Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine državni tajniče. Drago mi je da je Hrvatska pristupila brzoj ratifikaciji ovog Protokola koji regulira naplatu štete od zagađenja mora uljem. Dobro je da hrvatska Vlada, poglavito vaše Ministarstvo čim više radi na kontroli brodskog prometa, najbolji primjer je to što jučer, eto hvala Bogu pušten u pogon i sustav informiranja o brodovima koji plove Jadranom koji su dakle obvezni i to ide automatski dojaviti svoj položaj, svoj status, svoj kurs i ostalo tako da se ovakvi protokoli onda zapravo vrlo jasno mogu primijeniti. Uporaba radarski sustava također olakšava identifikaciju i kretanje brodova. Sve to skupa govorim zato što ja vjerujem u samoj Hrvatskoj dozrijela svijest da je Jadransko more osjetljivo malo i zatvoreno more i da svaka šteta koja nastane od onečišćenja uljem se u njemu teško ako ne i nemoguće ispravlja. Dakle, Hrvatska je u prvom redu zainteresirana da se ovakav Protokol čim prije primijeni. U tom smislu naš Klub zastupnika daje punu potporu ratifikaciji ovoga protokola. Ja međutim, ovdje moram upozoriti na članak 3. ovoga Protokola koji upozorava na to kako se ovaj protokol, odnosno zahtjevi za naplatu šteta mogu utužiti samo na štete počinjene na području teritorijalnog mora odnosno na području gospodarskog pojasa. I sada smo tu dame i gospodo zapravo u problemu. Kao što je poznato, imitacija gospodarskog pojasa u vidu zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa proglašena je u ovom Saboru 3. listopada 2003. godine. Iz meni posve nejasnih razloga nismo išli na puni gospodarski pojas ali nismo išli niti na primjenu tog i takvog zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa nego je to odgođeno do daljnjeg. Štoviše 3. lipnja prošle godine odgodili smo primjenu te imitacije gospodarskog pojasa opet do daljnjeg tj. do zaključenja pregovora o ribarstvu. Nitko nikada nije proglašavao gospodarski pojas ili njegove komponente tako da je to sve skupa odgađao pri primjeni u nedogled. Uvijek se ekološka komponeneta počinje provoditi odmah, uvijek se kontrolna komponenta počinje provoditi odmah, a odgađa se samo pregovor o ribolovnom dijelu. Mi smo dakle u situaciji da usvajamo protokol koji nam pruža mogućnost da utužimo štetu radi zagađenja Jadranskog mora uljem na našoj polovici Jadrana, ali mi to ne možemo napraviti jer smo se jednostranom odlukom ovog Visokog doma i hrvatske Vlade obvezali da nećemo primjenjivati naš gospodarski pojas na brodove zemalja Europske unije. U svim komponentama gospodarskog pojasa pa i u ovom ekološkom dijelu koji pokriva ovaj Protokol o zagađenju Jadrana uljem i o utuživanju šteta za to. Znači praktično ako ovdje doplovi neki ruski, turski ili američki tanker i zagadi Jadran uljem mi ćemo ga naravno tužiti temeljem ovog protokola ako budemo naravno znali tko mu je brodovlasnik, tko je naručio teret i tko je odgovorna osoba? Što je također nešto što ovaj protokol uvjetuje. Ali ako slučajno to zagađenje Jadrana na našoj polovici izvede neki njemački, francuski ili engleski tanker onda se možemo najblaže rečeno slikati zajedno sa tom naftnom mrljom. Dakle ne možemo im niti naplatiti štetu a da ne govorimo da ih ne možemo zaustaviti. Dakle ja vas ljubazno molim da čim prije u ovom Visokom domu raspravimo ne samo ovaj protokol. Hvala Bogu došao je i on. Nego da raspravimo prijedlog koji je Klub HSP-a stavio u proceduru još prije dva mjeseca, a to je da se reaktivira ekološki dio našeg zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa i da se preuzme puna kontrola Jadrana neovisno o tome o kojem brodu i kojoj zastavi je riječ? Bit ćemo u 1000 situacija gdje ćemo moći primijeniti ovakav i druge protokole koji se tiču zaštite mora, a bit ćemo ostavljeni zapravo vezanih ruku jer smo se jednostavnom odlukom većine u ovom Parlamentu i hrvatske Vlade odrekli prava da primjenjujemo svoj gospodarski pojas odnosno njegovu imitaciju u vidu ZERP-a na brodove sa zastavom zemalja članica Europske unije. Dakle sve ovo ostalo u ovom protokolu naš Klub apsolutno podržava i dobro je da smo došli dotle da se u Saboru i ovaj protokol raspravi i ratificira. Samo ponavljam: uzalud ako ga ne budemo mogli primjenjivati na našoj polovici Jadrana. Hvala.
Hvala. I poštovani zastupnik Antun Peruško. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dakako da kao zastupnik i pomorac podržavam donošenje ovog vrlo značajnog zakona za Republiku Hrvatsku kao pomorsku zemlju i to u, po hitnom postupku. Ovime, usvajajući ovaj protokol iz 2003. koji je na neki način nesreće velikih razmjera koje su se desile kod tankera Erike i Prestige na neki način ratificirali su ih do sad 10 zemalja izrazito pomorskih zemalja i uz bok tih zemalja dakako da se mora svrstati i Republika Hrvatska kao izrazito pomorska zemlja sa obalnim morem i zaštićenim ekološko-ribolovnim pojasom koji nadmašuje i veličinu kopnenog dijela naše države, ali se bez obzira na ta ogromna prostranstva govoreći ovako općenitim riječnikom radi o jednom zaista specifičnom moru, o jednom malom moru, dijelu, dijelu Sredozemlja i da smo u prilici i imali smo sreće da zahvaljujući i našoj pomorskoj službi učimo zapravo na lošim primjerima koji su se desili drugima. Srećom ne nama. Međutim to ne znači da se sutra ne može desiti, a kao što je u obrazloženju rečeno bez usvajanja ovog protokola štete koje bi nadmašile 370 tisuća EUR-a ne bi bile pokrivene, na ovaj način pokrivaju se i štete za dodatnih oko milijun EUR-a i to na način da dolazi do restribucije dobiti i to je ono o čemu sam već jednom prilikom i govorio. Možda ne bio, bio i neshvaćen. Tvrdim da mora, da je nemoguće izbjeći te rizike. Da 40% cjelokupnog svjetskog prijevoza nafte ide morskim putem i da su opasnosti velike. Ali se ne može zaustaviti jednostavno taj transport i ovo je jedan od načina kako oni koji ostvaruju dobit od te nafte moraju jedan dio redistribuirati u ovaj Fond primjerice za pokriće mogućih onečišćenja. Postavlja se pitanje: balastne vode, govorimo o njima, jesu li one opasne? Dakako da jesu ukoliko dolazi do deponiranja u more. Međutim je li to nužno potrebno? Postoji li mogućnost redistribucije dobiti od proizvođača preko prijevoznika do prerađivača i trgovca da se dio sredstava izdvaja ciljano za industriju, za preradu otpadnih voda na kopnu. I na taj način dolazi do restribucije dobiti i stvaraju se nova radna mjesta. Eliminira se opasnost koja postoji jer jednostavno život nije moguće zaustaviti. Ovo, formiranje ovog Fona u kojega participiraju oni koji godišnje naruče da tako kažem jedan tanker prosječne veličine od 150 tisuća kuna, 150 tisuća tona stvara se jedan Fond kojemu sa zadovoljstvom mogu konstatirati eto današnjem usvajanjem ovog Zakona pristupa i Republika Hrvatska i unaprijed smo se pripremili za eliminiranje eventualnih mogućih negativnih posljedica. Ja se nadam da do njih neće ni doći i pozdravljam donošenje ovog Zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Sad bi prekinuli sa raspravom. U, nastavak u 15 sati. Na redu je poštovani zastupnik Marin Jurjević i nakon njega poštovani zastupnik Ante Markov. Nakon rasprave o ovoj točci ići ćemo na Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola iz 1996. kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ograničavanju odgovornosti za pomorske tražbine. I nakon toga se vraćamo na prijedlog, Konačni prijedlog zakona o kemikalijama, o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu središnjih državnih tijela i dalje prema dnevnom redu.
… [[Početak nije snimljen.]] sjednicom. Na redu je uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Normalno da podržavam prihvaćanje ovog protokola i mislim da je to dobra stvar, ali pošto se tiče teme ekologije, a to je sigurno jedna od najznačajnijih problematika s kojom ćemo se tek suočiti u Hrvatskoj, koja je relativno nedirnuta u odnosu na mnoge druge zemlje. Htio bih samo ukazati na neke nelogičnosti iz našeg upravo prihvaćenog proračuna, a tiču se ekologije, pa je i ekologije i zaštite mora. Zaista je čudno dakle u trenucima kad vjerujemo da ćemo svi jednoglasno prihvatiti ovaj protokol i da tu nema nikakvih stranačkih razlika čudno je da u proračunu za slijedeću godinu u stavci Program sanacije onečišćenih područja za brodove čistače, a to se može upravo vezati onda i za sve ono što se javlja kao posljedica nekih eventualnih havarija, je li namjernih ispuštanja ne znam ja čega sve ne, nafte, ulja, balasnih voda, šporkih itd. Za brodove čistače mi u odnosu na ovogodišnji proračun koji je iznosio 2 milijuna 750 tisuća kuna za tu vrstu brodova čistača smanjujemo u slijedećoj godini taj iznos za 200 tisuća kuna. Niti je taj iznos velik, niti je ukupna svota velika, ali zaista je čudna gesta Vlade da smatra da je potrebno eto i tu štedjeti i to za 200 tisuća kuna u uvjetima kad potpisujući i ovaj protokol i vjerujem jednoglasno ga prihvaćajući iskazujemo svoju zajedničku opredijeljenost i volju ka očuvanju i hrvatskog Jadrana i općenito pokazujući senzibilitet za problem ekologije. Želio bih napomenuti i dodirnuti jedan problem koji naizgled nema veze sa brodovima, a ipak ima, a to je ova alga kaulerpa taksifolija koja je zagadila i dio našeg podmorja, a došla je upravo ili preko sidara ili preko balasnih voda koje su tu ispuštene ne znam kako jer stanište nije bilo u Jadranu ni u hrvatskom dijelu Jadrana. I oni koji se pokušavaju boriti protiv te alge a to je bio problem i oko Hvara, ne znam sve gdje se ona sada već proširila da je to jedan izuzetno težak problem, jer protiv nje se gotovo nemoguće boriti osim fizički prekrivanjem tih područja itd. zaštitom i zaista postoji jedna opasnost da ta alga uništi naše podmorje na jedan katastrofalan način, a to naše podmorje jest jedna od interesantnijih strana našeg Jadrana pa i za turizam i za mene je teško prihvatljivo da je u proračunu za slijedeću godinu za sprječavanja širenja morske alge prihvaćeno nula kuna. Inače nismo pokazali u tom proračunu senzibilitet za ekologiju, jer za poticanje nevladinih udruga za zaštitu okoliša smanjili smo za 50 000 kuna zaista jedan simboličan iznos. Prije je bilo 2 milijuna 50 tisuća kuna, sada je 2 milijuna kuna. Složit ćete se da je jedno i drugo malo, ali zašto onda i smanjivati, pa evo na taj način simboličnih nekako kazati na simboličan način da nam slabi da tako kažem osjećaj i briga za to. Drugo je jačanje kapaciteta za provedbu kjoto protokola "life" gdje je bilo u ovogodišnjem proračunu milijun i četiristo tisuća kuna, sad je to smanjeno za 320 tisuća kuna. Htio sam ovo napomenuti dajući podršku za potpisivanje ovog protokola uvjeren u to da ćemo svi to, da ćemo svi dignuti ruku za to jer nekako je nelogično da mi i tamo gdje ne treba, pa kažem kad se radi o simboličnim svotama novca pokazujemo nekako da umanjujemo našu pažnju, brigu i naš kvalitetan odnos prema problemima ekologije. A što se tiče mora ovo pitanje algi pa i ovih brodova za čišćenje mora nije nebitno pitanje. Evo, htio sam se javiti samo radi toga jer mi smeta i kao čovjeku koji živi na obali, a mislim da smo tu svi u istoj poziciji, da svi tu isto iskreno mislimo da je potrebno što više kvalitetno napraviti kako se naš Jadran ne bi zagadio, ali smeta me ovakav odnos u proračunu prema tim problemima.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Ante Markov.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Uvijek je vrijeme i ovo je i posebna prilika i pravo mjesto za dokazivati činjenicu da je Hrvatska pomorska zemlja i da apsolutno u skladu sa tom bitnom odrednicom državne i nacionalne politike treba se jednako tako odgovorno odnositi prema toj činjenici. Jadransko more je zatvoreno more i izloženo svim problemima koje suvremeni svijet, suvremeni način komuniciranja transporta i odnosa sa svim onim opasnostima koji se odnosi na to. Pitanje zaštite više nije pitanje nacionalnog opredjeljenja. Pitanje zaštite mora je nešto što naprosto ima jedan širi međunarodni karakter. To je naprosto nešto što je nezaobilazna tema svih onih protokola, međunarodnih ugovora, svih onih stajališta koji se na međunarodnoj razini u posljednje vrijeme pokušavaju dogoditi i riješiti. Ovaj protokol je nešto što se može svrstati u red takvih vrlo značajnih, vrlo nužnih dokumenata kojima će se Međunarodni fond za nadoknadu štete koje bi nastalo zbog mogućeg onečišćenja mora uljem trebalo postojati da bi se posljedice mogle ukloniti ukoliko ih ne daj Bože bude tih posljedica. Naravno, mi ne priželjkujemo posljedice međutim one se događaju na više razina. Često se govori o onim katastrofama koje mogu u značajnoj mjeri doprinijeti onečišćenju. Međutim, mi imamo i svakodnevne borbe za čisto more. Imamo svakodnevne izazove kojima smo vezani. Veliki broj plovila na Jadranskom moru koji je tijekom turističke sezone premašuje tri puta potencijale prihvatnih luka u smislu broja vezova i ovoga svega skupa. Relativna neosposobljenost za trenutno reagiranje u smislu ispuštanja ulja određenih balasnih voda i svega skupa, odnosno težak put prilagodbe da postanemo uistinu pomorska zemlja u punom smislu riječi jer za to trebaju novci. Novce jasno ne možete stvoriti na jedan puta. Desetak zemalja je čini mi se ratificiralo ovaj protokol, s time stavljajući do znanja da je i njima to bitno i vjerujem da Hrvatska apsolutno podržavajući i ja u potpunosti podržavam ovakav protokol koji će vjerujem pa na jednoj simboličkoj razini ono što sam rekao kazati ponovno jesmo mi smo pomorska zemlja, vodimo računa o svom moru i stoga ćemo vjerojatno dalje graditi jednu strategiju pomorske zemlje kakva već treba biti od onih resursa kao što su brodogradilišta, od drugih resursa kao što je ribarska flota, brodovi u među obalnom su obraćanju, velike flote i sve ono što je naprosto bila neka struktura koja je bila pokrivena više ili manje, bolje ili lošije prije ali evidentno je da je to naša odrednica i da u tom smjeru trebamo krenuti. Ono što je jasno jedan nedostatak ovog protokola, odnosno da on naprosto se ne odnosi na one štete koje će se dogoditi na prostoru koji sada možemo okarakterizirati kao ekološko-ribolovna zona ili gospodarski pojas. Slažem se to je bolji naziv i bolji oblik, ali eto, mislim da bi taj ekološko-ribolovni da tako kažem sustav koji smo stvorili i koji smo prolongirali sada za određeno vrijeme trebali čim prije staviti u funkciju da se ispregovara sa zemljama sa kojima trebamo da se može potpisati, da se on stupi na snagu u punoći sadržaja upravo u onom obliku kako je on izglasan u hrvatskom Parlamentu. Pa naravno nastavno je i to da se na kraju i proglasi onaj pravi gospodarski pojas i da on ima sve elemente svih onih zemalja koje su to učinile i koje to mogu učiniti. Prema tome, mislim da bi taj nedostatak trebalo otkloniti jer naprosto taj dio je vrlo bitan jer upravo on predstavlja u naravi jedan središnji plovni put kuda se plovi i koji je naravno više izložen tim rizicima, a nije toliko u pitanju ta nadoknada štete. Znate kad vam tanker se nasuče na obalu pa vam 10 kilometara plaže onečisti to onda nije pitanje nadoknade, to nije pitanje, to je gotovo za Hrvatsku kao zemlju koja je ušla u cjelogodišnji ciklus da tako kažem turističke perspektive, to bi predstavljalo nešto što naprosto nije moguće sanirati klasičnim novčanim pokazateljima. To je nešto što naprosto ne treba priželjkivati. Ja vjerujem da se to neće dogoditi. Drugi dio koji se odnosi na plovne puteve koji se nalaze unutar teritorijalnog mora to je vrlo interesantno. Mi imamo danas situaciju da poneki plovni putevi možda bez potrebnog razloga upravo prolaze ili su djelomice usmjereni kroz neke prostore koji su posebno zaštićeni. I možda se može napraviti promjena tih plovnih puteva da oni naprosto, državni tajnik vjerojatno zna prosto Nacionalnog parka Kornati je ujedno i plovni put. I ima čitav niz takvih naših posebno istaknutih resursa o kojima naprosto mora se voditi računa jer cijeli svijet na kraju je fokusirao od tih Kornata do Hrvatske kao nešto što je posebno istaknuto, posebno dobro, posebno kvalitetno i mislim da te male, sitne preinake koji su bitni radi preventive. Mislim, znate, posljedice su ovog o čemu govorimo katastrofalne za malo more, za malu zemlju, za male otoke kakvo je naši. Prema tome moramo voditi brigu prije svega o preventivi. Preventiva je nešto što naprosto moramo stvoriti preduvjete da ne dođe nikada do posezanja za ovim protokolom u smislu da se međunarodni fond referira prema Hrvatskoj. To naprosto nama ne treba. Nama treba da stvorimo preventivu koja neće dozvoliti velike incidente takvih razmjera, a ove male kojima svakodnevno praktički izlazimo u susret pokušavajući ih rješavati od balasnih voda, od načina ispuštanja fekalija od strane jedrilica, jahta koje plove, svega onoga do uređenja adekvatnog broja pristanišnih luka, vezova u marinama koji trebaju biti garant sigurnosti plovidbe na moru. Jer najnesigurnija je plovidba na moru ako imate neiskusnu posadu, a mislim da je ona u 60% slučajeva kad govorimo o turistima takva, kad imate nemogućnost uplovljavanja u sigurnu luku. A kad se nalazite na vanjskim otocima teritorijalnog mora, našeg hrvatskog, imate gotovo, vrlo vam je teško naći prikladnu luku. Recimo u, za vrijeme turističke sezone u 8. mjesecu to vam je gotovo nemoguć poduhvat. I naravno da ste tada suočeni sa prirodnim izazovom, niste iskusni, ne znate gdje ćete uploviti. Prema tome u riziku ste vi, ali niste u riziku vi, vaš rizik može biti manji nego rizik koji će se odnositi na posljedicu vaše havarije, vašeg rizika, a to je da se nasučete da istovarite gorivo u moru itd. Prema tome, dobro je da je ovaj protokol došao u Parlament. Mislim da ga treba jednoglasno, jednodušno pozdraviti ali da treba napomenuti da trebamo svi skupa pokušati i onaj drugi dio našeg mora, a to je ekološko-ribolovna zona ili gospodarski pojas, da stavimo u istu funkciju tako da jurisdikciju proširimo, osnažimo. Ne radi dobivanja novaca, nego radi preventivnog djelovanja na tim prostorima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Državni tajnik. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ja u uvodu nisam, odnosno nisam ni dao uvodno slovo vezano za prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola iz 2003. na međunarodnu konvenciju o osnivanju međunarodnog fonda za naknadu štete zbog onečišćenja ulja računajući da vjerojatno nema ni potrebe s obzirom da je ovo jedan međunarodni protokol koji na određeni način ima opću podršku u hrvatskoj javnosti, a svakako ovdje i u ovom Visokom domu kada je u pitanju njegovo donošenje. No s obzirom da je evo u samoj raspravi izneseno nekoliko primjedaba na, koji se dotiču i samog Protokola s jedne strane, a s druge strane koji se odnose i na sve one radnje koje Republika Hrvatska možda i ne čini da bi dodatno zaštitila pomorski okoliš. Dužnost mi je sada na te primjedbe odgovoriti i pripomenuti sve ono što Republika Hrvatska radi u ovom trenutku kada se to odnosi na zaštitu Jadranskog mora, na zaštitu pomorskog okoliša. Ja moram najprije reći da smo mi, da kad je ministarstvo i Vlada Republike Hrvatske prije 3 tjedna u Dubrovniku predstavila našu predpristupnu pomorsku strategiju kojom je najveći naglasak dat upravo na stanje sigurnosti plovidbe Jadranom, s jedne strane. S druge strane ne sve one međunarodne konvencije, protokole i obveze Republike Hrvatske koji se odnose na zaštitu pomorskog okoliša. U tom smislu reći ću da, da, evo mi smo jučer u Rijeci na dan pomoraca i blagdan Svetog Nikole otvorili, pustili, ako tako mogu reći u rad sustav automatske identifikacije brodova kojim se, vjerujte, ne može baš ni puno razvijenijih zemalja u Sredozemlju da u realnom vremenu može na displeju, da može prikazati kompletni pomorski prometi za sve brodove preko 300 tona nosivosti, odnosno 150 tona ukoliko prenosi opasne terete, da dakle u realnom vremenu može znati koji je to brod, koja je posada, koji je teret, koja luka destinacije, koja je brzina, država odakle dolazi. Dakle sve ono, sve one relevantne podatke koje se odnose na brod. No to je tek jedan od segmenata onoga što radi, što se događa u ovom trenutku u tom jednom postupku daljnje sigurnosti plovidbe na Jadranu. Naime, prije nekoliko godina uveden je sustav obveznog javljanja brodova, koji vam se brodovi koji uplovljavaju u Jadransko more moraju javiti u 4 sektora. Najprije u … [[Govornik se ne razumije.]] , zatim u Baru, kasnije u Rijeci i Anconi i davajući podatke tim radiopostajama praktično govore o teretu, o rutama kojima plove, teretu koji voze i kuda su naime upućeni. Također smo evo prije godinu dana, dakle 1. prosinca 2004. godine je Međunarodna pomorska organizacija usvojila sustav usmjerene i odvojene plovidbe kojim su praktično utvrđeni svi oni pomorski putevi svojevrsne autoceste na moru i taj se dio tek odnosi na sjeverni dio Jadrana, ali dakle ti pravci, te ceste su točno utvrđeni kursevi po kojima moraju ploviti brodovi kada idu u pravcu juga prema sjeveru, odnosno od sjevera prema jugu i na taj način se praktično doprinosi toj jednoj sigurnosti plovidbe. Sad kroz ovaj sustav koji smo jučer dakle pustili u rad možemo provjeravati da li brodovi upravo te svojevrsne autoceste, odnosno te sustave usmjerene … [[Govornik se ne razumije.]] plovidbe da li poštuju i u tom smislu možemo ih kažnjavati, možemo im propisivati mjere kako i na koji način se odnositi prema brodovima odnosno zapovjednicima koji takve brodove, koji takve autoceste na moru praktično ne koriste. Jasno je da ćemo kroz, tako je barem rečeno u strategiji da ćemo kroz 2, 3 godine, najkasnije 2009. godine kroz sustav potpunog nadzora i praćenja pomorskog prometa na Jadranu, a kako bi onda dovršili sve ove mjere koje se rade u sustavu sigurnosti plovidbe na Jadranu uvesti potpuno radarsku sliku u realnom vremenu sa čitavog prometa na Jadranu. Na taj način kada se taj dio dovrši možemo reći da kao država potpuno suvereno, točno kontroliramo, nadziremo i upravljamo cjelokupnim prometom na Jadranu, no to je završni korak koji nas očekuje negdje do kraja 2008. odnosno polovinom 2009. godine i to nije mali sustav, taj sustav će koštati ukupno oko 11 milijuna eura. No ono što svakako još želim reći je to da mi sa usvajanjem ovog protokola, odnosno njegovom ratifikacijom doprinosimo jednom drugačijem pristupu rekao bih sigurnosti pomorskog okoliša na način što praktično obvezujemo sve one sudionike u tom prometu da jasno sada sa povećanim dodatnim troškovima itekako dodatno vodi računa o zaštiti Jadrana. I ja moram reći da prema našim podacima kojim naše ministarstvo raspolaže, a koji su podaci praktično prikupljeni u postupku izrade pravilnika o upravljanju i korištenju balastnih voda na Jadranu smo utvrdili da godišnje u Jadranu plovi oko 550 tankera koji dovode oko 60 milijuna tona ulja, dakle sirove nafte i lož ulja i da prema tim podacima Jadran je prilično rekao bih jedno živo, jedno frekventno pomorski pravac u kojemu je onda jasno s takvim velikim brojem tankerom koji upravljaju i moguće da se dogodi određena pomorska nezgoda, ne bih rekao katastrofa, ne daj Bože da se ona dogodi. A dakle pri tom broju uplovljavanja tankera u Jadran svakako je da mi kao obalna država koja ovaj protokol ima kao međunarodni instrument da se na određeni način zaštiti od takve jedne eventualne pomorske nezgode, jasno dakle da moramo čim prije pristupiti njenom usvajanju. Ono što ovaj fond, dopunski fond na međunarodnu konvenciju o osnivanju fonda iz 92. godine jamči oštećenicima u Republici Hrvatskoj koji bi imali stvarnu štetu od takve jedne pomorske katastrofe, utrostručava dosadašnji iznos štete koji je bio prema fondu koji je usvojen 1992. godine. Naime kada je španjolsku i francusku obalu zadesila katastrofa trajekata i Prestige i Rika, tada je maksimalna šteta bila negdje oko 150 milijuna koja je isplaćena Francuskoj državi. Prema tome, mi mislimo da ovakvim jednim prihvaćanjem protokola kako je već i rečeno, jesmo evo 11 država po redu koja ga praktično ratificira, ispadamo upravo u one države koje su na sličnim morima kao što je Jadransko more, mi mislimo dakle da time doprinosimo eto i toj sigurnosti plovidbe. Inače evo moram odgovoriti i zahvaljujem se gospodinu Tadiću na komplimentu koji je dao hrvatskoj Vladi za sve one aktivnosti koje radi na zaštiti Jadrana, ja moram reći da nije u pravu kada govori da se ovaj zakon, odnosno ovaj protokol ne odnosi na zaštićeni ekološki ribolovni pojas. Naime ovaj protokol kojega se nadam da ćemo ga danas usvojiti, se odnosi i na sve brodove neovisno o zastavi pripadnosti, neovisno o državi pripadnosti, dakle da li su oni turski, ruski, panamski ili pak brodovi država članica Europske unije jer on govori da šteta se plaća po mjestu nastanka a ne po zastavi broda koja tu eventualnu štetu može napraviti. To iz razloga zato što ne plaća štetu brodovlasnik niti država odakle brod dolazi i čiji je brod nego plaća fond kojega praktično svojim doprinosima puni ako tako mogu reći u financijskom smislu sve one države koje su ovaj sporazum ratificirale, odnosno ne niti one nego njihovi uvoznici koji su vlasnici tereta a koji u pojedinu državu godišnje uvezu više od 150 tisuća tona nafte, odnosno lož ulja ili sirovog ulja. To iz razloga što je primjerice ovaj fond kad je donesen niti Republika Italija nije imala, još uvijek proglašen svoj pojas niti svoj ekološki pojas, a znajući praktično da se nalazi u svojevrsnoj zamci da praktično kao veliki uvoznik bude i veliki obveznik doprinosa plaćanja sredstava u ovaj fond, praktično zbog neproglašenja svoga pojasa kada bi se ta šteta dogodila ne bi mogla biti obeštećena pa je čak Republika Italija kada je notificirala svoju izjavu kojom prihvaća ovaj protokol je navela da se odredbe ovog protokola odnose i na taj prostor koji bi bio, koji pripada Republici Italiji u granicama koje mogu dopirati do granice njenog vanjskog, odnosno gospodarskog ili ekološkog pojasa. Prema tome odredbe ovog zakona ukoliko se ne daj Bože, a ja se nadam da ga nećemo nikada biti primorani aktivirati ukoliko ovaj zakon usvojimo, ukoliko se dakle ovaj protokol usvoji onda štete koje se dogode u unutarnjim morskim vodama, u teritorijalnom moru i u zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu neovisno ako to napravi brod bilo koje države, dakle bilo koje države pripadnosti, odnosno zastave pripadnosti sve jedno je obvezu plaćanja ima dopunski fond a ne niti brodar, niti država iz koje taj brodar dolazi. Na taj način se praktično Republika Hrvatska, jasno i sve države koje postaju članice stranke ovoga protokola štite se od brodara, odnosno od brodova koji bi takvu ekološku katastrofu mogli napraviti. Prema tome da ne bi ostalo jasno, u javnosti dojam da mi praktično usvajanjem fonda eliminiramo veliki broj država članica Europske unije koji često puta uplovljavaju u Jadransko more, ovim želim reći jasno da se ovaj protokol odnosi i na države članice Europske unije bez obzira što smo mi 3. lipnja prošle godine naš zaštićeni ekološki ribolovni pojas odlukom ovog doma stavili van snage, odnosno do potpisivanja stupanja njegovu na snagu, do potpisivanja sporazuma o partnerstvu u ribarstvu između Republike Hrvatske i Europske unije. Evo toliko, pa jasno ako još bude, ja ću se javiti.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Tadić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine državni tajniče. Smisao protokola je da zemlja deklarira na koje područje se on primjenjuje. Italija je učinila to što je učinila, dakle rekla je na koje primjenjuje ovaj protokol naprosto zato što Italija ima aktivan epikontinentalni pojas, dakle morsko dno i onda se na njega nadovezuje, najavljuje na koje područje morat će primjenjivati ovaj protokol. Ako danas-sutra Italija proglasi svoj zaštićeni ekološki pojas sigurno će ga vući otprilike na morskom stupu iznad njihovog epikontinentalnog pojasa. Ja sam dakle izrazio rezerve u ime kluba HSP-a o tome hoće li Hrvatska sa neaktivnim gospodarskim pojasom kojeg primjenjuje selektivno, moći iskoristiti prava iz točke 2. u stavku a) članka 3. ovog protokola. Ja i dalje tvrdim da neće moći. Dao Bog da se prevarim ovom prilikom. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu.
Treće. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola iz 2003. godine uz Međunarodnu konvenciju o osnivanju Međunarodnog fonda za naknadu štete zbog onečišćenja uljem iz 92. godine. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 107. glasova za i 6 suzdržanih donesen predloženi Zakon.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola iz 1996. kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz 1976. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 393 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske, a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Izvjestitelji odbora? Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora je na 36. sjednici održanoj 2. prosinca raspravio Prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola iz 96. kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz 76. godine, s Konačnim prijedlogom zakona, P.Z. br. 393 koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 17. studenoga 2005. Odbor je prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola iz '96. kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz '76. godine s Konačnim prijedlogom zakona raspravio kao matično radno tijelo sukladno odredbi članka 89. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odbor je prihvatio prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku sukladno odredbi članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je istaknuo da protokol u svom stupanju na snagu u odnosu na Republiku Hrvatsku postaje dio pravnog sustava Republike Hrvatske pa se nalazi iznad zakona. Također je naglasio da se pristupanjem protokolu osuvremenjuje i upotpunjuje cjelina mnogostranih ugovora koji obvezuju Republiku Hrvatsku na području pomorskog prava. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru da donese Zakon o potvrđivanju protokola iz '96. kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz '76. godine u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSP-a uvaženi zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine državni tajniče. Klub HSP-a podupire ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju ovog protokola o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz '76. a posebice podupiremo stav Vlade da se stave rezerve u pogledu isključenja primjene određenih odredbi ovog protokola. Dakle, taj protokol se odnosi u prvom redu na tražbine za odgovornost kod štete koja nastaje bilo da je riječ o ljudskim žrtvama ili šteti na samim brodovima ili šteti na okolišu odnosno ozljedama putnika kod pomorskih nesreća. Naravno, Republika Hrvatska je očito stajališta, a mi mislimo da je to dobro, da se ne dopusti mogućnost ograničenja odgovornosti, dakle naplate za tražbine podizanja na površinu, uklanjanja ili čišćenja, dakle činjenja neškodljivim broda koji je potonuo ili pretrpio brodolom, koji se nasukao itd. odnosno tražbine za uklanjanje njegovog tereta. Za Jadran je to doista od posebne važnosti. Dok smo u prvoj točki današnje rasprave koja se odnosi na more i nesreće na moru govorili o ulju ovdje govorimo zapravo o svim ostalim problemima koji se na moru mogu pojaviti, a koji usred nesreće zapravo mogu koji put i nepovratno uništiti morski akvatorij. Svima nam je u sjećanju katastrofa broda "Brigita Montanari" i doista ne bih želio nikada da se hrvatskom Jadranu opet ponovi takva nesreća da nam u sred Jadrana potone brod sa kancerogenim vinil klorid monomerom, ali usvojimo li ovakav protokol onda uz rezerve koje je Hrvatska mora napomenuti prilikom njegovog usvajanja onda se pruža mogućnost da onaj tko je kriv za tu nesreću, onaj koji je odgovoran za taj teret snosi odgovornost za sve posljedice i za sve troškove uklanjanja odnosno najvećih mogućih smanjivanja štete koje su nastale od takve pomorske nesreće. Jadran je dakle osjetljivo more i upravo zato je naš klub još prije desetak dana podnio u saborsku proceduru prijedlog da Hrvatski sabor podupre inicijativu za proglašenje Jadrana za posebno osjetljivo morsko područje. Koliko mi je poznato i Vlada radi na tome i bilo bi doista dobro da na tragu ovakvih protokola o kojima danas raspravljamo i u kojima koliko vidim doista nema nesuglasja nego se zapravo pokušavamo dosjetiti načina na koji bismo te protokole čim bolje primijenili na hrvatski Jadran, da se takvo isto suglasje postigne i kod inicijative da Jadran postane posebno osjetljivo morsko područje. Za takvo nešto potrebno je naravno konsenzus u Hrvatskom saboru ali je potreban i konsenzus svih jadranskih zemalja. Dakle, mi predlažemo da se u tom smislu čim prije sazove jadranska konferencija sa koje bi se uputio Međunarodnoj pomorskoj organizaciji poziv da proglasi Jadran za posebno osjetljivo morsko područje. Kad to govorim posebno imam na umu činjenicu da je sa ovim protokolom vezano svega 16 država. Odbijemo li Afganistan koji uopće nije pomorska država odnosno Mali koji također nije pomorska država ostaju nam među evropskim državama Danska, Finska, Njemačka, Malta, Norveška, Ruska federacija, Španjolska, Švedska i Velika Britanija. Osim Hrvatske ovaj protokol nije potpisala niti ratificirala niti jedna nama susjedna država. Niti Srbija i Crna Gora, niti Albanija, niti Grčka, niti Slovenija, niti Italija. Dakle, ako želimo doista u Jadranu nametnuti stroža pravila plovidbe, a pravilo je najlakše nametnuti ako stoje jasne kazne, odnosno ako nema izuzeća od odgovornosti za štetu nastalu potonućem broda koji na sebi nosi opasni teret. Zato mi je drago da je naša Vlada u tome principijelna, onda bi bilo dobro da se iskoristi Vladina diplomatska inicijativa i za to da i nama susjedne zemlje na Jadranu ratificiraju čim prije ovakav protokol jer inače je cijela stvar teško upotrebljiva. Jadran možemo štititi samo onda i samo onda ovakvim protokolima ili sa protokolom koji smo malo prije raspravljali, onda i samo onda ako je to zajedničko stajalište svih zemalja na Jadranu. Naravno Hrvatska u tome mora prednjačiti naprosto zato jer imamo najrazvedeniju obalu, definitivno najčistije more i kao takvi smo naprosto pred određeni da povedemo inicijativu za zaštitu Jadrana, odnosno da budemo upravo mi kao pomorska nacija oni koji brinu i najviše brinu o zaštiti Jadrana od zagađenja bilo balasnim vodama, bilo ispustima, bilo pomorskim katastrofama. Dakle, u tom smislu naš klub podupire ovaj protokol. Podupiremo jednako tako po našem sudu dobro stajalište hrvatske Vlade da stavi rezerve kod pojedinih isključivanja odgovornosti za štetu i za naknadu štete. Ali smatramo da ovaj protokol može dati svoj puni rezultat tek onda ako se sa njime obvežu i sve susjedne zemlje na Jadranu, a pogotovo onda ako odlukom Međunarodne pomorske organizacije Jadran postane posebno osjetljivo morsko područje. Oko toga vjerujem da neće biti problem postići konsenzus unutar hrvatske političke scene unutar stranaka u Hrvatskom parlamentu. A također vjerujemo da će i diplomatska inicijativa kod ostalih jadranskih zemalja dati povoljan rezultat. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Antun Peruško.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dakako da je ovo još jedan od akata zapravo Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola iz 96. kojima se mijenjaju i dopunjuje Konvencija o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz 1976. još jedan od akata za kojega sam uvjeren da će biti donesen konsenzusom u Hrvatskom saboru, to je još jedan od ključnih akata kojima se Republika Hrvatska nedvojbeno pomorska zemlja svrstava … [[Govornik se ne razumije.]] u kategoriju koju imaju sve jake pomorske zemlje svijeta. Dakako da je od Konvencije koja je donesena 76. godine u proteklih evo tolikih desetljeća došlo i do promjene u međunarodnim odnosima i da je tu Konvenciju valjalo nadopunjavati protokolom kao što je i taj protokol od 96.. I mogu samo na neki način gotovo ponoviti ovo što je rekao kolega Tadić, da je dobro što hrvatska Vlada usvajajući ovaj Zakon, ja se nadam da ćemo ga usvoji kao što sam rekao u Saboru jednoglasno isključuje moguće ograničenje tražbina po pitanju potonulih brodova i to je vrlo bitno. I to je zaista ovo bi se u mnogo čemu složio sa kolegom Tadić da je vrlo važno da sve zemlje priobalne zemlje Jadrana potpišu i prihvate takav identični protokol a to govori u prilog onome što sam i sa ove govornice imao prilike reći, pa kada se možda ponekad i nismo slagali da se po mom dubokom uvjerenju i povjerenju Kluba zastupnika SDP-a Jadran štiti integralno a upropaštava parcijalno. I prema tome, što nam vrijedi, govorim sada figurativno, neulazak tankera u riječki zaljev ako ti isti tankeri prolaze u Tršćanski zaljev, ništa se ne spominje. Činjenica je da 35 milijuna tona nafte uplovljava u Tršćanski zaljev a da u Omišaljski zaljev uplovljava 5 milijuna tona i problem je sada ovih 5 milijuna u hrvatskom dijelu Jadrana a nije problem ovih 35 milijuna tona u Tršćanskom zaljevu. U ovom trenutku u Jadranu, u Tršćanski zaljev se izljeva akvatorij 7,5 milijuna tona balasnih voda. Zapamtite, 7,5 milijuna tona balasnih voda. I to je u prilog onoj tezi u kojoj sam rekao da se Jadran parcijalno uništava a integralno se jedino može štititi. I još jedanput želim sa ove govornice istaći, ono što sam rekao, do restribucije dobiti mora doći. Ponoviti ću opet ono što sam rekao, balasne vode jesu, dakako da jesu one, da jesu opasnost, i to velika, pogotovo za jedan zatvoreni morski bazen kao što je to Jadran. Ali šta to znači da one moraju baš biti ispuštene u akvatorij, ne, mogu biti i deponirane na kopno i razviti se prateća industrija za preradu otpadnih voda i uposliti se novi ljudi, nova radna mjesta. Međutim, od one ekstra dobiti koju danas netko i grabe valja distribuirati u ove prateče sadržaje. I još nešto, da se sada vratim konkretno na temu jer ovdje se ne može puno toga reći osim podržati ovaj prijedlog. Međutim, želim upozoriti još nešto. Pitanje potonulih objekata, kako je bilo do sada normirano. Potonuli objekat nakon 10 godina što vlasnik ga nije izvadio sa morskog dna postaje vlasništvo države, i što to zapravo, samo se postavlja jedna dodatna obaveza na državu bez ikakvog interesa da se to zaista ostvari, i ovo je dobro, ovo izuzeće koje se ovim protokolom ustanovljava da se mogu eliminirati i takve tragikomične situacije koje su se kroz povijest dešavale. A da ne govorim ono kada je, jedanput mi se čini predstavnica Kluba IDS-a tražila u proračunu za pretprošlu godinu stavku za vađenje potonulih brodova još iz vremena II. Svjetskog rata ili I. svjetskog rata, imali smo, tu su kolege iz Istre koji su zajedno samnom pred jedne 3, 4 godine radili na suzbijanju katastrofe od … [[Govornik se ne razumije.]] gdje je gorivo još iz II. Svjetskog rata počelo izvirati na površinu. Ali zapitajmo se tek onda kada u takve situacije se dovedemo. I da zaključim, Klub SDP-a će dakako podržati i pozdravlja donošenje jednog ovakvog protokola pogotovo sa isključenjem ovih odgovornosti vezano za vađenje potonulih objekata. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Antičević.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Podržavam ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola iz 96. godine kojim se stvarno povećava iznos za odgovornost, za pomorske tražbine, konvencije iz 1976. godine. I da ne ponavljam ono što su kolege u ime kluba i šire govorili, ja bih se osvrnula samo na jedan važan možda i prevažan moment koji proizlazi upravo iz toga ne samo što je naša zemlja pomorska zemlja nego zato što su i naši ljudi, naši pomorci proslavili upravo i hrvatsku ploveći i na stranim brodovima. I tom prigodom, odnosno upravo zarađujući takav kruh nije rijetko nažalost, situacija da stradavaju. Dakle, stradavaju ne samo naši ljudi i kao putnici, nego jednako tako i kao pomorci. I postavlja se sada i pitanje, mukotrpnog njihovog dokazivanja i naknade štete kako za njihovu obitelj u slučaju smrti ili teških tjelesnih povreda. Ono što želim posebno napomenuti, a to na kraju krajeva sasvim otvoreno i pošteno i sam predlagač napominje da samo, sam pristup, odnosno donošenje ovoga Zakona o potvrđivanju protokola, i kasnije polaganja isprava o pristupu protokolu kojeg naravno i s pravom i podržavam što Vlada zadržava ove tri rezerve pokazuje se, odnosno prilika ili vrijeme da razmotrimo i o izmjenama samog Pomorskog zakonika. Iako je nedvojbeno da će Hrvatska usvajanjem ovog Zakonika i sama primjenjivati upravo ovaj protokol sa postojećom konvencijom te da je neće obvezivati odredbe iz članka 385. do 427. Pomorskog zakonika koji govori upravo o granici odgovornosti za štetu zbog smrti ili tjelesne ozljede putnika koje su znatno niže nego što će to biti ukoliko a vjerujem da će Sabor, da ćemo ovdje i izglasati ovaj Zakon o potvrđivanju protokola. Međutim, upravo zbog usklađenosti i zbog jasnije situacije na vlastito ne samo u odnosu na one na koje se zakon primjenjuje nego prije svega i u odnosu na one koji zakon primjenjuju, dakle, ne samo zakon nego i ove međunarodne ugovore biti će sigurno jasnija situacija da se onda priječe i izmjeni ovih odredbi pomorskog zakonika iako je evo donesen u svojoj cjelovitosti tek prošle godine. Ali na to smo upravo i mi iz Kluba SDP-a pojedinačno upozoravali na preniske iznose, odnosno na vrlo ograničenu odgovornost zbog smrti i tjelesne ozljede bilo putnika ili čak članova posade. Prema tome, evo da zaključim, podržavam ovaj prijedlog zakona ali kao što je i sama Vlada napomenula bilo bi dobro da ove, nakon usvajanja ovoga zakona da se onda pristupi i izmjenama navedenih članaka Pomorskog zakonika kako bi stvar bila puno jasna u pogledu adresata, odnosno na sve one koje se zakon odnosi, a kažem i ponavljam i u odnosu na one koji ga i primjenjuju.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja državni tajnik, Bačić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Evo ja bih se samo kratko osvrnuo na dio primjedaba ili osvrta na ovaj Prijedlog zakona, a koji se opet, kažem, ne dotiču ne posebno samog Zakona jer je, čini nam se, a to je iz rasprave viđeno i rečeno na sjednicama odbora da praktično svi podržavamo donošenje ovog protokola. Ta specifičnost koja postoji u svjetskom međunarodnom pomorskom pravu u kojemu se brodar oslobađa potpune odgovornosti nadoknade štete za pričinjenu štetu koja može nastupiti u pojedinim pomorskim nezgodama jest i … [[Govornik se ne razumije.]] specifičnost pomorskog prava. Ali s obzirom da, eto, brodari prema podacima Svjetske trgovinske organizacije prenose 10% cjelokupnog svjetskog prometa robama onda jasno da bi se povećanje i odnosno uključivanje brodara u cjelokupni iznos da mu se nametne obveza da u cijelosti obeštećuje eventualne oštećenike svakako bi doprinosila značajno većim povećanjem roba i usluga u svijetu. I na tom dijelu Međunarodna pomorska organizacija praktično kroz ovakve konvencije ograničava odgovornost brodara. No jasno, pri tome da nacionalnim propisima kao što je Pomorski zakonik o kojemu je gospođa Ingrid govorila, države se štite sa nacionalnim zakonodavstvom u pogledu onih specifičnih šteta koje mogu nastati, a koje toj državi ako je obalna mogu pričinit katastrofalne štete, odnosno štete enormnih razmjera kada se takva jedna pomorska nezgoda dogodi. I u tom smislu jasno da ćemo, da smo mi i naš Pomorski zakonik koji je usvojen prije godinu dana praktično u najvećoj mjeri uskladili sa svim međunarodnim konvencijama koje se dotiču brodarstva, brodara i zaštite pomorskog okoliša. I jasno je, to smo mi i sami, odnosno Vlada je to napisala u obrazloženju da u jednom dijelu visina tražbina koje bi oštećenik u slučaju pomorske nezgode pretrpio nije usklađena sa protokolom i sa konvencijom. Tada protokol nije bio ni usvojen, ali ćemo mi prvom prilikom kada bude došlo do izmjene Pomorskog zakonika uskladiti i te odredbe Pomorskog zakonika sa protokolom kojega ćemo, ja se nadam, usvojiti. Ali ono drugo što bi još želio spomenuti, na što me potaknuo gospodin Tadić, to je činjenica da Republika Hrvatska i Vlada Republike Hrvatske vrši sve moguće predradnje u cilju da proglasimo Jadransko more posebno osjetljivim morskim područjem. U tom smislu, to sam prije rekao, da smo nakon donošenja i usvajanja Međunarodne konvencije o upravljanju balastnim vodama krenuli u izradu Nacionalnog pravilnika, Nacionalnog akta ili nekog pravilnika vjerojatno o balastnim vodama kojim će se definirati način upravljanja i korištenja balastnim vodama u Jadranu. U tom smislu, ovo što je gospodin Peruško rekao, 7 milijuna tona izlivenih balastnih voda u Tršćanskom zaljevu ili u Jadranu možda je i veće jer je iznos od 40 milijuna tona koliko uvozi Italija sirovog ulja, podrazumijeva još i veće količine balastnih voda. No u ovom trenutku mi o tome ne možemo dati točan podatak. Monitoring koji radimo i koji radi Republika Hrvatska u cilju saznavanja pravih činjenica o tome koliko se balastnih voda iskrca ili izlije u Jadransko more doznačit ćemo, ja se nadam, evo do kraja negdje tamo 6. mjeseca, nakon čega bi Saboru onda predložili odgovarajući akt kojim bi definirali izlijevanje balastnih voda u Jadranskom moru. Mi držimo da prema postojećoj Međunarodnoj konvenciji i prema iskustvima koje ima Republika Hrvatska nema na Jadranu mjesta u kom bi se moglo, da se zadovolji Međunarodna konvencija i zahtjevi Republike Hrvatske za održavanje čistog Jadranskog mora mogle vršiti, mogle izvršiti izlijevanje balastnih voda. U tom ćemo smislu vjerojatno i predložiti takav jedan pravilnik ovom Saboru. No isto tako moram reći da smo u tom postupku krenuli i u donošenje Deklaracije o proglašenju Jadrana posebno osjetljivim morskim područjem kojega, kako je to gospodin Tadić rekao, ne možemo donijeti sami. Ili kako ste vi rekli, gospodine Peruško, nije to stvar pojedine države na Jadranu nego je to odluka koju donosi Međunarodna pomorska organizacija nakon što je svi zajedno predložimo. I mi se nadamo, jer smo u Dubrovniku 21. studenog kada smo promovirali našu pretpristupnu pomorsku strategiju pozvali smo i sve države koje jesu obalne države Jadranskog mora da nam u tom smislu dadu podršku i tada smo ih i upoznali s našim namjerama da poduzimamo radnje, radimo studiju kojom želimo dokazati opravdanost naše namjere, naše nakane da se Jadran proglasi posebno osjetljivim morskim područjem. U tom smislu veliku podršku daje nam … [[govornik se ne razumije.]] iz Osla zajedno sa naša 4 instituta i to Institutom za, Hidrografskim institutom, Hrvatskim hidrografskim institutom, Oceanografskim institutom i Institutom Ruđer Bošković. Dakle, svi zajedno pokušavamo iz iskustava drugih mora koja su proglašena posebno osjetljivim područjem, iz naših iskustava koje imamo kao država koja je praktično obalna država, najviše participira od svih ostalih država u toj kopnenoj liniji koju oplakuje Jadransko more dokazati da je potrebna i opravdanost da se Jadransko more proglasi posebno osjetljivim područjem. A čime bi onda i ova Konvencija i ona koju smo maloprije, o kojoj je maloprije bilo riječ, praktično bi značila da bi svi brodari, svi brodovi koji uplovljavaju u Jadransko more morali itekako paziti na koji način uplovljavaju, gdje balastne vode izlijevaju, koje se mjere sigurnosti moraju postignuti da bi mogli uploviti u Jadranske luke, ali ne samo Jadranske nego luke susjednih država. U tom smislu, dakle, taj projekt proglašavanja Jadrana posebno osjetljivim morskim područjem jest projekt ove Vlade i mi se nadamo da ćemo na nivou Međunarodne pomorske organizacije sa svim ostalim Jadranskim državama dokazati ispravnosti naše odluke da se Jadran proglasi posebno osjetljivim morskim područjem. Pri tome moramo znati da i druge države jasno vode računa o svom gospodarskom razvitku i ta usklađenost s jedne strane između gospodarskog razvitka i druge strane ograničenja koja predstavljaju ovakvi zakoni, a svakako i proglašenje Jadrana posebno osjetljivim morskim područjem mora bit u jednom balancu. S time što, dakle, ipak veći naglasak trebamo dati očuvanju pomorskog okoliša, a često puta na uštrp onda gospodarskog razvitka pojedine države koja prvenstveno svoje more kao najvažniji prirodni resurs mora štititi. Evo, hvala gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. S ovim zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Četvrto. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola iz 96. godine kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz 76. godine. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 105. glasova za i 6 suzdržanih donesen predloženi Zakon.
Prelazimo na sljedeću. - Konačni prijedlog Zakona o kemikalijama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 403 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo i Odbor za europske integracije i Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Ministar zdravstva Neven Ljubičić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Dozvolite mi u nekoliko rečenica da vam predstavim, dakle, Prijedlog zakona o kemikalijama sa Konačnim prijedlogom Zakona. Naime, Zakonom o kemikalijama uređuju se proizvodnja, promet i korištenje opasnih kemikalija i dakako jamče najviši standardi zdravstvene zaštite. Upravo jedna od osnovnih odredbi pri izradi bila je da se gospodarski interesi u svakom slučaju moraju podrediti zaštiti zdravlja ljudi i zaštiti okoliša. I upravo zbog toga je izrada ovoga Zakona bila i povjerena Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi kao što je to uostalom slučaj i u svim zemljama Europske unije. Dozvolite da vas podsjetim da je Hrvatski sabor negdje u listopadu 2003. godine donio Zakon o kemikalijama u kojem prema članku 78. istog tog Zakona se trebao početi primjenjivati 1. siječnja 2005. godine. Međutim, važeći Zakon o kemikalijama preširoko je obuhvatio cjelokupno područje kemikalija. . / . Reći ću zapravo da je trebao regulirati primjerice ionizirajuće zračenje, zaštitu bilja, kojekakve zapravo druge stvari koje nisu bile u skladu s niti jednom od direktiva Europske unije i upravo zbog toga sasvim je jasno da se zapravo takva zakonska odredba morala i izmijeniti da bi se u kompletu uskladila sa direktivama iz područja opasnih kemikalija i biocida. Isto tako želim reći da važeći Zakon o kemikalijama nije jasno i odredio postupke i nadležnosti u provođenju zakona što je naravno u ovoj godini, a moram priznati i u prošloj godini izazvalo nedoumice kod čitavog niza gospodarskih subjekata, ali i veliku zabrinutost, ne samo naših građana zbog neučinkovite zaštite zdravlja ljudi i okoliša što smo imali prilike i vidjeti nekoliko puta, nego u isto vrijeme i predstavnika Europske unije, odnosno europskih povjerenika koji su u više navrata ukazivali na tu problematiku i upravo te nedoumice nedorečenosti su naravno bili i još jedan razlog više da pristupimo izradi ovog Prijedloga zakona. Predloženi Zakon dakle mnogo jasnije određuje nadležnosti postupke u provedbi dakle Zakona, a ključne odrednice za funkcioniranje sustava zaštite ljudskog zdravlja i okoliša detaljno su razrađene, detaljno su razrađene ponajprije poštujući sve direktive Europske unije. Za razliku od važećeg Zakona ovdje se ne predviđa osnivanje Ureda za kemikalije. Naime Ured za kemikalije imaju dvije zemlje u Europskoj uniji i to ne možemo reći da je nekakva praksa Europske unije. Dapače, Europska unija i povjerenici su to ostavili svakoj zemlji ponaosob da rješava te strukturalne probleme, ali je bitno da se direktive moraju ispoštivati. Iz toga se ovim zakonskim Prijedlogom odgovarajuće nadležnosti na području zaštite od opasnih kemikalija povjeravaju Hrvatskom zavodu za toksikologiju. Na kraju predloženi Zakon o kemikalijama u potpunosti je usklađen s propisima Europske unije kojima se uređuje zaštita od opasnih kemikalija i jasno određuju nadležnosti postupci u provedbi Zakona, a ključne odrednice za funkcioniranje sustava zaštite ljudskog zdravlja i okoliša od opasnih kemikalija detaljno su razrađene. Hvala lijepa na vašoj pažnji.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvažena zastupnica Jagoda Martić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Pravo na zdrav život je jedno od osnovnih prava svakog čovjeka, a Ustavu Republike Hrvatske u članku 3. između ostalog stoji da je očuvanje prirode i čovjekova okoliša jedna od najviših vrednota Ustavnog poretka Republike Hrvatske. Država je ta koja treba osigurati uvjete za zdrav okoliš pri čemu gospodarski interesi moraju biti podređeni zaštiti zdravlja ljudi i zaštiti okoliša. Zakonom o kemikalijama koji je predmet ove današnje rasprave želi se osigurati zaštita života i zdravlja ljudi te zaštita okoliša od štetnog djelovanja opasnih kemikalija. Ovim Zakonom se uređuje proizvodnja, promet i korištenje opasnih kemikalija, sprječava se registracija kemikalija rizičnih za zdravlje ljudi i okoliš i na taj način se osiguravaju najviši standardi zdravstvene zaštite ili kako se kaže u članku 1. predloženog Zakona radi zaštite života i zdravlja ljudi te zaštite okoliša od štetnog djelovanja opasnih kemikalija ovim Zakonom propisuje se postupak prijavljivanja novih tvari, razvrstavanje, pakiranje i označavanje kemikalija opasnih za zdravlje ljudi i okoliš, razmjena podataka o kemikalijama, način procjenjivanja mogućeg rizika za ljude i okoliš, zabrane i ograničavanja stavljanja u promet i korištenje te uvjeti za proizvodnju, promet i korištenje opasnih kemikalija. Odredbe ovog Zakona odnose se i na biocidne pripravke. Sada važećim Zakonom predviđa se osnivanje Ureda za kemikalije. To bi značilo da uz već postojeći sustav zaštite na području toksikologije u sustavu zdravstva izgrađujemo novi sustav zaštite što automatski podrazumijeva nepotrebno dupliranje i kadrova i opreme, a to naravno znači i značajno povećanje troškova. Zbog toga mi u klubu SDP-a smatramo da je puno bolje rješenje koje se predlaže ovim Prijedlogom Zakona o kemikalijama da se odgovarajuće nadležnosti na području zaštite od opasnih kemikalija povjeravaju Hrvatskom zavodu za toksikologiju. Da bi se mogućnosti bilo kakvih rizičnih situacija po zdravlje ljudi ili po okoliš svela na najmanju moguću mjeru potrebno je da odredbe Zakona budu jasne i nedvosmislene, jer se u protivnom otvara prostor za različite malverzacije i zlouporabe. Zbog toga smatramo da bi članak 8. trebalo brisati. Naime članak 8. glasi: "Iznimno nove tvari mogu se stavljati u promet bez prijave i članka 7. stavka 1. ovog Zakona najdulje na vrijeme od 1 godine ako su ispunjeni uvjeti u pogledu godišnje količine tih tvari u prometu i posebni uvjeti u odnosu na njihovu namjenu". I dalje stavak 2. glasi: "Uvjete u pogledu godišnje količine novih tvari u prometu bez prijave i posebne uvjete u pogledu namjene novih tvari koje mogu stavljati u promet bez prijave na prijedlog povjerenstva Pravilnikom propisuje ministar uz suglasnost ministra nadležnog za gospodarstvo". Smatramo da se nikakve iznimke u pogledu dobivanja dozvola i uvjeta stavljanja u promet, pogotovo kada se radi o novim tvarima ne bi trebalo raditi. Članak 10. stavak 4. glasi: "U slučaju sumnje utemeljenje na najnovijim znanstvenim spoznajama o tome da je tvar opasnija nego što to proizlazi iz prijave ministarstvo prije isteka roka iz stavka 1. ovog članka može zahtijevati od podnositelja dodatne podatke, odnosno zahtijevati prilaganje dokumentacije o dodatnim ispitivanjima". I dalje u stavku 5. članak 10. se kaže: "Ako podnositelj prijave ne postupi sukladno odredbi stavka 4. ovog članka ministarstvo može privremeno rješenjem zabraniti stavljanjem nove tvari u promet dok se ne priloži sva zahtijevana dokumentacija". Mi u klubu SDP-a smatramo da riječ "može" treba zamijeniti riječju "će", jer kad se kaže može to znači da u spornim slučajevima ministarstvo može, ali isto tako i ne mora tražiti dodatnu dokumentaciju, odnosno može, ali i ne mora zabraniti stavljanje nove tvari u promet, a u slučaju sumnje utemeljene na najnovijim znanstvenim spoznajama o tome da je tvar opasnija nego što to proizlazi iz prijave ne bi trebalo ostavljati mogućnost izbora. Na kraju krajeva imali smo prilike vidjeti i ovih dana u slučaju sporazuma o povratku imovine "folksdojčerima" kako može loše završiti kada se neka odredba zakona može tumačiti ovako ili onako ovisno o trenutnim potrebama vladajuće garniture. Zbog toga odredbe zakona moraju biti jasno i nedvosmisleno formulirane kako ne bi ostavljale prostor za bilo kakvo proizvoljno tumačenje u datom trenutku, a riječ "može" upravo otvara takvu mogućnost. Članak 54. stavak 2. glasi: "Obveza vođenja očevidnika ne odnosi se na fizičke osobe koje koriste opasne kemikalije iz članka 2. točka 9. podtočka j. i k. ovog Zakona". A onda ako se pogledamo što u tom članku 2. točci 9. podtočkama j. i k., u njima se daje zapravo definicija nadražujućih kemikalija i kemikalija koje dovode do preosjetljivosti. I sad mi nije jasno zbog čega zakonodavac upravo u tim slučajevima, znači kad se radi o nadražujućim kemikalijama i kemikalijama koje dovode do preosjetljivosti oslobađa fizičke osobe koje koriste ove kemikalije obveze vođenja očevidnika. Razlog ovakve iznimke nije vidljiv niz obrazloženja Prijedloga zakona jer uz obrazloženje članka 54. piše doslovce ovo: "Propisuje se obveza vođenja očevidnika o opasnim kemikalijama". Mora se priznati da je to jedno od jačih obrazloženja točke zakona, a usput budi rečeno najčešće suobrazloženja koja se daju uz predložene zakone najblaže rečeno uvredljiva za zastupnike jer ispada kao da smo polupismeni pa ne znamo niti pročitati predloženi zakon. Tako se iz ovog obrazloženja članka 54. ne može zaključiti koja je intencija predlagatelja da u slučaju nadražujućih kemikalija i kemikalija koje dovode do preosjetljivosti radi iznimku kada je riječ o vođenju očevidnika. Voljela bih obrazloženje čuti od predstavnika Vlade da kažu da li za to imaju valjane razloge, a u protivnom ovu odredbu članka 54. treba izbrisati. Zakon je okvir na temelju kojeg će ministar donijeti čitav niz pravilnika kojima će se dalje regulirati čitav niz vrlo važnih pitanja kao što je Pravilnik o postupku ocjenjivanja tvari, postupak registracije aktivnih tvari u biosidnim pripravcima, pravilnik o sadržaju podataka i dokumentaciji i tako da ne, i tako dalje da ne nabrajam sve ostalo. Izradi ovih pravilnika treba posvetiti punu pažnju kako bi se njihovom primjenom u praksi u potpunosti osigurali takvi uvjeti proizvodnje, prometa i korištenja opasnih kemikalija i biosidnih pripravaka koji će u punoj mjeri osigurati neškodljivost po zdravlje ljudi i okoliš. Članak 40. glasi: "U proizvodnji opasnih kemikalija konačni proizvod mora biti laboratorijski kontroliran u pogledu sastava i sadržaja nečistoća prema međunarodno preporučenim analitičkim metodama. Iz ovako formuliranog članka nije jasno koji je laboratorij nadležan za ove kontrole? Da li te analize može vršiti interni laboratorij samog proizvođača ili će se priznavati samo rezultati ovlaštene ustanove? U članku 58. se kaže da ispitivanja svojstava opasnih kemikalija mogu obavljati pravne osobe koje ovlasti ministar i tako dalje, da ne čitam cijeli članak 58. Da li se podrazumijeva da su pravne osobe iz članka 58. nadležne za vršenje laboratorijskih kontrola koje se navode u članku 40.? To iz ovako formuliranog članka 40. nije jasno vidljivo. A Klub SDP-a smatra da se vršenje laboratorijskih analiza u svrhu dobivanja službenih rezultata sastava i sadržaja nečistoća, podaci koji bi se koristili između ostalog i za dobivanje potrebnih dozvola za proizvodnju, promet i korištenje kemikalija ne bi trebalo dozvoliti internim laboratorijima već to treba raditi neovisna ovlaštena ustanova kojoj ministar izda ovlaštenje na temelju ispunjenih uvjeta u pogledu kadrova i opreme koji garantiraju da će se ispitivanja u toj ustanovi obavljati u skladu sa pravilima dobre laboratorijske prakse. Da bi u što većoj mjeri sačuvali i zdravlje ljudi i okoliš jako je važno postupanje sa otpadnim kemikalijama odnosno s otpadom od opasnih kemikalija a također i postupanje i sa otpadnom ambalažom. Iz ovako predloženog zakona nije jasno koji se zakon primjenjuje na postupanje s tim vrstama otpada. Članak 3. kaže: "Odredbe ovog Zakona ne primjenjuju se na", pa se između ostalog navodi "na otpadne, opasne kemikalije na koje se odnose propisi o gospodarenju otpadom." A u Zakonu o otpadu koji je ovaj Sabor usvojio 3. prosinca 2004. godine nema pojma otpadnih, opasnih kemikalija i njihove ambalaže. Navodi se opasni otpad koji se onda definira kao otpad koji je po sastavu i svojstvima određen kao opasni otpad propisnom iz članka 2. ovog Zakona, misli se na Zakon o otpadu. Zatim dalje stavak 2. istog članka 2. sad se tu nabraja u tom članku 2. šta se sve podrazumijeva pod otpadom i isto tako se dalje kaže u stavku 3. da propisi iz stavka 1. i 2. ovog članka donosi Vlada Republike Hrvatske, ima, zatim ima u Zakonu o otpadu i posebna kategorija otpada. To je kako piše u Zakonu otpad za kojega se gospodarenje propisuje posebnim propisima iz članka 104., stavak 1., točka 3. A u tom članku 104. se u posebne kategorije otpada navode: ambalaža i ambalažni otpad, otpadni električki, elektronički uređaji, vozila kojima je istekao rok trajanja, otpadne baterije i akumulatori, otpadne gume, infektivni otpad iz zdravstvenih ustanova, otpadna ulja ali i otpad od opasnih kemikalija i njihova otpadna ambalaža se ne spominje. Zbog toga iz ovako predloženog članka 3. stavka 1., podstavka 4. ovog Zakona koji je pred nama nije jasno koji se zakon odnosno koji se propisi primjenjuju na postupanje s tim vrstama otpada. Zakonodavac ovu problematiku treba jasno i precizno definirati kako ne bi bilo nikakvih nedoumica jer ne trebam napominjati kakvi problemi i po okoliš i po zdravlje ljudi mogu nastati ako se ovaj, ove vrste otpada nekontrolirano i neadekvatno odlažu u okoliš. I na kraju nešto oko financijskog dijela ovog Zakona. U članku 61. se kaže da se sredstva za obavljanje poslova Hrvatskog zavoda za toksikologiju koji proizlaze iz ovog Zakona osiguravaju u Državnom proračunu. U uvodnom obrazloženju Zakona kaže se da se procjenjuje da je za obavljanje tih poslova u 2006. godini u Državnom proračunu potrebno osigurati sredstva u iznosu od 200 tisuća kuna. Obzirom da smo nedavno usvojili Državni proračun za 2006. godinu zanimalo me da li su potrebna sredstva za Hrvatski zavod za toksikologiju osigurana? Međutim uz najbolju volju na stavkama Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi nisam uspjela naći Hrvatski zavod za toksikologiju. Detaljno sam pregledavala stavku po stavku ali Zavod za toksikologiju nisam našla. Zato bih molila da mi predstavnik Vlade kaže na kojoj poziciji je Hrvatski zavod za toksikologiju jer ako predviđena sredstva nisu planirana u 2006. godini onda je i ovaj Zakon na najboljem putu da ostane mrtvo slovo na papiru, a napominjem da se radi o važnom zakonu koji bez obzira na to što u svom nazivu nosi onu oznaku E to je Zakon koji je važan prvenstveno zbog građana ove zemlje, a ne zbog Europske unije. I na kraju vjerujemo da će predlagatelj, predlagatelji nakon provedene rasprave uvažiti izrečene primjedbe i da će ih ugraditi u Prijedlog zakona kako bi konačna verzija bila što kvalitetnija i Klub SDP-a će podržati ovaj Zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan Bačić.
Samo jedna ispravka. Kolegica je rekla da nije predviđeno u Državnom proračunu. Pa i ne može biti jer tek stupanjem na snagu ovog zakona se nešto može u Državnom proračunu predvidjeti. Prema tome imaju druga sredstva u Državnom proračunu koja će ovu stavku pokriti.
Zahvaljujem. Riječ ima u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice uvažena zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Zakon o kemikalijama. Osnovni ciljevi ovog Zakona su usklađivanje hrvatskih propisa sa europskim direktivama te očuvanje i poboljšanje postojećeg sustava zaštite zdravlja ljudi i okoliša, sustava koji se dokazao kroz svoj rad već više od 30 godina. Ovim Prijedlogom zakona sprečava se potpuni kaos koji bi nastao da je u primjenu stupio Zakon o kemikalijama izglasan u Hrvatskom saboru 2003. godine. Zakon iz 2003. godine je prebacio nadležnost za zaštitu zdravlja ljudi od opasnih kemikalija i za zdravstva u gospodarstvo što je bio pokus rijetko viđen u bilo kojoj zemlji Europske unije, a čuli smo danas od ministra samo u dvije zemlje Europske unije egzistira takav ured. Stara poslovica kaže: "Vuku se nigdje ne daje da čuva ovce." Trebao je biti srušen postojeći sustav i sve kompetencije su se nastojale prebaciti na novoustrojen Ured za kemikalije koji bi izdavao rješenja, obavljao ekspertne poslove, nadzor, donošenje propisa i tako dalje. To nije bilo u skladu s osnovnim pravilima da isto tijelo ne može donositi propise, izdavati rješenja, nadzirati i davati stručne savjete. Bio je to zakon kojim se trebalo krenuti od nule, unatoč dobro postojećem sustavu u Hrvatskoj. ovaj prijedlog zakona jasno dijeli nadležnosti tako da se sprječava sukob interesa. Ministarstvo zdravstva je nadležno za izradu propisa, odgovarajući županijski uredi daju rješenja ili dozvole, sanitarna i granična sanitarna inspekcija obavljaju nadzor, a ekspertna ustanova daje samo stručna mišljenja i obavlja potpuno stručne poslove kao što su skupljanje podataka, edukacija, vođenje registra, evidencija itd. Odredbe ovog prijedloga Zakona kojim se uređuje proizvodnja, promet i korištenje opasnih kemikalija jamče najviši standard zdravstvene zaštite, sprečava se registracija kemikalija rizičnih za zdravlje i okoliš pri čemu su gospodarski interesi podređeni zaštiti zdravlja ljudi i zaštiti okoliša. Predloženi Zakon o kemikalijama mnogo jasnije određuje nadležnosti i postupke u provedbi zakona, a ključne odredbe za funkcioniranje sustava zaštite ljudskog zdravlja i okoliša od opasnih kemikalija detaljno su razrađene. Ovaj prijedlog zakona ne donosi gotovo nikakve nove troškove jer Hrvatski zavod za toksikologiju sa svojih 30 godina iskustva na ovom području, sa kompletnom infrastrukturom i potrebnim stručnjacima ostvaruje glavninu svojih prihoda na tržištu, pa je predviđeni iznos od 200 tisuća kuna nije za financiranje ukupnog djelovanja Zavoda za toksikologiju nego samo za pojedine dodatne poslove. Sanitarna inspekcija neće povećati troškove svog rada nadzirući provedbu ovog zakona jer je to u nadležnosti Sanitarne inspekcije od uvijek, a neće se ni gospodarstvo opteretiti novim davanjima. Mi u klubu HDZ-a držimo da predloženi zakon nastoji održati i poboljšati postojeći sustav uz olakšanje poslovanja subjektima koji proizvode i stavljaju u promet kemikalije. Mi u klubu HDZ-a također držimo da se ovim prijedlogom zakona, osim usklađenja sa propisima Europske unije ne donose nikakve revolucionarne promjene, već se tek popravlja ono što nije bilo do sada uređeno. U Hrvatskoj zaštita od opasnih kemikalija nije nova aktivnost, niti su hrvatski stručnjaci tek jučer saznali kako treba raditi na tom području. Moglo bi se reći da je zakon podijeljen u 2 dijela. Sve do poglavlja "Proizvodnja, promet i korištenje kemikalija" radi se o čistoj primjeni odredbi iz Direktive Europske unije. Od naprijed navedenog poglavlja dalje su se slijedila iskustva dosadašnjih sustava jer Europska unija ne propisuje način primjene svojom Direktivom i bilo je najbolje nastaviti i popravljati postojeći sustav. Važno je istaknuti da sve aktivnosti iz predloženog zakona već danas obavljaju stručne ustanove i sanitarna inspekcija, ali prijedlog zakona omogućuje i poboljšanje tih aktivnosti bez dodatnih opterećenja, kao što sam već rekla pravnih i fizičkih osoba koje se bave proizvodnjom, prometom i upotrebom opasnih kemikalija. Već danas postoje baze podataka o više od 10 tisuća opasnih kemikalija sa većom ili manjom dokumentacijom o njima, a novi će zakon omogućiti obuhvaćanje svih opasnih kemikalija u Hrvatskoj i popis mjesta gdje se s njima rukuje. To je izuzetno važno kod obavljanju poslova na sprečavanju nesreća s opasnim kemikalijama i uklanjanju njihovih posljedica gdje Hrvatski zavod za toksikologiju korektno obavljao stručne poslove i logično je da ih nastavi dalje obavljati na još kvalitetniji način. Najvažnije je to što se postojeći sustav zaštite provedbom ovog zakona usavršava a ne ruši ga se. Za ilustraciju kvalitete postojećeg sustava zaštite zdravlja navela bih činjenicu da su eksperti Europske unije iz Danske tijekom proljeća ove godine obavili pregled postojećeg sustava i bili njime izuzetno zadovoljni. Pokazalo se da danski Institut za toksikologiju radi praktično iste poslove kao Hrvatski zavod za toksikologiju i na sličnoj razini. Pa je to još jedan dodatni argument za odražavanje postojećeg sustava u Hrvatskoj uz unapređenja propisana direktivama Europske unije. Posebno poglavlje ovog zakona govori o biocidima u Hrvatskoj poznatih kao sredstva za dezinfekciju, dezinsekciju i deratizaciju koja se u zakonu reguliralo samo načelno primjenjujući odredbe iz direktive. Direktiva o biocidima relativno je nova, iz 1997. godine, i nije do kraja primijenjena niti u Europskoj uniji, a u Hrvatskoj sustav dezinfekcije, dezinsekcije, deratizacije izrazito dobro funkcionira desetljećima. Zbog navedenog mislimo da je mudrije posebna pitanja o biocidima rješavati pravilnikom koji se može lakše mijenjati bez potrebe rasprave o specifičnim stručnim pitanjima u Saboru. Jednostavnije je mijenjati pravilnike nego temeljni zakon kojem su utvrđeni nepromjenjivi principi. Vrhunski hrvatski stručnjaci iz područja tvari opasnih za ljudsko zdravlje, odnosno opasnih kemikalija u suradnji s pravnicima držimo da su izradili dobar zakon, uz male korekcije koje su predložene amandmanima koji će garantirati da su slijeđene direktive Europske unije u potpunosti obuhvaćene, da je sačuvano ono najbolje što je tridesetogodišnji sustav zaštite postigao u državi, te da će u zadanim rokovima biti donijeti svi propisi koji proizlaze iz ovog zakona, te klub HDZ-a podržava donošenje Zakona o kemikalijama. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Netočno je što je kolegica Brnadić izjavila da bi stupanjem na snagu zakona koji je donesen u listopadu 2003. godine nastupio potpuni kaos. To nije točno, to niti sam predlagač ne govori, nego samo kad obrazlaže tvrdi da za razliku od važećeg Zakona o kemikalijama koji je kaže preširoko obuhvatio cjelokupno područje kemikalija ovaj se striktno drži upravo tih smjernica Europske unije i naročito glede ovih smjernica jasno razlikuje novih od starih kemikalija.
Zahvaljujem. U ime kluba PGS-a, SBHS-a i MDS-a, uvaženi zastupnik Nikola Ivaniš.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine ministre i predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Dozvolite da se sa nekoliko kratkih napomena osvrnemo na prijedlog Zakona o kemikalijama. Prije svega, kao klub PGS, SBHS, MDS priklanjamo se onim mišljenjima da je dobro što se nije pokušalo primijeniti zakon iz 2003. godine iz vrlo jednostavnog razloga. Iz razloga što, bez obzira da li se radi o sadržaju, bilo da se radi o načelnom pitanju premještanja toga u sektor gospodarstva zakon nije imao svojom širinom i pokušajem da obuhvati sva ona područja koja je obuhvaćao šanse da bude primijenjen. Iz tog razloga je derogiran i odgađanjem primjene, a onda i uredbom Vlade i sasvim je jasno da nam iz tog razloga treba novi zakon. Ovaj zakon koji je pred nama usklađen je sa pravnom stečevinom EU-a, sa ovih 7 sekundarnih zakonskih akata i u načelu je za naš klub prihvatljiv. Sigurno je da je elementarno pravo na zdrav okoliš, odnosno za život u zdravom okolišu pravo svakog čovjeka i da iz tog razloga svako organizirano društvo čini sve što može da se to osigura iako je zdrav život u zdravom okolišu danas teško zamisliti. Češće živimo nezdravo i u zagađenom okolišu. Čini nam se važnim i osnovnim, onim glavnim što donosi ovaj zakon činjenicu da je pokušaj da se ide na Ured za kemikalije i za nas da se to sve skupa vraća u jedan sustav koji o tome skrbi da se vraća u postojeći sustav, u sustav zdravstva, u njegov dio koji je sustav za toksikologiju i da će Hrvatski zavod za toksikologiju sa svim onim što radi i sa onim što će još dobiti u nadležnosti vjerojatno vrlo uspješno obavljati svoj posao, kao što to uglavnom čine i svi ostali dijelovi zdravstvenog sustava. Što se tiče nekih članaka konkretnih predlagatelju bismo sugerirali nekoliko stvari ili postavili neka pitanja za završno obraćanje ministra. U članku 3. nas zanima zbog čega se od Zakona o kemikalijama izuzimaju opasne stvari koje se koriste u znanstvene svrhe. To je jedno. Isto tako nas zanima zašto se izuzimaju i sredstva za zaštitu bilja koja su u pravilu kemikalije, a ovaj dio mi nismo obratili pažnju o kojoj je govorila kolegica Martić na ovaj dio oko Zakona o otpadu i ukoliko stoji da u Zakonu o otpadu taj dio nije obrađen onda se ovo pitanje odnosi isto tako i na to, na ovaj stavak koji govori o otpadu. Što se tiče članka 8. mi smatramo također da ne bi trebalo biti iznimaka u slučaju puštanja u promet neke nove kemikalije, opasne kemikalije. Apsolutno mislimo da nema potrebe za iznimke. Svi gospodarski subjekti koji u tom pravcu imaju interes, pa imaju i obavezu da na vrijeme provedu svu proceduru to je vrlo jednostavno i teško je sada zamisliti kakav bi to bio poseban društveni interes u kojem bi to trebalo bez iznimke činiti ili to može biti samo posebni uski gospodarski ili financijski interes jednog trgovačkog društva ili jedne grupacije, a onda to nije društveni interes. Članak 34. pozdravljajući dakle da se dijete vratilo majci, dakle da se ovo vratilo zdravstvu. Mislimo da u članku 34. kada je u pitanju postupak obavješćivanja sadržaj i način prikupljanja podataka itd. kaže pravila donosi, to propisuje ministar zdravstva uz suglasnost ministra nadležnog za gospodarstvo. Mi bi predložili da se riječi: "uz suglasnost" zamijene "uz prethodno mišljenje". Mislim da ministar gospodarstva treba imati pravo da daje jedno prethodno mišljenje, ali u ovom području ono ne bi trebalo biti obvezujuće za ministra zdravstva jer za ovo treba biti prvo i jedino nadležan ministar zdravstva jer ako je to uz suglasnost onda ćemo vrlo često ja mislim biti u situaciji da se uvijek nalaže viši gospodarski i financijski interesi i onda je zaštita zdravlja obično u drugom planu. To je neko moje mišljenje i mišljenje nas u klubu PGS SBHS MDS. Praktično imamo identičnu stvar u članku 53. Donošenje liste opasnih kemikalija donosi ministar zdravstva uz suglasnost ministra nadležnog za gospodarstvo. Isto mislimo riječi: "uz suglasnost" zamijeniti sa "uz prethodno mišljenje" koje opet kažem onda nije obavezujuće, naravno da u jednoj komunikaciji dva ministra jedne Vlade je to određen postupak i usklađivanja, ali mislim oda ministru zdravstva ne bi trebale biti vezane ruke pri donošenju nekoliko ovih osnovnih propisa vezanih na ovu problematiku koja je naravno važna. U članku 54. držimo da bi i fizičke osobe trebale voditi očevidnik. Danas medicinski otpad gdje god da nastaje moraju se voditi očevidnici, u najmanjim ambulantama gdje rade dva zaposlena, ne vidimo zašto bi fizička osoba imala pravo da barata, upotrebljava opasne kemikalije a da nema obavezu da vodi očevidnik. Mislimo da bi to trebalo da se isto, tako da dakle mislim članak 2. ili 3., mislim članak 2. to propisuje, trebalo bi to izbrisati. Pozdravljamo odredbe članka 63. do 65. o upravnom inspekcijskom nadzoru i završno bismo željeli reći da se nadamo da ova odredba članka 75. o primjeni 1. srpnja 2006. neće značiti sama po sebi početak nastavka ciklusa odgode primjene zakona kakav je bio za prošli i kažem načelno podržavamo zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Kajo Bućan.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre s kolegama, kolegice i kolege. Evo pred nama je prijedlog Zakona o kemikalijama, s Konačnim prijedlogom zakona koji za razliku od važećeg zakona koji je na neki način izišao iz okvira osnovnih propisa Europske unije o zaštiti zdravlja ljudi i okoliša od opasnih kemikalija više poštuje temeljne direktive iz područja opasnih kemikalija i biocida. Uz ovaj materijal koji smo dobili, vidljivo je da novi zakon jasno razlikuje nove od starih kemikalija pri čemu odredbe o prijavljivanju i ocjenjivanju novih kemikalija slijede propise Europske unije. Provedba zakona temelji se na postojećem sustavu zaštite na području toksikologije u sustavu zdravstva i stoga se ovim zakonskim prijedlogom osim postupaka odgovarajuće nadležnosti na području zaštite od opasnih kemikalija povjeravaju Hrvatskom zavodu za toksikologiju. Već je naglašeno da propis Europske unije ne predviđaju osnivanje ureda za kemikalije, da je to nazočno samo u par zemalja Europske unije i da ni u jednoj državi takav ured nije ustrojen pri ministarstvu nadležnom za gospodarstvu nego ministarstvu nadležno za zdravstvo ili u ministarstvo nadležnom za zaštitu okoliša. Htio bih reći samo par rečenica i sa jednim osobnim osvrtom. Propisuje se da će se odredbe ovog zakona primjenjivati na proizvode koji mogu biti štetni za čovjeka i okoliš, a koje određuje ministar nadležan za zdravstvo na prijedlog povjerenstva za opasne kemikalije. I onda se u danim nam materijalima spominju za one koji i vladaju medicinskom strukom, poznati pojmovi, karcinogene kemikalije, mutagene kemikalije i reprodukcijsko-toksične kemikalije. Ja moram s ovog mjesta, a potaknut događanjima koji se događaju zadnjih dana, događajima, što je sve i popraćeno u medijima, izraziti jedno i zadovoljstvo svoje što će se i kroz primjenu ovog zakona koji stupa na snagu 1. siječnja 2006. godine na jedan određeni način jedna crna mrlja u Republici Hrvatskoj postati barem sivom. Riječ je o jednoj od tvornica koji proizvodi jednu od najopasnijih karcinogenih kemikalija, zapravo ona je njihov suštinski proizvod, riječ je o tvornici salonita u Vranjicu koja se bavi proizvodnjom azbesta i zato gospodine ministre podržavam ovaj zakon i podržavam mišljenje Hrvatskog zavoda za toksikologiju glede upita koje mu je postavljeno u vezi azbesta i smatram da jednom tu treba reći stop, dosta je nepoštivanja odluka Ministarstva zdravstva jer upravo jedna takva odluka nije poštovana kada se sada traži prolongacija roka za promet i uporabu i proizvodnju azbesta. To je složen problem, otvara se problem zaposlenih, oboljelih, ali vjerujem da i vi i nadležna ministarstva možete i hoćete riješiti taj problem da imate tu mogućnost, a ovaj zakon je samo potvrda toga. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Stjepan Bačić.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, ja apsolutno podržavam ovaj prijedlog Zakona o kemikalijama koji ide po hitnom postupku i u obrazloženju je jasno rečeno i zašto. Postojeći zakon iz 2003. imao je dvije prolongacije, praktički skoro dvije godine i on je trebao stupiti na snagu 1.1. iduće godine. Budući je taj zakon manjkav i na neki način neusklađen sa direktivama Europske zajednice jer se po samoj svojoj definiciji trebao nalaziti u okviru gospodarstva, a već smo u raspravi čuli da to ne bi bilo dobro. Prema tome, ovaj novi zakon nudi bolja rješenja. On konačno vraća Hrvatskom zavodu za toksikologiju značaj koji je imao i kad se osnovao 93. godine, kad je vodio potpuno brigu o zdravlju ljudi jer je zato i osnovan. Da sve ono što ugrožava zdravlje ljudi, a to je i ustavna naša obveza, da se strogo kontrolira i da bude pod kontrolom Ministarstva zdravstva. Ovaj Prijedlog zakona upravo to osnažuje i jasno postavlja hijerarhijsku nadležnost i ulogu, dakle, upravnu ulogu Ministarstva zdravstva koje sve kontrolira, a Hrvatski zavod za toksikologiju vodi brigu o svim procesima od proizvodnje do pakovanja prometa, itd. Dakle, tu se potpuno razgraničava i ono što se zove prijevoz i ono što se zove provoz opasnih kemikalija jer provoz je definirano nešta što je pod kontrolom carinskih službi. A isto tako je jasno naznačeno, sad je u raspravama bilo možda malo zabune, otpad, sredstva za zaštitu bilja, lijekovi, radioaktivnost, to je regulirano drugim propisima, drugim zakonima. Prema tome, ovo se odnosi na strogo određene probleme koji se očekuju. To je sve u pojmovniku jasno obrazloženo i mislim da je na taj način Zakon jasan i precizan i postavio je praktički mjesto nadležnosti na pravi način. Ono što bi ja se suglasio i sa kolegom Ivanišem, da kad je u pitanju Ministarstvo gospodarstva da bi bilo možda ipak bolje reći "uz prethodno mišljenje" jer kad je suglasnost onda se neke odluke možda neće na vrijeme donijeti jer će se dugo usuglašavati neka stvar. A obično kod ovakvih situacija kad je, kad su kemijski opasni otpadi u pitanju se mora djelovati brzo i odmah. Prema tome, mislim da bi možda to trebalo možda do izglasavanja zakona još nešto promijeniti u samom zakonu. Kažem, to je hitni postupak, nema puno vremena, ali možda se i na tom može poraditi. Ja sam sam isto zamijetio u nekim člancima, članak 6., članak 9. i članak 12. gdje se spominje ministar, ali se ne kaže koji. Budući se spominje i ministar gospodarstva onda kod nekih izaziva zabunu je li to ministar zdravstva ili gospodarstva. Ja mislim da svagdje treba dodati ministar zdravstva. Samo tu jednu riječ, ministar zdravstva. I onda bi to bilo jasno i možda još zbog jasnoće, na puno mjesta se spominje, nešta će se regulirati pravilnikom. Da se u jednom članku navede sve što će pravilnici, što će biti regulirano pravilnikom. Dakle, da se pobroje sve pravilniki onda bi to bilo možda još jasnije. Ovo je naznačeno u svakom članku kad se zašto odnosi i gdje se spominje pravilnik, ali možda bi bilo ono zbog preglednosti jednostavnije da je to možda navedeno u jednom članku. Bez obzira na ove, te sitne neke dileme koje sam osjetio čitajući Zakon mislim da je ustrojena, Zakonom ustrojen i jasno date nadležnosti kako Hrvatskog zavoda za toksikologiju tako Ministarstva zdravstva i Ministarstva gospodarstva kojem po mom mišljenju bi isto trebalo na neki način se komunikacija bit na razini prethodnog mišljenja, a ne suglasnosti. Na kraju, smatram da je Zakon dobar i da ga treba podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ruža Lelić.
Sad ću ponoviti. Poštovani potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pred nama je, ja bi rekla, jedan vrlo važan zakon. Ako pogledamo koje sve supstance, odnosno kemikalije se ovdje spominju onda možemo doći do zaključka o kakvom se važnom zakonu radi. Istina, mi smo i do sada imali Zakon o kemikalijama koji na sreću nije stupio na snagu, a donesen je u listopadu 2003. godine. Taj je zakon, kao što je rečeno više puta u raspravi, znači preširoko je obuhvatio cjelokupno područja koja zadiru u neke druge zakone, a ako je nešto preširoko onda svakako budu i brojne nedorečenosti gdje nije bilo jasno određeni postupci i nadležnosti pa je to onda stvaralo svakako zabrinutosti i u gospodarstvu, ali i opću jednu zabrinutost o zaštiti života i zdravlja. No ono što bi kao liječnik ovdje posebno istakla, to je ovo gdje je bivši Zakon spominjao Ured za kemikalije. Jednom ustvari, ja bi rekla, administrativno tijelo koje bi trebalo tek osnovati, znači dodatna komplikacija, da ne govorimo o njegovoj nenadležnosti za to područje. Tako da je ovdje vrlo bitno ovo da se znači nadležnosti zaštite od opasnih kemikalija povjerava Hrvatskom zavodu za toksikologiju i samim Ministarstvom zdravstva. Ovo bi zaista do sada bilo jedno eksperimentiranje. Vidimo u navodu da je svega nekoliko država Europske unije ujedno imaju ovakav Ured za kemikaliju, a da to se nigdje ne nalazi u Uredu za gospodarstvo. I mislim da ovo zaista područje spada u domenu zdravstva, ako pogledamo djelatnosti i našeg Zavoda za javno zdravstvo i Zavoda za toksikologiju onda vidimo da sve ovo što se dotiče ovakvih supstanci, to pripada u zdravstvo. Vidimo da Zakon znači regulira ovdje pitanje zaštite života i zdravlja ljudi, te zaštite okoliša, ali ujedno regulira i pitanje razvrstavanja tih tvari, pakiranja, označavanja kemikalija opasnih za zdravlje ljudi i, kao i procjenjivanje mogućnosti. Ja bi ovdje samo navela neke stvari što meni ovo čini se posebno važno kao što su vrlo otrovne kemikalije, zatim otrovne kemikalije, štetne kemikalije, zatim nagrizajuće, nadražujuće. Zatim kemikalije koje dovedu do preosjetljivosti, karcirogene kemikalije, mutagene kemikalije koje imaju reproduktivno štetno djelovanje, toksično djelovanje. Zatim ovaj biocidni pripravci. Ovdje je bilo govora zašto ovdje nisu i sredstva za zaštitu bilja. Pa ja mislim zato što smo donijeli poseban Zakon o sredstvima za zaštitu bilja pa nije bilo potrebno uvrštavati ga u ovaj Zakon. Također je važno da ovaj Zakon stvara, znači, ovdje nema nikakvih nejasnoća o podijeljenim odgovornostima gdje su jasno određena nadležnosti i Ministarstva zdravstva koje ima i svoje Povjerenstvo za kemikalije. Zatim nadležnosti, zatim tu su i nadležnosti odgovarajućih županijskih ureda i inspekcija i Hrvatskog zavoda za toksikologiju. Međutim, ja bi ovdje isto tako rekla da se olakšava poslovanje privrednicima pogotovo koji oni koji posluju sa nekim manje opasnim kemikalijama. Pa tako recimo u članku 45. govori se da te takve kemikalije se mogu držati u istoj prostoriji namijenjenoj za druge neke potrebe, ali u posebnim ormarima što je olakšanje u odnosu na dosadašnje zakonske prijedloge. Također podržavamo ovaj članak 47. gdje se govori da kod zapošljavanja na takvim poslovima mora se obaviti prethodni zdravstveni pregled, a isto tako da se moraju upućivati djelatnici na periodičke zdravstvene preglede, kao i nositi zaštitnu opremu. A vidimo da i u članku 59. znači jasno određeno, odnosno i članku 60. određeno što će sve imati i raditi Hrvatski zavod za toksikologiju. Ja moram reći isto tako da sigurno ovo pitanje zaštite od opasnih kemikalija kod nas nije ništa novo, da se to i do sada provodilo. Ovaj Zakon sve to još jednom dorađuje i usklađuje da postoji podatke više od oko 10 tisuća opasnih proizvoda i većina od njih ima ovaj i dokumentaciju. A ovaj novi Zakon omogućit će obuhvaćanje svih tih opasnih kemikalija u Hrvatskoj, ali ujedno će se i bolje omogućiti i sprječavanje nesreća, ali i postupanje ukoliko se te nesreće dogode. Znači, obzirom da je Zakon postigao poboljšanje u ovim nekim bitnim pitanjima osobito za nas koji se bavimo zdravstvenom strukom i obzirom da je usklađen sa zakonima Europske unije ja podržavam njegovo donošenje.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Štovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, štovani gospodine ministre sa suradnicima. Pred nama je Zakon koji se rađa, ja bih rekao nakon jedne potpuno nepotrebne blokade ovog važnog sustava, sustava zaštite od opasnih kemikalija koji je važan ne samo za Republiku Hrvatsku nego je važan i za cijelu Europsku uniju, a naravno i šire. Naime Hrvatska je imala sustav koji se je brinuo za sigurnost prometa, stavljanja u promet i svega ostaloga o opasnim kemikalijama koji je utemeljen još '90.-te godine, dobio je svoju zakonsku konturu '93. godine u tadašnjem Zakonu o zdravstvenoj zaštiti i utemeljenjem Hrvatskog zavoda za toksikologiju. Taj Hrvatski zavod za toksikologiju odigrao je briljantnu ulogu u zaštiti od opasnih kemikalija osobito tijekom Domovinskoga rata kada nam je pružio veliku sigurnost u svim onim najavama srpske agresije da će biti korišteni bojni otrovi, onda ona tajanstvena paučina koju su bacali srpski MIG-ovi, pa sve ako hoćemo do zbrinjavanja opasnih kemikalija koje smo dobili u donacijama sa lijekovima kojima je istekao rok trajanja i upravo u to doba je položio ispit koji je kasnije nakon Domovinskog rata pretočio u mirnodopsku funkciju i možemo reći da u 10 godina postojanja Hrvatskog zavoda za toksikologiju nije bilo baš niti jedne primjedbe, žalbe i niti jednog incidenta koji bi ugrozio okoliš ili zdravlje ljudi. Zato mi nije jasno zašto je 10 godina, dakle na samu 10 obljetnicu postojanja tog Zavoda došlo do promjene Zakona kojim je on ukinut. Da li zato što se ispekao u Domovinskom ratu ili zato što mi volimo ukidati sve što dobro funkcionira, no posljedica je da je taj Zavod ukinut i da je u novom Zakonu potpuno piramida odgovornosti okrenuta naopako. Naime u novom Zakonu, a vjerojatno je to bio glavni motiv donošenja odgovornost za upravljanje opasnim kemikalijama prebačena je iz Ministarstva zdravstva u Ministarstvo gospodarstva. To je stalna borba između onih koji žele na gospodarskom planu što više zaraditi i onih koji žele osigurati zdravlje ljudi. Takvu bitku smo dobili već kada smo borili se za sanitarnu inspekciju da ostane u resoru zdravstva, takvu bitku smo bili za Zavod za zaštitu od zračenja kada je gospodarstvo htjelo preuzeti, takvu bitku smo bili i sada. No naravno da ne bi bilo zabune ne radi se o interesima gospodarstva, radi se o interesima pseudo gospodarstva, jer iza toga stoje oni koji uvoze opasne tvari na kojima žele zaraditi i bez obzira na to što mogu oštetiti zdravlje pučanstva. Dakle ne radi se o interesima gospodarstva Republike Hrvatske nego pojedinaca, zato ja to zovem pseudo gospodarskim interesima. Zato pozdravljam donošenje ovoga Zakona u kojem bih istakao tri osnovne stvari. Prvo, da je konačno usklađen sa europskim direktivama, ima ih čak 6 plus 1 uredba, a koliko je problematika važna za Europsku uniju ukazuje nam prva direktiva koja je donešena još u vrijeme dok je postojala Europska ekonomska zajednica, dakle prva direktiva donešena je 1976. godine koja je također ovdje poštovana pa sve do zadnje 2004. godine koju je donijelo europsko Vijeće i europski Parlament. Napokon i uredba koju je '93. donijelo Vijeće Europe i europski Parlament, a koja govori o procjeni i kontroli rizika od opasnih kemikalija je ugrađena u ovaj Zakon. Druga prednost ovog Zakona pred postojećim je da je postavljena piramida odgovornosti. Hrvatski zavod za toksikologiju vodi kompletnu brigu o stručnosti, kompletnu brigu o evidencijama što je određeno člankom 60. ali mu je nadređeno Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi koje je jedino kompetentno da štiti zdravlje ljudi u ovoj Hrvatskoj. Inspekcija koja će provoditi nadzor nad ovim Zakonom je inspekcija koja ima veliko iskustvo, to je sanitarna inspekcija, a ministar ima i savjetodavno-stručno tijelo što jamči praćenje struke, a to je povjerenstvo koje će imenovati ministar i koje se sastoji od 7 stručnjaka svih struka koje su potrebne za ovu problematiku, dakle to su stručnjaci iz područja toksikologije, medicine, kemije, farmacije, biotehnologije. U ovom sustavu piramide uključena su i decentralizirane odgovornosti jer jedan dio odgovornosti se prenosi na županije i to konkretno na urede državne uprave u županijama koje također dobivaju svoje mjesto, naime one daju odobrenja za proizvodnju i promet kemikalija na malo, za razliku od ministarstva koje daje odobrenje za proizvodnju i promet kemikalija na veliko. Treća važna činjenica koja je prihvaćena u ovom Zakonu je ipak interes gospodarstva u onoj mjeri u kojoj se ne šteti zdravstvu. Čuli smo od pojedinih predstavnika klubova zastupnika kritike na neke članke koji nešto liberalnije rješavanju stavljanje u promet i proizvodnju opasnih kemikalija nego što je sada. Treba reći da to ne povećava opasnost jer je sve pod nadzorom i svi uvjeti će biti propisani u pravilnicima, ali omogućava zamah malog i srednjeg poduzetnika, dakle ne koči njegovu aktivnost i mislim da je taj kompromis dobar da zato ne treba taj dio Zakona kritizirati, tim više što je i to u skladu sa onih 6 direktiva Europske unije i uredbom koje sam spomenuo. Dakle vodilo se brige o tom gospodarstvu, ali ne o onima koje bi na uvozu skupih i štetnih kemikalija dobro zaradili, nego na onima koji ih upotrebljavaju u proizvodnji s time da osiguraju nešto jeftinije uvjete, ali jednako sigurne kao i oni koji su bili do sada. Na taj način je i gospodarstvo zastupljeno, no Ministarstvo gospodarstva je zastupljeno i direktno na taj način što ministar gospodarstva daje suglasnost na popis kemikalija koje su zabranjene ili čiji se promet ograničava, dakle radi se o najopasnijim kemikalijama čiji popis donosi ministar nadležan za zdravstvo, a ministar gospodarstva daje suglasnost, dakle ima jedan direktni nadzor i nad ovim najopasnijim kemikalijama. Napokon treba reći da je ovakav sustav i puno ekonomičniji i jeftiniji koji je prošli Zakon predlagao jer se radi o Hrvatskom zavodu za toksikologiju koji samostalno financijski opstoji upravo zato što pružajući stručne i druge usluge naplaćuje te usluge i može opstati sam, a iz proračuna mu je potrebno tek 200 tisuća kuna godišnje što zaista ne predstavlja veliki problem. Zbog svega ovoga treba apsolutno podržati ovaj Zakon, treba ga podržati i u njegovom hitnom postupku jer ispravlja ja bih rekao vraća na dobre pozicije problematiku koju obrađuje i konačno zadnje, ali ne najmanje važno pozdravljam i odluku u članku 9. po kojem se pri stavljanju u promet novih kemikalija ne mora ponavljati pokus na životinjama, na kralježnjacima nego se može uzeti, ako je već obavljen rezultat prethodnih, ako vlasnik rezultata ne dozvoljava onda ministar može to preuzeti i na taj način pružamo i zaštitu životinjama koje često puta nepotrebno gube svoje živote i nepotrebno su žrtve ovakvih pokusa. To je također u skladu sa Europskom unijom, sa onim odredbama koje govore o promicanju interesa, odnosno zaštiti životinja. Zaključno, zbog ovih 5 izrazito pozitivnih rješenja u ovom Zakonu smatram da ga treba u cijelosti podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ingrid Antičević.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Također podržavam donošenje ovog Prijedloga Zakona o kemikalijama s Konačnim prijedlogom Zakona, međutim nešto bih htjela reći ne o ovom prošlom Zakonu koji je bio donesen, koji nikad nije stupio na pravnu snagu, nego nešto što sadrži sigurno i ovaj Zakon, a što se eto ne samo da se ne spominje nego ga se potpuno diskvalificira na jedan neprimjeren način na što sam i reagirala upravo ispravkom netočnog navoda. Svakako i ja bih se složila da u jednom dijelu, u dijelu upravo kako to i objašnjava sama Vlada koji ovaj Prijedlog zakona u odnosu na ovaj dosadašnji te je jasno odredio postupke i nadležnosti u provođenju samog zakona u sustavu zaštite zdravlja i okoliša i u području gospodarstva. To su sigurno poboljšice jednom apsolutnom usklađenju sa zakonodavstvom Europske unije naročito ovim direktivama koje se ovdje spominju u svezi novih i starih kemikalija. Međutim pitanje je zbog čega se odustalo od šireg reguliranja kao što je to dosadašnji zakon regulirao koji je utvrđivao u širem smislu i gospodarenje kemikalijama, a jednako tako imao je i ove postupke zaštite ljudskog zdravlja, imovine i okoliša što nedvojbeno evo ponavljam ovaj Zakon u toj mjeri bolje rješava odnosno i preciznije. Sam predlagač govori kako je taj postojeći zakon preširoko obuhvatio cijelo područje kemikalija. Ali on nije time izašao iz okvira osnovnih propisa. On jednostavno nije do kraja i na jasan način ovako riješio kako to zahtijevaju propisi Europske unije o zaštiti zdravlja ljudi i okoliša od opasnih kemikalija. Međutim nešto bih htjela posebno reći što se evo ovdje izrazilo jedno veliko negodovanje kako je taj prošli zakon eto izazvao čitavu zbrku, kako to nigdje nema da upravo taj nekakav ured koji bi, Ured za kemikalije i slažem se da je sigurno bolje ovako to dati u nadležnost Zavodu za toksikologiju ove određene ovlasti koje su zakonom precizirane, ali možda je manje važno pri kojem se ministarstvu nalazi jedna određena ovlast? Pa i u ovom konkretnom slučaju. Je li to Ministarstvo zdravstva i Ministarstvo gospodarstva? I meni je nekako logičnije da se to nalazi u okviru ovog Ministarstva. Međutim nije to posve sigurna garancija da bi se jedno pravo štitilo. Zato što se nalazi samo, evo sama je ta činjenica što se nalazi u okviru jednog ministarstva. Evo možda primjer. Jedan tužan primjer. Šestomjesečna beba rođena bez očiju neće više moći se liječiti jer eto takvo je slovo zakona. Ne prizna se roditeljima putni trošak iznad one određene kilometraže na što smo posebno u Klubu SDP-a govorili. Iako se to nalazi u Ministarstvu zdravstva. I ne može se ostvariti to, ta jedna prijeka potreba. I ne mogu tu biti dakle kilometri biti prepreka da dijete, malo dijete, nemoćno dijete ne može dobiti zdravstvenu zaštitu. … [[Upadica se ne razumije.]] E pa i ja govorim da je ovo alkemija i tu bih se s vama složila Dakle nije samo … [[Govornica se ne čuje zbog problema s mikrofonom.]] jednog resora jamstvo da će tamo stvari biti riješene. Iako je nekako logičnije … [[Govornica se ne čuje zbog problema s mikrofonom.]] Kod ocjene sredstava potrebnih za provedbu predloženog Zakona mislim da ova sredstva … [[Govornica se ne čuje zbog problema s mikrofonom.]] neće biti dovoljna za sve ono što treba raditi Hrvatski zavod … [[Govornica se ne čuje.]] čitav niz ovlasti i dužnosti koje im se daju jer će ponovo imati čitav niz odredbi koje su … [[Govornica se ne čuje.]] ispod 600 tisuća kuna ne može se uopće govoriti o jednom sustavu samo evidencije, a da ne govorimo o svih ovih registara, očevidnika kako to zakon, a kasnije … [[Govornica se ne čuje.]] Ono što bih htjela reći glede ovlasti ministra. Ne zato što bi vi sumnjali u osobu trenutnog ministra ili onoga koji će doći treba ugraditi sustav koji će biti vjerodostojan i koji neće izazivati sumnju u nepristranost djelovanja i tu treba … [[Govornica se ne čuje.]] bilo kojeg drugog ministra u pogledu ovlasti i dužnosti. Evo u članku 58. stoji da ispitivanje svojstava opasnih kemikalija mogu obavljati pravne osobe koje ovlasti ministar. I može ministar najbolju pravnu osobu ovlastiti upravo u stanju i situaciji … [[Govornica se ne čuje.]] I što će to onda ministru koji se suočava sa čitavim nizom problema u svom velikom resoru što će njemu ovakva ovlast … [[Govornica se ne čuje zbog problema s mikrofonom.]]
Ako pretjera onda ću. Kad pretjera onda ću je opomenuti kao što je i na drugoj strani isto kad se pretjera.
… [[Govornica se ne čuje zbog problema s mikrofonom.]] nepravilnost i neusklađenost. U članku 59 . i članku 67. oba članka govore da će Vlada donijeti na prijedlog ministra Nacionalni program te iste sigurnosti. Dakle članak kasnije u prijelaznim i završnim odredbama točno ponavlja istu notu, istu … [[Govornica se ne razumije.]] samo što ovdje govori da će to učiniti u roku od godine dana. To onda nije potrebno pa bi trebalo obrisati ili članak 59. pa ga nadopuniti sa tim rokom ili članak 67. jer ovdje tako imamo dvije identične norme koje se ponavljaju. I ono što se često ponavlja nama u prijedlozima zakona i na što se skreće pozornost, a to je da ovaj Zakon stupa na snagu osmog dana od objave u Narodnim novinama pa i da će se primjenjivati tek od 1. srpnja 2006. godine. To je sasvim nepotrebno. To izaziva jednu veliku zbrku. Može se možda razumijeti situacija da ministar ima donijeti čitav niz zakonskih akata, pravilnika u roku od 6 mjeseci pa nekako kad se donesu pravilnici da onda … [[Govornica se ne čuje zbog smetnji sa mikrofonom.]] obvezuje već ministra da Ministarstvo da sačini podzakonske akte. Prema tome, prema tome smatram da bi trebalo jednostavno izbrisati ovaj dio koji govori o tome da zakon stupa na snagu osmog dana odnosno da se primjenjuje upravo 1. srpnja 2006. godine što je sasvim jedan primjereni rok. Evo vidite kad dolazi do te zbrke jer to nije samo karakteristično za ovu Vladu. To se nekako uobičajilo već čitav niz godina, a s takvom praksom bi konačno trebalo prekinuti. Tako je i ovaj Zakon koji je bio, postojeći zakon koji je donesen 2003. godine pa je bio, stupio na snagu, ali će se primjenjivati 1. siječnja 2005. godine. Pa je onda Vlada u dva navrata odgađala njegovu primjenu. Pa onda se više nitko ne zna je li taj zakon postoji ili ne postoji? Čak Vlada ovdje u svom obrazloženju govori da je postojanje tog Zakona uzrokovalo brojne nedoumice kod gospodarskih subjekata iako zakon nikad nije stupio na snagu. A to bi bili neki vrijedni gospodarski subjekti koji predmnijevaju dakle upravo odredbe koje će tek stupiti na snagu jer zakon nikad nije se počeo primjenjivati jer nažalost kod naše pravne situacije eto ne primjenuju zakon ni onda kada je stupio na snagu, kada se primjenjuje, a kamoli onaj koji niti se ne primjenjuje. I zato predlažem da bi se uskladila ova norma članka 75. i jednostavno odredilo da zakon stupa na snagu da se primjenjuje od 1. srpnja 2006. godine. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Mirjana Brnadić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, kolegica Antičević Marinović je u svom komentaru članka 58. stav 1. i 2. o tome, koji govore o tome da se ispitivanja svojstva opasnih kemikalija mogu obavljati pravne osobe koje ovlasti ministar, pa je kolegica izrazila sumnju da su to, da kako ministar izdaje nekom da bi mogla biti sumnja kod određenih ljudi kako ministar izdaje odobrenje na temelju ne znam kakvih propisa. Međutim, kolegice, to su vrlo, to su vrlo egzaktne i ozbiljne stvari koje su regulirane nizom propisa kako se daje odobrenje za rad određenih, ovlaštenih laboratorija. Pa i u samom stavku 2. ovog članka kaže da će ministar pravnim osobama iz stavka 1. ovog članka pravilnikom propisati određene uvjete. Hvala.
Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
… [[Govornik naknadno uključen.]] povredu Poslovnika zaista radi zaštite Poslovnika ne ovdje da se sada nadmudrujem i da govorim da ja niti sam ovako rekla kao što je rekla kolegica nego bilo, radilo se o čistoj replici. Prema tome, zlouporaba je Poslovnika, povreda Poslovnika odredbe članka 209. Ja bih vas molila gospodine predsjedniče da se ovo ne događa. Ne kažem radi toga da bi se favorizirali i da bi se mi zbog toga osjećali povrijeđenim zbog toga što ste to tolerirali. Jednostavno pod lupom javnosti poštujmo zakone, poštujmo propise koje sami donosimo kako bi mogli očekivati da će te propise poštivati i oni zakone koje mi donosimo. Hvala lijepo.
Kolegice Antičević, ja sam vrlo pažljivo slušao i jedno i drugo. Kolegica Roksandić, Brnadić je ustvrdila da ste vi izrazili sumnju u jednu pravnu činjenicu i ona je rekla da ta vaša pretpostavka nije točna. … [[Upadica se ne čuje.]] Je. … [[Upadica se ne čuje.]] Je, ono što svi zastupnici permanentno rade, a to je da stalno zalaze u zonu umješanja. … [[Upadica se ne čuje.]] Vrlo pažljivo, pažljivo ja pratim koji svi to zalaze. Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Darko Milinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, ministre, predstavnici Vlade, uvažene kolegice i kolege. Dakle pred nama se nalazi prijedlog Zakona o kemikalijama kojima se propisuje postupak prijavljivanja novih tvari, razvrstavanja pakiranja, označivanja kemikalija opasnim za zdravlje ljudi i okoliš, razmjena podataka o kemikalijama, način procjenjivanja mogućeg rizika za ljude i okoliš, zabrane i ograničenja stavljanja u promet i korištenje, te uvjeti za proizvodnju, promet i korištenje opasnih kemikalija. Netko je ovdje napomenuo da se nada da neće i ovo biti novo odlaganje primjene zakona i ja sam uvjeren u to jer znamo da je Hrvatski sabor donio u listopadu 2003. godinu Izmjenu i dopunu ovoga zakona, a uredbom Vlada Republike Hrvatske u prosincu 2004. odgodila primjenu ovog zakona. Ali isto tako držim da je dobro da je došlo do, tada do odgode važećeg zakona, jer držim da taj zakon ne regulira dobro problematiku iz ovog područja, a s druge strane s ovim se je prijedlogom zakona striktno poštuju temeljne odredbe Direktive iz područja opasnih kemikalija i biocida te se jasno razlučuju nove od starih kemikalija, tj. one koje su već na odobrenoj listi Europske unije. I odredbe o prijavljivanju i ocjenjivanju novih kemikalija propisane su u ovom prijedlogu zakona o strogo slijede propise Europske unije. Osim toga, važeći zakon ne određuje jasno i postupke i nadležnost u provođenju zakona. Uglavnom zbog preširokog obuhvaćanja svih kemikalija i brojnih nedorečenosti, posebice vezanih uz izgradnju novog sustava zaštite zdravlja i okoliša u području gospodarstva, što se bitno kvalitetnije uređuje ovim prijedlogom zakona. A ključne odrednice za funkcioniranje sustava zaštite ljudskog zdravlja i okoliša od opasnih kemikalija detaljno su razrađene. Također, ne predviđa se ovim zakonom i osnivanje Ureda za kemikalije, to nam ne nalažu ni propisi Europske unije, a kako smo čuli danas u raspravi, a čuli smo i od ministra da u članicama u Europskoj uniji postoji samo nekoliko zemalja koje imaju taj ured. Čini mi se samo dvije zemlje, a da je tome dakle tako govori evo i taj podatak. Naime, stručnjaci Hrvatskog zavoda za toksikologiju iznosili su primjedbe prilikom donošenja važećeg zakona i zbog i brojne primjedbe i možda najbitnije su bile te zbog izostavljanja ili stavljanja izvan snage cijelog sustava zdravstvene zaštite od opasnih kemikalija, a da se novi sustav zapravo nije još ustrojio. Kao i prelaskom cijelog sustava iz nadležnosti Ministarstva zdravstva u nadležnost Ministarstva gospodarstva čime nisu zapravo bili osigurani uvjeti za primjenu ovoga zakona. Nadalje, početkom primjene, kao jedan primjer zašto je dobro da je ovaj zakon neće ugledati svijetlo dana, važeći, odnosno da se neće primjenjivati jer tim zakonom bi se potpuno ukinuo Granični sanitarni nadzor uvoza i provoza, što znači da bi oko 120 tisuća opasnih kemikalija godišnje, te provoz u druge države u količini od 40 tisuća tona godišnje postao potpuno slobodan i bez ikakvog nadzora. A isto tako potrebno je napomenuti da Granična inspekcija zaustavlja tjedno ili 3 pokušaja ilegalnog uvoza, što dakako uključuje i zabranjene kemikalije. Na svojim Internetskim stranicama Zavod, Hrvatski zavod za toksikologiju navodi da je zapravo, i meni se čini, ključni trenutak nastupio onoga trenutka kada je zatražen PHARE projekt u vrijednosti od 2 i pol milijuna eura na primjenu važećeg zakona. Zanimljivo je možda istaknuti da je administracija Europske unije načelno prihvatila taj projekt i počeli su mnogobrojni sastanci i pregovori, ali na kojima nisu sudjelovali zdravstveni djelatnici i posve su jasno objasnili zbog čega ne podupiru takav projekt. Eksperti Europske unije su shvatili ipak da je sva snaga u tom području u zdravstvu i zatražili su obilazak nadležnih zdravstvenih institucija i to se događalo negdje u proljeće 2005. godine kada im je omogućen pregled cijelom postojećeg sustava. Usuglasili su se da postojeći sustav je dobar ali ga treba popraviti i nadograditi kako bi mogao raditi sa jednakom učinkovitosti kao i sustavi zemalja Europske unije. Rezultat tih obilazaka je bilo da se stručnjaci Europske unije predložili prekid PHARE projekta dok god Hrvatska ne riješi situaciju oko nadležnosti za opasne tvari. Kako u Europskoj uniji ne postoji jedinstvena direktiva o kemikalijama u izradu ovog prijedloga zakona poštovale su se direktive Europske unije koje se odnose na klasifikaciju, pakiranje i obilježavanje opasnih tvari, kao i opasnih pripravaka, zabranu i ograničavanje proizvodnje i korištenja opasnih kemikalija, procjenu kontrole rizika od opasnih kemikalija, odobrila laboratorijsku praksu, zaštitu životinja u eksperimentima, te na Direktivu o biocidima. Sa svim navedenim direktivama prijedlog zakona u potpunosti je usklađen, a uvažava se i posebnost vremena i procesa pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, te omogućava, kako je navedeno od predlagatelja, i fleksibilno prilagodbu domaćeg zakonodavstva zakonodavstvu Europske unije. Evo na, pri kraju ću napomenuti i mislim da je i to bitno, dakle nije nevažno napomenuti i činjenicu kako se ovim prijedlogom zakona omogućava i velika ušteda u odnosu na postojeći zakon i to stoga jer predviđa obavljanje poslova na području koja se uređuju u sustavu koji i sada u potpunosti funkcionira. I stoga mislim da zapravo nema alternative i ja ću također prihvatiti ovaj zakon.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Ministar je tu? Krasno. Ministar Neven Ljubičić.
Hvala predsjedniče. Pa evo samo kratko, htio bih zahvaliti na ovoj jedinstvenoj podršci ovog zakona, ali evo reći ću vam da je danas Europska komisija bila u Zagrebu i reći ću vam da su oni zapravo čak bili skeptični da li će zapravo ovo biti prihvaćeno bez obzira što smo mi na neki način rekli da apsolutno mora biti prihvaćeno, jer ovakav sustav funkcionira. Meni je žao da nekih zastupnika nema koji su me konkretno nešto pitali pa im ne mogu odgovoriti, ali dakle saborski zastupnik Ivaniš je tu pa ću odgovoriti ukratko. Određene stvari kao što su otpad, kao što je dakle sredstva za zaštitu bilja ili primjerice pripravci koji se koriste u znanstvene svrhe i rad u analitičkim laboratorijima regulirani su zasebnim zakonima i to je praktično dio ovih direktiva koje smo u cijelosti usvojili. Znači Zakon o zaštiti bilja, ne znam Zakon o otpadu itd. sami za sebe reguliraju taj sustav. Još jedna možda stavka koja ostaje otvorena, to je onaj članak 8. Taj članak 8. je prepisani članak iz direktive. Radi se zapravo o intervencijskom stavljanju u promet. Dakle vi na nivou godine svi koji žele uvesti nove određene kemikalije za postupak neke proizvodnje moraju ih predvidjeti. Naravno tu se može desiti da će njihova proizvodnja biti povećana tijekom godine i oni trebaju određenu kemikaliju uvesti. Zašto? Da bi održali proizvodnju. Tada ovakav proces, klasičan proces je predugačak i upravo zbog toga im omogućujemo intervencijski uvoz. Ali on će biti, intervencijski stavljanje u promet. Ali on će biti dakle reguliran posebnim pravilnikom i posebnim pravilima tako da ni u jednom segmentu to neće praktično ugroziti sustav. Još jedanput hvala, dakle jer podrška mislim da je nedvojbena. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu o konačnom prijedlogu zakona. Konačni prijedlog Zakona o kemikalijama. Ministar zdravstva i socijalne skrbi Neven Ljubičić. Izvolite. Amandman 1. zastupnica Mirjana Brnadić.
Prihvaća se u cijelosti.
Postaje sastavni dio Zakona. 2. Kluba zastupnika PGS-a, SBHS-a i MDS-a.
Ne prihvaća se kao što sam u raspravi nekoliko puta rekao. Članak 8. je usklađen kompletno sa direktivom 92./32 i u iznimkama od stavljanja u promet nove tvari.
Poštovani zastupnik Željko Pavlic, u ime Kluba.
Pa naš Klub i dalje drži da nema objektivnih, zapravo niti ne bi smjelo biti objektivnih okolnosti zbog kojih bi bilo posebno važno dozvoliti stavljanje u promet kemikalija bez prethodne prijave i ispunjene procedure. Ostajemo kod toga pa tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Molim, treba glasovati. Uključimo se. Tko je za ovaj amandman? Možemo glasovati. Rezultat. 26 za, 4 suzdržana 62 protiv, nije dobio potrebnu većinu. 3. zastupnice Jagode Martić.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio Zakona. 4. Kluba zastupnika PGS-a, SBHS-a i MDS-a.
Amandman ne možemo prihvatiti jer se Pravilnik odnosi na materiju koja je u nadležnosti dva ministarstva i normalno je da treba suglasnost dva ministra.
Zastupnik Pavlic izvolite.
Mi smo i dalje mišljenja dakle da ministar zdravstva treba za navedeno dobivati mišljenje dakle a ne suglasnost ministra gospodarstva. Dakle ne smije biti ograničen njegovom suglasnošću pošto se radi o mjerama od značaja za zdravlje ljudi, zdrav život i osiguravanje uvjeta za manje zagađivanje okoliša. Ostajemo kod amandmana pa tražimo glasanje.
Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? 24 za. 7 suzdržanih. 61 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. 5. zastupnice Jagode Martić.
Ne prihvaća se. Naime članak 40. odnosi se na kontrolu sustava i sadržaja nečistoća u konačnom proizvodu. A članak 58. na ispitivanje svojstava opasnih kemikalija.
Zastupnica Jagoda Martić.
Hvala gospodine predsjedniče. Ma naime kad sam predlagala ovaj amandman bila mi je intencija da zakonodavac na neki način preciznije definira tko će obavljati te analize jer ovako se može to tumačiti i da to obavljaju ovlaštene ustanove, a isto tako i interni laboratorij, a ja smatram da bi to trebali prvenstveno i isključivo interni laboratoriji pa eto prihvaćam obrazloženje i povlačim amandman.
Amandman 5. povučen. Amandman 6. zastupnice Mirjane Brnadić.
Prihvaća se u cijelosti.
Postaje sastavni dio Zakona. 7. također amandman zastupnice Mirjane Brnadić.
Prihvaća se u cijelosti.
Postaje sastavni dio Zakona. 8. zastupnice Mirjane Brnadić.
Amandman se prihvaća u cijelosti.
Postaje sastavni dio Zakona. 9. Kluba zastupnika PGS-a SBHS-a i MDS-a.
Naime mi ovaj amandman ne možemo prihvatiti jer kao što sam rekao u prošlom obrazloženju i ovdje lista opasnih kemikalija zapravo zadire u dva ministarstva. Prema tome normlano je da imamo suglasnosti dva ministra.
Poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite.
Evo iz razloga koji su isti za prethodni amandman dakle ostajemo kod svog amandmana i tražimo glasanje.
Molim glasovati. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 18 za. 11 suzdržanih. 56 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. 10. Kluba zastupnika istoga PGS-a SBHS-a i MDS-a.
Ne prihvaća se. Naime ne trebaju se voditi očevidnici fizičkih osoba za nadražujuće kemikalije i kemikalije koje dovode do preosjetljivosti. Što bi to zapravo značilo u konkretnom životu? Bilo tko tko kupi Sanitar WC morao bi zapravo se upisati u očevidnik. Prema tome ne možemo prihvatiti ovaj amandman.
Hvala. Zastupnik Željko Pavlic.
Mi ostajemo kod svog amandmana. Ne tumačimo tako dakle intenzivno ovaj amandman. Mislimo da fizičke osobe koje se više koriste tih kemikalija da moraju voditi očevidnik. Zna se na koga to odnosi se. Tako da ostajemo kod ovog amandmana.
Molim glasovati. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 10 za. 13 protiv [[Upadica: 13 suzdržanih.]] 13 suzdržanih. 61 protiv. 11. to je identični amandman. O njemu smo već glasovali pa ne glasujemo. 12. Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se u cijelosti.
Postaje sastavni dio Zakona. 13. Odbora za zakonodavstvo.
Također se prihvaća.
Postaje sastavni dio Zakona. 14. istoga Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. I 15. Odbora za zakonodavstvo.
Djelomično se prihvaća. Naime predložili bi sa izmjenjenim danom stupanja na snagu tako da stupa na snagu 30. prosinca 2005. godine.
Predsjednik Odbora?
Suglasan.
Suglasan. U izmijenjenom obliku amandman postaje sastavni dio Zakona. Hvala ministre.
Hvala.
Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o kemikalijama. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 95 glasova za i 3 suzdržana donesen Zakon o kemikalijama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na sljedeću točku. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 389 Predlagatelj zakona je Vlada. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav. Zamjenik državnog tajnika Središnjeg državnog ureda za upravu, Pavle Matičić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dame i gospodo zastupnici. Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave propisano je da će upravne i stručne poslove koji se odnose na posebnu zaštitu obitelji u kojima su narušeni međusobni odnosi, zaštitu djece čiji roditelji žive odvojeno, zaštitu djece o kojima se roditelji valjano ne brinu, posvojenju, zaštitu djece i mlađih punoljetnika s poremećajem u ponašanju te djece i odraslih osoba pod skrbništvom kao i praćenje i izvršavanje obveza te postupanje po preuzetim međunarodnim konvencijama o zaštiti interesa i prava djece obavljati Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi do 31. prosinca 2005. godine, a sa danom 1. siječnja 2006. godine obavljanje poslova preuzelo bi Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Međutim u situaciji započete reforme socijalne skrbi te potrebe u ovom preustroju racionalnog postupanja i za korisnike manje neizvjesnosti ocijenjeno je da bi radikalni zahvati mogli usporiti započetu reformu i izgradnju prepoznatljivog obiteljskog sustava. Isto tako je ocijenjeno da se jednostavnim prenošenjem nadležnosti iz jednog u drugo ministarstvo ne bi polučio željeni kvalitetni pomak. Uvažavajući ove okolnosti pokazalo se uputnim u djelokrugu Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi do daljnjega zadržati poslove iz djelokruga socijalne skrbi te upravne poslove iz područja obiteljsko-pravne zaštite, a u djelokrugu Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti prenio bi se neupravni dio poslova iz djelokruga obitelji, odnosno stručni poslovi prevencije kriznih situacija u obitelji, obiteljsko savjetovanje i preventivni terapijski rad sa djecom, mladeži, roditeljima, bračnim partnerima, osobama sa invaliditetom i drugim članovima obitelji. Ovakovim razdvajanjem kroz načelo postupnosti uvažava se započeta reforma sustav socijalne skrbi i državne uprave te osnažuje državna i lokalna potpora obitelji, djeci i mladeži te drugim osobama u rješavanju sprječavanja nastajanja rizičnih okolnosti te pružanja potpore obitelji u odgovorima suvremene razine te pokretanja upravnih postupaka i bez pokretanja upravnih postupaka i drugih pravnih radnji. Znači prema ovom prijedlogu zakona Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti od 1. siječnja 2006. godine obavljalo bi stručne poslove prevencije i savjetovanja, a Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi sukladno prijedlogu obavljalo bi upravne poslove koji se odnose na posebnu zaštitu obitelji u kojima su narušeni međusobni odnosi posebice među bračnim drugovima, zaštitu djece o kojima se roditelji valjano ne brinu, posvojenje, zaštitu djece i mlađih punoljetnika s poremećajem u ponašanju te djece i odraslih osoba pod skrbništvom. To su osnovna pitanja koja se predlažu urediti ovim konačnim prijedlogom zakona. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, zamjeniče državnog tajnika, kolegice i kolege. Jedan od prioritetnih zadataka naše Vlade i nas u Saboru je jačanje i mjesta i uloge obitelji u društvu i obitelji moramo zaista dati i dovesti je u samo središte interesa državne politike, jer obitelj je doista temelj društva. Zato je obveza Republike Hrvatske da stvori sve pretpostavke za razvoj službi koje pridonose jačanju institucija države namijenjenih obitelji, majkama, djeci i drugim socijalnim skupinama. Sukladno zadnjim izmjenama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave od 1.1.2006. godine u nadležnosti u provedbi jednog dijela poslova socijalne skrbi, to su socijalne ustanove za djecu i mladež, djeca i mladež s poremećajima u ponašanju, također poslova u cijelosti iz djelokruga obitelji prenosi se na Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Naime, odredbom članka 26. zadnjih izmjena Zakona o ustrojstvu i djelokrugu propisano je da će upravne i stručne poslove utvrđene u djelokrugu Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti koji se odnose na posebnu zaštitu obitelji u kojima su narušeni međusobni odnosi posebice među bračnim drugovima, zaštitu djece čiji roditelji žive odvojeno, zaštitu djece o kojima roditelji valjano ne brinu, posvojenje, zaštitu djece i mlađih punoljetnika s poremećajima u ponašanju te djece i odraslih osoba pod skrbništvom kao i praćenje obveza te postupanje po preuzetim međunarodnim konvencijama obavljati Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i to do 31.12.2005. a od 1.1.2006. godine te će poslove preuzeti Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Međutim kako je i zamjenik državnog tajnika naveo, počesto se u početku provođenja ove reforme došlo do ocjene da ovako samo prenošenje nadležnosti iz jednog ministarstva u drugo ministarstvo ne bi bilo učinkovito i ne bi postigli zacrtani ciljevi. Zato ovom izmjenom Zakona određeno da Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi do daljnjeg zadrži poslove iz djelokruga socijalne skrbi te upravne poslove iz područja obiteljsko-pravne zaštite. U Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti prenose se oni neupravni poslovi iz djelokruga obitelji, odnosno stručni poslovi prevencije kriznih situacija u obitelji, obiteljsko savjetovanje i preventivno terapijski rad s djecom, mladeži, roditeljima, bračnim partnerima, osobama s invaliditetom i drugim članovima obitelji. Ovdje dolazi do razdvajanja onih preventivnih funkcija, znači savjetodavnih, i onih klasičnih čisto upravnih funkcija. U svakom slučaju ono što je vrlo bitno i prenošenje bilo kakvih nadležnosti samo po sebi neće možda dovesti do rezultata i ono što se zapravo uvijek zalažemo, zalažemo se da poslove koje treba obavljati da se obavljaju u okviru državnih tijela u kojima rade stručni i kvalitetni ljudi i koja su zapravo opremljena adekvatnim sredstvima i za rad. I zato se još jednom u ovoj prilici kada se radi o izmjeni Zakona o ustrojstvu središnjih tijela državne uprave zalažemo za što moguće bolji materijalni status naših državnih službenika i namještenika, za što bolju opremljenost i informatizaciju tih tijela jer jedino na taj način oni zapravo mogu polučiti kvalitetne rezultate. Pravo je i ovlast svake Vlade da ustrojstvima središnjih državnih tijela, da napravi takvo ustrojstvo za koje smatra da će polučiti najbolje rezultate i gdje će ostvariti svoje ciljeve zacrtane politike. Tako je pravo i ove Vlade i mi smo svjesni naravno, kao Sabor, kada prihvaćamo ovakve prijedloge da snosimo i odgovornosti za učinkovitost takvih tijela i ovakvih promjena. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog ovog Zakona.
Hvala. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Prije svega moram kazati da je klub Hrvatske stranke prava i 22. prosinca 2003. godine kad je donesen temeljni Zakon upozoravao da je loš određen djelokrug i nadležnost ministarstava. Da ima puno nedorečenosti, da ima puno preklapanja nadležnosti što je loše jer Zakon o ustrojstvu ministarstava i državnih upravnih organizacija, kako se onda zvao, sad se on zove Zakon o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave, je zakon kojim se točno određuje nadležnost i djelokrug rada. I sad, što se dogodilo? Ovo ja mogu nazvati u ime kluba HSP-a da dosta je svemu tome šlampav pristup bio od početka pa do današnjih dana. I nažalost, posljedice svega toga su i sve ove situacije koje možemo pratiti u medijima i slučaj male Ive iz Vinkovaca i slučaj sve ove, usvojenja djece i svega ostaloga. Naime, ajmo se samo podsjetiti. 22. prosinca kad smo donijeli Zakon bilo je rečeno da će sve ove poslove obavljati Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Točno je bilo, znači razdvajanje što je u nadležnosti Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, što je u nadležnosti. I Zakon nije još ni počeo se primjenjivati već u ožujku 2004. godine dobivamo novelu u kojoj se kaže, to je taj famozni članak 26., da će te poslove ipak, a znači to su poslovi upravni i stručni koji se odnose na posebnu zaštitu obitelji u kojima su narušeni međuljudski odnosi, posebice među bračnim drugovima, zaštite djece čiji roditelji žive odvojeno, zaštitu djece o kojima se roditelji valjano ne brinu, posvojenje i zaštitu djece i mlađih punoljetnika s poremećajima u ponašanju te djece i odraslih osoba pod skrbništvom, kao i praćenje i izvršavanje obveza te postupanje po preuzetim međunarodnim konvencijama o zaštiti interesa i prava djece obavljati Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. Istina, tad se kaže da će te poslove obavljati do 30.9.2004. godine. I sad dolazi 30.9.2004. godine, opet imamo po hitnom postupku izmjenu i dopunu ovoga Zakona. Znači, kad se Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, kad je trebalo te poslove konačno preuzeti od Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, što je kazano u temeljnom Zakonu od 22. prosinca 2003. godine. Tom novelom mi kažemo, eto te poslove će ipak i dalje obavljati Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, ali sad kažemo da će to biti zaključno za 31. prosinca ove godine. E sad se približava 31. prosinac ove godine i mene to ne čudi, nas u klubu HSP-a jer smo točno … [[Govornik se ne razumije.]] da će se ovako nešto dogoditi. I sad se opet ide na izmjene i dopune, ali ovaj put totalno loš pristup. Evo, gledajte. Malo je to zanimljiva situacija da će jedno ministarstvo obavljati upravne poslove, a da će drugo ministarstvo obavljati stručne poslove. Ali u svima tima prepisivanju od samih sebe, ne znam tko je od koga prepisivao, sad imamo odredbu gdje se jasno kaže da će Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi obavljati, to je znači ovaj članak 1., novi stavak 3. toga članka, odnosno postojećeg članka 13. Kaže: "Ministarstvo", misli se zdravstva i socijalne skrbi, "obavlja upravne poslove koji se odnose na posebnu zaštitu", i sve ovo sad što sam ja već ranije citirao. E sad gledamo kod stručnih poslova, znači, gdje je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, sad nema tko te stručne poslova obavljati. Imate samo tko obavlja upravne poslove, nemate stručne poslove. Ne znam šta bi vam tu mogao sad reći. Pazite, kako ste to tako bukvalno prepisivali, prepisivali ste tako da ste stavili samo upravne poslove, a znamo šta su upravni poslovi. To je rješavanje o pravima i obvezama, mahom bi to bilo upravni akt, rješenje, je li tako? A stručne sad više neće nitko obavljati poslove. Pogledajte sad točno u članku 2. ovoga Konačnog prijedloga Zakona, u članku 16. stavak 4. mijenja se i glasi. Sad nema toga više ništa. Prema tome, ja ne znam šta bi uopće rekao kod ovakvih ubrzanih izmjena i dopuna. Pa to se vuče od 22. prosinca 2003. godine i na kraju, ja znam da je najteže ovome Središnjem državnom uredu jer on mora braniti sve i svašta. Što god mu se kaže mora napraviti, a kako je to raspravljeno na tijelima Vlade, što je to Ured za zakonodavstvo radio i ostali, to meni stvarno nije jasno. Mi bi bili spremni podržati da se jedanput uvede rad, da se zna tko šta u ovom području i ovoj oblasti obavlja. Ali teško je podržati ovako nešto šlampavo kad se ne vidi šta se hoće iza toga. Imate upravne, nema stručnih poslova. Pa kako je to moguće? To još nisam vidio ni u teoriji ni u praksi, ali dobro kaže kolega Bošnjaković, Vlada ima pravo predlagati sve. Ima pravo sve predlagati, ali ne smije tako velike i važne cjeline zaboravljati i ne smije, prije svega, zaboravljati na djecu. Ovdje je riječ o stručnim poslovima koji se odnose na djecu. Ako se stručni poslovi rade tako kako je propisano zakonom i ako je to sve ustrojeno onda će biti manje ovih upravnih poslova. Znači, daleko će biti manje tih upravnih poslova ili oduzimanja obiteljskog prava ili svih drugih stvari koje mogu doći u obzir. Ali je zanimljivo, ne znam šta bih rekao na kraju nego samo se nadam da više ovakove tekstove neću morati čitati. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković.
Kolega Kovačević, nisam ja rekao da Vlada ima pravo predlagati sve nego da Vlada predlaže ono što smatra da je najučinkovitije, da je najbolje i organizaciju koja će zapravo doprinijeti ostvarenju njenih ciljeva, a to nije sve.
Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege. Vidite kad ne bi bilo tragično ovo bi bilo komično. Prošlo je pola mandata, Vlada nikako da se odluči hoće li se o djeci i invalidima baviti Ministarstvo zdravstva ili Ministarstvo obitelji ili će se u nekim stvarima baviti Ministarstvo zdravstva, a u drugim stvarima Ministarstvo obitelji i koje će to stvari uopće biti. Kad ste ukidali Ministarstvo rada i socijalne skrbi rekli su vam odmah da radite glupost, da ćete potrošiti mandat dok razvrstate to ministarstvo u nekoliko ministarstava i da je to najobičnija demagogija, da smanjujete broj ministarstava i kao smanjujete Vladu, niste smanjili broj državnih dužnosnika nego ste ih povećali jer je državnih tajnika nebrojeno, potrošite više novca na njih iz državnog proračuna, ali lako i za to. Nego zbog toga što vi to ministarstvo razvrstavate, selite poslove iz nadležnosti u nadležnost drugog ministarstva stvari se ne obavljaju kako treba, sve stoji. Dobro, evo kaže kolega Bošnjaković ja se slažem, pa ima Vlada pravo. Ima Vlada pravo donositi svoj ustroj kakav hoće, kakav misli da će biti najefikasniji i ima kolega Bošnjaković, ali to se radi na početku mandata, jer se dolazi valjda na vlast i da vidimo što se hoće i što će raditi koje ministarstvo, a ne da se cijeli mandat Vlada proba domisliti što bi to bilo zapravo najefikasnije i kako sada ona to posloži da bi bilo dobro. Ovo je najobičnije presipavanje iz šupljeg u prazno, ovo nema ali apsolutno nikakvoga smisla. Ajde da vidimo obrazloženje. Obrazloženje kaže ovako, pod broj 1 veli: "Ustav jamči osobito zaštitu obitelji, materinstva i djece." i sad baš zato što Ustav to posebno jamči sad smo se odlučili da će o pravima djece o kojima se do sad brinulo Ministarstvo zdravstva, od sad će se malo brinuti i Ministarstvo obitelji. E ali kažu ne smiju te započete reforme, ne smiju se vući radikalni potezi, znači ne smijemo mi to prenaglo raditi, ne daj Bože, mi to moramo postepeno, pa sad prvo gdje su te reforme, tih reformi uopće nema, kakve su to velike i revolucionarne reforme u socijalnoj skrbi? Gdje? Najobičnija floskula i sad veli da to ne bi ugrozilo ili usporilo započetu reformu mi ćemo to postepeno, pa se možemo nadati da ni ovo nije zadnji zahvat, da ne bismo bili preradikalni još možemo do kraja mandata očekivati dvije ovakve promjene. Mi smo jučer razgovarali ovdje dosta vremena o provedbi Nacionalne strategije jedinstvene politike za osobe sa invaliditetom i šta smo zaključili tamo u toj raspravi, do čeg smo došli? Iz izvješća koje je poslala Vlada da mnoge stvari nisu napravljene zbog toga što je ministarstvo jedno koje je i trebalo napraviti, trebalo im je 10 mjeseci da ustanove uopće, da uopće ustanove da oni nisu nadležni i da je to zapravo posao nekog drugog ministarstva. Onda kad je taj zahtjev da se to ipak odradi došao u to drugo ministarstvo, e onda su oni rekli dobro, e sad se mi moramo najprije ekipirati, ajmo osnovati stručni tim. I onda su osnovali stručni tim i onda su sebi dali u zadaću da snime postojeće stanje. Time se Vlada bavila pola mandata, da ustanovi šta je čiji posao, da oko tog posla osnuje nekakav stručni tim i da taj stručni tim snimi postojeće stanje. Šta su pri tom prolazile osobe sa invaliditetom? Je li se njima pomagalo? Ništa. Ništa nije učinjeno od onog što je davno trebalo biti učinjeno po toj Nacionalnoj strategiji. E sad se opet nadležnost mijenja. Opet se nadležnost mijenja. Sad će opet trebati druga polovica mandata da činovnici najprije pronađu svoje nove prostorije, svoje nove sobe, da nađu svoje stolove, dok ustanove tko im je šef, ako šefa nema treba šefa imenovati, pa kad se imenuje šef, a dok on njima da nekakav konkretan posao, dok oni to počnu raditi eto ode mandat, ode mandat od 4 godine. S ovakvim prijedlogom Vlada ne samo da pokazuje da nije imala ali apsolutno nikakvu ideju šta hoće s tim Ministarstvom obitelji, što hoće s tim ukidanjem Ministarstva rada i socijalne skrbi i seljenjem to pod 3 ministarstva, apsolutno nikakvu ideju. Ona ovdje pokazuje da se djeca, da su djeca koja su tobože pod posebnom Ustavnom zaštitom njima zadnja rupa na svirali jer se ovako sa nadležnošću djece loptaju u polovici mandata. Vlada pokazuje da im uopće nije stalo do invalida niti do njihove zaštite jer se i s njima loptaju pola mandata, a još kažu mi ćemo to malo i usporiti jer veli ne smiju se te reforme raditi prenaglo pa će to vjerojatno i drugu polovicu mandata tako ići. Gospodo iz Vlade, kolegice i kolege, ovo je posve nepotreban zakonski prijedlog, imate ustrojstvo Vlade, donijeli ste ga sami, nitko vam se nije petljao u to kako ćete rasporediti ministarstva i koje im poslove dati, nitko, sami ste to donijeli, izvolite po tome raditi, prihvatite se posla, bavite se djecom i invalidima, nemojte se baviti sami sobom i svojim ministarstvima jer ovo je nepristojno, ovo je u najmanju ruku nepristojno da se u polovici mandata dolazi s ovakvim zakonskim prijedlogom, ovo je potpuno neprihvatljivo, ovo je cinično prema djeci i prema invalidima, ovo je u jednu riječ sramotno. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Netočan je navod da ova Vlada, citiram: "Ništa nije učinila za osobe s invaliditetom." Netočan je navod, a i uvredljiv i ciničan i nepristojan ima još puno izraza s kojim bi ga taj navod mogao ocijeniti da ova Vlada, da su ovoj Vladi zadnja rupa na svirali. Uvaženi kolega, rasprava o reformi ili sustavu državne uprave apsolutno ajmo reći niti ne zaslužuje ovakve izraze i ovakve ocjene koje ste vi sada dali. To je i cinično i nepristojno i nedostojno ovoga, u krajnjoj liniji vaše rasprave i što ste poručili i javnošću sa ove govornice.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Gospodine Staziću, nije točno da je ova Vlada potrošila pola mandata samo na ustrojstvo kako vi to počesto kažete na papiru, nego ova Vlada je pristupila svom prijedlogu plana i to smo mogli vidjeti i realizira svoj prijedlog plana i rezultati se broje i pišu i oni su vidljivi iz dana u dan pa ću redom onoliko koliko ja to stignem, a jučer ste mogli čuti kad smo razgovarali o Nacionalnoj strategiji politike za osobe sa invaliditetom, ne samo za izvješće nego i ta Strategiju godinu 2005., godinu 2006. Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti u 2004. godini potpisani su ugovori o suradnji s projektima rješavanja pristupačnosti objektima osoba sa invaliditetom za čiju realizaciju u tijeku 2004. godine je ministarstvo izdvojilo milijardu 434 milijuna i 958 tisuća kuna. Tijekom 2005. godine u istu svrhu osigurana su sredstva u iznosu od milijardu i 499 milijuna kuna. Osnovana su savjetovališta za djecu, mladež, rad i obitelj [[Upadica: Zaključite!]] Hvala vam. Nastavit ću dalje kad mi se pruži prilika.
Molim. Klub zastupnika PGS-a SBHS-a MDS-a poštovani zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Dozvolite da ovo kratko izlaganje o ovom Prijedlogu zakona počnem sa jednom dilemom koja se ustvari u prethodne dvije već na određeni način pokazala. Postavlja se pitanje da li mi danas kroz ovaj, ove izmjene i dopune razgovaramo o reformi ustroja državne uprave, da li na određeni način razgovaramo dalje o reformi socijalnog sustava ili reformi skrbi nad obitelji, majci i djetetu ili razgovaramo u jednom dijelu i o reformi zdravstva. Mislim da se ustvari sadržajno otvara upitnik i to što odgovor na ovo pitanje nije jasan jeste definitivan odgovor da se mi kao Klub PGS SBHS MDS priklanjamo stavu da donosimo nešto što ne znamo što će polučiti i da donosimo nešto što je gledajući koncept kad smo govorili o konceptu reforme socijalnog sustava bilo jasno da neće dobro završiti preklapanje djelokruga ministarstava i da neće dobro završiti niti preklapanje sustava nadležnosti. Ja bih bio slobodan predložiti zastupnicima koji su od volje da kao štih probu u centrima koji se sada bave ovom problematikom uzmu 4 ili 5 slučajeva u svojim gradovima, u županijskim središtima, u centrima za socijalni rad da uzmu 5 predmeta i da vide koliko dugo traju ti predmeti, kako se vode i u smislu sadržaja i stručnosti i kako se vode i u smislu upravnog postupka pa otprilike jedino što se može reći jeste ne vode se nikako, vode se traljavo i to je jedan krug u kome ljudi, familije, obitelji koji se nalaze u problemima nikako ne dolaze do konca. Činjenica je da je u ovom mandatu se počelo sa jako velikim apetititima stvaranje jednog velikog i ministarstva i jednog velikog sektora. Obitelj, branitelji i sve što je tu stavljeno. Činjenica je da se ja priklanjam onima koji smatraju da ne vidimo rezultate ostvarivanja i okrupljivanja tog sektora u smislu stvaranja jednog sustava. I zbog toga se ja ne slažem s kolegom KOvačevićem kada je na neki način se malo u šali sažalio i rekao teško je, teško je, kako on razumije rekao je Državni ured za upravu koji brani nešto što se može teško braniti. Pa naravno da je teško. Ja mislim da vi to ne trebate ni braniti. U smislu sadržajnosti ovoga pored vas ovdje bi isto trebali sjediti državni tajnik za socijalu i državni tajnik za zdravstvo pa da oni kažu kako će se to jedan sadržaj koji je cjelina voditi uspješno na način da imamo dva odvojena birokratska sustava u kome će jedni voditi prevenciju, a drugi će voditi upravni postupak. Nema tu velike sreće. Ja vjerujem da i vi negdje duboko u sebi dijelite barem djelomično ovo što ja kažem. Drugo što je dosta jasno u svim ovim odnosima koji nam od Vlade prema Parlamentu dolaze pa mislim da je Ministarstvo zdravstva pomalo u ovom našem trenutku sada hrvatske parlamentarne i izvršne vlasti pomalo za žaliti. Od onoga kako je prošlo na rebalansu Proračuna sa gubitkom od par sto milijuna koji su se prebacili negdje drugdje do toga da im se tako lako i jednostavno prebacuju i dalje nove stvari koje su trebale otići u smislu čišćenja sektora kojim upravlja Ministarstvo zdravstva odnosno da se nekako izađe na neku ravan da se vidi šta tko treba raditi. Očito Ministarstvo zdravstva se neuspješno brani od toga i onda njemu može ostati sve. Pa se sada u konačnici zna da će ono voditi upravni postupak, a tko će voditi stručni ovaj drugi ostane otvoreno da vrijeme pokaže. To nije dobro. Ja mislim da ovaj Zakon treba povući. Naravno da se to neće učiniti. Ja ne mislim da je moje mišljenje ono koje se, koje ćete vi usvojiti ali mislim da od ovoga nikakve sreće naprijed nema. Mi imamo nerealizirane ideje u startu formiranja Ministarstvo obitelji, branitelja i tako dalje i sada imamo jedan ovdje košmar koji stalno se, ide dalje stvarajući probleme i drugim, i drugim sektorima. Centri za socijalni rad i obiteljski centri na način kako su kroz reformu zamišljeni isto tako su u, mislim iznimno, iznimno u teškoj situaciji za profunkcionirati a kamoli, a kamoli nešto drugo. Prema tome u ime Kluba PGS SBHS MDS držimo da sa ovim nismo na tragu unapređenja onoga što bi ovdje trebalo biti rezultat. I zbog toga mislimo da bi bilo zaista bolje ne produbljivati na ovaj način odnose između socijale i obiteljske skrbi i zdravstva, a završit ću sa nečim što sam i ove godine barem dva put rekao: to će nam se dešavati uvijek dok god ne budemo imali ministarstvo za zdravlje kao rezultat različitih političkih kompromisa. MI smo nekada imali one čuvena ministarstva za društvene djelatnosti u kojima je bilo nabrojeno masu toga pa je iz toga proizašlo ministarstvo koje mora biti sa, u kome moraju uvijek biti socijala i zdravstvo pa sada još puno toga drugoga. Ovoj zemlji treba ministarstvo za zdravlje, a svako bi odgovorno u strukturi poslovne izvršne vlasti trebao raditi svoj posao. Netko socijalu, netko bi trebao brinuti o zdravlju i uvjetima za zdravlje naroda. To ovako strukturirano ministarstvo i sa ovim što mu se kroz sve ovo što imamo između ostalog i danas ovdje za vidjeti, gura, ne može ostvarivati i ne ostvaruje. I zato nam stoji i zapinje ono što je najvažnije i ne pomičemo se u tome a to je reforma zdravstva u kojoj se ne pomičemo. Hvala.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine predstavniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege upravo ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjeg tijela državne uprave koji se sastoji od nekoliko članaka ukupno 5 govori o onom što treba premostiti i što treba napraviti čim prije i u postupnom načinu kako bi rad ministarstava postao učinkovit i djelotvoran. Naravno da se odredbama utvrđuje o djelokrugu Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, obavljanje poslova u području socijalne skrbi te upravnih poslova iz područja obiteljsko-pravne zaštite. Uz članak 1. govori se i o promjenama riječ otrova u riječima opasnih kemikalija. Naravno da se radi preciznijeg određenja i usklađivanja sa direktivom Europske unije o razvrstavanju, obilježavanju i pakiranju opasnih tvari treba to raditi permanentno i neprestano. Također se uz članak 2. kako to bi već i trebalo detaljno se naglašava, nabraja, oprostite kolega me malo zaustavio. Također se govori [[Upadica: Molim?]] ono što u djelokrugu Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti obavljanje stručnih i preventivnih poslova iz područja obitelji. Naravno da je korisno da ovako se precizno obavljaju ti svi poslovi kako bi se stručni poslovi prevencije kriznih situacija u obitelji, obiteljskog savjetovanja i preventivno terapijski rad s djecom, mladeži, roditeljima, bračnim partnerima, osobama s invaliditetom i drugim članovima obitelji. U programu također ne samo hrvatske Vlade i našem stavljeno je u središtu svih zbivanja naša obitelj kako bi naravno na jedan preventivni način usmjeravali i funkcionirali u radu sa djecom, mladeži i roditeljima, te bračnim partnerima i s osobama sa invaliditetom i drugim članovima takve obitelji. Također se želi istaknuti što predlagatelj vrlo precizno i nomotehnički radi i kaže se što će se još preuzeti od Ministarstva zdravstva, socijalne srbi, a to jest sve one obavljanje stručnih i upravnih poslova koji se odnose na posebnu zaštitu obitelji u kojima su narušeni međusobni odnosi, posebice među bračnim drugovima. Statistički podaci evo nedavno i za grad Zagreb govore o broju razvedenih brakova. Najlakše se razvesti no problem je uvijek kako djeca razvedenih roditelja mogu ostati normalna i kako mogu imati potpunu brigu obzirom da njihovi roditelji, otac i majka ne žive skupa. Zaštitu djelce čiji roditelji žive odvojeno, pa ona djeca o kojima se roditelj na žalost ne brinu, jer ima i toga svakim danom sve više. Ne samo zbog ubrzanog življenja i rada nego zbog toga što je to na uštrb komocije takvih, u navodnike "roditelja". Pa onda se navodi posvojenje, zaštitu djece i mlađih punoljetnika s poremećajem u ponašanju te djece i odraslih osoba pod skrbništvom, kao i praćenje izvršavanja obveza te postupanje po preuzetim međunarodnim konvencijama o zaštiti interesa i pravima djece. Sve to govori da naš posao zakonodavnog tijela jest da neprestano usavršavamo i mijenjamo zakone i propise. Stoga ovakav konačni prijedlog zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave mora se donijeti i po državi.
Replika, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Vidite kolega Peronja, vi ste rekli da je trebalo ovim zakonom nešto razriješiti, jel'. Ovaj zakon je očito trebalo promijeniti zbog ovog zakona o kojem smo prethodno raspravljali, a to je Zakon o opasnim, o kemikalijama, jel'. A onda se tim iskoristio taj povod da se još malo zatruju odnosi između Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi i Ministarstva obitelji, jel'. Pa sad imate u ovom zakonu, ne da se razrješuju stvari nego se anticipiraju neki budući događaji i zakoni koje ćemo mi tek raspravljati. Tako ovdje se već točno zna tko će odlučivati o osnivanju obiteljskih centara, tko će nadzirati njihov rad, tko će utvrđivati mrežu obiteljskih centara, iako mi nismo još opće donijeli Zakon o obiteljskim centrima. Ne znam kako to mi možemo sad već reći tko bi trebao donijeti odluku o osnivanju obiteljskog centra ako tek trebamo dobiti Zakon o obiteljskim centrima u drugo čitanje. Možda tamo doista predlagatelj usvoji ono što kaže Zakon o lokalnoj samoupravi da o socijalnoj skrbi odlučuju jedinice lokalne samouprave, pa će reći da odluku o osnivanju obiteljskih centara donosi predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave, pa ćemo opet onda morati doći, sjesti ovdje i mijenjati ovaj zakon. Dakle, ovaj zakon ili pisac ovog zakona možda ne zna da je skinut hitni postupak sa Zakona o obiteljskim centrima i da je Zakon o obiteljskim centrima otišao u drugo čitanje i da se ne zna kakva će on biti u suštini. Pa ne možemo mi ovdje onda reći koje ministarstvo će odlučivati o imenovanju ravnatelja obiteljskog centra, jer to još nitko u ovoj državi ne zna.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Peronja.
Evo ja ću samo još jedanput upravo demantirati rečeno, jer u članku 16. stavak 4. on se mijenja i glasi koje poslove ministarstvo obavlja, stručne poslove savjetovanja i prevencija koje se odnosi na brak i smanjenje razvoda brakova, smanjenje pobačaja, međusobne odnose roditelja i djece, uzdržavanje i druge okolnosti u obitelji koje traže stručnu pomoć i potporu, odgoj djece, posvojenje, prevenciju svih oblika ovisnosti kod djece i mladeži, probleme sa invalidnošću, uključivanje u svakodnevni život nakon duljeg boravka u odgojnoj ustanovi. Također obavljanje stručnog i inspekcijskog rad nad radom obiteljskih centara. Dakle, ovo je jedan od upravnih postupaka. Poticanje osnivanja savjetovališta za djecu i mladež obitelji osoba sa invaliditetom i žrtva obiteljskog nasilja. Naravno da je i ovo jedan doprinos koji još više decentraliziranih poslova središnjeg tijela državne uprave na općine, gradove, odnosno županije. Naravno da uskladbom svih mogućih propisa koje ćemo mi donijeti i donositi one se rade paralelno i u hodu.
Druga replika, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Evo uvaženi kolega kaže da treba premostiti postojeći problem i da treba učinit to što prije, vjerojatno pravdajući i ovu hitnost postupka. Malo međutim cinično to zvuči i reći treba učiniti to što prije, nakon dvije godine proteka mandata. Logično pitanje koje se postavlja jeste, a što ste radili u ovih skoro dvije godine. s kojim ciljem, drugo pitanje koje se može postaviti, je formirano to ministarstvo, među ostalim obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, a prije toga dva ministarstva, prije toga su ukinuta. Za to ministarstvo sa tim čudnim nazivom, mogu se kladiti da 99% javnosti ni ne zna točno kako se zove, a još manje što mu je u nadležnosti. Ali izgleda da niti sama Vlada ne zna što je u nadležnosti toga ministarstva. Ne može se pobjeći od dojma da je ministarstvo formirano, među ostalim, iz demagoških i politikanskih razloga i osobnih potreba možda u predsjedničkoj kampanji koja je završila kako znamo. Da Vlada nema strategiju i da je neće ni imati čini mi se da je razvidno i iz ovoga zakona, ovoga prijedloga zakona, a time niti do kraja mandata sasvim je jasno neće imati niti što provoditi. Uistinu gospodo iz HDZ-a čudan način da se Hrvatska pokrene.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Upravo je i ovaj prijedlog zakona pred nama potvrda onoga programa koji je hrvatska Vlada donijela. Ovaj tek dvije godine mandata vjerujem da će program biti ostvaren i prije isteka četverogodišnjeg razdoblja. Upravo se i taksativno i navode svi oni poslovim kojim će se, koje se mijenjaju i tako da postane učinkovitiji i djelotvorniji središnjih tijela državne uprave.
Poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade. Pa evo, pred nama je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave, naravno sa Konačnim prijedlogom zakona, a same predmetne izmjene predloženog zakona apsolutno treba poduprijeti jer se istima utvrđuje, odnosno definira podijeljena nadležnost između središnjih tijela državne uprave, dakle resornih ministarstava. U konkretnoj situaciji dakako radi se o razgraničenju nadležnosti između Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi s jedne strane i Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti s druge strane. Naime, radi se o dijelu poslova koji se direktno odnose na sustav socijalne skrbi koji bi se u budućnosti uredio na način da Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi obavlja upravne poslove a koji se odnose na posebnu zaštitu obitelji u kojima su narušeni međusobni odnosi, zatim zaštitu djece o kojima se roditelji valjano ne brinu, posvojenje, zaštita djece i mlađih punoljetnika s poremećajima u ponašanju te djece i ostalih osoba pod skrbništvom. I drugo, Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, a sve počev od 1. siječnja 2006. godine obavljalo bi stručne poslove prevencije i savjetovanja koji se odnose na brak, populacijsku politiku, međusobne odnose roditelja i djece, odgoj djece, poticanje odgovornosti roditeljstva i skrbi za članove obitelji i kako to sve fino stoji u članku ovaj koji se mijenja, odnosno kojeg imamo kompletno u tekstu samih naravno predloženih izmjena. Ovaj zakon sasvim sigurno pridonosi ne samo institucionalnom jačanju tijela državne uprave već stvara, uistinu stvara osnovne normativne preduvjete za realizaciju čitavog niza programa koji se odnosi na aktivnosti i sektora civilnog društva a pogotovo u provedbi nacionalne obiteljske politike, nacionalnog programa djelovanja za mlade, nacionalnog programa za djecu u Republici Hrvatskoj, zatim strategije jedinstvene politike za osobe sa invaliditetom, nacionalne strategije za zaštitu od nasilja u obitelji itd. Dakle cijelog segmenta socijalne skrbi o kojoj imamo i u obrazloženju samog zakona u smislu reformskih zahvata u tom segmentu dovoljno pokazatelja što se želi postići izmjenama ovoga konkretnog zakona. U formalnopravnom smislu a što nije nebitno naglasiti, jasnim i preciznim razgraničenjem nadležnosti uvodi se uistinu ili bi se trebalo uvesti i više reda i odgovornosti ukupno sagledavajući sustav socijalne skrbi iako ni zbog čega drugog upravo u tom smislu ovaj propis treba podržati. Dakle zbog jasnog razgraničenja nadležnosti. Nadalje, svjedoci smo i započete reforme djelatnosti ukupno sagledavajući socijalnu skrb, a ista može saživjeti, odnosno polučiti svoje pozitivnosti samo uz preduvjet da sustav državne uprave, odnosno ustrojstvo i djelokrug središnjih tijela državne uprave postane, definiraju se na jasan i normativno pregledan i prihvatljiv način. Osobno držim da će ovaj prijedlog zakona upravo u idućoj, dakle u 2006. godini omogućiti ostvarivanje ne samo daljnjeg razvoja djelatnosti socijalne skrbi već i ostvarivanje započete reforme u njezinoj punini. Shodno svemu izloženom, apsolutno ovaj prijedlog zakona u predočenom obliku treba i podržati.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa vidite kolega je rekao da ovdje se radi o razgraničenju poslova. Ja možda nemam isti tekst zakona pred sobom. Ja sam čitao ono što su do sada imali u opisu poslova Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i Ministarstvo obitelji i svega ostalog, i vidim da praktično je članak 16. u potpunosti promijenjen, ne samo da se razgraničavaju poslovi nego će eto to Ministarstvo obitelji dobiti jednu jako važnu funkciju i ovlast koju bi trebalo očito dati svim drugim ministarstvima koja se zove distribucija publikacije iz svojeg djelokruga pa ćemo tako valjda sada imati uz ministra, državnog tajnika, pomoćnika, šefa službe i korpotere, znate. I to je jedino ministarstvo koje u svojem djelokrugu poslova ima distribuciju publikacije svojeg djelokruga jel'. Čak nema primjerice niti ili ima, kaže obavljanje poslova promidžbe, informiranja te tiskanja. Što li to znači da će imati i tiskaru u svom sastavu Ministarstvo obitelji, veli i distribucije i publikacije iz svog djelokruga. Jedno od najvažnijih područja gdje trebamo informirati javnost jeste područje prilagodbe države u predpristupnim pregovorima, trebamo senzibilizirati javnost, trebamo ju upoznati, trebamo dobiti građane, pridobiti ih da sudjeluju u reformama. E vidite ako bi negdje to trebalo pisati, onda bi trebalo možda pisati u poslove Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija, ali tamo ne piše to, tamo piše ono što jest posao nekog ministarstva, a to je da informira, da upoznaje javnost sa time što radi, ali ne da distribuira publikaciju jer onda treba vjerojatno vidjeti kolika će biti penetriranost tih materijala kroz tržište, koliko će biti prodajnih mjesta, gdje će biti i kako su korpoteri odradili svoje poslove i ostalo. Dakle potpuno novi opis poslova i potpuno nova uloga ministarstava. Uopće do sada nismo to nigdje imali niti je poznato u europskoj praksi da se ne tko bavi, neko ministarstvo bavi distribucijom svojim materijala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani gospodine Mršić mene se uopće ne tiče koji ste vi zakon čitali, da li ste ovaj ili neki drugi zakon čitali. Ja znam da sam čitao i obrazlagao Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave i tvrdio sam i tvrdim i sada vaša rasprava ili replika me još više podupire u tom stavu, jest da je vama zapravo ne paše sada definiranje jasno razgraničenje nadležnosti u okviru ustroja ureda državne uprave kao osnovni normativni dakle temelj da bi se djelatnost socijalne skrbi kao segment jednog i drugog ministarstva mogla plasirati u 2006. godini i sam program, dakle reformski program u idućem vremenskom periodu. Ići izvlačiti određene ajmo reći ono što je sistematizirano u okviru djelokruga pa ga karikirati na način kako ga vi to činite u smislu prezentacije promidžbe povezivajući čak to sa djelovanjem Ministarstva vanjskih poslova itd. to je prilično neukusno. Pogotovo, vidite sad se ljutite, klimate glavom kada sam ja upotrijebio samo izraz "neukusno", jer neukusno je na taj način komentirati onu djelatnost koja se odnosi na djecu, na invalide, na socijalnu skrb itd. Dakle želim reći da ovo nije šala, predlagatelj se nije šalio sa ovom materijom nego dakle postojeću problematiku želi najprije sistematizirati u okviru budućeg ustroja državne uprave da bi se upravo ovaj socijalni program ili taj socijalni segment aktivnosti Vlade mogao na pravi način i realizirati u 2006. godini i u idućem vremenskom razdoblju.
Poštovani zastupnik Ivica Pančić, replika. Izvolite.
Evo zahvaljujem. Nema mjesta nervozi i Vlada može pogriješiti. I Vlada je krajem 2003. godine donijela jedan nemoćni prijedlog ustroja državne uprave i zato mi sada trošimo vrijeme da popravimo ono što se vjerojatno i ne da popraviti. Kaže gospodin, cijenjeni zastupnik kaže ove izmjene zakona potrebne su radi jasnog razgraničenja nadležnosti i uvođenja više reda i odgovornosti. Retoričko pitanje koje se može postaviti, znači li to da je ustroj državnih tijela iz 2003. godine doprinio neredu i neodgovornosti pa gledajući hrvatsku zbilju izgleda da ste u pravu i po prvi puta kritika Vlade dolazi iz vaših redova i to je dobro i to ja pohvaljujem. Nije jednostavno braniti ovaj zakon i ja vam uistinu nisam zavidan, jer neki zakoni se jednostavno ne mogu braniti. Ali u nužnost ovih promjena vjerovao bih da Vlada, znači ne sada saborski zastupnici već da Vlada prizna grešku i da kaže pogriješili smo, napravili smo grešku krajem 2003. godine i sada pokušavamo tu grešku ispraviti. Naravno mi bismo rekli, bivšu Vladu ste proglasili nesposobnom, to je vaše pravo, ali kako onda da nazovemo mi ovo što ova sada aktualna Vlada radi? Evo to ću prepustiti vama. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Pa predstavnik vašeg kluba se fino izrazio tim nastojanjima Vlade, izrazima doista uvredljivim koje ja neću niti ponavljati. Govoreći ispred kluba je biranim riječima, izrazima … [[Govornik se ne razumije.]] cinizam, neodgovornost, itd., sa jednim neukusnim, neprimjerenim načinom ocijenio ova nastojanja i predloženi zakonski tekst. To je prvo. Drugo, što se tiče nervoze, ne kolega nisam ja nervozan, znate? Ovdje imamo jedan konkretan zakonski prijedlog koji po mojoj procjeni koja ne mora biti točna zapravo poboljšava stanje na način da postavlja temelj za buduće funkcioniranje sustava državne uprave. Vi ga dakako imate pravo, to je vaše pravo da ga karikirate. Ali dopustite da je i moje pravo da vas upozorim kada određene segmente tog budućeg ustroja karikirate i izvrćete zapravo po mojoj procjeni neprimjereno pa čak i ruglo. Dragi gospodine zastupniče, vi ste i bivši ministar. Ja kad bi krenuo, stvarno bi mi malo 5 minuta, sve vaše one aktivnosti kad ste vodili to ministarstvo i koje su rezultirale znamo s čim i kakvim pa da ne kažem i procjenom da taj segment kao, odnosno braniteljsku populaciju uistinu treba i na drugi način zaštititi ne samo normativno, nego i sustav vođenja resornog ministarstva, gdje bismo stigli. Zapravo, ne jedno, mogao bih ja na to potrošiti puno više rasprava. Konkretan odgovor vama. Nema nervoze. Naprotiv, ovaj Prijedlog Vlade ide za tim da poboljša sustav državne uprave u segmentu socijalne skrbi i to će kad donesemo zakon, kad prihvatimo ova zakonska rješenje uistinu u 2006. godini uslijediti.
Replika, poštovati zastupnik Nenad Stazić.
Vidite, poštovani kolega Tomljanoviću, ja se vama zapravo čudim. Vi ste se sad uprli da obranite ovaj zakonski prijedlog kao nužan, pametan, kvalitetan, neophodan, upravo idealan. Pa ja vas pitam, kad se donosio osnovni zakon, kad je Vlada predlagala svoj ustroj, pa što tada umjesto da ste branili tada taj zakon, što tada niste rekli Vladi, pa gledajte ne valja vam to, trebali biste to ipak razgraničiti na ovaj način na koji sad Vlada predlaže. Da ste vi to tada govorili, a ne zdušno branili onaj zakon za koji sad kažete da ga treba popraviti, a onda ste tvrdili isto tako da je fenomenalan, a sad ga treba popravljati jer očito nije valjao i to po mišljenju Vlade, sad pak branite posve suprotnu poziciju od one koju ste branili kod donošenja osnovnog zakona. Vi sad tvrdite ovdje, evo, treba nužno napraviti, hitno je to, mora se napraviti razgraničenje poslova između 2 ministarstva. A ja vam kažem, kolega Tomljanoviću, ne mora se napraviti. Moralo se napraviti. Moralo se odmah na početku. To je posao koji se radi na početku mandata. Vlada je sama sebi određivala ustroj, nije joj određivala ni Austrija, nitko joj nije određivao. Sama je rekla da tako hoće. Sama je rekla da tako hoće. Pa ako možda neke stvari ne može raditi samostalno, ali ovaj je mogao. Ovaj posao je stvarno mogla napraviti samostalno. Ali znate zašto nije? Jer nije imala, dragi kolega Tomljanoviću, nije imala pojma što hoće. Nije imala pojma što hoće. Ali lako je to što Vlada nije imala pojma što hoće nego je žalosno to da ona taj ustroj mijenja u onim djelatnostima koji se tiču osjetljivih skupina, djece i invalida, s kojima se ministar i ministrica očito loptaju. Evo, bavi se ti s njima, neću ja bavi se malo ti. Neću ni ja, evo tebi. I tako pola mandata.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Kolega Staziću, ne branim ja suprotnu poziciju. Sada, a nešto sam drugo zagovarao ili branio, ne znam kad ste vi to primijetili pa možete još jednom provjeriti, uvjerit ćete se da ja ne branim suprotnu poziciju. Ja samo govorim da ovaj Prijedlog, sadašnji Prijedlog koji imamo ispred sebe apsolutno poboljšava normativno i u sustavu državne uprave mogućnost, ne popravlja mogućnost nego slaže jedan normativni okvir da se sve ovo u okviru socijalne skrbi kako Vlada definirala i realizira u 2006. godini i u idućem mandatom razdoblju. Ništa više i ništa manje. To što vi ponovno i opet svojim istupima želite to na neki način teatralno napraviti od svega toga jednu predstavu, proglasiti Vladu nesposobnom, nekompetentnom, nestručnom, aludirajući na onu populaciju na koju se ova djelatnost odnosi kao Vlada o tom dovoljno ne skrbi, itd., to je ja ponavljam vaše pravo. To je vaše pravo i vaš stil izražavanja ne samo u ovoj temi nego u bilo kojoj temi. A meni morate isto dopustiti mogućnost da se ja, ne samo da si ja to ne mogu prihvatiti. Iz dva razloga, prvo jer to nije točno, dakle, nije korektno i na jedan neprimjeren način se jedan prijedlog zakona i u tom smislu pa i kroz saborsku raspravu komentira. A znate, kolega Stazić, što se Austrije tiče ću vam odgovoriti. Nije Austrija ni ovaj puta bila savjetodavac niti predlagatelj u smislu Vladin prijedloga prema Saboru. Vi jako dobro znate tko je otpočeo razgovore kada i pod kojim kondicijama i sa Austrijom kada, ako aludirate na imovinu i u smislu povrata austrijskim državljanima. A Austrija je vrlo blizu u zemljopisnom smislu nekim dijelovima Slovenije koje su, možemo isto raspravljati o tome, otuđeni, parafirani, itd., itd., u smislu djelatnosti vaše stranke, da ne kažem čelnih ljudi u vašoj stranci. Znate, u svakoj temi možemo raspravljati na tisuću načina, ali ja vaš uvredljiv i zajedljiv ne prihvaćam ni u jednoj varijanti.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Republika Hrvatska obvezala se na stvaranje svih pretpostavki za razvoj službi koje pridonose jačanju državnih institucija, a koje su namijenjene obitelji, djeci i raznim socijalnim skupinama. I upravo iz tog razloga Vlada donosi program za razdoblje 2003. do 2007. godine koji se temelji na posebnoj pozornosti i brizi za obitelj. Dakle, jedan od prioriteta ove Vlade je upravo poboljšanje položaja žena, jačanje obitelji u društvu, a posebno kroz demografski rast. Ovim izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave pridonosi se institucijalno jačanje tijela državne uprave, lokalne, regionalne i samouprave i civilnog društva u provedbi Nacionalne obiteljske politike, Nacionalnog programa djelovanja za mlade i djecu, te Nacionalne strategije zaštite od nasilja u obitelji. Da bi se postiglo provođenje programa ovim izmjenama Zakona donosi se podjela nadležnosti poslova iz djelokruga obiteljsko-pravne zaštite između 2 ministarstva. Uvažavajući pri tom razdvajanju započete reforme sustava socijalne skrbi. Dakle, u ovom Prijedlogu zakona Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti obavljalo bi stručne poslove prevencije i savjetovanja. Naime, po ovom Prijedlogu zakona ministarstvo postaje nadležno tijelo za osnivanje stručnih i nadzor obiteljskih centara, savjetovališta za žrtve zlostavljanja i ostalih različitih skupina iz ovog djelokruga. Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi obavljalo bi upravne poslove, a koji se odnose na posebnu zaštitu obitelji u kojima su narušeni međusobni odnosi. Posebno među bračnim parovima, zaštitu djece o kojima se roditelji ne brinu, posvojenje, zaštitu djece i mladih, punoljetnika sa poremećajima u ponašanju. I na kraju da zaključim držim da je podjela nadležnosti prema ovom Zakonu garancija da će sustav skrbi o predmetnoj populaciji biti učinkovit i na korist općeg dobra te ću glasovati za donošenje prijedloga Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave. Hvala vam.
Hvala. Izvještavam zastupnike i zastupnice da je isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj temi. Replika, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Što manje govorili o pravima djece, o značaju obitelji, a što više radili upravo u korist djece i hrvatske obitelji tim bolje, međutim to baš nije primjetno. Puna usta su nam i djece i obitelji, međutim vidimo do čega dolazi i ovdje u Saboru. Ja bih postavio samo jedno jedino pitanje da me uvjerite u ispravnost ovih zakonskih promjena, znači gospođo Šolić recite zašto je onda ukinuto Ministarstvo rada i socijalne skrbi, zašto je formirano Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti te Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i smatrate li ako se sada zdušno zalažete za ove zakonske promjene da je to krajem 2003. godine bila pogreška za koju ste vi digli ruku i ja uopće ne smatram tu ništa sporno, ali radi uvjerljivosti volio bih, ako se može da dobijem odgovor na ovo pitanje. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa. Evo gospodine Pančić ja ću vam odgovoriti na vašoj brizi u ovom izlaganju. Svaka Vlada zapamtite kada ima pravo ima pravo i ovlast da donese ustroj za koji misli da će biti po njoj najbolji. Što to vama smeta što se to donosi i mijenja na pola mandata? Ja mislim da nema razloga. Pa ova Vlada će dobiti i drugi mandat, to sam sigurna i nemojte se smijati pa makar nas vi blatili koliko god možete jer nemate apsolutno ni jedne prave činjenice ni argumenta za to. Hvala.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić, replika.
Pa vidite gospođo Šolic, vi ste rekli da je ovo zato da bi se osigurao demografski rast, dakle da se razdvajamo, a ja ću vam sad citirati što je pisalo u prijedlogu zakona koji vi mijenjate jel'. Dakle kaže: "Ministarstvo obavlja i poslove koji se odnose na brigu obitelji i provođenje mjera pronatalitetne politike, doplatak na djecu." itd. Vi te dvije vrlo važne nadležnosti mijenjate u sljedeće. Kaže: "Ministarstvo se brine poslove koje se odnose na brak i smanjenje razvoda braka, smanjenje pobačaja, međusobne odnose roditelja, djece." itd. Prema tome, vaš demografski rast se iz pronatalitetne politike pretvorio u brak, smanjivanje razvoda braka i smanjivanje pobačaja, to je vaša pronatalitetna politika. Dakle, potpuno ste redefinirali nešto što je bilo na početku i gdje se pronatalitetna politika ne može samo provoditi na to da budemo konzervativni i štitimo samo brak, a sve ostale mjere pronatalitetne politike ignoriramo i da idemo za tim da jedino smanjivanjem pobačaja ćemo rezultirati povećanjem broja rođene djece. Dakle, potpuno pogrešno govorite o nečemu što je sasvim dobro za čudo bilo definirano u izvorno tekstu zakona, dakle čak na prvom mjestu je bilo definirano da će biti Ministarstvo obitelji se brinuti o obitelji, a ne o braku nego o obitelji i da će se brinuti o pronatalitetnoj politici, a ne o smanjivanju razvoda braka i zabrani pobačaja.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa. Evo gospodine Mršić, pa pogledajte nemate opet pravo da u svojoj replici tvrdite nešto što nije točno. Upravo naša pronatalitetna politika potvrdila je da se u 2005. godini itekako povećao broj novorođene djece, 2005. godina oslovljena je kao "baby boom", to je točno i to su činjenice koje vi ne možete pobiti bez obzira koliko vi bili nezadovoljni ovo što poduzima Ministarstvo i Vlada. Hvala.
Poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Ja se već 15 godina bavim politikom pa znam da nije baš uputno reći ovo što ću ja sad reći. Povodom jednog ovako maloga i naoko nevažnog zakona da sam rezignirao političari šire optimizam, a ne rezigniraju jer na žalost povodom ovoga prijedloga moram reći da sam rezignirao jer se definitivno potvrđuje još jednom kako je jedno neobično važno područje za život društva, bilo kojega društva potonulo u jedan posvemašni organizacijski raspašoj. Organizacijski raspašoj, tako se može nazvati stanje kakvo imamo u području socijalne politike u Hrvatskoj danas i posljedica toga stanja još uvijek nije jasno vidljiva jer bih rekao da stvari funkcioniraju po inerciji, po inerciji se događaju i zahvaljujući odgovornom radu ljudi koji se u našim službama, centrima za socijalnu skrb, pa i u samim ministarstvima jednom, drugom, trećem, četvrtom rade svoj posao. Želim reći, mislim da to čak ne treba ni dokazivati i da nije bilo ministrice obitelji, da nije bilo ministra zdravstva da bi stvari funkcionirale ovako kako funkcioniraju najmanje, a vjerojatno i puno bolje. Ovo što imamo ovdje danas ja bih na upit ajde stavi amandman pa da vidimo kako to urediti. Ne bih mogao odgovoriti niti bih mogao dati bilo kakav suvisao prilog poboljšanju ovoga što se ovdje nudi jer to naprosto nema nikakve veze ni sa kakvom koncepcijom. Da imamo bilo kakvu koncepciju onda bismo mogli reći evo to je loša koncepcija kojoj prigovaramo to i to, ali s te loše koncepcije se konsekventno onda izvodi takva i takva organizacija, ali ovo je provizorij. 2 godine mi u cijelom sustavu socijalne politike imamo provizorij i ovo nije zločestoća oporbenog zastupnika, nema niti jedne države u Europi koja bi tako olako preko noći bez razmišljanja, bez konzultacije struke napravila ono što smo mi u Hrvatskoj napravili. Trebalo je samo pogledati kako se zovu ministarstva koja se bave socijalnom politikom u Europi. Imate najčešće dvije ili tri formulacije ili su to ministarstva rada i socijalne politike ili ministarstva rada i socijalne dobrobiti jel', ne znam kako ćemo … [[Govornik se ne razumije.]] prevesti i to su države koje funkcioniraju stotine godina. Već u samom nazivu dakle tih ministarstava je na neki način sadržano i ono što oni pokrivaju i čime se bave. A mi smo ukinuli Ministarstvo rada i socijalne skrbi koje je po meni samo trebalo promijeniti naziv u Ministarstvo rada i socijalne politike jer bi to bilo puno bolje. Skrb je samo jedan segment socijalne politike socijalne skrbi. I u tim organizacijskim prekrajanjima bi možda imalo smisla da su hrvatski branitelji se našli jer je također riječ o socijalnoj politici prema jednoj skupini … [[Govornik se ne razumije.]] i time bi se priča u tom organizacijskom smislu dovela u jedan suvisao, smisleni red. Izbaciti rad se moglo napraviti. Ima u anglosaksonskim zemljama primjera da se rad izdvaja iz ovog korpusa socijalne politike, ali to osiromašuje samo značenje i pojam rada koji se svodi isključivo na produkciju, proizvodnju dakle vrijednosti a rad je društveni odnos. I zato se u mnogim državama rad i socijalna politika drže, drže zajedno. E sad pazite. Kada se napravi ono što se napravilo na samom početku. Kada se to napravi a da se ni sa čime ne obrazloži. Mi ovdje možemo nagađati o motivima. Kolege su već govorile šta su mogući razlozi bili? Šta su bili razlozi, očigledno su se podešavala ministarstva prema budućim ministrima. Ako je to bio motiv i način da se tako preustroji to je žalosno stanje naše odgovornosti ili neodgovornosti prema poslu koji trebamo obaviti. Ja ne znam je li to motiv. Kažu da se u politici zapravo o motivu ne bi smjelo ni govoriti jer to nije stvar, treba procjenjivati rezultate. Rezultat ovoga što imamo sada u sustavu je doista ovo što je danas ovdje predloženo, što je mijenjano nekoliko puta, odgađano pa se onda događa da se izrijekom o obrazloženju ovoga zakona kaže da će mrkva ići u jedno ministarstvo, a batina u drugo. Čak što više nevjerojatno kaže da će primjerice roditelji kojima treba pružiti savjet, savjetodavni rad i tako dalje, ali koje treba često puta i represivno veli goniti da ako se nađu u istome kažu sustavu onda se nalaze u sukobu interesa. Nevjerojatno. To je nevjerojatna priča. Dakle jedno ministarstvo će biti to koje će se baviti poslovima kaže: "Ministarstvo branitelja, međugeneracijske solidarnosti ono će se baviti smanjenjem razvoda braka, stručnim poslovima prevencije, savjetovanja, posvojenja, prevencije i tako dalje. Bavit će se poslovima kojima se svugdje u svijetu bave zavodi, agencije, ne znam instituti, a ne ministarstva. Mi smo zadnji put razgovarali prije jedno mjesec dana ovdje, dobili smo također jedan prijedlog iz toga ili tih ministarstava jer više ne znamo što otkuda dolazi a u dvije godine koliko traje mandat ove Vlade niti jedan zakon, niti jedan zakon nismo dobili koji bi se odnosio na meritum stvari. Sve su to bile ovakve priče o promjenama nadležnosti, šta ide u jedno, šta ide u drugo ministarstvo. Mi nismo ni jedan koncepcijski dokument vidjeli za bilo koje područje. NI za invalide, ni za mlade, ni za žene ni za djecu ni za stare. Ničega nema. Jedino što dobivamo povremeno to su ta nekakva izvješća i te promjene nadležnosti. Ako se organizacija uspostavlja pa to je elementarna abeceda. Onda organizacija treba nečemu poslužiti, ustroj nečemu služi. On je u funkciji nekakvoga, nije sam sebi svrha. A mi nemamo koncepcije da bismo rekli eto to je smisao. Možda ona negdje postoji u nekoj glavi. Ja se trudim odgonetnuti šta bi se to krilo iza ovakvoga, iza ovakvoga prijedloga? Ja to doista ne uspijevam prepoznati. Zato apeliram kao zastupnik u ovom Saboru uvjeren da nećemo imati većinu kod zahtjeva da se ovako nešto ne usvaja jer zapravo je tako svejedno hoćemo usvojiti ili nećemo ovo usvojiti. Da se malo ozbiljnosti da više ovom sustavu. Da se konzultiraju ljudi koji nekog vraga o tome znaju. Započeli smo reformu sustava, stvoreni su temelji, postoje dokumenti i nemojte svoditi cijelu priču na to da nam državni tajnici iz ministarstva koje nema nikakve veze sa meritumom stvari obrazlaže nešto što je po naravi stvari u resoru jednog, u jednom sasvim drugom resoru i pripada u jedno sasvim drugo područje, područje rada.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Evo upravo netočno je da ministarstva funkcionirala i bolje bez dosadašnjih ministara kad su upravo sadašnji ministri između ostalog polučili izvrsnost pa u konkretnom slučaju i osnivanje obiteljskih centara evo na području Splitsko-Dalmatinske županije. Također i u svezi osoba sa invaliditetom, poticanje odnosno osnivanje savjetovališta. Sve to što se navodi u članku 2. Vrlo konkretno. Također ove izmjene doista pridonose institucionalnom jačanju tijela državne uprave, lokalne i regionalne samouprave i civilnog društva u provedbi nacionalne obiteljske politike, Nacionalnog programa djelovanja za mlade, Nacionalnog programa djelovanja za djecu u Republici Hrvatskoj, Nacionalne strategije jedinstvene politike za osobe sa invaliditetom od 2002. do 2006., Nacionalne strategije zaštite od nasilja u obitelji od 2005. do 2007. te međunarodnih dokumenata iz djelokruga obitelji, djece i mladeži. Ovo su samo jedan od niza [[Upadica: Hvala lijepa.]] ispravaka netočnih navoda kolege.
Replika, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Pa ja bih uvaženom kolegi Vidoviću replicirao u onom dijelu kada je on postavljajući retoričko pitanje možda u svojoj raspravi pokušao nama obrazložiti zbog čega je došlo do ukidanja ministarstva na kojem je on bio na čelu kao čelnik, kao bivši ministar? Da li je to možda zbog toga što su se segmenti tih ministarstava dijelili prema nekim osobama? Gospodine Vidović Vlada u kojoj ste vi sjedili je praktične torije, to je za pravne udžbenike primjer kako ste upravo u tom vremenskom razdoblju su se resorna ministarstva, čak ministarstva osnivala da bi se zadovoljio ne osobni princip nego čak princip participiranja u vlasti temeljem izbornih rezultata. I vi kao ministar, kao član te Vlade sada spočitavate odnosno kao jedan od osnovnih razloga ne ulazeći u struku, ne ulazeći u meritum stvari dakle predbacujete, kritizirate ovaj prijedlog kao možda je to neko kao ono u sarkastičnom smislu zbog nekih osoba, pojedinaca i tako dalje. Ne postoji vlada osim ove od 2000. do 2003. godine koja je upravo to činila. Upravo to činila. Sve vrijeme svog postojanja. I kada se održavala na vlasti, dobivala saborsku većinu na takav način. Trgujući zapravo i resornim ministarstvima i uticajima u Vladi i moći i tako to prezentirajući prema van. I kao ministar dakle u 4 godine nekome danas imate pravo eventualno kako ste vi to fino kazali u svom izlaganju pa možda je to bilo, bilo i zbog toga. Nije bilo zbog toga. Bilo je zbog toga da se segment rada i socijalne skrbi po programu Vlade ne za jednu godinu nego za višegodišnje razdoblje osmisli na bolji način. Da li će uspjeti ili ne? Pa Bogu hvala, vidjet ćemo. Uvijek, pogotovo u ovom segmentu treba očekivati bolje rezultate. Treba raditi na tome da ti rezultati budu bolji. Vi ko bivši ministar funkcioniranje ove Vlade tumačite na takav način, mislim pa to je isto tako vaše pravo. Zaključujem sa rečenicom da je upravo ta Vlada gdje ste vi bili ministar eklatantan primjer, to će ući u udžbenike na pravnim fakultetima kako je upravo u tom negativnom segmentu 4 godine [[Upadica: Hvala lijepa.]] ta Vlada funkcionirala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Pa ja ne bih ulazio u polemiku s kolegom, Tomljanovićem o ustroju bivše Vlade jer da je bilo po meni, a možda da se je bilo u mogućnosti ja vjerujem da bi se taj ustroj ministarstava promijenio. Ja vjerujem da bi do toga došlo. Dakle nisam nikakav ovdje, nikakav apologeta onakvoga ustroja. Maločas sam rekao što sam u svom segmentu kojeg sam vodio primijetio kao potrebno i što bih promijenio. Mislim da je varijanta da se ide u smanjenje broja ministarstava u načeli bila dobra. No ovdje je riječ o nećem drugom. Kada se ide u takav jedan koncept onda ispred toga mora stajati određeni koncept. U ovom slučaju ja odgovorno tvrdim da ga nemam jer ga nismo nikad vidjeli. O tome se radi. Iz koncepcije mora uslijediti to se iz programa rada Vlade na kojeg se vi pozivate to se ne vidi. Ja ću vam samo reći da je Ministarstvo rada i socijalne skrbi 3 godine vrlo pedantno, stručno, po svim pravilima struke izvršilo kompletnu provjeru svog organizacijskog ustroja i svih poslova. To je ministarstvo bilo dovedeno, trebalo je samo ga certificirati po iso standardima 9001. Ogroman posao je obavljen. Prava je šteta da se to što je napravljeno nije iskoristilo u budućnosti. O tome ja govorim.
Druga replika, poštovani zastupnik Frano Piplović.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa uvaženom kolegi Vidoviću bih replicirao kao dvostrukom kolegi, znači kao kolegi saborskom zastupniku i kao sociologu. Zapravo više mislim na ovaj drugi dio kolege, kolegijalstva. Naime, ako je ovo rješenje o kome vi govorite toliko loše čemu zapravo tolika briga za koalicijsku vlast, jer ako je to loše rješenje ono će zapravo dati svoje plodove bilo to loše bilo dobre. I zna se, za plodove loše ili dobre, kad je u pitanju politika i Vlada dolaze sankcije u vidu dobijanja ili gubljenja izbora. Međutim, za mene je puno bitnije kad su, kad je ova rasprava i mnoge druge rasprave u ovom našem Parlamentu kako smanjiti emitiranje prekomjernih količina negativne energije. Umjesto recimo ometača kojih imamo sada ovdje u Saboru za sprečavanje, znači onemogućavanje mobilnog telefoniranja mislim da bi bilo korisnije da ugradimo ispod sjedala onih saborskih zastupnika recimo limitatore koji bi ograničili emitiranje negativne energije prilikom nekih rasprava. Mislim da bi to bilo daleko korisnije i za kolege pojedinačno, a i za sve nas ovdje u Saboru, vjerojatno i za sve građane. Hvala.
Prijedlog je da se ugrade uređaji za emitiranje i kreaciju pozitivnih vibracija? Se vi javljate kao sa patentom? Dobro. Sad ćemo upravo čuti te pozitivne vibracije u odgovoru na repliku zastupnika Davorka Vidovića.
Pa ja mislim i nisam razumio zašto je kontekst replike prema meni bio iskorišten za ovaj izum oko tih Telettubiesa, tih dobrih vibri ili loših vibri, jer ja se nadam da ih ne emitiram niti takvu energiju niti tu vrstu poruka. Ja sad govorim da sam iskreno zabrinut za nešto što mi se čini da relativno dobro poznajem, a da dobro ne funkcionira. I ne može nam kolega biti jedini odgovor birači će to ocijeniti pa će kazniti ako nije dobro, ako je dobro podržat će. Ne možemo se s tim pomiriti. U međuvremenu mogu djeca umirati kao što nam se događa ovih dana u Vinkovcima, sustav će nam se raspasti. Jeste vidjeli u kakvim se uvjeti, u kakvim uvjetima žive naše obitelji? Hoće li do njih doprijeti sustav socijalne skrbi dok se mi ovdje oko organizacije prepiremo? Dok se prepiremo tko je nadležna. To su, živi su ljudi u pitanju. Pustite vi to, to više nema veze sa izborima ni s politikom. Država mora funkcionirati, nema veze sa strankama. O tome ja pokušavam govoriti.
Oni uređaji nikako ne mogu se nazivati Telettubiesima, to je nešto sasvim drugo, vi znate. Telettubiesi su 4 dražesna mala bića, jedan ima … [[Govornik se ne razumije.]] Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Zaista, kako ozbiljno raspravljati o ovom prijedlogu, ovoj neozbiljnoj tvorevini kojoj je eto predlagač Vlada krstila prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave molim s Konačnim prijedlogom zakona. I to evo što Vlada radi, jedan, dva, tri, peti put. 22.12.2003. savršeni oblik je usvojila. Tako da i Oscar Wilde bio je … [[Govornik se ne razumije.]] inače poznat po, kao dobar ljubitelj ukusa, ustroja, do tančine, to je njegovom književnom djelu razrađeno. To smo hvalili ovdje i slavili, mislim većina. E onda je uslijedio popravak u 4. mjesecu, jedan put, pa onda popravak u drugoj polovici godine 2004., pa sada 2005. i ne može dočekati izmak a da donesemo još jednu promjenu. 6 puta. 6 puta se mijenja ovo ustrojstvo. Polovica mandata utekla, a evo iz kluba HDZ-a imamo jednu mudru rečenicu, pa šta, pa mi ćemo usvojiti još jedan mandat. molim vas, ovako biti ciničan prema građanima, ovako im slati jednu gorku ironiju. Glavno je stvoriti nekakav šušur, lako ćemo mi sa biračima, već to ćemo mi lako, a onda 4 godine kako bi rekao … [[Govornik se ne razumije.]] odmaraj vanjka. I ovako nešto mijenjaj, uzmi, dodaj i tako. I tako vrijeme prolazi, a mi stvaramo dojam silne brige, naravno za djecu, ravnopravnost žena, sve nešto što je ovako in i što se nametne kao tema u medijima. I to se tako i obrazlaže ovaj prijedlog zakona. Nema veze s vezom s izmjenama koje se rade. Dapače, Ministarstvo obitelji, branitelja pa to je teško zapamtiti u dvije godine uopće o čemu se tu radi. To je teško, vidite i samim tim, dakle vidi se samo ministarstvo kad je dobilo naziv, a ne ustrojstvo jer ga još nema, još nikako da se ustroji podijelilo je obitelj. Molim vas, našu svetinju, obitelj, za koju smo se eto kunemo i svi ćemo za to reći i u dobru i u zlu, a ova vlast šta radi obitelji. Dijeli obitelj. Dijeli obitelj i to kroz 2 ministarstva, Ministarstvo, kako se ono zove, obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi koje onda ima posebne ovlasti. Ono što se nije svidjelo ovom ministarstvu neka se time pozabavi Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. Molim vas lijepo, pa kako se to Ministarstvo obitelji na čelu sa ministricom koristi tim ministarstvom, molim vas lijepo, kao nekakvim izbornim predmetom kao da je Vlada, odnosno pojedini njezin član ovdje konkretno ministrica kao da se nalazi u jednom američkom colledgu po izbornim predmetima. Onda biramo, malo ćemo se s ovim baviti, a ovo neću, ovo je već ružno, vidite tu imate kod djece, mlađih punoljetnika s poremećajem u ponašanju, ne time neka se bavi molim vas Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. E sada ovako napraviti ustroj zaista treba nepoznavati, nimalo ne kročiti svoju nogu ne u centar socijalnu skrb, niti proći ulicom, jer tamo stoje redovi ljudi pa da vidimo što ovaj prijedlog zakona ako bi se donio, što on znači za adresate za korisnike, najčešće za ljude u nevolji, pa će tako jedna žena sa svojom djecom recimo s jednim tinejdžer, još čak jedan bezazleniji primjer, gdje će ona ići, dijete ima poremećaj u ponašanju. Onda će ona doći u molim vas, doći će u savjetovanje a gore će stajati nova ploča, gore će stajati Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, a tu će biti savjetovanje, a onda će joj oni reći jer tu evo vidite stoji da se u krugu tih poslova to savjetovalište bi se bavilo i odgojom djece. E onda kada ona kaže o čemu se radi, e to nije gospođo za nas, molim vas izvolite doći i otići tamo u Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi pa pođite tamo u taj centar da vidite to je njihova nadležnost. To je gombanje sa ljudima, a da ne govorimo tako svaka stvar, zaštita obitelji, pretučena žena. Gdje će ona otići? Hoće li otići u savjetovanje ili će dakle, da li će otići u Ministarstvo obitelji ili će u Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi u ovaj centar i to je nešto strašno i to je nešto prestrašno. Ljudi neće zaista znati, pa kao što nisu znali sami uposlenici s početka, tko će im potpisati njihov neki akt da li on spada pod ovo ministarstvo ili ono, s time su se oni suočavali. Ljudi nisu dobivali određena rješenja koja su im možda značila ostvarenje nekih njihovih prava. To je trajalo punu godinu dana i više. E sada što će se događati s tim našim korisnicima, s tim našim ljudima? Pa koga briga. I ono što je lijepo rekao kolega Vidović, ali za to vrijeme se alarmantne stvari događaju. Događaju se smrtni slučajevi u obitelji. Pa vidimo da je ministar zdravstva odgovorio i na ovaj konkretan slučaj što se dogodilo, da je centar bio izdao mjeru, ali nadzor provođenja te mjere potpuno zanemariv. Nema odgovornosti ničije, a mi se ovdje bavimo ovakvim, pa ovaj ustroj, pa ustroj nije bezazlena stvar niti bezlezna stvar, ali nemojmo je učiniti bezleznom stvari. Ljudi neće znati kuda će ići bilo da se radi kažem o poremećaju u odnosima među bračnim drugovima, glede zaštite djece, poremećajima u ponašanju pa niti onda kada se radi o osobama pred kojima treba ili bi trebalo ili bi trebalo ih staviti pod samo skrbništvo. Prema tome ja predlažem, teško je, ovo se popraviti nikakvim amandmanom ne da. Ako je već prošlo toliko vremena onda bi zaista trebalo izgubiti bar još pola godine da Vlada povuče ovaj prijedlog i da se konačno odluči da sve ove poslove dade i stavi pod Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi ili pak pod samo savjetovalište koje evo je osnovano pri Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti jer se radi o poslovima kojima se kažem događaju u obitelji, a to su svi ovi odnosi koji se ponavljaju i preklapaju i ovako, s obzirom da imamo sada tu konkurenciju nadležnosti, dogoditi će se da neće postupati nitko na pravi način, a posljedice će biti teške i preteške. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, gospođo kolegice. Ova Vlada ne bomba ljudima, bombala je ona Vlada s ljudima koja je ukinula porodiljni dopust, porodiljne naknade, dječji doplatak za studente, koja je uvela jednu sramotnu komisiju kada su utvrđivali postotak invalidnosti hrvatskih branitelja. Ova Vlada nije bombala ni onda niti će bombat danas, niti danas bomba kao što ste vi bombali i gradili staračke domove u Dubrovniku i Zadru pa pitajte svoju Vladu kada su počeli, kad su završeni, kako su završeni starački domovi u Zadru i Dubrovniku. Ova je Vlada, odnosno Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi u proteklom razdoblju intenzivno radilo na smanjivanju broja smještenih korisnika u domovima i povećavanja broja korisnika koji koriste usluge dnevnoga boravka, pomoć i njegu u kući, skrbi i obitelj, samostalnog stanovanja te drugih mogućnosti prema ovoj mogućnosti u kojoj sada hrvatska, ova hrvatska Vlada čiji će mandat ne trajati još četiri mandata nego 40 mandata.
Ruža Lelić, poštovana zastupnica, sljedeći ispravak netočno navoda.
Gospodine predsjedniče, uvažena kolegica je rekla da ovakvim ustrojem ministarstva dijeli se obitelj, naša svetinja. Istina je da je obitelj naša svetinja i temelj našega društva, ali ovakvim ustrojem se oni ne dijele. Ministarstva djeluju na različite aspekte jedne obitelji i oni se međusobno dopunjuju. Po toj logici mogli bi mnoga ministarstva i urede ukinuti jer svi oni na neki način djeluju na neke aspekte u obitelji. Hvala.
Hvala. I poštovani zastupnik, Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, poštovani ravnatelju, kolegice i kolege zastupnici. Ja ću zaista pokušati bez političkih kvalifikacija racionalno pogledati u predloženi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih državnih tijela uprave, pođimo redom. Činjenica je da je ova Vlada na polovini mandata, to nije sporno među nama. Isto tako činjenica je da ova Vlada šesti put predlaže Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o organizaciji i djelokrugu tijela državne uprave. Šesti put. Šta to znači iz te dvije činjenice? Da Vlada pola mandata traži koncepciju kako bi organizirala središnja tijela državne uprave. Pola mandata. A kakav je prijedlog? Je li on u skladu sa načelima na kojima se temelji državna uprava? Jedno od važnih načela je stabilnost organizacije državne uprave. Kakva je to stabilnost u Republici Hrvatskoj kada u pola mandata, u pola mandata Vlada šest puta mijenja djelokrug i organizaciju i nadležnost središnjih tijela državne uprave. Ne možemo govoriti ni o kakvoj stabilnosti, prvo pravilo. Drugo, je li ekonomično šest puta vršiti reorganizaciju državne uprave? Nije. … [[Upadica se ne čuje.]] Možemo, naravno da možemo. Ali na čiji trošak, na čiji teret? Možemo, naravno. … [[Upadica se ne čuje.]] Točno. Kolega Lončar sigurno znate to. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro je. Što je još jedno od važnih načela u organizaciji državne uprave? Grupiranost upravnih oblasti. Grupiranost upravnih oblasti zato da građani ne moraju lutati iz jednog u drugo upravno tijelo, iz jednog ministarstva u drugo ministarstvo. Ovakvom čestom izmjenom djelokruga nadležnosti i organizacijom središnjih upravnih tijela građani su zbunjeni i mogu samo lutati od jednog do drugog ministarstva, a o grupiranosti upravnih oblasti već su moje kolege govorile. Evo ja ću vam samo navesti. Zaista prijedlog izmjena i dopuna predviđa u stavku 2., iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi: U djelokrugu i nadležnosti Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, ministarstvo obavlja upravne poslove i sad se briše "ostale poslove" koji se odnose na posebnu zaštitu obitelji. To se briše "ostale poslove". Nema ostalih poslova, nema grupiranosti u ministarstvu, a ovdje se kaže da je obitelj svetinja. Obitelj je upravna djelatnost, obitelj je u ovom slučaju upravna djelatnost i građani, članovi obitelji moraju sada ići u dva tijela državne uprave da bi riješili jedan te isti problem. Jedan te isti problem. Kad Ministarstvo obitelji, branitelja i kako se već zove sa stručnog aspekta nešto ocijeni onda to šalje u Ministarstvo zdravstva da ono to riješi po upravnom postupku, upravnoj nadležnosti. Pa je li to dobra organizacija? Je li to grupiranost po načelima kako se radi grupiranost u upravi? Zamislite koji se pozivaju kao svetinja, ministarstvo iz članka 16. mislim, to je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti obavlja, itd., obavlja stručne poslove savjetovanja i prevencije koji se odnose, e sad ponovno nema obitelji nego koji se odnose na brak, pa se to razdvaja na nekoliko segmenata pa otprilike državna uprava, imamo državnu upravu, to je Ministarstvo koje sam sad rekao, za pružanje preventivno terapijske pomoći. Državnu upravu koja u svom djelokrugu i nadležnosti ima pružanje preventivno terapijske pomoći, a onda kad pruži pomoć osoba iz obitelji mora otići u Ministarstvo zdravstva i tamo ostvariti svoje zakonom predviđeno pravo po upravnom postupku. To je iz ovog Prijedloga tako. Na kraju, zaista Vlada je obećala kad je preuzela mandat, da će državna uprava biti modernija, manja, učinkovitija. E sad je pitanje je li ona može biti modernija kad se 6 puta mijenja organizacija i djelokrug, je li može biti efikasnije kad se 6 puta mijenja organizacija, radnici prelaze iz jednog u drugo ministarstvo. I je li jeftinija za nas, mislim to kad određujemo financijska sredstva kroz budžet, ali najgore ona je puno skuplja za građane koji moraju ostvariti svoje pravo u državnoj upravi. Oni lutaju jer se svaki mjesec skoro mijenja djelokrug i organizacija državne uprave. To nije dobar saveznik za reforme koje nas čekaju u državnoj upravi, posebno kad radimo konkurentsku sposobnost Republike Hrvatske za ulazak u Europsku uniju. To apsolutno nije dobar saveznik. Ima još jedan interesantan zapravo poruka Vlade kad je prvi puta predlagala organizaciju središnjih tijela državne uprave, da je izdvojila u posebno upravno tijelo Državnu upravu na čelu koje je kolega gospodin Palarić. Time je Vlada htjela reći, ja kao Vlada izvan ministarstava, dakle, predsjednik Vlade, premijer posebno će se brinuti o državnoj upravi. Posebno će se brinuti jer zapravo nemamo ministra na čelu državne uprave. Nemamo ministra. Dakle, Vlada je tu dala naglasak, a posljedice su toga da se 6 puta mijenja organizacija središnjih državnih tijela uprave. Ako je to od premijera onda je to zaista politički gaf. Ako je to od ravnatelja kolege Palarića onda bi zaista trebao nama reći šta ga je navelo da 6. put mijenja organizaciju i djelokrug. Ne može se ovo opravdati efikasnošću. Ne može se opravdati efikasnošću naprosto ista upravna oblast se podijelila u dva ministarstva. Dva ministarstva će imati za istu upravnu oblast stručnjake, jedni će doduše voditi upravni postupak, a drugi će stručno obrađivati u svojem djelokrugu probleme iz područja obitelji, itd. To je loša poruka za sve građane Republike Hrvatske, posebno je loša poruka da nećemo uspjeti podići konkurentnost Republike Hrvatske naspram potreba za ulazak u Europsku uniju. Naravno da ne može se poduprijeti uopće ovakav Prijedlog zakona jer on sigurno nije domišljen baš zbog toga što jednu te istu upravnu oblast dijele, cijepa u dva upravna tijela. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani kolega je kazao i to dva puta obitelj je upravna djelatnost. I radi zapisnika i radi svega ostaloga mislim da ovo stvarno treba ispraviti kao netočan navod. Obitelj i u smislu ovog Zakona i čitavog niza drugih zakona apsolutno nije nikakva djelatnost.
I završni osvrt, državni tajnik Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Stalna briga o reformi državne uprave je bila prisutna od osnutka ove Vlade pa čak i prije imenovanja Vlade. I ova Vlada je imala prva snage drastično smanjiti broj ministarstava sukladno i preporuci stranih eksperata koji su sudjelovali u radnim skupinama pa čak i bivše Vlade. Mi smo prilikom izrade koncepta nove Vlade vodili računa o svima važnim mišljenjima domaće stručne i stranih stručnjaka i znanstvenika. I imali snage smanjiti broj ministarstava, pojačati ulogu predsjednika Vlade osnivanjem središnjih državnih ureda, između ostalog i Središnjeg državnog ureda za upravu i time riješiti jedan prigovor međunarodnih eksperata koji je i iskristaliziran kroz CARDS 2001., a to je da je potrebno osnovati posebno tijelo koje će se baviti državnom upravom jer je u Ministarstvu pravosuđa, uprave i lokalne samouprave segment uprave bio zanemaren. Teza da se Zakon mijenjao i da to pokazuje nestabilnost, neodgovornost Vlade je pogrešna. Ova Vlada je formirana sa 14 ministarstava, u toku trajanja mandata je smanjen broj i sada je 13 ministarstava, ali smo osnovali institucije koje su bile potrebne u ovoj zemlji, kojih nije bilo. Primjerice, Upravu za zaštitu i spašavanje, primjerice Zavod za nuklearnu sigurnost. Nadalje, s obzirom da je ovaj Zakon imao pravnu sudbinu kao Zakon o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i državnih upravnih organizacija, a da su izmjenama Zakona o Vladi osnovani središnji državni uredi, razvojem tih državnih ureda kao tijela središnjeg tijela državne uprave smatrali smo da bi bilo potrebno, korisno i nužno da na jednom mjestu bude ustrojena nadležnost svih središnjih tijela državne uprave, stoga jedna izmjena je imala za cilj uvođenje u sustav i središnjih državnih ureda za upravu. Razvoj društva u njegovoj prilagodbi, u prilagodbi standardima Europske unije zahtijeva i organizacione promjene na području socijalne skrbi, mi znamo da je znatan dio nadležnosti iz djelokruga državne uprave sukladno europskim standardima prenesen u nadležnosti sudova i sukladno svemu tome Vlada smatra da će ovakvo definiran djelokrug Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi sačuvati stabilnost zato što upravni postupci i dalje će se obavljati tamo gdje su se i do sada obavljali, a da će snažno Ministarstvo obitelji moći preventivno djelovati na uklanjanju negativnih pojava koje se mogu događati na poljima zaštite obitelji i mladeži. Mi dakako ne odbijamo sve navode koji govore da Vlada ne zna što radi, da nema strategiju razvoja društva, pogotovo ne strategiju razvoja državne uprave. Mi znamo što radimo, mi smo uspjeli donijeti Zakon o državnim službenicima sukladno europskim standardima, mi provodimo projekte … [[Govornik se ne razumije.]] , a jedan je od njih i funkcionalna revizija. Imamo snage strane i domaće stručnjake i poslati u svako ministarstvo kako bi se preispitala njegova organizaciona struktura. Za sada smo u nekoliko ministarstava proveli reviziju i u nekoliko ureda državne uprave u županijama ubrzano je nastavljamo i prilagodit ćemo hrvatsku organizaciju državne uprave europskim principima i europskim modelima kako bi bili u potpunosti kompatibilni sa zemljama s kojima želimo dijeliti zajedničku sudbinu u Europskoj uniji. S obzirom na sve ovo što sam rekao predlažemo da Sabor usvoji predložena zakonska rješenja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Evo tri rečenice. Gospodin državni tajnik je rekao i to ispravljam, kod ustroja državne uprave Vlada se rukovodila svim važnim mišljenjima domaćih i stranih stručnjaka. Na žalost nije točno jer da je to bilo tako ustroj ovih ministarstava se ne bi mijenjao evo sada ne šesti put, već peti puta, ono prvi put je bilo donijeta odluka, pa se onda pet puta to mijenjalo i smatram da je u velikoj mjeri na djelu bio čisti politički voluntarizam ili ta važna mišljenja domaćih i stranih stručnjaka dolaze pojedinačno svakih 4, 5 mjeseci. Hvala.
Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu do sutra u 9 i 30. Prijedlog Zakona konačni o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama, o elektroničkoj ispravi, vlasništvu, izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, Statut Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje, Zakon o javnom okupljanju itd. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave. Za ovaj Zakon je također potrebna većina glasova svih zastupnika, najmanje 77. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Gospodine državni tajniče amandman Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća taj amandman.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Zakon je dobio 74 glasa, jedan suzdržan, 29 protiv. Nije dobio kvalificiranu većinu. I tako zakon nije usvojen. Gospođe i gospodo zastupnici. Povodom informacije koju je glavna Haaška tužiteljica za ratne zločine u Haagu izvijestila Republiku Hrvatsku da je Ante Gotovina uhićen na teritoriju Španjolske u konzultaciji sa predsjednikom Vlade zamolio sam ga da se obrati Hrvatskom saboru i da da punu informaciju koju posjeduje o ovom slučaju. Izvolite predsjedniče.