmah počne djelovati na efikasnijem rješavanju žalbi i na uvođenju novih pravila koje će odmrznuti postupke i ubrzati zapravo postupke javnih nabavki u mnogim područjima. Dakle, to je samo taj 70 razlog zašto se ide sad u ovaj hitan postupak jer zaista jedna značajnija promjena koja predstoji zahtijeva duži vremenski period. Hvala.
Zahvaljujem. Nemamo više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na točku pet, Ad. 5. Zahtjev zastupnice Nermine Zaimović-Uzunović za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika Zastupnica Nermina Zaimović-Uzunović je 05.06.2013. dostavila u proceduru ovaj Prijedlog zakona sa zahtjevom za razmatranje po hitnom postupku. Otvaram raspravu o zahtjevu. Za raspravu se javio uvaženi zastupnik Beriz Belkić. Izvolite.
Ja nisam bio u prilici kad smo oko dnevnog reda, praktično je konstatirano da je dnevni red već utvrđen itd. inače bih ovo govorio prilikom rasprave o dnevnom redu. Dakle, ja bih zamolio kolegicu Nerminu da povuče ovaj Zakon, naravno ako je moguće, iz prostog razloga što smo mi u januaru mjesecu ove godine na jednu inicijativu koju smo pokrenuli Džaferović i ja dobili zaključak Doma i nalog preko Ministarstva za spoljnu trgovinu i ekonomske odnose da Ured za veterinarstvo uradi analizu primjene postojećeg Zakona o dobrobiti životinja kao i eventualne sugestije i prijedloge eventualnih promjena. To je jako dugo trajalo. Mi smo u nekoliko navrata intervenisali itd., prema mojim posljednjim informacijama, hvala ti evo Nermina da i ja znam što si mi pokazala, prema mojim informacijama, dakle ta analiza je urađena. Duga je to priča, jedanput je bila urađena pa je Ured direktno dostavio pa nije Ministarstvo. Da skratim, postoji dakle analiza i ja bih zaista zamolio da Vi ovaj Zakon povučete a da onda na osnovu ove analize, koju će nadame se Kolegij uvrstiti ovdje u dnevni red, da donesemo odgovarajuće zaključke u kojem pravcu izmjene i dopune ovog Zakona trebaju da idu, ne sumnjajući u ovo što ste Vi uradili, da ste uložili trud itd., ali nisam siguran da li će to biti odgovarajuće u odnosu na ono što će nam struka reći, odnosno Ured za veterinarstvo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Šemsudin Mehmedović, rasprava. Izvolite. 71
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Ja takođe smatram da ovaj Zakon treba skinuti sa dnevnog reda ... procedure, jer vjerovatno ste i vi dobili nekoliko mejlova od raznih udruženja za zaštitu i dobrobit životinja sa prijedlogom upravo da se ostavi mogućnost da se interveniše na ovaj Zakon iz razloga što postojeći Zakon zapravo se ne primjenjuje. Zbog toga ja bih zamolio kolegicu Nerminu Zaimović da zaista, evo ostavi mogućnost da zapravo ukrstimo argumente ovih koji se bore za zaštitu i dobrobit životinja, da vidimo kakve to oni zapravo primjedbe imaju u smislu ne provođenja već postojećeg Zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Dušanka Majkić. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, pokušavala sam da odgonetnem šta je motiv predlagača bio da za ovakav jedan Zakon, koji od 2009. još nije ni implementiran, da se donese odluka da ide po hitnom postupku. Dakle, nema ni jednog argumenta koji ide u prilog tome. Ja ne želim da tražim da se Zakon povuče, on je već u proceduri, doduše može ga povući kolegica ukoliko završi to do završetka prvog čitanja, ali ima jedna kolegijalna preporuka. Neobično je da SDP daje svojim kolegicama kad god su u pitanju delikatni zakonski prijedlozi da to nikad muškarci iz SDP-a ne potpisuju. Uvijek daju kolegicama da budu one koje su, eto nisu ni znale šta su predložile, pod navodnicima. Dakle, to je loše, jer predložiti da se uvede odluka o ubijanju napuštenih životinja a da pri tom nikakve metode nisu po zakonu zaživjele. To je neoprostivo kolegice, ja Vas kao žene posljednje što bih očekivala da biste mogli braniti takav stav. Dakle, mislim da nema smisla nikakvog da taj Zakon ide po hitnoj proceduri.
Zahvaljujem. Prije nego što dam riječ sljedećoj zastupnici ja bih zamolio službe da pozovu zastupnike u dvoranu, mi nemamo kvoruma, ali evo ne bih sad prekidao ali da se pozovu ljudi. Uvažena zastupnica Ismeta Dervoz. Izvolite, rasprava.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvažene koleginice i kolege. Meni su potpuno jasni motivi zbog kojih je ovaj Prijedlog zakona danas pred nama. U gradu u kojem živi uvažena gospođa Zaimović-Uzunović je donesena jedna sudska presuda u korist građanina koji je na žalost zbog povrede zadobivene od ujeda jednog napuštenog ljubimca doživio traume koje iziskuju daljnja dugoročna liječanja. I ne bih se nikada stavila u poziciju roditelja koji u okolini škola u Sarajevu i u nekim gradovima BiH dolaze po svoju djecu sa 72 pripremljenim oruđima za odbranu od čopora jadnih i napuštenih i gladnih životinja koje na žalost na takav način pokušavaju da pronađu svoju hranu za sebe. Međutim, ja nisam u sastavu Parlamentarne skupštine koja je 2009. godine donijela ovaj Zakon koji je jedini zakon iz evropskog partnerstva iz oblasti sektorske politike, poljoprivrede i ribarstva usvojen na državnom nivou, ali ga pozdravljam od sveg srca. I ja se radujem da je BiH donijela ovakav Zakon. To što ovaj Zakon nije proveden to je naš problem. Jedinice lokalne zajednice su bile u obavezi da u roku od godine dana osnuju skloništa za napuštene životinje kao i higijenske servise koje mogu osnovati, dakle općine, gradovi, kantoni, a sve u skladu sa specifičnostima sredine, veličini populacije. Dakle, Zakon je dobar, Zakon je onakav kakav treba biti, Zakon je civiliziran, Zakon je potreban svima nama koji uvažavamo prava svih živih bića da mogu živjeti i nebiti nedostojanstveno uklonjen i bez obzira da li se radi u ovom slučaju o napuštenim psima i velikoj populaciji pasa lutalica. Ja bih sugerirala da o ovom Zakonu, nakon ove, ne analize, mi imamo informaciju, gospodine Belkiću, koja je dostavljena, o provedbi Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja u dijelu koji se odnosi na problematiku napuštenih pasa, a dostavljena nam je od Ureda za veterinarstvo BiH. Dakle, da slijedom ove informacije i mogućnosti koje imamo o ovome Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona razgovoramo u redovnoj proceduri i na taj način možda skrenemo pažnju na ove probleme neimplementiranja, koji onda na kraju dovode do ovih velikih problema u kojima moramo razumjeti i svakako podržati sve one građane BiH koji traže i dobrobit za ljubimce i napuštene životinje, ali svakako i sigurnost za svoju djecu i za građane koji na ulicama u ovom trenutku nažalost strepe od velikog broja napuštenih pasa koji se kreću u čoporima. Dakle, plediram da o ovome razgovaramo u redovnoj proceduri. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nas trenutno ima u dvorani samo 18, pred dvoranom nema nikoga, ja dajem stanku 5 minuta da se pokuša kvorum priskrbiti. Ja bih molio da zvonite ili ... [[PAUZA]]
Beriz Belkić replika. Izvolite.
Ja ne znam jesmo li se mi razumjeli, dakle jesmo li se dobro slušali. Predstavnički dom je svojim zaključkom donio u januaru mjesecu zaključak, nebitno ko je inicirao, otkud itd., ali donio zaključak i naložio uredu, gospodine Šaroviću malo me pratite, naložio uredu preko ministarstva, Uredu za veterinarstvo da se uradi analiza primjene postojećeg zakona u svim segmentima i da se ovom Parlamentu ta analiza dostavi sa prijedlogom eventualnih izmjena. Dakle, naš zključak uopšte nije prejudicirao da li, kakve su izmjene, da li ih uopšte treba, nego smo zatražili, odnosno mi smo, Predstavnički dom zatražio. I ja sam sad samo zamolio Nerminu da sačeka taj dokumenat i te sugestije od ministarstva da ne idemo dvostrukim kolosjekom i ništa više. I ja vam predlažem i 73 molim gospođu Uzunović, povucite. Gospodine Šaroviću čuli ste, počeli su drugi predlagati parcijalno, dajte tu analizu, imam informaciju da je davno urađena, dajte je ovdje i da radimo i dajte predlog izmjena i dopuna. Hvala.
Riječ ima poslanik Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Pa evo, ja zaista podržavam ovaj pristup o kojem je govorio kolega Belkić, a i drugi kolegice i kolege poslanici koji su govorili u pravcu da za narednu sjednicu možda pripremimo ovu informaciju s prijedlogom mjera. Ukoliko tad ne budemo imali neki konkretan pravac ja podržavam da idemo i na ovaj način na koji je to danas predložila kolegica Nermina Zaimović- Uzunović. Tako da mislim da, evo ukoliko se može u tom smislu postići ta vrsta dogovora, svima bi nama to bilo olakšanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Pa evo, da objasnim zašto sam ja to uradila i zašto sam podnijela ovaj zahtjev za, Prijedlog zakon o izmjeni i dopuni Zakona zaštiti i dobrobiti životinja. Naime, pritisnuta zahtjevima, prije svega svi ste dobili zahtjev od skupštine gradova i općina Federacije da se ovo pitanje riješi, svi ste pismeno dobili prije par mjeseci, mnogo prije inicijative koju su uvaženi poslanici tražili, pokrenuli na ovom Domu.
Duga je noć Berize, polako.
Drugo, Berize, ja sam tebe slušala ti nećeš nikog da slušaš samo sebe. Zatim sam dobila zapisnike i zahtjeve sa općinskih vijeća koji na dnevni red svojih skupština stavljaju posebnu tačku u kojoj iznose probleme s kojima se susreću. Zatim sam na osnovu svega tog tražila od našeg Istraživačkog sektora da mi napravi komparativnu analizu primjene Zakona u cijeloj regiji, dakle kako u, poređenja zakona BiH sa zakonima u susjednim zemljama i u EU. Zatim, udruženja onih koji su bili povrijeđeni od strane pasa su također mi proslijedila niz, niz informacija koje ja mogu, koga interesuju, i grafikonima i sa radionica koje su organizovali, ... Dakle, ovaj prijedlog nije nikakva podvala ničija, ovo dakle, kad je napravljeno istraživanje 11.07.2012. je završeno ovo, od tada podaci pokazuju da stanje postaje sve gore i gore, broj ujeda pasa lutalica 34% se povećao u 74 odnosu na prethodnu. Ovo nije prijedlog koji sam ja lično pravila, ovo je pravilo udruženje, udruženja, nevladine organizacije i mladi eksperti pravne i veterinarske struke. Dalje, molim vas da završim, možete me saslušati, dalje rezultati pokazuju da ćemo ako nastavimo sa primjenom ovog zakona imati eksponencijalno povećanje povreda broja napuštenih, kako ih zovete napuštenih životinja, nisu one napuštene nisu nikad bile ničije vlasništvo
Samo jedna napomena, ovo je peta tačka dnevnog reda i mi govorimo da li ćemo u skladu sa članom 127. ili ne.
Dakle, zašto sam, ja vam samo objašnjavam razloge, jer od mene sad svi, ne pričaju to, nego od mene traže da povučem nešto što nije došlo napamet i nije došlo onako kao hir, nego kao nasušna potreba da hitno promijenimo stvari. Svaki dan četiri građanina Sarajeva se jave u ambulantu. Ako vam to nije dovoljan razlog zašto je hitna procedura, jer su ljudi povrijeđeni, nema vakcina, antitetanus vakcina sad nema, ako vi mislite da to nije, ja ću biti spremna da svoj prijedlog, ne povučem, nego da ga, da ne bude hitni nego skraćeni postupak, toliki ustupak mogu napraviti. A moje je pravo kao zastupnice da ovo podnesem. I nije me, kolegice Majkić, niko nagovorio, ovo su me nagovorili svi ovi o kojima ja pričam, dakle ono da radim svoj posao zastupnice tih građana koji su od mene tražili.
Ima 30 tačaka dnevnog reda, duga je noć završićemo mi ovu sjednicu. Replika Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovana koleginice ja hoću da Vas podsjetim da se zakon zove Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja. Sve što ste ispričali Vi ste ispričali o zaštiti čovjeka, niste ništa rekli o zaštiti životinja, to Vam fali. Fali Vam ona druga strana, fali Vam ona druga strana odluke i ta strana Vas sprečava da ta odluka bude hitni postupak. Samo to da kažem, ne postoji ni jedan razlog da sve to što ste govorili ne bude provedeno i u redovnoj proceduri.
Zahvaljujem. Doktor Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Evo, Vi ste maloprije rekli da smo na petoj točci dnevnoga reda i da ima 30, smatrm da je Kolegij trebao možda organizirati i skratiti ovu sjednicu, možda sa onom točkom samo jednom za 75 danas, a poslije imamo vrlo bitnih točaka, vrlo bitnih točaka o kojima bi smo mogli raspravljati tipa Izvješće o radu Ministarskoga vijeća, je li to ćemo vjerovatno preskočiti i pašće u zaborav. Evo, samo par riječi da kažem, znači kad je u pitanju Prijedlog izmjena i dopuna ovoga Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja. Pa evo, mene otprilike zanima, znam da je riječ o hitnoj, skraćenoj, redovnoj proceduri, smatra da to treba ići u redovnu proceduru i to prije toga najprije provjeriti provodivost ovoga Zakona. Evo, ovdje je kolegica u obrazloženju i navela, recimo, zabrana, zabranjeno provjeravati oštrinu životinje na drugoj životinji, zabranjeno organizirati koride o borbi bikova, pa mi to imamo stalno, mi to imamo stalno, evo nedavno je bila gore, ... po 10 tisuća ljudi, pa i ovdje je navedeno „Čevljanska korida“ kojoj prisustvuje 100 tisuća ljudi. Možemo li mi kazniti, može li znači zakonodavac i ko će provesti ovo sad, doći negdje na koridu i kaže vi ste doveli bikove i kazniće neko nekoga ne znam ni ja sa tisuću, dvije ili pet tisuća maraka. Ovdje kad govorimo o tim napuštenim životinjama, koja je, koju vi znate napuštenu životinju? U jednoj emisiji Ljubo Ćesić Rojs je rekao ko je vidio napušteno janje? Pa nema napuštenog janjeta, jel' nema napuštene ovce, nema napuštene krave, ni konja, evo napuštene su, znači napuštene, psi lutalice, pa psi lutalice treba ih tamo smjestiti gdje treba, treba ih fino ...
Kolega Jurišiću hitni postupak, zahtjev za hitni, o tome raspravljamo.
Znači, ovo treba redovna procedura i vidjeti ovdje je li ovo provodljivo, je li ovo provodljivo ili nije, a ne da donesemo zakona mrtvo slovo na papiru i, je li, čim donesemo zakon idemo gledati koridu ili još tamo naoštre rogove onim volovima, mislim to treba zabraniti, a koride vjerovatno ne. [[zajednička diskusija]]
I još kolega Jagodić da nam pomogne u okviru ove diskusije. Izvolite.
Eh tako, ja zaista ću vrlo kratko. Ja bih se zahvalio kolegici Nermini, ona je izuzetno, ja vjerujem i s dobrom namjerom ovo predložila i sigurno mogu reći da sam u protekla dva mjeseca dobio, ja mislim, preko 500 nekih poruka, jedni kažu pobijte, jedni kažu zatvorite, spašavajte, međutim vjerujte zaista ja nemam više riječi niti komšijama reći hoćemo ili nećemo. Međutim, ovo je Prijedlog zakona izuzetno dobar, ali bih zamolio, obzirom da je to parlamentarna većina i da vi na neki način, ja bi preporučio dajte usaglasite to što mislite, ponudite vašim koalicionim partnerima na nivou Parlamenta vaše većine i usaglasite se i da se izglasa i stvar riješena i onda ćemo gledati i mjeriti je li to dobro ili nije. Toliko, a ovo je šteta da se uloži toliko truda i da svi skupa gubimo vrijeme a na kraju kraja donesemo ovakav zaključak i stavove kao što su evidentni. Hvala. 76
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu, izvinjavam se, gospodin Mirko Šarović ima riječ. Izvolite.
Hvala. Pa, ovo pitanje, ovaj Zakon je u Programu rada Savjeta ministara za 2013. Godinu. Taj Program usvojio je i ovaj Dom, tak da pitanje izmjene i dopune Zakona o zaštiti i dobrobiti životinji naće se, znači, u redovnoj proceduri. I ako mogu da pomognem moje je prijedlog, zaista cjeneći i napore i dobru zaista namjeru predlagača, da se ili za sljedeću sjednicu ovog Doma sačeka sa relevantnom informacijom, ja bih zaista preduzeo aktivnosti da u saradnji sa Kancelarijom za veterinarstvo i našom agencijom u Banja Luci, a vi znate da postoji agencija koja se bavi ovim pitanjem, pripremimo informaciju i ovo pitanje u redovnu proceduru damo u najskorije vrijeme. Želim da vas obavjestim da je Kancelarija za veterinarstvo učinila zanačajan napor i veliki dio posla i da se ovo pitanje očekuje u najskorije vrijeme da se nađe u parlamentarnoj proceduri, prvo u Savjet ministara pa onda ovdje u Parlamentarnu skupštinu.
Zahvaljujem uvaženom ministru. Zatvaram raspravu o 5. tački dnevnog reda. Prelazimo na šestu tačku dnevnog reda, Ad. 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona Bosne i Hercegovine o izvršenju krivičnih sankcija, pritvora i drugih mjera – predlagač: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje) Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda, Ad. 7. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima
Sekretar.
Sekretar, ja ipak mislim da ovdje za ovu tačku, uz svo poštovanje ... [[zajednička diskusija]] Jesmo li saglasni svi da ovu tačku prolongiramo za narednu sjednicu? Hoćemo li se u okviru zaključaka izjasniti o tome ili ćemo odmah? Hajde odmah. Dobro, molim vas da se pripremite za glasanje, dakle zaključak – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH prolongira raspravu o Izvještaju o radu Vijeća ministara za 2012. godinu i traži od predsjedavajućeg i ministara da prisustvuju na toj sjednici kada se bude posebno raspravljala ova tačka dnevnog reda. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, poštovani viceguverneru. Evo, dozvolite da samo kratko kažem, pošto smo mi jedinstven stav imali kada je u pitanju Izvještaj Centralne banke i Finansijski izvještaj na Komisiji za ...
Ja ću samo zamoliti da ove poslaničko-ministarske bilaterale ipak malo zaustavite dok traje sjednica, kolega Bursać i ministar Hadžić. Izvolite.
raspravljali smo i jednoglasno prihvatili izvještaje. Na osnovu Izvještaja koji je kvalitetno sačinjen došlo se do dobrih podataka i elemenata sa kojim bi smo i mi u Parlamentarnoj skupštini, a i druge institucije na nivou BiH, mogli da izvuku korisne parametre sa kojim bi mogli da usmjere svoju aktivnost u narednom periodu. Kada bi i druge organizacije kao što je institucija Centralne banke na nivou BiH radili na ovakav način vjerovatno bi u BiH bilo mnogo povoljnije stanje nego što je to sada. Centralna banka je vodila računa o konvertabilnosti domaće valute i uz fiksni kurs prema euru i valuti, zatim dala je doprinos u održavanju makrofinansijske stabilnosti, niske stope inflacije itd., što je najniža stopa u okruženju, ali i možda i u prosjeku i na evropske zemlje. Zadržali su u dobroj mjeri stanje zaliha. Zatim tokom, 2012. je bila, nisu bili povoljni uslovi za ostvarivanje većih prihoda, to se prije svega odnosi da je u određenom trenutku na uložena sredstva i oročena čak i bilo negativna stopa koja se kretala od –0,07 do 0,28 na godišnjem nivou. To sve govori da je u izuzetno teškim uslovima radila Centralna banka. Uspjela je zadržati svoj kapital i ostvariti neto profit i dobit od 34,1 milion maraka, s tim što je uz određena racionalna ponašanja u domenu rashoda koji su bili niži u odnosu na 2011. za 180 hiljada maraka. 79 Mislim da je ovaj Izvještaj kvalitetno urađen, da su aktivnosti Centralne banke u dobroj mjeri pozitivne i mi ćemo to i prihvatiti. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Dakle, pred nama je zaista standardno dobar Godišnji izvještaj Centralne banke za prethodnu godinu na više od 170 stranica. Dakle, jasno je da je Centralna banka zaista uspješno obavljala svoju ulogu u očuvanju makroekonomske stabilnosti, te kao bankarski fiskalni agent BiH. Dakle, rečeno je u samom Izvještaju da koncept Valutnog odbora pomaže očuvanju makroekonomske stabilnosti BiH i to je činjenica, međutim s jedne strane to predstavlja ograničenje jer Centralna banka nema mogućnost da djeluje na kamatne stope. Isto tako nema mogućnosti da preuzme ulogu banke posljednjeg utočišta, dakle da pomogne komercijalnim bankama u slučaju finansijske krize. Isto tako ono što smatram da je zaista veliko ograničenje, nažalost, Centralne banke jeste da ne može da izdaje kratkoročne vrijednosne papire. To naravno naše Ministarstvo finansija i trezora može da učini, pa mi je žao što ovom prilikom ne vidim gospodina Špirića, pa možda da razmijenimo neke, neka svoja viđenja vezana za navedenu problematiku. Naime, makroekonomisti i to vodeći makroekonomisti u BiH se slažu da bi i recimo izdavanje certifikata o depozitima koje posjeduje Centralna banka bio jedan od mogućnosti prevladavanja problema s kojima se susreće realni sektor, a to je nezadovoljavajuća likvidnost realnog sektora. Mislim da bi o navedenim opcijama možda trebalo razmisliti u budućnosti i u tom smjeru možda promjeniti Zakon o Centralnoj banci. Na šta bi se još osvrnula? Dakle, dala bih svoj osvrt na rad Stalnog komiteta za finansijsku stabilnost. Naime, naše Ministarstvo finansija i trezora, zajedno sa entitetskim ministarstvima finansija i entitetskim agencijama za bankarstvo, formiralo je prije 4 godine, dakle 2009. godine, na temelju Memoranduma o razumijevanju, Stalni komitet za finansijsku stabilnost. Dakle, zadatak Stalnog komiteta za finansijsku stabilnost je da koordinira aktivnosti, dakle, Državnog ministarstva finansija, entitetskih ministarstava i agencija, odnosno da pomogne u prevladavanju posljedica ekonomske i finansijske krize. Dakle, ima prvenstveno koordinirajuću-informativnu ulogu, provodi testove na stres, analizira kvalitet kredita banaka, profitabilnost i solventnost cijelog bankarskog sektora. Komitet se sastao nekoliko puta, međutim problem je što navedeni Komitet ima više savjetodavnu i koordinirajuću ulogu, odnosno odluke koje donose članovi Komiteta, to su naše uvažene institucije, odnosno ministarstva, nema obvezujuću ulogu. Mislim da bi možda, dakle opet žao mi je što ovdje nije naš uvaženi ministar, da vidimo da li postoje neke intencije u budućnosti da se izmjeni navedeni zakon, odnosno da zakon dobije na snazi u smislu da Komitet dobije ulogu Fiskalnog vijeća, dakle da njegove preporuke zaista budu obvezujuće za sudionike. Nime, to nije samo moja preporuka, to je preporuka, dakle stručnjaka iz Međunarodnog monetarnog fonda. Kada su dolazili stručnjaci iz MMF-a i u smamom pismu namjera istaknuto je da ćemo jačati naš Komitet. I, dakle kada je dolazila prva kontrola, prva revizija stend baj aranžmana iz 2010. godine istaknula je kao jedan značajan korak naprijed u jačanju finansijske 80 stabilnosti u BiH formiranje navedenog Komiteta. Mislim da je to još jedan razlog više da možda razmislimo u narednom periodu da na neki način zakonski ojačamo ulogu institucije, odnosno Stalnog komiteta za finansijsku stabilnost. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Centralna banka nam je ovdje fino prezentirala stanje u kom se nalazi BiH, dakle da smo imali pad bruto domaćeg proizvoda -0,5% u prošloj godini, da smo se dodatno zadužili za 470,8 miliona KM, da nam je nažalost nezaposlenost porasla, dakle da BiH praktično u gospodarskom pravcu ide unatrag. Možda, je li to posao Centralne banke ..., ali mislim da bi dobro bilo, ja nisam mogao pročitati u Izvještaju, dakle Centralna banka zapošljava 347 zaposlenika, gdje je 69% visoko naobrazovanih, 7 doktora, 29 magistara, dakle ljudi od struke i pameti, možda su nam mogli ponuditi rješenje bolje za ... Očito da Vijeće ministara, evo od kad sam ja ovdje u Parlamentu, ne reagira na ovu situaciju. Ja ne mislim da je ovo dobra gospodarska situacija i da bi trebalo reagirati i možda bi dobro bilo da nam je Centralna banka dala nekakve prijedloge za rješenje za izlaska iz ovog, što u svakom slučaju Vijeće ministara treba da nam daju kad budemo razmatrati o radu Vijeća ministara, to će biti i moje pitanje njima. Hvala lijepo.
Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Ma evo, ja neću oduzimati vrijeme, vrlo cijenim izlaganja članova Komisije za finansije i budžet koji su očigledno sa pažnjom razmatrali ovaj Izvještaj. Sigurno je, a i ja se slažem da je vrlo korisno, ali nažalost još uvijek, a nadam se da će se to promjenti, da najznačajnije podatke iz oblasti ekonomskih tokova, na neki način, preko Centralne banke dobijamo. Međutim, ja imam jedno pitanje, premda bi se iz ove tabele mogao nazrijeti odgovor – šta je prouzrokovalo ovoliku razliku u dobiti, ja je govorim da je velika, jer se radi oko 11 miliona, odnosno, pardon jeste 11 miliona maraka 2011. gdje je čista dobit bila 45 miliona i imamo 2012. gdje je 34 milona. To se direktno tiče i budžeta BiH, pa bih molio viceguvernera da nam malo pojasni šta su razlozi, osim ovo što stoji gore u kamatama da je razlika itd., je li se moglo tražiti neko drugo rješenje, ipak 11 miliona nije malo. Hvala.
Konstatiram da nema više prijavljenih poslanika za raspravu. Da li neko u ime Centralne banke želi nešto da kaže? 81 Viceguverner, je li tako, gospodin Božić. Izvolite.
Uvaženo predsjedništvo, poštovani poslanici/zastupnici. Prvo da se izvinem u ime guvernera Centralne banke koji je na godišnjem odmoru i najave za održavanje ove sjednice su bile drugačije tako da on nije mogao prekinuti svoj godišnji odmor. Ali evo, pokušaću da kažem par riječi u ime Centralne banke i da se osvrnem na ovo pitanje uvaženog gospodina Belkića. Mi smo prisustvovali sjednici Komisije za budžet i finansije i na toj sjednici smo imali priliku da detaljnije obrazložimo i Godišnji izvještaj i rezultate koji su sadržani u finansijskim izvještajima. Ocjena organa Centralne banke je da je 2012. godina bila vrlo zahtjevna, vrlo nepovoljna, kako na globalnom nivou, a taj globalni nivo nas determiniše u dijelu upravljanja deviznim rezervama Centralne banke, tako i na ovom lokalnom nivou. Godišnji izvještaj sadrži podatke o kojima su kolege govorile i tačno je da on odslikava ono što se dešavalo u 2012. godini. Ukupni rezultati koje je privreda i ekonomija BiH ostvarila su determinisani sa jedne strane, dakle ovim kretanjima u okruženju i u Evropi, jer smo na taj prostor i te kako upućeni, a nažalost 2012. godina je bila godina u kojoj je znatan broj zemalja EU ponovo zabilježio negativne ekonomske rezultate i ušao u recesiju. Ta recesija se nastavlja i početkom ove godine i najveći autoriteti međunarodne finansijske institucije su vrlo zabrinute kako će se razvijati ekonomska situacija i tokom ove godine. Logično je da su ta dešavanja determinisala i ono što se dešava u ekonomiji u BiH, imajući u vidu našu izvoznu zavisnost prema EU, kao i prema zemljama okruženja koje su takođe zabilježile pad ekonomskih aktivnosti. Naravno, ovdje je postavljeno i pitanje kako reagovati u ovakvoj ekonomskoj situaciji? Pitanje je vrlo teško, vrlo zahtjevno i uz svo uvažavanje autoriteta i u akademskoj zajednici, i u Centralnoj banci, u izvršnoj vlasti, vrlo teško je dati razuman odgovor. Da je to tako na najbolji način potvrđuju problemi koje u pokušaju da se zaustave nepovoljni trendovi, započeti globalnom krizom 2009. godine, čine mnogo razvijenije, mnogo moćnije zemlje bez, usudio bih se reći, gotovo ikakvih ograničenja, kako u intelektualnom pogledu tako i u pogledu odgovarajućih finansijskih resursa kojima bi se moglo djelovati na ekonomska kretanja. Kriza je, kao što smo svjedoci, vrlo žilava i ti dosadašnji pokušaji očigledno da nisu bili na pravi način dizajnirani. Šta u tim okolnostima može da uradi mala otvorena ekonomija kao što je BiH? Nadam se da ćemo se složiti da diskrecioni prostor nije previše veliki, ali i u najtežim okolnostima, u najtežoj situaciji vrijedi tragati za pravim odgovorima i pokušavati tu situaciju okrenuti. Sa druge strane ovi ekonomski rezultati koji su ostvareni u 2012. godini su sasvim sigurno determinisani onim što kapacitetima i ukupnim stanjem naše ekonomije. Javna je tajna da tranzicioni period nije prošao sjajno i da smo pored naslijeđenih problema iz prethodnog perioda jednim dijelom svjedoci i novonastalih problema tranzicionog perioda, dakle nedovoljno uspješne privatizacije, činjenice da je veliki broj privatizovanih firmi u mnogo većim problemima nego što je bio prije privatizacije. U pitanju su i nedovršene strukturne reforme i očigledno da ima i te kako mnogo posla za nosioce ekonomske politike i za sve organe vlasti u BiH. Toliko kratko o osvrtu na ovu ukupnu situaciju i na Godišnji izvještaj Centralne banke koji je, po našem mišljenju, to na adekvatan način i prezentovao. 82 Što se tiče finansijskih izvještaja Centralne banke ...
Gospodine Božiću, ja se izvinjavam, samo želim podsjetiti, dakle, rasprava za sve u sali je ograničena do 5 minuta, tako da se i Vi uklopite.
Samo još jedna rečenica, ako dozvolite. uvaženi poslanik Belkić je, kao naravno i ostali, čitajući naš Izvještaj mogao primjetiti ovaj pad finansijskog rezultata. Mi smo to vrlo pažljivo analizirali u Centralnoj banci, dakle na upravi, na Upravnom odboru i po našem mišljenju, dakle, ostvareni rezultati su determinisani sa tri faktora. to je prvo nivo deviznih rezervi, drugo nivo kamatnih stopa i stopa prinosa na relevantnim finansijskim tržištima i naravno nivo ukupnih rashoda. Nivo deviznih rezervi se tokom posljednjih nekoliko godina kreće na nivou negdje u prosjeku oko 6 milijardi KM i to je jednostavno rečeno egzogena varijabla na koju mi teško možemo uticati. Nivo deviznih rezervi zavisi od veličine i snage ekonomije, dakle od izvoza, zavisi i od stranih investicija, zavisi od doznaka. Nažalost, izvoz je bio pod velikim pritiskom i najvećim dijelom nivo deviznih rezervi su održavale doznake, zabilježili smo i pad stranih direktnih investicija. Dakle, to je prva ograničavajuća varijabla, jer mi investiramo ono čime raspolažemo. Kad su u pitanju nivoi kamatnih stopa, uvaženi poslanik Tomić je već nešto o tome govorio, i ako uporedimo kamatne stope u 2011. sa kamatnim stopama u 2012. godini kako na depozite, tako i na hartije od vrijednosti, logičan zaključak je da uz takve uslove investiranja deviznih rezervi se praktično nije moglo postići više. Ono što smo mi radili u Centralnoj banci svjesni promjena koje su se desile pogotovo u ovom dijelu depozita izvršili smo određeno prestruktuiranje deviznih rezervi i značajan dio deviznih rezervi smo usmjerili na investicije u hartije od vrijednosti. To je dalo ovaj rezultat o kome ste imali priliku da budete informisani. Evo toliko, ako bude nekih pitanja spreman sam da odgovorim. Hvala.
Zahvaljujem. Zatvaram 10. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda, Ad. 11. Izvještaj o radu Ureda za razmatranje žalbi BiH u 2012. godini Dostavljeni su vam zaključci Komisije za finansije i budžet, dva zaključka. Otvaram raspravu. Da li se neko od poslanika javlja za diskusiju? Riječ ima poslanica Danijela Martinović. Izvolite. 83
Hvala lijepo još jednom gospodine predsjedavajući. Dakle, dobili smo Izvješće o radu Ureda za razmatranje žalbi u prethodnoj godini, kao i Mišljenje Komisije za finansije i budžet sa zaključcima koji zaista apostrofiraju dugogodišnje probleme s kojima se Usred susreće. Dakle, od broja predmeta, nedovoljne kadrovske, tehničke i druge ... Mislim da je zaista apostrofirano na pravilan način, dakle ukazano je na probleme koje treba riješiti. Svakako, treba i tehnički, i kadrovski, i operativno, i finansijski naravno, pomoći radu Ureda za žalbe, i naravno, donijeti novi Zakon o javnim nabavkama. Međutim, bojim se ako taj novi Zakon o javnim nabavkama, koji zaista treba biti i detaljan u svim, dakle, svojim pojedinim članovima, odnosno koji treba prevladati sve one poteškoće koje su nastale u samoj provedbi navedenog Zakona, ako to ne bude bojim se da će problemi u sistemu javnih nabavki a isto tako na relaciji Ureda - Agencije za javne nabavke i dalje ostati. Naime, ovdje bih se osvrnula na probleme dakle koje ima Ad hoc radna grupa koja je formirana od strane Parlamentarne skupštine i čiji su članovi, odnosno članice, moje uvažene kolegice, gospođa Majkić, gospođa Dervoz i ja, zatim članovi Ministarstva finansija, odnosno članice Ministarstva finasija, Ministarstva pravde, Ureda za žalbe i Agencije za javne nabavke. Do sada više puta smo se pokušali naći, ali problem je što nismo imali adekvatnu ni tehničku ni operativnu podršku. Dakle, do sada, i pored svih mojih urgencija prema Vijeću ministara, nije riješen problem koji se odnosio, prvo na kadrovsko kompletiranje. Imali smo dugo vremena člana, dakle, iz Ureda za žalbe koji je dao otkaz na to mjesto. Onda nije riješen problem, dakle, finansiranja. Problem smo imali dužine mandata, tako da u jednom trenutku smo saznali da se trebamo sastati, a naš mandat je jednostavno završen, odnosno u Službenom listu izdato je bilo rješenje da nam je mandat tri mjeseca. Nakon tri mjeseca smo se sastali a nismo ni znali da je izdato rješenje, odnosno da smo dobili mandat od strane Vijeća ministara. Dakle, do sada zaista nismo imali, imali smo problem, nismo imali mogućnost da damo svoj doprinos, odnosno da ispunimo zadatak koji nam je postavljen, a to je bilo da predložimo rješenje za prevladavanje problema koji su vezani u koordinaciji aktivnosti između Agencije i samog Ureda. Ti problemi su zaista višegodišnji problemi. Koliko mi je poznato, do sada su se pojedini članovi Ureda za razmatranje žalbi obraćali Parlamentarnoj skupštini i našoj Ustavnopravnoj komisiji. Isto tako imamo i nekoliko sudskih postupaka. Pa sada je pitanje, zaista jedno veliko i značajno pitanje, da li mi možemo prejudicirati odluke suda našim radom, koliko god željeli i imali dobru bolju da na neki način pomognemo u koordinaciji aktivnosti Ureda i Agencije za javne nabavke. Isto tako, svjesni smo da je gospodin predsjedavajući Amir Pilav više puta izdvajao svoja mišljanja i dostavljao nam svoje posebne informacije koje se odnose na rad ili probleme u samom radu u Uredu za razmatranje žalbi. Naime, zaista nije mi namjera ovdje da držim ničiju stranu, međutim mi smo do sada zaista i kao Komisija, Ad hoc radna grupa, odnosno kao Parlamentarna skupština, bili smo izuzeti odnosno nismo dobijali na vrijeme sve potrebne informacije. Tako se desilo da je Parlamentarna skupština, na 39. sjednici, donijela zaključak da Vijeće ministara u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama i Zakonom o Upravi provede postupak imenovanja predsjednika i zamjenika predsjedavajućeg. No prema Zakonu o javnim nabavkama, član 49., mandat predsjednika, dakle Ureda nije ograničen. Da smo, odnosno ako budemo danas usvojili ovaj Prijedlog zakona o hitnom postupku, tek će se sada ograničiti mandat predsjedavajućeg. 84 Dakle, jednostavno smo dovedeni u zabludu i postavlja se pitanje da li smo i prije nekim svojim zaključkom na neki način se ogriješili o sami zakon, odnosno o zakonski okvir. Dakle, mislim da bi zaista bilo uputno da nam Vijeće ministara konačno, dakle, pošalje jednu integralnu verziju Zakona o javnim nabavkama, odnosno da nam konačno pomogne u strukturiranju, ali zaista pravom strukturiranju naše radne grupe. Dakle, da nam riješi i problem finansiranja i problem tehničke i kadrovske opremljenosti, a posebno da nam dostavi sve potrebne informacije. Zaista, na kraju je ispalo da nismo imali sve potrebne informacije i nismo ni mogli donositi adekvatne odluke. Izvinjavam se, hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Ismeta Dervoz. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Prije svega želim zahvaliti predsjedavajućoj Ad hoc grupe, gospođi Martinović, koja je obrazložila sve ove elemente koji su vezani za pokušaj Ad hoc grupe da napravi zadatak koji je dobila u Parlamentarnoj skupštini BiH. Izvjesno je i potpuno jasno da postoje određeni krugovi koji ne žele da se ova problematika u potpunosti rasvijetli i riješi na način na koji je to potrebno, dakle analitično, argumentirano. Pokušavamo dovesti do nekakvih rješenja prelamanjem preko koljena nekakvim hitnim procedurama, a ne želimo ustvari otvoriti sve one džepove u kojima se kriju problemi koji su vezani za javne nabavke, za Agenciju i za Ured za razmatranje žalbi. Ja ću se referirati samo na neke od elemenata Izvještaja koji je danas pred nama i o kojem želim kazati nekoliko rečenica. U potpunosti ovaj Izvještaj je, naravno, jedan od onih izvještaja koji će biti upisano pored njega – prihvaćen, usvojen u Parlamentarnoj skupštini BiH, ali ovo nije izvještaj koji zavređuje da bude tretiran kao dokument koji jedan tako važan Ured smije poslati Parlamentarnoj skupštini BiH, naročito kada u svojim zaključcima traži određene stvari od Parlamentarne skupštine BiH koje čak i nisu u mogučnosti i nadležnosti ovog tijela. Ured za razmatranje žalbi, očigledno ima velike probleme. Vi znate da sam ja kao zastupnica prije dvije godine pokrenula pitanje sukoba interesa jednog od članova Ureda za razmatranje žalbi. Taj sukob interesa je evidentiran i on je kao takav odstupio sa svoje dužnosti. Mi sada vidimo recimo da imamo po broju primljenih, riješenih žalbi u toku 2012. godine duplo više uvaženih žalbi, što evidentno pokazuje da dolazi do problema i kršenja Zakona o javnim nabavkama od strane onih koji raspisiju tendere i provode ovaj Zakon. Ali pomalo mi tu imamo znate i situacije u kojima i Ured za razmatranje žalbi kroz neke svoje djelatnosti ide na ruku onima koji su vrlo dobro pripremljeni na koji način da ulože određene žalbe, koje su ponekad vrlo banalnih proceduralnih malih začkoljica koje treba samo da zaustave procese i onemoguće da se neke stvari dogode i pomaknu. Ono što je meni zaparalo oči u ovom Izvještaju Ureda za razmatranje žalbi je to da smo recimo na dvije cijele strane, dakle na dvije cijele strane ovog Izvještaja, gospodine Pilav, Vi ste dostavili zahtjeve, potrebe za dodatnim brojem osoblja ili prekovremenim radom Uredu za 85 razmatranje žalbi u 2013. godini. Gospodine Pilav, prema Izvještaju koji je napravljen o napretku BiH u 2012. godini, Komisija evrpskih zajednica je ocijenila za Ured za razmatranje žalbi do sada bio u mogućnosti da obradi veliki broj pritužbi sa svojih 17 uposlenih. Vi tražite na cijele dvije strane puno više uposlenih, sredstava, prekovremenog rada, a evo čini mi se i kroz ove prijedloge hitnih procedura, izmjena i dopuna zakona i otvaranje novih poslovnica u kojima ćete se još više rasteretiti od onoga što jeste vaš posao. S druge strane, u tački 8. Vašeg Izvještaja, u jednom sramno malom i potpuno neprihvatljivom pasusu, Vi govorite o velikom problemu, zbog kojega je ova Ad hoc skupina i organizirana u Parlamentarnoj skupštini BiH, govorite o svom odnosu sa Agencijom za javne nabavke BiH u vezi Zakona o javnim nabavkama. Ja ću pročitati to šta ste Vi napisali, a napisali ste – Redovno su održavani sastanci, članovi Ureda za razmatranje žalbi sa predstavnicima Agencije za javne nabavke. Vrlo zanimljivo. Postignuti su neki zajednički stavovi. Takođe vrlo zanimljivo. Određen je broj prijedloga koji bi prema Uredu za razmatranje žalbi mogao doprinijeti boljem funkcioniranju sistema javnih nabavki u BiH, nije prihvaćen od strane Agencije za javne nabavke BiH, što je rezultiralo određenim štetnim posljedicama. Ako mi to možete pojasniti, približiti i kazati šta su bile te štetne posljedice, gospodine Pilav, možda bismo mogli riješiti ove probleme zbog kojih Parlamentarna skupština BiH organizira ad hoc komisije. Dakle, na dvije strane – povećanje osoblja, prekovremeni rad i nova materijalna sredstva i u sramno malom pasosu ono što jeste glavna djelatnost i glavni problem Ureda za razmatranje žalbi. Kroz Izvještaj se ne može zahtijevati povećanje broja zaposlenih jer je to definisano zakonom i takvi zahtjevi se mogu razmatrati samo kroz izmjene zakona a ne kroz zahtjeve i zaključke, koje ste Vi nama dostavili u ovom Izvještaju. Zahvaljujem gospodine predsjedavajući.
Zahvaljujem. Slijedeći, diskusija, uvaženi poslanik Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Kada je u pitanju Izvješće o radu Ureda za razmatranje žalbi 2012. godine, ovdje imamo u materijalima, bar ja imam, dva neka dokumenta. Jedan je znači naslovljen na Parlamentarnu skupštinu, gdje se radi o obavijesti vezano za razmatranje Izvješća o radu Ureda za žalbe. Moram vam reći iskreno da sam pomalo, kada čitam ovaj ovdje tekst, zato bih volio da su ovdje predstavnici, predsjedavajući ili dvojica predsjedavajućih, ne znam, izjasne i po ovome pitanju. Nema ovdje ni predstavnika Ministarskog vijeća. Čini mi se da je Ministarsko vijeće, evo neću ulaziti u dubinu ovoga, uzelo nadležnosti Parlamentrne skupštine BiH koja je 2005. godine imenovala, znači predstavnike Ureda za razmatranje žalbi, gdje je ovamo navedeno bar da zakonom nije regulirano dokle traje, znači mandat tih i da će ovaj, znači imenovanje od prije dva mjeseca, 08.05. ... da će vrijediti do raspisivanja natječaja i imenovanja novog predsjedavajućeg Ureda za razmatranje žalbi od strane Parlamentarne skupštine BiH. 86 Evo, volio bih da imamo na neki način jednu, po ovome dijelu vidim da je pokrenut ovdje i upravni spor, upravni spor kod Suda BiH ili tužba, zato kažem da bih volio da se obrate ovdje predstavnici Ureda. I, šta ako, da li će neko snositi odgovornost bilo kakvu ako Sud BiH uvaži ovu tužbu ili ovaj spor, pa eventualno kaže da nije bilo, eventualno kaže, da nije bilo nikakvih zakonskih osnova za, ne znam ni ja, imenovanje novog predsjedavajućeg Ureda za razmatranje žalbi, ali iz ovog dokumenta vidim da prethodni i nije razriješen. Sad ili ga treba razriješiti ili ne treba ja to ne znam, ali očito da se otvara jedno pitanje, je li, oko toga jer je iz ovog svega nerazvidno(?) i nejasno. Ne bih želio prejudicirati bilo kakva rješenja, ali evo danas smo malo pričali o ovome Parlamentu i o našoj ulozi u svemu ovome, da smo na neki način i zamijenili uloge, je li, što reče kolega Kabil inverzija ovlasti, pa mislim da bi za ovo neko eventualno trebao ovdje nama pojasniti činjenice, eventualno ako se desi nešto pa i odgovarati. Ali ... trebali tražiti ... i što ste Vi predsjedavajući rekli, je li, da trebamo mi poći od sebe najprije da vidimo jesmo li mi spremni nešto napraviti, pa bez obzira o kome se radi, nekome blisku pojedinom bilo kojem članu Parlamentarne skupštine ili blisku stranačkoj nekoj pripadnosti. Znači, tu moramo biti vrlo jasni i ekplicitni. Ovo što je govorila kolegica Dervoz, ja vidim ovdje iz ovog Izvješća koliko je Ured za razmatranje žalbi razmatrao žalbi. Brine me da je uvaženo 1.155, ovdje ako ja dobro čitam, da je uvaženo 1.155 i upravo u onome članku 8. što kaže da je zbog tih nekih stvari ili nedogovaranja, da je nanešena velika šteta. Hvala Bogu da je nanešena velika šteta jer, i kolegica Dervoz je rekla da treba vidjeti, znači treba promijeniti Zakon o javnim nabavkama, da li su uvažene ove žalbe možda nekada i na nekim bezazlenim ili da ne kažem nebitnim sitnicama. Ali evo, moglo se negdje uhvatiti gdje nije jasno precizirano, pa da je Ured za žalbe postupio tako, pa ona naravno, ponovljena je cijela ona procedura oko javne nabavke, objava natječaja tri tjedna ili zavisi koliki je iznos, 40 dana međunarodnog i tako da se neke stvari nisu mogle realizirati ili se nije moglo investirati. I naravno da činjenica gdje je Ured za razmatranje žalbi podnio određen broj kaznenih prijava. I vrlo bi bilo onako interesantno ovdje da malo se unesete i svi da vidite protiv koga su podnesene kaznene prijave. Vjerovatno ovdje ima znači tih direktora ovih poduzeća protiv kojih su podnosene, je li, koji su bliski određenim političkim strankama ili su znači sami članovi ili središnjih tijela stranke ili nekih kantonalnih organizacija, i bilo bi interesantno vidjeti kako će završiti ovi kazneni postupci koji su ovdje navedeni. Znači treba postojati dogovor između Ureda za razmatranje žalbi i treba postojati dogovor između Agencije za javne nabavke i treba donijeti novi Zakon o javnim nabavkama, jer sam vidio danas u onom Zakonu o izmjenama i dopunama, na koji način predviđa način prijevremenog razrješenja ovih članova područnih ureda ... ne može ih Parlamentarna skupština nikako razriješiti osim ako oni podnesu ostavku, osim ako budu osuđeni na šest mjeseci i više od toga zatvora, i ne znam koja je još jedna stavka i nikako drugo, ako ne budu eventualno radili savjesno i odgovorno svoj posao, nanosili svojim nesavjesnim radom štetu, što se eventualno može i dokazati, i da ih temeljem toga Parlamentarna skupština BiH može razriješiti i prije isteka njihova mandata. Ja, ako budemo išli u proceduru tog zakona ja ću na taj članak i podnijeti određeni amandman jer, evo vidjeli smo danas iz cjelodnevne rasprave da se na neki način traži odgovornost, odgovornost onih koji su na neki način sudjelovali ili nisu ništa poduzeli da se ne dese ona nemila događanja od prije mjesec dana. Hvala. 87
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić, diskusija. Izvolite.
Ja bih samo, ustvari neću da se osvrćem na Izvještaj nego problem koji može nastati u situaciji u kojoj se nalazimo, s obzirom na ono što je Savjet ministara po standardnoj tradiciji o brzopletosti i nesagledavanja cijelog problema je ovaj put uradio. Nešto malo je kolega rekao o tome ali ne dovoljno precizno i jasno. I mene zaista čudi da Komisija za finansije i budžet nije to konstatovala jer to može imati posljedice za institucije BiH. Naime mi smo sada u prilici da je Savjet ministara imenovao novog predsjedavajućeg a da prethodno nije razriješio starog. I šta to znači? To znači pošto je prethodni predsjedavajući koji nema zakonski utvrđen mandat, i to je ovaj Dom potvrdio, pošto nije, pošto je poveo upravni spor, ukoliko odluka Suda bude takva da ide u njegovu korist, sve odluke koje su donesene unutar Kancelarije za razmatranje žalbi će pasti. Kolika je vrijednost tih sporova niko ne zna. Dakle, nevjerovatno je da ne samo što igra oko ove dvije institucije traje godinama i da je niko ne riješava, da nikakav inters u Savjetu ministara ne postoji da se konačno na to važno pitanje stavi tačka, nego jednom zamešateljstvu, koje ne možete nazvati nikako drugačije, dovedemo se u poziciju da sad raspravljamo o onome što su trebali oni da korektno završe i da se izbjegnu eventualne posljedice. Ja vas molim da se postojeća dva zaključka Zajedničke komisije za odbranu ovaj, za finansije i budžet, da se dopune trećim. - Traži se od Savjeta ministara da razmotri posljedice koje mogu nastati kao posljedice imenovanja novog predsjedavajućeg Kancelarije za razmatranje žalbi, bez prethodnog razrješenja dužnosti prethodnog predsjedavajućeg koji nije imao propisano trajanje mandata. Ako to ne urade i ako sudski spor potraje duže vremena, pa možete da zamislite na šta će to izaći i kolike će te štete biti. Dakle evo ja samo predlažem da se ovaj zaključak priključi vašima i ništa ostalo nemam protiv.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ma evo, u potpunosti kao član Komisije za finansije i budžet podržavam prijedlog gospođe Majkić vezano za ovu novu okolnost, jer Komisija za finansije i budžet, kada je razmatrala Izvještaj o radu, mi nismo imali spoznaje o aktivnosti Vijeća ministara i imenovanju novog predsjedavajućeg Ureda za razmatranje žalbi, odnosno da proceduralno nisu uradili ovu stvar, prethodno razriješili postojećeg direktora Ureda za razmatranje žalbi. 88 Iz tih razloga Komisija za finansije i budžet nije u svojih zaključcima tretirala ovu materiju i evo, ja kao član Komisije, ne znam ... predsjedavajući Komisije za finansije i budžet nije prisutan, prihvatam da jedan od, znači naredni zaključak bude upravo ovo o čemu je govorila gospođa Majkić, da bi se spriječile moguće štetne posljedice po, pa ja ću slobodno reći, državu BiH, odnosno sve one koji u međuvremenu, kroz proces žalbe, budu aplicirali, budu donešene odluke a one zbog moguće presude Ustavnog suda u korist postojećeg direktora budu ukinute u tom slučaju. Evo, ja ću vidjeti sa Komisijom za finansije i budžet, a u svoje ime, ukoliko ne budem imao saglasnost drugih, evo podržaću i predložiti ovaj zaključak. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zijad Jagodić u posljednjem trenutku. Izvolite.
Zahvaljujem. Da pravo kažem čitajući sve ove izvještaje ja moram reći, slušajući kolege poslanike nekako zaključujem ili su ovi izvještaji, koji su ovdje napisani, ili ih ne razumijemo dobro ili nešto nije, meni na neki način nije jasno. Iz Izvještaja se vidi da je Ured za razmatranje žalbi u prošloj godini ispunio 91, odnosno 98% svojih predmeta. Oni praktično rješavaju predmete po Zakonu o javnim nabavkama u većini. I ja mislim da to nije njihova greška. Ali ako su oni toliko toga učinili i da praktično u podacima koje imamo ovdje pod tačkom 1.7., gdje je vidljivo u zemljama regiona koji je broj riješenih predmeta, ja vama čestitam, vi ste odlični i želio bih da i drugi budu tako slični vama. Međutim, sve probleme koji se pojavljuju pred, ne Vašom organizacijom i pred drugim, ja mislim kada su u pitanju tehnički, tehnološki, organizacijski, ekonomski aspekti, upravo parlamentarna većina treba na vrijeme da pogleda da Vam pomogne i da pita, da Vas prati. U suprotnom, meni ovo nije jasno da parlamentarna većina tako najedanput oštro ide prema ovoj organizaciji koja praktično 98% ispunjava svoje. Mislim da treba biti malo umjereniji, ja bih vas zamolio. Mislim da ja, što se tiče mene ja ću glasati za ovo. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo zahtjev znači jednog predsjednika koji je napisao ovaj Izvještaj, uvaženog gospodina Amira Pilava i novog predsjednika, je li tako, gospodina Ostoje Kremenovića. Pa izvolite, možete se dogovoriti kojim ćete redom.
Uvaženo predsjedništvo, poslanici, dame i gospodo. Nekoliko kratkih rečenica, vidim današnji dan je pun rasprava. No, želim, ne u cilju da odgovorim na sva ova pitanja koja su se ovdje javila, ali da iznesem nekoliko činjenica koje želim da imate u vidu. 89 Prvo, mi smo zbilja prošle godine rješavali 2.165 žalbi, koje su zaprimljene tokom te godine. Pogledajte u Izvještaju u odnosu na druge države na prostoru bivše Jugoslavije koji je to odnos. 91% smo riješili do 31. decembra i ogromnu većinu onih preostalih 9 tokom januara 2013. godine. Činimo kolio možemo da izvršavamo svoje obaveze onoliko kako od nas zakon i ovaj Parlament zahtijeva. Drugo, na stranici 5 imate 2% predmeta nismo uspjeli riješiti u roku od 30 dana. Među tim predmetima najčešće su oni koji su povezani sa vještačenjem, gdje je potrebno i određeno posebno stručno znanje, gdje smo mi kadri priznati da tim znanjem ne raspolažemo, Zakon o upravnom postupku BiH nam to dopušta. U pogledu kvaliteta rješavanja našeg, istina je da imamo veliki broj žalbi koje usvojimo, ali je to stanje u spisu što zakon zahtijeva. Drugo, mi smo imali u 3,4%, od tog broja predmeta pokrenut je upravni spor, gdje 88%, pardon 82% presuda Suda BiH bilo da se podržavaju naše odluke, odnosno odbijaju tužbe kao neosnovane. To pokazuje na određen način, iako ima svakako, pogotovo u pojedinačnim slučajevima, niz problema koji mogu biti posmatrani na ovakav ili na onakav način, uključujući ovu činjenicu da nekada je teško razdvojiti bitne od nebitnih povreda zakona. I mi ako bismo uzeli sebi za pravo, to je dato pravo ugovornom organu po Zakonu o javnim nabavkama, ako mi uzmemo sebi za pravo da dijelimo na bitne i nebitne, onda je vrlo teško povući liniju razgraničenja između bitnih i nebitnih. I tu, slažem se, postoje neka pitanja koja trebamo u novom zakonu riješiti. Ključno pitanje u javnim nabavkama sada nije ni odnos naš sa Agencijom za javne nabavke. Ja smatram, odnosno zajedno smatramo da svak treba raditi svoj posao. Agencija za javne nabavke poslove koji su dati njoj u nadležnost, Kancelarija da odluči o žalbama. Srećemo se, dogovaramo o rješenjima. Onu stavku, tačka 8., čini mi se, vidjeću da to posebno obradimo dopunskim jednim izvještajem, jer onako kako je napisano, zbilja ostavlja sumnje da postoje neki razlozi ili nešto što direktno utiče na kvalitet primjene zakona, zavisi o saradnji između ova dva organa. U svakom slučaju, kažem, vrlo je teško taj veliki priliv predmeta rješavati. Mislim da je ključno pitanje, pazite, žalbe su posljedice stanja u oblasti javnih nabavki. Pođimo sa te strane ... novi zakonodavni okvir. I sve ono što treba preduzeti treba ići na liniji smanjenja razloga za konflikte i za sporove koji nastaju u primjeni ovog zakona. Toliko, hvala.
Hvala. Gosodine Pilav, izvolite. Nadam se da ćete se uklopiti u vrijeme predviđeno za ovu raspravu poslaničku od pet minuta. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani poslanici Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine, poštovani članovi Vijeća ministara i gosti. Nastojaću u što kraćim crtama da izložim pojedine probleme. Neću ponavljati ono što je kolega Kremenović rekao jer potpuno je tačno sve što je rekao. 90 Iz broja primljenih i riješenih žalbi možete da vidite ogromnu količinu posla koji je Ured za razmatranje žalbi uradio, pogotovo ako to usporedite sa brojem žalbi koje imaju slični organi u zemljama regiona. Ja sam svake godine ovdje ponavljao da dolazi do povećanja broja žalbi. Mi smo pratili taj trend zaista koliko smo mogli i mislim da bi u drugim državama, kada smo razgovarali sa predstavnicima tih organa oni su zaista bili impresionirani brojem riješenih žalbi koje je Ured uspio riješiti sa ovoliko osoblja i sa ovoliko sredstava koliko se izdvajalo. Poštovana poslanica, gospođa Dervoz, je navela ovo što smo naveli, što smo pomenuli da tražimo dodatna sredstva i osoblje. Jednostavno broj žalbi je dostigao tu kritičnu masu da se sa ovoliko osoblja koliko imamo u narednom periodu ne mogu više očekivati bolji rezultati nego što ih je Ured postigao i doći će sigurno do pada broja riješenih žalbi. Pogotovo imajući situaciju da evo već od negdje novembra mjeseca prošle godine radimo sa jednim članom Ureda manje, koji je podnio ostavku. Tako da, imajući u vidu trent, stalni trend povećanja broja žalbi, postojeće stanje sa brojem osoblja, bez nekih intervencija sa strane, ne mogu se očekivati pozitivniji rezultati u odnosu na one koje već imamo, tako da se mogu očekivati realno samo slabiji rezultati u narednom periodu, imajući sve ove okolnosti. Pored toga, još jedna stvar koja otežava situaciju, a što recimo Komisija za finansije i budžet koja je razmatrala ovaj Izvještaj nije imala u vidu i nije mogla imati u vidu, je ta nova Odluka Vijeća ministara koja je došla u Ured za razmatranje žalbi 22. maja a zasjedanje Komisije za finansije i budžet je bilo 15. maja, tako da iz objektivnih razloga nije moglo biti obuhvaćeno, a radi se znači o toj Odluci o imenovanju novog predsjedavajućeg Ureda za razmatranje žalbi. Međutim, najveći dio problema koji su nastali u Uredu, nisu nastali zbog Parlamentarne skupštine koja je imala vrlo konstruktivne zaključke od početka našeg rada, i sav problem je bio u tome što jednostavno Vijeće ministara nije provodilo te zaključke koje je Parlamentarna skupština, odnosno oba doma Parlamentarne skupštine usvojili od 2007. pa na ovamo. Tako je situacija sa ovim ustvari posljednim zaključcima koji su bili identični u Predstavničkom domu i u Domu naroda a koji su između ostalog tražili da se imenuje odmah, u skladu sa važećim propisima, predsjedavajući i zamjenik predsjedavajućeg Ureda. Međutim, ti zaključci nisu ispoštovani, nije imenovan ponovo zamjenik, a došlo se da nije razriješen ni postojeći predsjedavajući te dužnosti. E sad, kada vidimo, kada imamo u vidu današnji prijedlog izmjena i dopuna Zakona o javnim nabavkama po hitnom postupku, možete dobiti odgovor na neka pojedina sporna pitanja. Naime, ovim zakonom, koji je danas na dnevnom redu, se predlaže uvođenje mandata, a na osnovu odluka Vijeća ministara, koje nisu zasnovane ni na Zakonu o javnim nabavkama, ni na odlukama Parlamentarne skupštine, jer sadašnji članovi po tim odlukama nemaju ograničenje trajanja mandata, započeta je još prošle godine ta procedura imenovanja novih članova i ona je već u poodmakloj fazi, a ovamo imamo situaciju da je tek danas na dnevnom redu Predstavničkog doma izmjena zakona koja to omogućava. To je jedna strana problema. Druga strana problema, koji se istim zakonom pokušava riješiti, sastoji se u tome što Ured je svo vrijeme tražio da mu se daju bar malo veća sredstva jer bi onda naša mogućnost za djelovanje bila daleko veća nego što je sada, a nikada to nije dato. A evo, recimo uvođenje nove kancelarije u Banja Luci i Mostaru, sa minimalno pet novih članova, osobljem i zakupninom bi značilo izdvajanje od najmanje 2 miliona KM, jer dosadašnji Ured je otprilike imao budžet oko milion KM, to je neki minimum sredstava. I znači, 2 miliona kada bi se dala za te nove kancelarije, da bi se osposobile da rade, sa samo malo više povećanja sredstava sadašnji Ured bi mogao da 91 riješi znatan dio tih problema. Znači taj prijedlog ustvari ništa ne bi riješio ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama. I treća strana, odnosno treći elemenat osnovni tog prijedloga sastoji se u povećanju takse. Taj prijedlog za povećanje taksi je veoma dobar. Međutim, Prijedlog zakona ima jedan nedostatak, a on se sastoji u tome da jednostavno taj Zakon, koji je danas pred vama, nema nikakvo rješenje za prinudnu naplatu za one koji neće da plate tu taksu. Mi već nekoliko godina imamo problem, ukazujemo na njega, da ni po postojećim propisima ne možete prinudno naplatiti taksu od onih koji neće da plate. Znači uvođenje novih taksi, bez rješavanja ovog prethodnog problema, ne bi ništa riješilo. I samo još ovo da kažem. Znači, što se tiče ovog problema da postojeći predsjedavajući nije razriješen, ja bih dodao samo još tu jedan propust da postoji od strane Vijeća ministara. Naime, u pokrenutom upravnom sporu, pored pokretanja upravnog spora traženo je od Vijeća ministara da odluči o zahtjevu za odlaganje od izvršenja tog rješenja i po važećem Zakonu o upravnim sporovima Vijeće ministara je trebalo da donese odluku u roku od tri dana. Taj rok je isticao baš 06. juna, i ako uzmemo objektivne razloge da Vijeće ministara nije moglo zasijedati taj dan zbog razloga koji su vam svima poznati, odluka se dosad ipak morala donijeti jer je bilo sjednica Vijeća ministara nakon 06. juna. Ona još uvijek nije donesena, tako da to pitanje ostaje otvoreno sa eventualnim posljedicama koje mogu nastati. Eto, hvala.
Evo ga, osam minuta, ali pustili smo da direktor kaže i neka svoja zapažanja u vezi sa zakonom koji nije na dnevnom redu, ali bilo je dobro čuti. Zaključujem raspravu o ovoj tački dnevnog reda. Prelazimo na 12. tačku, Ad. 12. Izvještaj o radu Nezavisne komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštivanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud Bosne i Hercegovine, strani sudovi za djela predviđena Krivičnim zakonom Bosne i Hercegovine ili međunarodnim ugovorom čija je potpisnica Bosna i Hercegovina ili drugi sud u skladu sa zakonom Bosne i Hercegovine za 2012. godinu Izvještaj ste dobili 08.04. Nadležna Zajednička komisija za ljudska prava je Mišljenje dostavila 29.05. Komisija je Izvještaj usvojila i podržala preporuke i zaključke navedene u njemu a oni glase: 1. Nadležne institucije da ubrzaju aktivnost za izgradnju državnog zatvora čime će zatvorenike i pritvorenike iz nadležnosti Nezavisne komisije staviti u jednak položaj uz poboljšanje uslova njihovog smještaja i poštovanje ljudskih prava i osnovnih sloboda. 92 2. Nadležne državne i entitetske institucije treba da osiguraju finansijska sredstva za poboljšanje uslova boravka u svim kazneno-popravnim zavodima u BiH, koja će prioritetno biti usmjerena na rekonstrukciju postojećih i izgradnju novih objekata, kao i zapošljavanje prijeko potrebnog a nedostajućeg zavodnog stručnog osoblja – vaspitno osoblje, zdravstveno osoblje i osoblje na obezbjeđenju. 3. Nadležni organi Federacije BiH, RS-a i Brčko Distrikta BiH treba da usklade svoje zakone iz ove oblasti sa ZIKS-om BiH član 2.2.7. kao i druge provedbene propise a Ministarstvo pravde BiH treba da donese nedostajuća podzakonska akta, s ciljem jednakog postupanja sa zatvorenicima i pritvorenicima na cijelom prostoruu BiH. 4. Nezavisna komisija će nastaviti zahtijevati od kazneno-popravnih zavoda u BiH da u određenom roku dostave povratne informacije o realizaciji preporuka koje se odnose na nedostatke uočene za vrijeme posjete zavodima, te da prikupljene informacije ostaju Zajedničkoj komisiji za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice azil i etiku Parlamentarne skupštine BiH. 5. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH da zatraži od Suda BiH da u skladu sa nadležnostima Nezavisne komisije, definisanim u članu 48. Zakona BiH o izvršenju krivičnih sankcija, pritvora i drugih mjera, omogući njen nesmetan rad i komunikaciju sa svim pritvorenicima i u svim KPZ-ovima, kao i ... prostorijama u kojima su pritvorenici smješteni. Ovo čitam da ne bi morali da čitamo kada budemo glasali o ovome, tako da je ovo pročitano, u stenogram uvedeno. Otvaram raspravu. Izvolite. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Poštovani predsjedavajući, želim zaista da znam jeste li se u Kolegiju dogovorili do kada će raditi Parlament, da se ne javljam po pojedinim tačkama, da ne bih produžavao rad Parlamenta i otežavao i u nedogled da ovo ide. Jeste li se dogovorili dokle radimo? Mislim vi u Kolegiju imate li stav ili radimo dokle možemo, kako ćemo?
Radimo dokle možemo. Uvaženi kolega Zijad Jagodić, jeste li vi povodom ove tačke dnevnog reda?
Jeste, jeste. 93
Izvolite.
Zahvaljujem. Moguće danas ću ja malo više da govorim zato što mjesec i po, dva nismo radili pa moram opravdati kada budem došao gdje treba. Što se tiče ovog Izvještaja mene samo zanima imamo li izvjestioca ovdje? Želio bih samo da postavim jedno pitanje – šta je učinjeno od momenta kada je izvršen pregled po KPZ-ovima do momenta, evo do današnjeg dana, šta je po ovim preporukama učinjeno kako bi se popravio život tih osoba. Hvala.
Uvaženi gospodin Mile Lasić ima priliku da Vam odgovori. Izvolite.
Gospodine predsjedatelju, kolegice, kolege zastupnici. Na ovo pitanje je djelomice sadržan odgovor, on se nalazi ako pogledamo na stranicu izvješća 56. to je Poglavlje VI – Evidencija realizacije preporuka. Dakle, Neovisno povjerenstvo je obišlo sve kazneno-popravne zavode, izvršilo detaljan uvid u sve njihove prostorije, obavilo nalaz, dalo pojedinačne preporuke i na kraju svake godine u godišnjem izvješću, i proteklu godinu i ovu, i 2011. i 2012. dalo generalne preporuke. Upravo je ovaj Zastupnički dom i Dom naroda su raspravljali o prošlogodišnjem izvještaju i dalo jedan zaključak kojim se, da se prate realizacije ovih preporuka i cijeneći da, evo na tragu ovog pitanja, i zastupnike treba informirati, ne samo Zajedničko povjerenstvo za ljudska prava, o realizaciji tih preporuka. Istina ovdje nisu sadržane sve preporuke, realizacija tih preporuka, nego samo do polovice prošle godine cijeneći da nije još ostavljeno dovoljno vremena za neke kazneno- popravne zavode da postupe po tim preporukama. Inače, kako je predsjedatelj Doma pročitao, želimo da to konstatiramo i da bude izglasovano u jednom zaključku ovdje da mi imamo jednu prohodnost. Dakle, nakon obilaska svih kazneno popravnih zavoda i datih preporuka treba učinkovito pratiti njihovu realizaciju da to ne ostane samo mrtvo slovo na papiru, kako bi se kazalo. Evo, vi ćete u našem idućem izvještaju, a posebice Zajedničko povjerenstvo za ljudska prava će dobiti ostalo kako je postupljeno po preporukama. A sada konkretno na koji zavod, na koju preporuku, ne znam na što se točno odnosi, ono što smo prikupili, zahvaljujući zaključku Doma, mi smo to i dostavili ovdje vama na klupe. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu Lasiću. 94 Uvaženi kolega Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa evo, da iskoristim dok, sjedite Vi slobodno pohvalit ću ja Vas i kad sjedite, dakle mi smo imali mnogo problema sa ovom problematikom oko ovih kazneno-popravnih ustanova i zavoda. Zahvaljujući, naravno i vama u Kolegiju prevashodno, koji ste zadužili nadležnu komisiju, a onda smo mi zajedno u dobroj koordinaciji sa ovom Nezavisnom komisijom za obilazak ovih kazneno-popravnih ustanova našli jedno dobro rješenje, tj. obavezali ih da ono što mogu urade i da nas izvijeste, a ono gdje su problemi da nam ukažu kako bi mi omogućili da oni nesmetano rade svoj posao. I mi smo to, što bi se reklo, u hodu rješavali, i evo, došli smo do nekog rezultata, naravno nikad on ne može biti zadovoljavajući, jer zna se o čemu se radi, tamo nisu ljudi na slobodi, uvijek će biti problema, ima ih i danas, biće ih još više. Ono što je najvažnije u svemu, ja mislim, Komisija je jednoglasno odmah da kažem usvojila izvještaj ove Nezavisne komisije naše. Kad kažem komisija, nadležna Komisija za ljudska prava i da ne nabrajam sve kako se ona zove u pravom nazivu ali podrazumijeva se. Dakle, dobro bi bilo da Predstavnički dom osnaži, naravno što je i radio kad god je jednoglasna odluka na nekoj komisiji uradio, i da mi damo maksimalnu podršku ovoj Nezavisnoj komisiji da oni nastave svoj rad, u nekim segmentima naravno da ga unaprijede i ubrzaju, mnogi su problemi, jer nije isto biti u kazneno-popravnom zavodu, recimo u Zenici gdje je 800 i ne znam koliko zatvorenika, ili u otvorenom u Busovači gdje niko ne zna ko je nadležan tamo, da li je kantonalna neka organizacija, da li je federalni, da li je nivo BiH. Dakle, niz je problema, nije to jednostavno. Ali ono što je najvažnije, mi koji odlučujemo, a imali smo prethodnu tačku, ne znam jel' dvije, o dobrobiti i zaštiti životinja, ovo su ljudi naši. Malo je stranaca koji se nalaze na izdržavanju, ne kazne, oni se, nema ni jednog, nego u pritvoru, u azilu. Dakle, ovo su naši ljudi o kojima moramo voditi računa i o zaštiti njihovih ljudskih prava, bez obzira kolike su im presude izrečene, bez obzira za koja krivična djela, to su naši ljudi. Dakle, moramo voditi računa o svemu. Zato da ne dužim puno, dajem i sad, evo javno u Predstavničkom domu, maksimalnu podršku zaista agilnom predsjedniku komisije koji nas o svemu na vrijeme informiše i kad su problemi, pa i kad su dobri rezultati. I ono što je dobro, a to znaju članovi Komisije, uvijek se ovi ljudi odazivaju na sjednicu Komisije, dok po nekim drugim tačkama ili oblastima, ili segmentima gdje su nadležnosti ne možete ga dovesti sa SIPA-om. Eto koja, jel' nadležna ili nije ja i ne znam, ali ne možete ga dovesti. Ali ovi ljudi dobrovoljno dođu i ukazuju nam na vrijeme i bez našeg poziva, što pokazuje da ozbiljno rade svoj posao, da su ga shvatili profesionalno. I zato gospodine predsjedniče Nezavisne ove komisije, evo pogledajte malo da vas javno ovako pohvalim, hvala vam što ovako radite sa svojim saradnicima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Vidite kako mi iz SNSD-a po temama sa iskustvom biramo ljude. Dobro. Je li ovo povodom ovoga ili? 95 ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Odustajete. Zvonko, povodom ovoga ili?
nije uključe mikrofon
Hajte, izvolite.
Evo, moram najprije pohvaliti ovo Povjerenstvo koje je napravilo ovako jedno detaljno izvješće. I ja vam čestitam, jel', drago mi je da je tu Mile, koji su uradili znači ovo. Ali čitajući ovo izvješće ja smatram da u BiH postoji određena diskriminacija prema ovim zatvorenicima. Ovi koji se nalaze u ovim pritvorskim i zatvorskim jedinicama u Federaciji oni imaju mogućnost bržeg izlaska, ali vidim da se predsjednik Federacije pobrinuo jer je imao razumijevanja da su loši uvjeti. Neke od ovih preporuka su ispunjene, je li, neke i nisu, ali dok je bilo jako malo pomilovanja kad su u pitanju ovi iz RS-a, pa moramo i mi kao Parlament nešto na tu temu, možda na idućoj sjednici. Toliko sad, hvala.
Ne budi primijenjeno. Idemo dalje, Zzključujemo tačku. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda, Ad. 13. Izvještaj o stanju radijacijske i nuklearne sigurnosti z 2012. godinu, materijal Državne regulatorne agencije za radijacijsku i nuklearnu sigurnost BiH Izvještaj je dostavljen 16.04. Nadležna Komisija za odbranu i sigurnost je mišljenje dostavila 23.05. Komisija je predložila usvajanje sljedećih zaključaka. 1. Obavezuje se Državna regulatorna agencija za radijacijsku i nuklearnu sigurnost BiH da svake godine redovno dostavlja Parlamentarnoj skupštini BiH izvještaj o stanju radijacijske i nuklearne sigurnosti u BiH u skladu sa članom 9. stav 2. Zakona o radijacijskoj i nuklearnoj sigurnosti u BiH („Sl. glasnik BiH“, broj 88-072. 2. Zadužuje se Državna regulatorna agencija da u svom budžetu osigura sredstva za praćenje radioaktivnosti životne sredine u BiH. 96 3. Parlamentarna skupština BiH zahtijeva od Državne agencije da u budućim izvještajima o stanju radijacijske i nuklearne sigurnosti u BiH naročito obradi i prikaže prisustvo radioaktivnih supstanci na lokacijama koje su identifikovali eksperti programa UN-a za zaštitu životne sredine UNEP, te na lokaciji za uništavanje municije i minsko-eksplozivnih sredstava na poligonu „Odlučna Barbara“ u Glamoču. Otvaram raspravu. Uvažena poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Mislim da bi trebalo reći nekoliko riječi o ovom važnom izvještaju koji je prvi put Parlamentarna skupština dobila na svoje stolove, iako je 2007. godine stupio na snagu Zakon o radicionoj i nuklearnoj bezbjednosti BiH koji uspostavlja opšti sistem kontrole. Činjenica je da, evo prvi put dešava se da smo dobili izvještaj i svakako niti Agencija sama ima iskustva u izradi izvještaja i promaklo je mnogo štošta što je trebalo biti obrađeno. Zato samo nekoliko informacija o tome. Prvo, obaveza da Agencija svake godine dostavlja izvještaje. Moramo to sad pisati kao zaključke da bi agencije dostavljale izvještaje svake godine. To jest loša poruka, ali onda ćemo se bar imati na šta pozvati. Drugi zaključak koji kaže da se zadužuje Državna regulatorna agencija za nuklearnu i ostalu radioaktivnost da u svom budžetu obezbijedi sredstva za praćenje radioaktivnosti i životne sredine u BiH. Bilo je zaista poražavajuće saznanje da mi nemamo uopšte praćenje radioaktivnosti zastupljeno na cijeloj teritoriji BiH. Oni nisu planirali sredstva. I pojedini dijelovi teritorije BiH apsolutno su nepokriveni kontrolom radioaktivnosti. To je poražavajuća stvar koja, osnovali smo zakon, donijeli smo zakon zbog toga i na kraju nemamo evidenciju šta nam se dešava u zemlji. I treća, najvažnija stvar. Parlamentarna skupština zahtijeva od Državne regulatorne agencije za radijacijsku i nuklearnu bezbjednost da u budućim izvještajima o stanju radijacione i nuklearne bezbjednosti naročito obradi i prikaže prisustvo radioaktivnih supstanci na lokacijama koje su identifikovali eksperti programa UN-a. Šta to znači? Ovdje su bili, kao što poznato vam je ova teritorija je bila pod djelovanjem NATO-a i program UN-a koji je došao da to sve snimi istražio je lokacije i precizno naveo: radioaktivne lokacije na teritoriji RS-a su – Lukavica, Brdo, Pjelugovica, Kasarna Han Pijesak, skladište artiljerijskog naoružanja u Han Pijesku gdje je pronađeno i prisustvo osiromašenog uranijuma, Kasarna Koran Pale, lokacija kasarne u Ustikolini, most u gradu Foči, lokacija rezervoara vode u Kalinoviku i lokacija za uništavanje municije u Kalinoviku. U Federaciji BiH – Nekadašnji objekat za popravku tenkova u Hadžićima, takođe pronađeno prisustvo osiromašenog uranijuma, nađeno je na 233 tačke kontaminirane; Skladište municije u Hadžićima, pronađeno takođe prisustvo osiromašenog uranijuma; Nekadašnji objekat za proizvodnju municije u Vogošći; i Lokacija za uništavanje municije na platou planine Bjelašnica. Zaista je nevjerovatno da Agencija nije uspostavila program kontrole osiromašenog uranijuma iako smo je zbog toga osnovali. Dakle, ono što su nalazi UN-a više nismo imali da je 97 izmjerila ni jedna domaća institucija i dala svoj nalaz o tome. Posebno treba skrenuti pažnju da ono što se sad trenutno dešava u opštini Glamoč, da je to tek poseban problem. O tome Ministarstvo odbrane neće da odgovori ni na jedno pitanje, neće da kaže zbog čega se dešava tamo i šta su preduzeli da bi se izmjerile te izazovne tačke, a koje podrazumijevaju da se ispita voda, vazduh i biljke koje služe za hranu ljudi. Dakle, ovo je veoma problematično polje, veoma smo se malo bavili njime i mislim da bi trebalo posvetiti posebnu pažnju i možda čak jednu tematsku sjednicu kako bi se stvari na ovom planu popravile. Hvala.
Da li se još neko javlja za riječ u okviru ove tačke dnevnog reda? Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda, Ad. 14. Izvještaj o provođenju zakona iz nadležnosti Centralne izborne komisije BiH u 2012. godini Izvještaj je dostavljen. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih, ima ipak. Poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Pa mislim, gospodine predsjedavajući i koleginice i kolege, važna je, dakle, stvar. Na sjednici Ustavnopravne komisije koja je razmatrala ovaj Izvještaj nije prošao prijedlog da se formira nova ili da se reaktivira već postojeća grupa interparlamentarna Ad hoc komisija koja će raditi na izmjenama i dopunama Izbornog zakona i pripremiti izborno zakonodavstvo BiH za izbore 2014. godine. I dobro, to nije prošlo, šta možemo, jel', tako je kako jeste. Ali, ili ovom prilikom ili povodom rasprave Zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona BiH kojeg je utvrdilo Vijeće ministara i koji nam je došao u parlamentarnu proceduru i za kojeg sa velikim stepenom vjerovatnoće možemo pretpostaviti da će imati neuspješan ishod ili put u Parlamentarnoj skupštini BiH, imajući u vidu način glasanja u Vijeću ministara, ja skrećem pažnju da će biti potrebno ovdje formirati interresornu radnu grupu koja će pripremiti izborno zakonodavstvo za izbore 2014. godine. Ne mora to biti ovaj puta povodom ovog Izvještaja, ali Izborni zakon se najbolje mijenja onda kada u komisiji sjede po tri čovjeka iz dva doma, zatim četiri, u Interresornoj radnoj grupi, kad u Interresornoj, izvinjavam se, Interresornoj, umoran sam već pomalo, Interresornoj radnoj grupi sjede po tri čovjeka iz dva doma, četiri čovjeka iz ove Izborne komisije i tri čovjeka iz Vijeća ministara i mi to već imamo kao praksu i kao iskustvo. Ja to danas neću predlagati zato što na Ustavnopravnoj komisiji to nije prošlo, ali ovo samo skrećem kao stvar koja će biti neophodno potrebna za uraditi vrlo brzo ovdje u Parlamentarnoj skupštini. Toliko, hvala vam. 98
Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Mislim da kolega, da nastavim na ovo što je kolega Džaferović rekao, mislim da nema razloga da mi ne napravimo još jedan pokušaj i da, ja predlažem jedan zaključak koji kaže da: - Predstavnički dom traži od Interresorne radne grupe za izmjenu Izbornog zakona da nastavi s radom i da ... okončanja dosad započetih aktivnosti razmotri i predloži rješenje za preporuke navedene u Izvještaju o sprovođenju zakona iz nadležnosti Centralne izborne komisije BiH u 2012. godini. Dakle, pored onog što je do sad urađeno da se obuhvati i ovaj dio koji je naveden u Izvještaju Centralne izborne komisije. I mislim da zaista nema razloga da ta Interresorna radna grupa koja je radila na tome ne nastavi i uobziri i ovo što su oni predložili. Ne znam šta mi čekamo. Evo septembar nam je na ulazu, kad ćemo uraditi bilo šta. Dakle, mislim da je alarmantno vrijeme i da takav zaključak trebamo usvojiti.
Replika, poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Ja bih samo zamolio koleginicu Majkić da komisiji ne dajemo nikakav ..., ne dajemo nikakav zadatak, ona ima Izvještaj i neka nam pripremi izmjene i dopune onoga oko čega se mogu dogovoriti unutar te komisije. Jer ako budemo davali, imaju ovdje neke preporuke u Izvještaju Centralne izborne komisije oko kojih ne postoji saglasnost ni u Ustavnoj komisiji, tako da ne bi imali problem oko toga. Dakle, ja sam za to da se reaktivira ta komisija. Dakle, imamo je formiranu i nemam nikakav problem da to budu oni ljudi koji su sjedili, oni su završili posao i nisu predložili zakon u, neka nastave raditi. Dajte im još 3 mjeseca, nek nastave sa mandatom koji smo im ranije dali. To može da bude zaključak.
nije uključe mikrofon
Pa, nije ništa, znate šta je, izvinjavam se što vodim polemiku ovako s mjesta. Dakle, ovdje u ovim preporukama Vi se referirate sa zahtjevom na preporuke Centralne izborne komisije. Postoji nekoliko stvari koje su problematične za nekoliko ...
nije uključen mikrofon 99
Ali Vi se u zaključku referirate na preporuke. Dakle, oni treba da nam pripreme izmjene i dopune, znaju oni vrlo dobro šta je to što je potrebno promijeniti u Izbornom zakonu BiH, kao i mi svi što znamo, jel' tako, bez čega nema izbora.
Zahaljujem. Replika, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Nije replika. Dakle, ja tražim da razmotri i predloži, dakle razmotri. Razmatranje može biti i pozitivno i negativno.
Dobro. Da li se neko ispred Izborne, imamo, izvinjavam se, poslovnička intervencija, zamjenik predsjedavajućeg Milorad Živković.
Kolegice i kolege. Moramo se dogovoriti oko toga, očigledno da isto mislimo ali da ne govorimo o istoj temi na isti način. Naime, komisija je završila svoj posao. Ovaj Parlament je okončao njen rad. To nije u stvari ni komisija nego interresorna radna grupa. Vi bi sad morali da zadužite i Savjet ministara da ponovo svoje delegira ljude, da zadužite Centralnu izbornu komisiju da delegira ljude. Znači, vi možete da pokrenete inicijativu da se ovdje u Parlamentu ponovo interresorna grupa napravi, a koga će iz Savjeta ministara poslati u tu interresornu grupu, koga će iz Centralne izborne komisije poslati, ne možemo mi da odlučujemo o tome. Prema tome, ova komisija je završila svoj posao i sad je pitanje kako nastaviti dalje.
Dobro. Riječ ima predsjednik Izborne komisije BiH, gospodin Stjepan Mikić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Gospodo zamjenici, uvažene zastupnice i zastupnici, gospodo iz Vijeća ministara. Ja želim u ime svojih kolega uputiti zaista apel ovom Parlamentu da što prije pristupi realizaciji zaključaka koje ćete vi donijeti temeljem, evo razmotrenog Izvješća, eventualnih još prijedloga i naših preporuka koje smo dali. Ja moram vas ovdje upozoriti, odnosno skrenuti vašu pozornost na neke naše preporuke, ja ću od njih 16 koliko ih ovdje ima, osvrnuti se samo na 3-4. Koliko su one bitne mislim da je nešto spomenuo i gospodin Džaferović, ne eksplicite ali o problematici koja postoji. 100 Jedna od preporuka odnosi se na, kaže treba uskladiti odredbe Izbornog zakona BiH sa odlukom Ustavnog suda broj taj i taj, uključujući i potrebu preispitivanja odredaba članka 9.11. Izbornog zakona BiH. A ova odluka Ustavnog suda odnosi se na članak 9.3. Izbornog zakona gdje je naloženo promjena naziva osnovnih izbornih jedinica u tri višečlane izborne jedinice u RS-u iz kojih se biraju zastupnici u Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH. Dakle, sad taj članak ne postoji u Izbornom zakonu. Bez njega mi izbore naredne opće ne bismo mogli raspisati. Podsjećam da je do izbora 10 mjeseci ravnih. Vrijeme tako brzo leti, pogotovo znaju oni koji imaju nešto godina kao ja, tako da tom poslu treba uistinu pristupiti hitno, da li je to, ja ne ulazi u vašu odluku i zaključak, reaktiviranja ili formiranja nove interresorne radne grupe, ali naša je preporuka da se preko ili na taj način taj problem riješi. Drugo, druga preporuka na koju vam skrećem pozornost – Otkloniti uočene kontradiktornosti izmjena i dopuna Izbornog zakona BiH, dakle koje su provedene a koje se odnose na ravnopravnu zastupljenost spolova na kandidatskim listama i u izbor administracije. To je onaj postotak od najmanje 40%. Jer vidite tu mi predlažemo da ta interresorna grupa ili, mi ćemo u krajnjem slučaju ako ne bi došlo do uobziravanja ovog problema u interresornoj grupi tražiti onda jednostavno od vas naputak kako implementirati ovu odredbu od najmanje 40% manje zastupljenog spola. Dakle, u situaciji kad imamo od članova izborne administracije, izbornih komisija, biračkih odbora, tamo gdje su tri, koji to matematičar može najmanje 30% da izračuna. To je to. Dalje, treća naša primjedba – Razmotriti odredbe Poglavlja 9.a) Izbornog zakona BiH koje se odnose na izbor predsjednika i dopredsjednika Federacije BiH, a u kontekstu Poglavlja 4. točka b) Ustava Federacije BiH. U čemu je tu problem? Problem je što u Izbornom zakonu člankom 9.2. Izbornog zakona točka 6. i 9. Centralna izborna komisija je nadležna za provedbu svih neposrednih i posrednih izbora. E sad, ako je nama visoki predstavnik nalogom kojim se privremeno suspendiraju određene odluke Centralne izborne komisije BiH donesene na njenoj 21. sjednici, održanoj 24. marta 2011. godine, kao i svi postupci u vezi s prethodno navedenim odlukama jasno kaže, neću cijelu odluku citirati, ali moram ovaj dio. Dakle, citiram – uzimajući u obzir da se dvjema odlukama koje je donijela Centralna izborna komisija BiH na svojoj 21. Sjednici, održanoj 24. marta 2011. godine, između ostalog dotiču pitanja koja proizlaze iz Ustava Federacije BiH i koja stoga mogu potpadati pod nadležnost Ustavnog suda Federacije BiH pa stoga izlaze izvan okvira Izbornog zakona BiH.
Gospodine Mikiću, ja se izvinjavam, ali dužan sam da skrenem pažnju da smo skratili rasprave do 5 minuta.
Da, ok. Evo, završit ću, podsjećam samo da je, dakle, ista problematika riješena u Izbornom zakonu kao i u Ustavu i mi moramo znati jesmo li nadležni za provedbu i ovih posrednih izbora ili nismo. Evo, zahvaljujem. Imao sam još jedno, ali poštujem. 101
Hvala. Nema više prijavljenih. Zatvaram 14. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda, Ad. 15. Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u Bosni i Hercegovini za 2012. godinu, materijal Agencije za zaštitu ličnih podataka u BiH Otvaram raspravu. Da li se neko javlja za diskusiju. Poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
... ili povodom kojeg se u bosanskohercegovačkoj javnosti povela ozbiljna rasprava, a vezan je za jedan od zaključaka po raspravi o prošlogodišnjem izvještaju koju smo obavili prošle godine i usvojili zaključke, a tiče se izmjene i dopune Zakona o slobodi pristupa informacijama. Ja sam ustao sada da kažem da predlažem Predstavničkom domu da prihvati ovaj Izvještaj, ali da, kada Zakon o slobodi pristupa informacijama dođe u parlamentarnu proceduru, da ću biti jedan od onih koji će insistirati na provođenju javne rasprave, parlamentarne javne rasprave na tu temu, imajući u vidu sve ono šta se oko tog zakona u bosanskohercegovačkoj javnosti govori i bojazni koje se u tim diskusijama ističu. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih u okviru 15. tačke dnevnog reda. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda, Ad. 16. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2012. godinu (odgođena rasprava na 48. sjednici Doma, održanoj 23.05.2013.) Podsjećam da je rasprava u okviru ove tačke dnevnog reda nekoliko puta odgađana zbog nedolaska glavnog tužioca. S obzirom da je i danas ista situacija ponovo smo u dilemi da li da napravimo novo prolongiranje ili? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 102
Dakle, postoji više razloga zbog čega glavni tužilac treba da dođe pred ovaj Parlament. Prvo dobro bi bilo da ga vidimo i da ga upoznamo, i da pokaže da pored toga što poštuje strane predstavnike, poštuje i ovaj Dom. Da na kraju primi informacije koje su proizašle iz ovog Izvještaja za koje on sigurno ne zna. I da pored mišljenja, do kog mu je stalo, do kog drži, od visokog predstavnika da bi morao ipak da mu bude stalo i o onom što će čuti na sjednici Predstavničkog doma. Glavni tužilac koji nije u stanju da dođe i da sasluša šta Parlament kaže o njegovom izvještaju, odavno bi trebao biti bivši glavni tužilac. Ja vas molim da ovaj Dom istraje na tome i da ne završimo ovu tačku, vodićemo sjednice koliko je to sjednica prolongirano zato što se on nije pojavio, ali da će on ipak na kraju morati doći, ako nikada ono bar kad budemo mijenjali Zakon o tužilaštvu. Hvala.
Dobro. Nakon ove diskusije i odobravanja od strane predsjednika Kluba SDA gospodina Sarajlića, ove diskusije ja stavljam na glasanje sad. Molim vas da se pripremite. Ko je za odgađanje ove rasprave za narednu sjednicu i da pozovemo glavnog tužioca ponovo na sjednicu. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj zaključak. /kratko nema snimka/ Ad. 17. Izvještaj o radu Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za izradu prijedloga izmjena i dopuna Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH i Poslovnika Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH
Evo, cijeneći vrijeme samo da kažem da je Komisija od trenutka osnivanja čekala neko vrijeme na potvrdu Doma naroda, a onda i na konstituisanje te nije radila puna tri mjeseca, međutim dosta je velik posao urađen. Meni je bilo iskreno zadovoljstvo raditi u ovoj komisiji, mislim da je bila dobra atmosfera i da se dobar posao napravio. Ovdje želim istaći da smo imali dobru saradnju sa USAID-om, delegacijama i OHR-a i EU delegacijom, kao i OSCE-om i dvjema fondacijama Friedrih-Ebert-Stiftung i Konrad-Adenauer- Stiftung. Već sada se vidi da nije moguće izraditi izmjene i dopune Poslovnika a da ne prelazimo 50% materijala. I u tom smislu je jedan od ovih zaključaka da se traži dozvola da se predlože novi tekstovi poslovanika, s tim da ću ja dati jedan zaključak da se u zaključku br. 2. Privremene zajedničke komisije termini koji govore o nastavku rada u julu, septembru i oktobru mijenjaju i glase u septembru, oktobru i novembru budući da kad smo ovaj Izvještaj usvojili uputili ga u parlamentarnu proceduru nismo imali u vidu niti smo to mogli imati da će doći do jednomjesečne stanke u radu Parlamenta. Hvala.
Nema više prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda, Ad. 18. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu rezolucije o osudi zločina genocida u Srebrenici – predlagači: poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić Kolegij nije postigao saglasnost. Ovdje nema rasprave. Zatvaram 18. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda, Ad. 19. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o inicijativi poslanika Denisa Bećirovića s 46. sjednice Predstavničkog doma, održane 28.03.2013., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, podnosim sljedeću poslaničku inicijativu, kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da do kraja 2013. godine pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o dijaspori Bosne i Hercegovine“
... Mehmedovića, pa evo ponavljam ponovo taj prijedlog.
Uredu. Vi se dobro sjećate, ali poslije toga smo donijeli zaključak da treba Prošireni kolegij da imenuje, tako da iz formalnih razloga evo da dopunimo. Prijedlog SDA je poslanik Šemsudin Mehmedović. 106 Da li se neko javlja u okviru ove tačke dnevnog reda? Ako nema prijavljenih zatvaram 25. tačku. Prije nego što pređemo na 26. tačku predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o tačkama 26. do 30. dnevnog reda, jer se radi o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora. Stavljam ovaj prijedlog na glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, da smo usvojili ovaj zaključak. Ad. 26. – 30. Davanje saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora Mišljenja nadležne Komisije za vanjske poslove ste dobili. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Dakle pauza do 19:20. U 19:20 ćemo obaviti glasanje. [[PAUZA]]
Mogu li ja poslovničku intervenciju?
Poslovničku? Pa nije baš predviđeno kod glasanja, ali evo. Kolega Živković poslovnička. Izvolite. 107
Zahvaljujem predsjedavajući. Naime, dosadašnja praksa ovdje u Parlamentu je bila onaj ko predloži prvi zaključak da se o njihovim zaključcima prvo i raspravlja. Osim toga neki zaključci ovdje koje, evo koje sam i ja predložio, nemaju nikakve veze sa Komisijom za odbranu i sigurnosti. Kakve veze ima izbor Kolegijuma sekretara ili politički zaključci koji se tiče Savjeta ministara sa Komisijom za odbranu? Ja predlažem, s obzirom da nisam čuo nikoga da je ove zaključke koje sam ja predložio osporio ili imao bilo kakvu zamjerku, da se u paketu glasa o ovim zaključcima. U slučaju da ne prođe onda neka Komisija preuzme te zaključke prema tom zaključku gospodina Domazeta i neka vidi i uzme od njih koji odgovaraju koji ne odgovaraju, ali izgubićemo i vremenski evo pogotovo ovaj zaključak broj tri koji sam predložio vremenski bi izgubili da Savjetu ministara damo rok do kraja mjeseca, znate. Komisija će raditi, mi imamo tek 15. sjednicu, itd., itd. Tako da prvo pitate mene i ja predlažem da se glasa u kompletu o zaključcima, a onda nakon toga gospodin Domazet ovaj zaključak prihvatimo, neka oni idu ako ne prođu tamo.
Dobro, hajde da ne širimo ugođaj, dakle kolega Živković, i ja sam to znao i prije nego što smo ovo ovako poredali, je poslovnički gledajući upravu, hronološki se stavljaju po redosljedu dostavljanja i tako ide na glasanje. Mi smo pokušali napraviti jedan korak da u ovom komplikovanom slučaju od 17 zaključaka da napravimo neki sadržajni redoslijed pa ako recimo ne prođe, međutim da ne raspravljamo previše. Idemo redosljedom kako je ko predlagao svoje zaključke. Dakle, prvi je predložio zaključke poslanik Milorad Živković, je li tako? Imamo ukupno šest zaključaka kolege Živkovića i on insistira, dakle, da se o njima izjasnimo u paketu. Ja vas molim da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Za 13, protiv 18, nemamo dakle opće većine za ovih šest zaključaka. Konstatiram da ovi zaključci nisu prihvaćeni od strane Predstavničkog doma. Prelazimo na glasanje o zaključcima poslanice Milice Marković. Ukupno tri.
Ja se izvinjavam, ali evo, zaista imam potrebu da predložim. U razgovoru sa kolegama na pauzi svi smo se složili da smo spremni da uputimo sve ostale zaključke, uvažavajući ovu intervenciju kolege Živkovića, nadležnoj komisiji koja će ih obraditi i dostaviti ih ponovo Domu naroda, pardon Predstavničkom domu. Tako da, ja vas zaista molim ako ima, postoji saglasnost, a čuo sam da postoj, da se izjasnimo o zaključku mog cijenjenog kolege Domazeta i na taj način završimo ovu tačku.
Dobro. Evo, saglasni smo svi, dakle, da u ovom trenutku zaustavimo glasanje po ovom i da se izjasnimo o ovom zaključku koji bi objedinio. 108
nije uključen mikrofon
Jel' poslovnička? Da, izvolite.
... te uključujući onda zaključke gospodina Živkovića.
Sve zaključke, da onda u tom slučaju da idu. Dobro, molim vas da se pripremite za glasanje. Ko je za ovaj zaključak? Konstatiram da smo većinom i općom i entitetskom usvojili ovaj prijedlog zaključka i time danas okončali glasanje u okviru treće tačke dnevnog reda. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika. Glasamo, dakle, o zahtjevu za hitni postupak. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu opću većinu i entitetsku većinu i da smo prihvatili hitni postupak. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Nema potrebe, prihvaćeno je. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
/nije uključen mikrofon/
Dakle, na zahtjev predlagača glasamo sada o skraćenoj proceduri, ne o hitnom postupku. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Za 14, protiv 19, nemamo opće većine. Dakle, ovaj prijedlog za skraćeni nije prihvaćen i Zakon će se razmatrati po redovnom postupku. Mi ovdje imamo jednu sad pomalo atipičnu situaciju. Naime u okviru ove tačke imamo prijedlog zaključka poslanika Senada Šepića, nije sporan zaključak ali ovo ipak ne može u okviru, povlači je li, pa će, dobro. Kolega Šepić je povukao i da ne, dalje ne raspravljamo. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona Bosne i Hercegovine o izvršenju krivičnih sankcija, pritvora i drugih mjera – predlagač: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Glasamo o Zakonu u prvom čitanju. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj Zakon u prvom čitanju. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda.
Poslovnička intervencija. 110
Izvolite.
S obzirom da niko nije bio protiv i da imamo veliku podršku ovom Zakonu neka ide i u drugo čitanje. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Nema potrebe da naširoko obrazlažemo, dakle i planirano je danas u prvom bez obzira na ovu snažnu većinu. Idemo na 7. tačku dnevnog reda – Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima. Glasamo o usvajanju izvještaja. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i konstatiram da smo usvojili ovaj izvještaj. Prelazimo na 8. tačku – Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju brobe protiv korupcije. Glasamo o usvajanju izvještaja. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj izvještaj. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – Godišnji izvještaj Centralne banke BiH za 2012. godinu i Finansijski izvještaji Centralne banke BiH za 2012. godinu. Glasamo o usvajanju izvještaja. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj izvještaj. Prelazimo na 11. tačku – Izvještaj o radu Ureda za razmatranje žalbi BiH u 2012. godini. Glasamo o usvajanju izvještaja sa zaključcima iz Mišljenja Komisije za finansije i budžet, riječ je o dva zaključka. [[zajednička diskusija]] 111 I pored toga imamo dva još zaključka, je li tako?
Jedan imamo.
Koji je taj jedan? A da, da, imamo dva, to su dva zaključka od Komisije za finansije i budžet i jedan zaključak od poslanice Dušanke Majkić, evo da razjasnim. Prvo glasamo o ovim zaključcima i izvještaju komisije. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Šta glasamo odvojeno? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
nije uključen mikrofon
Možemo li dakle glasati o ova dva zaključka s ovim preformulacijama koje je dostavio kolega Magazinović? Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da smo usvojili ovaj izvještaj sa zaključcima uključujući i ove intervencije poslanika Saše Magazinovića. 113 Prelazimo na 18. – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu rezolucije o osudi zločina genocida u Srebrenici – predlagači: poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić. Glasamo o Prijedlogu rezolucije u drugom krugu. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da Prijedlog rezolucije nije dobio potrebnu podršku u drugom krugu zbog nepostojanja entitetske većine. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o inicijativi poslanika Denisa Bećirovića sa 46. sjednice Predstavničkog doma. I ovdje glasamo o inicijativi u drugom krugu. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da ova inicijativa u drugom krugu glasanja nije dobila potrebnu većinu, odnosno zbog nepostojanja entitetske većine. Prelazimo na 20. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o inicijativi poslanika Zijada Jagodića s 43. sjednice Predstavničkog doma. Dakle, glasamo o inicijativi u drugom krugu. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da je inicijativa poslanika Zijada Jagodića dobila potrebnu i opću i entitetsku većinu i da je ona usvojena. S obzirom da je ova inicijativa, samo malo pažnje sad posebno Klub SDA, s obzirom da je ova inicijativa usvojena onaj prijedlog zaključka kolege Fazlića u ovom slučaju ne trebamo o njemu glasati. Dobro, prelazimo na 21. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanice Nermine Ćemalović povodom rasprave o Godišnjem izvještaju o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnjem izvještaju o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu. Glasamo o prijedlogu zaključka u drugom krugu. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da je ovaj zaključak u drugom krugu dobio potrebnu većinu i da je usvojen. Prelazimo na 22. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Senada Šepića povodom rasprave o Godišnjem izvještaju o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnjem izvještaju o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu. Dakle i ovdje glasamo o prijedlogu zaključka u drugom krugu. 114 Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da je u drugom krugu i ovaj zaključak dobio potrebnu većinu, tako da je usvojen. Prelazimo na 23. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Milorada Živkovića povodom rasprave o Informaciji o dopisima Tužilaštva BiH. Taj zaključak ste dobili tako da ga ne čitam ponovo. Molim vas da se pripremite za glasanje u drugom krugu. Glasajte sad. ____________(?) Može ponovo glasanje. Na zahtjev Kluba SDA ponavljamo glasanje. Molim vas da se ponovo pripremite za glasanje. Glasajte sad.
Hoćemo još jednom.
Dakle, jasno vam je da fale tri glasa jel', jedino ako će se gore zadnji redovi predomisliti da idemo u još jedno glasanje. Dobro, konstatiram da ... ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Evo ipak,
Nemojte molim vas.
Evo ipak, ima pravo, ima pravo Klub poslanika SDP-a da zatraži još jednom glasanje. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da je prijedlog zaključka kolege Milorada Živkovića usvojen u Predstavničkom domu. 115 Prelazimo na 24. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Nike Lozančića povodom rasprave o Informaciji o dopisima Tužilaštva BiH. I taj zaključak ste dobili. Glasamo o prijedlogu zaključka u drugom krugu. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da je i ovaj drugi zaključak kolege Nike Lozančića usvojen, iako je on dosta sličan i sa ovim prethodnim. Prelazimo na 25. tačku dnevnog reda – Prijedlog zaključka o imenovanju članova Istražne komisije Predstavničkog doma za utvrđivanje eventualnih nepravilnosti i zloupotrebe i stanja u Upravi za indirektno oporezivanje BiH – predlagači: poslanici Kluba SNSD-a. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Ko je za to da Šemso bude u ovoj grupi? Konstatiram da smo uz 1 glas suzdržano usvojili. Sad najprije stavljam na glasanje prijedlog da se o tačkama 26. do 30. izjašnjavamo u paketu. Molim vas pripremite se. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu. Sada glasamo o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću većinu i entitetsku i opću i da smo usvojili, odnosno dali saglasnost za ratificiranje sporazuma i ugovora. Zaključujem rad 49. sjednice Predstavničkog doma i podsjećam sve poslanike da je naredna sjednica planirana, a od sutra i zakazana za 18. juli 2013. Hvala na saradnji. Sjednica završena u 19:55 sati.