I vama. Gospođa Andreja Marić iznosit će stajalište Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege. Posljednjih nekoliko dana u medijski prostor isplivao je stari problem, opet rastu dugovi veledrogerijama. Aktualni dug iznosi 5 milijardi 200 milijuna kuna od čega bolnice duguju 4,1 milijardu kuna, a ljekarne milijardu i 100 milijuna kuna. Predstavnici veledrogerija kažu da su sada s plaćanjima tamo gdje se stalo u listopadu prošle godine. Unatoč tadašnjoj djelomičnoj sanaciji od 1,34 milijarde kuna u prosincu plus još dodatnih 300 milijuna kuna dugovi nastavljaju rasti. Svaki mjesec bolnice stvaraju dug od novih 220 do 250 milijuna kuna. Čak 15 bolnica ima rokove plaćanja preko 356 dana i kod njih već postoji problem ograničene opskrbe, a ozbiljno prijeti i nestašica pojedinih lijekova kada se iscrpe zalihe u skladištima veledrogerija. Obzirom na ovaj tempo plaćanja plati se tek svaki četvrti lijek, stoga su razumni vapaji veledrogerija da ne mogu u nedogled opskrbljivati zdravstvene ustanove lijekovima, opremom i medicinskim proizvodima, a da im se ne izvršavaju obveze. Veledrogerije traže žurno podmirivanje 2,7 milijardi kuna za podmirenje dugova bolnica i ljekarni. Prijete moguće ovrhe prema najvećim dužnicima, a to znači da će osnovna funkcija bolnica, a to je liječenje ljudi biti izrazito ugroženi. Već dugo upozoravamo vladajuće da prijeti kolaps zdravstvenog sustava, korona kriza je dodatno produbila probleme, no resorno ministarstvo tj. Vlada ne provode potrebne reforme i ne rješavaju nagomilane probleme koje u zdravstvu postoje godinama. Glede financiranja sustava matematika je jednostavna, ako potrošite na liječenje pacijenta 1.000 kuna, a država vam za to plati 500 kuna jasno je da će se dugovi gomilati. Postojeći limiti nisu dovoljni za normalno poslovanje i sustav tako ne može funkcionirati. S jedne strane imate opće i županijske bolnice, domove zdravlja, ljekarne, zavode za hitnu medicinu za čije je poslovanje odgovoran osnivač, dakle županija odnosno Grad Zagreb. KBC su pod kapom države koja ih sanira. Prema Zakonu o ustanovama navodi se da osnivač ustanove solidarno i ne ograničeno odgovara za njene obaveze, a prema Zakonu o zdravstvenoj zaštiti navodi se da u ostvarivanju svojih prava, obaveza, zadaća i ciljeva na području zdravstvene zaštite jedinica lokalne, regionalne samouprave osigurava sredstva ako to ne osigurava RH. Država određuje cijene lijekova, veličine limita, kategorije stanovništva koji su oslobođeni plaćanja doprinosa za zdravstvo i dopunskog osiguranja, a za koje sama ne podmiruje sve obveze, a osnivači zdravstvenih ustanova, dakle županije bi onda morale podmirivati sve dugove. Pa se onda u praksi dešava da je županija prisiljena prelijevati novčana sredstva iz jedne ustanove u drugu kako bi je bar dijelom sanirala, posezati u rebalanse proračuna i sl. no i to je nedovoljno. Ministar financija ne jednom iznio je podatak da se u Hrvatskoj za zdravstvo izdvaja 861 euro po stanovniku, a u drugim zemljama EU izdvaja se 3.100 eura odnosno 9,9% BDP-a što je i onda dovoljno za funkcioniranje. Što nam to govori? Ovako više dalje ne ide. Ovakav sustav nije više održiv i država mora predstaviti reforme i jasno svima reći na koji način će to učiniti, hoće li i koliko udariti po džepu svakog našeg građanina, a ne činiti to ispod radara. E pa jedan od primjera je nova doplata lijekova za one lijekove koje pacijenti do sada nisu doplaćivali. Reći ću primjer iz moje struke, mnogi dijabetološki pacijenti mi se žele da ne mogu više doplaćivati svoj lijek jer mu je cijena skočila sa dosadašnjih 80 kuna nadoplate na 130 kuna pa mole neki drugi lijek. Recimo Metformin i Levotiroksin koji do sada nisu doplaćivali sad doplaćuju po nekoliko kuna, kuna po kuna. Dakle, na mala vrata HZZO je napravio referenciranje lijekova krajem 2020.g. što je rezultiralo poskupljenjem, no dodatni je problem što lijekove klasificira po skupinama, a ne po molekulama pa praktički miješa kruške i jabuke i onda kada pacijent traži izmjenu terapije često mu ne možete propisati najbolji lijek već neku srednju varijantu koja se ne doplaćuje. Dakle u zaključku, pacijenti zaključuju kvalitetnu zdravstvenu skrb, modernu 21. stoljaća, a država to mora omogućiti. Dakle na potezu je Vlada odnosno resorno ministarstvo. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Marijan Pavliček iznosit će stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Ova djevojčica je Martina Štefančić, Martina Štefančić bi ove godine napunila 31 godinu, no Martina Štefančić nije imala prilike nikad krenuti u osnovnu školu, Martina Štefančić nikad nije imala prilike se zaljubiti, vjenčati se, imati vlastitu djecu, Martina Štefančić je brutalno smaknuta, ubijena '92.g. u Općini Borovo u Borovo Selu u naručju svoje bake samo zato jer je bila Hrvatica. Ovo su vam Dario i Damir Pakšec braća koju su također '92.g. u okupiranom Vukovaru smaknuti niti oni nisu imali prilike se zaljubiti, niti oni nisu imali prilike se vjenčati i imati svoju vlastitu obitelj, svoju djecu ili svoju unučad. Nažalost, s njima su smaknuti i njihovi roditelji i bačeni u bunar i danas u Gradu Vukovaru prezimena Pakšec više nema, njihova loza je zauvijek uništena. Ovo vam je Tomislav Mikloš osam godina ubijen u listopadu '91.g. poginuo zajedno sa svojom majkom od srbočetničke granate u gradskom naselju Mitnica niti on nije imao nikada mogućnosti se zaljubiti, stvarati svoju vlastitu obitelj, imati svoju vlastitu djecu. Jučer je u Gradu Vukovaru u Pastoralnom centru Franjevačkog samostana postavljen stalni postav, izložba o djeci stradaloj u Domovinskom ratu na području Grada Vukovara i okolnih mjesta. Zahvaljujući autorici knjige „Mama ne vidim nebo“ Ane Galović opisane su biografije, nažalost kratke biografije i tragične sudbine 34 dječje žrtve, stradale u Domovinskom ratu, njihove slike, način i mjesto stradavanja. I smatram da upravo zaslužuju ako ništa drugo da im se bar u ovom hrvatskom državnom Saboru pročitaju njihova imena. Igor Balaš 16 godina, Dalibor Černok 6 godina, Stjepan Rukavina 17 godina, Gracijela Jelić 15 godina, Nevenka Markuš 17 godina, Boris Vaselek pripadnik Ukrajinske nacionalne manjine stradao u mjestu Petrovci svega 5 godina, Stevo Gegić 17 godina, već spomenuti Tomislav Mikloš i njegova majka, šestomjesečni Ivan Kljajić, Mario Kolarić 12 godina, Dario Peijić 11 godina, prijatelji Antonijo Vidaković 16 godina i Josip Bandić 15 godina, Đorđe Vidaković 13 godina, Josip Kovačić 11 godina, Antonija Zeko beba prerano rođena smještena u inkubator čiji je dotok struje prekinula srbočetnička granata bačena na Vukovarsku bolnicu, Ivan Barbarić, SAbahudih Gršić 16 godina, Matej Aleksandar, braća odnosno brat i sestra Zoran i Zorica Pavlović 17 i 15 godina, Goran Čečevac star godinu i 10 mj., Branimir Milošević Milić, Siniša Rajković 16.g., Jovan Josip Krošnjar 17.g.. Na Ovčari su ubijeni Dragutin Balog, Tomislav Baumgartner, Igor Kačić. U proboju ubijen Igor Černok, a nakon okupacije Vukovara Martina Štefančić, Dario Damir Pakšec, Franjo Matijević i Aleksandar Jagodić. Pozivam vas kada dođete u Vukovar obiđite ovaj stalni postav, prisjetite se ovih anđela, pomolite se za njihove duše jer vjerujem da nas, da nas nedužni gledaju s neba iz jednog boljeg svijeta. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Gospođa Vesna Vučemilović iznosit će stajalište Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolegice i kolege. Već godinu dana naš Informativni program počinje sa tri okvirna broja, nekoliko okvirnih brojeva vezanog za epidemiju virusa covid-19, pri tom nam ispod radara prolaze brojevi koji su daleko alarmantniji i važniji za budućnost Hrvatske. Službena statistika Državnog zavoda za statistiku u siječnju ove godine je objavila službene podatke o prošlogodišnjem kretanju stanovništva po kojima je Hrvatska dosegla najveću smrtnost, najmanju rodnost i najveći prirodni pad stanovništva od kad postoji. 20.721 je razlika između broja umrlih i rođenih u 2020.g. Čekala sam reakciju, bezuspješno, ništa. Nema reakcije vladajućih, nema nikakve zabrinutosti u medijima, nema ničega. Potpuna tišina i muk, ali korona, covid to svaki dan i tako godinu dana. A ovi podaci nisu nigdje izazvali apsolutno nikakvu reakciju. U svakoj normalnoj državi ovakav prirodni pad stanovništva od ponovit ću 20.721 stanovnika bio bi znak za sveopću mobilizaciju svih stručnjaka i izradu ne jednog nego nekoliko prijedloga demografske revitalizacije Hrvatske. Samo kod nas očigledno to nikoga nije briga ili se čekaju možda upute iz Bruxellesa, a da sve bude još nevjerojatnije, upravo je povjerenica za demografiju u Europskoj komisiji Dubravka Šuica iz Hrvatske, ni od nje ni traga, ni glasa. Nikoga očigledno nije briga što ćemo mi ovim tempom, ako se ne pogorša u samo deset godina izgubiti samo prirodnim putem 200.000 stanovnika, to su vam dva grada veličine Osijeka stanovništvo nekoliko naših županija. Ako tome dodamo i iseljavanje onda bi svi alarmi morali biti užareni u svakoj državi koja promišlja svoju budućnost. U razdoblju od 2015.-2019.g. prema službenim podacima EUROSTAT-a stanovništvo Hrvatske se zbog iseljavanja smanjilo za 4,26 stanovnika na 1.000 stanovnika. Samo je jedna država lošija od nas, ovaj put to nije Bugarska nego Litva. Prazni prostori koji su bili ratom zahvaćeni poput Banovine i Slavonije nisu više samo demografski već i gospodarski te sigurnosni problem. Unatoč svim projektima i zakonima o poticanju ulaganja, regionalne nejednakosti su i dalje prisutne, ne smanjuju se. Životni standard i kupovna moć ne rastu unatoč milijardama koje se kroz projekt „Slavonija, Baranja i Zapadni Srijem“ slijevaju u pet slavonskih županija. 18 milijardi vrijednih projekata nije zaustavilo iseljavanje ni smanjilo regionalne nejednakosti pa u što su onda uloženi infrastrukturni projekti koji kratkoročno zaposle građevinsku operativu, a dugoročno samo stvaraju troškove održavanja, novih radnih mjesta nema, a da bude još tragičnije građevinarstvo je gospodarska grana koja ima kronični nedostatak radne snage tako da na energetskoj obnovi rade radnici iz susjednih država. Na našim sveučilištima mladi se školuju za zanimanja koja trenutno Hrvatskoj ne trebaju, pa odlaze u inozemstvu gdje dobiju posao čim dođu bez preporuka i odgovarajuće partijske knjižice. Nešto je trulo u državi Hrvatskoj, očigledno smrdi sve jače, namješteni natječaji, manipuliranje s državnom imovinom, pogodovanje, razno razni marifetluci lokalnih čelnika postaju ozbiljan problem koji izjeda našu državu na svim razinama, guši ekonomske slobode, tržišno natjecanje i poduzetništvo. Dok na lokalnoj razini ne napravimo pomak teško ćemo napraviti pomak pozitivni i u cijeloj državi. Demografski problemi i devastacija kojoj svjedočimo su kompleksan problem, gura se pod tepih i ne rješava. Dok ne shvatimo ozbiljnost problema i počnemo raditi na njemu sve će i dalje ostati ovako. Nemojmo za 10.g. reći e sad je prekasno jer imamo Hrvatsku, ali pitanje je hoće li u njoj Hrvata biti. Hvala.
Hvala. Sada je na redu gospođa Anka Mrak Taritaš, koja će iznositi stajalište Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, vjerojatno ste svi čuli onaj vic kad televizija dođe snimiti prilog o jednom čovjeku i njegovom uobičajenom danu, ali problem je u tome da on svoj dan uglavnom provodi uz rakiju ili gemišt i to u klijeti ili krčmi pa mu novinarka veli da malo priča o kulturnim aktivnosti kojima se bavi i onda on krene, pa znate prvo kad se ustanem pročitam si jedno dvije novele, onda se obučem i odem u knjižnicu i kad dođem tamo dečki su već fest načitani. Na ovaj prastari vic podsjetile su me neke od zadnjih odluka stožera civilne zaštite u vezi onog što se može i tko što može u Hrvatskoj ili ne može raditi. Jedna od stvari koja se može raditi je sjediti u casinu ili kockarnici, ali jedna od stvari koja se ne može raditi je se baviti se sportom u zatvorenom. To je jedna od apsurda na koji danas želim posebno upozoriti. Da bude sasvim konkretna ova odluka znači da npr. šestorica punoljetnih srednjoškolaca maturanata mogu bez problema otići u kockarnicu ili casino i tamo do mile volje sjediti za automatima ili stolovima i u polumraku trošiti novac i stvarati ovisnost. Ovisnost o kocki je usput budi rečeno jedna od najopasnijih i najraširenijih ovisnosti koja čovjeku može donijeti materijalne i psihičke probleme i u težim slučajevima poticati kriminalno ponašanje zbog potrebe nabavljanja sve veće količine novaca jer nemojmo se zavaravati kod kockanja kuća uvijek pobjeđuje. S druge strane, ta ista šestorica maturanata koji možda svaki dan pola dana sjedne jedan uz drugog u razredu, a druže se i u slobodno vrijeme ne mogu otići u školsku ili neku drugu sportsku dvoranu i odigrati hakl tri na tri jer to je zabranjeno. Da stvar bude do kraja luda, oni se ne mogu družiti niti u kući jednoj od njih jer je dozvoljeno da u privatnom prostoru budu ljudi iz najviše dva kućanstva. Dakle, nakon škole u ovo još uvijek zimsko doba ružno je vrijeme ovi dečki iz ove priče ne mogu ni na hakl u dvorani, čak ni doma kod jednog od njih, ali ono što mogu je otići u kockarnicu i tamo se družiti do mile volje. I da bude jasno, ne govorim o tome da kockarnice treba zatvoriti to da ljudima branimo da rade postaje ozbiljno opterećenje za sve nas zajedno, ali ono što želim naglasiti i reći da su mjere opet neuravnotežene i nedovoljno promišljene i uvijek je nekima nešto dozvoljeno, a drugima nije. Pa ako djelatnost puni proračun onda se to može raditi ili ako je okupljanje organizirala crkva i onda ljudi iz vrha stožera mogu stajati u toj masi. Sve zajedno je ludo, sve zajedno je apsurdno i zato što su službene preporuke oko treninga u slučajevima kada su dozvoljeni vrlo detaljni i strogi. Dakle, kada je riječ o treninzima treba voditi evidenciju prisutnih osoba s kontakt podacima i napraviti raspored svih koji će u nekom trenutku biti u dvorani, ali čak ni uz to ni uz tako detaljno ova naša šestorica maturanata iz ove priče ne mogu u dvoranu. Ali gdje mogu? Mogu u kockarnicu, mogu u kasino, mogu se ići kladiti, a trice su u stilu vica s početka se neće skupljati na košu gdje bi bilo ok da se skupljaju, skupljat će se na automatu. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj HDZ-a u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS, kolegice i kolege. U zbivanjima koje su obilježile nekoliko prethodnih dana promaknula nam je jedna veoma važna tema. Naime, radi se o naknadi za starije osobe ili tzv. nacionalnoj mirovini. Sukladno strategiji socijalne skrbi za starije osobe u RH za razdoblje 2017.-2020.g. kojim je između ostaloga predviđeno uvođenje nacionalnog davanja za starije osobe koje ne ostvaruju mirovinu na temelju prethodnog rada ili plaćenih doprinosa. Procijenjeno je kako u Hrvatskoj približno 60.000 osoba starijih od 65.g. nije ispunilo minimalne uvjete za ostvarenje prava na mirovinu. Među starijim osobama bez mirovine većinu čine žene obzirom da su žene znatno manje nego muškarci sudjelovali u plaćenom radu izvan kuće, a ujedno su njihove radne karijere bile kraće i isprekidane. Zahvaljujući vladi premijera Plenkovića osigurana su novčana primanja za hrvatske državljane starije od 65.g. života u visini od 800 kuna mjesečno koje su namijenjene svim starijim osobama koje nemaju minimalni mirovinski staž od 15.g., a stariji su od 65.g. i nemaju drugih izvora primanja. Vođeni načelom solidarnosti i socijalne osviještenosti uveli smo nacionalnu naknadu za starije osobe, ali moram naglasiti da smo u prethodnom mandatu ove vlade sve mirovine povećali za 12, a one minimalne za čak 15%. Samo uvođenje nacionalne naknade predvidjeli smo prije svega programom HDZ-a, nastavno na to programom Vlade RH od 2016. do 2020.g., te strategijom socijalne skrbi za starije osobe. U prethodnoj godini donijeli smo Zakon o nacionalnoj naknadi koji je stupio na snagu 1. siječnja ove godine, što znači da će prve isplate biti realizirane sada u veljači za mjesec siječanj. Iako su neki govornici prije mene rekli i u donošenju ovog zakona da su to predizborni trikovi, da srljamo kao guske u magli, a danas su se ipak pohvalili da su taj isti zakon podržali. Kako god bilo jučer u srijedu 17. veljače počela je isplata za prve korisnike nacionalnih naknada kojih je sada 3091. Za isplatu u veljači osigurana su 2.195.000 kuna iz državnog proračuna. Najviše korisnika dolazi iz Vukovarsko-srijemske županije, Osječko-baranjske, Zagrebačke, Grada Zagreba i Koprivničko-križevačke županije, a korisnici su kao što sam već prethodno rekla u najvećem broju žene, čak 64,5% su žene. Prosječna starost korisnika je 73.g.. HZMO nadležan je za provedbu nacionalne naknade odnosno za zaprimanje i obradu zahtjeva, te isplate naknade korisnicima. Prema projekcijama nadležne radne skupine u prvoj godini primjene zakona mogli bismo imati nešto manje od 20.000 korisnika nacionalne naknade. Do 31. siječnja HZMO zaprimio je 6822 zahtjeva od čega je u obradi njih još 1507 koje nije bilo moguće riješiti zbog podataka koji nedostaju ili nepotpunih zahtjeva. Još jednom želim naglasiti da pravo na nacionalnu naknadu za starije osobe može ostvariti hrvatski državljanin koji je navršio 65.g. života s prebivalištem na području RH u neprekidnom trajanju od 20.g. neposredno prije podnošenja zahtjeva. Bitno je da korisnik nije korisnik mirovine, da njegov prihod ili prihod članova kućanstva ostvaren u prethodnoj godini ne prelazi 800 kuna mjesečno, da nije korisnik zajamčene minimalne naknade, da nije korisnik smještaja prema propisima o socijalnoj skrbi, te da nije sklopio Ugovor o dosmrtnom ili doživotnom uzdržavanju. Sam postupak za priznavanje prava za naknadu pokreće se zahtjevom koji se podnosi područnim službama, uredima ili ispostavama HZMO-a ili elektroničkim putem preko sustava e-građani. Ovim putem pozivam sve građane koji udovoljavaju kriterijima koji to nisu učinili do sada da podnesu zahtjev za ostvarivanje prava na nacionalnu naknadu za starije osobe, a svjesni proračunskih mogućnosti i vjerom u brz gospodarski oporavak očekujemo i mogućnost povećanja ove naknade i sukladno rastu BDP-a i naravno oporavku našega gospodarstva. Hvala.
Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada je na redu gđa. Marija Selak Raspudić koja će iznosit stajalište Kluba zastupnika MOST-a. Izvolite.
Danas ću govoriti o slovenskoj i hrvatskoj covid znanosti, napadu na ustav, medicinskom otpadu i ostalim nelogičnostima stožera civilne zašite. Prvo i osnovno pitanje na koje trebamo dobiti odgovor u svjetlu dokidanja mjera ili uvođenja novih imamo li ili nemamo županijski pristup? Zašto županije kao što možemo čuti mogu uvoditi strože, a ne mogu uvoditi blaže mjere i po kojoj odluci? Podsjetit ću da po čl. 16. ustava svako ograničenje slobode ili prava mora biti razmjerno naravi potrebe za ograničenjem u svakom pojedinačnom slučaju. Dakle, gore je ako županije smiju uvoditi strože mjere u smislu poštivanja ustava nego da ga mogu ublažavati jer tko će onda opravdati ovu razmjernost ograničenja prava i sloboda pojedinaca. Drugo pitanje, što je s prelaskom granice hrvatskom odnosno slovenskom korona znanosti? U Sloveniji ako ste preboljeli koronu unatrag 6. mjeseci ili imate dokaz o tome da ste dva put cijepljeni možete normalno prelaziti granicu. No Hrvatska covid znanost nudi drugačiji pristup, kod nas ako ste preboljeli koronu unutar 3. mjeseca možete ući u Hrvatsku, a zašto je u Sloveniji 6. mjeseci? I drugo, hrvatski granični prijelazi još uopće ne poznaju one koji su se cijepili, pa su tako neki moji prijatelji koji su prešli granicu Hrvatske i pokušali se vratiti unatrag, a bili su cijepljeni, morali testirati se i ići u samoizolaciju da bi mogli obitavati u Hrvatskoj jer mi još uopće nismo uveli kategoriju cijepljenih u naše mjere u pogledu prelaska granice. Dakle, je li to zato što kaskamo kao što je uobičajeno ili zbog onoga o čemu se sve više govori, a to je biznisu testova koji ovime bivaju još isplativiji? Drugo pitanje koje također treba postaviti je koliko uopće imamo cjepiva? Izvješće o učincima mjera govori o 6.800.000 doza otprilike, a plan uvođenja cijepljenja govori o 5.900.000 doza. Nadalje, ako nabavimo rusko cjepivo hoćemo li odnosno smijemo li revidirati količine ranije naručenog cjepiva jer ovdje govorimo o milijun doza dodatnih količina cjepiva? S obzirom da nam onda neće trebati jednaka količina, pitanje svih pitanja je kakve smo ugovore potpisali s proizvođačima cjepiva na razini EU i zašto o njima nemamo nikakvog pojma? Hoćemo li ih revidirati ako sada budemo kao što smo primorani nabavljali doze cjepiva sa strane, bilo ruske, bilo kineske? I spomenut ću jedan detalj, nedavno sam gledala „Dnevnik“, u Republici Srbiji gdje je gospodin srpski predsjednik Aleksandar Vučić rekao da su oni potpisali ugovor s Pfizerom koji im je omogućio samostalan transport, ali su se morali obvezati da neće preprodavati cjepivo. A nama se objašnjava da činjenica da nemamo veze što smo morali nabaviti duple količine cjepiva više nego što nam treba tzv. reket da bi bili privlačno tržište time što ćemo ih kasnije moći preprodavati ili donirati. Aleksandar Vučić se nije sramio reći srpskoj javnosti kakve je ugovore s proizvođačima cjepiva na „Dnevniku“ potpisao i otkrio također usput da ti ugovori zabranjuju preprodaju drugim zemljama, a mi smo rekli da budemo preprodavali. Je li nama Pfizer ponudio drugačije ugovore ili mi nemamo pojma što piše u našim ugovorima, a zapravo ćemo završiti s golemim viškom medicinskog otpada kojeg nećemo čak moći niti donirati jer su se zemlje u okruženju još bolje snašle u cijelom ovom kaosu nego zemlje EU kojima i mi pripadamo. Dakle, koja je istina ugovora koje smo potpisali s proizvođačima cjepiva? Znamo li mi to uopće i borimo li se za interese RH i kada ćemo imati jednu univerzalnu znanost kao što inače sluša se znanosti koja ne poznaje granice, pa da i Hrvati koji su preboljeli koronu unatrag 6. mjeseci mogu normalno prelaziti granicu, ali i da naš sustav konačno počne prepoznavati one koji su cijepljeni kao one koji ne moraju plaćati skupe testove i prolaziti samoizolaciju. Ovo je samo još jedan u nizu govora koje će nažalost uslijediti o svim nelogičnostima stožera civilne zaštite.
Hvala. Kao što smo rekli prije nakon ovog izlaganja preći ćemo na, nigdje ne piše, preći ćemo na iznošenje, tako smo rekli, stajališta u ima kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika i onda ćemo nastaviti sa replikama. Prvi je na redu ispred HSS-a i HSU-a gospodin Silvano Hrelja, izvolite. Ne postoji u, u Poslovniku ne postoji, a to sam najavio prije, ima više replika. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče. Cijenjene kolegice i kolege. Jučer je počela isplata nacionalne naknade za starije koja se u početku i nazivala nacionalnom mirovinom. Pravo na 800 kuna mjesečnih primanja ostvarili su građani RH stariji od 65 godina koji nisu ispunili uvjete za mirovinu. Drago mi je da je više od 3.000 osoba ostvarilo kakav takav prihod da neće morati stalno dokazivati da su siromašni, uostalom kao predstavnik umirovljenika u HS-u sam isključivo iz tih razloga glasao za zakon. Ta naknada budimo iskreni nije dostatna da bismo za nekoga bez prihoda rekli da smo ga izvukli iz siromaštva. Pompozna najave Vlade i udruga o 100.000 potencijalnih korisnika u ovom velikom projektu realizira se sa svega 3%. Dobra je vijest što je starijih bez prihoda manje nego što se mislilo, loša je vijest da zakone koje i u medijima viču oni koji ne znaju kako ljudi žive u Hrvatskoj. Moram reći da još nisam doživio da je jedan zakon baš tako jako promašio u procjeni i to me tjera na razmišljanje. Znaju li predlagatelji koliko ljudi živu u siromaštvu, kako preživljavaju? Znaju li što znači živjeti sa 1.600 kuna, što je predstavljeno kao gornja granica prihoda za stariji par, bila bi nešto bolja priča kada bi gornja granica postavljena granica siromaštva … 2.710 kuna. Opet s druge strane razmišljam ako se to pravo ostvaruje je si star i nisi skupio 15 godina staža zašto uvjetovati prihodima ukućana? Ovako uređena nacionalna naknada za starije je sveta vodica, neće puno pomoći, ali neće ni odmoći. No, na toj platformi ne može se graditi zaštita starijih, ponajviše žena od siromaštva. Zato je najvažnije na drugi način urediti obiteljske mirovine onako kako sam i predložio u ovom Visokom domu u svojim prijedlozima zakona. Imamo privilegiju učiti od drugih i bilo bi dobro kada uspoređujemo uspoređivati procese, a ne iznose. Slovenija je još 2012.g. napustila koncept nacionalne mirovine, ali se na drugi način i veoma, veoma efikasno brine i štiti svoje siromašne građane i imaju obiteljske mirovine. Zaključno, ovo je i dalje socijalna pomoć za one koji nisu radili ili su radili manje od 15 godina, sada je tu riješeno je, isplata ide. Kako tako ova država svoje ustavne obaveze ispunjava, na neki način zatvarano to poglavlje, ali nismo riješili ništa. Vrijeme koje se je potrošilo na najave i samohvalu moglo se puno korisnije utrošiti. Mogao se tražiti odgovor na pitanje, a zašto su oni koji su radili socijalni slučajevi? Na kraju govora o nacionalnoj naknadi od 800 kuna još samo nekoliko brojki. 26.500 osoba prima mirovinu do 1.000 kuna od toga je 9.000 korisnica obiteljske mirovine, 93.000 prima mirovinu do 1.500 kuna od toga je 31.000 odnosno puna trećina korisnica obiteljske mirovine. Što s njima? Što napraviti? To je izazov na koji moramo znati odgovor kao uređeno društvo. Ovo su brojevi, a iza svakog broja stoji osoba sa svojim imenom i prezimenom, sa svojom patnjom, mukama, bolestima, neimaštinom. Stoje ljudi, osvijestite gospodo u Vladi da stoje ljudi i zaslužuju da znamo kako žive. Dužnost nam je svima nama pomoći im. Hrvatska nema budućnosti kada 2% građana ima manje od 1.500 kuna mjesečno, a vrište vijesti o enormnim plaćama, bonusima, korupciji i namještanju poslova. Nažalost, punimo već pune džepove, a onda nema za prazne. Hvala lijepa.
Sada je na redu g. Marin Lerotić koji će iznosit stajalište Kluba zastupnika IDS-a.
Hvala poštovani potpredsjedniče sabora. Kolegice i kolege evo Državni zavod za statistiku prije nekoliko dana objavio je nove podatke o kretanju BDP-a po hrvatskim županijama za 2018. godinu iz čega jasno se vidi i proizlazi kako Istarska županija nakon Grada Zagreba ima najveći, najviši BDP po glavi stanovnika u Hrvatskoj. To je još jedan u nisu jasnih i nedvojbenih pokazatelja kako Istra predstavlja lokomotivu gospodarskog razvoja u Hrvatskoj ali i rezultat kvalitetnog i kontinuiranog upravljanja u Istarskoj županiji. Takve brojke nisu plod neke slučajnosti nego rezultat vrijednog rada naših sugrađana, poduzetnika, turističkih djelatnika, poljoprivrednika, djelatnika u IT sektoru i svih onih koji svakodnevno daju doprinos u razvoju gospodarstva u Istri. Istarska županija i naši gradovi i općine odavno su prepoznali potencijale koje Istra ima i brojnim programima pomažu našim poduzetnicima i gospodarstvenicima. Kad spominjem IT sektor i tu su upravo prošli tjedan objavljeni podaci o ukupnom prihodu hrvatske IT industrije po županijama za 2019. godinu prema kojima je Istarska županija na samom vrhu prihoda u IT sektoru odmah poslije Grada Zagreba. Time se stvaraju odlični preduvjeti za ubrzanu digitalizaciju gospodarstva i javne uprave u Istri kako bi se napravi daljnji iskorak i ostvarili još bolji rezultati. Pojedine kompanije poput Infobipa iz Vodnjana dokaz su da imamo potencijala za sam svjetski vrh u digitalnom dobu koje je pred nama. Očito je dakle da Istra ima puno toga za reći u nizu gospodarskih sektora i djelatnosti te da se ne želimo samo ograničavati na turistički sektor koji je u Istri već niz godina odlično posložen i kao takav prepoznat diljem svijeta po najvišim standardima izvrsnosti. Međutim, moram reći da bi se Istra još mogla, još snažnije mogla razvijati, a time povući ostatak Hrvatske za sobom kada bi sustav regionalnog razvoja Hrvatske bio pravedniji i kada se ne bi temeljio diskriminatornom indeksu razvijenosti koji kažnjava one koji su najuspješniji. Ovako kako je to sada regulirano putem Zakona o regionalnom razvoju i Uredbe o indeksu razvijenosti taj sustav nije poticajan i djeluje zapravo ograničavajući, ograničavajuće za budući razvoj Istre. Nama je jasno da treba iskazati solidarnost i prema onim dijelovima države koji iz nekih povijesnih, geografskih ili drugih razloga nisu na ekonomskoj razini kojoj svi težimo. Istra je solidarnost pokazala u nebrojeno puta u posljednjih 30 godina i to ćemo zasigurno činiti i dalje. Ali ne smije se potreba za solidarnošću prema jednima pretvoriti u diskriminaciju drugih. Rješenje koje se tu nameće svi znamo, ali isto tako da se iz političkih razloga ne želi provesti. Riječ je o decentralizaciji ovlasti i odgovornosti na regionalnu i lokalnu razinu svakako i uz odgovarajuću fiskalnu decentralizaciju. Jer sve zemlje, razvijene zemlje u Europi su decentralizirane, a hrvatska nacionalna politika nažalost uporno forsira suprotan smjer i održava promašeni centralistički model upravljanja što je jedan od važnijih razloga zašto je Hrvatska pri dnu gotovo svih ljestvica. Ova kriza je prilika za snažan zaokret po tom pitanju. Treba napokon priznati da model upravlja koji postoji na razini države nije dobar, a Istra može biti primjer za uspostavu novog modela upravljanja gdje u sinergiji javnog i privatnog sektora kroz jedan uređeni sustav se postižu odlični rezultati. Moramo kao država iskoristiti ogromne potencijale koje imamo i smanjiti birokratske prepreke kako bismo napokon krenuli naprijed. Istra kao najrazvijenija regija u Hrvatskoj definitivno želi i hoće dati doprinos u tom procesu.
Prelazimo na posljednju točku dnevnog reda danas, a to je: Izbor, imenovanja i razrješenja. Molim predsjednicu Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove Nadu Murganić da obrazloži prijedloge odluke. Izvolite uvažena zastupnice.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Evo ovo je prvo vođenje jel? [[Upadica Glasovac: Nije, drugo je.]] drugo je, evo ja vas prvi puta vidim pa vam čestitam. Zahvaljujem. Imamo nekoliko prijedloga odluka sa Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove. Prijedlog odluke o razrješenju članice i izboru člana Odbor za gospodarstvo HS-a, razrješuje se članica odbora Branka Juričev Martinčev, a za člana odbora bira se Tomislav Okroša. Prijedlog odluke o imenovanju i prestanku mandata voditelja i razrješenju člana i imenovanju članice Izaslanstva HS-a u Parlamentarnoj skupštini NATO-a, za voditelja Izaslanstva HS-a u Parlamentarnoj skupštini NATO-a imenuje se Ante Bačić, a razrješuje se kao član Izaslanstva HS-a u Parlamentarnoj skupštini NATO-a isto Ante Bačić, za članicu Izaslanstva HS-a u Parlamentarnoj skupštini NATO-a imenuje se magistrica Zdravka Bušić. Prijedlog odluke o razrješenju članice i izboru člana Odbora za zakonodavstvo HS-a, razrješuje se članica odbora Anita Pocrnić Radošević, a za člana odbora bira se Tomislav Okroša. Prijedlog odluke o razrješenju i izboru potpredsjednika Odbora za obitelj, mlade i sport HS-a, razrješuje se potpredsjednik odbora Ante Bačić, a za potpredsjednika bira se Veljko Kajtazi. Ove sve odluke biti će objavljene u Narodnim novinama i stupit će na snagu danom donošenja.
Zahvaljujem vam se predsjednice odbora, uvažena zastupnice. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se steknu uvjeti. Samo najavljujem da sutra sjednicu započinjemo u 9,30 sati s Izvješćem o uredbi koju je Vlada RH donijela na temelju zakonske ovlasti. Želim vam svima ugodan ostatak večeri. Doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 18:38 SATI
Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici želim vam dobro jutro, nastavljamo s radom. Prva točka: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi Uredbe (EU) 2016/1011 o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti, prvo čitanje, P.Z.E. br. 91. Predlagatelj je Vlada na temelju čl. 85. Ustava i čl. 172. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Pozivam sada predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, ovdje je poštovani državni tajnik u Ministarstvu financija Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Dakle, kao što je uvodno i rečeno pred nama je nacrt Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi Uredbe EU iz 2016 o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti, nešto što je stupilo na snagu 2018.g. Pokušat ću uvodno samo dati okvir što plastičnije i što jednostavnije. Dakle, prije svega ovom uredbom koju smo transponirali u naše zakonodavstvo 2018. ima i cilj za poticanje održivog ulaganja i u onim segmentima koji su, u kojima značajnu ulogu ima financijski sektor. Dakle, upravo kako bi se investicije usmjerile prema tim održivim dakle zelenim, u skladu sa zelenim politikama i održivim ulaganjima i samim time i postigli ti zadani ciljevi, a to je onaj konačni ugljično neutralno gospodarstvo do 2050.. Dakle, ovdje govorimo o primjenama zelenih politika na, u financijskom sektoru što se tiče određenih operacija na samim financijskim tržištima. Dakle, same referentne vrijednosti koje se ovdje spominju kao glavna dvije izmjene i dopune, one su inače bitne u financijskim tržištima za mjerenje uspješnosti vrijednosnog papira ili investicijskog fonda, dakle prije svega znamo one najpoznatije kod kad idete u banku, pa kad vam određuju kamatnu stopu, pa mi imamo sada jedna od ovih od tri stvari na koje smo mi primijenili ovu uredbu iz 2016. odnosno kada smo je donijeli 2018. je recimo i nacionalna referentna stopa, dakle indeks pri određivanju kamatnih stopa pogotovo promjenjivih naravno koji zapravo nam govori koja je ona nulti trošak financiranja koje banke na međubankarskom tržištu postižu, onda na temelju toga se kalkuliraju određeni troškovi, marže i dolazi se do konačne kamatne stope. Takve kao što znate onda se dobije jedan postotak, najplastičnije rečeno, 2-3% u odnosu na referentnu stopu, dakle ima različitih indeksa. Što se tiče različitih i burza kod nas je i Zagrebačka burza tako da i Adria, dakle oni koriste ove određene referentne vrijednosti. Naravno, ovo je sve sa ciljem kako bi ono, glavnim dijelom zapravo kako bi se spriječile potencijalne tržišne manipulacije tim referentnim vrijednostima u smislu njihove netočnosti i necjelovitosti čime se zapravo narušava povjerenje u tržište uzrok u gubici i potrošačima, ulagateljima i samim time remeti sustav gospodarstva. Dakle, pogotovo ono što ovdje moramo shvatit da ovdje govorimo o cijeloj EU, o financijskom tržištu u EU koje je daleko naprednije odnosno razvijenije nego samo tržište kapitala u Hrvatskoj, ali takve potencijalne manipulacije su štetne kad se radi o prekograničnim transakcijama zbog izravnog učinka na funkcioniranje unutarnjeg tržišta EU. Dakle, prijašnji, imali smo slučajeva manipulacije samim referentnim kamatnim stopama, dakle Euribor, Libor i te referentnim vrijednostima u sektoru energetike i nafte, oni su upravo potakli potrebu za transparentnijim postupcima utvrđivanja referentnih vrijednosti. Znači neko mora reći što je ta baza. Prije svega, dakle ono što ovdje pred nama imamo u ovim izmjenama i dopunama uvodi se upravo sa tim ciljem pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta zaštite potrošača naravno dvije nove kategorije niskougljičnih referentnih vrijednosti, dakle kad govorimo o tom zelenim politikama to je referentna vrijednost za klimatsku tranziciju koja zapravo omogućava održivi prijelaz na niskougljično kružno gospodarstvo i referentna vrijednost koja će uskladiti zapravo ulagačke portfelje sa ciljem Pariškog sporazuma, dakle onog u smislu ograničavanja povišenja temperature na 1,5 stupnjeva celzijusevih … [[Govornik se ne razumije]] brzine u predindustrijskom razdoblju, dakle ono manje-više što je ovako javnosti poznato. Znači, uvođenjem tih dvaju novih referentnih vrijednosti zapravo bi trebalo EU učiniti atraktivnijim za ulagače na način da se postavlja visoki standard transparentnosti, te gradi dugoročni put za održiva ulaganja. Ove nove kategorije sada probati najjednostavnije to reći su dobrovoljne zapravo oznake namijenjene to su dobrovoljne, oznake namijenjene su upravo u usmjeravanju izbora investitora koji žele usvojiti klimatsku, klimatski osviještenu strategiju ulaganja, dakle konkretno propisuje se i prijašnjom uredbom, ali i ovim novim uredbama što se tiče dvije vrijednosti koje je to, koji su nadzorni mehanizmi kojima ovlast, kod nas je to HANFA, sa samim administratorima koji se mogu prijaviti da se dobije određena referentna vrijednost prilikom ulaganja u određene vrijednosne papire bilo koje transakcije na financijskim tržištima kapitala ili nešto slično gdje se kaže ako ulažete u ovu, u ove financijske instrumente to oni vam imaju oznaku referentne vrijednosti koje sam naveo sukladno Pariškom sporazumu ili samoj klimatskoj tranziciji, tako da vi znate da potičete i ulažete u nešto što je u skladu sa agendom koju sam spomenuo i 2050. vezano za samu niskougljično gospodarstvo. Dakle, to je ono najbazičnije, dakle prije svega dobrovoljno, s druge strane znači tu se ovim konkretno prijedlogom sada koji je pred vama, izmjena i dopunama se pojašnjavaju zapravo uloge nadležnih tijela s obzirom na nove dvije referentne vrijednosti, dakle sa ovim ciljem kojim sam rekao, naravno i sve ono što je u oblasti koja ta nadzorna tijela imaju kao i samim tim dijelom koje su i neke prekršajne odredbe druge nadzorne odredbe kako se to može ispuniti. Dakle ono što bi kod nas samo da završno još napomene, kod nas se primjenjuju slijedeće referentne vrijednosti koje su na prijašnjoj uredbi riješene, to je na Crobex obitelj, dakle di je administrator Zagrebačka burza, također na spomenutu nacionalnu referentnu stopu gdje je prije bio odnosno sada je od 31. 3. 2020., administrator HNB i ADRIAprime dakle opet znači Slovenska odnosno Ljubljanska i Zagrebačka burza gdje je administrator također Zagrebačka burza. Evo, to je ukratko dakle nešto što je svakako budućnost u kojem smjeru u skladu s politikama i EU-a se i želi poticati ulaganje u održivi razvoj, u zelene politike, u zeleno gospodarstvo i na ovaj način se Europska komisija i EU namjerava dati tu upravo taj svojevrsni ha, mogu reći i pečat kojim ćemo mi znati prilikom ulaganja ako netko to ima, da je to stvarno jer glavni razlog zapravo koji se i pojavio kad smo uspostavljali te same harmonizirane referentne vrijednosti je svojevrsno sprječavanje zapravo manipulativnog zelenog marketinga, kako to kažu green washinga, dakle gdje se negdje oglašavalo nešta i stavljalo neke određene certifikate da je nešto u skladu sa zelenom politikom i kako se to uvidjelo, sad ovime uvodi reda da zbilja se zna tko je administrator, tko može dati određeno na temelju znanstveno utvrđujućih podataka, da nešto zbilja prati politiku i na taj način usmjeriti investitore da se ponašaju odnosno znaju točno što ulažu. Evo ja vas molim ako ima kakvih naravno, pitanja.
Je, hvala vam lijepa, državni tajniče, imamo replike, prvi je na redu kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Referentne vrijednosti što se tiče zelenih politika bi trebalo značiti da ćemo ovom uredbom unutar EU-a i mi u Hrvatskoj valjda imati iste te referentne vrijednosti i indekse. Pa evo pitanje moje, da li će biti regulirano elektromagnetsko zračenje tj. ionizirajuće zračenje baznih stanica? U Hrvatskoj je 890 puta veće zračenje nego dozvoljeno nego npr. u Parizu ili npr. ako štetni projekti koje imamo u energetici, kako će se oni sankcionirati, na koji način? ... [[Govornik se ne razumije.]] netko ko ima CO2 recimo i previše ispušnih plinova, što će se događati i naravno, na koji način te zelene politike možete vi uglaviti kada imamo koruptivnu hobotnicu otpadne mafije kao što su CGO-i koji uništavaju i gospodarenje otpadom a naravno i ekologiju?
Hvala vam lijepa. Izvolite, odgovor.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Bulju. Dakle, osim uvodnog djela, ovaj dio nažalost nije u domeni niti Ministarstva financija niti ovog predmetnog izmjena i dopuna zakona, svakako da pratimo sve on u skladu sa našim ovlastima koje možemo podatke i same postupke uskladiti sa generalnom zelenom politikom. Što se tiče ovih vaših primjera, to nije tema niti predmet niti rad ovog ministarstva niti ovih izmjena i dopuna zakona.
Povreda Poslovnika, izvolite, kolega Bulja.
Uvaženi predsjedavajući, uvaženi državni tajnik je povrijedio čl. 238. gdje kaže da nije tema ove zelene politike. Vi ako niste spremni, ako nisu vrijednosti referentne onda je trebao doći netko iz Ministarstva okoliša, neko iz Ministarstva gospodarstva, vi ste došli ovdje sami nama govoriti da to nije tma a tema je. Pa bi zamolio predsjedavajući, da dođu iz drugih ministarstava jer je tam zaista i zelena politika i financije i ostalo. Hvala.
Kolega Bulj, dobivate opomenu. Neću puno objašnjavati jer je svima jasno da je zaslužujete. Idemo dalje. Poštovana zastupnica Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa, predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, tržišta kapitala u Hrvatskoj su tema o kojoj bi se dalo razgovarati. Činjenica je da se mi sada bavimo kroz ovu temu o održivim investiranjem mada Hrvatska npr. prošle godine bilježi najveći prirodni pad stanovništva otkad postoji, po meni je to goruća tema ali evo mi se bavim održivim investiranjem pa me interesira, ukoliko znate naravno, koliki je udio održivog investiranja u RH u odnosu na druge države EU-a? Hvala lijepa.
Zahvaljujem na vašem pitanju. Dakle svakako podatak koji je vrijedan spomena i vrijedi provjeriti, ovako napamet sigurno da ne mogu reći, to je sigurno ono što sam rekao uvodno, da nažalost ove sve odredbe, uredbe koje mi transponiramo, nemaju toliko utjecaja na nas s obzirom na naše stanje financijskog tržišta i tržišta kapitala u odnosu na EU pa i na svjetsku i globalno ali sigurno da to ne znači da mi ne trebamo niti pratiti trendove niti oglušavat se na ono što su ciljevi i djela EU-a kojeg smo mi naravno i dio pravne stečevine, tako da svakako ćemo provjeriti ovaj vaš upit i dostavit vam podatak, ja vjerujem da ćemo moći doći do toga.
Kolega Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa, g. predsjedniče. Poštovani državni tajniče, cijena kapital se formira, nerizična kamatna stopa plus premija rizika. Nerizična kamatna stopa, ovo što ste zapravo i vi govorili, NRS ili prosječan trošak financiranja ili EURIBOR ili RIBOR. Sad me vrlo konkretno zanima, znači u budućnosti kada se budu formirale kamatne stope odnosno cijena kapitala za poduzeća, da li će ova premija, jer ovo je premija rizika na zaštitu okoliša, odnosno premija na prevelikoj emisiji CO2, dal i će ona biti ukalkulirana u cijenu kapitala prema našim tvrtkama odnosno drugim riječima, odmah im se treba znak da moraju mijenjat svoju tehnologiju ili će im u budućnosti kroz ovu nerizičnu kamatnu stopu doći ova dodatna premija jer je to nekakva budućnost, tako da se one odmah mogu već početi pripremati na promjenu strukture njihove imovine. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem na pitanju, da to je nešto što se logički nameće kao sljedeći korak u kojem, ako želimo nešto potaknuti moramo imati određene beneficije ako želimo ulagati u zeleno, zašto to radimo i na koji način mi to promišljamo. Naravno, ovo je sada dobrovoljno i ovdje se ne radi o nikakvim dodanim premijama, ja vjerujem da u ono što je u sljedećem planu i samih provedbenih akata EU komisije, da će ići u tom smjeru, da i kod ECB-a dakle se određeni mehanizmi stvore da i kod samih premija i troškova kapitala i samog operiranja na financijskom tržištu se vrednuje određeni taj referentna vrijednost koju mi danas ovdje govorimo. Ovo je trenutno prvi korak u kojem mi samo omogućavamo da određeni administratori po ovlaštenju odnosno po odobrenju nadzornog tijela, kod nas je to HANFA, mogu staviti taj ovlašteni svojevrsni certifikat da je nešto u skladu s referentnim vrijednostima zelenih politika, odnosno ove dvije konkretne koje sam naveo pravu informaciju, točnu informaciju investitorima. Sljedeći korak svakako, zdravorazumski ovo što ste vi rekli da to bude i praćeno sa određenog financijskog aspekta sigurnosti ulaganja.
Kolega Cappelli, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče, državni tajniče. Pa ovim prijedlogom Zakona osigurava se primjena uredbe iz, izmjena uredbe dakle iz '16. u studenom 2019. koja u pogledu referentnih dakle vrijednosti koje imamo s jedne strane za klimatsku tranziciju i referentnih vrijednosti usklađenih sa Pariškim sporazumom u, možemo reći, novu specifičnu referentnu vrijednost koja sigurno cilj ima potaknuti dakle tranziciju EU prema dakle održivim financijama, tj. vrlo važna nova referentna vrijednost koja će itekako važnost imati prema budućim ulagateljima, tj. investitorima. Dakle, da li se tu upravo vodila briga kroz tu novu referentnu vrijednost, pogotovo usklađivanjem sa Pariškim sporazumom? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku. Pa to, apsolutno da, dakle to je i navedeno kao dvije osnovne referentne vrijednosti, samo je prva koja se tiče upravo klimatske tranzicije, a druga je upravo Pariški sporazum i pojam globalnog zatopljenja i naravno ograničavanja samog povišenja temperature na onaj što se smatra predindustrijskim razdobljem i to je nešto što sigurno u provedbi će još trebati daljnje razrađivati upravo kako bi ne samo donosili sa razine EU određene financijske okvire koje će potaknuti zeleno gospodarstvo, nego utjecati na samo tržište koje će autonomno to, taj način isto ispraćivate te politike koje smo se svi obvezali i u kojima u smjeru idemo. Tako da svakako Pariški sporazum je jedan i od ovih bitnih i prepoznat kao bitna sastavnica i ovih uredbi.
Kolegice Perić, izvolite.
Poštovani predsjedniče, [[Upadica: Kolega Bačić, samo vas molim, pozornost.]] poštovani državni tajniče sa suradnicom. Pa evo i ova uredba zapravo pokazuje cilj i kretanje kako EU, tako i Hrvatske u smjeru zelene Europe i zelene Hrvatske, dakle cilj je ove uredbe, između ostalog kroz formiranje ove nove referentne vrijednosti dekarbonizacija u biti, okoliša i to je ono što je važno. Dakle, na ovaj način stvaraju se pretpostavke na dobrovoljnoj bazi, da li ćemo dignuti standard i čuvati zapravo okoliš za buduće generacije.
Izvolite odgovor.
Evo slažem se, samo bi kratko nadopunio uvaženu zastupnicu Perić, dakle prije svega ovime želimo dati sigurnost i upravo na financijskim tržištima, prije svega Europe, ali i u potencijalu i Hrvatske za onaj dio čina ulaganja koji prati upravo te zelene politike. Dakle, ovdje najplastičnije rečeno, netko će moći staviti ove dvije referentne vrijednosti, da njihovo ulaganje, poslovanje i operacije na i, konkretno ovdje financijskom tržištu u skladu sa zelenim politikama i manje emisije ugljikovog dioksida, ali prije svega i općenito u Pariškom sporazumu, što se tiče globalnog zatopljenja i to je sada samo ključ da nadogradnja toga bude zbilja da se to i prati sa određene financijske strane aspekta i sigurnosti tih ulaganja i povoljnijih, što je kolega, uvaženi zastupnik Lalovac rekao, samih manjih premija eventualno na takve vrste ulaganja.
Kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani državni tajniče, spomenuli ste nekoliko puta globalno zatopljenje. Hoćete li objasniti hrvatskoj javnosti i poštovanim kolegama zastupnicima u čemu je opasnost globalnog zatopljenja?
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Da li to itko može napraviti u 40 ili 60 sekundi, ovaj stručno i znanstveno podloženo. Dakle, ono što možemo svakako reći i kao laici i iščitati iz medija koje su posljedice globalnog zatopljenja prema znanstvenim podacima, ja ovdje neću ulaziti u tuđe resore, dakle ako govorimo o samom povećanju razini mora ili određenih klimatskih promjena, dakle sigurno da ono što možemo pratiti da ekonomija i ovaj financijski aspekt ekologije, zašto se sve ovo radi, sigurno ekonomija pati kod određenih klimatskih nepogoda, gospodarstvo je prvo na udaru, to ne moramo mi ovdje govoriti, imali smo u našoj ne tako dalekoj budućnosti određene nepogode elementarne, a kad govorim o klimatskim, onda znamo na što se to znači, od poplave itd., koji one imaju efekt na gospodarstvo i sigurno da onda samo to gospodarstvo mora ići u smjeru da anulira te negativne same posljedice.
Kolegice Selak Raspudić, izvolite.
Poštovani predlagatelju, Zeleni marketing, odnosno Greenwashing jedan je od temeljnih argumenata zbog kojih činimo trenutno ove izmjene i dopune zakona odnosno usklađivanje s uredbama EU. Imate li ikakve podatke o stanju sa Zelenim marketingom u RH, jeste li vršili ikakva istraživanja koja će nam pokazati koliko prevara imamo na hrvatskom tržištu i planirate li izvršiti takva istraživanja u budućnosti, odnosno pratiti kakva je situacija sa Zelenim marketingom u Hrvatsku, kako bismo opravdali ove izmjene i dopune, ali kako bismo stvorili jedno okružje pametnog i poštenog poslovanja u RH?
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem vam na odličnom pitanju i konstataciji. Dakle, prije svega ovo kao što sam rekao i transponiranje europskih udruga koje su oni upravo primijetili ovu pojavu. Mi ne moramo čekati da se to dogodi kod nas pa da bi onda reagirali, ako to do sada nije, ja mogu provjerit da li je uopće bilo kad nas zabilježeno. Što se tiče financijskih tržišta, lažno oglašavanje, ulaganje u određene financijske proizvode da tako sveobuhvatno kažem koje nemaju svoju podlogu, znanstvenu podlogu, sigurno da ovo će nešto koristiti nama da ako već se i nije to dogodilo kod nas, da se niti neće moći. Na razini EU-a je to primijećeno, to je pojava dakle s obzirom na njihov sveobuhvat samog financijskog tržišta, da tamo sigurno ima puno više takvih primjera i oni su reagirali. Mi prenosimo ovdje a ako kod nas i nije se to dogodilo, još i bolje ali sigurno se ovim se više niti neće moći, odnosno imat ćemo ovlaštena tijela koja će to nadzirati i koja će davati sve preporuke i mjere kasnije prekršene za one koji to naprave.
Kolega Kliman, izvolite.
Hvala lijepo, g. predsjedniče. G. državni tajniče, rekli ste i sami da je dakle primjena ovog zakona na dovoljnoj bazi, ako smo svi dobro shvatili. Ja inače držimo da bi mi trebali zaista ovo puno jače obvezati i financijske institucije i one koji sa tim referentnim stopama mogu raditi jer definitivno i kroz europski fond, kroz green economy koji jako puno spominjemo u ovom slijedećem razdoblju koji će biti jedna od poluga našeg razvoja, treba dati šansu dakle našim gospodarstvenicima da oni koji primjenjuju dakle zelenu ekonomiju, da zaista mogu pristupiti i boljem financiranju nego što danas mogu jer onda zaista nema svrhe ako će nam financijske institucije, fondovi na dobrovoljnoj bazi se odnositi prema ovom zakonu …
Hvala vam. Izvolite, odgovor.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Klimanu. Da, upravo to i je slijedeći korak koji bi bio zdravorazumski, naime ovo je dobrovoljno oznake su same oznake su dobrovoljne, naime netko tko želi privući investitora i želi koristiti svoju zelenu agendu i sami utjecaj na okoliš u skladu sa politikama, sigurno će to htjeti staviti i imati razloga za što napraviti, trenutno je to na taj način regulirano, mi samo ovdje uvodimo upravo da te svojevrsne, to nisu ni certifikati, to su određene oznake da se zna koja je oznaka, ko ju je odobrio, da ne može doći do samo ono neko doslovce napiše nešta u zelenom fontu i kaže sad je to nešto zeleno, jel. Dakle, mislim da to ima smisla ali da slijedeći puni smisao je da apsolutno da se prati to kroz same premije, što je kolega Lalovac rekao odnosno kroz sami trošak financiranja takvih projekata, to bi puna primjena i smisao.
Hvala vam. Došli smo dio kraja, državni tajniče, pa molim vas vratite se na svoje mjesto. Pozvat ću sada predsjednike ili izvjestitelje odbora da uzmu riječ ako žele. Ne, onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnik Domovinskog pokreta i poštovana zastupnica Vesna Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa, predsjedniče Hrvatskog državnog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicom. Kolega Selak Raspudić je pitala znači vezano za zeleni marketing, imate primjera koliko hoćete, odete u bilokoji trgovački lanac, zeleno ovo, eko ono, zašto, jer je to način da skuplje prodate svoj proizvod. U domeni ovoga što se odnosi na održivo investiranje, ne trebamo se previše pohvaliti jer tu baš nismo previše aktivni ali u domeni proizvoda koji se prodaju na našim policama, itekako toga ima tako da prisutno je u Hrvatskoj, možda čak i u većoj mjeri nego u drugim članicama EU-a no vratimo se mi na ovu uredbu. Naime, radi se o uredbi koju trebamo prenijeti, nije direktiva, nemamo mi tu baš previše prostora ali to govori i o tome koliko je to značajno EU-u, znači nisu donijeli direktivu nego uredbu pa podsjetimo se zašto je u principu i prije 5 g. uopće donesena ova uredba. Naime, određivanje cijene mnogih financijskih instrumenata i financijskih ugovora ovisi o točnosti i cjelovitosti referentnih vrijednosti. Utvrđeno je kako postoje ozbiljni slučajevi manipuliranja tim referentnim kamatnim stopama pa je onda jer te referentne vrijednosti mogu biti podložen i sukobu interesa, pa je istaknuto kako korištenje diskrecijskih prava, slabi sustav upravljanja i povećavaju ranjivost tih referentnih vrijednosti u odnosu na manipulacije. Sukladno tome, ustanovljena je opravdana bojazan da sumnja u točnost i cjelovitost referentnih vrijednosti može narušiti povjerenje u tržište, prouzročiti gubitke potrošačima i investitorima te poremetiti realno gospodarstvo. Stoga je u cilju osiguranja točnosti, robusnosti i cjelovitosti referentnih vrijednosti i postupka njihova utvrđivanja donesena ova uredba. Nešto je kolega Lalovac govorio o jednoj objektivnoj opasnosti, znači da tu dođe do određenog povećanja kamatnih topa, trenutno je situacija na tržištu takva jel, da na neki način te bojazni nema jer još uvijek svjedočimo rekordno povijesno niskim kamatnim stopama na financijskim tržištima. Ovim izmjenama i dopunama, usklađuje se ta navedena uredba, uvode se referentne vrijednosti za niske emisije ugljika s ciljem tranzicije prema održivom investiranju i tu ću naglasiti opet to održivo investiranje jer je ono izuzetno važno u EU-u. Pa onda nadovezat ću se ovo što sam rekla na početku. Znači, sjetimo se tim brojnih oznaka na proizvodima koje poglavito služe u promidžbene svrhe jer one označavaju te tzv. ekološki prihvatljive proizvode ali jedino EU eco label oznaka je oznaka koja to jamči potrošačima. Sve ostale oznake su de facto dio tog zelenog marketinga i njih donose sami proizvođači kako bi oni uspjeli naplatiti svoje proizvode, zaraditi više, prodati ih po višoj cijeni. I sad uvođenjem ovih nekih minimalnih zahtjeva, na razini EU za referentne vrijednosti, a vezano za klimatsku tranziciju je ustvari bilo očekivano i sve to zvuči malo, znate, komplicirano, indeksi, referentne vrijednosti, ovo, ono, zvuči kao nešto vrlo stručno, usko, čime se bavi uski krug stručnjaka, to je de facto jedan dio koncepta društveno odgovornog poslovanja koji se odnosi na društveno odgovorno ili etično investiranje, koncept se datira iz 70-ih godina prošlog stoljeća, razvio se u SAD-u, proširio se na anglosaksonske države, a u kontinentalnom dijelu Europe postoji negdje od 1990. g. On je vezan u principu za tzv. ESG čimbenike, Environmental, social corporate governance odnosno znači okolišne socijalne ili društvene ili upravljačke ciljeve i u tom kontekstu treba gledati i ovo što je danas pred nama jer de facto, ako gledamo definiciju Eurosifa koju je donio u prvoj polovici 2016. onda bi to bilo, citiram, održivo i odgovorno investiranje i pristup dugoročnom investiranju koje uključuje ESG čimbenike u proces istraživanja, analize i odabira vrijednosnih papira unutar investicijskog portfelja. Kombinacijom temeljnih analiza i evaluacijom ESG čimbenika, s ciljem ostvarenja dugoročnih prinosa za investitore ostvaruju se koristi za društvo kroz utjecaj na ponašanje gospodarskih subjekata, znači nije nikakva tajna da EU koncept društveno odgovornog poslovanja u svim segmentima, pa tako i u segmentu investiranja, promovira kroz brojne svoje uredbe i direktive i vidi to kao jedan strateški okvir i alat kojim će se i ostvariti strateški ciljevi, poglavito vezani za klimatsku tranziciju i Zeleni plan. U portfelju tih fondova su gospodarski subjekti koji su implementirali koncept društveno odgovornog poslovanja i to u segmentu upravljanja utjecajima na okoliš i prirodne resurse, etične radne prakse i međunarodne poslovne prakse. Isto tako za ove fondove je bitan i sam proizvodni program gospodarskog subjekta tako da oni nikad ne bi ulagali u proizvođače oružja, npr. ili duhanskih proizvoda, neovisno o tome što su neke druge elemente ovog koncepta implementirali. Na taj način se nastoji promicati pozitivne promjene u društvu i ostvariti dugoročno prihvatljive stope rasta i prinose za ulagače. Sva istraživanja pokazuju da tržišne vrijednosti takvih gospodarskih subjekata i fondova koja su provedena i u Europi i Aziji ili SAD-u dugoročno imaju više prinose nego klasični fondovi. Neovisno o svim tim raznim pokazateljima koje možemo naći u medijima i na web stranicama, društveno odgovorno investiranje je još uvijek tržišna niša koja bilježi tek umjeren rast. Ukoliko se primjeni široka definicija društveno odgovornog investiranja, onda tržišni udio u razvijenim zemljama iznosi 10%, stopa rasta u SAD-u stagnira, u Europi je relativno visoka što Europu trenutno čini vodećim tržištem društveno odgovorno investiranja u svijetu, to se posebice odnosi na Francusku koja svojim zakonima neke stvari definirala, vezano za investiranje mirovinskih fondova pa zato imaju taj vrlo visok udio društveno odgovornog investiranja. U akcijskom planu, o izgradnji unije tržišta kapitala, EU komisija ističe kako su nužna nova dugoročna i održiva ulaganja koja će povećati konkurentnost gospodarstva EU i omogućiti prelazak na resursno učinkovito gospodarstvo s niskim udjelom ugljika. U tom kontekstu se navodi kako kroz okolišne socijalne obveznice za upravljanje treba usmjeravati kapital prema održivim ulaganjima. Ovaj dokument koji je pred nama u principu je nastavak rada na transparentnosti i standardizaciji parametara u procesu selekcije te mjerenja učinkovitosti projekata financiranih zelenih obveznicama. Treba istaknuti doprinos Europske investicijske banke koja je aktivno uključena još od 2007. g. i kontinuirano radi upravo na tim procesima poboljšanja transparentnosti i standardizacije. Sukladno svemu navedenom u EU možemo očekivati porast društveno odgovornog investiranja i širu paletu financijskih proizvoda u tom segmentu, koliko će to utjecati ovdje u Hrvatskoj na naše tržište kapitala i investiranje, to ćemo još vidjeti. Bilo bi lijepo znati koji je udio društveno odgovornog investiranja u Hrvatskoj, pa makar i po toj nekoj najširoj definiciji i na kraju, ostaje uistinu upitno što ćemo mi postići sa implementiranjem ove uredbe, a navest ću vam samo jedan primjer koji se odnosi na oznaku koju sam spominjala, a to je EU Ecolabel jer ako to pogledamo, onda vjerojatno ni neće zato što u Hrvatskoj tu oznaku nosi 19 proizvoda i 6 usluga, u EU 77 358, što znači da idemo negdje, ne znamo kuda, puno puta prenosimo neke stvari, ovdje baš nemamo puno izbora, radi se o uredbi, moramo je prenijeti tako kako je. Koliko će se to reflektirati na Hrvatsku, hrvatsko gospodarstvo, koliko je to značajno u ovom trenutku, evo, procijenite sami. Hvala lijepa.
Molim vas samo da očistimo govornicu pa sada dolazi kolega Zekanović u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Govorim o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi Uredbe EU o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti. I sada prosječni građanin kada sluša ovu raspravu, on ne razumije baš previše i ja sam vas pitao jedno pitanje koje bi bilo dobro da svi objasne i da je prosječni građanin shvatio o čemu se danas raspravlja u Hrvatskom saboru. Dakle, radi se o jednom sporazumu koji se naziva Pariški sporazum, koji je 2015. g. ako se ne varam potpisala Hrvatska sa 200-tinak država u svijetu. O tom sporazumu se puno govorilo i u jednom trenutku kad je bivši predsjednik SAD-a Trump, napustio pariški sporazum, evo sada navodno Biden se ponovno vraća u taj Pariški sporazum. A smisao Pariškog sporazuma je poboljšanje ekološke situacije na našem planetu, na planetu Zemlji. Glavni problem je globalno zatopljenje, ne samo globalno zatopljenje nego podizanje globalne razine svjetskog oceana, svjetskog mora uslijed globalnog zatopljenja. Za one koji ne znaju, prije 10-ak tisuća godina, more vam je bilo niže za stotinjak metara. Krajem pleistocena, početkom holocena. Dakle u to vrijeme sete mogli pješke doći od mog Šibenika npr. do Ancone. Prije samo 10 000 godina. neki će geolozi reći, i 20 000 g., ali sad toliko nije ni bitno. Prije 2000 g. u vrijeme Rima je more bilo niže za otprilike 2 metra, i danas brojne ove vile rustike i nekakve obale rimske nalazimo 2 m ispod morske razine i danas stručnjaci koji se bave ovim pitanjem, tvrde da će se morska razina podizati i dalje i da će more rasti odnosno da raste morska razina i postale su razne projekcije, ja ću reći. na svu sreću nisu se obistinile. Evo ja sam nedavno razgovarao sa stručnjacima, najeminentnijim hrvatskim na ovom polju, te projekcije porasta morske razine u Hrvatskoj i globalno, nije baš onako kako je trebalo biti, ipak to nešto sporije ide ali još uvijek postoji jako velika opasnost kad bi se nama samo 1 m podigla morska razina što još uvijek postoje projekcije za 2150. g., imali bi znači potopljene sve rive, svih hrvatskih gradova, od Istre do Dubrovnika i to bi bio jako veliki problem, gospodarski, ekološki i bilokoje vrste. I sada mi potpisujemo jedan Pariški sporazum da bismo smanjili produkciju, proizvodnju stakleničkih plinova. Staklenički plinovi su prije svega plin CO2 ali i drugi plinovi kao ugljični monoksid, pa evo metan i slično. To su velike molekule koje dobro upijaju Sunčevu radijaciju. E sada pitanje je ključno tko je proizveo taj plin CO2? Je li ga proizvodi Hrvatska? Naravno, Hrvati ga također proizvode ali ja ću ovdje naglasiti u značajno manjoj mjeri nego što ga proizvode i proizvodili su Britanci, Englezi, Nijemci, Amerikanci ili danas Kinezi. I ključna je stvar, ključno je pitanje, ovdje je to opet pitanje suverenosti da ćemo mi pogotovo identičnim uvjetima pristupiti odnosno pristupili smo provođenju Pariškog sporazuma a nismo jednako odgovorni za ekološku katastrofu koja se događa. Nismo jednako. Jer se V. Britanija i Francuska i Njemačka, da ne izostavim koju državu, i SAD, sve su to nama partneri i EU-u i u NATO paktu, razvili su se na našu štetu, svima su nama potencijalno naštetili a kad su na prljavim ekonomijama, na prljavim industrijama razvili svoja društva, e sada ćemo uvesti novo pravilo, a to je pravilo ajmo na skupe ekološke tehnologije. Da ne bi tko krivo razumio, ja sam itekako ekološki osviješćen i ja sam za ovaj sporazum ali ajmo proporcionalno snositi financijsku težinu ovog sporazuma a to ne radimo. Ili radimo u značajno manjoj mjeri nego što bi bilo pošteno i fer. Ipak da vas malo utješim, ima i gorih od nas. Ima i gorih od nas. Zemlje Afrike, zemlje Trećeg svijeta su u još goroj situaciji, one nisu ništa krivi pa će sudjelovati u ovom sporazumu odnosno sudjeluju. Dakle, ekološka opasnost postoji definitivno međutim ovdje mi moramo ipak postaviti pitanje i pravedno pristupanje rješavanja ove krize. E sad jedno isto konkretno pitanje, vi ste iz Ministarstva financija i logično je možda uz ovaj zakon, evo malo sam se konzultirao sa kolegama, tko bi trebao obraniti, kažu kolege pa Ministarstvo financija ali ja mislim ipak bi ovdje bilo dobro da je neko iz zaštite okoliša a nema nikoga jer postoji jedno pitanje evo ga, sve više i više je prisutno u znanstvenoj zajednici koje kaže mi danas prelazimo npr. na električne automobile, super, i ja ću ga jednog dana nadam se, kupiti, za 10 g., 15, što prije, to bolje i svi mi međutim kažu stručnjaci da proizvodnja baterija za električne automobile, znači to se negdje proizvodi, da se troši jako mnogo plina CO2 i da proizvodnju struje kojom se opet pune baterije električnog automobila, da opet proizvode odnosno troše plin odnosno proizvode plin CO2. Što radimo onda? Ajmo dalje. Kaže energetska objava kuća, pa mi kuće zamotamo u onaj stirodur, stiropor a upravo te obloge, te staklene vune, za njihovu proizvodnju se u industriji proizvodi odnosno troši najviše plina CO2. sad se ja pitam jesmo li mi ludi, jel nama stvarno u interesu zaštititi naš planet od ekološke katastrofe ili opet imamo neke tajne lobije koji će oblagati kuće u stiropor a rast će nam globalna temperatura i razina mora? Evo čuo sam nedavno, isto znanstvena zajednica govori o izostaklu koje ne dozvoljava Sunčevoj radijaciji da ulazi u kuću i da grije kuću i to je u zimskom periodu loše. Pa jel se slažete sa mnom? Plus što i za ta izostakla, znači i za tu vrstu proizvoda se također troši odnosno proizvodi jako puno plina CO2. Dakle, ovo pitanje je jako kompleksno i o ovom pitanju se treba i češće razgovarati u Hrvatskom saboru. Međutim evo s moje strane dvije primjedbe, smatram da niste kako predlagatelj objasnili i zastupnicima i cijeloj hrvatskoj javnosti uopće o čemu se radi, zbog čega se zapravo cijela ova priča gdje je srž, drugo što smatram da je tu trebao sudjelovati i netko iz Ministarstva zaštite okoliša a nije sudjelovao, i treće ono najbitnije, da želim da vi kao predstavnik Vlade RH, utječete na našeg predsjednika Vlade i na Vladu RH da se u ovom sporazumu ponaša suverenistički odnosno da se pokuša zaštititi hrvatski interes jer nismo mi krivi za današnju odnosno najmanje smo krivi za današnju ekološku situaciju na našem planetu i neka u najvećoj mjeri plaćaju tu cijenu oni koji su nam i zagadili odnosno ugrozili nas svojim ponašanjem.
Sada ćemo u ime Kluba zastupnika SDP-a čuti poštovanog kolega Borisa Lalovca, izvolite.
Hvala lijepa, g. predsjedniče. Državni tajniče sa suradnicom. Znači odmah da uvodno kažem da će klub SDP-a podržati ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi Uredbe 2016/2011 o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti i koja bi danas zapravo bila poruka svima onima koji investiraju, svima onima koji zapravo a znamo da su ovim dobima danas, najviše su pale investicije u doba korona krize, da su to vrijednosti jedino investicijske vrijednosti koje e u budućnosti nositi određeni i gospodarski rast a jedan dio kalkulacija u tim investicijama sigurno će u budućnosti i biti premija rizika koliko određena imovina odnosno određena tvrtka emitira upravo svoju proizvodnju, emitira CO2 odnosno razne druge stakleničke plinove i to je zapravo glavna danas poruka koliko god bilo uvodno ovdje bilo riječi da je ovo na nekakvoj dobrovoljnoj bazi, bitno je reći da svi oni poduzetnici koji će u budućnosti ne samo rangirati investicije kroz određene investicijske portfelje nego i mali i srednji poduzetnici koji će u budućnosti tražiti izvore financiranja putem financijskih ugovora sa bankama, da će sigurno kroz koju godinu će biti i kalkulirana cijena premije utjecaja te kompanije na okoliš. Koliko će se to brzo razvijati, ovisno je o tome i koliko će se brzo razvijati i ovi administratori, jer je ovo jedan vrlo kompliciran posao i kao što je zapravo i uvodno i sam predlagatelj rekao, da se traži administrator, ovo je sad zasad samo formalno gdje neko će administrirati te referentne vrijednosti. Kao što znate i to je bilo rečeno uvodno, referentne vrijednosti se sad u Hrvatskoj jedino tko administrira su HNB, ona administrira nacionalnu referentnu stopu, znači prosječan trošak financiranja banaka koja je sad negdje negativna ili negdje oko nule i Zagrebačka burza koja zapravo se administrira zagrebački indeks Crobex, koja zapravo predstavlja zbog zapravo vrijednosti investicija na Zagrebačkoj burzi, jel. Sad ćemo vidjeti ko će se pojaviti na hrvatskom tržištu oko tih referentnih vrijednosti ali je bitno da je ovim zakonskim rješenjem su definirani i da su definirani i da su HNB i HANFA, budući da oni reguliraju financijska tržišta, HNB onaj dio vezano za banke, a HANFA sve ono što nisu zapravo banke, da će im zapravo tom administratoru ga kontrolirati, propisivati određene uvjete odnosno taj koji će administrirati, mora javnosti odnosno regulatoru prezentirati metodologiju na temelju znanstvenih podataka, metodologiju kako je on izračunao određenu referentnu vrijednost. Jer svaki oblik imovine i to se ovdje vrlo jasno govori, svaki oblik imovine će se u budućnosti ponderirati sa tom cijenom koju on emitira odnosno šteti okolišu. I to je vrlo jasno ovdje rečeno i to je dobro. Zašto? I zašto je Hrvatska i dobro što je prihvatila ovaj sporazum, dobro je što smo članica EU-a jer ove određene referentne vrijednosti u prošlosti su bili predmet manipulacija. Manipulacija velikih svjetskih financijskih igrača. I to su čak osuđeni su i platili su ogromne kazne, brojne banke su platile ogromne kazne jer su manipulirale referentnim vrijednostima, EU je zbog toga odlučila to regulirati, to je odlučila regulirat i to je pozitivno i zbog toga ona uvodi i sad nove dvije referentne vrijednosti. Ali zašto je ovo bitno za Hrvatsku? Zato što smo jako, jako osjetljivi na ekologiju. A zašto smo osjetljivi? Jer smo turistička destinacija. I jako je važno u Hrvatskoj tko investira, koliko emitira CO2, koliki su staklenički plinovi jer najveći dio, 20% BDP-a nam ovisi o turizmu i volimo se ponositi kada predstavljamo i marketinški svoju zemlju sa zelenim otocima, sa čistom obalom, sa čistim moremo, sa čistim zrakom. I zapravo u ovom djelu i te male poduzetnike koji će sutra sudjeluju u turizmu i sudjeluju u toj čistoj priči, ekološkoj priči, treba nagraditi. Treba ih nagraditi sa nižim cijenama kapitala, sa nižim cijenama financiranja, zato što sudjeluju u jednoj industriji, u jednoj branši koja donosi ne samo dobrobit, ekonomsku dobit Hrvatskoj nego donose i ekološku i zdravstvenu i cijelu pozitivnu priču za RH. I zbog toga oni koji zapravo kada idu investirati, a ovdje će se raditi o investicijskim fondovima koji će sutra ulagati i u turizam, brojni investicijski fondovi koji će ulagati u brojna mala ili srednja poduzeća, zapravo trebamo i potaknuti da takva poduzeća dobiju nižu cijenu kapitala odnosno kroz ove koji će se reflektirati i kroz ove referentne vrijednosti. I zapravo je to je cilj RH koji je zapravo i cilj Europe a u ovom djelu se podudaraju ta dva cilja i budući da smo jako ekološki osjetljivi i da o tome pričamo, mislim da trebamo još snažnije gurati ovu priču jer Hrvatska tu ima komparativne prednosti, imamo se čime pohvaliti, imamo čemu biti da budemo među prvim zemljama, da to i usvojimo, da to implementirano, da to osjete hrvatski poduzetnici i zbog toga kažem, podrška ovome zakonu, ne samo kroz ovog dijelu gdje će se trebati definirati kao referentni okvir samo gdje ga stavlja na dobrovoljnoj bazi, nego ovdje se zapravo, čini mi se da se i čl. 14 važećeg Zakona se propisuje ovlasti HNB-a i HAFA-e za donošenje niza podzakonskih akata koji su u međuvremenu odgovarajući, uređeni su uredbama EU te smjernicama europskih nadležnih tijela, znači da se što prije to implementira, a zapravo i ovaj program, odnosno ovaj zakon je vrlo uzak sa zapravo sa programima Vlade i odnosno onim smjernicama Direktive 2030 Hrvatsku i zapravo za korištenje EU fondova, znači ovo je vrlo uska poveznica hrvatskog smjera na koji način će se koristiti EU fondovi i da vrlo jasno danas kažemo svim onim poduzetnicima koji će se i natjecati za EU fondove, imat ćete nižu cijenu kapitala, ulažite u projekte odnosno koji su, ne štete okolišu i RH, i da to u konačnici bude i vidljivo, da to bude vidljivo u boljim prinosima jer ovo sve investicije koje donose zapravo ekološki kažemo prihvatljivije ponašanje, oni jesu danas skuplji. Moramo biti svjesni, oni danas jesu skuplji od tradicionalnih, onih koji emitiraju CO2. Jesu skuplji i zbog toga im vrlo jasno trebamo reći, imat ćete podršku, investirajte i ja se nadam da će svi ovaj prijedlog zakona i prihvatiti. Hvala lijepo.
Idemo dalje. Sada je na redu Kluba zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Anton Kliman.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Evo, čuli smo dakle na neki način podršku svih onih koji su do sada raspravljali o ovom zakonu, koji, ako se gleda ovako usko kao zakon koji će definirati dakle referentne stope u odnosu na dakle održivi razvoj u odnosu na emisiju stakleničkih plinova i štetnih tvari oko nas, onda to zaista možemo završiti u jednu minutu. Kao što je rekao kolega Lalovac, evo, i koji je podržao prijedlog ovog zakona, to je jedan okvir koji otvara jednu raspravu, jedno razmišljanje o hrvatskoj ekonomiji, o ekonomiji Europe i zaista njemu bi trebalo posvetiti punu pažnju jer ono dakle u ovom trenutku ovisi o nama, ali sve ono što će se kroz primjenu ovog zakona, kroz financiranje održivih industrija, odrazit će se i za našu djecu i za budućnost ove zemlje. Isto tako, moramo reći da definitivno Hrvatska ima komparativne prednosti u odnosu na druge zemlje jer ona nije visoko industrijalizirana zemlja i kao takva može krenuti pravim putem u jednu ekološku proizvodnju, u jedan investicijski ciklus koji će sigurno biti podržan sa dakle green, dakle sa fondovima green economy i sa svime onime što nam nosi sada ovo izdašniji europski fondovi koji su ugovoreni dakle prije nekog vrijeme od strane Vlade RH i zaista izdašni, izdašni iznosi su ispred nas, a moramo definitivno ih upotrijebiti na najbolji mogući način razmišljajući i o održivom razvoju i o ekološkoj proizvodnji. Isto tako, važno je reći da mi moramo na neki način, bez obzira što se kroz ovaj zakon definiraju administratori, a to je HNB i HANFA, da moramo naći načina da privolimo i financijere i investicijske fondove i banke da suportiraju sa nižim kamatnim stopama kroz izračun referentnih vrijednosti proizvođače i davatelje usluga da ih motiviraju za zelenu ekonomiju. Jedino tako ćemo moći doći u svrhu ovog zakona jer ako ne, ako to bude zaista na dobrovoljnoj bazi kao što smo i sada i čuli, mi nećemo uspjeti realizirati, doći u pravu primjenu ovog zakona jer jednostavno, svjesni smo da sve ono što danas nosi naziv i markicu ekološkog je danas u našoj ekonomiji skuplje od onoga što nije, a mi sa tim referentnim vrijednostima u svrhu dakle jedne bolje potrošnje, poticanja takvih proizvoda moramo doći do toga da kapital koji se ugrađuje u taj proizvod mora biti konkurentniji od kapitala u koji se ne ugrađuje taj proizvod. Dakle jednostavno mi moramo imati svijest o tome da Hrvatska ima potencijala za zelene ekonomije, a ovaj zakon će sigurno doprinijeti tome da i financijske institucije i naše institucije koje će biti administratori daju jedan doprinos da se financiraju takve ekonomije. Mi smo na neki način prepoznatljivi po turističkoj ponudi i volimo se hvaliti da imamo najbolju, najljepšu obalu, najbolju hranu, ekološki čistu hranu, da je naš okoliš relativno dobro očuvan. Znamo reći da su nam i nacionalni parkovi jedni od najprepoznatljivijih turističkih proizvoda i to je sigurno jedan dobar magnet i jedna dobra promocija našega turizma, ali isto tako i cijele zemlje. Pa i stoga moramo voditi računa o tome da kroz turistički proizvod možemo primijeniti i ovu Uredbu, dakle sve ono što kroz turistički proizvod se troši i kroz, što se kroz turistički proizvod i plasira možemo dobiti po povoljnijoj cijeni, možemo dobiti sa jednom dobrom promidžbom, dakle zelenom promidžbom gdje ćemo znati reći našim potencijalnim gostima da mi vodimo računa o planetu, da vodimo računa o svojoj zemlji, da vodimo računa o okolišu. Više-manje ja ne bi zaista sad zamaro sa, sa ovim administrativnim i birokratskim izrazima koji se kroz ovaj zakon i potežu, više-manje je tu jasno da se tu definiraju administratori u principu, a to je HNB i HANFA koje će nadzirati dakle ovu, ovaj prijedlog zakona i u tom smislu HDZ će dati podršku ovom zakonu u prvom čitanju. Hvala lijepa.
Idemo dalje s raspravom, sada je na redu Klub zastupnika MOST-a, poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, poštovani predsjedniče sabora. Jasno je da se implementacija ovih uredbi odnosi na tržište financijama, no isto tako je jasno da je temeljno pitanje s kojim svi započinju i završavaju svoje govore pitanje klimatskih promjena, pitanje eko industrije i pitanje na koji način odgovoriti na izazove suvremenog doba. U tom smislu u sklopu ovih izmjena i dopuna zakona navodi se da će se uspostavom tih harmoniziranih referentnih vrijednosti, te izradom minimalnih standarda svako od tih referentnih vrijednosti doprinjeti dosljednosti među tim referentnim vrijednostima, te povećanju transparentnosti i sprječavanju manipulativnog zelenog marketinga odnosno Greenwashinga. Prvo ću naravno izraziti svoje nezadovoljstvo načinom na koji donosimo zakone ovdje odnosno onime što nam se dostavlja u smislu opise i ocjene stanja koje su preduvjet novih zakonskih izmjena i prihvaćanja bilo kojeg zakona. Da bismo imali ozbiljnu i sustavu raspravu u bilo kojoj izmjeni i dopuni zakona trebali bismo imati i argumente i kriterije koji nam govore nešto o stanju na našem tržištu na temelju kojih ćemo mi odlučit jesu li ove izmjene i dopune u okvirima RH potrebne i možemo li još nešto poboljšati izvan uredbi koje moramo implementirati u svoje zakonodavstvo. Ovo je tek jedan u nizu zakona gdje ne dobivamo nikakav osvrt na aktualnu situaciju u našoj zemlji, a od nas se očekuje da imamo neku suvislu raspravu. Nismo to dobili nažalost ni u replikama. Dakle, mi spominjemo ovdje Greenwasching, nemamo pojma što se događa s Greenwaschingom iliti zelenim marketingom u okvirima RH ni na razini tržišta financija. Postoji neka pretpostavka kao što sam čula da toga u Hrvatskoj nema, tu ću pretpostavku osobno staviti pod velikim upitnikom imajući u vidu koliko kaskamo za Europom u provedbi zelenih politika kao takvih. A nismo imali ni detaljniji osvrt na uopće to što jest zeleni marketing i kakva je situacija sa zelenim marketingom u svim ostalim industrijama. Smatram da je pojam zelenog marketinga izrazito važan i da je to jedan od ključnih pojmova o kojem hrvatski građani nisu dovoljno upoznati, a koji se tiče jer smo mi trenutno preplavljeni eko industrijom, a eko industrija umjesto da čini ono što joj je trebala biti temeljna zadaća, a to je da popravi odnosno prokaže naličje postojeće industrije s nekakvim kvalitetnijim kriterijima koje ona sadrži i na taj način nudi proizvode tržištu pokazala se kao industrija profitom. U tom smislu želim podsjetiti da je Europu prije nekoliko godina potresla afera oko volkswagenova varanja na eko testovima. Takve stvari trebamo imati u vidu kada donosimo ovakve uredbe odnosno implementiramo ove uredbe koje će pokušati stvoriti nekakav minimalni zajednički okvir da bi se spriječile buduće prevare. Te prevare su danas sastavni dio naših života. Uvjeti u kojima su se provodila testiranja na disel automobilima bili su prilagođeni boljem prolasku koje je podrazumijevao ograničeno ispuštanje štetnih plinova. Time su opravdali svoju ekost i time su mogli postići bolju tržišnu cijenu. No u stvarnosti situacija je bila bitno drugačija. Kao što su pokazali naknadni rezultati navodno neovisnih testiranja volkswagenovi diesel automobili daleko su premašivali dopuštenu emisiju štetnih plinova. Epilog tog problema bio je takav da je američki savezni sudac odobrio rekordnih 14,7 milijardi dolara između grupe volkswagen i regulatora, te vlasnika gotovo pola milijuna diselskih automobila u Americi, a njemački automobilski div se bio obvezao da će početi otkup tih automobila koji su imali te software koji su varali na eko testovima. Disel gorivo koje su smanjenjem poreza brojne države EU poticale kao zeleno upravo su to te financijske politike koje su trebale služiti ekologiji, a na kraju su što napravile, iskoristile potrošače. Pokazalo se opasnim zagađivačem zraka čime je postalo nepoželjno. Nedugo nakon volkswagenova priznanja pojavili su se rezultati testiranja drugih automobilskih kompanija koji su ukazivali na slične propuste, a problem je proširen i na proizvodnju ostale tehnologije, te je isplivala prevara Samsunga oko energetske učinkovitosti njihovih televizora. No, ono što je najzanimljivije u cijeloj eko buri koja se tada pokrenula nije diesel gorivo, izuzev očigledne i nužne naravne osude volkswagenova varanja radi profita zbog čega danas i govorimo o Greenwaschingu i o zelenom marketingu taj je fenomen otvorio mnogo dublju problematiku koja će bit temeljna problematika naše budućnosti, a to je isplativost eko industrije. Diesel automobili nisu eko fremli, a nisu Boga mi ni neki televizori i što sada? Možda ćemo moći izabrati druge televizore ili se voziti alternativnim prijevoznim sredstvima, možda ćemo čak i krenuti pješke. No što je s ostalim aspektima života? Kakvo je stanje s ekologijom ića i pića, odjeće i kozmetike? Istraživanja koja je svojevremeno proveo Nastavni zavod za javno zdravstvo „Dr. Andrija Štampar“ pokazalo je da se gotovo 36 predmeta iz opće uporabe, ruževi i olovke za usne, olovke za oči, puderi, maskare i sjajilo, od 114 testiranih bili su zdravstveno neispravni zbog nedopuštene prisutnosti olova, kojih točno nismo naravno saznali. I kuda sada? Hoćemo li onda ići u ljekarnu po 5 puta skuplju eko kozmetiku. Volkswagenov slučaj važan je jer je ukazao na slučaj Greenwaschinga i postao paradigma za takvo postupanje a to je da je ukazao na ključnu činjenicu da eko industrija je industrija profita, ako ne i najprofitabilnija industrija koja u novije vrijeme dirigira trendove. Za razliku od standardne industrije i to je ono s čime naši građani moraju biti upućeni, čiji je pokretač želja, pokretač eko industrije je strah, strah od čega? Od E brojeva, kemije i kemikalija, sivog neba, mutne vode odnosno od posljedica tehno-znanstvenog napretka. Naime, mi bismo nepokvarljivu kremu a da nije konzervirana, zimzeleno voće a da nije špricano, brzinu benzinca bez štetnih plinova, ukratko rečeno, život bez posljedica življenja. Bombardiranim natpisima o klimatskim promjenama, genetski modificiranoj hrani i kancerogenosti života uopće, mi živimo u strahu za vlastitu egzistenciju. Taj je stah prepoznat i komercijaliziran. Budući da je strah negativna kategorija jer je on uvijek strah od nečega, eko proizvodi nisu određeno dobitkom nego manjkom. U vrijeme tehno-znanstvenog procvata, hrana koja je sigurno najvažnija našim građanima što sam i jučer pokazala na primjeru „gauda gatea“ je bila prekvalificirana. Jedan standardni jogurt izuzev probiotičkih bakterija, u sebi je sadržavao cijelu abecedu vitamina. Sukladno potražnji motiviranoj strahom, ponuda se izmijenila stoga se salama ne reklamira onime što sadrži nego time da u njoj nema konzervansa. Na kremama velikim slovima piše da nemaju parabena, dodatka koji produžava trajanje a koji se često povezuje s nastankom raka. U sveopćem ludilu čak su i pušači koji konzumacijom cigareta, tradicionalno svjedoče ležerniji pristup životu podlegli trendu manjkavosti pa su mnogi od njih počeli pušiti eko cigarete bez aditiva. To bi u nekoj naivnoj interpretaciji mogla biti oznaka pozitivnog trenda buđenja građanske svijesti odgovornog odnosa prema životu da eko ne košta i to ne samo da košta i zato je pitanje kakve će posljedice imati a to je kolega Lalovac postavio kao pitanje, implementacija ovih uredbi na razini financijskog sektora. Ne samo da košta nego košta višestruko od običnog proizvoda na razini onoga što naši građani razumiju. Tako prirodne jabuke koštaju triput više od običnih, jednako kako i brusnice, kruh, povrće. Apsurd je slijedeći. Što manje sastojaka nešto sadrži, to više košta. Ili što više sastojaka ne sadrži, to više košta. Ovim tempom možemo uskoro očekivati da će nam eko industrija vrlo uspješno naplaćivati praznu ambalažu odnosno konzervirano najneštetnije ništa. Wolkswagenovi automobili, eko salama i dezodorans u ljekarni koji košta 100 kn, samo su izdvojeni primjeri koji predstavljaju uvertiru u ono što nam predstoji. Ako je ekološka industrija prepoznata kao industrija koja profitira na strahu i koja je stoga uvijek korak ispred nas, osnovno je pitanje nije li ona stvorena kao namjerno naličje postojeće kojeg će sve uspješnije brati plodove tamo gdje nezdrava industrija ne može? Potpomažemo li mi kupnjom skupih eko proizvoda ili vožnjom eko friendly automobila sadašnji status quo u kojem supostoje dvije sestrinske industrije, ona zdrava i ona štetna sa zajedničkim ciljem lociranja naših trenutnih potreba i slabih točaka, gdje se svaka naša želja a još više svaki naši strah dobro naplaćuje? Dok god mislim da je normalno da plaćamo više, ono što bi trebao biti preduvjet izlaska na tržište, zdravlje će imati više nego pristojnu cijenu jer zašto promijeniti status quo? Zašto bi genetički modificirana hrana ako se pokaže štetnom bila zabranjena za sve ako već sada postoji iluzija alternative, zdrava eko hrana i eko proizvodi pa i eko financijsko tržište koji nisu dostupni svima?
Gotova je rasprava po klubovima pa prelazimo n pojedinačnu raspravu, prvi će govoriti poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ova vrlo bitna tema u kojoj govorimo znači, Hrvatska je što se tiče ekološke mogućnosti vrlo potentna. Međutim činjenica je ako govorimo o referentnim vrijednostima, zelenom marketingu, onda je vrlo bitno koji su modeli i načini i kako kontrolirati poglavito administratore HNB i HANFA, kako kontrolirati npr. prisutnost opasnog herbicida glifosata u hrani. U Europskom parlamentu gdje se testiralo 48 euro zastupnika i svi su urinu imali prisutnost tog opasnog herbicida koji je vezan uz GMO proizvodnju. Od 48, 48 a istraživanja kažu da u Hrvatskoj svaki drugi čovjek ima prisutnog tog opasnog herbicida. Ja sam i dao Zakon o zabrani korištenja glifosata i pripravaka od glifosata međutim to nije prihvaćeno i sad je taj zakon u proizvodnji. Mi imamo znači u ovome trenutku mogućnost razvoja, evo gospodarskog razvoja i u poljoprivredi eko proizvodnje. Međutim marketingom a imamo više od 400 proizvoda GMO, naravno da to gura Monsanto preko svojih lobista i u Europskom parlamentu naravno da poglavito preko soje, proizvodnjom soje jer znamo šta se radi poglavito u južnoj Americi, da se proizvodi soja koja je otpor, koja se tretira glifosatom i jednostavno ta soja dolazi na naše tržište priko uvoza i mesnih proizvoda, poglavito od svinjetine, završava na našim policama, taj štetni otrov, mislim otrov naravno koji ne može se spojiti nikako sa ljudskom životom, on ima velik utjecaj i na vode i u RH, na hranu, piće, čak u odjeći, u odjevnim predmetima. Kako se boriti s tim i na koji način će HNB znati o kojem se proizvodu tu radi na našim policama? Dok naši poljoprivrednici ne mogu plasirati svoje ekološke proizvode i dok mi u isto vrijeme licemjerno onemogućujemo uzgoj tj. ograničavamo sjeme, domaće autohtono sjeme na način da ga tribamo dorađivati time samim i u biti poskupiti proizvodnju sjemena a naravno i uništiti domaćeg sjemena, uništiti našeg proizvođača. Ovdje govorim o poljoprivrednim proizvodima, a zeleni marketing mi znamo da u RH jedino šta je isti celofan s europskim proizvodima, ista je možda milka čokolada, isti celofan, u biti kvaliteta nije ista osim što je cijena veća. Mi moramo sve učiniti da danas, evo ovdje gledam drniški pršut, panceta dalmatinska, naši proizvodi budu od uzgoja iz našeg vlastitog uzgoja. Međutim, nema svinja i ovo šta ima ne možemo prodat, a na tržištu imamo dalmatinski pršut, ovo govorim samo usporednicu. Znači mi uvozimo kroz meso glifosat i kako zaštititi tu zeleni taj marketing? Znači moramo na ovome poraditi, moramo sve dati da se od uzgoja, primjer sam usporedio sa svinje i pršut il pancetu il bržolu il pečenicu ili kulen slavonski nije uopće bitno, mi moramo to od svog domaćeg proizvoda i ti mehanizmi me uvaženi državni tajniče zanimaju. Kako će to regulator ili administrator HNB regulirat? A kad govorimo o, o održivom razvoju, novim tj. ekološkim politikama, ekološkoj ekonomiji onda tu moramo bit strašno oprezni. Uvozni lobiji, kolegica Raspudić je spomenula, tj. strani proizvođači kao što je primjer bio proizvodnje motora volkswagena, naravno da će oni napraviti sve da oni prodaju na tržište svoje proizvode koje će prikazati ekološki čistim, a u biti je dokazano da nije to tako. I u tome svemu mi moramo zaštititi našu proizvodnju, našu domaću proizvodnju, naše domaće gospodarstvenike. Mi smo turistička zemlja, mi imamo preveliku površinu zemlju koja je neobrađena poljoprivrednu, mi na tome tribamo raditi i na tome triba regulator raditi [[Upadica: Hvala vam]] i to financirati i to su te vrijednosti. Hvala lijepo.
Kolega Bulj, imate 3 replike, prva je kolegica Selak Raspudić, izvolite.
Uvaženi kolega Bulj, eko certifikati su izrazito važni, no nemaju svi prilike ni mogućnosti doći do eko certifikata. Mi imamo sjeme s OPG-a i najavljene izmjene Zakona o sjemenu koje će de facto dovesti do toga da će se onemogućiti proizvodnja sjemena na OPG-u upravo zato što oni koji ga proizvode neće imati mogućnosti raditi na njegovoj doradi prema sadašnjem prijedlogu zakona i možda će se ta proizvodnja ugasiti. Što vi mislite da treba učiniti da bismo spriječili da se tako nešto dogodi u praksi odnosno kako imati stvarni zeleni marketing, a ne ovaj lažni koji podvaljuje našim građanima pod navodnicima eko proizvod?
Izvolite odgovor.
Kolegice, složio bi se s vama da nije dovoljno samo prepisivati uredbe koje u biti u drugim zakonima koje mi donosimo navodno kroz nekakve direktive EU gdje u biti ograničavamo proizvodnju sjemena i upotrebu sjemena u našim OPG-ovima koji su itako dotučeni. I druge države su stale na tome na kraj i rekle su da naši OPG-ovi kojih ima 100.000 će propasti i na taj način mi ćemo poskupiti proizvodnju sjemena jel gdje će ga dorađivati, kod koga će ga dorađivat, pa neće moj seljak iz Sinja koji ima OPG u Sinjskom polju goniti u Varaždin, di će on dorađivat to sjeme. Znači poskupljuje samo sjeme i naravno da je to udar na OPG-ove, to rade uvozni lobiji i zbog toga smo mi i kao Klub MOST-a, zajedno i ja i vi tražili da se povuče taj štetni zakon koji pogoduje uvoznim lobijima, a zabija zadnji čavao u lijes hrvatskome selu i seljaku, koje je osnovno ljudsko pravo pravo na sjeme, domaće vrste.
Hvala vam. Kolegice Vučemilović izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani kolega Bulj, evidentno je da će Zakon o sjemenu poskupiti proizvodnju našim poljoprivrednicima, a vidjeli smo na primjeru šećerana kako to završi, virovitička je potpuno prestala sa radom, a u osječkoj 200 radnika ovaj tjedan ostaje bez posla. Je li to budućnost Hrvatske? Je li to projekt Slavonija za koji se ova vlada zalaže? Ekološki zeleno, a na kraju radnici na ulicu i karta za Njemačku.
Izvolite odgovor.
Što je najgore, jučer ministrica poziva trgovce da poskupe šećer, tako da bude još veći udar na ljude, zato govorim ovdje moramo poticati i domaće, proizvodnju domaćeg sjemena vlastitog autohtonog da ljudi pojeftine našu proizvodnju i da taj proizvod bude konkurentan, a ne da mi gasimo naše domaće proizvođače kao što je primjer šećerana, a da bi uvozni lobiji imali maržu. Reću vam samo jedan primjer, NP Plitvička jezera, znamo da je lički kumpir poznat i da imamo ličke pole kao brend, ne otkupljuju od seljaka i OPG-ova, braniteljskih zadruga krompir na ličkom području nego uvoze iz Egipta i prodaju ga za lički kumpir dok hrvatski OPG-ovi u Lici propadaju. I to je to. Znači mi govorimo o provedbi, mi govorimo o nekakvim stvarima koji su u stvarnosti. Mi na ovaj način prepisivajuć ovdje pod ovim svjetlima samo, u ovome domu koji bi triba biti krov, prepisivajuć zakone u stvarnosti je sasvim drugačije.
Hvala vam. I zadnja replika kolega Lalovac.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Slažem se sa vašom raspravom kolega Bulj, je li kao što ste sami govorili o nažalost vrlo malom promicanju hrvatskih autohtonih domaćih proizvoda koji su ne samo ovu godinu je li kad su pale kamatne stope, ali ne možemo zaboraviti prije 5-6, 10.g. i 15 da su to bile kamate od 15-20% i da i zapravo vrlo teško su mogli distribuirati svoje proizvode i kroz trgovačke lance, pa su se ovdje donosili nekakvi zakoni o nepoštenim trgovačkim maržama, tako da mislim da je to jedan komplet nekih zakona i o ovim referentnim vrijednostima i vezano za nepoštene trgovačke marže, tako da mislim da se ipak može kroz određenu saborsku raspravu i proceduru zakonsku može se zapravo potaknuti i poboljšati stanje u poljoprivredi. Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Poštovani kolega Lalovac. Slažem se s vama da mi kao saborski zastupnici imamo obavezu ozbiljno raspravljati o svim segmentima, od kamate, marže, pa imamo i ono što smo često i govorili da smo imali 500 naknada i provizija, HNB 4 milijarde kuna je uzela našim poljoprivrednicima, gospodarstvenicima i nama. 4 milijarde, ne kamate nego provizije i naknada, 5 stotina, 4 milijarde kuna godišnje. Znači imamo načine i elemente, HNB nije radila svoj posao, tu nije stala u zaštitu hrvatskog gospodarstvenika, poljoprivrednika, i zato ovdje sumnja. Zato moramo raspravljati. Mi smo turistička destinacija, mi imamo mogućnost zelene proizvodnje, tj. proizvodnje naših domaćih autohtonih proizvoda, poticanje domaćih proizvodnje sjemena, zaorati naša polja i omogućiti što bolja plasmane na tržištu, kako Hrvatske za vrijeme turističke sezone [[Upadica: Hvala vam.]] a tako i na području cijele EU. Hvala lijepo.
Hvala vam. Idemo sada na drugu pojedinačnu raspravu, poštovana kolegica Marija Selak Raspudić, izvolite. Hvala vam.
Uvažene kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Sabora. U ovoj pojedinačnoj raspravi vratit ću se na ono što nas je nagnalo da mijenjamo naš zakonski okvir i što je u tom smislu poslužilo kao pokretač promjena i na razini cijele EU, onda i na razini Hrvatske, a ova izmjena koja se tiče financijskog sektora tek je jedna u nizu koja bi trebala stvoriti ekološki osvješteniju Europu i svijet. Riječ je o konferenciji UN-a o klimatskim promjenama u Parizu. Osvrnut ću se kratko na nju i na pitanja koja je ona iznjedrila jer su to pitanja koja se itekako tiču naših građana i to su pitanja koja trebamo svaki put ponovo postavljati prije nego što ćemo donositi bilo koji zakonodavni okvir koji bi trebao ići ukorak s vremenom i koji bi trebao biti ekološki prihvatljiv. Pariška konferencija o klimi je po prvi puta u više od 20 godina imala za cilj postići zakonski odvezujući univerzalni sporazum o klimi s ciljem zadržavanja globalnog zatopljenja ispod 2%. Ona je bila privukla više od 50 tisuća sudionika, uključujući 25 tisuća službenih delegata, međuvladine organizacije, agencije UN-a, civilno društvo i pregovarači iz gotovo 200 zemalja pokušali su zajedno stvoriti nekakav okvir koji bi bio usmjeren na smanjenje emisije štetnih ugljičnih plinova. Dakle, osnovni problem o kojem je govorila pariška konferencija je bio problem fosilnih goriva, ugljena, nafte i zemnog plina. Treba imati u vidu i kolega Zekanović na tom tragu postavio pitanje, a to će se pitanje stalno javljati u javnim raspravama i to pitanje, što god mi o njemu mislili, zanima i hrvatsku i svu ostalu javnost je da skeptici dovode u pitanju samu ideju globalnog zatopljenja. Ono osnovno pitanje koje se postavlja kada govorimo o globalnom zatopljenju, ali i uopće o svim podacima s kojima danas baratamo i na temelju kojih donosimo ovakve odluke, tko financira istraživanja? To općenito danas jedan od najvećih problema u znanosti. Dakle, ovdje ne mislim relativizirati globalno zatopljenje nego mislim ukazati na to da kada navodimo bilo koje znanstveno relevantne podatke danas, pogotovo koje imaju šire posljedice za tržište, da se moramo pitati je li to isto tržište financiralo ta istraživanja. Ono što nas zanima jer laici teško mogu razumjeti kompleksnost klimatskih promjena, da je vidljivo da su se po tom pitanju ovoga puta ujedinile zemlje koje su, ne samo po pitanju zagađenja okoliša, nego i ratova i svega ostaloga one iste koje ne izgrađuju nego i taj svijet destruiraju. Otvara pitanje do koje mjere takve konferencije sadržavaju kredibilitet ili nekima od rukovoditelja takvih događaja je eko svjesnost novi način za ubiranje profita putem zelenih tehnologija, dakle jer eko košta. Eko košta puno više nego što košta obična industrija. Ali, ono na što ja želim staviti fokus je da se mi stalno trebamo pitati tko će više patiti zbog klimatskih promjena? Hoće li to biti siromašni ili bogati? U kojoj mjeri je to političko, a ne samo ekološko pitanje i zato o njemu treba raspravljati u parlamentu. Naime, zemlje u razvoju nemaju tehnologiju niti je se mogu priuštiti, a s druge strane, pitanje odgovornosti zapada koji seli industriju na istok jer mu je to jeftinije. Naravno, pitanje koje se ovdje potegnulo je pitanje hrvatske zelene politike, da jedno govorimo, a drugo radimo, razgovaralo se i o termoelektrani Plomin C na uvozni ugljen, istraživanjem i eksploataciji Jadrana zbog nafte. Pitanje krivnje i odgovornosti, na koji način, tu smo postavili pitanje o financijskim tržištima, ali i općenito? Velike zemlje trebaju podnijeti veći teret jer su veći zagađivači. Hoćemo li na taj način podijeliti teret za klimatske promjene ili ćemo svi podnositi jednu univerzalnu uredbu kao što sada činimo? Naravno, pitanje alternative o kojoj se kod nas uopće ne raspravlja, hoćemo li se fokusirati na obnovljive izvore energije, što sada pokušavamo ili možda i nuklearke, u kojima prednjači, recimo Francuska u kojoj je bio tada održan summit? 2013. se nuklearnim elektranama proizvelo 19% ukupno proizvedene električne energije u svijetu. One jesu ekološki prihvatljivije, ali imaju veliko pitanje otpada. Je li naš strah prema nuklearnim elektranama iracionalan? Jednako kao kod aviona koji su sigurniji od auta, ali ih se više bojimo. Naravno, pitanje je tu i eko aktivizma, njegove potencijalne agresivnosti koja ponekad dovodi i do kontra efekta. Da, ali kako upozoriti na promjene? Osnovno pitanje jesmo li u stanju i spremni razmišljati o odgovornosti za buduće generacije? Tiče li nas se uopće činjenica da će Zemlja kroz [[Upadica: Hvala vam.]] 100 godina ostati bez resursa? Možemo li se voditi principom opreza [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] i etike straha? Hvala.
Imate replike pa možete ostati još tu. Znači kolega Bulj, vi ste prvi, izvolite.
Hvala lijepo. Spomenuli ste kolegice, energetiku, obnovljive izvore. Naravno da oni ponekada mogu biti i štetne za hrvatske građane, ali ja bih rekao jedan problem. Jedan problem koji Hrvatska nikako da čuje, a Klub Mosta je i predlagao. To je zakon o mikrosolarima. Hrvatska manje koristi sunčeve energije, Bogom date, koju imamo, nego Finska. Mi u ovome trenutku ogromna sredstva trošimo za ogrjev našim obiteljima koji su socijalno ugrožene, da taj novac uložimo za obnovljive izvore, tj. za sunčevu energije, da mikrosolare, ti ljudi bi bili riješeni i te obitelji bi bile energetski neovisne. A što dajemo poticaje stranim kompanijama za vjetroelektrane, da uložimo taj novac u solarne elektrane na krovove, u cijeloj Hrvatskoj, svaki objekat bi imao ovu mikrosolare, energetiku i bila bi [[Upadica: Hvala.]] neovisna obitelj. Hvala.
Izvolite odgovor.
Slažem se s vama, kolega Bulj, da bi naš temeljni fokus trebao biti na samoodrživom pojedincu, a ne društvu u cjelini. Stupanj iznad toga je taj pojedinac koji će moći koristiti obnovljive resurse da bi sebe energetski učinio učinkovitim, a time i doprinio zaštiti okoliša. Dakle, mi uopće nismo još ozbiljno potegnuli raspravu o javnom, u javnom prostoru o mikrosolarima, mi smo to predlagali unutar svoga programa, no za to danas nema sluha. Povremeno se pojavljuju napredniji pojedinci, čak i u Zagrebu, a više na obali koji su već uvidjeli prednosti mikrosolara, no potrebno je o tome razmišljati sustavno kroz različite politike, poglavito ove financijske, na razini države koji će omogućiti da se ta praksa proširi i na svo naše stanovništvo. U situaciji ozbiljnih i ekonomskih i ekoloških, ali i raznih drugih ugroza, samoodrživi pojedinac je i sigurnosno pitanje.
Druga replika, kolega Šimičević, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a, uvažena kolegice. Govorili ste o prekomjernom emitiranju CO2 u svijetu. Pa što vi mislite, tko je kriv za prekomjerno emisiju CO2 i kako pomoći malim i srednjim poduzetnicima da promjene tehnologiju da bi proizvodili zdravu hranu= s obzirom da smo mi turistička zemlja i da je nama izuzetno važna ekologija, da nam je važan čist okoliš, da nam je važno i čisto more, jer nama je turizam izuzetno važna grana, a bez turizma zapravo bi bili u ozbiljnim problemima. Hvala.
Izvolite odgovor.
Dakle, s jedne strane, tu su uvijek državne politike koje bi trebale različitim poticajima omogućavati da steknu neki vid pravedne prednosti oni koji upotrebljavaju ekološki prihvatljive proizvode, no ono što je tu ključno je da ne skrenemo u ono što sam pokušala upozoriti u svojim izlaganjima, a to je naličje eko industrije, da omogućimo dodatni profit onima koji ga nisu zaslužili. Mi se trebamo izboriti da bismo odgovorili na sva ova pitanja za to da ekološko bude standard, odnosno preduvjet izlaska na tržište, a ne nešto što može i ne mora biti na tržištu, na temelju čega ćemo onda moći nekoga nagrađivati, kažnjavati, odnosno netko će na to profitirati. Pogotovo mi u Hrvatskoj gdje trebamo još itekako raditi i na svijesti pojedinaca jer sad ste postavili pitanje turističke sezone, a tu bi se svašta dalo reći o tome na koji način mi gospodarimo svojim otpadom [[Upadica: Hvala vam.]] za vrijeme sezone.
Hvala vam. Evo, odmah možete nastaviti i završno u ime Kluba zastupnika Mosta, ponovo dakle kolegica Selak Raspudić, izvolite.
Dakle, evo, zaključno ću se još jednom vratiti na ono o čemu smo ovdje trebali razgovarati. To su strategije niskougljičnih ulaganja i referentnih vrijednosti za niske emisije ugljika za mjerenje uspješnosti investicijskih portfelja. Problem je bio što su se na tržištu pojavile različite kategorije indeksa niskih emisija ugljika s različitim razinama ambicioznosti. Iako se putem nekih referentnih vrijednosti htio smanjiti ugljični otisak standardnog investicijskog portfelja putem drugih su se htjele odabrati samo one sastavnice koje doprinose ostvarivanju cilja od 2 stupnja Celzijusa kako je utvrđeno u Pariškom sporazumu na koji sam se bila osvrnula. Dakle, ono što se dogodilo da su se mnoge od tih jedinica indeksa referentne vrijednosti unatoč svojoj razlici zajedno promicale kao referentne vrijednosti za niske emisije ugljika. To je ono što je omogućilo Greenwashing, odnosno manipulativni „zeleni marketing“. Žao mi je što ovdje nismo imali veću i ozbiljniju raspravu o problemu zelenog marketinga koji je sve više problem suvremenog doba jer se nama događa da se eksploatira i na tržištu kapitala čini prihvatljivim i isplativijim upravo to zeleno, to ekološko, koje je trebalo nadograditi i poništiti negativne nuspojave rastućeg i nekritičkog kapitalizma. Dakle, to isto što je trebalo služiti kao sredstvo borbe protiv posljedica nekritičkog kapitalizma, se pojavilo kao nešto što je krenulo ukorak s njime i što je tek postalo industrija profita. Mi smo danas doista bombardirani ekološkim. Mi smo danas na neki način i ucijenjeni i primorani da kupujemo ekološko, da vozimo ekološko i da se borimo za ekološko, ukoliko želimo biti svjesni građani. To bi sve imalo smisla i to bi sve bilo itekako korisno kada bismo doista time izgradili ekološki prihvatljiviju okolinu. Međutim, što se događa? Mi govorimo o razvrstavanju otpada, mi smo implementirali načine razvrstavanja otpada i u naše školske sustave, djeca odrastaju i s različitim emisijama koje im ukazuju na to kako se trebaju ponašati u pogledu odlaganja smeća, a u praksi sve ono što mi razvrstavamo, završava zajedno u našoj ekološkoj bombi ovdje pored Zagreba zvano Jakuševac ili bilo gdje drugdje na razini Hrvatske. Dakle, kod nas ekološko je još uvijek kao i prečesto i rasprave u ovom Saboru, vježbanje ekološkog odnosno vježbanje demokracije. Mi čak i ono ekološko koje pokušavamo na nekim razinama provoditi, nikad ne provedemo do kraja, što je slučaj u razvrstavanju otpada, da bismo imali koristi od njega i pozitivne posljedice od njega u praksi. Ono s čime želim zaključiti, na što ću još jednom podsjetiti, da ovo nije rasprava samo o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti, neka suhoparna rasprava, daleko od očiju građana, o temi koja zvuči nevažno. Ovo je rasprava o ključnom pitanju naše sadašnjosti koje će uopće omogućiti stvaranje zdrave budućnosti. To je rasprava o tome kako Zemlju učiniti ekološki prihvatljivom i rasprava o tome kako destruirati naličje tog ekološki prihvatljivoga, a to je manipulativni zeleni marketing i tu ću poentirati onime što smatram ključnim. Još jednom, dokle god ekološko nije preduvjet izlaska na tržište na svim razinama, nego tek jedna mogućnost s kojom se smije i može manipulirati na tržištu, mi ćemo imati samo jalove pokušaje dokidanja eko profita, sve manje naličja, a sve više pravog lica eko industrije, čije smo žrtve svi danas. Hvala vam.
... [[Govornik naknadno uključen.]] nije se čulo, gđa. Sandra Benčić, zeleno-lijevi blok završno.
Zahvaljujem vam se. Dakle, zaustavljanje klimatskih promjena, zelena reindustrijalizacija Zemlje uz imperativ stvaranja kvalitetnih i dobro fer plaćenih radnih mjesta, kao i uspostava kružnog gospodarstva, ključni su i društveni i politički i ekonomski izazovi koji nas čekaju u narednih 15 do 20 godina. Ti izazovi, ako njima država upravlja i ako daje jasne i nedvosmislene smjernice za razvoj te zelene industrije i zelenog gospodarstva, mogu biti najveća prilika za razvoj i za modernizaciju ove Zemlje koju smo ikada do sada vidjeli i prilika koju tako brzo nakon toga, sigurno nećemo imati, ako završimo kao gubitnici zelene tranzicije. Kada kažem da država treba upravljati tim izazovima, onda zapravo postavljamo i ... [[Govornik se ne razumije.]] jasan zahtjev da se odustane od ideje da će samo tržište sve riješiti, da se zelena transformacija može napraviti na temelju individualnih poduhvata. I da država treba davati samo financijski ili regulatorni okvir, to jednostavno nije tako i to jednostavno nije dovoljno. I zelena transformacija ne znači ono što se najčešće ovdje samo govori, ekološka dimenzija. Ona ima značajnu ekonomsku dimenziju, značajnu transformativnu dimenziju, pa i dimenziju u kojoj onda financijski sektor će morati imati drugačiju ulogu nego onu koju je imao do sada jer prelazak na kružno gospodarstvo o kojem tako puno ovdje govorimo i jako često se tim pojmom nabacujemo, ali on zapravo u svojoj konačnici znači kraj potrošačkog društva. Potrošačka ekonomija na kakvu smo navikli. Kupi, upotrijebi, baci. U takvom društvu i u takvoj ekonomiji, da, financijski sektor će morati imati značajniju i puno reguliraniju ulogu nego što ima sad. Pa i ova uredba je pokušaj nekog koraka prema tome da se i financijski sektor stavi u službu zelene transformacije i da se donekle regulira. Međutim, ono što se ja opet vraćam je što je uloga nas kao zakonodavca i što je uloga države u tom procesu? Mi primjerice, smatramo da smo već trebali napraviti detaljnu procjenu utjecaja cijelog Zelenog plana i zelene transformacije na pojedine postojeće industrijske sektore, procjenu nedostatnosti proizvodnih kapaciteta za potrebe zelene tranzicije, što nemamo, što ne proizvodimo, što ćemo morati uvoziti? Jer ove sve milijarde kojima se ovdje nabacujemo, ponavljam opet, otići će na uvoz roba i usluga, ako nećemo sada iskoristiti direktne javne investicije za osiguranje domaće proizvodnje tih roba i usluga. Naravno, postavlja se pitanje kako ćemo dobiti i financijski sektor da u to ulaže. To je ključni problem. Zašto? Zato što tržište kapitala nema osobitu, kako da kažem, sklonost tome, da investira u ono što je dugoročno i što ima možda stabilne prinose, ali ne velike i nije visokoprofitabilna i brzoprofitabilna djelatnost. A zelena reindustrijalizacija i ono što ona nudi sigurno nije niti bi trebala biti fast money na koji je tržište kapitala naviklo. I ono što bi u tom smislu bio naš prijedlog, da bismo ispunili te ciljeve i realizirali ove izazove o kojima smo govorili je da i država mora osigurati investicijski potencijal, ne samo iz EU fondova, nego smatramo da bi mi trebali kao država definirati koje su to strateške grane u koje želimo ulagati, osnovati investicijski fond u kojem ćemo omogućiti i građanima koji imaju štednju, na koji nemaju nikakve prinose, imaju 220 milijardi štednje u bankama, bez ikakvih prinosa i koristi, kao i mirovinskim fondovima koji imaju 110 milijardi, koji također, nemaju gdje ulagati nego u obveznice, jer nemamo dugoročnih stabilnih projekata u koje mogu ulagati i na taj način zapravo spojiti javno investiranje da bi se mobilizirao potencijal i privatnih investicija i malih investitora, kao i pojedinačnih građana da svi zajedno sudjelujemo u zelenoj transformaciji. To je jedini način na koji ćemo uspjeti [[Upadica: Hvala.]] Hvala vama.
I na kraju g. državni tajnik, Stjepan Čuraj iz Ministarstva financija, završno. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Kratko samo osvrt na izlaganja, kao i dosada dakle, uvažena zastupnica Vučemilović, dakle je problematizirala ono što je postalo ja mislim da manje-više kod svih izlaganja pitanje zelenog marketinga, naravno ono što ovdje trenutno danas mi ovdje razgovaramo je o financijskom tržištu, naravno da se i u njemu pojavljuje na razini EU-a sami pojam green washing odnosno oglašavanja bez stvarnih potkrijepljenih podataka, općenitih samo teza, eko friendly itd., što podrazumijeva taj pojam zelenog marketinga. Tu se šire proširila tema zaštite potrošača koja nije direktna vezana sa ovim izmjenama i dopunama ali sve na istom tragu zelene politike. Što se tiče udio u tržištu i ekološko odgovornim investiranja, mi nažalost nemamo takvu klasifikaciju i definirano što spada u održive investicije kako bi ih mogli pratiti visa vis onoga vaše replike koju ste imali, naravno ali niti je to do sada moglo jer upravo sada s ovim mi stvaramo određene uvjete direktno transponiranjem ove uredbe koja je na snazi di mi određujemo koja su nadzorna tijela, ko su administratori, kako mogu, što trebaju napraviti administratori, na koji način se mogu klasificirati svi akteri nad financijskim tržištima i kako bi dobili upravo to i da bi ih mogli efikasnije zapravo malo bolje i pratiti. Naravno da je cijela tema pitanja i zelenog marketinga i zašto ovo radimo, upravo da bi se uvelo reda na tržište kako bi se spriječila i manipulacija samim tim klasifikacijama da je nešto zeleno, environment friendly, dakle prihvatljivo za okoliš bez stvarnih podataka i kako bi praktički se onda išlo prema financiranju takvih istih projekata na neki možda netočnim osnovama. Dakle, to je generalno gledano, ovdje mi smo se ograničili samo na pitanje zaštite odnosno samo na pitanje financijskog sektora, dakle prije svega ono što je vezano uz one uvodnom izlaganju, što sam rekao, naše institucije koje prije svega to nadziru, koje rade na financijskim tržištima ali i sve druge sudionike. Inače ova uredba je dio pakta tih zakonodavnih akata koje zapravo čini uredba o taksonomiji, gdje i naravno uredba o objavljivanju podataka možda koja je itekako još bitnija, gdje ćemo upravo dobiti te određene podatke, dakle koji imaju u sebi informacije o samoj održivosti. No, da se vratim na samu raspravu, dakle uvaženi zastupnik Zekanović je problematizirao Pariški sporazum. Što se tiče samih tijekom povijesne razine mora, istaknuo je određenu tezu proporcionalnog prihvaćanja određenih mjera sukladnoj našoj ulozi na svjetskoj razini, mislim ona de facto i je proporcionalna u svoj zemlji, dakle svatko se mora ograničiti s obzirom na ono što ima, ne može se zahtijevati od Hrvatske da smanji emisiju u apsolutnim brojevima kada je ni nema, dakle ona može samo biti postotna a to možemo prihvatiti, de facto tu već i jesmo. Ovo je tematika koja je malo manje-više u raspravi se išlo šire dosta, ovo je dosta stručna tematika koja govori o referentnim vrijednostima odnosno o indeksima koji se koriste pri određivanju nekih baznih vrijednosti za izračun određenih financijskih podataka kao što smo imali prilike i čuti i teško je to plastificirati na koji način to ima aspekt međutim generalno, mislim da smo svi shvatili u kojem smjeru se želi ići naravno što se tiče pitanja zaštite okoliša. Što se uvaženog zastupnika Lalovca, dakle apsolutno se možemo složiti i sami pitanje administratora koje trebamo ovim putem i očekujemo da se osim navedenih kojih jesu, Zagrebačke burze i samog HNB-a, da se tu proširi i da se mogu registrirati drugi koji će davati točne, precizne, znanstveno utemeljene podatke, da ima neku referentnu vrijednost u odnosu na ove konvencije ili sami Pariški sporazum koji mi ovdje uvodimo kao neke benchmarkinge koje trebaju služiti u pokazivanju da li određene investicije, određena društva u toj sferi pokrenuta. Naravno, povezivanje ekologije sa turizmom je apsolutno jasno, što je uvaženi zastupnik Lalovac i spomenuo i ono završno, da upravo najveći benefit svega ovoga je prema investicijama, prema fondovima, prema ulaganjima, prema poticanjima da ono što zbilja je na razini ovih spomenutih referentnih vrijednosti, da ima i povoljnije financiranje i da se samim time potiče isto tako sa konačnim ciljem. Uvaženi zastupnik Kliman također je istaknuo da je ovo pitanje i odraz sada same budućnosti zemlje i komparativnih prednosti koje imamo mi u Hrvatskoj, pogotovo sa povezivanjem, sa postojećim već europskim fondovima, znamo koliko je sredstava izdvojeno i milijardi samo Hrvatskoj ostavljeno na raspolaganje upravo sa ciljem te zelene politike ili zelenih politika, naravno i određenih reformi. Uvažena zastupnica Selak Raspudić, dakle što se tiče temeljnog pitanja i samih klimatskih promjena, generalnog stanja naravno i opet problematiziranja samog zelenog marketinga gdje je navedeni primjer manje-više određenog koncerna određenog auto proizvođača, također sve spada u sferu potrošača, nije u sferi financijskog sektora ali ovo je jedan mali dio koji mi želimo prevenirat, transponirati upravo na sami financijski sektor, dakle to plastično se to može jako lijepo podvesti sa tim primjerima koji su ne samo i uvažena zastupnica, nego manje-više i svi zastupnici dali također, uvaženi zastupnik Bulj je spomenuo vezano za domaće proizvođače, za eko certifikate, dakle upravo je to nešto što u najjednostavnijem, onako kako građani bi mogli shvatiti ove u financijskom sektoru, vrijednosti imaju svoj pandan odnosno bi se mogle nekako podvesti po djelu. Što se tiče samog opisa i ocjene stanja, što je istaknula uvažena zastupnica Selak Raspudić, dakle mi baratamo sa podacima koji su nam dostupni iz izvora odnosno i iz naših regulatornih tijela, dakle prije svega Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga odnosno HANFA-e i HNB-a, dakle mi kao što sam i rekao, nemamo klasifikaciju djelatnosti temeljem da li je netko eko ili nije, dakle ne možemo točno znati koliki je opseg samih environment friendly odnosno održivih investicija u Hrvatskoj, također upravo je ovo cilj da se omogući stavljanje takvih referentnih vrijednosti i napomena na temelju od strane ovlaštenih administratora, znači pravnih li fizičkih osoba koje su se prijavili konkretno HANFA-i da provode određene analize i studije da zadovoljava određenu referentnu vrijednost, imaju po mjeri, dakle ne općenito, ne onako kroz maglu, ne sa nekim paušalnim okvirima nego točno precizno kako bi to financijsko tržište prepoznalo u ovom konkretnom slučaju. I na kraju, uvažena zastupnica Benčić, dakle što se tiče same zelene i tranzicije, naravno i ulog je države koja treba biti veća i nemogućnosti da samo tržište to isfinancira, naravno da je to prepoznato i od strane Europske komisije i upravo zato i sve ovo se i radi i kroz poticanje upravo ulaganja i kroz određene fondove koji su navedeni. Prijedlog da se zapravo kao sublimacija svega na kraju, da se malo okrenemo ne samo EU fondovima nego i vlastitom fondu koji će to navesti, sigurno je nešto što bi se moglo razmotriti ali vjerujem i da kroz određene subvencije koje idu i iz nacionalnih komponenti odnosno ... [[Govornik se ne razumije.]] financiranja se vječito nešto i radi i provodi putem iz Fonda za zaštitu okoliša koji nije samo financiran europskim sredstvima nego ima i onu komponentu koja ... [[Govornik se ne razumije.]] financiranja prikupljanja određenih naknada. Zaključno, ja bi samo još iznio podatak dakle vezano od regulatornih tijela koja su napravila istraživanja sa razine Europske komisije koje se bave zaštitom potrošača, dakle 28. 1. je izašao zadnji, upravo na temelju ovog zelenog marketinga iako nije direktno vezan za naš financijski sektor, proveo se nadzor na 344 subjekta. I onda kažu u istraživanjima kako više od 50% nisu pružili dovoljno informacija za potrošače, kako bi potkrijepili točnost svojih podataka, 37% njih su koristili općenite izjave i tvrdnje, dakle ove riječi koje sam rekao održivo, eko friendly itd. i 59% nije pružilo lako provjerljive i dostupne dokaze o svojim tvrdnjama. Generalno, 42% od njih se smatra da su imali neutemeljene tvrdnje i to je zapravo razlog ne samo u ovom zašto se krenulo u ovim uredbama sa razine EU-a i njih de facto samo ugrađujemo u naš zakonodavni okvir nego da to je pitanje i onoga što sam rekao i onih određenih uredbi, 6 paketa zapravo svih zakona i objavljenih podataka i o taksonomiji, dakle sve onome što će se involvirati ne samo za financijsko tržište, ovo je jedan mali segment ali je također vjerujem bitan i da prati sve trendove koji su važni u politici kojom smo se odredili i koje sam uvodno nešto više govorio. Dakle, zaključno, ovo je kompleksna materija, teško je dosta tog prenijeti i građanima putem ovdje govornice ali je nešto što je sigurno u perspektivi potencijalno dobro za Hrvatsku iz svih izrečenih razloga i nešto što sigurno ćemo mi nastojati s razine financijskih sektora da se pravilno i dobro primjenjuje i da od toga imamo svi u konačnici koristi i da pogotovo svi oni koji ulažu u određene vrijednosti u smislu referentne vrijednosti, u postizanju referentnih vrijednosti, da budu imali i koristi u smislu financiranja iz sigurnije način prikupljanja samih sredstava. Evo, zahvaljujem.
Imate replike, prvu repliku je tražio g. Bulj.
Hvala lijepo. Referentne vrijednosti naravno da su tu najbitniji administratori, u biti HANFA i regulatorna agencija i HNB, međutim nisu pokazivali baš nekakvu veliku zaštitu, tako da mi je odmah sumnjivo ova cijela priča, volio bi da to u realnosti se zaštite domaći proizvođači, poglavito domaći ekološki proizvođači, ne samo oni nego svi naši OPG-ovci, međutim vidimo ovdje da ovaj zakon je u kontradiktornosti sa zakonom gdje će se dovesti do toga da će naši seljaci ostati bez svoga sjemena jer nemaju mogućnosti dorade, tj. poskupljuju sjeme za domaću proizvodnju. Svi zakoni bi trebali biti usmjereni za naš narod, našeg seljaka, našeg poduzetnika međutim niti regulatorne agencije a niti one koje bi tribale skrbiti o održivom razvoju u RH, u biti ni dosada nisu radile u interesu pa se nadam da će ovo biti jedan korak ali čisto sumnjam, evo.
Hvala lijepo. G. Čuraj, odgovor.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Bulj, dakle spomenuli ste agencije odnosno samo da nadopunim, dakle kod nas je za ovu tematiku ovog segmenta koji ima zbilja u širem svom aspektu utjecaja na generalno gledamo kroz i pojam zelenog marketinga koji se ovdje problematizirao ali općenito zelenih politika, sigurno prepoznatljiv široj javnosti, ovdje na samom onom užem djelu financijskog sektora nam je HANFA kao nadzorno tijelo koje provodi a od administratora imamo trenutno dva, koji su registrirana, Zagrebačku burzu i sam HNB koji regulira nacionalnu referentnu stopu. Ovo ostalo je paket širih zakona i uredbi koji će biti doneseni i koji su na snazi i koji se odnose i na Ministarstvo gospodarstva, zaštitu potrošača, poljoprivrede, zaštite okoliša i niz drugih tijela koji ti provode i osiguravaju.
Gđa. Selak Raspudić.
Uvaženi predlagatelju, sada smo čuli zanimljiv podatak da u gotovo 42% građana lovi u mutnome i da im je dosad bilo moguće zbog toga i ovakve regulative. Ja bih još jednom apelirala da prilikom iduće izmjene i dopune bilokojeg zakona pa i usklađivanja sa uredbama koje i mi kreiramo kao jedna od članica EU-a, da dobijemo jasnu analizu stanja u Hrvatskoj, uključujući ovdje kada govorimo o nečemu što je možda i apstraktnije građanima financijskog tržišta u pogledu svih ovih pojmova koji se spominju kao što je i zeleni marketing, da bismo onda mogli imati argumentiranu raspravu o tome zašto sada ovu uredbu provodimo odnosno prevedimo je u naš zakonodavno okvir.
Hvala. Odgovorite, molim vas.
Zahvaljujem, uvažena zastupnice. Dakle prema mom saznanju i našima, nemamo evidentiramo pojavu zelenog marketinga među financijskim sektorom ali što ne znači da ne smijemo prevenirati. Dakle mi ovo ne radimo puko zato što je napravila Europa a nas se to ne tiče, sigurno da nešto možemo biti i iskoristiti tuđa iskustva iako kažu da pametni ljudi uče na svojim greškama, ja bi rekao da možemo biti malo i pametniji pa učiti na tuđima. Tako da je ovo sigurno nešto što ne može nam odmoći i neće nam sigurno ništa lošega donijeti, dapače, sigurno možemo biti korak ispred i upravo ići u tom cilju kojem smo se svi odredili. Zahvaljujem.
Gđa. Vučemilović.
Hvala lijepa, predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, ne čudi me što ne znate koji je udio društveno odgovornog investiranja i što nema tog podatka ali evo, ako dozvolite jedna sugestija. Naime, izvještaj o nefinancijskom poslovanju danas radi relativno mali broj gospodarskih subjekata sukladno direktivi koja ih obvezuje na to a koju smo mi prenijeli u naše zakonodavstvo. Nitko nas ne priječi da mi proširimo taj broj gospodarskih subjekata ina srednje po veličini jer i Europska komisija razmišlja o tome i znamo da burze vani traže uz temeljna financijska izvješća i nefinancijska izvješća ili izvješća o nefinancijskim pokazateljima a nema razloga da mi potencijalnim investitorima ne osiguramo i te podatke tako da naše zakonodavstvo prikladimo pa ćemo imati i taj podatak u budućnosti.
Hvala. Izvolite, odgovor.
Zahvaljujem. Dakle ono što bi ovdje naveo, onaj aspekt dobrovoljnog jer sigurno budite, mislim budite sigurni da ovdje nas bilo puno više da je nešto mandatorno i da smo propisali još jednu obvezu poduzetnicima i akterima na financijskom tržištu koju moraju ispunjavati a možda nemaju potrebe. Dakle, da se klasificiraju, da rade određene analize, da dobivaju te referentne vrijednosti i indekse a oni niti namjeravaju izaći na tržište kapitala niti tražiti financiranje. Dakle, tu moramo biti dosta oprezni jer možemo upasti u zamku sa dobrim namjerama da propišemo i dobrom djelu gospodarstvenika određene troškove, angažiranje ljudi i generalno, svojevrsni parafiskalnih dodatnih nameta kako bi se ispunjavale određene uvjete. Dakle, to je dosta onako sa dobrim namjerama, moramo balansirati kako treba, dakle ovo se odnosi na one koji žele dobiti to povoljnije financiranje, da sami to odluče jel im je to isplativo ili ne, a sigurno mi moramo stimulirati ovo što ste vi rekli i to možemo se složiti.
G. Lalovac.
Hvala lijepa, g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, ovdje treba biti vrlo jasan. HNB i HANFA neće biti administratori ovoga, koliko sam ja razumio, oni će nadzirati administratora. Jer sigurno da HANFA i HNB neće mjeriti emisiju CO2 u imovine, jel, to nije njihova i regularna, u tom djelu funkcija, znači HNB i HANFA s tim neće raditi operativno, oni će nadzirati administratora koji će u konačnici morati dokazati njima kao regulatoru na financijskome tržištu, kako oni to mjere. E sad je moje pitanje, to je vjerojatno, rekli ste da ima u Europi, pa možda da nam možda do slijedećeg čitanja to približite kako to u europskim zemljama se radi i da li će ti strani administratori, administratori u europskim zemljama, budući da već imaju metodologiju, da će imati metodologiju rada prikupljanje informacija jer vjerojatno nije jednostavan posao, budući da se temelji na znanstvenim pokazateljima, da li će oni imati pristup na hrvatskom tržištu i možda za hrvatsko tržište oni administrirati takve podatke. Evo, možda do slijedećeg čitanja, možda u tom nekakvom kontekstu da nam date neke više informacije. Hvala lijepo.
Izvolite, odgovor.
Zahvaljujem. Dakle, u postojećoj uredbi koju ovdje mijenjamo, dakle što se tiče čl. 34. gdje piše kad govori o odobrenju i registraciji administratora, dakle da to može biti fizička i pravna osoba smještena u uniji, samo se treba registrirati, dakle podnijeti kao administrator prijavu nadležnom tijelu navedenom u čl. 40. odnosno kod nas je to HANFA konkretno. Dakle, odgovor na vaše pitanje je svakako da će moći bilo tko ko je registriran u uniji pružati to, ali se mora registrirati i biti naveden ovdje. Naravno, ESMA kao krovno tijelo koje nadzire inače financijsko tržište i tržište kapitala je ono koje prikuplja sve podatke i nacionalnih regulatora, tako da upravo taj podnositelj prijave zapravo pruža sve potrebne informacije kako bi se nadležno tijelo uvjerilo da on u trenutku izdavanja odobrenja ima sve aranžmane za ispunjenje zahtjeva utvrđenih samim uvjetima u uredbi koja je 2016. donesena.
I na kraju gđa. Perić.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, pa zapravo nas fascinira kako neke stranke stalno dovode u pitanje sve ono što se donosi ovdje, kao jedna prijedlog koji zapravo svima nama a i kao državi i kao našoj budućoj orijentaciji, omogućava da imamo i da nas na jedan način, prevenira da stvaramo bolje uvjete s obzirom na to da moramo najprije sami brinuti o svojoj proizvodnji, o zelenoj proizvodnji, o održivoj proizvodnji i upravo na način da dođemo u poziciju da upravo ovaj kontigent iz plana opravaka i otpornosti sredstava možemo što kvalitetnije iskoristiti i implementirati u vlastito gospodarstvo a to je nemojmo zaboraviti, preko 6 milijardi nepovratnih sredstava.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, ne ulazeći u određene političke stavove i načine nastupanja uvaženih zastupnika, svakako da uvijek mi moramo biti ti koji ćemo na pametan način transponirati ono što je doneseno na razini EU-a, u krajnjoj liniji zato i biramo europske zastupnike i sudjelujemo u radu same Europske komisije kao punopravna članica i sigurno je da je nama da prepoznamo sve potencijalne opasnosti koje nam mogu doći, da primijenimo ono, učimo na tuđim pogreškama kao što sam rekao i svakako iskoristimo sve mogućnosti koje nam se pružaju, koje su osim, ima ih puno i više osim samih ovih financijskih koje ste već i istaknuli. I jedna od ovih stvari upravo se ovdje vidi na ovom malom segmentu financijskog tržišta gdje prosječan građanin nema doticaja niti saznanja niti treba imati niti mora ali sigurno da kasnije kako što smo imali vidjeti reperkusije određenih kriza na financijskom tržištu, mogu dovesti do ozbiljne gospodarske krize a to je isto jedan dio segmenta na kojem se radi.
Hvala. Nemate više replika, zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sada je na redu: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti novčarskih institucija, prvo čitanje, P.Z. br. 93 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe kao što sam već rekao i prije, prvoga čitanja. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. S nama je državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, g. Žarko Katić koji će nas upoznati sa osnovnim karakteristikama ovoga prijedloga zakona. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gđe. zastupnice i gospodo zastupnici. Ukratko ću vam iznijeti osnovne razloge za donošenje zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti novčarskih institucija koji je predložila Vlada RH. Zakon o zaštiti novčarskih institucija u primjeni je od studenog 2015. g. i njime su propisane mjere zaštite u poslovnicama novčarskih institucija kojima se prevenira i sprječava kaznenih djela, organiziraju i provode zaštitnih aspekti poslovanja i uvode nove tehnologije zaštite osoba i imovine. Ovim zakonom propisane su mjere zaštite specifične za svaku pojedinu vrstu novčarske institucije ili uređaja za isplatu i uplati novca kao i pri aktivnostima distribucije novca i vrijednosti. Dosljednom primjenom zakona od njegove, od početka dakle do danas, smanjen je broj kaznenih djela u poslovnicama novčarskih institucija sa 267 koliko ih je bilo 2015. na 126 kaznenih djela koliko ih je evidentirano prošle 2020. godine. Međutim praćenjem vrsta kaznenih djela i načina njihova počinjenja tijekom posljednjih nekoliko godina, uočen je trend porasta kaznenih djela teških krađa provaljivanjem odnosno fizičkih napada na bankomate. Kad govorimo o bankomatima, želim vas izvijestiti da u RH posluju 34 poslovne pravne osobe poslovne banke koje imaju u vlasništvu ili u najmu prema zadnje dostavljenim podacima, 5 938 bankomata. Od čega je 1257 internih bankomata, dakle smještenih u poslovnice banaka ili drugih objekata i 4681 eksterni bankomat koji se nalaze izvan matičnih poslovnica. Od ukupnog broja koji je dakle blizu 6000, svega 7 banaka ima preko 90% bankomata, dakle ukupnog broja bankomata. 9 od 34 poslovne banke ne posluju niti s jednim bankomatom a 10 banaka nemaju eksterne bankomate, dakle nemaju, svi su oni u njihovim poslovnicama. Dakle kao što sam prije rekao, na bankomatima je proteklih godina utvrđen porast kaznenih djela fizičkih napada na bankomate, počinjenjem kaznenih djela teške krađe, provaljivanjem putem izazivanja eksplozije u tom uređaju kako bi se došlo do kazeta unutar kojih se nalazi novac. Pritom se počine se velika šteta i na okolini a izaziva se uznemiravanje javnost jer se obično takva kaznena djela vrše u gluho noćno doba a naravno je prisutan i veliki rizik za ozljeđivanje ili stradavanje ljudi. Eksplozivna sredstva koja se koriste, u najvećem postotku je to plin ali od prošle godine u značajnom porastu je i uporaba eksploziva. Ukupan broj kaznenih djela bilo da su u pokušaju ili da su dovršena, dakle porastao je od, dakle na ovoj vrsti sredstava, dakle na bankomatima, od 2015. kada je ih je bilo 8, do 2020. kada ih je bilo 44. I to su dakle najčešća kaznena djela na štetu novčarskih institucija odnosno na kojima se pokušava doći dakle krađom, provaljivanjem novca od banaka. Od ovih kaznenih djela u najveći broj uglavnom, oko 80 do 90% je bio i razriješen. Obzirom na dosadašnje mjere zaštite bankomata koje se odnose na uspostavu mehaničkih mjera zaštite te mjera uspostave sustava za dojavu i nadzor koja ne mogu u potpunosti spriječiti počinjenje kaznenih djela provaljivanjem, utvrđeno je da se mjere zaštite moraju usmjeriti na samu zaštitu novca. Dakle u tu svrhu, jedan od najučinkovitijih sustava zaštite novca jest elektrokemijski sustav za neutralizaciju to jest obojenje i uništenje novčanica koji se primjenom za poslove osiguranja i pratnje novca u RH koristi još od 2007. godine i taj sustav dakle elektrokemijske zaštite u potpunosti je spriječio počinjenje kaznenih djela prepada na vozila pri prijevozu ili prijenosu novca. Podsjećam, novac se prevozi iz HNB u poslovne banke, iz jedne poslovne banke u drugu ili u njihove poslovnice ili sa drugih mjesta gdje se tijekom radnog dana prikuplja veća količina novca i ona se prevozi dakle na zakonom propisan način sa oklopljenim vozilom uz zaštitu odnosno pratnju do bankovnih trezora. Stoga dakle na temelju ovog svega rečenog Vlada RH predlaže izmjene i dopune Zakona o zaštiti novčarskih institucija usmjerene na uvođenje sustava elektrokemijske zaštite u sve eksterne bankomate, dakle bankomate izvan matičnih poslovnica banaka te u interne bankomate u matičnim poslovnicama banaka sukladno postavljenim odnosno sastavljenim prosudbama ugroženosti. Zakonom se predlaže propisati rok od pet godina u kojem su sve novčarske institucije dužne u sve eksterne bankomate uvesti elektrokemijsku zaštitu i iznimno kada se novi eksterni bankomat stavlja u promet odnosno na korištenje građanima ili se zamjenjuje radi amortizacije ili uništenja nakon počinjenja kaznenog djela, mora se odmah prije primjene odnosno puštanju u pogon opremiti sustavom elektrokemijske zaštite. Sukladno izmjenama i dopunama zakona u koji se uvodi obvezatna primjena elektrokemijske zaštite, dopunjavaju se i članci zakona koje se odnose na obvezu ugradnje sustava sukladno propisima koji uređuju djelatnost tehničke zaštite te na posjedovanje obvezne tehničke dokumentacije za te sustave propisanog sadržaja kojim će se dokazati njegova ispravnost, funkcionalnost i sukladnost s normama i tehničkim propisima. Budući dakle da tehnologije se mijenjaju i napreduju, uvodi se i odredba kojom se dopušta primjena i alternativnih mjera zaštite bankomata onom tehnologijom kojom se postiže isti ili bolji efekt zaštite novčanica ili se iz drugih sigurnosnih tehničkih ili organizacijskih razloga ne mogu uspostaviti osnovne mjere zaštite. U tom slučaju poslovna banka, dakle subjekt koji je obvezan ovim zakonom, morat će tražiti za svaki takav slučaj konkretno suglasnost Ministarstva. U odnosu na materijalne odredbe, usklađuju se i prekršajne odredbe u ovome prijedlogu zakona koje se odnose na čl. 42. i 43. izvornog teksta zakona. Jednako tako u prijelaznim i završnim odredbama propisuje se rok uspostave mjera zaštite te vrijeme stupanja na snagu zakona. Dakle poštovane zastupnice i zastupnici, Vlada RH predlaže ovaj zakon radi veće sigurnosti građana i njihove imovine i sprječavanja jedne specifične vrste počinjenja kaznenih djela dakle na bankomatima koja su se u pravilu radila eksplozivnim sredstvima odnosno plinom i koja je dovodila do značajnih imovinskih šteta, ali i do većeg uznemiravanja javnosti. Držimo da će izmjenama zakona odnosno uspostavom ovih mjera u predviđenom roku ta kaznena djela biti smanjena ili će potpuno prestati. Hvala vam najljepša.
Hvala i vama. Imate niz replika. Prvu repliku je tražio gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Državni tajniče, zaštita financijskih institucija, to jest u ovome slučaju bankomata određenim kemijskim tekućinama ili ne znam sve šta, premda je ovaj su i financijske institucije zaštićene kao lički medo u RH, manje je narod zaštićen kojega iscrpljuju … novac premda triba biti bitna sigurnost i zaštita naših građana, naravno da se ne dogodi ono najgore. Međutim da li pod ovaj zakon spadaju i financijske institucije po klubovima kao u Slavonskoj 9 di se dili novac i broji u neograničenim količinama koji je ukraden od naroda, tako da bi ujedno zaštitili i jedne i druge jer i jedni i drugi u biti rade protiv interesa naroda i financijske institucije, nažalost potpomognute hrvatskom narodnom, nenarodnom bankom, a naravno i ilegalnim klubovima kao što je bio klub direktora Janafa u Slavonskoj 9 gdje im je bio brojač s novcem. Triba li tu kemikalija ikako?
Hvala. Odgovor, izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče. Ponovit ću da je cilj ovoga zakona prevencija. Prevencija je uvijek najbolji lijek protiv kaznenih djela i svih kažnjivih ili neprihvatljivih ponašanja. Ponovit ću još jednom, elektrokemija je uvedena i obvezatna je od 2007. godine kod prijenosa i prijevoza novca, dakle vani na cestama dok se novac utovaruje i vozi od jedne institucije do druge ili poslovnice i u cijelosti su prestale pljačke i kaznena djela na tim vozilima. Isto tako vjerujemo da će kad počinitelj bude svjestan da neće moći doći do svog plijena, da će on biti uništen, da neće bude svjestan da neće moći doći do svog plijena, da će on biti uništen, da neće ni pokušati vršiti ova kaznena djela, i to je osnovno intencija ovoga Zakona.
Gospođa Marić.
Hvala lijepa poštovani državni tajniče. Rekli ste nam koji je broj ovih eksternih bankomata i sad obzirom na troškove ugradnje sustave ove elektro-kemijske zaštite, dakle cijena opreme, organizacijske i druge aktivnosti, da li imate predodžbu koliko će koštati ta zaštita po jednom bankomatu, to je prvi dio, a drugi dio, dakle u trenutku atake, dakle plin, eksplozija, pretpostavljam da se trajno i trenutno događa ono obojenje i uništavanje novčanica, a da li taj sustav prepoznaje situacije kakvu smo evo imali u slučaju potresa, znači narušavanje statike, odnosno da taj prostor baš bude, ne znam, padom nekakvog komada zida, da li to taj sustav prepoznaje. Hvala.
Izvolite odgovor.
Poštovana gospođo zastupnice. Što se tiče sredstava, to svakako će predstavljati jednu stanovitu financijsku obvezu za banke, međutim, držimo da je sigurnost važnija, ali što je još bitno naglasiti, to sam i prije rekao, ostavljen je rok od 5 godina da se zamijene svi ovi bankomati, banka će morati dati određeni vremenski slijed kako će to raditi, dakle nadzirat ćemo ih da to ne bude, da se ne čeka 4 i pol godine pa da se onda sve radi u zadnji tren i da se za to vrijeme ovaj rizik od krađa, teških krađa i provala nastavi, ali tehnologija napreduje pa su cijene tih sustava ipak sve povoljnije. Što se tiče ovog drugog pitanja, tehnički, ja vam sad ne mogu točno odgovoriti, ali svakako da nekakva manja, manji udar na taj bankomat ne bi prouzročio obojenje novca, nego samo ozbiljniji.
Hvala. Gospodin Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Pa, mene je nešto isto slično zanimalo za kolika je to cijena i ovaj rok od pet godina. Ja se nadam da ćemo za dvije godine ući u Europsku uniju, tada je to pitanje bankomata se, tad neće biti kune nego euri, znači u tim bankomatima. Još više je zapravo ugroza tih bankomata odnosno nekakvih vrijednosti. Mislim da bi bilo dobro da se uskladi sa ulaskom Hrvatske u Europsku uniju, odnosno u europsku monetarnu Uniju zamjena ovih bankomata, jer budući da se radi o financijskim institucijama koje ovih 7 koji drže bankomate, uglavnom su sve iz Europske unije, znači to su austrijske, talijanske banke, koje vjerojatno kod kuće svoje već imaju takve zaštite pa ne vidim velikog problema, da kad su već euri u Italiji tako zaštićeni da ne budu euri u Hrvatskoj zaštićeni već samim ulaskom Hrvatske u Europsku uniju. Zahvaljujem.
Odgovor.
Poštovani zastupniče. Slažem se, svakako trebamo i do drugog čitanja ćemo razmotriti ovu mogućnost vezano za ulaza Republike Hrvatske u europsku monetarnu Uniju. Banke su, ja moram biti iskren, ne primaju takve obveze baš najbolje i traže duže rokove za usklađivanje ili pokušaju predložiti nekakve druge, za njih valjda jeftinije načine. Međutim, kao što ste rekli, ako u drugim državama ovaj sustav funkcionira, ne vidimo razloga zašto ne bi funkcionirao u Republici Hrvatskoj i još ćemo do pripreme Konačnog prijedloga Zakona vidjeti je li ovaj rok optimalan ili bi ga trebalo skratiti ili ako ostane u ovoj dužini da se uvede izričita obveza da se u svakoj godini zamijeni onda recimo 20% bankomata, a ne da se čeka zadnji trenutak.
Gospodin Šašlin.
Poštovani državni tajniče. U Republici Hrvatskoj trenutno je preko 5,5 tisuća bankomata. Velika većina tih bankomata je u velikim gradovima i duž Jadranske obale, pogotovo u vrijeme turističke sezone. Nažalost, jako mali broj automata je u malim sredinama, ruralnim područjima, jer velika većina banaka ne želi stavljati svoje bankomate u male sredine, jednostavno zbog neisplativnosti. Ne znam koliko, možda nije sad ovo baš najbolja tema, ali mislim da to ukupno negativno, vrlo negativno djeluje na te prostore, čak i u demografskom, u konačnici smislu i koliko bi se mogao na neki način potaknuti banke da i u tim prostorima postave te bankomate što bi znatno olakšalo i poboljšalo uvjete života na tim prostorima. Hvala.
Hvala i vama, izvolite odgovor.
Poštovani zastupniče. Svakako je i u nekoj manjoj sredini vjerojatno dobro došlo da se može, da se ne mora ići u neki grad udaljen možda desetke kilometara di bi se podigao novac, ali normalno je i razumljivo da banke postavljaju bankomate tamo gdje je puno ljudi u velike i veće gradove, u turistička središta, pa često je zadnje vrijeme u našoj javnosti bilo govora o tome da se bankomati moraju bolje uklopiti u okoliš u zgrade, jer po nekim primorskim mjestima često nagrđuju najljepše zgrade u tim gradovima, jer naravno ide se prema korisnicima, tamo gdje se vrti velik broj korisnika, građana ili turista, tamo se bankomati postavljaju. Mi banke ne možemo nekim prisilnom načinom navesti na to da postavljaju bankomate tamo gdje im se ne isplati.
Gospođa Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Naime, evo pandemija Corona virusa je na jedan način opravdala isto tako postojanje i korištenje bankomata s obzirom na ovu distancu koja je potrebna između ljudi i na ovaj način zapravo dokazuje da su bankomati potrebni i da kao takvi će sigurno opstajati s obzirom da banke na taj način smanjuju svoje troškove, jer imaju sve manje zapravo poslovnica a sve više bankomata. S ovim se upravo pokušava destimulirati pljačkaše i one koji to žele napraviti i na ovaj način zaista bi time doprinijeli sigurnosti i takvim transakcijama i mislim da ćemo u roku od pet godina da će to banke prepoznati.
Odgovor. Izvolite
Tako je gospođo zastupnice. Ovo je prije svega zbog sigurnosti građana. Možda smo trebali i brže reagirati, ali pratili smo kakvo je stanje sigurnosti i koje su radnje u rukovanju gotovim novcem najkritičnije, gdje je najveća opasnost. I sad mislimo da je još ovo preostalo područje koje treba urediti. Bankama se svakako isplate bankomati, jer građani se sami poslužuju, ne treba koristiti prostor niti službenike banke i cijelu infrastrukturu. Tako da taj će broj svakako sve više rasti, a mi moramo učiniti sve da njihova uporaba, odnosno egzistencija bude sigurna za sve.
Gospodin Mandarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče. Kad god je priča o potencijalnim ili izvršenim napadima na bankomate banke i neke druge novčarske druge institucije uvijek su tu medijski i zanimljive priče koje budu popraćene neki naslovi spektakularno razbojstvo, pa nekakva potjera. Pa evo vidjeli smo i čuli smo iz vašeg uvodnog izlaganja, iz materijala da su se smanjili zapravo broj napada na vozila koja prevoze novac, gotovinu, da su se smanjili broj napada na poslovnice banaka, nešto povećano na bankomate pa vas molim informaciju, možda nije usko vezano sad za ovo. Ali kako tu stojimo sa brojevima pokušaja razbojstava tipa na benzinske postaje, mjenjačnice, kladionice, casino klubove i tako općenito malo. Da li tu rastemo, padamo, kakvi su brojevi općenito u tom dijelu?
Odgovor.
Poštovani gospodine zastupniče, kriminalci svakako dobro prate uvođenje novih mjera i ne idu ondje gdje je malo izvjesno da će novac dobiti bilo fizički, dakle da će ga uspjeti ugrabiti ili da će kad ga uzmu da će on biti uporabljiv i čitav. Ovo je dakle možda najbolji način elektrokemija, gdje onaj koji ima loše primisli zna da i kad ako uspije doći do novca da on neće biti upotrijebljen. Znači tu nema rizika za neke treće osobe kao što su prodavači, trgovci, bankovni službenici itd. Dakle, broj kaznenih djela prema bankama je znatno smanjen, a u prijenosu i prijevozu novca je prestao praktično, nema ga više i tu je dakle elektrokemija i ona je za to sigurno zaslužna. Ali broj kaznenih djela prema drugim institucijama, odnosno pravnim osobama gdje se posluje s gotovim novcem egzistira, a negdje se i povećava. Dakle, sad se ide na ona mjesta gdje su možda manje svote novca ali je lakše do njega doći i tu moramo naći način da to spriječimo.
Beljak.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani gospodine tajniče. Koliko sam ja shvatio intencija prijedloga ovog zakona je zaštita građana prije svega, a ne zaštita banaka. Jer da su se banke htjele zaštititi one ne bi čekale niti bi pokušavale prolongirati određenu stvar na pet godina kako ste im dali rok, pa ja postavljam vama pitanje zbog čega se opet podilazi bankama? Dakle građani bi trebali biti na prvom mjestu. Ako država, odnosno zakonodavac želi zaštititi građane, onda nemojmo davati rokove od pet godina, onda to dajte rok od mjesec dana. Tim više što iste sustave sigurno te banke kao što je gospodin Lalovac rekao imaju tamo gdje su im matične države, odnosno vlasnici. Dakle, nemojmo davati rokove. Zaštitimo građane što prije. Kakvi rokovi? Pa ćemo onda, pa dajte molim vas! Pa on neće nikad napravit, čekat će zadnji čas. To je vrlo jasno. Dakle, treba zaštititi imovinu građana i treba zakonski ne natjerati samo banke da to rade, nego treba zakonski natjerati banke da osiguraju imovinu građana u svim slučajevima krađe od ciber pljački kojima se uopće ne priča [[Upadica Radin: Hvala gospodine Beljak.]] pa do onda i ovakvih stvar o kojima ste govorili [[Upadica Radin: Hvala.]] Pa dopustite da završim rečenicu gospodine Radin. Pa stalno me prekidate.
A ne, ne. Ne prekidam vas ja, nego prekida vas kronometar. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine zastupniče, mi bi u Ministarstvu unutarnjih poslova bili najsretniji naravno da banke same uvide da je to velik rizik i da im je svakako nekakva negativna reklama ako se njihovi bankomati razbijaju, pljačkaju a naravno da postoji veliki rizik od stradavanja nekog slučajnog prolaznika ili nevine žrtve. Međutim, to nismo dočekali odlučili smo se na ovo, obvezati ih i pritom naravno propisati odgovarajuće sankcije. Međutim, moramo biti svjesni i vi i svatko od nas da je to nemoguće napraviti. Ovaj rok od mjesec dana je apsolutno nerealan za 6000 bankomata. Ali je li ovaj rok koji smo dali najbolji još ćemo, zato smo tu da čujemo vaše mišljenje, da čujemo mišljenje šire javnosti i odlučit ćemo do upućivanja konačnog prijedloga zakona koji je najoptimalniji rok mjesec, dva dana je to fizički nemoguće napraviti.
Hvala. Povreda Poslovnika gospodin Beljak.
Povrijeđen je članak 238. Poslovnika. Dakle, ja sam tu čuo riječ „mi bi bili najsretniji“. Mi smo zakonodavac. Pa što mi imamo bit najsretniji sa nečim. Mi moramo njih prisiliti. Nemamo mi „mi bi bili najsretniji“ kad bi Hrvatska bila najbogatija zemlja na svijetu. Mi moramo napraviti zakonske okvire da to tako bude, zakonske okvire da banke se ponašaju baš kao što se ponašaju u Italiji, u Austriji, u Njemačkoj a ne „mi bi bili najsretniji“. Tako govore predstavnici kolonija, a ne suverenih država kao što je Hrvatska.
Znate da vam moram dati opomenu ne, jer je replika. Gospođa Jelkovac.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani državni tajniče naveli ste da je u samom zakonu propisana mogućnost da umjesto ove predviđene zaštite elektrokemijske će se moći omogućiti zamjenska neka varijanta, pa me zanima ako se banke odluče na takvu varijantu tko će i prema kojim kriterijima procjenjivati da li je ta zamjenska zaštita odgovarajuća ovoj. Jer je nama u interesu zbog zaštite naših građana da to bude adekvatna, a ne samo jeftinija zaštita. Hvala.
Odgovor. Izvolite.
Poštovana gospođo zastupnice svakako izričito piše alternativa mora biti jednako kvalitetna i učinkovita ili bolja od toga, ovlaštena pravna osoba će sačiniti odgovarajuću dokumentaciju ili elaborat. To će se odrediti detaljnije podzakonskim aktom. Ali u svakom slučaju dolazi na odobrenje Ministarstvu unutarnjih poslova gdje će svi segmenti dakle i policija, i inspektori zaduženi za nadzor novčarskih institucija procijeniti je li ta zaštita bolja ili nije. U naravi ne odobrava se uvijek dakle u praksi se uvijek ne odobravaju takvi pokušaji, nego samo kada se utvrdi da su oni jednako učinkoviti ili više.
Gospođa Marijana Puljak.
Poštovani, zapravo slično pitanje. Jeste li dakle osim ove recimo elektrokemijske zaštite koja je prije svega usmjerena na zaštitu novca odnosno oboji se novac, međutim često se događa da pri tim eksplozijama ne oboji se sva količina novca, pa se ipak neka količina novca se kasnije iskoristi jel' lopovi je iskoriste, dakle jeste li razmišljali i o nekim drugim sustavima koji štite i samu imovinu i sprječavaju recimo kod ovih napada eksplozijom plina koji sprječavaju zapravo da do te eksplozije uopće dođe je li da plin dođe u bankomat? Postoje takvi sustavi i takve tehnologije, jeste li njih razmatrali? Hvala.
Odgovor izvolite.
Poštovana gospođo zastupnice, dakle ovaj sustav nije namijenjen zaštiti novca nego ustvari uništenju novca koji se nalazi u određenom boksu, kutiji. Znači, namjera je da onaj tko ima takvu namjeru uzeti tuđi novac da zna da ga neće dobiti ispravnoga i u pravilu ovi sustavi su tako napravljeni da uništavaju novac u cijelosti. Vrlo se teško ili rijetko može dogoditi da on bude djelomično sačuvan. Postoje naravno i već sada drugi sustavi zaštite od onih najjednostavnijih kao što ti bankomati moraju biti usidreni u pod. Dakle, nitko ga ne može odnijeti, zato i vrše ove eksplozije. Tu su sustavi protuprovale, protuprepada i čak i cjelodnevnog odnosno 24-satnog video nadzora nad tim bankomatom da se vidi tko je došao i što je pokušao učiniti. Sve to postoji.
Hvala. Gospodin Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče, zakon se donosi rekli ste radi veće sigurnosti građana i imovine i to je u svakom slučaju za pozdraviti. Ja bih ovdje možda problematizirao broj tih bankomata jer mi praktično sada imamo u svakom kvartu po nekoliko bankomata i smatrate li da smanjenjem broja bankomata bi se zapravo smanjio i izazov za potencijalne lopove? I druga stvar, da li će se, pretpostavimo da se dogodi da se u 10 ili 20 bankomata provali i da li će se poremetiti tržište novca na takav način? Hvala.
I vama. Odgovor.
Zastupniče, već je bilo pitanja ali ustvari suprotnog da bude broj bankomata veći. Mi to prepuštamo tržištu jer ne možemo ni jedno ni drugo, znači ne možemo to nekim mjerama braniti, a stimulirati osim ove sigurnosti na drugi način mi ne pada na pamet. Dakle, mislimo da je dobro da bankomati postoje da ih je više i da budu građanima na usluzi, da im njihov novac bude na usluzi 24 sata dnevno 7 dana u tjednu, a ne da moraju čekati otvaranje poslovnice. Ovi koji žive u manjim mjestima znaju da poslovnice često rade manje sati ili eventualno 8 sati, pa oni ljudi koji ne rade u tom mjestu ne mogu niti podići novac. Dakle, moraju, nije to radno vrijeme uvijek prilagođeno građanima. Bankamati su dobro sredstvo da građani mogu koristiti svoj novac kada god požele.
I na kraju gospodin Begonja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče jasno je da su danas u Republici Hrvatskoj bankomati postali najizdašniji izvor gotovog novca i zato ih ima gotovo 6 tisuća ili nešto manje od toga. Međutim, evo iako su kolege i Lalovac, i kolega Beljak i neki drugi ovdje spominjali ovaj rok mislim da je važno da se još jednom razmisli 5 godina, a očekuje se 2023. uvođenje eura automatski dolazi do znatno veće vrijednosti u sefovima tih bankomata što je izazov na svoj način. No, mene zanima da li danas već imamo u primjeni negdje ovaj vid elektrokemijske zaštite i kakve on efekte daje?
Poštovani … [[ne razumije se]]
Gospodine zastupniče, dakle imamo ga kao obvezatnog kod prijevoza i prijenosa novca to sam rekao. Znači, bio je veći broj kaznenih djela sredinom pretprošlog desetljeća tamo negdje 2005., 6., 7. koja su se događala na ulicama ili na parkiralištima trgovačkih centara ili pred bankama dok se novac iznosio ili unosio i to je naravno izazvalo veliku uznemirenost javnosti i moglo je doći do težih posljedica po sigurnost građana i dakle dolazilo je. Brzom reakcijom i izmjenom zakona propisivanjem obveze uvođenja elektrokemije taj ponavljam još jednom broj kaznenih djela odnosno kaznena djela su prestala u potpunosti i to je dobro rješenje i za bankomate.
Hvala lijepa. Nemate više replika. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je gospodin Hrvoje Zekanović Klub Hrvatskih suverenista. … [[ne razumije se]] je u drugoj sobi. Ne. Gubi pravo. Gospodin Boris Lalovac ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnikom. Odmah uvodno da kažemo da će Klub SDP-a podržati ovaj prijedlog zakona. Smatramo da je namjera dobra da se štite hrvatski građani vezano za korištenje bankomata jel najčešće kada se događaju određena otuđenja tih bankomata onda se čini brojna materijalna šteta, a nažalost ponekad i neki ljudski životi budući da se najčešće putem ovo kao što ste rekli nekim eksplozivnim sredstvima ti bankomati obijaju. Međutim šta nas je dovela i ova kriza covida, na šta nas je navela? Navela nas je da koristimo više novac sa bankomata. i zato je to još jedan apel Vladi RH da zaštiti sve transakcije hrvatskih građana koji sada više ne mogu odlaziti u one redove na šaltere poslovnih banaka pa su tamo više redove i HNB je dala preporuku poslovnim bankama da se ukinu naknade za korištenje novaca sa bankomata čini mi se jel tak, čak smo i mi raspravljali o tome u Saboru da se ukinu naknade da građani mogu slobodno u doba covida kad ne mogu pristupiti šalteru banke zato što su tamo redovi, zato što tamo postoje da se zapravo korite bankomati. I kada više građana koriste te bankomate više građana jel ne znamo do kad će i trajati i kako će biti vezano, znači moramo štiti imovinu, a u konačnici štitimo hrvatske građane. I zbog toga ovaj rok od pet godina kao što ste zapravo i vi i drago mi je da ste rekli da ćete razmisliti ga treba skratiti i zbog ovog covida jel veći broj građana sad ide na bankomate u odnosu na poslovnice. Slažem se u tom dijelu gdje ste vi rekli da ćete razmisliti da treba raspraviti o tome da ulaskom Hrvatske u EU i to mislim da vam je to najelegantnije rješenje, najelegantnije i da vam tu ne može ni banke prigovoriti, da vam tu ne može ni komisija, niko vam ne može prigovoriti da kažete ulaskom Hrvatske u EU dan 1.1., sad govorim 2014. želimo jedinstveno europsko tržišta da se koristi u Hrvatskoj euro, da bude zaštićen kao u Njemačkoj i tu vam ne može niko reći da ste mu rekli, ponudili ga da on mora u ne znam tri godine će, jel … sve ostavi ovo je proizvoljno mogli ste pet, mogli smo sedam, mogli smo tri, mogli smo itd., itd. jel sve je nekakva pogodba. Znači mi želimo na tržištu kad euro dođe u Hrvatsku da svi ti bankomati, jel će tada biti puno veća vrijednost tog samog bankomata, da kažemo od tog dana onaj bankomat koji nema tu zaštitu ne može raditi, vrlo jednostavno, ne može raditi, nemate zaštitu. Isto ko bilo kako danas mi ne možemo šetati ako nemamo zaštitu, ja ne vidim razliku da taj bankomat ako nema ulaskom ne može raditi, ima ih 6.000 radit će ih 4.000, radit će ih 5.000 radit će i tako ne može raditi jel mora korištenje eura, korištenje sigurnosti pogotovo zato što sve zemlje, sve ove banke sedam ih je, znači 20% banka drži 90% bankomata, 20% banaka. Koje su to banke? To je prvih sedam banaka koje su glavnom u talijanskom i austrijskom vlasništvu. Oni kod svoje kuće u Beču u Milanu imaju tu zaštitu, imaju zaštitu za euro. Poslujete u RH ovo je jedinstveno europsko tržište, samo o tome govorimo jedinstveno europsko tržište. Ako je jedinstveno europsko tržište u Beču i u Italiji onda je jedinstveno europsko tržište u Hrvatskoj i tu se nema ko šta buniti, nema se ko šta ljutiti nemaju … itd., nemate jedinstveno europsko tržište ukoliko nema isključit će se bankomat i ne može radit. Imate vrlo jednostavno rješenje i niko vam tu ne može ništa, ni što se tiče komisije, ni što se tiče odnosno čak će podržati taj prijedlog budući da mi inzistiramo da budemo jedinstveni na europskom tržištu, da budemo ravnopravna članica. I mislim da tu nema nikakvog razloga da i oni koji se bune ili nekakvim putem svojih matičnih zemalja da vrše nekakav pritisak na Hrvatsku da se to ne uspostavi. Tako da pogotovo kada vidite koncentraciju bankomata, kada vidite koncentraciju 21% bankomata se nalazi samo u Gradu Zagrebu, 21%, a 14% bankomata u Splitskoj županiji itd. po županijama znači u Dalmaciji negdje oko 50% svih bankomata se nalazi. A u konačnici zašto se nalaze bankomati najviše u Dalmaciji? Radi turizma odnosno radi sigurnosti u konačnici i tih europskih građana koji dolaze na hrvatsko tržište jel nitko više ne nosi keš sa sobom i kada dolaze iz vanjskih zemalja nose kartice, nose kartice, koriste bankomate, pogotovo još više kažem ako bude covid koristi će te bankomate i postojat će opasnost ovo kao što ste dobro primijetili i kod … veća opasnost za te bankomate. I želimo sigurnost hrvatskih građana, želimo sigurnost hrvatskih turista odnosno europskih turista na hrvatskom tlu, vrlo jednostavna priča. Ako ne možete to bankama vrlo jednostavno im to postavite da je to poštovanje regulativa europskog tržišta i mislim da tu nemate nikakvih primjedbi da itko može osporavati taj dio. Znači pohvalan, mi ćemo ga podržati u vrijeme covida kažem još veći je pritisak na bankomate, još veći je pritisak hrvatskih građana na korištenje tih bankomata pogotovo ako imate podatak da samo tih 28% bankomata je u Hrvatskoj pod video nadzorom, 28% bankomata što nije baš … nije to baš nekakva 100%-tna razina zaštite. Onda ih zaštite ovako i neće biti mogućnosti u konačnici da se šteti imovina, a u konačnici i turizam. Ali ne daj Bože da razmislimo kad pogledate ulice u Dubrovniku kad vidite bankomat na bankomatu i kad vidite da kad se u tim bankomatima neko preračuna da ima ne znam 50 ili 70 bankomata pa kad tamo preračuna koliko je to eura da se to znači ogroman iznos eura da se nalazi u Dubrovniku i onda sada pomnožite koliko građana se šeta tim prostorom pa onda će to dolazi do ozbiljnih sigurnosnih ugroza. I mislim da nijedna kao Hrvatska kao turistička zemlja da mora voditi vrlo veliku brigu o sigurnosti i sigurnosti turista i mislim da je to i donesimo čim prije to jel ne daj Bože da se nešto dogodi pa kaže mi smo u Saboru imali priliku donijeti taj zakon da se čim prije donese ta zamjena bankomata jel ne daj Bože da se dogodi bilo kakva kasnije nesreća onda da si ne prebacujemo da smo imali priliku, a da nismo donijeli je čim prije. Evo zato još jednom pohvalno o tome, hvala što ste razmislili da ćete razmisliti do drugog čitanja i mi ćemo ga podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Sada je na redu Klub zastupnika Domovinskog pokreta i uvaženi potpredsjednik gospodin Škoro. Izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, često se susrećemo i sinoć smo. Sinoć smo razgovarati o eufemizmu jednom koji se zove minski incident. Danas razgovaramo o drugom eufemizmu on se zove vjerojatno bankarski incident. Ova tema je za svaku pohvalu. I vi i ja smo razgovarali već na matičnom odboru i drago mi je da ste uvažili sugestiju da ovaj rok, to je bila moja sugestija od 5 godina je neprimjeren. Kolege su već danas o tome govorile. Ne želim se previše ponavljati. Sukladno članku 5. Ustava zakoni bi trebali biti u korist građana odnosno u korist i po Ustavu, pa onda ovdje govorimo ustvari o želji da zaštitimo i hrvatske građane i imovinu hrvatskih građana, pravnih i fizičkih u slučajevima kada dolazi do napada na nešto što je kolokvijalno poznato kao bankomat. Zakon se zove Zakon o zaštiti novčarskih institucija i još jedan eufemizam i još jedna lijepa stvar. Dakle, radi se o bankama, a kako bi zakon trebao štititi nekoga ovdje ipak kada se iščitava, pa to samo želim naglasiti još dodatno je situacija takva da se ponovo zakonom želi štititi banke. Dakle ne građane nego banke i to na jedan način da se njima omogućava jedan rok od 5 godina da oni učine tranziciju i da ugrade elektrokemijska sredstva zaštite u te bankomate. Kod pljačke tog bankomata tako da javnost to zna dolazi obvezno do oštećenja i bankomata i prostora u kojem se bankomat nalazi, na žalost do oštećenja odnosno do ozljeđivanja pa i tragičnijih posljedica i ljudi koji se nalaze u okruženju. Jedini koji je u tome osiguran uvijek je bankarski sustav. Banka ima osiguran i bankomat i iznos u bankomatu. Dakle, bankama se apsolutno ništa neće dogoditi kao što im se nikada nije dogodilo u povijesti financijske devastacije Republike Hrvatske. To je ona prava istina, dakle od konverzije jugo dinara, preko menadžerskih kredita, pa onda one konverzije hrvatskih dinara u kune preko privatizacije banaka, preko sanacije banaka ako se sjećate između 13,4 i 18 milijardi kuna je koštala sanacija hrvatskih banaka. A onda su one prodane budzašto i samo 10% bankarskog sustava ako i 10%, gospodin Lalovac to sigurno bolje zna, je vlasništvu hrvatskih pravnih i fizičkih osoba. I naravno da je taj cijeli sustav štićen monetarnom politikom Republike Hrvatske koji nije način na koji se suvereno štiti monetarni identitet i suverenitet bilo koje zemlje. Dakle, cijelo vrijeme, cijelo vrijeme politika štiti bankare i bankarski sustav i ta sprega je neraskidiva. Ovaj zakon je ustvari jedna inicijativa koju treba pozdraviti. Zaštitit ćemo, zaštitit ćemo i taj sustav, zaštitit ćemo bankomate, zaštitit ćemo sve ali prije svega zaštitit ćemo ljude i materijalnu imovinu Republike Hrvatske. Međutim, kako? Tako što ćemo im pogodovati na način da će oni to moći napraviti kroz 5 godina. To je bio inicijalni prijedlog, pa smo onda počeli razgovarati na odboru i vidim da to ide prema tome. Ali inicijalno nitko nije rekao – čekaj samo malo, 5 godina to znači da oni mogu u 5-toj godini nakon što izamortiziraju to zamijeniti to. Jedan od razloga je naravno i taj što se uvodi euro, pa eto banke će biti kao više oštećene jer će biti više novaca, bit će veća vrijednost novaca. 7 i pol kuna jedan euro, pa onda 10 eura 75 kuna. Olakšava se posao i lopovima na neki način. Ali cijelo vrijeme su zaštićeni prije svega bankari, čak bih rekao i lopovi više nego građani i materijalna imovina Republike Hrvatske. Dakle, ta mala situacija u kojoj bi se pogodovalo njima na način da nema sukcesivne zamjene, nema predviđenog načina u zakonu to nema. Možda će biti u drugom čitanju ali sada nema da u prvoj godini imaju obvezu ne znam 20%, u drugoj sljedećih 25 ili 30% i tako da ih promijene u roku od 5 godina, nego se to može dogoditi na način da banke koriste to, događa se što se događa. Njihova imovina je osigurana. Njima je sasvim svejedno što će se dogoditi oko tih bankomata, a onda u 5. godini dakle eto sasvim nekakvim redovnim putem kroz redovno poslovanje zamjeni te bankomate i ustvari ne dogodi se ništa epohalno u njihovoj bilanci. Dapače ona i dalje buja i svi ti novci uglavnom završe izvan Republike Hrvatske. To tome bi se dalo također razgovarati, ali to nekom drugom zgodom i nekom drugom temom. Dakle, Domovinski pokret pozdravlja ovu inicijativu. Mi ćemo je dakako podržati. Međutim, naš osnovni uvjet je da bi je podržali da taj rok ne bude 5 godina, nego da bude prihvatljiviji, da bude u korist zaštite hrvatskih građana i hrvatske imovine. Hvala vam lijepa.
I vama. Onda je na redu Klub zastupnika Mosta i gospođa Marija Selak Raspudić.
Kolegice i kolege saborski zastupnici, uvaženi potpredsjedniče Sabora. Naravno da će i Klub Mosta podržati ovu inicijativu jer kome nije u interesu da zaštitimo zdravlje naših građana i njihovu sigurnost. U tom smislu korisno je da se prebacimo na način zaštite bankomata koji će onemogućiti počinitelje u tome da uopće pokušaju obiti te iste bankomate, tako da idemo na ovaj tip zaštite koji je već prisutan i u drugim načinima transporta novca. Međutim, ono što bih htjela pohvaliti je u pogledu ovih izmjena i dopuna Zakona da smo konačno za promjenu prilikom ocjene stanja dobili neke konkretne informacije oko toga što se događa na terenu. Dakle, dobili smo informacije oko toga koliko je bilo napadana bankomate i koliki je porast tih napada na bankomate u odnosu na radnje. Dakle, do 1. studenog 2020. 36 kaznenih djela teške krađe odnosno pokušaja teške krađe provaljivanjem u bankomate od čega 34 eksplozijom plina ili eksploziva. Ovo bi trebao biti model za sve ostale zakone, ako želimo razgovarati ozbiljno o zakonima onda moramo imati konkretnu ocjenu stanja s relevantnim materijalnim podacima toga što se događa na terenu. Dakle, problem je očiti. Složit ću se s onim što su i kolege ranije naglasile, a to je da je Hrvatska turistička zemlja i time i više ugrožena i izložena poglavito intenzivno u određenim periodima godine u odnosu na neke druge zemlje EU. U tom smislu složit ćemo se i sa onim prijedlozima koji idu prema tome, a koji su naglašeni i u tijeku javne rasprave da se ipak skrati taj rok od 5 godina koji je trenutno predložen ovim zakonodavnim okvirom da idemo na 3 godine ili ako ne možemo ići na tako nešto da pokušamo razmisliti doista o sigurnosnim zonama i mjestima veće ugroze na razini Hrvatske gdje će se možda činiti i nekakva nejednakost, ali forsirati ranije implementiranje ove obveze unutar tih bankomata zato što doista nisu ni sva mjesta u Hrvatskoj na jednaki način ugrožena, a ni svi bankomati u svim mjestima u Hrvatskoj. To stavlja u neravnopravan odnos pojedine banke odnosno vlasnike bankomata no moglo bi se razmisliti kroz različite olakšice i poticaje da se ipak omogući da se na nekim mjestima žurno krene ranije jer su doista neka mjesta izložena većem riziku. Zanimljiva je konstatacija da taj rizik povećava i činjenica što se kod nas veliki broj novaca diže odnosno veliki broj novaca ostaje unutar bankomata zbog stanovništva koje ne diže toliko često novce, zbog starijeg stanovništva. U tom smislu ona je na neki način kontradiktorna onoj tendenciji koja se naglašava i na koju ću se detaljnije osvrnuti u ovom govoru, a koja je jedan od razloga što uopće moramo implementirati ove izmjene i dopune zakona, a to je da se uz navedene faktore rizika u postojećem razdoblju uočavaju dodatni faktori rizika uvođenjem EUR-a kao službene valute pri čemu će se rizičnost povećati s obzirom da će vrijednost novca u bankomatima višestruko porasti što bi moglo dovesti do iznimnog povećanja broja napada na bankomate u RH. Dakle, mi prepoznajemo opipljive koristi koje donosi uvođenje EUR-a poput nestanka valutnog rizika za građane s kreditima u EUR-ima i transakcijskih troškova i smanjenje kamatnih stopa. Svjesni smo i pozitivnih učinaka koji bi ulazak EUR-a imao na hrvatski izvoz no smatramo da Hrvatska nije spremna na ulazak u Eurozonu što dovodi u pitanje uopće i ovu argumentaciju koja forsira ovakve zakonodavne promjene. Međutim, one bi bile korisne i zbog turističke sezone i zbog postojeće situacije u Hrvatskoj nevezano uz uvođenje EUR-a, no vrijedi iskoristiti ovu priliku za raspravu da se još jednom podsjetim zašto je uvođenje EUR-a rizično za Hrvatsku. Znači u tom ulasku kratkom u zonu postoje jasne indicije da u slijedećem razdoblju pogotovo u kontekstu globalne promjene ekonomske klime i izvjesnog ulaska u novu recesiju nećemo uspjeti udovoljiti kriterijima uspješnom kontrolom javnog duga i deficita proračuna. Povoljni globalni trendovi i kozmetičke promjene na nacionalnoj razini donijeli su pozitivne pomake na prihodovnoj strani proračuna prije ove krize, ali smo bili i tada istodobno povećavali rashode što znači da se nije provela nužna konsolidacija javnih financija. To nas čini posebno ranjivima u recesiji koju sada stupamo, a ulaskom u EUR-o izgubili smo mogućnost prilagodbe tečajnom politikom. Stoga se mi zalažemo za fiskalnu konsolidaciju i dugoročno udovoljavanje kriterijima konvergencije iz Maastrichta prije odluke o usvajanju zajedničke valute. U tom smislu svjesni smo ugovorne uvođenje obveza EUR-a koja vidimo da se ovdje već pretpostavlja kao apsolutno prihvaćena prema i dalje izostaje javna rasprava o jednom od ključnih pitanja koje se tiču svih hrvatskih građana i za koje postoji veliki interes, a to je naše valutne suverenosti no smatramo da Hrvatska mora iskoristiti svoje diskrecijsko pravo koje imamo i ugovor nam ga daje da samostalno odlučimo o trenutku pristupanja Eurozoni, a ne da već sada mijenjamo zakonodavne okvire s tim argumentom. Ako Vlada i guverner ostanu pri odluci da Hrvatska što skorije usvoji EUR-o zatražit ćemo raspisivanje referenduma da narod odluči u kojem trenutku bi se trebalo ispoštovati ugovornu obavezu i ući u Eurozonu. Dakle, već sada svjedočimo politikama koje pretpostavljaju ulazak Hrvatske u Eurozonu i prilagodbama zakonodavnog okvira koje idu u smjeru toga da se očekuje prisutnost EUR-a na hrvatskom tržištu. Smatramo da tu zasad prihvaćenu pretpostavku treba ponovo dovesti u pitanje i o njoj otvoriti javnu raspravu. Jednako tako, bez obzira na to ovakav oblik prilagodbe bankomata koji bi ih učinio manje dostupnima krađi i zaštitio zdravlje hrvatskih građana s obzirom na veći stupanj sigurnosti koji se ovdje nalaže smatramo poželjnim i prihvatljivim, ali on bi se trebao događati ranije pogotovo na mjestima koja su od osobitog rizika. Trebamo otvoriti i raspravu o tome hoćemo li inzistirati na jednoobraznim naljepnicama odnosno jasnim i nedvosmislenim upozorenjima da su bankomati pod takvom zaštitom kako bi već preventivno djelovali da ni ne dođe do njihovog, pokušaja njihovog obijanja, a ne da se to ostavlja na volju banaka. I trebamo raditi na tome da uz ovu analizu koju smo konačno dobili barem u jednom zakonskom prijedlogu još jednom napravimo cijelu analizu na razini Hrvatske ugroženih zona, ugroženih bankomata, to jesu i one frekventnije zone zbog porasta turizma, ali često su kao što i sami dobro znate najugroženiji bankomati i zbog količine novca koji u sebi zadržavaju i zbog lokacije na kojoj se nalazu oni koji izmiču očima građanstva pa i očima javnosti koji se nalaze na manje frekventnim i teže dostupnim mjestima. I to treba uzeti u obzir ako ćemo raditi procjenu rizika po regijama, po mjestima u Hrvatskoj da vidimo kojim bankomatima je potrebna hitna zaštita da bismo spriječili ugrozu zdravlja hrvatskih građana. To je što se tiče prilagodbe i ovog zakonodavnog okvira, a što se tiče onog načelnog što ovaj zakonodavni okvir pretpostavlja još jednom treba otvoriti ili zapravo uopće potaknuti javnu raspravu o uvođenu EUR-a u Hrvatskoj koja se već sada implementira u naš zakonodavni okvir na svim razinama. Hvala vam.
Hvala i vama.Gospođa Marijana Puljak sada će predstavit stajališta o ovom zakonu Kluba zastupnika Centra i GLAS-a.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege ja ću se isto tako pridružiti odnosno naš klub ovima koji će podržati i pozdravljaju ovaj zakon čija je namjera je li da propiše mjere zaštite osoba i imovine u poslovnica odnosno ovom prilikom zaštitu bankomata, dnevno noćnih trezora od, od napada kojima smo, evo vidjeli smo u analizi i pripremi ovog zakona da je porast kaznenih djela teških krađa provaljivanjem u bankomate pogotovo eksplozijama, eksplozijom plina i tzv. običnom eksplozijom. Turistička smo zemlja, doba je pandemije isto tako politike banaka su takve da obeshrabljuju zapravo ljude da dolaze u poslovnice, potiču ih dakle da koriste ove što više direktne kanale. Jedan od tih direktnih kanala su i bankomati dok ne dođe neka budućnost koja će i zapravo smanjit korištenje gotovine, već danas je li imamo to digitalno bankarstvo mobile banking itd., sve one usluge je li koje nekako destimuliraju upotrebu gotovine, međutim još nismo, još nismo u toj budućnosti i stoga treba svakako je li zaštiti kao što smo rekli sigurnost i zdravlje građana i učiniti sve što možemo da se i smanji ovaj broj provaljivanja u bankomate. Prijevoz i prijenos novca je već dugo zaštićen elektrokemijskom zaštitom i elektrokemijskim sustavima. Poslovnice isto tako imaju visoku razinu zaštite i onda bankomati postaju nekako primamljivi radi nekog niskog rizika za počinitelje pogotovo evo sad kako idemo prema EUR-u bit će zanimljivi i da tako kažem stranim razbojnicima. Ono što sam pitala u replici ovdje na, kod predstavljanja ovog zakona govorila sam o elektrokemijskoj zaštiti odnosno o drugim oblicima zaštite od eksplozije plina. Dakle, elektrokemijska zaštita neće nužno prevenirat krađu već će uništavanjem novca onemogućiti njegovo korištenje odnosno smanjit će isplativost te krađe. Problem je dakle uništavanje novca onemogućava je li da se otuđeni novac na neki način vrati, a moguće je postoje je li slučaj dakle da se na ovaj način i ne uništi sav novac pa onda se ipak je li razbojnici mogu koristiti taj novac. Dakle, postoje danas i tehnologije koje mogu spriječiti napad plinom. Dakle, imate sustave koji sprječavaju ubacivanje plina u te bankomate na način da ga sa nekim drugim plinom zapravo izbacuju vani i ako dođe do nekakvog slučajnog požara aktiviraju neke sustave za gašenje. Zato sam pitala dakle je li osim elektrokemijske zaštite je li se razmišljalo isto tako o tim nekim drugim sustavima koji bi se mogli koristiti u ovu svrhu tako da se onda da obaveza banci da koristi ili ovo ili ono jel, zapravo da dokaže da sustav koji koriste je koristan za ono što je namjena da spriječi, spriječi kaznu. Dakle, to su sustavi je li koji detektiraju ubačeni plin, neutraliziraju ga i tako onda na kraju ne dolazi ni do oštećenja imovine, do oštećenja bankomata jel ovi slučajevi eksplozije plina, šta se dogodi, eksplodira čitavi bankomat čak lete one dijelovi bankomata mogu letjeti i ono do 50 metara ako ovi kradljivci upotrijebe i veće količine plina tako da evo ako ih spriječimo uopće da do te eksplozije ne dođe čini se da je to je li bolji način zaštite. Ovdje sam isto htjela napomenuti, dakle u ovom prijedlogu ne znam je li spomenuto, dakle novi bankomati koji, rok je dakle 5 godina, ali za nove bankomate koji se instaliraju oni koji se mijenjaju dakle rok je odmah, ne čekati 5 godina nego dakle čim se bankomat zamijeni ili ovi novi koji se instaliraju od njih dakle obaveza je da banka odmah implementira ovu zaštitu. Tako da je to jedna dobra stvar, a kažem podržali bi i ono da se svakako skrati ovaj rok od 5 godina. Vidimo da su u javnoj raspravi su i strukovne zaštitarska komora je predlagala da taj rok bude 3 godine. Još jedna stvar koju ću ovdje napomenuti možda nema direktne veze sad sa ovim izmjenama zakona, to je dakle mnogobrojni bankomati koji sve više nagrđuju vizure stare gradske jezgre. U Splitu smo imali dosta rasprava i u javnosti i polemika jer su jednostavno bankomati i mjenjačnice doslovno bujale na svakom koraku. Postavljanje bankomata u prozorima obrta, nudilo se prilično novaca za to, ljudima je bilo je li primamljivo kako u onom zimskom periodu stagniranja nemaju prihoda pa im se činilo evo u svoj prozor mogu staviti 3-4 bankomata odlično ima prihoda je li izvrsno za cijelu zimu. Poznat je i slučaj u Splitu nelegalnog otvaranja jednog prozora u Marmontovoj ulici na zgradi u zaštićenoj zoni, kako naše službe je li rade brzinom kojom rade, dok se skužilo da je to nelegalno dok su se aktivirale službe vlasnik te nelegalne mjenjačnica je bila u tom slučaju, vrlo vjerojatno zaradio priličnu količinu novaca dok su službe došle i zatvorile taj nelegalni …. U Dubrovniku su imali sličan problem, riješili su to novom odlukom o komunalnom redu, slična stvar i u Šibeniku, dakle u ovim zaštićenim pogotovo pod UNESCO-ovom zaštitom u zaštićenim gradskim jezgrama. Zapravo hoću samo podsjetiti gradske vlasti da svojim odlukama o komunalnom redu uvedu nekakav red tu da nisu ti bankomati načičkani i sjede jedan na drugom. Uglavnom evo podržavamo ovaj zakon, razmisliti o još nekim oblicima zaštite osim elektrokemijske zaštite i raditi na tome da se ovaj rok skrati. Hvala.
I vama. Izvolite g. Bulj.
Hvala lijepo. … [[Govornik se ne razumije.]] stanku od 10 minuta kada govorimo o zaštiti financijskih institucija u ovome slučaju govorimo o bankomatima i zaštiti bankomata, zaštite onih koji su zaštićeni kao lički medvjedi. Međutim, ovdje bi tribalo u okviru ove teme kazati kako se isisavaju novci iz džepova naših građana tako da svaki dan, svaki mjesec poskupljuje dizanje vlastitoga keša sa vlastitoga računa, o tome bi mi tribali biti puno glasniji. A samo zaštićivati interese bankara, bankarskih lobija u RH je inače trend, to je in, zaštiti ih i HNB ne štiti interese Hrvatske, štite uvođenje eura bez ikakve rasprave na štetu hrvatskih građana, a tako i u ovome slučaju kolegice i kolege. Mi govorimo isključivo i samo o zaštiti velikih, nikako da govorimo što ti veliki u ovome slučaju financijske institucije rade našim građanima. Pa pogledajte koliko poskupljuju ljudima našim koji su umirovljenici koji imaju mali novac, svim građanima, gospodarstvenicima podizanje vlastitog novca sa vlastitog računa, vidjet ćete što rade. Nego cijeli sustav se i lobiji usmjerili velikih, jakih, velikih koji imaju isključivo i samo profit kao što su banke u RH protiv interesa maloga čovika. Čovika koji ima mala primanja, male plaće,neredovite plaće, umirovljenike da ih se te banke tj. kada sa bankomata kad podižu ili stavljaju ili podižu novac sa svog računa da im se naplate ogromne naknade, o tome bi mi tribali. To bi tribalo urediti, a ne samo štiti one ko da su nekakvi zaštićeni su inače i pod kontrolom su cijelog hrvatskog sustava. Zbog toga još jednom zaštitimo male jel muzu iz džepova novac i kroz bankomate i kroz sa vlastitih računa.
Hvala lijepa. Dati ću naravno stanku i iskoristit ćemo za provjetravati vijećnicu do 12,50. STANKA U 12:40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,47 SATI]] Dobro nastavljamo s radom, sada će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit g. Marin Mandarić, a nakon toga ćemo preći na iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Izvolite g. Mandarić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče zajedno sa suradnikom. Evo čitajući Prijedlog zakona o izmjenama zakona nekako planirao sam reć nadam se da će i ostali klubovi zastupnika podržati ovakav prijedlog. A nakon što smo već čuli iznošenja stajališta po klubovima mogu reć da drago mi je da su i ostali klubovi izrazili već namjeru da će podržati ovakav prijedlog izmjena zakona uz naravno opaske što se tiče roka, utvrđenog roka u kojem se banke moraju prilagoditi, znači promijeniti sustave, nadograditi sustave zaštite na bankomatima. Ovaj zakonski prijedlog nije bio na Odboru za financije, pa ne znam točno što ste na ova dva odbora razgovarali, al očito da tu ima i naznaka sa strane predlagatelja da se razmišlja o skraćenju, o skraćenju toga roka. Iz uvodnog izlaganja predlagatelja čuli smo da su nam se brojke što se tiče počinjenja kaznenih dijela teških krađa i napada na vozila koja prevoze novac gotovinu zapravo gotovo nestala, značajno smanjila od tamo 2007.g. kad je uvedena obveza elektrokemijske zaštite novca. Čuli smo da i broj napada na poslovnice novčarskih institucija smanjio se zadnjih godina. No naravno da počinitelji i potencijalni počinitelji ovakvih kaznenih djela oni koji razmišljaju i promišljaju o tome da uvijek svoj fokus namjera sele tamo gdje očekuju da bi lakše mogli počiniti takva nekakva djela i naravno da tu bankomati su nekako im došli na red. Ovaj prijedlog zakona vjerojatno će u potpunosti iskorijeniti pokušaj razbojstava na bankomatima zapravo odvratiti potencijalne počinitelje. Ono što je iduće, a nadam se da i predlagatelji razmišljaju unaprijed jel da, koja su to nekakva buduća mjesta interesa potencijalnih počinitelja ako više ne mogu na bankomate, ne mogu na kamione koji voze novac, ne mogu u poslovnice, a od takvih ljudi nažalost nije za očekivat da će oni prestat postojati, vjerujem da promišljate koja su to neka mjesta u kojima će oni u buduće tražiti prilike za takve, takve radnje, jesu li to možda ili ne znam mjenjačnice, možda spominjali smo kladionice, automat klubovi, benzinske postaje, ono što je nekako im, što im je nekako već uhodano i u cilju im je, lako, lako dostupno im je za radit takva kaznena djela na takvim objektima. Tako da vjerujem da predlagatelji i vlada odnosno MUP promišlja i o tome kako odvratiti potencijalne počinitelje i od takvih i od takvih djela. Kratko bih samo što se tiče roka i da ga zapravo vežemo uz rok uvođenja EUR-a, čini mi se zapravo i praktičnost imati 5.g. možda je dugo ako se smanji odlično, ali svakako nekakav zadnji dan bi trebao biti uvođenje, uvođenje EUR-a. Čuli smo ovdje da u raspravama u ime klubova primjedbu zapravo kako je glavni razlog ovih izmjena to što ćemo ići odnosno što se očekuje da ćemo vrlo brzo ući u Europsku monetarnu uniju, uvesti EUR-o kao sredstvo plaćanja, pa onda zbog toga moramo prilagoditi zaštitu na bankomatima. Ali jasno je iz prijedloga i obrazloženo da zapravo glavni razlog je zaštita ljudi i imovine, ja bih rekao zapravo okolne imovine oko bankomata. Čuli smo i sam bankomat kao uređaj, a i sredstva u njemu osigurana su, s te strane znači ne dovodimo banke u povoljniji položaj, ne štitimo tamo neke banke koje su već zaštićene kao, kao lički medvjedi jer oni su zapravo već i sad imaju razinu zaštite zato što su osigurana sredstva i osigurani su uređaji. Ovim izmjenama zakona zapravo odvraćanjem potencijalnih počinitelja od napada na bankomate, štite se eventualni ljudi prolaznici koji se nađu u blizini tih bankomata i štiti se imovina oko tih bankomata. Ti bankomati, eksterni bankomati najčešće znate i sami oni su nekim javnim prostorima da li na ulici, da li u sklopu nekog poslovnog objekta, da li u sklopu nekog trgovačkog centra ili jako blizu njega i tu zapravo se događaju najveće, najveće štete i tu, zapravo cilj zakona je prevenirati štete na imovini oko tih, oko bankomata. Drago mi je al još jednom kažem da su i ostali klubovi prepoznali nužnost uvođenja ovakvog zakona. Do drugog čitanja još razmisliti o ovim nekim finesama koje su se čule kroz raspravu i evo zato što ovaj prijedlog zakona podiže razinu sigurnosti, općeniti razinu sigurnosti Klub HDZ-a naravno podržat će ovaj prijedlog. Hvala vam.
Hvala. Da, možemo imamo vremena i za jedno još pojedinačno, gospođa Danica Baričević. Tako da točno, točno u jedan, u jedan i jednu minutu počnemo sa stajalištima. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege, svrha važećeg Zakona o zaštiti novčarskih institucija koji je donesen 2015. godine jeste smanjenje rizika i povećanje zaštite osoba u novčarskim institucijama putem njihove neposredne zaštite ili posredno zaštitom i njihove imovine. Ovim su zakonom propisane mjere i zaštite osoba i imovine u poslovnicama novčarskih institucija pri korištenju uređaja za uplatu, isplatu i pohranu gotovog novca i vrijednosti kao i prilikom distribucije gotovog novca i vrijednosti. Propisane su i mjere zaštite tajnosti osobnih i drugih podataka u novčarskim institucijama te nadzor nad njegovom provedbom. Ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona proizlazi iz činjenice da trenutna zaštita propisana važećim zakonom ipak ne pruža odgovarajući stupanj sigurnosti za osobe i imovinu. U današnjem vremenu to se posebice odnosi na prijedlog novog suvremenog načina zaštite bankomata, dnevno noćnih trezora i sigurnosno depozitnih spremnika. Bankomati su zaista postali najrašireniji izvor gotovog novca u RH. Ima ih 5850, njihov broj je stalno u porastu, internih bankomata smještenih u poslovnicama banaka je ok 1250, a eksternih koji su izvan poslovnicama, poslovnica banaka ima oko 4600. Oni su u pravilu smješteni u stambenim ili poslovnim objektima, ovi eksterni su na otvorenim prostorima gdje se okuplja veći broj ljudi, a posljednjih godina svjedočimo sve većem broju kaznenih teških djela krađa upravo provaljivanjem u te bankomate koji se nalaze u eksternim prostorijama odnosno vanjskim prostorijama. Tako da od 1. studenoga 2020. godine počinjeno je 36 kaznenih djela teške krađe odnosno pokušaja teške krađe upravo provaljivanjem u bankomate od čega 34 eksplozijom plina ili eksploziva. Na naslovnicama dnevnih tiskova i portala sve češće možemo pročitati naslove poput ovoga onoga iz siječnja 2020. Eksplozijom razvaljen bankomat kod Kutine lopovi pobjegli s novcem ili iz travnja 2019. Raznesen bankomat u Zagorju od eksplozije se trese kuće i pucala stakla. Dakle, ovakvi napadi uz korištenje eksploziva svakako su najopasniji za ljudske živote, a kada je u pitanju sigurnost imovine u novije vrijeme dolazi do napada uz upotrebu suvremene tehnologije. Tako je npr. 2019. bankomat u sklopu jedne splitske pošte na ulicu izbacio 1000 kune, a u pitanju nije bio kvar, već cyber lopov koji je uz pomoć prijenosnog računa pljačkao bankomat, a sa svojim računalom se povezao s bankomatom i dao mu naredbu za izbacivanje novaca. Dakle, trend sve većeg broja napada na bankomate ukazuje dakle i na sve veću potencijalnu ugrozu za sigurnost ljudi, života i imovine, a trenutna zaštita propisana važećim zakonom ne pruža taj odgovarajući stupanj sigurnosti. Stoga se izmjenama i dopuna ovog zakona propisuju upravo suvremeni načini zaštite bankomata usmjereni na zaštitu novca, a jedan od najefikasnijih načina smanjenja rizika od fizičkih napada na bankomate je ugrađivanje elektrokemijske zaštite uređaja što trenutno prema postojećim zakonskim obvezama nije obveza međutim elektrokemijska zaštita novca znači da bi se pri provali u bankomate novac uništio ili bi bio obojen tako da kradljivcima postane neupotrebljiv. Mjerom uvođenja sustava koji po neovlaštenom prodoru u sef bankomata uništava novčanice i čini ih neuporabljivim, postići će se efekt odvraćanja počinitelja i otežavanja počinjenja kaznenih djela teških krađa. Uspostava mjera uz eksterne bankomate mora biti obvezatna za sve eksterne bankomate bez iznimke s obzirom na činjenicu da je više od 95% kaznenih djela počinjeno upravo na eksternim bankomatima. Procjena je da bi se potpuna implementacija propisanih mjera mogla dovršiti u roku od 5 godina od dana stupanja ovog zakona na snagu što bi preraspodijelilo i olakšalo ukupan trošak njihovog uvođenja. Zahvaljujem.
Sad ćemo se vratiti točci na kojoj smo zastali, imamo još dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS. Kolegice Baričević, da se malo vratimo u temu. U svojoj raspravi vezano za ovaj zakon spomenuli ste upravo i lokacije samih bankomata i da su oni stvarno na javnim površinama i na našim trgovima. Dolazite iz onoga maloga lijepoga grada u Dalmaciji na otoku Braču, Supetra. Možemo možda gledati ove izmjene zakona i da možda promijenimo još neke stvari vezano za samu sigurnost i lokaciju bankomata to je jako je bitno da se upravo ti bankomati uklope i u sam okoliš i same naše trgove. Znamo da određena mala mjesta i radi svoje veličine koliko god su možda stara i organizirana na jedan dalmatinski način ali često narušavaju upravo vizuru i radi samoga neona i boje i svega tako da vjerujem izmjenama ovog zakona možda bi se trebala inicijativa spustiti i na naše gradove i općine, posebice turistička središta pa da malo poradimo upravo i na vizuri ali i na samome uklapanju bankomata u naša središta. Hvala vam.
Poštovana zastupnica Baričević.
Hvala lijepa, uvaženi zastupniče svakako slažem se s vama i vaša inicijativa je odlična, mislim da već postoji u jedinicama lokalne samouprave u Zakonu o komunalnom gospodarstvu da bi jedinice lokalne samouprave u svojim odlukama o komunalnom redu trebale propisati način i sve što je potrebno da se odobre lokacije kako ne bi ti bankomati upravo u malim mjestima i u velikim gradovima u starim jezgrama nagrdili prostor, da to bude nekako i prostorno-planski planirano, a svakako da se nađe balans između i zaštite kulturne baštine, a i slobodnog tržišta.
I slijedeća je replika poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Uvažena zastupnice svjesni smo toga da kada dođemo do toga da je bankomat napadnutu odnosno uništen da je ovo jedna mjera koje će pomoći tome da financijska sredstava ne budu otuđena, no neće prevenirati tu štetu. Što mislite koje bi druge preventivne metode bile korisne osim ovoga? Možemo li govoriti o nekakvom jedinstvenom sustavu označivanja na svim bankomatima koji će biti poslan kao jasno upozorenje što će se dogoditi ukoliko se pokuša nekakvim eksplozivom napasti taj bankomat tako da uopće ne bi došli do neke štete koju ćemo morati kasnije sanirati.
Poštovan zastupnica Baričević.
Zahvaljujem uvažena zastupnice, odlično pitanje i odlična konstatacija. Zaista to, ja se slažem s vama to je na ljudima koji rade na upravo prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona zajedno sa nekim stručnim ljudima iz sigurnosti koji će naći prijedlog upravo još boljeg suvremenijeg načina zaštite i novaca. Jel samog, samog novca tako da evo nadam se da će u budućnosti se voditi računa i o tome. Evo, hvala.
Hvala lijepa. Prije nego što prijeđemo na raspravu pojedinačnu slijedeću, samo bih vas htio izvijestiti da ćemo danas nakon rasprave planiranih točaka raspraviti još jednu točku, a to je izbor imenovanja i razrješenja. Evo, a sada će pojedinačno govoriti poštovani zastupnik Ante Bačić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege da se malo evo i vratimo u temu nakon slobodnih govora, normalno raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti novčarskih institucija. Za početak volio bih normalno pohvaliti evo i državnog tajnika, ali i cijelo MUP jer ovaj zakon je primjer da proaktivnog djelovanja naših ministarstava i da kada pogledamo jednu statistiku ili jedan problem koji se može dogoditi, a to je kada vidimo statistiku u zadnjih nekoliko godina povećanja upravo napada na same bankomate i zapravo promjene u samim kriminalnim djelovanjima, vidimo jedan preventivni zakon koji je pred nama tj. jedne preventivne izmjene i dopune i to je itekako dobro i efikasno da ministarstvo upravo na taj način djeluje i da nam na taj način donosi ovakve prijedloge ne bi li u budućnosti prevenirali bilo kakve pojave koje nisu u sklopu društva ili su vezane za određena kaznena djela. Kao što smo u uvodu i čuli od samoga državnog tajnika ovaj zakon je na snazi i primjeni od same 2015. godine, vezan je normalno i za samu zaštitu poslovnica novčarskih institucija koje se bave novčarskom djelatnosti, a cilj je sama zaštita normalno i od kaznenih djela, zaštita osoba i imovine, ali i ono šta uvijek volim naglasiti kad je MUP u pitanju, a to je upravo taj rad na samoj prevenciji. Vidimo i u obrazloženju zakona i samu, samu statistiku broj smanjenja samih kaznenih djela koji su vezani za poslovnice novčarskih institucija ali i povećanje kaznenih djela ali i tih fizičkih napada na bankomate koji kao što smo čuli ima ih preko 5000, 5850 i većina njih 4/5 su u vanjskim dijelovima tj. na javnim površinama, nisu unutar poslovnica i evo u zadnjih 5 godina imamo povećanje od samih 8 kaznenih djela vezano za fizički napad na bankomate gdje evo koji se penje 2020. na 44 kaznena djela gdje je bilo i smrtnih stradavanja tako da itekako ove izmjene i dopune su dobrodošle i mislim da bez obzira na jedan otpor banaka i novčarskih institucija koji normalo sve, svaku izmjenu sigurnosti vide kao i određeni trošak ipak na ovaj način ih blago ovaj rečeno trebamo prisiliti na neke nove mjere ne bi li prevenirali upravo ovakve napade. Logičnost je jasna, vidimo što je elektrokemijski sustav vezano za zaštitu novca donio kada pričamo o samim vozilima koji prenose, koji prenose veće iznose novca iz novčarskih institucija i znamo koliko će to donijeti pomaka kada se uvede i u same bankomate. A vidjeli smo i sami najzaštićeniji, najsigurniji su oni bankomati koji su unutar poslovica gdje imamo ona dupla vrata, ali imamo taj veliki problem koji definitivno moramo riješiti, a to su bankomati na javnim površinama definitivno moraju imati ovaj sigurnosni sustav. Mislim da imamo dosta jakih tvrtki koji se bave sigurnosti i nadzorom tako da uvođenje možda i dodatnih samih kamera na bankomate koji u ovom trenutku i nisu neki veliki trošak i nisu skupe same po sebi, mislim da bi mogli prevenirati još dodatno kaznena djela ne samo fizičke napade na bankomate nego možda i nadzirati određene javne površine koje su od interesa gradu i državi. Jedina polemika evo i u samoj raspravi da se dotaknem i toga, to je taj rok od pet godina. Tu se mogu i složiti sa državnim tajnikom, zanimljivo je to što je napomenuo da se banke i upravo opiru određenim promjenama, normalno gledaju to kao svoj trošak, ali definitivno tih pet godina moramo uvesti novčarskim institucijama određeni sustav i određene postotke u svakoj godini da se prilagode ovim izmjenama. Ipak ulazimo u Eurozonu, ti iznosi će se povećat, veći rizik će biti i na novčarske institucije, ali i na bankomate uvođenjem eura. Tako da mislim i ovo je jedan od kriterija i jedan od dijelova prilagodbe ulaska RH u samu Eurozonu, tako da definitivno mislim da i kroz razgovore sa bankama hoćemo li sad uvrstiti taj rok u sami zakon ili ćemo kroz razgovor ipak nametnuti određeni tempo, mislim da je to na strani MUP-a, ali vidim da dobro razmišljaju tako da puna podrška vezano za to. Hvala.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Marije Selak Raspudić.
Uvaženi kolega na tragu ovoga zadnjega što ste započeli, ako možemo uvoditi inzistiranjem da se novi bankomati već prilagode ovom sustavu, možemo li uvesti i neki dodatni tip diskriminacije ako ne za sve da taj rok bude ranije jer ipak je u pitanju ugroza naših građana, ali i posjetitelja za vrijem turističke sezona, onda bar da na nekim mjestima da napravimo procjene rizika da ti bankomati ranije krenu u implementaciju ovih zakonskih odredbi?
Poštovani zastupnik Bačić.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolegice SElak Raspudić na komentaru i na replici, apsolutno se slažem s vama, mislim da ovaj rok posebice ulaskom i najavom ulaska u Eurozonu mislim da je izrazito velik. Možda malo ružno zvuči, ali mislim da ne trebamo štiti banke oko bilo kakvih dodatnih financijskih dodataka i izdataka koje su vezane za sigurnost i javnih površina i samih građana. Tako da vjerujem, mislim normalno da će se stupanjem ovih izmjena zakona oni prilagoditi vremenu koje je pred njima, ali ipak moramo im uspostaviti određeni rok tj. ne toliko rok možda ne trebamo promijeniti sa pet na tri godine, ali dinamiku izmjene, a posebice ovo što ste vi naglasili imamo određene bankomate, posebice u turističkim središtima koji imaju i veće iznose novaca i veću fluktuaciju novaca, ali i veći broj ljudi koji se kreću oko njih i mislim da predstavljaju dodatni rizik, tako da banke definitivno moraju razmišljati i o tome.
Sljedeća je replika poštovane zastupnice Baričević.
Hvala lijepa. Kolega, primjerice uvođenjem sustava elektrokemijske zaštite u procesu osiguranja i pratnje novca od 2007.g. do danas gotovo su iskorijenjena kaznena djela razbojništva na specijalna oklopljena vozila zaštitarskih tvrtki. Ugradnjom sustava zaštite koji primarno djeluje na gotov novac u bankomatima će ga činiti neupotrebljivim. Smatrate li da će s takvim načinom potpuno prestati fizički napadi na bankomate putem korištenja plina, eksploziva itd.?
Poštovani zastupnik Bačić.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolegice Baričević na samoj replici. Mislim da je efekt zato sam i pohvalio MUP jel je upravo ovaj zakon dobra stvar jer prije nego što je katastrofična ili kritična situacija u pojedinom području dobro je da raspravljamo i da preveniramo određene vrste ponašanja. Mislim da je definitivno najbitniji segment ovoga zakona da postignemo upravo efekt odvraćanja počinitelja i samo otežavanje počinjenja kaznenih djela. Ono što sam napomenuo vezano za taj novi sustav bojanja samog i uništavanja na neki način samoga novca koji je poslije neupotrebljiv takvim počiniteljima, kada pogledamo statistiku mislim da u obrazloženju nije bila, ali mislim da je statistika dobra od uvođenja samih vozila privatnih zaštitarskih tvrtki koje su imale problema sa napadima i uvođenje tog elektrokemijskog sustava. Mislim kada ga uvedemo na bankomate da će to biti potpuno druga priča da ćemo se vratiti na statistiku iz 2015. Hvala.
Sljedeća je replika poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Uvaženi zastupniče. Donošenjem ovog zakona rekli smo da je zaštita naših građana, međutim čini li se vama da je pet godina dug period s obzirom da znamo da su svi praktično automati na ulici i jasno ako mi želimo biti slobodni i svoji, a automat je na ulici gdje se obično događaju razbojništva koliko smo mi onda slobodni, a znamo da u svakom gradu, svakom kvartom imate automata rekli smo preko 5.000, nije li onda logično da se to napravi sad i odmah?
Poštovani zastupnik Bačić.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolega Šimičević na replici. Velika je to brojka 5.850 bankomata i ne smijemo nikad zaboraviti da smo ipak mi turističko središte. Normalno, prevencija bilo kakvog nasilja ili kaznenih djela prema našim građanima normalno da je prvenstveno cilj svakoga zakona, posebice iz nadležnosti MUP-a, ali kada uklopimo povećanje broja posjetitelja za vrijeme turističke sezone kada to sve uklopimo, kada vidimo da Hrvatska zemlja od 4 milijuna stanovnika podupla ili poveća po tri puta broj stanovništva u ljetnim mjesecima, kada znamo lokacije samih bankomata da su to na javnim trgovima gdje se okuplja veliki broj ljudi. A i znamo upravo ovaj fizički napad i vrsta napada na bankomate isključivo nasilan znači eksplozivom, mislim da definitivno ovim izmjenama ćemo upravo prevenirati takva djelovanja i zaštititi naše građane.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Čička.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi kolega. Zaštita građana i razina sigurnosti u Hrvatskoj je od iznimnog značaja, turistička smo destinacija, vjerujemo kako ćemo izmjenama ovog zakona dodatno osigurati višu razinu same sigurnosti. Sama zaštita osiguranja novčanica na taj način da postaju neupotrebljive, svaku vrstu pokušaja krađe u startu obeshrabruju. Vjerujem kako nikome nije drago slušati o raznim eksplozijama koje se događaju, puno toga i takvih eksplozija događalo se i u mojoj Zagrebačkoj županiji u samoj mojoj općini. Smatrate li da je ovo dobar put i dobar smjer koji je Vlada predložila zakon? Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Bačić.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolega Čičak na replici. Vi kao načelnik jedne brzorastuće općine i normalno sa stanovništvom i samim gospodarskim razvojem znate što znači bilo koji incident kada se dogodi i što naši građani misle o tome i koliko je bitno da održimo statistiku sigurnih naših općina, gradova i RH općenito. Znamo šta ta statistika znači kada pričamo o sigurnosti o turističkoj sezoni, znamo što nam je značila na početku ove pandemije, a kamoli kada pričamo o samim kaznenim djelima protiv ili imovine ili osoba. Zato sam na početku samoga izlaganja naglasio da svako djelovanje MUP-a, svaki zakon koji dolazi ovdje pred nas, prva crta i prva niša mora biti prevencija. Prevencija je ono glavno preventivni faktor bilo koga propisa mora biti na prvom mjestu i mislim da je ovaj zakon upravo to, djeluje na samu prevenciju da otklonimo buduća kaznena djela. Hvala.
Replika ima i poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Uvaženi kolega. Praćenjem imovinskih kaznenih djela uočen je trend porasta teških krađa provaljivanja odnosno fizičkog napada na bankomate. Upravo je ovaj zakon dobar i ja ga pozdravljam i podržavam, ali ovaj propisani rok od pet godina u kojem bi bilo potrebno sve bankomate uvesti u elektroničku zaštitu svi prethodnici su se složili da bi taj rok trebali ako je ikako moguće skratiti na tri godine, stoga evo molim vaše mišljenje o tome.
Poštovani zastupnik Bačić.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolegice Maksimčuk na ovome komentaru i na samoj replici. U samoj raspravi je dosta bilo pitanja oko tih pet ili tri godine uvođenja i samog roka ispunjenja obaveza od novčarskih institucija. Slažem se s vama, dobro je da većina komentara i da većina klubova i zastupnika koji su komentirali spominjali su upravo taj rok, mislim da je državni tajnik to itekako zapisao, da će to iskomentirati sa službama koje su radile ove izmjene i dopune. Malo smo pričali o, mislim da je kolega Lalovac nametnuo tu temu, malo smo pričali o samoj Eurozoni i uvođenje eura i koliko će ti bankomati, koliko će im se povećati vrijednost novca koji imaju u svome sadržaju i da definitivno moramo to uskladiti ulazak Hrvatske u Eurozonu sa primjenom ovoga zakona pa ako treba i smanjiti sami rok prilagodbe novčarskih institucija. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Sljedeća će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Kolegice i kolege saborski zastupnici. Uvaženi potpredsjedniče Sabora. Temeljni argument za uvođenje ovih promjena je sigurnost naših građana. Sigurnost naših građana temeljni je argument za jednu širu promjenu koja se događa na razini EU i koja uvelike utječe na život naših građana, a tiče se upravo na sredstvo kojim ćemo trgovati u našem životu i koja osim sigurnosti koju nominalno nudi također ide prema ugrozi naših određenih sloboda. Stoga ću ja ovu pojedinačnu raspravu iskoristiti da kažem nešto o odnosu gotovine i kartičnog plaćanja, odnosu koji će biti presudan u budućnosti budući da postoji mogućnost da ćemo se potpuno odreknuti gotovine, što može dovesti do ugrožavanja naših osnovnih sloboda, ali i odnosu koji se pokazao iznimno važan u vremenima krize jer smo i sada mogli vidjeti destimulaciju plaćanja gotovinom kao odgovor na ovu krizu. U budućnosti možda ta gotovina nestane, a time i uopće potreba za bankomatima. Ta budućnost je već na našem samom pragu pa se onda i postavlja pitanje, ima li smisla ovoliko investirati da bismo sačuvali te iste bankomate koji će uskoro postati stvar prošlosti, naravno ukoliko se svi mi zajedno dogovorimo da uopće želimo da oni i gotovina kao takva postanu stvar prošlosti? Mislim da je ovo pitanje itekako važno za hrvatske građane i da mu treba posvetiti posebnu pažnju, a ova rasprava koja je započela ovim izmjenama i dopunama zakona daje potreban okvir da se ono pravilno postavi. Inicijativa EU nedavno predložena je predložila limit na gotovinu, to je jedno od suptilnih promjena u društvu koja je išla u svrhu pooštravanja već donesenog akcijskog plana EU u borbi protiv terorizma dakle za očuvanje naše sigurnosti koje podrazumijeva ažuriranje europskih regulativa i prilagođavanje postojećih novim prijetnjama i metodama borbe. Kako se objašnjava one savršeno nadovezuje na odluku Europske centralne banke iz svibnja 2016.g. kojim se ukida daljnja proizvodnja novčanica od 500 eura, a dopušteno je da bude u opticaju najkasnije do 2018.g. nakon čega ne bi smjela biti na tržištu. Ona se pak nadovezuje na treću europsku direktivu protiv pranja novca koja trgovcu … prisiljava da vode podatke o transakcijama većim od 15.000 eura. I UN podržava bezgotovinsko društvo i sada bi trebalo raspraviti o pozitivnim i negativnim stranama bezgotovinskog društva. Prvo je pitanje koliko je realno ukidanje ili bar smanjivanje sivog tržišta do kojeg bi bezgotovinsko društvo moglo dovesti? Ono što nam izgleda kao korupcija na visokom nivou je globalno gledano zapravo korupcija na niskom nivou, tako da možemo razgovarati o tome da se i na druge načine osim gotovinom može tržiti s onima koji npr. mimo računa obavljaju različite poslove u popravljanju, izgradnji kuće itd. Drugo je negativno pitanje kontrole, ako izgubimo mogućnost plaćanja gotovinom bit će dobro poznato novčarskim institucijama na što trošimo i kakve su nam navike. Netko će reći da nas ionako kontroliraju putem mobitela i postaviti pitanje koja je razlika. Nadzorne kamere koje su svuda oko nas postavljaju pitanje koja je uloga države danas i što je uopće privatno danas? Što nam znači novac? Je li novac dio našeg identiteta i što će se dogoditi ako on nestane iz uporabe? Kako bi to utjecalo još više na odgoj i potrošačke navike? Dokazano je da se više troši ako nema gotovine i ako se kupuje putem kartica. Ovaj materijalni svijet nas još uvijek uči na oprez. Budući da se svijet ideja danas ionako naplaćuje, da je sve virtualno pitanje je zašto će nam uopće novac. No postoji bankarski profit i daljnje zlouporabe. Podsjetit ću cijena transakcije i monopolska pozicija banaka omogućava provizije od 1 do 7% posto na kartično poslovanje gdje se na keš još uvijek daje popust. Gubi li čovjek intervencijama koje idu prema dokidanju gotovine slobodu raspolaganja svojom imovinom? Što znači uopće moći iznijeti novce iz banke i biti ograničen u tome kolika se količina vlastitog novca smije iznijeti iz banke i ključno kakva je situacija u Hrvatskoj? Hrvatska je primjera radi s gotovo 9 milijuna debitnih i kreditnih kartica i njihovim godišnjim rastom od 2% u samom vrhu EU prema broju kartica po stanovniku, ali je i dalje muči problem što se karticama može plaćati u samo 11% ukupnog broja poslovnih objekata kao i činjenice da se 40% izdanih kartica zapravo ne koristi. Dakle, što učiniti? Pojačavati kartično poslovanje ili dokidati time i gotovinu, a onda i možda naša temeljna ljudska prava.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Kolegice govorimo ovdje o zakonu o zaštiti znači bankomata financijski znači instrument bankomat, međutim činjenica je da u zadnje vrijeme evo posljednjih dana uglavnom se podižu naknade korisnicima koji podižu svoj novac sa bankomata, podižu ili ga stavljaju na račun. Prema tome, ovdje se isisaje keš ljudima iz džepa kroz velike naknade i baš bi bilo dobro i doznati od HNB-a ili agencije koja je zadužena da to prati koliko novca mjesečno uzme se našim ljudima, našim gospodarstvenicima što uzimaju novac u gotovini iz bankomata. I to je sada u ovoj korona krizi povećano. Zamislite kako je umirovljenicima dizati novac, a da im se povećane sad naknade za uzimanje za bankomatom, a dok su banke u RH imaju ogromnu dobit, ponavlja 4 milijarde kune godišnje dobiti na provizije i naknade, a s ovime su im sigurno i povećani.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Nužnost uporabe bankomata u današnje vrijeme doista postavlja pitanje bi li bankomati trebali biti tretirani kao infrastrukturno sredstvo i time da je omogućena uporaba bankomata svakome bez nekakve naknade koja može biti i po prilično visoka što se osobito iskorištava u vrijeme turističke sezone ili je riječ o proizvoljnoj usluzi banke koja je zakupila doista određeni prostor na određenom mjestu i ima pravo činiti sa svojom imovinom, a tako i bankomatom i provizijama što je god volja. Slažem se da taj problem najviše osjećaju hrvatski građani i svi oni koji će doći u Hrvatsku i koji se ne mogu izboriti za to gdje će na kojoj poziciji banka o kojoj su oni ovisni imati bankomat i koji će oni onda biti primorani koristiti i plaćati naknadu. Naravno da država uvijek treba razmišljati o zaštiti interesa svojih građana i o različitim modelima toga koji će omogućiti ili jednaku dostupnost svih bankomata ili to da se [[Upadica: Hvala.]] omogući da ne budu tolike naknade.
Hvala. Replika poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice išli ste u svojoj raspravi korak dalje i pričali ste o samoj gotovini kao o stvari prošlosti, o jednom bezgotovinskom društvu. Tu se u dijelu mogu složiti s vama posebice vezano za uvođenje limita jer u nekim državama i znamo ovaj što to znači i znamo koliko bi to olakšalo i samoj poreznoj upravi vezano i za određene obračune posebice u samome ugostiteljstvu, ali moramo i naznačiti da ipak posebice i u doba korone da smo napravili velike odmake i u samom bezgotovinskom plaćanju i općenito vezano za Internet bankarstvo ali ipak tek uvođenje samoga EUR-a ali moramo uzeti segment turizma, mislim da gotovina je će i bankomati da će ostati još nekoliko godina ipak zastupljeni u našem društvu upravo i radi same sezone i radi same fluktuacije novca. Tako da vjerujem da ćete i vi podržati da ovaj zakon ipak ima smisla u ovom desetljeću. Hvala.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Slažem se da ovaj zakon ima smisla u ovom desetljeću i naravno da ćemo ga podržati zbog sigurnosti naših građana iako smatramo da bi rok trebao biti kraći ili da bi se na neki način trebao prilagoditi osjetljivosti pojedinih bankomata tako da ta sigurnost bude na najvišoj mogućoj razini. Što ste i vi rekli radije ćemo penalizirati banke i brinut se za naše građane, nego obrnuto ići na ruku bankama, a staviti zdravlje naših građana po strani. No, mislim da je ovo tema naše budućnosti o kojoj treba više razgovarati jer se nekritički uvode razne regulative na razini EU, a onda primjenjuju i na nacionalno zakonodavstvo koje idu u smjeru destimuliranja gotovine. A gotovina jest i uvijek će biti u odnosu na nove mogućosti plaćanja ipak izraz slobode. I čovjek mora s njome moći slobodno raspolagati. Ono što nas tek očekuje da još jedna rasprava u tome smjeru išla je pitanje kripto valuta. Tako da je možda i ova moja rasprava o karticama izlišna u duhu novog vremena.
I posljednja replika, poštovanog zastupnika Šimičevića.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena zastupnice sad smo se makli malo od bankomata, ali geneza plaćanja najprije smo novac dobivali na ruke, pa smo imali čekove, pa imamo kartice, pa imamo bankomate i čini li vam se da mi zapravo radimo ono što centri moći kažu. I da li smo mi zapravo ovaj slobodni da se možemo njima oduprijeti odnosno hoće li biti ono što mi kažemo ili će biti ono što oni kažu? Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Raduje me što ovo pitanje dolazi iz vladajuće većine koja se ne osjeća uopće moćno u odnosu na centre moći i koja i sama priznaje da ne može regulirati ono što se događa ne znam je li samo na razini Hrvatske ili na razini onoga što vi radite u parlamentu kolega. Razumijem, i nas muči isti problem s tim istim centrima moći i žalosno je što ni vi unutar vladajuće većine ne možete biti ono što biste htjeli, ali imate moju punu podršku u demokratskoj borbi protiv tih istih centara moći koja će ujedno nadam se biti i borba za bolji i kvalitetniji sabor jer ako se oslobodite u svome djelovanju u saboru, ako kažete ne centrima moći onda ćemo ovdje moći izglasati sve ono što želimo i što neće ići na ruku centrima moći nego hrvatskim građanima. Oprostite, al morala sam iskoristiti priliku.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će ona poštovane zastupnice Grozdane Perić, evo malo smo u ovoj prethodnoj i raspravi i ovoj prethodnoj raspravi, a i u replikama malo smo otišli u širinu, ja vas molim ajmo se vratiti opet na temu. Tema je dopuna Zakona o zaštiti novčarskih institucija, konkretno bankomati, pa držimo se ipak toga, molim vas, izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Pa evo, moramo se vratiti na temu, a to je zapravo ovaj zakon koji govori o izmjenama Zakona o zaštiti novčarskih institucija. Znamo da je osnovni zakon donesen 2015.g. i ovo su izmjene kojim se zapravo omogućava na jedan način osuvremenjivanje potreba one koje imamo trenutno u zaštiti osoba i imovine u poslovnicama novčarskih institucija, a isto tako i mjere zaštite osoba i imovine pri korištenju uređaja za uplatu i isplatu novca. Kada govorimo o samim bankomatima onda ono što sam govorila i u samom, samoj replici dakle ova korona kriza i pandemija je pokazala da upravo takvi aparati i mogućnost isplate i uplate novca su itekako dobro došli jer su omogućili da građani mogu koristiti i pravne osobe mogu koristiti te bankomate, a da ne moraju imati neposredne kontakte i ne moraju čekati u redovima u bankama. Kod nas je tih bankomata prilično, ali ono što je jako važno važno je kako su oni raspoređeni. U našim gradovima, u mom gradu su isto tako raspoređeni i koncentrirani upravo na onaj centar, pa se onda često i konzervatori, a i gradske vlasti suočavaju s time da zapravo preispituju odluke o tome da li je to dobro da je takva koncentracija velika, evo npr. na našoj Kalelargi ili Širokoj ulici. Dakle, jako je važno da isto tako ta sigurnost bude što veća i sigurno ovaj iskorak u ovom zakonu gdje bi se uz ove redovne metode osiguravanja bilo video nadzorom, bilo fizičkom zaštitom ili drugim načinima da se omogući i ova upravo elektrokemijska zaštita čime kao što ste pokazali u statistici bi se sigurno na jedan način destimuliralo upravo one koji naginju takvim radnjama pljačke da na taj način imamo što sigurnije sustave i na takav način bi smanjili i pokušaje tako nečega jer zapravo time ništa ne dobivaju jer se novčanice u isto vrijeme i uništavaju. Ono što bi sigurno i podržavam tu razmišljanja kolega koji govore o tome da bi te rokove trebalo skratiti za implementaciju ovog zakona, mislim da bi to trebalo zaista biti u rokovima najduže od 3.g., dakle to je period ovog ulaska našeg u zapravo sam mehanizam odnosno uvođenje EUR-a, a ako računamo da je to 2023. onda mislim da bi ti rokovi bili primjereni upravo toj implementaciji valute. Time bi se sigurno omogućilo i znamo da sve te, svi ti načini zaštite već postoje i mislim da je na ovaj način bi time doprinjeli sigurnosti i naših građana, a isto tako i svih onih građana koji dolaze u Hrvatsku kao, kao turisti. Evo stoga smatram da je ovaj iskorak i ova promjena sigurno dobro došla i da će sigurno puno doprinjeti tome da imamo što manje ataka i na takve, na takve objekte i time zapravo povećali sigurnost građanima i imovini. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Perić, kad smo se već malo odmakli od teme zanima me vaše mišljenje pošto ste ipak dugo i u financijama, ali dolazite iz jedne naše turističke županije, zanima me vaše mišljenje vezano za uvođenje limita na gotovini, da se malo ipak isforsira to kartično plaćanje posebice kada pričamo o ugostiteljstvu i turizmu jer vidimo i određene naznake same porezne uprave koliko bi se tu promijenio i sami porezni obračun, kolko bi bila veća kontrola, ali i veća naplata određenih davanja, pa evo iz vašeg iskustva, ali evo i po vašem mišljenju zanima me upravo vezano za to uvođenje limita na gotovinu. Hvala.
Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Pa osobno smatram da limiti su više u podizanju samog gotovog novca zbog operativnosti samog bankomata jer normalno je da svaka banka želi biti dostupna što više svojih zapravo korisnika. Tako da to su više razlozi zbog čega se uvodi limiti nego zbog toga da bi se ograničila zbog drugih razloga. Ono što osobno smatram da je zaista podizanje gotovine kod drugih u drugim bankomatima od drugih banaka bi trebalo biti puno fluentnije, puno protočnije i da se manje naplaćuju te naknade ili po mogućosti da se niti ne naplaćuju.
Hvala lijepo. Slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zaštiti novčarskih institucija razvio je jednu raspravu koja se trebala ticati uglavnom riječi bankomat, tko je pogledao film iz 2012.-te godine mislim da je jasno da taj bankomat može izazvati višestruke opasnosti, ne samo ove o kojima govori ovaj zakon. Tako da ono što jasno upućuje zakon znači da treba zaštititi osobe u novčarskim institucijama i svakako smanjiti rizike onih koji se žele ponašati, a s druge su strane zakona da to ovaj zakon i rješava s time da je ona osnovna poruka koju smo čuli danas da bi možda ovaj rok trebao biti nešto kraći ali o tome će se naravno i ministarstvo samo očitovati, tako da mislim da će se tu naći nekakva sinergija tj. razumijevanje da ovo o čemu pričamo ipak doprinosi samom zakonu s obzirom da je kratak i da tu nemamo puno momenata koje bi mogli ispravljati. Ono što je važno reći da se pokazuje da broj provala i uništenja bankomata u 3 godine je za duplo veći od 2018.-te do '20.-te 36, a da je broj uništavanja gotovo 4 puta veći u te 3 godine jasno pokazuje da oni koji su s druge strane zakona su pronašli načina na koji način da dođu do onoga što im ne pripada. Vidimo iz podataka da imamo gotovo 5850 bankomata i kad to podijelimo na broj naših lokalnih samouprava 576 možemo zaključiti da ih zaista ima podosta. Ako u onim manjim sredinama nema po 10 pa tu ubacimo i ove veće sredite tj. primijenimo na urbane sredine itd., ne možemo reći da smo država koja nema dovoljno tih bankomata, ali očito je to politika banaka. Znam da sam u svojoj općini imao svoju poslovnicu jedne banke međutim, nestala je iz moje općine uz razloge i objašnjenja da se uvijek štedi pogotovo na prostorima da se neće plaćati najam i kad smo ponudili najmove i sufinanciranje itd., opet su otišli jer očito bankomat kao i mobitel postale su svojevrsne male poslovnice i svatko od nas praktički iz svog doma može obavljati veliku većinu transakcija koje bi možda radio u banci i to je ono o čemu ćemo se morati naviknuti. Na dvojbu MOST-ovih zastupnika da li će nestati novčarske, novčanice kao sredstvo plaćanja, nisu nestale već stoljećima vjerojatno neće ni u slijedećem razdoblju koliko god se oni bojali za to ili filozofirali o tome mislim da je jasno da su novčanice danas sredstvo plaćanja kao što su bile i prije i one će jednostavno ostati i dalje takve. Kad bi nestale novčanice onda ovaj zakon ne bi više bio vjerojatno ni potreban. Tako da u toj brizi sigurno da će nam bankomati trebati, ali i novčanice u njima, a na nama je da se sa bankama tj. s njihovim načinom rada vjerojatno razgovaramo jer zaista kada vidimo što nam se događa u našim mjestima ili općinama ili gradovima, moram ovdje pohvaliti gradonačelnika grada Dubrovnika koji je našao načina da uredi načine na koji će se u tom gradu postavljati bankomati i koji su na kraju na neki način i uspješno riješeni na zadovoljstvo svih da ne nagrđuju stare povijesne ajmo reći jezgre, da se ne stavljaju na način da se nikoga ništa ne pita i da onda kao takvi jednostavno budu ono što nam možda i ne treba u takvim sredinama. Naravno da to možda ne odgovara na svaku sredinu ali zasigurno da i mi evo na našem otoku Rabu imamo slične probleme u staroj gradskoj jezgri gdje gotovo bez pitanja možete, bilo koga u bilo kakav prostor postaviti bankomat i to je ono o čemu se treba svakako razgovarati. Naravno ne treba biti protiv toga samo da si protiv nego da vidimo na koji način to najbolje riješiti. Ovaj zakon podržavamo i mislimo da će zasigurno kako smo vidjeli da se to primjenjivalo na vozila koja prenose novčanice da to funkcionira i da su praktički nestali kaznena djela napada na ta vozila kada su uvedena znači ova elektrokemijska zaštita onda je jasno da će to sigurno funkcionirati i na bankomatima. O vrijednostima unutar tih bankomata jasno je da će se razmišljati pa već ako i uđemo kažem u tu novčanu zajedničku uniju i budemo imali EUR-o već 2023. vjerojatno će onda sigurno i potreba za ovakvom zaštitom biti i možda prije od ovih 5 godina. Naravno to je na Vladi i na bankama da se nađe način kako to riješiti. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Nikše Vukasa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege, mislim da je tu bitno naglasiti da smo malo izašli van teme, a mi smo to i na odboru raspravljali da je danas ova izmjena prijedloga zakona, dopuna izmjene o zaštiti novčarskih institucija prije svega zaštita građana i njihove sigurnosti RH kao i njihove imovine. I tu se trebamo toga držati, mislim da nije sada potrebito pričati o naknadama bankomata na neki način hoćemo li imati novac ili ćemo plaćati karticama, bitno je vidjeti što se može napraviti za sigurnost građana RH i njihove imovine. Zakon je donesen 2015., ovo je danas njegova prijedlog izmjene i dopune i po meni smo mogli to i prije razgovarati o tome jer mislim da pet godina je puno da nismo ništa napravili u sprečavanju potencijalne opasnosti po građane, njihove živote i imovinu. I mislim da smo danas kroz raspravu manje-više svi složni da taj rok od pet godina je prevelik i kao što smo rekli i na odboru, mi ćemo ovaj zakon podržati i klub SDP-a kolega Lalovac je rekao da ćemo podržati, znači nije sporno jer sve ćemo podržat što se donosi u izmjenama i dopunama i što ide u prilog sigurnosti građana RH. Ali mislim da je pet godina jedan veliki rok, pogotovo što nismo stavili ništa u tih pet godina koliko je postotak u prvoj godini, koliko je u drugoj, koliko je u trećoj, koliko u četvrtoj, koliko petoj tako da praktički banke mogu taj posao napraviti u zadnjoj godini i ostavili smo četiri godine praktički rizika, znači četiri godine ništa nismo napravili ako će se sve napraviti u petoj godini i mislim da tajniče razmislite o prijedlogu kao što sam rekao i na matičnom odboru da taj rok skratimo i mislim da uvođenje eura 1. siječnja kao što se predviđa 2023. bi na neki način trebao biti taj rok da se te izmjene i dopune zakona donesu kroz sigurnost ovih bankomata. Šta je bitno tu naglasiti? Bitno je naglasiti da elektrokemijska supstanca kad se na neki način ugradila u oklopna vozila koja prevoze novac praktički od 2007. do danas su se skoro iskorijenila ta kaznena djela razbojništva i napada na ta vozila što će u konačnici i sami ti naši bankomati kada se te elektrokemijske supstance ugrade će biti potencijalno mali rizik jer ko bi lud išo sad opljačkat neki bankomat ako novac u njemu će bit neupotrebljiv. I ono što je na kraju bitno naglasiti, kolega Šimičević mi je dobro nabacio, mislim nije dobro da pričamo o nikakvim centrima moći kada je u interesu sigurnost građana RH ja vas molim nemojte govoriti o nikakvim centrima moći nego rađe dajte neki amandman da ovaj rok od pet godina se smanji jer kad se priča o sigurnosti građana RH mislim da Hrvatska država mora biti centar moći, a ne da na takav način da neki replicirate kao da je centar moći odredio pet godina. Mislim da još trebamo razmislit i taj rok skratiti i ja osobno podržavam ovaj prijedlog izmjene i dopune Zakona i mislim da sam taj postotak pada razbojništva na oklopna ta specijalizirana vozila koja prevoze novac će se dogoditi i u bankomatima kad ovo na neki način implementiramo. A ono što moram naglasiti da od 2018.-2020. smo krenuli sa 18 kaznenih djela da bi 1. studenog 2020. došli na 36 kaznenih djela što znači da ta razbojništva na bankomate se povećavaju. I zato podržavam ovaj Prijedlog dopune i izmjene Zakona o sigurnosti i zaštiti bankarskih institucija. I mislim da ne trebamo tu stvarat razliku između bankomata koji su eksterni i bankomata koji su u poslovnicama da jednostavno moramo pokriti sve bankomate elektrokemijskom supstanci što u konačnici smanjuje rizik za sigurnost građana RH. Hvala.
Hvala. Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Josipa BEgonje. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da je danas kazano gotovo sve što se imalo kazati vezano za Prijedlog izmjena i dopuna ovog Zakona o zaštiti novčarskih institucija, ali kažu da je i ponavljanje majka znanja. Pa izvorno zakon je donesen 2015.g. i kao što je zakon tada 2015.g. donesen sa svrhom smanjenja rizika i povećanja zaštite prije svega osoba u novčarskim institucijama koji je imao cilj prevencije kaznenih djela, tako i ove izmjene i dopune imaju više-manje istu ulogu. Sam zakon po sebi kazano je i ponovit ću je dao određene pozitivne efekte u zadnjih pet godina gdje je gotovo za 50% smanjena kaznena djela u novčarskim institucijama. Međutim, danas pričamo prije svega o zaštiti bankomata kojih kao što je kazano ima nešto manje od 6.000 u Hrvatskoj, ali ako bi to pogledali gdje je koncentrirano 50% uz obalu, 20% u Gradu Zagrebu onda vam mogu kazati odgovorno da primjerice postoje općine u Dalmatinskoj zagori koje nemaju bankomat, a tamo su i umirovljenici, tamo su i drugi građani koji trebaju doć do gotovine, pogotovo u ova pandemijska vremena, a ograničeno je bilo i kretanje. Da li interni, eksterni ja se s kolegom slažem, mislim da je bankomat, bankomat neovisno da li se on nalazi vani, a takvih je negdje 80% ili u nekakvim prostorima gdje ih je 20-ak posto jer proizlaze da interni bankomati se prema kategorizaciji prema procjeni rizika će trebati ugrađivati ovaj sustav elektrokemijske zaštite. Mislim da je potrebno u sve njih ugraditi, a ne da se tu pomalo arbitrira. O uvođenju eura, dakle pridružujem se svim kolegama koji su kazali da je zapravo rizik povećanje ugroze, provala, razbojništava onog trenutka kada uvedemo euro u naš platežni sustav povećana će biti. Zbog toga neovisno što sedam banaka drži oko 90% bankomata, mislim da su ono što bi narod rekao banke pune kao brod i kao trošak dijelom će im se uvjeren sam kompenzirati kroz manju cijenu police osiguranja. Naime, svaki bankomat odnosno vrijednost unutar bankomata je i osigurano kod određenog osiguravajućeg društva i pretpostavljam da će se ugradnjom ovoga elektrokemijskog sustava odnosno zaštite taj, ta polica biti nešto niža i rok od 5 godina mislim da je na neki način, pridružujem se svim onima koji su istaknuli predug da bi trebalo zapravo to sagledati da to bude, da to bude kraći rok. Koliko kraći teško mi je kazati ali mislim da bi trebali pratiti uvođenje EUR-a u naš platežni sustav. Da neka stvari koje su kazane ovdje ponovo ponavljam naprosto mislim da nema smisla da smo svi skupa više-manje odgovorili do sada što mislimo o ovom prijedlogu zakona koji je pozitivan i koji je Vlada uputila u prvo čitanje. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku čini mi se, jel, ovaj poštovanog zastupnika Habijana.
Hvala lijepa. Poštovani kolege evo bilo je ovdje rasprave o tome da li zapravo gotovina kao sredstvo plaćanja je na izmaku i da će ga preuzeti zapravo plaćanje putem kartica. Vi ste dobro apostrofirali u svojoj raspravi upravo ovu skupinu dakle umirovljenika dakle i pogotovo u naseljima recimo u dalmatinskom zaleđu recimo i u vašem gradu dakle Drnišu zasigurno postoje još uvijek skupine koje jesu pogotovo u ovo vrijeme kada smo imali i jedan taj djelomični lockdown i kada je bilo zapravo onemogućeno zapravo doći do gotovo novca upravo važnost bankomata. Tako da smatram da ste upravo dobro naglasili ovu činjenicu o kojoj možda zapravo i danas nije bilo puno riječi.
Poštovani zastupnik Begonja.
Zahvaljujem. Poštovani kolega naravno slažem se s tim što ste rekli, zapravo sam i sam naveo. Nego ispričat ću vam ako mi vrijeme dozvoli jedan događaj koji je u Drnišu bio. Naime, u okviru jednog europskog projekta gostovalo je 10 novinara inozemnih iz 5 europskih zemalja i 5 turoperatora koji su nakon svog boravka kazali, pitali smo ih koje su zamjerke, što mi to nemamo, a onda su oni rekli, gledajte mi kad dovezemo autobus gostiju većina njih traži gdje je bankomat, prvi vam je bankomat udaljen 30 km. Mislim ta disperzija, razumijem banke da one idu za profitom da će u Dubrovniku sigurno bit daleko više nego negdje u unutrašnjosti, ali i ono nije ni tema ovoga zakona, ali bi trebali djelovati na to da se u unutrašnjosti postavi bar jedan bankomat ako ničiji drugo onda bar poštanske banke kao naše banke.
Hvala lijepo, opet smo malo otišli u širinu, vratimo se na ovo što je predmet rasprave, pa će slijedeća govoriti poštovana zastupnica Katarina Peović. Izvolite.
Ja bih ipak malo u širinu. Znači cilj ovog Prijedloga o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti novčarskih institucija je preveniranje obijanja bankomata. Dobili smo u ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona vrlo interesantan podatak koji se ponavlja i stvarno ga treba uzeti u obzir, a to je šokantna spoznaja da se 2015.-te desilo samo 8 takvih kaznenih djela obijanja bankomata, a 2020.-te čak 44 takva djela. Čak se u raspravi čulo da će ti bankomati biti još privlačniji plijen u trenutku kada u njima budu EUR-i. Takav podatak svakako pokazuje i to se ne može ignorirati i porast i siromaštva i deprivacije što je sigurno motivacija za takva kaznena djela. To da sve više ljudi u Hrvatskoj diže bankomate u zrak sigurno je jedan problem koji pokušava riješiti ovaj zakon, ali imamo problem i s druge strane tog bankomata koji je i uzrok pojave takvog siromaštva i deprivacije. Strane komercijalne banke bezočno dižu naknade i poskupljuju naknade što je samo drugi oblik otuđenja teško zarađenih novaca, a supervizijom im nikada nije bilo nametnuto da odrede znači kako i na koji način dolaze do vrijednosti tih transakcija, one ih određuju potpuno proizvoljno. To je također dakle oblik otuđenja novaca malo manje eksplozivan i glasan, no rezultat je isti. Oni koji su zaradili novce ostali su bez njih. U Covid krizi dakle kada se govorilo i apeliralo i HNB je pozivao da se maknu dakle naknade na dizanje novaca s bankomata banke ponovno i sad imamo najavu dakle od 1. ožujka dižu i cijene naknada i uvode nove naknade. Znači mi imamo naknade za otvaranje računa, za vođenje računa, za podizanje gotovine, za podizanje gotovine na bankomatima drugih banaka, za podizanje gotovine u inozemstvu i sada HNB traži da se ukinu te naknade na bankomatu, ali banke u Covid krizi podižu naknade za podizanje gotovine na šalterima. Pri tome treba isto tako reći kome banke podižu te naknade, kome banke podižu naknade, a koga oslobađaju naknade. Naknade su oslobođeni najbogatiji znači ti potkoženi klijenti koji u bankama drže svoje račune kako ih banke ne bi izgubile oni svoje transakcije rade bez naknade, a oni koji su siromašni dakle koji dolaze do svojih teško zarađenih novaca plaćaju te naknade. Mnogi trbuhozborci kapitala koji se zalažu za razna ukidanja davanja nameta itd., neće se baš tako često niti rado uhvatiti ovih nameta gdje bi se banke trebale dovesti u red jer ako treba neki zakon dovesti onda to nije Zakon o zaštiti novčarskih institucija koje su i tako već zaštićene već Zakon o zaštiti radnih ljudi. Treba nam zakon koji nas štiti od banaka dakle tih novčarskih institucija koje neto godišnje iznose dobit od 5,6 milijardi i taj podatak je itekako važan za cjelokupnu sliku zašto se dižu bankomati u zrak jer su to novci koje svake godine iznose strane banke iz Hrvatske koji se ne reinvestira u domaću privredu, u pokretanje domaće privrede, proizvodnje, poljoprivrede itd., znači nego uporno gubimo novce znači koji izlaze iz zemlje, a moramo reći da prosječna dobit od 30% rijetko koja branša dakle svjedoči takvoj dobiti kakvu imaju banke. Znači nije pretjerano reći da je to oblik otuđenja koji pogoduje siromaštvu radne većine i da se ta nepovoljna ekonomska struktura koja dovodi do tog podatka šokantnog koje imamo na početku koliko ljudi obija bankomate itekako vezuje uz refleksiju dakle tog sustava banaka koje financiraju izvoz odnosno uvoz iz svojih domicilnih zemalja, financiraju svoje proizvođače ne znači hrvatske, hrvatsku privredu. Preskupe transakcije znači nemaju nikakvo opravdanje i ako trebamo donijeti nekakav zakon onda je to zakon kojim bi se te preskupe transakcije dovelo u red i gdje bi zapravo banke objasnile [[Upadica: Hvala lijepa.]] zašto …
Slijedeća, slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Bulj. Izvolite, izvolite.
Hvala lijepo. Evo ova rasprava oko sigurnosti bankarskih infrastrukture tj. financijski, infrastrukture financijskih institucija u ovom slučaju bankomata kojim su inače banke u RH su zaštićene ko lički medvedi i pridati u ruke na način nakon što su dokapitalizirane novcima naših građana, predate se su male pare stranim investitorima na koji način i koji model vidimo način upravljanja i onda smo izgubili sve banke, a i HNB tu ništa ne poduzima tako da danas infrastruktura koja je napravila do bankomata u biti se postavlja ključno pitanje sigurnosti naših građana koji dođu pa dignu, koji imaju malu mirovinu, malu plaću kolika je naknada. Naknade se dižu sve više i više na bankomatima tako da je pitanje do čega će to doći tako da je pitanje do čega će to doći i koje su granice i koji su kriteriji dokle će se ići sa tim naknadama i provizijama. Ionako je sve to prišlo već daleko, 5 milijardi kuna dobiti i te naknade se ne oporezuju. Znači to iđe u dobit kroz naknade i provizije, a banke u Hrvatskoj imaju 500 naknada i provizija. Da li je sad pitanje tu sigurnosti, evo maloprije kolega je spomenu mi u ruralnim područjima gubimo pošte, gubimo brojne institucije tako da stariji ljudi i ne mogu doći i nemoćni koji nisu ili siromašni, ne mogu doći uopće niti do svojih sredstava jer jednostavno je se tako zakon uskladio prema centrima moći da morate imati otvoren račun, a ne možete, jednostavno ti ljudi više ni nemaju mogućnosti dobiti svoj novac, svoju mirovinu ili ne znam što ili nekakvu socijalnu naknadu ili pomoć na račun ovaj na ruke u novcu, u kešu. I to je ta nepravda i to osnovno ljudsko pravo koje je pobijeno jel jednostavno, do kraja ono saterano, jednostavno morate doći sa karticom koju morate platiti, sa karticom koju morate, ja znam da sve to košta, međutim kolika je to dobit. Tko kontrolira u RH, ja znam vi ćete reći događaju se miniranja, dizanje u zrak bankomata, može doći do ozljeda ljudi, naravno da može doći do ozljeda ljudi međutim u Hrvatskoj sve se radi u skladu što je maloprije kolega i rekao iz vladajuće većine u prema centrima moći. Naša Vlada ko da o ničeme ne odlučuje, HNB, HANFA, nitko ne odlučuje o ničeme osim što su njihovi lobisti i što ogroman profit imaju banke, isključivo i samo banke i ne možete svake godine tolki novac isisavati iz naših građana. Naravno da će to jednom presušiti, to je isisavanje do beskraja, banke 5 milijardi godišnje, teleoperateri najveću dobit u RH isto isisavanje i slično.
Kolega Bulj molim vas o zaštiti novčarskih institucija je tema, molim vas.
Pa vi bi stvarno zaista htjeli predsjedavajući meni napisati o čemu se radi. Govorim o pljački koja je dozvoljena, da banke su predate u ruke strancima.
Vi ne govorite o temi.
Pljačkaju banke i mi štitimo, vi štitite …
Ja vas po drugi put opominjem, govorite o temi.
Pa da, da, vi štitite bankomate i ok vi štitite bankomate, a ja ću govoriti koliko se pljačka.
Odlično, sukladno Članku 232. ja vam oduzimam riječ.
Zbog čega mi oduzimate riječ?
Zbog toga što ne govorite o temi.
Šta ste vi tako nervozni?
Pročitajte, pročitajte što piše.
Pa vi ste viteže jeruzalemskog groba nervozni ste.
Ovaj, sljedeća, slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Arsen Bauk. Izvolite, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče …
Izvolite kolega Bauk u čem je povrijeđen Poslovnik?
Da bi se mogao žaliti, možete li reći na koji ste se vi članak pozvali što ste mi oduzeli riječ?
Da ste slušali znali bi.
Ne, ne na koji?
Izvolite si pogledati ovaj stenogram sjednice.
I zamolio bi da vi nekome drugome zapovidate imate vi, budite poslušnik Andreju Plenkoviću, a nas pustite saborske zastupnike da obavimo svoju dužnost.
To nije vaša dužnost, vi ste prekršili Poslovnik, ja sam vas 2 puta opomenuo, a pročitajte si konačno Poslovnik nakon toliko vremena koliko ste u saboru nikad niste pročitali Poslovnik, pa bi znali na koji se članak to odnosi. Izvolite kolega Bauk, oprostite na ovom ometanju.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kada govorimo o zaštiti novčarskih institucija u konkretnom slučaju radi se ovdje je tema, uža tema ovih izmjena zakona su bankomati svi mislimo na zaštiti bankomata odnosno novaca u bankomatu od pljačke onih koji dođu izvan i zato se uvodi ova kemikalija da to uništi i da djeluje demotivirajuće da netko to uopće pokuša. Ali postoji jedan drugi, drugo svjetlo koje se baca na bankomate, a to je prvenstveno izraženo u turističkim i primorskim mjestima, a to je da bankomati niču bez plana ko gljive poslije kiše posvuda. U Poreču je primjerice bankomat uspio čak doći i u ovaj čak zaštićeno ovaj u zaštićenu zgradu tako da jedna vrata iz 19. stoljeća koja je bio, dakle dio naše baštine uspio oštetiti. I u tom smislu mislim da je ovaj ideja o tome da se kiselinom unište novčanice odnosno kemijskim sredstvom unište novčanice odlična i za taj slučaj tako kad netko postavi bankomat bez dozvole i bez dokumenata, kada ga inspekcija ide ukloniti da se unište novčanice pa će onda to djelovati i demotivirajuće i za banke i druge novčarske institucije da postavljaju bankomate gdje se sjete. Prema tome u tom smislu za drugo čitanje zakona bilo bi dobro da stoji jedna odredba, a to je da je odgovornost za sredstava koja budu uništena kemikalijama ako se radi o nelegalno postavljenim bankomatima onima koji su postavljeni bez odgovarajuće dokumentacije posebno u kulturno zaštićenom području ili jednostavno tamo gdje ometa svakodnevni promet ili funkcioniranje svakodnevnog života, dakle gdje nagrđuje okoliš i sve ono što inače za obične smrtnike vrijedi bilo bi dobro da vrijedi i za banke. U tom smislu evo molim da se, predlažem predlagatelju da na jasan način postavi odgovornost za nelegalno postavljene bankomate i eventualnu štetu koju bi novčarskim institucijama moga nastati zbog uklanjanja tih bankomata da stavi kao njihovu odgovornost. Toliko od mene, zahvaljujem.
Hvala lijepo, imamo repliku poštovane zastupnice Peović.
Pa moram reći da mi se sviđa ova vaša ideja, da se stavlja kiselina, ali ne za novčanice nego za bankare. Možete li malo objasniti o čemu se tu radi i ne znam imate li neki konkretniji prijedlog kako da to razradimo?
Poštovani zastupnik Bauk.
Pa to je razrađeno, to je razrađeno u zakonu. Dakle, kemijskim, kemijski će se uništavati novčanice onda kada se pokuša opljačkati bankomat na način na koji je to već propisano zakonom. Jedino je pitanje tko će nadoknaditi štetu koja nastane. U slučaju da se radi o nelegalno postavljenom to bi trebala raditi banka, a ne ovaj koji pljačka otprilike, otprilike je to bio moj sukus. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj temi, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Sada idemo na slijedeću točku odnosno to su objedinjene dvije točke a) i b): a) Prijedlog Odluke o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća za sport i a) Prijedlog Odluke o imenovanju dijela članova Nacionalnog vijeća za sport Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 4. Zakona o sportu. Raspravu je proveo Odbor za obitelj, mlade i sport. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu turizma i sporta, Tomislav Družak. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane članice odnosno zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru, dopustite mi da ovu točku ustvari a) i b) obrazložim odnosno predstavim u jednom izlaganju obzirom da je ustvari riječ o istom poslu, razrješenju i imenovanju sastava nacionalnog vijeća za sport. Dakle, Nacionalno vijeće za sport najviše je stručno i savjetodavno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u RH i to temeljem Članka 3. stavak 1. Zakona o sportu. Odredbom Članka 4. stavak 1. Zakona o sportu propisano je da Nacionalno vijeće za sport ima predsjednika i 12 članova koje imenuje i razrješava Hrvatski sabor i to predsjednika i 6 članova na prijedlog Vlade RH, 3 člana na prijedlog Hrvatskog olimpijskog odbora, 1 člana na prijedlog Hrvatskog paraolimpijskog odbora, 1 člana na prijedlog Hrvatskog sportskog saveza gluhih i 1 člana na prijedlog Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Odredbom Članka 4. stavak 2. Zakona o sportu propisano je da Hrvatski sabor svake 2 godine imenuje po 6 članova Nacionalnog vijeća za sport, a predsjednika se imenuje na 4 godine. Iz navedene odredbe jasna je intencija zakonodavca da svih 12 članova vijeća ne budu u istom mandatu u isto vrijeme već da se rotacija odvija svake 2 godine. Hrvatski sabor je odlukom od 15. veljače 2019. godine imenovao novi saziv Nacionalnog vijeća za sport predsjednicu i svih 12 članova Nacionalnog vijeća za sport s time da je predsjednica i 6 članova imenovani na mandat od 4 godine, a 6 članova je imenovano na mandat od 2 godine sukladno prijelaznim i završnim odredbama Zakona o sportu kako bi se osigurala zakonom predviđena rotacija članova svake 2 godine. Na mandat od 2 godine imenovan je 1 član vijeća koji je imenovan na prijedlog Vlade RH, 2 na prijedlog Olimpijskom odbora, 1 na prijedlog Hrvatskog sportskog saveza gluhih, 1 na prijedlog Hrvatskog paraolimpijskog odbora i 1 na prijedlog Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu i njihov mandat istječe 15. veljače, je istekao 15. veljače 2021. godine. Radi isteka mandata navedenih 6 članova pokrenut je postupak imenovanja novih 6 članova Nacionalnog vijeća za sport. Sukladno zaključku Vlade RH sa sjednice održane 3. prosinca 2020., 11. prosinca 2020. objavljen je javni poziv za prijavu kandidata za jednog člana Nacionalnog vijeća za sport na koji su se kandidati mogli javiti do 28. prosinca 2020. godine. Zaprimljeno je 5 prijava na javni poziv i to Ante Baković inženjer željezničkog prometa, predsjednik Hrvatskog odbojkaškog saveza, član skupštine Hrvatskog olimpijskog odbora, Erazmo Maršan stručni prvostupnik trenerske struke, trener plivanja, glavni trener i predsjednik Plivačkog kluba Orka, Dragutin Karlo Poljak strojarsko tehnička škola, umirovljenik, nogometni sudac i sudački kontrolor 20 godina na listi sudačkih kontrolora, Klaudija Bubalo magistar kineziologije, direktorica Rukometnog kluba Lokomotiva, dugogodišnja profesionalna rukometašica i hrvatska reprezentativka, Jurica Topći sanitarni inspektor Medicinski fakultet, predsjednik i trener plivanja u Pošku Split. Sukladno Članku 4. stavak 1. Zakona o sportu Vlada RH je predložila imenovanje Hrvatskom saboru Antu Bakovića kao člana kandidata, kao člana Nacionalnog vijeća za sport. Također, sukladno Članku 4. stavak 1. Zakona o sportu i zaključku Vlade RH sa sjednice održane 3. prosinca 2020., Ministarstvo turizma i sporta pozvalo je Hrvatski olimpijski odbor, Hrvatski paraolimpijski i Hrvatski sportski savez gluhih i Kineziološki fakultet Sveučilišta u Zagrebu da dostave svoje prijedloge za članove Nacionalnog vijeća što su oni i učinili. Hrvatski olimpijski odbor predložio je Tomislava Grahovca i Marija Vukoju. Hrvatski paraolimpijski odbor predložio je Ratka Kovačića. Hrvatski sportski savez gluh predložio je Olivera Lušića, a Kineziološki fakultet Sveučilišta u Zagrebu predložio je izvanrednog prof.dr.sc. Tomislava Krističevića. Kratko par rečenica o tim kandidatima. Znači Tomislav Grahovac dipl.iur. Odvjetničko društvo Grahovac, Horvat, Žapelj d.o.o., predsjednik Hrvatskog rukometnog saveza, predsjednik organizacijskoj odbora Europskog rukometnog prvenstva 2018. Mario Vukoja stručni prvostupnik trenerske struke, potpredsjednik Hrvatskog gimnastičkog saveza, predsjednik Tehničkog odbora muške sportske gimnastike Europske gimnastičke federacije, potpredsjednik Zajednice sportskih udruga i saveze Međimurske županije, voditelj Nacionalnog gimnastičkog centra te sportski direktor Gimnastičkog kluba Marijan Zadravec Macan. Ratko Kovačić dipl.oec., predsjednik Hrvatskog paraolimpijskog odbora, pomoćnik pročelnice za zdravstvo, socijalnu zaštitu i umirovljenike u Bjelovarsko-bilogorskoj županiji, predsjednik i član upravnog vijeća Ustanove za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom Novi Sirač, dugogodišnji aktivni natjecatelj u stolnom tenisu. Oliver Lušić, predsjednik Hrvatskog sportskog saveza gluhih, glavni koordinator za hrvatsku reprezentaciju gluhih u rukometu, profesionalni rukometaš. I prof. Tomislav Krističević, dekan Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, predsjednik Hrvatskog atletskog saveza osoba s invaliditetom, predsjednik Odbora državne nagrade za sport Franjo Bučar, sveučilišni profesor, posebni savjetnik za sport Ministarstva znanosti i obrazovanja od 2016.-te, član izvršnog odbora Hrvatskog paraolimpijskog odbora od 2018. godine. Novih dakle 6 članova Nacionalnog vijeća za sport koje predlažemo da budu imenovani na mandat od 4 godine kako bi se osigurala zakonom predviđena rotacija odnosno reizbor od strane Hrvatskog sabora za 6 članova svake 2 godine. Prijedlog je dakle da se razriješe Ante Baković, Tomislav Grahovac, Mario Meštrović, Mario Lušić, Ratko Kovačić, Tomislav Krističević, te da se imenuju Ante Baković, Tomislav Graovac, Mario Vukoja, Oliver Lušić, Ratko Kovačić i Tomislav Krističević. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Nikolić.
Hvala potpredsjedniče sabora. Poštovani državni tajniče, molim vas da mi objasnite kakvu vi to imate strategiju u Nacionalnom vijeću za sport kad mi na današnjoj raspravi o razrješenje i imenovanju dijela članova nacionalnoga vijeća raspravljamo, donosimo nekakve zaključke i kada se stvore uvjeti za glasanje ćemo i glasat o tim osobama, a prije toga nam nije dostavljeno, vjerojatno nije ni napisano izvješće o njihovom radu iz prošlog mandata, pa ne znam da li smatrate da smo mi možda babe Vange pa možemo unaprijed predvidjeti da su oni toliko dobro odradili svoj posao da zaslužuju i ovaj mandat ili nam poručujete da vam jednostavno vjerujemo na riječ. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem na pitanju. Dakle, dva su to različita procesa imenovanje odnosno izbor ili reizbor članova nacionalnog vijeća, a drugi je zakonska obveza koju Nacionalno vijeće za sport mora obavljati odnosno podnašati Hrvatskom saboru kao saborsko tijelo praktički svake godine. Na Odboru za demografiju, sport i mlade ja sam upravo i predstavi odnosno najavio i rekao da je izvješće za zadnje 2 godine gotovo, ono je u proceduri i bit će kroz nekih 10-15 dana pretpostavljam najduže do mjesec dana na saboru. Inače moram reći da je u stvari 2013. godine se predalo zadnje izvješće. Od 2013. godine nije podnašano izvješće Hrvatskom saboru o radu Nacionalnog vijeća za sport.
Slijedeća replika je poštovanje zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče moja replika je na tragu replike koju je dala uvažena kolegica. Koliko često se Nacionalno vijeće za sport sastaje? Dakle ja znam da je zadnja godina, godina korone i kad se odnosno Covida i nije bilo moguće, ali bilo je moguće sukladno različitim aplikacija koje jesu. Dakle, koliko često se sastaje, koliko je to na razini godine dana jer ako je izvješće za dvije godine zadnje napravljeno onda nešto o tome znadete, koliko je utjecalo na odluke, koliko danas utječe na temu? Vidimo da su Olimpijske igre su na pragu, vidimo da se neke stvari u Japanu vrlo neobične koje se događaju, zaista imaju posljedicu kod nas. Kolika je ta uloga Nacionalnog vijeća za sport jer nije uloga samo nas saborskih zastupnika kad se je svakih 6 mjeseci, svake 2 godine se imenuje 6 novih, nego da i raspravljamo [[Upadica: Hvala.]] ne o formi nego i o sadržaju. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Poštovana zastupnice zahvaljujem na pitanju, naravno da imam neke informacije o tome, o tom izvješću, ja ga imam ovdje kod sebe za 2020. godine, za 2019. godinu je u kao što sam rekao u proceduru. Ono će biti objedinjeno za 2019. i 2020. i bit će dostavljeno. Nije znači, nije u ingerenciji državnog tijela, tijela državne uprave već je u ingerenciji saborskog tijela Nacionalnog vijeća za sport da ono podnosi izvješće. Međutim, ja mogu reći konkretan odgovor na pitanje barem po ovom što vidim. Nacionalno vijeće za sport održalo je 12 sjednica tijekom 2020. godine, ali ono što je još važnije ovdje ima cijeli niz akata koje su oni kroz te sjednice odradili i da oni redovito se sastaju i doista imaju opširan dnevni red o čemu će govoriti predsjednica Nacionalnog vijeća za sport za koji dan kad bude tu izvješće na saboru.
Slijedeća replika je zastupnika Bulja.
Državni tajniče Nacionalno vijeće za sport, imenovanje na ovaj način trebalo bi to puno ozbiljnije, po meni jer sport u RH puno znači, naravno da smo mi sportska država i ponosni smo na naše sportaše, međutim nije baš bajno stanje u sportu. Čuo sam tu negdje ste pročitali da je bio neki koordinator za suđenje u nogometu jel sudac nekakav da je bio il netko slično. A znate šta je najnepopularnije u RH u šta se sumnja? U suce u nogometu. Tako da cijela ova priča bi po meni bila puno bolja da se predstavio program na način toga nacionalnog vijeća i tih kandidata s tim da moram kazati da je učinjena u ovoj korona krizi sportašima velika nepravda, poglavito mlađoj, mlađim i ovaj mlađim uzrastima u sportu tako da u budućnosti očekujem od toga nacionalnoga vijeća da reagira na nekakve odluke koje donose para tijela kao je nacionalni stožer sa Berošom i ekipom.
Poštovani državni tajnik, odgovor, izvolite.
Zahvaljujem na pitanju, pa upravo moram pohvaliti na neki način Nacionalno vijeće za sportu ovom mandatu odnosno u ovih zadnjih godinu dana, kriznoj godini dana za hrvatski spor sa cijelim nizom inicijativa i prijedloga i prema Nacionalnom stožeru civilne zaštite i prema HZJZ-u, naravno i prema Ministarstvu turizma i sporta i doista su bili proaktivni i htjeli pod svaku cijenu pomaknuti barem za jedan milimetar stanje u sportu koje i nije bajno i koje naravno prati sudbinu cijelog društva i sam sport u RH ne može biti izvan vremena i prostora u kojem se nalazi kao što sam rekao cijelo naše društvo.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Peović.
Pa evo s obzirom da nemamo to izvješće još uvijek, smatrate li i da li je po vama točna konstatacija da Nacionalno vijeće za sport radi dovoljno na promociji, proširenju i novim mogućnostima amaterskog sporta uzmemo li u obzir disbalans koji postoji između profesionalnog bavljenja sportom i amaterskog bavljenja sportom. I smatrate li da jedinice lokalne i regionalne samouprave dovoljno financiraju amaterski sport?
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem na pitanju. Idem lakšim pitanjem to je ovim zadnjim. Osobno mislim da ne financiraju dovoljno i osobno mislim da bi to moglo biti puno bolje na neki način, ali to nije definitivno ni u ingerenciji Nacionalnog vijeća za sport niti u ingerenciji tijela državne uprave već je to u ingerenciji i tu nam predstoje razgovori. Vi kao što znate mi smo u izradi i to sam najavio i prošli puta kad sam bio ovdje na sjednici sabora izradu odnosno završetak posla na izradi novog Zakona o sportu. Mi ćemo pokušati znači i kroz taj segment i kroz taj glavni državni akt odnosno Zakon o sportu pokušati na neki način pomoći sustavu sporta. Naravno da mi ne možemo ići u ingerenciju financiranja tijela državne uprave, ali pokušat ćemo i kroz predstavnike tijela državne uprave na neki način odraditi da se to ujednači i da to bude koliko toliko izbalansirano financiranje sporta od strane tih tijela.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče ovo vrijeme u kojem živimo, a to je vrijeme same epidemije korona dosta je i među najvećim efektima upravo imala na sport, zato evo moram vam i ovim putem čestitati i ministarstvu, a normalno i središnjem uredu prije na svim naporima da upravo i održi velika sportska natjecanja, a normalno i treninge naših vrhunskih sportaša, ali evo dosta i njih samih sportskih djelatnika, sportaša ali i klubova vapi za novim Zakonom o sportu. Niste ste ga u uvodnom obrazloženju ovoga nacionalnog vijeća spomenuli. Znamo da samo nacionalno vijeće i radi na temelju Zakona o sportu pa bi volio samo dvije riječi u kojoj smo fazi kod donošenja novoga Zakona o sportu. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. Mi smo znači u nekakvoj završnoj fazi izrade prijedloga Zakona o sportu koji bi trebao kao što smo rekli i kao što je u planu zakonodavne aktivnosti Vlade RH zadnji kvartal ove godine. Dakle, mi ćemo pokušati sve što bude u našoj moći da to dođe i prije, a što je možda još važnije pokušat ćemo otvoriti što širu raspravu jer ono što bi htjeli postići to je da taj Zakon o sportu se u saboru usvoji jednom velikom većinom, ako ne i konsenzusom jer on bi trebao na neki način kreirati i trasirati put i razvoj hrvatskog sporta koji je toliko puno donio i doprinio na promociji RH u svijetu. Hvala.
I posljednja replika poštovane zastupnice Vučemilović.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani državni tajniče evo i kolege su već konstatirale da već godinu dana naši sportaši žive i rade u vrlo otežanim okolnostima. Pri tom nekako je fokus na ove profesionalne, ali što je sa amaterskim klubovima i što je Nacionalno vijeće za sport kao najviše stručno tijelo učinilo kako bi se i financijski pomoglo amaterskim klubovima koji moraju održavati nekakav hladni pogon, nekakvih mjera za njih baš i nema. Tako da oni ne samo da gube entuzijazam, ne samo da imaju razno raznih problema oni imaju i ozbiljnih financijskih problema.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem na pitanju. Dakle, ja bih ako mi dopušteno bude malo samo htio pojasniti definiciju profesionalnog i amaterskog sporta. Mislim profesionalni sport u Hrvatskoj je možda 1, 2, 3% cjelokupnog hrvatskog sporta. Dakle, mi, mi ga rađe na neki način tretiramo kao vrhunski i amaterski sport, ali definitivno i jedni i drugi trpe velike posljedice uzrokovane naravno ovom općom pandemijom koja nas je zadesila. Mislim da mi kad smo radili mjere još u proljeće u prvom valu pandemije, a naravno i ove sada koje provodimo nismo dijelili sport na klubove vrhunski, ovakav, onakav sport nego svi su mogli i svi su mogli participirati u onim mjerama koje je država kao takva pružila, a to je u sustavu održavanja zaposlenosti struke u tim sportskim klubovima. Dakle, nismo dijelili da li su u pitanju amaterski klubovi ili klubovi vrhunskog sporta ili kako vi kažete profesionalnog recimo. I ti su se mogli javiti na te naše mjere i ostvariti ih koje idu i ostvaruju se.
Hvala lijepo. Želi li izvjestiteljica odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, pa će prvo u ime Domovinskog pokreta govoriti poštovana zastupnica Vesna Vučemilović. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče hrvatskog državnog Sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnikom. Kolegice i kolege. Kao što smo već evo i čuli Nacionalno vijeće za sport je najviše stručno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u RH i jedna od zadaća ovog tijela je raspravljanje o pitanjima od značaja za sport, predlaganje i poticanje donošenja mjera za unapređenje sporta. I u principu svi se sada slažemo kako i Nacionalno vijeće i svi naši sportaši rade u iznimno zahtjevnim i teškim okolnostima zadnjih godinu dana. Nije samo u pitanju očuvanje radnih mjesta, tu su i drugi troškovi, poglavito troškovi zakupa prostora, režijski troškovi tako da oni imaju ozbiljnih financijskih problema. Ne moram nikoga posebno podsjećati da je već godinu dana velik broj naše djece uskraćen za normalno odvijanje treninga i sportskih aktivnosti. Hrvatska se diči svojim sportašima, vrhunskim, profesionalnim svejedno kako iz zovemo i sa njihovim uspjesima. Oni su također veliki domoljubi i promoviraju Hrvatsku u cijelom svijetu, svi smo na njih ponosni s oduševljenjem slavimo s njima njihove pobjede i isto tako smo tužni, žalosni kad oni gube. Sjetimo se Vatrenih, tenisača, stolnotenisača, Janice i Ivice Kostelić, rukometaša, vaterpolista, veslača, jedriličara, atletičara, gimnastičara, paraolimpijaca i brojnih drugih koji uistinu u ovo izlaganje od deset minuta ne bi stali, ali svi su oni nekoć bili djeca i svoje prve sportske korake su počeli u nekoj školskoj dvorani, najvjerojatnije jer većina naših klubova nema svoje prostore i koriste školske dvorane, često i u nekim večernjim terminima poslije rekreativaca nažalost. Prije godinu dana u Europskom parlamentu je usvoje Prijedlog rezolucije o utjecaju pandemije covid-19 na mlade i sport i tamo je također konstatirano isto ovo da je ova epidemija snažno pogodila dionike kako u profesionalnom tako i u amaterskom sportu. I isto tako je imala razoran utjecaj i na dionike u neprofitnom sportu koji se suočavaju s egzistencijalnim prijetnjama jer oni nemaju financijsku pričuvu, oni često ovise upravo o volonterima koji ulažu svoje slobodno vrijeme i što je najvažnije svoj entuzijazam u te aktivnosti. Osim gospodarske posebno je istaknuta važna društvena uloga sporta, nju nikada ne smijemo zaboraviti. Tada je Željana Zovko naša zastupnica u Europskom parlamentu izjavila sljedeće „Sport nije samo važan aspekt zdravog načina života, on povezuje ljude i pridonosi gospodarskom i društvenom razvoju. Uz uspostavljene zdravstvene mjere mnoga sportska udruženja kako profesionalno tako i amaterska nisu u mogućnosti nastaviti svoje aktivnosti. Želimo im osigurati mogućnost uživanja u omiljenim sportskim aktivnostima čim virus bude pod kontrolom.“ Što to znači, što znači ta sintagma kada virus bude pod kontrolom? Jel to znači nula zaraženih, pet zaraženih, deset zaraženih? To je jedna uopćena fraza, ona može značiti sve i svašta. Virus neće nestat, virus je tu, mi moramo naučiti živjeti s tim virusom i ta fraza kada virus bude pod kontrolom za našu djecu koja se bave sportom ne znači uistinu ništa. Apsurdne odluke stožera proteklih godinu dana bacile su u očaj brojne sportske djelatnike, brojne sportske entuzijaste koji na volonterskoj bazi rade s djecom i dobar dio njih je digao ruke od svega i toga moramo biti svjesni i to moramo otvoreno reći. Trebat će jako puno napora da se stvari vrate ne bih rekla na staro normalno nego na normalno jer kao što kolegica Mrak Taritaš često kaže ovo nije novo normalno, ovo je nenormalno. Isto tako brojni su na rubu bankrota jer plaćaju najam za prostore u kojima im nije dozvoljen rad temeljem odluke stožera. Agonija se nastavlja iz mjeseca u mjesec za amaterski sport. Kako je moguće da se otvaraju kockarnice u kojima između ostalog borave i ovisnici? Svi znamo da kockanje i klađenje je ovisnost koja često razara obitelji i to ozbiljna ovisnost. Svjedočimo i brojnim izjavama stručnjaka koji ukazuju na povećan broj ljudi sa problemima koja su vezana za psihička oboljenja jer svaka kriza je opasna za ljude, ne nosimo se svi jednako sa ovom uistinu povišenom raznim stresa. Ne treba posebno isticati koliko negativno takva obiteljska atmosfera utječe i na razvoj djece. Trebalo bi ipak malo više pozornosti posvetiti negativnim posljedicama koje ove mjere imaju na sport, sportske djelatnike, djecu, obiteljski život i u konačnici društvo u cjelini. Bilo bi logično da mi već sada imamo plan za revitalizaciju i za spas sportskih aktivnosti. Činjenica je da je ministarstvo predlagalo mjere, nisu usvojene i ja evo sada ovdje i apeliram da nastavite i podržavam vas u tome. Našoj djeci moramo omogućiti bavljenje sportom jer bavljenje sportom je važno za njihov psihofizički razvoj. Ako dodate još i on line nastavu i toliko vremena koliko naša djeca provedu pred računalima zbog ovih otežanih okolnosti, onda je bavljenje sportom nešto što je nužno i što moramo pod hitno osigurati našoj djeci kako bi im osigurali kvalitetan psihofizički razvoj. Svi mi se ponosimo uspjesima naših sportaša, ali nemojmo zaboraviti svi su oni nekoć bili djeca i to djeca koja su bila spremna žrtvovati svoje slobodno vrijeme, druženje sa vršnjacima samo zato što vole neki sport. Taj entuzijazam treba njegovati, treba mu pomagati da se razvije, treba ulagati u njega jer možda će ta djeca biti vrhunski sportaši, možda neće, možda će biti samo rekreativci, možda će biti sportski djelatnici, ali ne možemo s jedne strane hvaliti se uspjesima naših sportaša, biti im zahvalni na promociji koju oni rade za Hrvatsku kao turističku destinaciju, a s druge strane braniti već godinu dana našoj djeci da treniraju u školskim dvoranama. I evo još jednom apeliram da osiguramo našoj djeci okruženje u kojem će razvijati sve svoje afinitete i sposobnosti pa tako i sportske. Ovako na neki način mi njima krademo budućnost i to pod izlikom brige za zdravlje. Nemojmo to raditi jer ako je bavljenje sportom dobro za zdravlje, kako ćemo mi jednom opravdati ove odluke. Neovisno o tome što izvješće o kojem su kolegice govorile je trebalo biti prije, ali evo vidim da državni tajnik ima određena saznanja, vjerujem da će izvješće doći brzo na naše klupe tako da ćemo mi kao klub Domovinskog pokreta ovo podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Opet smo malo otišli u širinu, držimo se razrješenja i imenovanja dijela članova Nacionalnog vijeća za sport. Sljedeći će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče sa suradnikom. Mi imamo pred nama razrješenje šest članova Nacionalnog vijeća za sport i imenovanje novih šest članova od kojih su četiri stara, a dvojica su nova, onda je nešto s imenom krivo jer krivo ime je onda navedeno, isto je prezime … [[Upadica se ne razumije.]] ja mislim da su dva samo su ista prezimena. Bez želje da sada tu polemiziram sa državnim tajnikom, ali mislim da su četiri stara i dva nova, samo šta ima jedan ima isto prezime, pa sad da li je to slučajnost ili ja u to neću ulazit. Ja ću o ovoj točci raspravljati nešto što je formalno, a nešto što je sadržajno. Dakle, ovo je forma Zakon o sportu koji je iz 2006. pa je zadnji put dopunjen 2013. to je jedan od onih zakona koji se baš nešto i nije pretjerano dopunjavao u posljednje vrijeme, a očito je došlo vrijeme za novi Zakon o sportu ima svoj čl. 4. kojim je definirano kako su temeljem zakona utvrđeno za Nacionalno vijeće da ima predsjednika, da ima 12 članova da se šest plus šest dakle da se rotiraju i to su staro-novi. Ovo staro-novi me je posebno zaintrigiralo jer nekako kad je riječ o Kineziološkom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu kada sam ja studiralo to se zvalo malo drugačije, to je uvijek onaj koji je dekan. Ali ono što me je zasmetalo je sljedeće, dakle imamo 13 članova, od 13 članova vijeća su dvije žene. Svi dobro znamo da je od razine svjetskih organizacija, pa i europskih, pa i naših organizacija se cijelo vrijeme govori o većem učešću žena, ne samo u sportu nego i u određenim upravljačkim tijelima. Dakle, kada malo pogledate zanimljivo bi bilo vidjeti na čelu nacionalnih saveza vezano uz sport koliko je žena, a koliko je muškaraca. Ja sam bila u jednom mandatu odnosno ne u cijelom mandatu predsjednica jednog saveza koji se i onako tradicionalno se definira kao muški, a bila sam predsjednica toga. U to vrijeme je bilo nekoliko predsjednica u Europi, ali to je manje važno. Ja bih voljela da zaista se o tome vodi računa, ne zbog forme nego zbog sadržaja, način na koji je neko odabrao svog predstavnika odabrao ga je na način na koji je, a vidjeli smo da je tu bilo i uvažena bivša sportašica koja se je kandidirala. Ja inače mislim da je izuzetno važno da se bivši sportaši čak pri kraju svoje karijere što više aktiviraju i u Nacionalno vijeće za sport. Tako imate i različite distance ovisno s kojim se sportom bavite na europskoj i svjetskoj razini gdje je to dobro. Dobro da iskustva koja imaju nastavljaju i dalje, dobro je zato što su oni prošli neke stvari i mislim da je to zbog toga važno. Dakle, ono što bi mi, ja osobno, a i nas tri zastupnice koje smo u tzv. ženskom klubu, a činimo iz dvije stranke iz Centra i GLAS-a voljeli da se iskoristila ova prilika kada mijenjamo šest predstavnika da netko od tih bude i predstavnica, sigurna sam da bi se našlo zainteresiranih žena koje bi samo mogle doprinijeti. Ali da se pri tom možda referiram na ono što sad cijelo vrijeme vidimo, što se dešava u Japanu. U Japanu su sljedeće Olimpijske igre i tu nekakva poruka koja je bila čak i od nekakvih tijela da je dobro da ima više žena, ali da budu tamo i da šute jer kaže da žene jako puno govore, a kao muškarci nešto rade. Ja nekako bez želje da bilo kog uvrijedim, čini mi se da to u stvarnom životu je malo drugačije. Bez obzira što je potpredsjednik Sabora rekao da se ne udaljavamo od teme, ja bih malo i o sadržaju. Dakle, ono što radi Nacionalno vijeće za sport je izuzetno važno, izuzetno je bitno i ima sigurno posljedicu bavljenja sportom od najranije dobi jer da bi vi mogli doći do nekakvog vrhunskog sportaša, ja ih zove vrhunski sportaši jer neko u svom sportu može i postat profesionalni sportaš, a neko neće postat nikad, za sportaše u ovom dobu korone je napravljeno i tu moram pohvaliti, dakle napravljen trud. I napravljen je i trud vezan i uz trenere, ali što čini jedan sport, čine sportaši, čine treneri i čini infrastruktura. Ako sportaši ne mogu trenirati, ako ne mogu trenirati ona baza možete vi imati i trenere i infrastrukture ali neće biti rezultata. Ja se jako bojim što iza ove korone će biti uopće sa djecom koja sjede već godinu dana doma. Uvijek čujete, imate prilike čut moja prijateljica kaže imam nećaka koji ide u peti razred, em je cijelo vrijeme na online nastavi, em je cijelo vrijeme doma, pa onda ako ništa drugo ne radimo idemo i šećemo se vikendom do Sljemena da se opće bavi bilo kakvom aktivnošću. Znajući da je danas ova tema ja sam u slobodnom govoru usporedila 6 maturanata koji imaju više od 18 godina i koji mogu otići u casino u kockarnicu, ali ne mogu iza škole otići u dvoranu i igrati hakl 3 na 3, ne mogu se iza nastave naći kod jednog od njih i zajedno učiti jer je 6 različitih kućanstava. Dakle, a ja mislim da je tu jedna od uloga bila Nacionalnog vijeća za sport i mislim da kad su se određivale mjere i kad je stožer određivao mjere da je tu bila i uloga Nacionalnog vijeća za sport. Puno profesora sa Kineziološkog fakulteta, puno sportskih djelatnika je ukazivalo na činjenicu, tu gledam kolege koji, kolegu koji je iz Splita, recimo u Splitu ženska nogometna momčad može igrati odnosno nogomet igrati na stadionu jer je u toj vrsti natjecanja, ali recimo na tom istom stadionu nije se moglo raditi sport na otvorenom. Sad su mjere popustile pa možete otvorenom, ali ne možete u zatvorenom, ne možete u dvoranama. Meni je ovaj primjer tih 6 maturanata koji ako idu u casino sve je ok, ali ako igraju hakl su u jednoj dvorani 3 na 3 su u prekršaju. To neću razumjeti nikad. Vi znate da sam nekoliko puta ja pitala i ministra Beroša i tu kad je bilo u tip jedrenja, dakle ono jedrenje optimistu traje do 15 godina još uvijek neće biti natjecanja. Natjecanja moraju biti do ljeta, koja moraju biti za tu kategoriju jer će u ljeto ako bude turistička sezona će oni treneri koji se bave jedrenjem će ići biti skiperi jer će ići zaraditi nešto novaca da mogu preživjeti slijedeću godinu ali …/nerazumljivo./… Ja mislim da je uloga Nacionalnog vijeća za sport da se bavi svim razinama sporta. Dakle, i bila je uloga da kad je stožer donosio neku odluku ne to da mi propitujemo s ove govornice pa smo političari nego zapravo da oni kontaktiraju i kažu ljudi moji dajte popustite, točno znamo tko će ući u dvoranu, točno možemo registrirati tko će ući u dvoranu, popustite, omogućite jer ćemo imati problem i taj problem će se vidjeti i dalje. Jedan problem koji sam i zadnji put iskoristila priliku kad je bio državni tajnik tu, a iskoristit ću i sad. U javnom prostoru naravno imamo temu tko se cijepio preko reda i tko se nije cijepio preko reda. I ovdje ću ponovo ponoviti i mislim da je to između ostalog uloga i Nacionalnog vijeća za sport, a to je mi imamo već definirane sportaše koji idu na Olimpijske igre, imamo definirane trenere koji idu s njima, znamo tko će biti njihova pratnja, ti ljudi moraju biti evidentirani i oni se moraju cijepiti odnosno procijepiti vezano uz Covid-19 u 3. ili 4. mjesecu. Nama se ne smije desiti da potrošimo silne novce, a riječ o silnim novcima, da oni odu u Tokio i da tamo u Tokiu se desi da ima netko od njih Covid odnosno koronu. Mi imamo jednu perspektivnu mladu skijašicu koja se sad nalazi na svjetskom prvenstvu i koja ne može nastupati jer ima koronu. Dakle, ona je došla do tamo, potrošeni su novci da dođe do tamo, a ona ima koronu. Vaterpolisti ako uspiju odraditi ono što su propustili odraditi i dođu do Olimpijske igre samo ako jedan vaterpolist će imati koronu cijela momčad će biti izbačena s olimpijskih odnosno neće moći nastupati na Olimpijskim igrama. U pojedinačnom sportu, ne može pojedinac. Ne smije se desiti uopće da netko bude u pratnji za Tokio, a da nije na vrijeme procijepljen. Dakle, on mora, ne mora biti procijepljen sad u veljači ali vodit računa da na listi prioriteta u trećem odnosno da se odredi da se u 3. i 4. mjesecu svi koji idu u Tokio moraju procijepiti jer na taj način osiguravamo uvjete da se mogu baviti onim s čim se oni bave, oni se bave sportom. Dakle, zaključno u ovih pola minute. Forma neusporedivo bi mi bilo draže da među 6 imena se našla i jedna žena, a bila je i bila je i natjecala se i iza nje je zavidna sportska karijera, netko ju je odabrao iz nekog drugog. Druga stvar nemojte ova sabor samo doživljavati kao dizače ruke pa kad je nešto dobro mi ćemo dići ruke, mi bih voljeli da je nakon 2013. došlo, jer zakon kaže najmanje jedanput godišnje nacionalno vijeće u sabor dostavlja izvješće o svom radu. 2013. je zadnje, sada je 2021 [[Upadica: Hvala.]] pa barem za 2020. imamo to izvješće. Hvala lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Ante Bačić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, kao što smo i u samom uvodnom izlaganju čuli i imamo pred sobom nekoliko odluka vezano za sama razrješenja i imenovanja članova Nacionalnog vijeća za sport bitno je normalno naglasiti evo kao što je i kolegica prije mene naglasila da uđemo malo ipak u materiju i da malo i raspravimo o samom djelokrugu i zadacima samoga Nacionalnoga vijeća za sport koji je ipak i najviše stručno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u RH i njegov djelokrug koji bi trebao biti i od samoga amaterizma do vrhunskog sporta u Hrvatskoj. Upravo ovo nacionalno vijeće sukladno samom Zakonu o sportu njegovom Članku 4. ima predsjednika i 12 članova. Imenuje ih i razrješava Hrvatski sabor i to predsjednika i 6 članova na prijedlog Vlade RH, 3 člana na prijedlog Hrvatskog olimpijskog odbora, 1 člana na prijedlog Hrvatskog paraolimpijskog odbora, 1 člana na prijedlog Hrvatskog sportskog saveza gluhih i 1 člana na prijedlog Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Hrvatski sabor svako 2 godine imenuje po 6 članova Nacionalnog vijeća za sport, a predsjednika imenuje svako, svako 4 godine. Što se tiče sukladnih odluka Hrvatski sabor je na svojoj sjednici tada i donio odluku vezano za imenovanje predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport. I kako 6-torici dosadašnjih članova nacionalnog vijeća istječe mandat od 2 godine 15. veljače 2021. godine Vlada RH na svojoj sjednici u veljači utvrdila prijedlog odluke o razrješenju samih članova Nacionalnog vijeća za sport i one se nalaze u samome prilogu. Ujedno Vlada RH prosljeđuje prijedloge imenovanja preostalih 5 članova Nacionalnog vijeća za sport koje sukladno samom Zakonu o sportu predlažu ovlašteni sami predlagatelji. Sami meritum Nacionalnog vijeća za sport, zadaci koje to tijelo provodi i u suradnji normalno sa Vladom RH i s ministarstvom pa evo i sa Hrvatskim saborom koji imenuje i razrješuje njegove članove bitno je naglasiti upravo sve te nadležnosti koje posjeduje sam, samo nacionalno vijeće i koje su itekako bitne i koje vjerujem da ćemo u budućem izvještaju koje evo mislim da je spremo i koje će uskoro doći u Hrvatski sabor i o kojem ćemo imati prilike raspraviti možda dati neke sugestije, poboljšati ili istaknuti neke teme koje nas zanimaju posebice evo danas u doba pandemije i korone gdje vidimo da je sport pod najvećim pritiskom i da su se u sportskim natjecanjima ali i pripremama vrhunskih sportaša dogodili i najveći problemi čije posljedice i efekte ćemo tek vidjeti ove godine, krajem ove godine, a normalno i slijedeće godine prilikom nastupa naših i reprezentativaca na velikim natjecanjima, ali i naših vrhunskih sportaša na olimpijadi koja je pred nama. Što se tiče samih zadataka Nacionalnog vijeća za sport ono raspravlja o pitanja od značaja za sport, predlaže, potiče donošenje mjera za unapređenje sporta, daje mišljenje Vladi RH o nacrtu prijedlogu nacionalnog programa za sport, daje mišljenje o prioritetnim projektima, elaboratima, studijima koje će se financirati u sustavu javne potrebe o sportu, utvrđuje smjernice za izradu propisa o kategorizaciji samih sportaša, daje mišljenje o programima, za osposobljavanjima za stručni rad u sportu, predlažu uvjete koji se moraju ispuniti, određene ustanove za osposobljavanje kadra u sportu, utvrđuju smjernice za izradu propisa koji se odnose na izgradnju i kategorizaciju sportskih građevina na razini države, daje mišljenje i preporuke na nacrte prijedloga propisa koji se odnose na sport, daje mišljenje na nacrte prijedloga mreže sportskih građevina na traženje samog ministarstva nadležno za poslove sporta u našem slučaju Ministarstva turizma i sporta, daje prethodno mišljenje o postojanju interesa za prijem u hrvatskog državljanstvo fizičke osobe u sustavu sporta koji je strani državljan i normalno obavlja određene druge poslove koji su propisani Zakonom o sportu i drugim propisima važećim. Što se tiče samoga, sam razrješenja i imenovanja dijela članova Nacionalnog vijeća za sport čuli smo samo državnog tajnika, to su šta se tiče razrješenja to su kolega Ante Baković, Mario Meštrović, Tomislav Grahovac, Ratko Kovačić, Mario Lušić i Tomislav Krističević i imenovanje isto Ante Bakovića, Tomislava Grahovca, Marija Vukoja, Ratka Kovačića, Olivera Lušića, Tomislava Krističevića. U prilogu samom prijedlogu ovih odluka imamo kandidate i same njihove prijave, same njihove životopise koje smo dobili u prilogu i nešto što je i sami državni tajnik u onom obrazloženju ovih odluka napomenuo tko su ti kandidati kolike veze tj. koliko su bili kao sportski djelatnici ili sami sportaši i što će pridonositi sutra i u radu samoga nacionalnoga vijeća. Što se tiče vremena u kojem se nalazimo i same pandemije korone, napomenuo sam već da je veliki pritisak upravo bio na samome i ministarstvu, ali normalno i na olimpijskom odboru i na svim našim savezima, sportskim savezima upravo vezano za pripreme naših individualnih vrhunskih sportaša ali i naš reprezentativaca. Vidjeli smo i probleme određene i u vaterpolu, evo sad imamo i vezano za Nogometni klub Hajduk, upravo kada vidimo kada se zarazi jedan dio člana tima ili ne daj Bože veći broj naših sportaša koliko to ostavi posljedica i na njih i vezano za same pripreme, treninge ali normalno i za sudjelovanje u određenim natjecanjima koji su pred njima. Moramo normalno ovim putem definitivno, pričali smo dosta vezano za koronu i o fitnes centrima i za naše građane i njihovoj rekreaciji i samom otvaranju istih, ali moramo evo definitivno pohvaliti i samo ministarstvo i državnog tajnika i prijašnji središnji ured za sport na svim naporima da upravo i u ovim kriznim vremenima da vrhunski sport ide dalje, da se pripreme za olimpijadu odvijaju, da se osigura i financijska sredstava koja će biti potrebna našim vrhunskim sportašima i normalno da tu ne zaostajemo i za drugim zemljama, ali da tu ne zaostajemo u individualnim pripremama jer znamo što znači kod vrhunskog sporta, jedna je stvar kod određenih klubova ili amaterizma kad je netko van, van sustava ili nije u mogućnosti mjesec ili dva trenirati, znamo koliko to znači vrhunskom sportu i koliko bi problema potencijalno to donijelo u samoj aktivnosti i pripremi naših sportaša. Drago mi je da je evo i u uvodnom obrazloženju kroz replike državni tajnik napomenuo, imali smo dosta i upita i kritika i određenih smjernica koje klubovi i sportaši i određeni savezi očekuju od novoga Zakona o sportu. De facto smo na početku mandata u prvoj godini i ja vjerujem da sad i ovim pripajanjem središnjem ureda u samo ministarstvo mislim da bi definitivno u prvoj godini tj. sada u ovoj drugoj godini mandata mogli donijeti novi Zakon o sportu. Ono što je bitno i kolikogod smo u vijek raspravljali o tom samom zakonu i o njegovom djelokrugu i o onome što on pokriva i na što se sve odnosi, moram se složiti tu i sa državnim tajnikom i uputiti upravo tu zamolbu da tu javna rasprava bude kvalitetna, da se uključi što više naših sportskih djelatnika i normalno sportaša osobno da prenesu svoja iskustva da riješimo sve nesuglasice i sve probleme koje vrhunski sport danas ima, da stavimo veliki naglasak i na amaterski dio sporta, ali evo moram ovdje posebice naglasiti i na sveučilišni sport koji definitivno može biti sutra jedan kvalitetan rasadnik mladih ljudi i mladih sportaša koji će promovirati kvalitetno i aktivno sudjelovanje u društvu, ali normalno i zdravi život. Vjerujem da ćemo ove godine barem raspraviti i u javnom savjetovanju, ali i kroz radne skupine i odbore taj novi Zakon o sportu i vjerujem da će on krajem godine ili dogodine doći na sjednicu Sabora i da ćemo otvoriti jednu širu raspravu i neka bude toliko dobar da se usuglasimo oko njega i da bude donesen konsenzusom. Sve u svemu klub HDZ-a podupire ove odluke. Zahvaljujem.
Sljedeći klub zastupnika je onaj zeleno-lijevog bloka u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Damir Bakić. Izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Uvažene kolegice i kolege. Ja ne bih ovom prilikom ne bih danas govorio ni o vrhunskom sportu, ni o rekreativnom sportu, ni o učeničkom sportu, sve su to meni izuzetno drage teme, ja ću o njima rado i opširno govoriti kada bude trenutak. Danas međutim ne bih da se ne zamagli meritum, da se ne zamagli ono o čemu danas razgovaramo. Šestorici članova Nacionalnog vijeća za sport prije tri dana je istekao mandat i odluka o njihovom razrješenju je sasvim formalna i s te strane nema ništa sporno. Međutim, drugi dio ovo sa imenovanjem zapravo više liči na neku šalu, i stvarno je teško vjerovati da je ovaj prijedlog ozbiljan jer od šest članova koje danas razrješujemo, njih četiri se predlaže na novi mandat i to čak na četiri godine. E sad, u životopisima nekih kandidata ne mogu se baš pronaći takve odlike tako izuzetne da iz njih slijedi da te osobe zaslužuju nove mandate. Npr. jedan kandidat je nako samo dvije godine rada u Obavještajnoj agenciji i onda još jedne godine na mjestu tajnika u središnjici HDZ-a, a to su bila sva njegova dotadašnja sportska postignuća, e taj je kandidat tada postao predsjednik našeg najtrofejnijeg odbojkaškog kluba i time je po svojim vlastitim riječima, vlastitim, citiram iz njegovog životopisa „započeo svoju sportsku karijeru“. Tako smo barem naučili da se sportska karijera ne dogodi samo vrhunskim sportašima ili sportskim pedagozima ili popularizatorima sporta, sportska karijera se dakle može uspješno izgraditi iz obavještajne zajednice ili središnjice HDZ-a, ali dobro. Ako biografije i nisu najvažnije možda je marljivi rad ono što je marljivi rad u prethodnom mandatu ono što je presudilo. Jel radom i zalaganjem u prošlom mandatu možda se može zaslužiti novi. Čl. 3. Zakona o sportu navodi točno deset zadaća odnosno poslova koje Nacionalno vijeće za sport obavlja, evo kolega ih je prije mene citirao izrijekom navodeći iz zakona. Je li u protekle dvije godine ikoja od tih zadaća izvršena? Je li ju Nacionalno vijeće za sport izvršilo? Ne znamo, a nije baš ni sasvim lako saznati. Čl. 2. st. 5. Zakona o sportu navodi da „Nacionalno vijeće za sport donosi Godišnji program provedbe Nacionalnog programa sporta.“ Nacionalni program sporta donijet je 12.srpnja 2019.za razdoblje od sedam godina kako po zakonu i treba biti za razdoblje od 2019.-2026. Je li Nacionalno vijeće za sport donijelo Godišnji provedbeni plan za 2020.i 2021.? Čini se da nije, ali čak nismo ni sigurni. Čl. 4. st. 6. Zakona o sportu navodi da „Nacionalno vijeće za sport odgovorno HS-u kojem najmanje jednom godišnje podnosi izvješće.“ Je li Nacionalno vijeće za sport podnijelo Saboru izvještaj ove godine ili prošle godine ili pretprošle? Nije. Državni tajnik je u svom izlaganju rekao da je ovo u pripremi upravo dvogodišnje izvješće. Ponavljam, kolega Bačić je citirao zakon, zakon kaže najmanje jednom godišnje. Kada je zadnji put Nacionalno vijeće za sport predalo izvještaj Saboru, ja zaista ne znam. Što zapravo radi, kako živi Nacionalno vijeće za sport? Jel ono ima neki poslovnik, neki pravilnik jel ima sjednice, zapisnike tih sjednica? Uz popriličan napor možete pronaći na Internetu dokument koji sadrži ni više ni manje nego datume održanih sjednica i doslovce ništa više. Naravno one su zbog poznatih razloga održane na daljinu. Ima li Nacionalno vijeće za sport neki plan rada, neki financijski plan, financijski izvještaj? Primaju li članovi Nacionalnog vijeća za sport neku naknadu za svoj rad? Je li ta naknada ako postoji jel premala ili prevelika? Ja ne znam. Pretpostavljam da malo tko zna. Ni Google koji je obično dobro informiran nije mi znao pomoći. E sad možda baš ni druga vijeća, ni druga u ovom, u ovom vremenu pandemije nisu bila najaktivnija, možda nisu bila najagilnija. Ruku na srce vrijeme osobito za sport nije bilo …/nerazumljivo/… jer mnogi su se planovi izjalovili ili su se mjere morale reprogramirati pa će se morati možda ponovo reprogramirati, ali ono što najviše zapravo smeta u cijeloj priči i ne može se oprostiti je izostanak izvještaja o radu. I to ne jedan, nego više njih, za više godina. Izvještaja ovom istom domu od kojeg se sad traži ni više ni manje nego reizbor članova koji taj izvještaj nisu podnijeli. Pa kako da to shvatimo? Kako drugačije nego kao nemar i kao podcjenjivanje i kao aroganciju. I puno će se toga morati promijeniti u pristupu da bismo u buduće ovakva i slična imenovanja mogli podržati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj MOST-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić.
I moj početni prigovor ide na tragu ovoga što kolega je Bakić govorio i sličan je i onome koji sam uputila kada smo razgovarali o sportskoj inspekciji. Ne možemo svesti rad sabora na puku predstavu. Ne možemo razgovarati o Nacionalnom vijeću za sport bez da znamo što je Nacionalno vijeće za sport napravilo u prethodnom razdoblju da bismo mogli odlučiti o povjerenju njegovih dosadašnjih i budućih članova. Ne možemo razgovarati o sportskoj inspekciji bez da smo dobili izvještaj o radu sportske inspekcije u proteklom razdoblju na temelju kojeg bismo mogli odlučiti koje su nam zakonske izmjene potrebne da bi ta sportska inspekcija bolje funkcionirala. Ovo se sve više pokazuje kao paradigma, kao pravilo funkcioniranja sabora, a ne kao iznimka u pojedinačnim nacrtima, prijedlozima ili dopunama zakona. Tako se ne može i ne smije raditi. Mi na tu praksu ne želimo pristati. Što se tiče Nacionalnog vijeća za sport to nije neka tek takva institucija, to je institucija koja kao i Nacionalno vijeće znanost je krovna institucija i ima vrlo važnu ulogu u društvu. To je najviše stručno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u RH. Njegove su zadaće, ovdje ću izdvoji neke pa ću sukladno tome kada već govorimo o imenovanju novih članova navesti što smatram da su prioritetni zadaci Nacionalnog vijeća za sport i čemu bi se Nacionalno vijeće za sport trebalo posebno posvetiti u budućem razdoblju s obzirom da će na njemu biti jedan od najtežih zadataka u vremenu koje nas očekuje jer je upravo sport za vrijeme ove pandemije bio najzanemareniji, najviše zanemarena, a ključna aktivnost za zdravlje naših građana. Nacionalno vijeće za sport treba raspravljati o pitanjima od značaja za sport te predlaže i potiče donošenje mjera za unapređenje sporta, daje mišljenje Vladi RH o nacrtu prijedloga nacionalnog programa sporta i o projektima, elaboratima i studijima koji će se financirati u sustavu javnih potreba u sportu i još neke mnoge druge itekako važne, ali konkretnije i specifičnije zadaće. Što bi Nacionalno vijeće za sport trebalo učiniti u budućem razdoblju? Prioritetni zadatak Nacionalnog vijeća za sport svakako mora biti evaluacija posljedica korona krize po bavljenje sportom i posredno u suradnji, međuresornoj suradnji koja nam prijeko nedostaje s ostalim ministarstvima, razmotravanje zdravstvenih posljedica ne bavljenja sportom za zdravlje naših građana pogotovo u vidu pretilosti, jer ja ću podsjetiti da je u Hrvatskoj 35% djece u dobi od 8 do 9 godina s prekomjernom tjelesnom masom i debljinom te smo prema statistici među slavnih prvih 5 europskih zemalja s tim problemom. U Hrvatskoj ukupno 35% djevojčica i 38,7% dječaka prema HZJZ-u ima prekomjernu tjelesnu masu i debljinu pri čemu je najveći udio djevojčica s tim problemom u kontinentalnoj Hrvatskoj 35,6%, u jadranskoj regiji pak živi najviše pretilih dječaka 42,2%. To je naša javno zdravstvena bomba. Naš najveći javno zdravstveni problem. Taj se problem ovom krizom produbio. Osim što se on produbio zbog nemogućnosti bavljenja sportom ono na što bi se vijeće posebice u novom mandatu trebalo fokusirati je i na društvene nejednakosti koje je korona proizvela i potencirala s obzirom na mjere koje su bile uvedene u svrhu sprječavanja širenja virusa. Ja ću podsjetiti da je zbog navedenih mjera onemogućen, onemogućeno bavljenje sportom unutar institucija na početku donošenja samih mjera budući da se one nisu mogle prilagoditi tzv. školskom modelu C, dok se provođenje sporta moglo nastaviti u, izvan školskih institucija. To je dovelo u neravnopravan položaj pa time zapravo i potaknulo pitanje dječjih prava, djecu koja su nižeg socijalnog statusa i koja su se uopće i mogla baviti sportom isključivo unutar javnih institucija u odnosu na djecu koja se bave sportom kao vanškolskom aktivnosti koja si to mogu priuštiti unutar pojedinačnih sportskih klubova. Novim mjerama koje su išle prema postrožavanju većina sportskih klubova izuzev profesionalnih sportaša je diskriminirala sve amaterske ljubitelje sporta. U tom smislu najviše su stradala djeca koja su u razvoju, koja su ovime ne samo produbila taj javno zdravstveni problem pretilosti nego i propustila u nekim razdobljima ključnog formiranja navika i kreirati navike aktivnog bavljenja sportom koje će tek sada trebati nadoknaditi da bismo vidjeli u kojem se smjeru treba Hrvatska razvijati i kako riješiti taj gorući problem, prioritetni zadatak ovo Nacionalnog vijeća upravo je osvrt na krizu koju je korona uzrokovala u području sporta s naglaskom na javne institucije jer je ovo Nacionalno vijeće za sport. Drugo pitanje kojem bi se nacionalno vijeće također trebalo posvetiti je odnosu sporta i politike. Dakle, ono što je osnovni problem u svijetu sporta i zbog čega žalim što nismo imali izvješće sportske inspekcije koja je trebala djelovati kao sportski USKOK, dok se u posljednje vrijeme pokazuje kao jedna institucija koja više uopće ne radi u javnom interesu u smislu toga da se njezin rad prepoznaje kao onaj koji otkriva potencijalne sportske afere odnos sporta i pravosuđa je posebno pitanje kada govorimo o odnosu sporta i politike. Tko je uopće iznad zakona? Kako mi tretiramo naše vrhunske sportaše na razini društvenog priznanja, ali i na razini onog spornog političkog priznanja? Sjetit ćemo se naših vrhunskih nogometaša gdje se uopće dovodilo u pitanje trebaju li oni davati i kakve su oni iskaze davali s obzirom na neke afere u sportu jer je i društvena tendencija, ali onda i rad sudova išao u smjeru toga da nismo svi jednaki pred zakonom, pa tako oni koji su više učinili, recimo u području sporta ne trebaju biti procesuirani u području nekih drugih koruptivnih afera jer eto treba im priznati ono što su učinili drugdje. Ono s čime se također sport odnosno Vijeće za sport posebno treba baviti je pitanje kulture sporta. Pitanje kulture sporta je ključno pitanje za razvoj sporta, poglavito ako imamo u vidu da će sportske zajednice najviše oblikovati mlade generacije kao što su to i činile ranije. Kultura sporta je kultura bavljenja sportom, ali i kultura voljenja sporta odnosno kultura navijanja. U tom smislu upravo Nacionalno vijeće za sport kao krovna institucija koja se brine za razvoj i kvalitetu sporta treba propagirati kvalitete sporta koje se odnose na zdravu kompetenciju i koje oštro osuđuju i idu u smjeru uništavanja negativnih društvenih pojava koje su također popratne pojave unutar svijeta sporta, a to je različiti oblici diskriminacije koji se nekada pojavljuju unutar navijačkih skupina. Isto tako Nacionalno vijeće za sport bi trebalo prepoznati i na adekvatan način valorizirati upravo ono što se posredno dogodilo i kroz svijet sporta, a to su sve naše navijačke udruge koje su odigrale i ključnu ulogu za vrijeme ove posljednje krize uzrokovane potresom te bi se trebalo razmisliti o tome, može li se njihovom radu dodijeliti neko konkretno priznanje kako bi se ohrabrilo takvo postupanje u budućnosti i kako bi se jedna šira zajednica koja je čvrsto povezana, a koja se veže upravo uz slavljenje i afirmiranje sporta ohrabrila da djeluje društveno korisno i na nekim drugim područjima, ne samo u ovom izdvojenom slučaju nego i u budućnosti. Nacionalno vijeće za sport posjeduje sve potrebne alate da tako nešto prepozna i adekvatno nagradi, samo je pitanje hoće li uloviti Kairosa za čuperak, hoće li prepoznati ovaj društvenopolitički trenutak i tako nešto učiniti? Zaključit ću s onim s čime sam i započela, nadam se da se ove preporuke mogu uvažiti, ali da možemo imati i ozbiljniju i sustavniju raspravu o Nacionalnom vijeću za sport tako da ćemo dobivati izvješće o njihovom radu, isto kao što ćemo i dobiti izvješće o radu sportske inspekcije kao što dobivamo o radu prosvjetne inspekcije da ove rasprave u Saboru ne bi bile tek mrtvo slovo na papiru i nekakva naša zajednička samodostatna predstava nego nešto korisno i plodotvorno za sve hrvatske građane. Hvala.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Romana Nikolić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Na današnjoj sjednici raspravljamo o Prijedlogu odluke o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća za sport kojima je dana 15. veljače 2021. istekao mandat od dvije godine. Radi se o jednom članu imenovanom na prijedlog Vlade RH, dva člana imenovanog na prijedlog HOO-a te po jednom članu imenovanog na prijedlog HPO-a, Hrvatskog sportskog saveza gluhih i Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Također danas ćemo raspravljati i o Prijedlogu odluke o imenovanju dijela članova Nacionalnog vijeća za sport koji je Vlada utvrdila na svojoj sjednici održanoj 4. veljačke 2021. sukladno objavljenom javnom pozivu. S obzirom da nemamo često priliku govoriti o sportu u HS-u, smatram da ovu današnju sjednicu treba maksimalno iskoristiti sa ciljem da se poboljšaju uvjeti rada za naše sportašice i sportaše i ukažemo koliko je zaista sport važan za očuvanje zdravog života i društva. Posebno smo to osjetili u ovoj pandemiji kada su nam u jednom dijelu godina ograničena kretanja, a i zatvorene djelatnosti i objekti koji su bili usko vezani uz sport. Vjerujem kako ćete se svi složiti da je sport najveći i najbolji promotor Hrvatske u svijetu i veliko hvala svim sportašicama i sportašima koji postižu izvrsne rezultate na ponos svih nas u Hrvatskoj. Isto tako bi istaknula i problem financiranja hrvatskoga sporta i kako je od velikog prioriteta stvoriti društvo jednakih šansi za sve u kojem će svako dijete u svom dijelu Hrvatske imati mogućnost bavljenja sportom. Iskustva s terena nam ukazuje da je stanje alarmantno, da veliki broj sportskih klubova razmišlja da li da se uopće uključe u natjecanja u nekim višim ligama jer jednostavno nemaju uvjete za bavljenje sportom ili su im financije nedostatne za sudjelovanje. I šta se onda događa? Sav teret kod mlađih uzrasta pada na roditelje koji to sve sami moraju financirati ili muku mučiti oko traženja sponzorstva. Također moramo biti svjesni činjenice da mnogi roditelji nisu u mogućnosti to financirati, što na kraju dovodi do toga da je djetetu uskraćena mogućnost bavljenja sportom. Imamo jedan izvrstan primjer naših brončanih rukometašica koje su unatoč svim problemima i manjku sredstava, uspjele srušiti stereotip da je ženski sport manje zanimljiv od muškog i dokazale da zaslužuju medijsku pozornost i ulaganje i u ženski sport. Hrvatska ima Nacionalni program razvoja sporta koji ima za cilj rješavanje problema u području financiranja, infrastrukture, stručnih kadrova, skrbi o vrhunskim sportašima. Također taj isti nacionalni program nalaže da bi se i muški i ženski sport trebao jednako popratiti. Zašto to onda nije tako i u praksi? Sad bi se vratila na Prijedlog odluke o imenovanju članova Nacionalnoga vijeća za sport. Oni koji su razriješeni su opet imenovani za članove vijeća. Ono što se postavlja pitanje, po kojem kriteriju su izabrani prvi put a i sada ti isti članovi? To su imena o kojima nemamo nikakve zamjerke, svatko od njih je dobrim djelom daje doprinos sportu, bio kao sportaš, bio kao funkcioner. Ali ono što ostavlja sumnju u odlučnost izbora je njihov rad proteklih godina a o njemu ne znamo ništa jer nam nije dostavljen izvještaj o radu. Kako je uopće moguće o nečemu raspravljati i dati suglasnost o nastavku rada a nemamo uvid u njihov rad u prošlom mandatu? Hvala.
Hvala, idemo na pojedinačne rasprave pa će prva govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Dakle, svi smo ukazali na isti problem koji treba ponovo apostrofirati a to je činjenicu da imamo još jednu predstave rasprave umjesto raspravu koja ima sadržaj a to je zbog činjenice da ne postoji izvješće o radu Nacionalnoga vijeća za sport na temelju kojega bismo mogli imati supstancijalnu raspravu. Međutim htjela bi se osvrnuti na još jedno pitanje koje je osobitog interesa upravo za Nacionalno vijeće za sport i koji je problem kojim ćemo se sve više u budućnosti a na koji ne pronalazim adekvatan i dovoljan odgovor u hrvatskom javnom prostoru što također ide na dušu na neki način Nacionalnoga vijeća za sport jer bi ono trebalo biti to koje će diktirate ove barem znanstvene trendove u sportu, filtrirati ih onda dalje u javnu raspravu. Nacionalno vijeće za sport podsjetit ću još jednom, ima osim članova na prijedlog Hrvatskog sabora i Vlade RH i Olimpijskog odbora, jednog člana na prijedlog Hrvatskog sportskog saveza gluhih i jednog člana na prijedlog Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu i također jednog člana na prijedlog Hrvatskog paraolimpijskog odbora. Što nam to govori? Nacionalno vijeće za sport je ustanovljeno na način da ono u sebi uključuje i sportaše koji su aktivni u sportu, koji djeluju unutar postojećih institucija i sportaše koji također djeluju unutar sportskih institucija ali koji imaju specifične potrebe kao što su sportaši koji su u Sportskom savezu gluhih i kao što su sportaši koji djeluju unutar Hrvatskog paraolimpijskog odbora. To je pozitivno jer pokazuje da je Nacionalno vijeće za sport društveno osjetljivo i da uvažava činjenicu da nemamo svi iste starte, zadane, biološke predispozicije za bavljenje sportom no to nas jednako tako ne bi trebalo obeshrabriti ni ti bi institucije trebale dozvoliti da oni koji nisu s istim startnim biološkim predispozicijama se uopće mogu baviti sportom. I takvo Nacionalno vijeće za sport ohrabruje sve ljude s poteškoćama da se aktivno uključe u svijest sporta. No u čemu je problem? Problem je u tome da sport danas pogotovo, suvremeni sport, to ste mogli čuti od brojnih sportaša koji su se kasnije i borili protiv depresije i koji su odustali od profesionalnog svijeta sporta, promiče nešto drugo. Dakle u teoriji mi imamo društveno osjetljiv sport koji se brine i za sve ranjive društvene skupine. U praksi, sport prvenstveno potiče darvinistički model. Potiče model fizički savršenog pojedinca koji stalno nadilazi svoje mogućnosti ali ne samo u ovom biološkom smislu unutar potencijala vlastitih mogućnosti nego sve više i različitim, nedopuštenim a često prikrivenim sredstvima, dakle referiram se ... [[Govornik se ne razumije.]] na svijet dopinga koji je danas itekako prisutan u ovom profesionalnom sportu i koji je često i tvorac vrhunskih rezultata ali i onaj koji nameće standarde koje svi mi ostali moramo zadovoljiti. I gdje je tu onda problem? Propagiranjem nadilaženja naših bioloških mogućnosti, nevježbanjem krajnjih granica naših bioloških mogućnosti, to je pozitivna strana sporta i nju treba afirmirati, mi zapravo šaljemo jednu društvenu poruku koja je u suprotnosti s načinom izbora članova Nacionalnoga vijeća za sport i koja je društveno potpuno neosjetljiva, štoviše, diskriminirajuća. Mi šaljemo poruku da svi oni koji nisu biološki savršeni, trebaju izaći iz svijeta sporta jer za njih u tom sportu nema mjesta. Dakle, ako Nacionalno vijeće za sport želi djelovati na tragu onoga za što se nominalno zalaže izborom svojih članova svojih vijeća, ono mora raditi više na afirmaciji društvene raznolikosti i činjenice da nismo svi biološki savršeni no unatoč tome, trebamo imati jednako pravo na bavljenje sportom da osnažimo i mogućnosti našega duha koje često nadilaze naše biološke nesavršenosti. To je jedan od temeljnih zadataka Nacionalnoga vijeća za sport u vremenu obilježenom tehno-znanosti koje ide prema propagiranju biološkog i fizičkog usavršavanja čovjeka.
Hvala lijepo, uvažena zastupnice Raspudić. Vaše izlaganje izazvalo je tri replike, prva na redu je ona uvaženog zastupnika Nine Raspudića, izvolite.
Uvažena zastupnice. Ja bih volio da se javno oglasilo Nacionalno vijeće za sport ili neki njegovi ugledni članovi u ovih već skoro godinu dana korona krize i mjera koja su u mnogočemu išle na uštrb sporta, ne samo sporta u smislu vrhunskog sporta nego sad prije svega govorim o zdravstvenoj dimenziji, dakle one čudne i nelogične neke odluke gdje evo izgleda rad kladionice nam je važniji nego otvoriti školske sportske dvorane ili dvorane za rekreativce ili sve ono što je bilo ranije jer sport, ne govorim sada samo o vrhunskom sportu koji ima i svoju ekonomsku dimenziju, imao je i diplomatsku jer zahvaljujući sportu zemlja koja je igrala finale Svjetskog nogometnog prvenstva, svatko na svijetu zna za nju, nego govorim o zdravstvenoj i odgojnoj dimenziji sporta ono što je bio sport djece, školaraca i sport rekreativaca. Čini mi se da Nacionalno vijeće za sport nije smjelo šutjeti zadnjih godinu dana oko mjera koje su se donosile, a koje su išle protiv fizičke rekreativne pa i sportske aktivnosti.
Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku, izvolite.
Kolega Raspudić vi ste skroz fulali, kockarnice nisu tu da bi se kockalo ako ćemo slušati našeg premijera, možda su kockarnice tu upravo da bi se u njima bavilo sportom. Treba pitati našeg premijera budući da je istaknuo svoj novi kreativni domašaj, čini se da su sve interpretacije moguće. Složit ću se s vama, mislim da je Nacionalno vijeće za sport temeljeno zakazalo u tome što ono nije bilo rukovoditelj ispravljanje nejednakosti unutar uopće dozvoljavanja rada pojedinih sportskih objekata i zabrane rada nekim drugim sportskim objektima i diskriminacije različitih vrsta sportaša u odnosu na to koje smiju i ne smiju raditi za vrijeme korone, oni su tu trebali biti regulatorno tijelo jer su najviše stručno tijelo koje se brine za razvoj i ulogu sporta u RH, a tu ulogu nisu opravdali u praksi.
Hvala. Sljedeća na redu je replika uvaženog zastupnika Željka Pavića. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice, slušao sam vaše izlaganje i u ime kluba i sada ove i vidim da ste dosta kritizirali Nacionalno vijeće za sport i osvrnuli ste se na jedan dio sporta koji je zapravo neprofesionalizam. Nažalost, taj profesionalizam se nažalost odnosno te tendencije koje su u profesionalizmu i izbacivanje djece i mladih iz sporta su se zapravo protegnule i u amaterizam. Naime, amaterizam koji je nekad bio stvarno amaterizam, danas postaje polu profesionalizam jer se već i ti klinci i omladinci i ljudi koji se bave sportom u amaterskim klubovima plaćaju nekakvim novcima, privlače se u svoje klubove i zapravo se dešava ono što ste rekli, a to je da oni koji imaju nešto manje sposobnosti jednostavno izlaze iz tog sporta jer se tu ne mogu naći s obzirom da su došli oni koji plaćaju. Po vašem mišljenju, što je potrebno napraviti od strane Nacionalnog vijeća da se to promijeni?
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem na pitanju. Složit ću se s time da treba osnaživati amaterski sport jer je to prvenstveno i zdravstveno pitanje odnosno sklad uma i tijela je ono što omogućava produktivnost na bilo kojoj razini. Dakle, ne možemo ništa bez sporta. Što mislim da treba učiniti? Mislim da je amaterski sport na neki način stjeran u kut činjenicom da ne može zadovoljiti primjerice i kazne i različite kriterije koji se nameću jer ne postoji dovoljna razlika unutar zakona koja se osvrće na specifične potrebe amaterskog sporta u odnosu na profesionalni sport sukladno njegovim financijskim mogućnostima. Dakle, ako država želi doista zdravije građane i manje pretilu djecu, a to je naš ozbiljni i temeljni i najveći javnozdravstveni problem onda mora pronaći neke mjere olakšanja za amatersko bavljenje sportom koje neće onda primoravati one koji su na čelu tih institucija da tjeraju i taj sport u profesionalizaciju da bi preživjeli.
Hvala lijepo. I zadnja replika u ovom setu, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvažena kolegice. Nacionalno vijeće za sport u zadnju godinu dana kada je korona kriza u biti trebao je biti glasan, to je bitno tijelo gdje je diskriminiran sport dok su bile promovirane kako je rečeno kockarnice, ne znam trgovački lanci jer sportom se djeca nisu mogla baviti. Razlozi te diskriminacije prema djeci poglavito, kako ste spomenuli u sportu mogli su … nisu mogli koristiti dvoranu, mogli su ići ne znam na druga mjesta. Zbog čega, koji je razlog da na ovaj način nama se ovdje donesu imena ljudi koji ćemo mi dignut poslušno ruku bez ikakvog programa, bez prethodnog razdoblja što su napravili ovi bivši članovi i ovi šta ostaju i ovi šta dolaze, jednostavno nas pretvorilo ovdje kao u nekakvu mašineriju koja će dignuti ruku, a u biti smo svjesni da je diskriminacija u sportu i teritorijalno i prema određenim skupinama u Hrvatskoj nikad vidljivija nego sad.
Hvala. Izvolite uvažena zastupnica SElak RAspudić, odgovor na repliku.
Činjenica da postoje mehanizmi koji omogućavaju da se bilo koja izmjena, prijedlog novih članova ili novi zakon izglasa u ovom Saboru ne opravdava način postupanja koji onemogućava mogućnost rasprave o bilo kojem tom imenovanju pa ide čak do te drskosti da ne mora niti ponuditi neke argumente da bi se prihvatila u Saboru. Nacionalno vijeće za sport nije jedino niti ćemo ga ovdje, niti ga imamo pravo izdvojiti ka posebno u tom postupanju u smislu da je ono nešto posebno lošije od svega ostaloga što ovdje najčešće izglasavamo. Ono je tek posljedica pogrešnog shvaćanja i uništavanja temeljne zadaće Sabora, a to je argumentirana, plodna rasprava o bilo kojem pitanju koje ovdje dolazi na dnevni red.
Hvala vam lijepo. Nastavljamo s pojedinačnim raspravama, sljedeća je na redu uvažena zastupnica Romana Nikolić. Izvolite.
Hvala potpredsjednice Sabora. Ranije sam istaknula u raspravi u ime kluba da nemamo često priliku govoriti o sportu u HS-u i da smatram da ovu današnju sjednicu treba maksimalno iskoristiti s ciljem da se poboljšaju uvjeti rada za naše sportaše i ukažemo koliko je zaista sport važan za očuvanje zdravlja, zdravog razvoja djeteta od najmlađe dobi i stjecanja kondicije i promociju Hrvatske. Kako dolazim iz Osijeka, u današnjoj raspravi bi govorila koliko ulogu sport ima u životu nas Osječana. Tragovi sporta proizlaze već u rimskoj Mursi, a povijest sporta može se pratiti od 18. st. Prvi sport koji je imao značajniju ulogu u Osijeku, krajem 18. st. je streljaštvo. Kasnije uz streljaštvo, od sportova se javljaju gimnastika, plivanje, biciklizam i veslanje, dok se u 20. st. pojavljuju novi sportovi poput nogometa, rukometa, udičarstva i boksa. O važnosti sporta u Osijeku svjedoče brojna sportska društva i klubovi. Ono čime se grad Osijek posebno ponosi je streljana Pampas koja se nalazi u zapadnom dijelu Osijeka uz obalu Drave. Otvorena je 1985., a građena je za potrebe Europskoga streljačkoga prvenstva 1985. čiji je domaćim bio upravo grad Osijek. Osijek je organizirao prvenstvo i povodom, tada 200. godišnjice streljaštva u Osijeku. Tada se Osijek pokazao kao izvrsni domaćin. U streljani su prije rata održana 2 svjetska kupa, 1988. i 1989. u disciplini letećih meta „trap skeet“. Streljana ima dijelove u kojima se mogu održavati sve streljačke discipline, stoga streljana ima dozvolu da se na njoj mogu igrati sva europska i svjetska natjecanja. 2009., 2013. i 2019. Osijek je ponovno bio domaćin europskog prvenstva u streljaštvu. Nakon streljane Pampas prvenstveno se 2019. održalo u sportskoj dvorani Gradski vrt koja se pokazala kao odličan poligon za razna streljačka natjecanja, a uspješno je tada položila ispit za prvenstvo u streljaštvu zračnim oružjem koje je inače najzahtjevnija streljačka disciplina što se organizacijskog dijela tiče. Zašto vam ovo sve govorim i posebno upućujem na jednu vrstu sporta, odnosno na streljaštvo? Vjerujem da malo tko ovdje i zna da Osijek, uz nogomet ima i streljaštvo. Da se ne dogodi kao i sa brončanim rukometašicama, koje su u tišini otišle u Dansku, slabo medijski popraćene, moja je obveza i dužnost kao saborska zastupnica iz Osijeka najaviti da će se Europsko prvenstvo zračnim oružjem održati u Osijeku u svibnju ove godine gdje će se okupiti najbolji europski strijelci. Vjerujem kako ćete se svi složiti da je sport najveći i najbolji promotor Hrvatske u svijetu i da svi sportovi u Hrvatskoj zaslužuju isti tretman. Stoga, vidimo se u Osijeku na Pampasu u svibnju ove godine. Hvala.
Hvala vama. Imamo 3 replike, prva uvažena zastupnica Selak Raspudić.
Uvažena kolegice, cijenim vašu raspravu i cijenim što ste iskoristili situaciju da ukažete na neke zanemarene sportove koji mogu imati doista pozitivne posljedice za mlade, ne samo na razini tog konkretnog bavljenja tim sportom, nego na razini svih širih psihofizičkih mogućnosti koje se putem tog sporta razvijaju. U tom smislu bi htjela da se osvrnete na to koja je prvenstvena prednost bavljenja streljaštvom za zdravlje mladih, koje se sve sposobnosti razvijaju bavljenja tim specifičnim sportom i kakav je interes kod mladih za taj sport i mislite li da se nešto može učiniti na tome da se on poboljša?
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Pa, na početku bi samo napomenula da osim streljaštva, da Osijek ima razvijen sport i u veslanju, a što se tiče streljaštva, koliki učinak ima za zdravlje ... [[Upadica se ne čuje.]] osoba, je li tako [[Upadica Selak Raspudić: Kako poboljšava, što sve poboljšava.]] [[Upadica Glasovac: Ispričavam se. Ispričavam se…]] [[Upadica Selak Raspudić: …koje mogućnosti. Oprostite, samo sam…]]
Zastupnice Selak Raspudić, molim vas, držite se Poslovnika.
Pa sama činjenica da u Hrvatskoj streljaštvo, što se tiče osječkog streljaštva, nije popraćeno, oni su vam, oni vam imaju brojne medalje, ali to vjerojatno mali broj ljudi zna, a što se tiče financiranja, ovisi sve o savezu sporta, ali vam mogu reći, moj prijatelj je profesionalni strijelac i samo mi je rekao da na zadnjem prvenstvu kad su bili, da ih je bilo sram, kad vide druge države, od, kako su opremljene, od glave do pete, a oni nisu nažalost. Evo, na to bi se trebalo zapravo ukazati, a znamo da svi, da nogometaši, znamo svi kakvu oni opremu imaju. Eto, hvala.
Hvala vama. Prije nego što krenemo na sljedeću repliku, ja bih zamolila samo zastupnice i zastupnice i zastupnike Mosta da se dogovore tko će od njih napustiti prostoriju zbog toga što vas je jedan više, s obzirom na ove propisane uvjete.
Ja ću, ja sam najstariji.
Hvala. Idemo dalje s replikama. Sljedeća na redu je uvažena zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice HS-a, uvažena kolegice Nikolić. Vi ste spomenuli i referirali se zapravo na jednu granu sporta po kojem je Osijek poznat i vjerujte, bez obzira što ste vi spomenuli, ima nas jako puno koji pamtimo dobre rezultate koji su bili, Osječanki i Osječana, kontinuirano na određenim prvenstvima. Ali, mi uvijek sport prepoznajemo kroz, ja ih zovem, vrhunski sportaši jer netko od njih može postati profesionalni sportaš, ali netko od njih se bavi sportom u kojem nikad neće mu to biti profesija, a profesija će biti nešto drugo. I ta baza je važna. Ta baza je važna, pogotovo u ovom dobu Covida, odnosno kad, vi ako izgubite u nekom treniranju ili nečem, pola godine ili godinu, nije to pola godine ili godinu, tu je puno više, tu je u sportu se drugačije, zapravo i računa i mjeri. I zbog toga je, mene zanima, da li je sad, barem kad je omogućeno na otvorenom, je nekakav pomak napravljen u Osijeku ili i dalje postoji problem da se djeca [[Upadica: Hvala. Hvala.]] bave bazično sportom? Hvala.
Hvala vam. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala uvažena zastupnice. Pa, što se tiče streljaštva u doba pandemije, sad ću se navest na, oni jedini, oni za razliku od drugih sportova, imaju sreću što rade na otvorenom, tako da su oni cijelu ovu godinu i prošlu godinu, i ovu godinu trenirali i zato imaju i, imali su zadnje natjecanje prošle godine, prošle godine u 3. mj., ove godine se već pripremaju za 5. mj. i velik je interes za streljaštvo i taj klub je zapravo profesionalni klub. To, to, moj prijatelj radi u, kao reprezentativac.
Hvala lijepo. I zadnja replika na vaše izlaganje, uvaženi zastupnik Raspudić, izvolite.
Poštovana kolegice Nikolić, kao čovjek u kojem je grad Osijek na srcu jer sam godinama i kao predavač išao tamo, drago mi je ovaj pozitivni sportski fenomen da se događa konačno u tom gradu a to je jak nogometni klub Osijek koji ove godine vrlo izvjesno s Dinamom će se do kraja boriti za titulu prvaka. To je nešto dobro, konačno smo dobili kompeticiju pravu u hrvatskom nogometu, to je dobro i za Rijeku i Hajduk i druge klubove, i za interes za nogomet i sutra i za reprezentaciju u koju će dolaziti mladi. Ali ovo pokazuje i kako sport ima tu doista mogućnost da daje jedan novi elan, jednu novu energiju, da i Osijek i Slavonija općenito o kojoj se govorilo samo u negativnom smislu, ekonomskih problema, demografskih problema, sve više postaje jedna uspješna sportska priča, na neki način i mogućnost jednog rebrendiranja i novog imidža kroz taj sport i sportski uspjeh koji se događa, i Osijeka i Slavonije. Nadam da ćete vi pogotovo koji ste od tamo i drugi zastupnici, pratiti hoće li se i taj uspjeh koji će očito biti i financijski, NK Osijek [[Upadica Glasovac: Hvala vam, kolega.]] preliti na širi i bolji rad sa mladim nogometnim školama.
Hvala. Molim vas, držite se Poslovnika i nemojte prekoračivati vrijeme. Izvolite, odgovor, uvažena zastupnice Nikolić.
Hvala, zastupniče, pa meni je drago da ste se zainteresirali evo oko moje rasprave, vidim po replikama. Da, ja sam jako ponosna što će ove godine u svibnju bit to Europsko prvenstvo i što dolaze najbolji europski strijelci i zato sam iskoristila priliku da to eto u današnjoj raspravi, da to i objavim i naravno da ću prisustvovati, naravno da ćemo pratit mlade jer sama sam se u uključila u mnoge udruge, tako da sam uključena i u udrugu sporta.
Hvala lijepo. Nema više replike, možete na mjesto. Nastavljamo dalje, hvala vam, zastupnice Nikolić. Slijedeća prijavljena za raspravu je uvažena zastupnika Anka Mrak-Taritaš, Izvolite, zastupnice.
Hvala lijepo, uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle, kao što sam i u raspravu u ime kluba govorila o formi i sadržaju, tako ću nastaviti i u ovoj pojedinačnoj raspravi. Dakle, od 6 ljudi koje mijenjamo, 5 je definirano zakonom, dva su predstavnika Hrvatskog olimpijskog odbora, jedan predstavnik je Hrvatskog paraolimpijskog odbora i jedan predstavnik Hrvatskog sportskog saveza i jedan predstavnik Sveučilišta u Zagrebu Kineziološkog fakulteta. Pri tom, zakon koji na koji se referiramo iz 2006. a sad smo zadnje izmjena je bila 2013. i zasigurno smo zaslužili imati novi zakon ili se barem moglo izmijeniti jer osim Kineziološkog fakulteta u Zagrebu, postoji u Hrvatskoj još dva Kineziološka fakulteta i sigurna sam da bi i oni voljeli ili da se barem imaju priliku dogovorit ko će od njih biti predstavnik pa da se mijenjaju jer bi to zasigurno dovelo do poboljšanja rada Nacionalnog vijeća za sport. I jedino mjesto koje je mjesto ono gdje daje predstavnik Vlade je mjesto koje je bio i javni poziv. I na taj javni poziv se javilo 5 ljudi i naravno da je onda odabrano tih 5 ljudi, Vlada je odabrala jednog. I tu je već govoreno zašto je to tako. Ja bih voljela da zaista kad govorimo o sportu, gledamo što je važno sportu i što hoćemo postići a da tu članska iskaznica ne bude važna. Ali kad je riječ i o sportu, bojim se da tu nekakav pomak nismo napravili nego je i dalje članska iskaznica važna. To je trebalo biti mjesto i tu je bilo 5 kandidata. Bila je jedna kandidatkinja koja zaista ima reference da bi svatko poželio da tu bude. Riječ je o gospođi, možete pogledati da ja ne spominjem ime, ja o njoj samo znam ono što sam imala prilike čuti o njenom radu, ona je dugogodišnja profesionalna rukometašica i bila je hrvatska reprezentativka. I recimo da se odlučila Vlada odabrati nju, čini mi se da bi to bio jedan iskorak i pokazat da kad je riječ o sportu, da to što je neko član pojedine stranke, nije važno nego je važno nešto drugo ali ni ovdje u ovom slučaju tome nije tako. I pitanje je zašto? Zašto Sabor doživljavamo kao samo nekog ko diže ruku odnosno ko je samo će potvrditi nekakve stvari? Hrvatska treba se konačno odlučiti o tome koliko je sport važan. Vi državni tajniče, dobro znate da je malo bilo sporta u okviru ministarstva pa je malo bi Ured za sport pa se sad opet vratio u Ministarstvo turizma i sporta. Ja osobno mislim da je ako se već odlučilo ostaviti Ministarstvo turizma, da je dobro da je sport u tu i dobro bi bilo da su naši sportaši i manekeni i promotori sporta i na taj način zapravo pomagati. Ono što svi znamo, da u sportu nikad dovoljno sredstava. da kad pitate sportaše, nikad dovoljno. Ili za opremu ili za putovanja ili za nekakve treninge. Mi svi vidimo naš sport kad su Olimpijske igre u pitanju, kad je Europsko prvenstvo, kad je Svjetsko prvenstvo i moramo se pitati što je iza toga. Da bi netko u tom sportu bio dobra, on to neće postići se u roku godinu dana, ima sportova u kojima to možete više, a imate sportova u kojem je iza toga 15 g. rada i svi se trebamo pitati ko je tih 15 g. rada financirao? Roditelji, jedinica lokalne samouprave, pojedini sportski savezi. Mi imamo sportaše, ja uvijek volim govoriti o sportu i uvijek volim govoriti o jedrenju jer recimo da u jedrenju dosta toga znam. Dosta toga znam jer imam sina koji je bio europski prvak i treći na svijetu u jedrenju, dakle aktivno je sudjelovao i znam što to ko roditelj znači, znam što to znači savezu, znam što to znači klubu iz kojeg dolazi. Mi imamo i olimpijske prvake u jedrenju, na ovoj olimpijadi ta posada ide u jednom drugom sastavu ali znate šta je problem? Da se recimo našoj posadi, koja se već u jedrenju kvalificirala na OI, nekom, riječ je o dvojcu, nekom od njih nešto desi. Mi nemamo zamijeniti tog s drugim jer imamo zapravo vrhunski sport, imam problem baze. I tu se vraćam na ono što sam govorila i u raspravi i u ime kluba. Imali smo doba korone, COVID-a, imamo još uvijek. Ja sam očekivala da će Nacionalno vijeće za sport biti jedan od koordinatora, od medijatora koji će pomagati stožeru kako donositi neke odluke, a bojim se da se ono ponašalo kao što se i ponaša prema Saboru [[Upadica: Hvala kolegice.]] nema izvješća o radu i pitanje je suradnje sa stožerom. Hvala.
Hvala vama. Idemo na prvu repliku, uvažena zastupnica SElak Raspudić.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnice Mrak Taritaš. Pitala bih vas nešto o jednom drugom fenomenu. Vi ste već dugo saborska zastupnica i aktivni ste kao saborska zastupnica, ja bih pozdravila i potaknula sportaše da se i oni kao i svi građani Hrvatske uključe u politiku aktivno i da daju doprinos, međutim ne bih rekla da je to često slučaj i štoviše bojim se da svjedočimo jednom suprotnom trendu, a to je da se sportski uspjeh i nečija medijska potentnost zbog sportskog uspjeha često nagrađuje političkim funkcijama, bilo na razini Gradske skupštine, bilo na razini Sabora, a da nažalost od toga najmanju korist imaju hrvatski građani jer ti sportaši ne opravdavaju ta mjesta svojom aktivnošću unutar institucija. Kako to komentirate?
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Zapravo je odlično pitanje, ja bih možda odgovorila u dva dijela. U jedan dio zaista mi smo imali prilike da smo imali saborske zastupnike koji su vrhunski sportaši, imali smo prilike da i u Gradskoj skupštini Grada Zagreba sjedi netko tko je u tom trenutku bio vrhunski sportaš, ali je bio samo dizač ruku i na taj način ostavio lošu sliku. Ono što ste rekli da sam dugo saborska zastupnica, vama se čini da sam duže nego što jesam, ali to je nevažno, ali ću vam reći svoj vlastiti primjer. Moj sin je bio u sportu, bio je vrhunski sportaš, bio je evidentni olimpijski kandidat napravio je veliki uspjeh i ja sam njega molila da se aktivira u organizacijama koje su vezani uz jedrenje u europskim organizacijama. Nije htio. Ja još danas ne razumijem zašto nije htio. Kada sam bila na čelu jednog saveza molila sam naše jedriličare da se jednako tako aktiviraju, angažiraju jer oni nešto mogu o tome reći i to ne na razini određeni organizacija. Neće.
Hvala vam lijepo. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Pavić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice, ja sam očekivao da ćete malo više detalja reći o sportu koji vi obožavate, govorimo o jedrenju. Zašto o tome? Zato što imam nekih prijatelja iz Primorja iz Dalmacije koji imaju djecu koja su se upustila u jedriličarstvo i pokušavaju se izboriti za dobre pozicije unutar Hrvatske na svojim ljestvicama. Međutim, tu su veliki šokovi zato što ta djeca nikad ne znaju da li će ići na takmičenje ili neće jer to sve na kraju ovisi o roditeljima i koliko su roditelji da tako kažem spretni da nabave donacije od pojedinih poslovnih subjekata, od pojedinih obrtnika da bi mogli otići na takmičenje i da bi ta djeca mogla uživati u tom sportu. Ja mislim da bi trebao biti jedan od ciljeva da se svi sportovi koliko toliko ravnomjerno razvijaju, pa vas molim mišljenje o tome.
Hvala lijepo. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala vam lijepo na pitanju. Da krenem govoriti o jedrenju mislim da bi mogla početi sada, a završiti negdje oko ponoći i ne bi još bilo dovoljno. Ja uvijek nekako nastojim govoriti vlastite primjere. Moj sin kada se je bavio jedrenjem živio je u Zagrebu, a trenirao je djelomično u Italiji, djelomično u Turskoj. Znao je za vikend otići petkom bili su drugi uvjeti za Istambul i onda do Izmira, trenirat subotu i nedjelju i vraćat se i jedan njegov vršnjak kod kojeg je on bio uvijek nešto bolji koji živi na Novom Zelandu je rekao, ali ja jedrilicu držim ispred kuće. Mislim o čemu pričaš, jedrenje je jedan specifični sport ako se nalazite uz more jednostavnije se baviti jer su klubovi dobro organizirali imamo klubove koji su odlično organizirani, ako se nalazite na kontinentu i odlučite se s tim baviti i što idete dalje treba više vremena i više novaca da bi uopće se mogli s tim baviti i doći do rezultata, ali to vam je tako.
Hvala. Još jedna replika za vas uvažena zastupnice Mrak Taritaš, uvaženi zastupnik Tomislav Klarić. Izvolite.
Uvažena kolegice, spomenuli ste da imamo problem baze i kroz vašu raspravu se često provlačila politika i mislim da je to krivo s osnova toga što uopće nema problem baze. Nema grada, nema jedinice lokalne samouprave u RH koja ne ulaže ozbiljne novce u svoje klubove, u školske sportske dvorane u igrališta, u trene upravo u taj dio amaterskog dijela sporta, ako gledate da je to baza. Ako gledate na to da se politika umiješa, pa normalno da će se umiješati politika u svakom gradu bez obzira gdje je tko na vlasti jer je svakome od nas u cilju da ima ozbiljan klub, da u njega uključi što više mladih i da postiže što bolji rezultat. Ja primjerice imam prvoligaša u košarci, znam tko je predsjednik ali nemam pojma tko je direktor, tko je trener, kojoj opciji političkoj pripada, ali su prvoligaši u svojoj domeni. Dakle, ne može jedno bez drugoga i nemamo problem baze. Imamo puno drugih većih problema, ali baza je vjerujte najmanji problem.
Hvala lijepo.
Hvala lijepo na vašem pitanju i vi kao čelnik jedne jedinice lokalne samouprave apsolutno znate koliko iz svog proračuna izdvajate za određeni sport odnosno određene sportaše i nije dobro da svud bude isti sport nego da bude različit. Kada sam govorila o politici, govorila sam isključivo vezano uz imenovanje, dakle jedan član Nacionalnog vijeća daje Vlada i Vlada je za to odlučila napraviti javni poziv. Na javni poziv se javilo petero kandidata. Zašto nije bio izbor prema kvalifikacijama nego je izbor bio prema stranačkoj iskaznici? Neke stvari u životu svi trebaju dobiti isto, naravno kada i umremo ne dobijemo svi odnosno ne dobiju svi onaj prime time za pogreb, ali svi imaju pravo na pogreb. Jednako tako gruba je usporedba, ali svako bi trebao imati pravo u nečem sudjelovati i nešto raditi, ali ovdje kada je riječ o sportu ne treba biti članska iskaznica uvjet da u nečemu sudjelujete.
Hvala vam lijepo. Ovime smo iscrpili ovaj replike na vaše izlaganje, nastavljamo s pojedinačnim raspravama. Slijedeći na redu je uvaženi zastupnik Željko Pavić. Izvolite uvaženi zastupniče.
Hvala lijepo uvažena predsjedavajuća. Zastupnice i zastupnice evo htio bih samo progovoriti o nekoliko stvari. Evo, malo prije je gospodin Klarić rekao da nemamo problema sa bazom, a prije toga sam pokušao …
Kolega Paviću samo sekundu, molim vas zastupnici da ako trebate nešto razgovarati da to obavite van sabornice. Evo izvolite nastavite.
Pokušao sam objasniti zapravo da imamo problema sa bazom i zbog čega imamo problema sa bazom. Naime, ako gledamo Nacionalni program sporta, taj nacionalni program između ostaloga treba sadržavati i prijedloge za bavljenje sportom u odgojno-obrazovnom sustavu. I tu, mislim da tu nije problem, tu se prijedlozi manje-više prihvaćaju, problem je koliko se može primijeniti to zapravo u praksi s obzirom da neke škole nemaju uvjete za bavljenje pojedinim sportovima i onda imamo problem. Znači ti učenici zapravo ispadaju iz tog nacionalnog programa, nisu u njemu obuhvaćeni. S druge strane ako gledamo klubove, rekli ste odlično lokalna samouprava jako puno novaca izdvaja za sport u svojoj sredini. Točno, ali taj novac daje kome? Taj novac se uplaćuje u sportski savez, a nakon toga, a nakon toga sportski savez ili gradski ili županijski taj novac raspoređuje klubovima. Klubovima raspoređuje novac po određenom ključu, e sad pitanje je koliko je taj ključ pošten. I to je sve opet u redu toliko dugo dok klub ne želi preći u višu ligu takmičenja. Kad prelazi u višu ligu takmičenja ona djeca koja su se došla baviti sportom zbog zdravlja jednostavno ispadanju iz konkurencije. Znači ako nisu konkurentni ono što je govorila zastupnica Selak, ako nisu posebno sposobni, ako nemaju posebne fizičke predispozicije na kraju ispadnu iz igre. I tu je malo problem. Ja se slažem s vama imamo, zapravo dajemo šansu svima međutim kroz ovu nekakvu kategorizaciju i kroz takmičenje jedan dio tih ljudi odnosno tih klinaca ispadne iz igre. Kad oni u mladosti više se ne mogu baviti tim sportom, nakon toga nažalost često se ne bave više niti nekim drugim sportom jer njihova ljubav je otišla u drugu stranu i nema više tu sreće. No, bez obzira na to što se dešava u takvim malim klubovima znamo da imamo profesionalne klubove koji opet imaju isti problem odnosno nije to problem nego imaju isti kriterij, a to je da iz amaterskih klubova vuku najbolje igrače, ti klubovi ostaju bez tih igrača i nakon toga se dešava da najčešće odnosno jako često se dešava da ti igrači koji su otišli u velike klubove su u konkurenciji za takmičenje do pionira, starijih pionira najkasnije do juniora i nakon toga obično ispadaju iz igre ako nemaju dobrog menadžera. I tu je problem, tu je onaj problem koji ja vidim da se u nacionalno vijeće i nacrt nacionalnog programa zapravo prilagodi toj djeci koja bi se htjela baviti sportom radi poboljšanja zdravlja. Jer to su ova tri, tri stvari koje treba imati nacionalni program su zapravo ovaj dio vezan za odgojno obrazovni sustav, dio vezan za poboljšanje zdravlja i za vrhunske rezultate u međunarodnim takmičenjima. Jel tako? Eto. Znači to je cilj, to su dijelovi zapravo koje bi trebao taj nacionalni program imati. E sad, naravno da se dešava da u lokalnim samoupravama neki niti ne gledaju što piše u tom programu, neki se ne mogu tome prilagoditi, neki klubovi imaju nekakve svoje ciljeve, ali jako često se dešava da zapravo športski savez na nivou grada ili na nivou županije, ne kako je to nivo uopće to se ispričavam na znam kako to izgleda na nivo općine, ali na nivou grada nakon toga imaju raspodjelu po nekakvim postocima, najčešće to bude koliko ima djece u klubu. I onda što se dešava? Najviše novaca dobivaju koji klubovi, dobivaju nogometni klubovi jer tamo se djeca masovno upisuju. I bez obzira na to što imate uspješne klubove u lokalnoj sredini, što imate primjerice stolno tenisače koji se takmiče u visokoj ligi ne mogu dobiti novac jer je novac otišao u nogomet i tamo potrošen na, najčešće na one poluprofesionalce koji se plaćaju da bi došli igrati u taj klub. Zato predlažem i sugeriram evo i predstavnicima ministarstva da se po tom pitanju nešto poduzme i da se pokuša to nekako uskladiti i da zapravo amaterizam ima bolju i veću priliku. Hvala.
Hvala vama, molim vas da ostanete još malo tu, imate par replika. Prva na redu je ona uvaženog zastupnika Krešimira Ačkara, izvolite.
Evo zahvaljujem. Poštovani kolega Pavić, spomenuli ste bili poštenu raspodjelu sredstava, mislim jako je definirano zapravo Zakonom o sportu da gradovi, politička tijela i gradsko vijeće kada donesu proračun i sportsku stavku da oni moraju to spustiti na zajednicu sportskih udruga, na športski savez, na savez osoba s invaliditetom i ovisno koji grad u kojem resursu sporta raspolaže sa bogatstvom tih saveza. Također, svi znamo da su članovi tih saveza osobe koje je birala skupština i članovi koji su pripadnici zajednice sportskih udruga, osobito toga. Pa bi me zanimalo kada govorite o poštenoj preraspodjeli, a smatram da je to dobar zakon kada zajednica sportskih udruga to odlučuje, a ne političko tijelo kao što je nekada bilo, koje je vaše mišljenje kako bi to mogli učiniti još poštenijim i koji su to u kratkim crtama koraci koji bi doveli do bolje efikasnosti i sigurnije i pravednije preraspodjele tih sredstava. Hvala.
Izvolite odgovor na repliku.
Kao prvo mislim da bi trebao postojati jedan plan razvoja sporta u lokalnim sredinama. Sve ste dobro rekli i lokalna samouprava donese odluku, grad opće donese odluku, novac se uplati ili zajednici klubova ili se uplati u športski savez i nakon toga se tamo odlučuje kako će se to rasporediti. E tamo vam to onda izgleda znate, ako ste bili u športskom savezu ili ste bili u zajednici kluba, znate kako to izgleda? Tko jači, taj kvači. E, i tu je problem. Znači oni koji su jači i koji imaju više članova, imaju i više predstavnika, znači imaju i više ruku i oni izglasaju zapravo što oni žele. Često se dešava, imamo nekoliko primjera, da čak i športski savez donese odluku da se jedan dio sredstva, u postotku, odvaja za taj sport, a ostalo se raspoređuje na ostale sportove i to je sve u skladu sa zakonom. Međutim, neminovno onda ostali sportovi zapravo propadaju. Ne govorim samo o nogometu, to može biti u nekom drugom gradu i neki drugi sport.
Hvala lijepo. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Klarić.
Pa osvrćući se na moje pitanje, zapravo ste i potvrdili moju tezu, samo ste tu napravili jedan raskorak jer ste išli poistovjećivati profesionalni i amaterski sport u onom dijelu koji se odnosi na financiranje. Ja osobno smatram da svaki čelnik jedinice lokalne samouprave mora voditi brigu upravo o tome da svoj djeci na svom području omogući bavljenje sportom i u to se ulažu ogromni novci. Ako bi pogledali proračune iz svih jedinica lokalnih samouprava na području RH, onda bi mogli koliki je to iznos. Primjerice, u mome gradu, od 2 nogometna kluba, košarkaškog kluba, bočarskih klubova, streljačkog, 2,5 milijuna godišnje oni troše i uopće nije sporno da troše jer je to amaterski sport. Da li će netko iz toga kluba uspjeti zaplivati u profesionalne vode, e to je onda nešto drugo. Ali onda je i drugačiji model financiranja, ali ja osobno smatram da svaka jedinica lokalne samouprave mora i definitivno mora krenuti u osiguravanje sredstava za amaterski sport.
Hvala vam lijepo. Izvolite, odgovor na repliku.
Pa, zapravo u tom dijelu se mogu složiti s vama kako ste to sada objasnili, ali reći ću vam samo jedan primjer. Evo, pogledajte recimo, kad gledate jedinice lokalne samouprave i kad gledate nogometne klubove. Djeca koja krenu u školu ili čak možda i godinu dana prije škole, dođu u nogometne klubove, pa gotovo dečki dolaze masovno. Nakon toga, što se dešava? Velika selekcija i ispadaju. I onda kad vam dođe takmičenje, nogometno takmičenje između, recimo, općina ili tih nekih klubova, nemate te djece, ali kad gledate takmičenje koje se javlja u športskim igrama mladih, tamo imate tih djece koliko hoćete. Znači oni se sami organiziraju zapravo i na taj način se bave sportom. Nije više to u ingerenciji klubova koji bi zapravo trebali njih voditi zdravo, da budu, da se normalno razvijaju. To je problem.
Hvala. I još jedna replika, uvažena zastupnica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice HS-a, uvaženi kolega Pavić. Ono što iz vaše rasprave, jednako tako je razvidno i mislim da trebamo inzistirati, na važnost bavljenja sportom. Važnost je da se i djeca i mladi bave sportom. Mi uvijek vidimo nogomet, ali koliko je stotina tisuća ili milijuna igrača nogometa na svjetskoj razini igralo nogomet, a nikad nisu došli do rezultata koji mi vidimo. Dakle, to je ta baza, to je bavljenje sportom. Ja se dobro sjećam u mojoj mladosti, koja je bila davno, ja sam odrasla u jednom malom gradu gdje se igrala prvenstvo košarke između srednjih škola. Ja mislim da je na tom prvenstvu u košarki između srednjih škola bilo više gledatelja nego što je možda danas na nekoj prvenstvenoj utakmici. Dakle, sport potiče i ne samo da se bave mlade, nego i uopće i događanja u određenim sredinama i to je važno, na tome trebamo utjecati i o tome raspravljati i govoriti. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Naravno, to je veliki problem jer kad se klubovi odrede da će krenuti u višu ligu, onda počinju kupovati igrače koji nisu iz te sredine, dolaze igrači izvana, a te igrače zapravo nitko ne želi gledati. To je drugo kad ste vi prva liga, kad ste vi druga liga u nekom sportu, onda još imate gledatelje sa strane koji su zainteresirani za taj sport. Međutim, niže lige takmičenja, kad gledate, čak i nogomet, evo, treća liga, četvrtka, tko to više gleda? Nitko ne gleda. Osim roditelja, osim poznatih, prijatelja koji dolaze na utakmice i onda, ako imate domaće igrače iz tog mjesta, dolazi se na utakmice. Evo, ja imam sina koji je počeo igrati nogomet sa 4,5 godine, evo, već se bavi sportom 16 godina, ja sam bio gotovo na svim utakmicama. Bez obzira gdje on bio. Međutim, imate roditelja kad dijete ode u neko drugo, neki drugi grad igrati, više se ne pojavljuje i to je, to su problemi jer nema više roditelj niti interesa da se dijete njegovo uključuje u sportsku aktivnost, ako je jedanput izbačeno iz kluba zbog konkurencije koja je došla izvana.
Hvala vam lijepo zastupniče Paviću. Idemo dalje s redoslijedom pojedinačnih rasprava. Sljedeći na redu je uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Državni tajniče, kolegice i kolege. Kad govorimo o sportu bitno je da govorimo o imenovanju ljudi koji su ključni ljudi za sport i mi kao saborski zastupnici o sportu trebamo puno raspravljati. Ja mogu samo kazati da, i ono što je spomenula i kolegica Raspudić i Taritaš i svi koji su spominjali prije mene, da je vrlo bitno sport djece, najmlađih i rekreacija. Koliko je neujednačeno tj. neravnomjerno u RH za djecu bavljenje sportom, a tome bi se dalo pisati knjige, uvaženi državni tajniče. Znate, u šta je Ivo Sanader ulupao ogromne novce i dan danas se ne moremo izvaditi iz toga, to su arene koje koštaju ne znam koliko, nisu isplative, dok druga djeca u 2/3 Hrvatske nemaju te uvjete dvoranskog sporta, a ove zjape prazne, neiskorištene i teret hrvatskom sportu. Oni su na teret hrvatskom sportu jer tada su te političke elite kriminalizirale naš sport zato što su 2/3 Hrvatske ostale zbog toga. A ja ću sad malo pozitivnije. Ja ne znam, kad govorimo o sportu, ja dolazim iz Cetinske krajine, imamo u južnom dijelu Hrvatske najlipši hipodrom, to vam je poznato, di bi trebalo ulagati u konjički sport. Nije samo Sinjska alka u Sinju, Cetinskoj krajini nego hipodrom gdje se mogu održavati najbolje trke, priredbe konjičke i ovog sporta. Međutim, vrlo malo se ulaže u taj sport. Imamo, dalje moremo govoriti evo bazen olimpijskih dimenzija prvi na bivšem području, bivše države 1953.g. napravljen, na tome bazenu nažalost do danas taj bazen nije natkriven, nije se ulagalo u to, međutim premda su doli ljudi iz tih krajeva svi imaju mogućnost, takvi su geni, da se može baviti tim sportom. Kad spominjemo taj kraj moram vam kazati, nije samo po Alki i Gospi poznat cetinski kraj, mi imamo i sportski aerodrom koji je nekad bio aerodrom u koji bi se moglo ulagati u padobranski sport i imamo dobar klub zajedno Sinj-Split gdje se može odvijati ti letački sportovi koji mogu turistički biti vrlo značajni. I tu država mora pomoći jer taj turistički brendovi su tu konjički sport, letački sportovi. Međutim, kada govorimo o Sinju, naravno da je Sinj grad košarke, to je Sinj grada KK „Alkar“ koji je u finalu sa Bosnom bio 1982.g. u tom trenutku igrači predvođeni Stipom Vrcanom najboljim trenerom Hrvatske dugo vremena, kad je … došao do finala koji je igrano u Metkoviću u košarci gdje se „Alkar“ izborio bio je tada drugi, ali to je bilo svjetsko čudo na toj razini. Međutim, malo je poznato da mi promoviramo taj sport i na dam se da će to vijeće promovirati. Ja ne znam, nekoliko puta sam govorio di je kolijevka nogometa, svi bi rekli da je Engleska. Kolijevka nogometa je cetinski kraj, u 2.stoljeću to je priznala i FIFA i to je objavila 1967.g. javno da je prvi nogomet igran u Sinju u 2.stoljeću tj. u Tilju, točnije u Trilju, ali u Sinju bista u 2.stoljeću gdje je sedmogodišnja slika Gaja tj. kip Gaja Liberija 113 cm visoka i mi to ne koristimo. To je FIFA priznala, to je objavljeno u najvećim časopisima 1967.g. Sinj je kolijevka najvažnije stvari sporedne na svijetu. Tko to zna? Dal smo mi u to kao Sportski savez, kao Nacionalno vijeće koje to promiče promaknuli to kao turistički brend? Npr. kada smo bili drugi u svijetu u nogometu, viceprvak to je sport je promaknuo Hrvatsku ono ali tada je tribalo iskoristi trenutak i kazati da je Hrvatska kolijevka nogometa po priznanju FIFA-e u cetinskom kraju u 2.stoljeću i to je priznala FIFA, a mi to vrlo malo koristimo i vrlo malo evo mi kolege o tome pričamo i znamo, ali to bi tribao biti turistički i sportski brend i naše Vijeće nadam se da će to odraditi zajedno sa vama da se brendira i to u svijetu da je kolijevka nogometa ipak Hrvatska, točnije Sinj, cetinski kraj i dio Trilja. Hvala lijepa.
Hvala vama uvaženi kolega zastupniče. Prije nego što krenemo na replike imamo jednu povredu Poslovnika, uvaženi zastupnik Borić. Izvolite. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo uvažena predsjedavateljice sjednice Sabora. Čl. 232. i 238. koji govori o temi dnevnog reda i o govorniku i predsjedatelju i zaista ovo više nema smisla. Ako ćemo raspravljati o Nacionalnom vijeću za sport razrješenju i imenovanju novih članova tj. samo jednog novog člana onda bi zaista mogli reći nama svima, danas je tema sport i onda raspravljati svi o svome, svakom sportu i na svaki način. Ovo stvarno više nema smisla da jednu točka koja treba trajat 15-ak možda minuta danas raspravljamo na način da svi raspravljaju kako žele, svi govore što žele i naravno da se onda neki osjećaju i loše jer jednostavno nije nam dozvoljeno. Onda kažite tema je sport i onda ćemo raspravljati o sportu na svakakav način.
Hvala uvaženi kolega Boriću. Prvo i osnovno, vi ste prvi povrijedili Poslovnik jer ste premašili vrijeme za 22 sekunde, a ja vas namjerno nisam upozoravala da vidim dokle ćete kršiti taj Poslovnik i molim vas da to više ne radite. Drugo, točno je da se kolega Bulj kao i neke kolege prije njega nisu držali striktno i isključivo teme sjednice, a to je Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća, isto tako niti o imenovanju, međutim ovo o čemu je govorio kolega Bulj jest vezano na članove nacionalnog vijeća na neki način ne možemo to odvojiti od sporta, od politike sporta u RH i evo sada ću to reći za slobodu, bilo je kod kolege Bulja u prijašnjem djelovanju u Saboru puno većih odstupanja od tema ili uopće ne držanja teme ovaj put se čak toga držao, ali neovisno o tome ne procjenjujem samo po njemu. Mi vrlo često odemo malo šire, ali ne možete reći da se nismo držali striktno teme. Moja je procjena da nije povrijeđen Poslovnik. … [[Upadica se ne razumije.]] Neću dati ni vama ni kolegi Bulju. Imamo drugu povredu Poslovnika, kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Kolega je povrijedio čl. 238.jer je rekao neistinu da sam govorio van teme, da nacionalno vijeće i imenovanje o sportu, ja sam govorio okvir onoga …/Govornici govore u isto vrijeme./ …
Kolega Bulj, moram vas zaustavit ja sam to već rekla, nisam dala opomenu vama, nisam kolegi Boriću. Upozorila sam i vas i njega i molim vas da sada ne idemo dalje u [[Upadica Bulj: Dobro.]] to. Uvažena zastupnica SElak RAspudić, izvolite u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Čl. 238.kolega Borić je omalovažio rad svih saborskih zastupnika pa i oni iz redova HDZ-a jer je istaknuo da se rasprave u Saboru vode reda radi i da bi trebale trajati, koliko, 15-ak minuta i time devalvirao ovu najvažniju instituciju u državi izmičući od supstancijalnih rasprava. Da smo dobili izvješće o radu možda bismo raspravljali više o Nacionalnom vijeću, a manje o sportu kao takvom.
Hvala vam lijepo. Neću vam izreći opomenu. Idemo, završavamo s povredama Poslovnika, nastavljamo s replikama. Uvažena zastupnice Selak Raspudić vaša replika na izlaganje kolege Bulja. Izvolite.
Kolega Bulj, govorili ste o sportu u okviru Hrvatske zagore, svjesni smo toga da su nejednake prilike za mogućnost bavljenja bilokojim sportom, osnovni problem toga što nemamo jednaku zastupljenost u sportu pa onda i u vrhunskom sportu, u različitim krajevima Hrvatske. Što mislite da bi trebala država učiniti da popravi to stanje na razini zagore i da omogući i siromašnijim krajevima Hrvatske da se kvalitetno bave sportom, ojačaju svoje predispozicije a time pomognu i našoj državi s nekim budućim vrhunskim sportskim rezultatima?
Hvala lijepo. Izvolite, odgovor na repliku kolega Bulj.
Hvala lijepo. Ja mislim da bi to bila glavna uloga onih koji su imenovani, koji su do sada radili da ravnomjerno na svim područjima RH svako dijete ima istu mogućnost bavljenja sportom međutim činjenica da megalomanske koje su imali dvorane, koje su rađene, arene, ne znam koliko ih je bilo, utrošen je novac i one nisu optimalne, one se ne mogu, nisu samoodržive i to je dandanas ogroman novac. Split, Zagreb i brojni drugi gradovi gdje je rađeno, uplaćuju kroz sport na štetu sporta i djece međutim činjenica je da većina djece u RH, van velikih sredina nemaju mogućnosti bavljenja određenim sportovima jer se nisu gradile dvorane manje za djecu, u nerazvijenim područjima, da ostaju oni i njihovi roditelji i to bi trebala biti glavni cilj, glavni cilj i tajnik a naravno i nacionalnog vijeća, naravno da bi to bolje možda pojasnila Snjeguljica ili Pahuljica našega premijera ali imat će vremena.
Hvala lijepo. Nastavljamo dalje, slijedeća replika, uvažena replika, Nino Raspudić, izvolite.
Poštovani kolega Bulj, imali ste puno pravo da proširite ovu temu i date jedan i širi ali i lokalniji kontekst. Naime, riječ parlament dolazi od latinskog, kasno latinskog parlo parlamentum što značiti govoriti. Mi smo ovdje da govorimo, da razgovaramo i š širem kontekstu a ne da nam se sužava govor i da nam se govori o čemu smijemo govoriti i o čemu ne smijemo. Dakle, tu smo da bismo govorili, vi govorite i svaka vam čast. Ono što me zanima, mi se možemo vaditi na ekonomsko stanje međutim postoje dobri primjeri, maloprije smo govorili o ovom fenomenu NK Osijek koji je jedna uspješna sportska priča u gradu i kraju koji ima jako puno i ekonomskih i demografskih problema. Dakle, tamo gdje se ima neka jasna vizija i gdje ima barem nekoliko ljudi koji znaju raditi posao, voditi sportski klub, menadžerirati, rezultat dolazi. Čini mi se u Cetinskoj krajini, kao što ste rekli, kolijevci nogometa, da bi trebalo raditi na onome gdje tradicija postoji a to je razvijanje konjičkog sporta i većem radu s mladima u drugim sportovima.
Hvala vam lijepo, izvolite odgovor na repliku.
Pa da, ja mislim da bi to trebala biti uloga da se svi ti potencijali koji imamo, nacionalnoga vijeća i Ministarstva turizma tj. ovoga djela sporta, da se u taj dio ulaže i to može biti i sport i za djecu, konjički sport međutim Sinj ima stari NK Junak kroz kojega su prošli brojni poznati igrači, 1916., naravno igrali su i u velikim klubovima od Zambate, ne znam da ih spominjemo, Jerkana Nikole, Balajića i tako, bilo je tu nogometaša koji su prošli, međutim ja bih samo kratko rekao da sport i kapaciteti koje imamo i potencijali u RH regionalno, mora se decentralizirati. Nije samo 4, 5 ključnih gradova sve na svijetu. Ono što Hajduk i Torcida je za Split, možda nigdje takve na svitu ljubavi međutim jel to najbolji mode, ja sam Hajdukovac, Torcidaš, međutim i ovi krajevi, tribaju doživiti decentralizaciju sredstava i očekujem da će to napraviti i Nacionalno vijeće za sport ... [[Govornik se ne razumije.]] državni tajnik. Hvala lijepo.
Hvala, kolega Bulj. Ovime smo iscrpili pojedinačne rasprave, ostaje nam još završno se za riječ u ime Kluba zastupnika Mosta prijavila uvažena zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Nije problem što nemamo izvješće o radu koje nas onemogućava u tome da damo kvalitetan doprinos raspravi o tome kojim ljudima na temelju njihovih rezultata možemo ili ne trebamo dati povjerenje da budu članovi Nacionalnog vijeća za sport kao najviše stručnog tijela koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u Hrvatskoj. To nije problem, to je normalno za rad Sabora. Ali je problem ako se rasprava u Saboru odulji dulje od potrebnoga prema viđenju pojedinih saborskih zastupnika. A jasno je zašto je to problem. Zato što ne sjede svi za ovim klupama svojevoljno, neki očito sjede za ovim klupama po zadatku pa im nije svejedno je li ova rasprava trajala 15-ak minuta koliko su oni pretpostavili da bi mogli završiti svojim zadatkom nestručnog nadzora na radom parlamenta ili se oduljila duže a oni i dalje ne smiju mrdnuti s mjesta. To je problem stege i rješavajte ga unutar vaše unutar parlamentarne nedemokracije a ostavite ovo tijelo da se bavi onime što mu je posao, da razgovara o sportu, o Nacionalnom vijeću za sport i njegovom radu. Ali samo ću da tim zaključimo ovaj dio, dodati da ovo narušavanje rasprave i pokušaj diktiranja toga čemu se smije i ne smije raspravljati, a najviše dvostruki kriteriji sada postaju sustavna praksa u radu ovog parlamenta jer sam ja jučer dobila dvije opomene i bila upozorena da ne smijem izlazi izvan okvira izmjena i dopuna Zakona o civilnoj zaštiti u trenutku kad je procijenjeno da to ide u opasnom smjeru kritike vlasti, dok kasnije kada su svi saborski zastupnici vladajuće većine nastavili govoriti o čemu god što se ticalo civilne zaštite, opomena više nije bilo. Vidjet ćemo kako će ovaj sukob u viđenju demokracije završiti. U svakom slučaju, mi od nje nećemo odustati. Vratit ću se na meritum rasprave što bi Nacionalno vijeće za sport trebalo činiti i što od njega očekujemo u nastavku njegovog rada kako bismo mogli potvrđivati njegove članove. Nacionalno vijeće za sport morat će se pozabaviti razvojem sporta u okviru i postupanja unutar krize, ali i posljedica ove krize jer je sport bio jedna od najpogođenijih djelatnosti za vrijeme korone. Nacionalno vijeće za sport vidim da postoje određene kolege koje ne dobivaju opomenu ali koje smatraju da trebaju raspravljati i unutar saborskih klupa umjesto za saborskom govornicom, ali to je opet vaše viđenje parlamentarizma i vaše viđenje toga kako bi demokracija trebala izgledati. Vjerojatno kao dovikivanje iz saborskih kluba umjesto kao razgovor u civilizacijskim okvirima ovog Poslovnika i za govornicom kolega Borić. Nacionalno vijeće za sport također bi trebalo i paziti da način na koji ono imenuje svoje članove, način koji uključuje i socijalnu osjetljivost i uključivanje različitih društvenih skupina bude implementiran i u praksi bavljenja sportom, ali i afirmiranja pozitivnih društvenih vrijednosti tako da ne isključimo pojedince koji nemaju iste biološke predispozicije iz bavljenja sportom i iz društva kao takvoga. Dakle, to su neki od zadataka koje očekujemo u idućem susretu s Nacionalnim vijećem za sport, a u idućem susretu s raspravama u ovom saboru očekujemo malo više demokracije, a malo manje njezinog vježbanja.
Hvala uvažena zastupnice Selak Raspudić. Ja bih sada vama mogla dati pola opomene, zbog toga što ste pola svog vremena predviđenog za završnu riječ zapravo iskoristili na nešto što nije tema dnevnog reda ali se nametnula kao tema u posljednjim minutama rasprave, ali dok ne utvrdimo nekakve načelne pristupe s kojima ćemo svi mi koji predsjedamo sjednicom definirati što je to tema, a što nije tema dnevnog reda pa onda i ujednačiti kriterije pod kojima ćemo dijeliti opomene za odstupanje od teme dnevnog reda, neću jer sam više za ovaj dio slobodnije, slobodnije rasprava jer ako krenemo u to izricanje opomena za svaku riječ koja će malo izaći iz okvira samog naslova teme dnevnog reda bojim se da nas to neće daleko, dakle dovesti. Zatvaramo raspravu o ovoj točki dnevnog reda, glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti. Vama predstavnicima ovaj predstavnicima predlagatelja zahvaljujem na dolasku i nastavljamo sa slijedećom točkom dnevnog reda.
Nastavljamo sa slijedećom točkom dnevnog reda, a to je: Izvješće o poslovanju slobodnih zona u Republici Hrvatskoj u 2018. godini Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju Članka 25. Zakona o slobodnim zonama. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Želite, izvolite s nama je uvažena državna tajnica Nataša Mikuš Žigman te ju molim da uzme uvodnu riječ. Izvolite.
Cijenjena gospođo potpredsjednice, cijenjene zastupnice i zastupnici, dakle pred vama je Izvješće o poslovanju slobodnih zona u RH za 2019. godinu. Izvješće se podnosi sukladno Zakonu o slobodnim zonama i u svrhu stjecanja cjelovite slike te razumijevanja koncepta slobodnih zona izvješće na početku sadrži prikaz zakonodavnog okvira za osnivanje i poslovanje slobodnih zona u RH, a sam središnji dio izvješća sadrži podatke o poslovanju svake poslovne zone, slobodne zone posebno, dok se onaj posljednji dio izvješća odnosi na grafičke prikaze sa usporedbom poslovanja u odnosu na prethodnu godinu znači na 2018. i to po kriterijima broja korisnika, zaposlenih, prihoda, dobiti, izvoza i drugim kriterijima. Isto tako za svaku od slobodnih zona izvješće sadrži i podatke o poslovanju od 2015. do 2019. godine. Sumarno gledajući dakle iz navedenih podataka proizlazi da je u Hrvatskoj u 2019. godini bilo 8 aktivnih slobodnih zona, od kojih su 4 kopnene, a 4 lučke slobodne zone. Kopnene su Vukovar, Osijek, Zagreb i Škrljevo, dok su lučke slobodne zone aktivne dakle u Puli, Rijeci, Splitu i u Pločama, dakle za '19.-tu godinu. Ako gledamo zbirne podatke o poslovanju slobodnih zona onda možemo reći da je u 2019. godini u slobodnim zonama poslovao ukupno 71 korisnik. Broj korisnika u odnosu na 2018. godinu je smanjen za otprilike 20%. Kod korisnika slobodnih zona bilo je zaposleno 2.817 radnika ili 2,4% manje nego prethodne godine, nego 2018., a prosječno po zoni je bilo zaposleno 352 radnika. Razlika u prosječnom broju zaposlenih jer ona postoji dakle kod tvrtki korisnika u kopnenim i lučkim slobodnim zonama ukazuje i na različite temeljne djelatnosti tih tvrtki budući su lučke slobodne zone prvenstveno namijenjene na smještaj odnosno usmjerene na smještaj i pretovar robe, dok se kopnene zone bave i proizvodnjom. Ako gledamo financijske pokazatelje slobodnih zona za 2017. godinu onda se može vidjeti da je ukupno ostvareno 1,69 milijardi kuna prihoda ili za 14% manje od 2018. godine. Po dobiti, dobit je ostvarena u iznosu od 166,35 milijuna kuna ili za 10,6% više nego u 2018. Prema izvozu u ukupnim prihodima može se reći da je taj izvoz na razini od 54% iako su tu ponovo dakle značajne razlike između lučkih slobodnih zona i kopnenih. Kod lučnih je udio izvoza u ukupnom prihodu visok i on iznosi 77,5%, a kod kopnenih slobodnih zona je taj udio 20%. Korisnici koncesije za osnivanje kopnenih, dakle ne lučkih nego kopnenih zona imaju obvezu plaćanja naknade za koncesiju i u 2019. godini je tako nastala obveza plaćanja naknade za koncesiju koja iznosi 774.194 kune što je za 30, nešto više od 30-tak posto više nego što je to iznosilo u prethodnom razdoblju. No, ovom prilikom bih željela također reći da je u svibnju 2020. godine, iako je to dakle izvan izvještajnog razdoblja ovog izvješća, međutim bitno je napomenuti da smo dakle izmjenama Zakona o slobodnim zonama ukinuta je ustvari obaveza plaćanja naknade za koncesije za osnivanje slobodne zone, a svrha ove izmjene je bila olakšati poslovanje gospodarskih subjekata korisnika koncesija uslijed poteškoća koje su nastale kao posljedica korona krize. U slobodnim zonama poslovanje je pogodno za one tvrtke odnosno korisnike koji posluju sa trećim zemljama, bilo da se bave proizvodnjom ili da kapacitete tih slobodnih zona koriste kao skladište za robu kojom rukuju u svojim poslovnim procesima. Ako gledamo ukupne poslovne rezultate onda možemo reći da slobodne zone nastavljaju dakle sa poslovanjem i nakon članstva RH u EU i to na onim lokacijama gdje postoji interes poduzetnika za ovakvim režimom poslovanja odnosno gdje poduzetnici posluju upravo sa trećim zemljama kako sam prethodno istakla. A u drugi područjima gdje takav interes ne postoji u pravilu se okreću prema drugim modelima, kao što su poduzetničke zone na način kako ih definira Zakon o unapređenju poduzetničke infrastrukture. I evo zaključno, držimo da ovo izvješće daje realni prikaz poslovanja slobodnih zona, doprinosi vidljivosti ovog segmenta poslovnog okruženja i predlažemo Hrvatskom saboru da podrži ovo izvješće. Hvala vam lijepo.
Hvala vam lijepo, molim vas da ostanete još malo za govornicom kako biste odgovorili na replike. Prva od njih je ona uvaženog zastupnika gospodina Krešimira Ačkara. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana državna tajnice, ukupno dakle u čitavom području EU postoje 72 slobodne zone, sami ste spomenuli uključujući i 11 na području RH. Koliko je realno imati toliko slobodnih zona ukoliko imamo jedan podatak da jedna velika Francuska ima samo 2 slobodne zone? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo na vašem pitanju, pa to zasigurno je rezultat činjenice da je Hrvatska zadnja zemlja koja je pristupila EU i da u jednom dijelu još uvijek naravno postoji taj promet sa trećim zemljama. Sigurno u manjem omjeru nego što je to u drugim zemljama članicama EU, međutim vidi se jedan trend smanjenja koji upravo odražava tu činjenicu da je nama glavno tržište upravo na području EU. Dakle, trend je takav da se smanjuje takva poslovna aktivnost.
Hvala lijepo. Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Gari Cappelli.
Poštovana predsjedavajuća, državna tajnice, u ovom pojedinačnom pregledu dakle poslovanja slobodnih zona za 2019.-tu specifično je izvješće vjerojatno koje se na neki način može neću reći izuzeti, ali sa strane gledati u smislu područja koja su pod ingerencijom lučkih uprava. Dakle, ona su specifična u odnosu na ove na kopnenom dijelu i one su ipak obveznik Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama, člankom dakle 50., a isto tako kod njih je specifično da ne naplaćuje se ovaj možemo reći neka koncesija ili već kako je. Dakle, dodatni nositelji suglasnosti dakle za osnivanje slobodnih zona na lučkom području dakle nisu pravi obveznici plaćanja. Pa malo da mi objasnite taj dio razlike između jednog i drugog upravo zato što i ne plaćaju između ostalog i obveznici su po zakonu dakle koji se tiče poslovanja lučnih uprava gdje ustanova ne …/nerazumljivo/…
Hvala, vrijeme. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala vam lijepo. Pa da, mislim da se i prema podacima iz izvješća jasno vidi razlika i u obujmu dakle poslovne aktivnosti između lučkih zona i kopnenih zona budući kopnene prvenstveno dakle se bave ili proizvodnjom odnosno trgovinom jel sa trećim, proizvodnjom radi trgovine s trećim zemljama ili se pak koriste kao skladišta u svojim poslovnim procesima. Kod lučnih zona pa možemo reći na neki način da su one i baš one prave slobodne zone. One primaju brodove, one vrše pretovar tereta, one su u pravom smislu tranzitne zone kao što su i u nekim drugim zemljama članicama primjerice Rotterdam u Nizozemskoj i tamo nema proizvodnje. Međutim, mi vidimo da upravo tu postoji jedna perspektiva pogotovo po pitanju luke Rijeka koja naravno može zauzeti značajno mjesto i u smislu ulazne luke prema zemljama Srednje i Istočne Europe.
Hvala vam. Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Habijan. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana državna tajnice, evo razvidno je zapravo iz ovog izvješća za 2019.-tu godinu kako broj korisnika unutar slobodnih zona pada što je logično imajuću u vidu ovo što ste i sami rekli da je Hrvatska ušla u EU. Međutim, vidljivo je kako korisnici dakle izlaskom iz slobodnih zona nastavljaju poslovati dakle na navedenom području ili koriste institute predviđene postojećim Zakonom o unapređenju poduzetničke infrastrukture poput poduzetničke zone ili nekih drugih poduzetničkih potpornih institucija. Prema tome, mogli bi reći obzirom na ove određene geostrateške promjene, dakle izlaskom odnosno ulaskom RH u EU i primjene ovih drugih instituta Zakona o unapređenju poduzetničke infrastrukture kako je zapravo pad broja unutar slobodnih zona dakle korisnika očekivan na neki način.
Hvala. Odgovor na repliku.
Tako je, dakle i sami korisnici odnosno tvrtke od koji su mnogi i vlasnici nekretnina u slobodnim zonama odlučuju da li imaju interes za taj vid poslovanja. Naime, ono što se može smatrati pozitivnim jel je svakako da one nisu, da su one izuzete dakle od određenih davanja, carinskih i poreznih davanja, međutim odnosno olakšani su im uvjeti poslovanja, međutim sa druge strane imaju određene administrativne obveze koje nemaju druge tvrtke koje se nalaze izravno na tržištu EU. I stoga o korisnicima ovisi za koji će se režim poslovanja odlučiti i da li će izaći ustvari iz takvog režima poslovanja i stoga se vrlo često događa da upravo idu prema poduzetničkim zonama, dakle ostaju na istoj lokaciji ali mijenjaju režim u kojem posluju.
Hvala lijepo. Slijedeća replika, kolegica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo, poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvažena državna tajnice, mi imamo priliku raspravljati o jednom izvješću i to svake godine imamo priliku to činiti i usporediti što je bilo u proteklom razdoblju i vidjeti kud to ide u budućnosti. Dakle, slobodne zone imaju svoju povijest i ja sam sigurna da u određenom djelu imaju i svoju budućnost jer je riječ o prostorima koji su većinom komunalno opremljeni, u kojem imamo i vlasništva definirana i ništa nije uklesano u kamen, to znači tu će se dešavati neke druge stvari i neki drugi primjeri. Dakle, od 11 slobodnih zona koje su ovdje navedene, zapravo imamo u funkciji 8. 3 nisu u funkciji. Dakle je do vas, do ministarstva već došlo nekakvih zahtjev ili nekakva priča što bi se moglo dešavati u 3 tri slobodne zone koje nisu u funkciji, za koje se odlučilo da ne budu ali koja sigurna sam da taj prostor ima određenu budućnost? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Hvala vam. Prije svega naravno da treba riješiti njihov status, znamo da i izvješća se naravno da neke od njih se rješavaju u postupku na trgovačkim sudovima, evo sad već kroz određeni niz godina, na raspravi, na Odboru za gospodarstvo se baš i postavilo pitanje, jel, čini mi se oko krapinsko-zagorske slobodne zone, mi smo još dodatno dakle tražili tu podatke i saznali da je sva dokumentacija podnesena, na sudu postupak likvidacije praktički pred završetkom ali je ponešto došlo do odgode zbog ove situacije sa korona virusom i smatramo da upravo dakle tamo gdje ne postoji kao što sam rekla, interes za ovakvim režimom poslovanja u smislu carinskih i poreznih olakšica se može krenuti dakle prema drugim vidovima poslovanja a kroz evo ako mi dozvolite, kroz europska sredstva mi i potičemo upravo takve druge vidove infrastrukture, do sada je oko milijardu kuna stavljeno na raspolaganje upravo za unaprjeđenje poduzetničke infrastrukture [[Upadica Glasovac: Hvala.]] koja je na raspolaganju poduzetnicima.
Imat ćete prilike možda kroz odgovor na druge replike završiti ako ste nešto zaboravili. Slijedeća na redu, uvažena zastupnica Grozdana Perić, izvolite.
Hvala lijepo, potpredsjednice. Poštovana državna tajnice. Pa evo kroz pokazatelje koje ste nam predočili za 2019. slobodnih zona, vidi se da postoji veliki nesrazmjer u ulaganjima u pojedinim zonama, u odnosu na promete koji se rade. Da li je to i da li mislite da je to posljedica zapravo potpuno novih odnosa nas sa EU-om i uopće statusa slobodnih zona i uopće značenja slobodnih zona u odnosu na prethodno razdoblje?
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo na pitanju. Naravno da je značaj slobodnih zona u prethodnom razdoblju odnosno prije članstva bio nešto veći, zbog samog statusa RH u odnosu na tržište, zajedničko tržište EU-a. Evo možda da samo pogledamo podatke, dakle ako gledamo koliko se njih bavi proizvodnjom u odnosu na recimo skladištenje robe, mogu istaknuti da je 14 zona u proizvodnji, pardon, prema broju poduzetnika su to podaci, dakle 46 poduzetnika je u skladištenju, u segmentu skladištenja, dakle može se reći da je nekakvo prevaga upravo na ovom drugom djelu. Nama bi bilo draže naravno da je prevaga na proizvodnom djelu a to možda pokazuje određene trendove u smislu prenamjene odnosno izmjene načina poslovanja samih korisnika u slobodnim zonama.
Hvala lijepo. I posljednja replika na vaše uvodno izlaganje, uvažena državna tajnice, kolega Željko Pavić, izvolite.
Poštovana državna tajnice, kad gledamo vaše izvješće, vidimo zapravo da iz godine u godinu nam pada interes za rad u poslovnim zonama, što je zapravo i razumljivo s obzirom na zakonsku regulativu, s obzirom na ulazak u EU, s obzirom na to da naši poslovni subjekti imaju mogućnost raditi drugačije, poslovati drugačije i zapravo nemaju više potrebe da rade u toj poslovnoj zoni međutim s obzirom da u toj zoni mogu raditi i stranci, odnosno da mogu raditi i strane pravne i fizičke osobe, evidentno je da nema niti s te strane interesa pogotovo ne iz EU-a jer u EU ima jako tih poslovnih zona u odnosu na Hrvatsku. Kad gledamo 72 poslovne zone u 27 država, od toga 11 u Hrvatskoj, znači interesa nema. Rekli ste da imate neke preporuke kako da se ti objekti odnosno ti prostori prenamjene, moje pitanje, da li te preporuke i da li te stimulacije daje poduzećima koja su u zoni ili preporučate da se to prebaci odnosno otkupi od strane lokalne samouprave pa da se onda od strane lokalne samouprave financira i da se izgradi poslovna zona?
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa svakako je, dakle tu se nekako rekla bih primaran je interes poduzetnika koji borave u slobodnim zonama s obzirom da oni naravno sami odlučuju u tome da li žele biti u jednom režimu poslovanja ili se žele orijentirati prema drugom režimu poslovanja, ovisno o njihovoj poslovnoj aktivnosti, dakle i kontaktima, poslovnim kontaktima koji imaju prema određenim tržištima. Ono što je možda bitno reći je da naravno, i seljenje poslovanja određenog poduzetnika sa jedne lokacije na drugu lokaciju nije najjeftinije dakle, u tom slučaju se oni mogu ukoliko se tako dogovore svi korisnici zone, mogu naravno zatražiti da se ona likvidira u postupku koji je za to predviđen i da se prenamijeni u drugu infrastrukturu međutim bitno je reći da tu ne dolazi do gašenja poslovne aktivnosti, dakle oni samo nastavljaju sa poslovnom aktivnošću na drugačiji način i sva infrastruktura i komunalna opremljenost zona koja je tamo prisutna se nastavlja koristiti i dalje, samo malo na drugačiji način.
Hvala vam lijepo. Ovim smo iscrpili sve replike, možete na mjesto. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Onda idemo sa raspravama u ime klubova. Prvi prijavljeni klub za raspravu o ovoj točki dnevnog reda je onaj GLAS-a i Centra. U ime kluba, govorit će uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite, kolegice.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicom, pred nama je Izvješće o poslovanju slobodnih zona u RH za 2019. godinu. Ajmo malo vidjeti zakon, dakle Zakon o slobodnim zonama je iz '96. godine, pa je mijenjan '99., 2000., 2005., 2008., 2013. i 2020. Od '96. godine pa do danas se je desilo puno, desile su se različite stvari. Između ostalog Hrvatska je postala i članica EU i sigurna sam da je to utjecalo i ono što i svaki put predlagatelj i kaže i na način djelovanja slobodnih zona i na način na koji je i na njihov značaj i na njihovu važnost. Dakle, šta su slobodne zone? One su dio poduzetničke infrastrukture koju čine poduzetničke zone, poduzetničke potpore, institucije, slobodne zone su jedne od potkategorija i imaju izuzetno veliku ulogu u stvaranju kvalitetnog korisničkog orijentiranog poduzetničkog okruženja u RH. Moram reći ono što sam rekla i na Odboru za gospodarstvo ovo izvješće koje dobijemo je standardno izvješće, napravljeno je vrlo kvalitetno i korisno jer između kvantitete i kvalitete vam je često velika razlika. Nekako robujemo uvijek da to bude debelo da ima 100-tinjak stranica, ali sve ono što je važno može se napisati i na nešto manje stranica. Dakle, ono što je bilo '96.-te i ono što se je izdešavalo kroz sve ovo vrijeme u odnosu na danas se je promijenilo. I to jednostavno mi moramo pratiti. To je nešto o čemu moramo voditi računa i vidjeti i vidimo i ono što su promjene koje su i u EU. Od 27 članica EU u 19 plus naravno RH postoje slobodne zone i najviše ih ima u Češkoj i u Bugarskoj. U Češkoj 8, u Bugarskoj 6 odnosno sad imamo dolje Poljsku 7 i Španjolsku, ali ove su mi bile tu na vrhu popisane pa mi je bilo jednostavnije se njih referirati. U Hrvatskoj ih naravno ima 11 od toga ih realno ima 8. I slobodne zone imaju svoju povijest i o tome trebamo voditi računa. Ono što iz ovog izvješća vidimo je slijedeće. A to je, da 3 slobodne zone su u određenoj fazi, dakle Krapinsko-zagorska je u postupku likvidiranja, Kukuljanovo je neaktivno kao slobodna zona, ali ima i to smo imali prilike i na odboru o tome čuti i razgovarati jer jednako tako ima na određeni način već i nekakvu budućnost i Splitsko-dalmatinska je u postupku likvidacije. Ono što je ovo izvješće pokazalo da ti postupci likvidacije dugo traju. Da je za Splitsko-dalmatinsku pokrenuto 2016., a da je još uvijek u tijeku i da do kraja 2019. za koju je izvješće ovo rađeno nije dovršeno iako kad malo vidite vezano za Splitsko-dalmatinsko ono od 2011. nije imalo korisnika, ali je na nekoliko lokacija, točnije na 4 lokacije i pitanje je uopće znate u jednom periodu je svako trebao imati slobodnu zonu, pa onda je pitanje vezano i uz to. I u Krapinsko-zagorskoj je jednako tako korisnik koncesije u studenom 2018. donijelo odluku o likvidaciji društva, a dovršeno je 2019., odnosno nije, 2019. još uvijek nije dovršeno. Kad vidite podjelu tih slobodnih zona, apsolutno dijelimo lučke slobodne zone i za njih je čak i za neku, mislim da je riječ o Pločama, ne da mislim nego je točno tako, je kompletna površina iskorištena. I očito slobodne, lučke slobodne zone imaju svoj potencijal. Ja ne mislim da, i skladišni potencijal nije potencijal. Dakle, sve ima svoj način, sve ima svoju nekakav razlog zašto je i to tako treba i čitati. Dakle, lučke slobodne zone zasigurno i dalje će tražiti još dodatnog prostora i dodatni potencijal. Vezano uz ove preostale slobodne zone, dakle to je podunavska slobodna zona Vukovar koja je vezana uz luku Vukovar i pitanje je dalje, dakle niz okolnosti ako krenemo razvijati i riječki promet, ako se tu krene nešto događati zasigurno će i tu biti potencijal. Slobodna zona luka Rijeka Škrljevo, zbog ograničenosti luke Rijeke i prostornih ograničenosti ona se razvija naravno na širem području i naravno nije to ništa čudno. Slobodna zona Zagreb će uvijek imati svoj neku priču, a tako i Osijek. Dakle, ja, bit će interesantno gledati koje izvješće za 2020. godinu iz razloga da vidimo što se u odnosu na slobodne zone i ovu nesretnu koronu i ovaj nesretni Covid gdje smo prisiljeni živjeti pod određenim uvjetima, što se je to dogodilo i koje su to promjene bile u našem gospodarstvu. Ono što je uvijek interesantno, vidjeti izvješća, interesantno je vidjeti ulaganja. Ako vi imate ulaganja u pojedine slobodne zone onda znači da te slobodne zone imaju budućnost. Ja ne mislim da su stvari, stvari treba gledati i nekako se vezati i uz promjene koje jesu. Od trenutka kad je Hrvatska postala članica EU slobodne zone su imale drugi značaj i drugu ulogu nego što su imali do tog trenutka. Treba se voditi računa da se prilagodi tu drugom značaju i drugoj ulozi. Ono što ja uvijek gledam i uvijek nastojim gledati sa aspekta prostorno planske važnosti. Vi ako ste imali slobodnu zonu, ako ste ju komunalno opremili, ako ste doveli komunalnu infrastrukturu, ako je taj prostor već u jednom trenutku konzumiran, onda je zasigurno puno bolje da se nekakve druge djelatnosti, nekakav drugi razvoj, nekakve druge priče dešavaju na takom prostoru koji je konzumiran, koji je komunalno opremljen nego da koristite neke nove prostore, to se zove one Brownfield investicije. Prema tome to zasigurno može biti potencijal razvoja, ali ono o čemu mi moramo voditi, moramo voditi računa da odgovaramo nekim novim trenucima, nekim novim važnostima ili nekim novim načinima na koje se odvijaju gospodarstvo. Gospodarstvenici će se baviti stvari koje će ima donijeti zaradu odnosno profit. Oni će prepoznati dakle tamo gdje će ulagat a ono što mi sa svoje strane trebamo napraviti je slijedeće. Vodit računa da su nam zakoni takvi da im to omogućujemo a ne onemogućujemo i voditi računa da jednako tako s niz propisa, niz aktivnosti, niz stvari budemo naravno vrlo ažurni i vrlo agilni. U ovom sažetku ovog izvješća, stoji jedan podatak koji je uvijek zanimljiv, zanimljiv je koliki je broj zaposlenih. Dakle, koliko zaposlenih imamo. I mi smo u 2019. imali 2 817 radnika što je nešto manje nego što je bilo u prethodnoj godini ali to je nešto što uvijek morate voditi računa da imate određene stvari gdje će biti više zaposlenih ljudi. Nakon ove nesretne korone ... [[Govornik se ne razumije.]] i nakon toga što su ljudi radili od doma i išli neke druge poslove, vidjet ćemo stvari koje su se promijenile. Zaključno, kao što sam i rekla na Odboru za gospodarstvo koje je matičan odbor vezan uz ovo izvješće, riječ je o jednom izvješću koje je napravljen na način na koji mislim da se izvješće o ovoj stvari trebaju raditi, to izvješće apsolutno za podržati i tu nemamo nikakve dileme, ali u raspravu uvijek je dobro raspravljati i o sadržaju tog izvješća i koristiti podatke koje u njemu dobijete da u budućnosti ne ponavljate greške nego da napravite nekakav iskorak prema boljem. Hvala lijepo.
Hvala vama, uvažena zastupnice Mrak-Taritaš. Slijedeći prijavljeni klub za raspravu po ovoj točki dnevnog reda je klub Domovinskog pokreta, u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govorit će uvažena zastupnica Vesna Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa, potpredsjednice Hrvatskog državnog sabora. Uvijek volim to reć „potpredsjednice“, veseli me, evo onako, čisto ženski pa ću i to istaknuti. Hvala lijepa na uvodnom izlaganju, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo ja ću pohvaliti ovo izvješće, mislim da je napravljeno stručno, koncizno i kao što je rekla i kolegica Mrak-Taritaš, ne treba robovati tom velikom broju stranica da bude neka debela knjiga, ponekad se može, ponekad manje je više, jel, tako da evo, sve pohvale onima koji su radili na izvješću. Slobodne zone kao i ostatak gospodarstva, čuli smo, znači imamo 11 slobodnih zona, 7 kopnenih, 4 lučke i nakon nekog prijelaznog razdoblja su one ustvari ostale zanimljive onima koji posluju sa tim tzv. trećim zemljama koje nisu u EU i nekoć je recimo najveća slobodna zona bila Varaždin, ona je ugašena 2016. i kao što smo i čuli, života još ima u tih 8 slobodnih zona. To su činjenice. Nekoć su i sjećam se uredi špeditera u Varaždinu su bili izuzetno snažni, veliki, ulaskom u EU, to se promijenilo, živimo u okruženju koje se mijenja, treba se prilagođavati, na to nas je naučila i ova epidemija jer u kratkom vremenu svi smo se morali de facto relativno brzo prilagoditi na nove okolnosti. Malo se tu spominjalo koliko dugo traju ti likvidacijski postupci, o tome smo razgovarali na Odboru za gospodarstvo kao matičnom odboru. Inače ti postupci traju dugo. Znači, i kad zatvarate jednostavni d.o.o., i to traje dugo, takvi su propisi, jednostavno taj proces traje otprilike godinu i pol, dvije dana ovisno koliko se njih žali, morate ispoštivati nekakve procedure, tako da iskreno bez obzira koliko to zvuči kad kažete u 3, 4 g. se to još nije riješilo, to ipak je sve u skladu sa pozitivnim zakonskim propisima koji se moraju poštivati, takvi su kakvi jesu, u konačnici ovaj Visoki dom ih je donio, jel. Ono što je ovdje znakovito, to je ta smanjena aktivnost, smanjeni broj korisnika, smanjeni obim poslovanja, znači 71 korisnik u 2019., to je manji broj u odnosu na prethodnu godinu i prihod od 1,69 milijardi kuna, koji je također nešto manji i to za 9%. Sve je to daleko od nekadašnjih poslovnih ostvarenja i ono što je mene nekako najviše privuklo pozornost, to je ta promjena u strukturi djelatnosti koje su našim slobodnim zonama a ona dosta zorno ocrtava i promjene u ukupnom našem gospodarstvu. Znači, nekoć su dominirale proizvodne djelatnosti i to metaloprerađivačka industrija tekstila, proizvodnja auto dijelova, znači radno intenzivne industrije a danas je to više skladištenje prateće usluge trgovina i nešto malo manje od 1/3 poduzetnika se bavi proizvodnjom. Sukladno tome se i smanjuje taj broj zaposlenih radnika u slobodnim zonama, treba istaknuti brojku koja je znači uprihodavana kroz izvoz, uključujući i prodaju na europskom tržištu od 913 milijuna kuna, znači slobodne zone imaju svoj prostor, one su još uvijek značajne ali kao što sam rekla, mene pomalo zabrinjava ta struktura koja je dobrim djelom odraz i te naše ukupne gospodarske slike i strukture gdje mi sve više postajemo to nekakve uslužno gospodarstvo, više je uslužnih djelatnosti i nije problem baviti se skladištenjem i trgovinom, ali činjenica je da nama nedostaje nam proizvodnja, nedostaje nam ta karika koja će dati našim svim proizvodima višu dodanu vrijednosti i doći ćemo do toga da mi ne prodajemo onda pšenicu, a uvozimo tjesteninu i smrznute pekarske proizvode, nego da smo mi ti koji prodaju proizvode od naše sirovinske osnove, od naše sirovinske baze po višoj cijeni jer smo dodali tu vrijednost, a to može samo industrija, to može samo proizvodnja. Moram se dotaknuti i onoga što je vrlo aktualno, a za područje iz kojeg ja dolazi i životno, a to je to gašenje šećerane, priznajem da me to pati, primijetili ste vjerojatno po mojim izlaganjima, to je 200 radnika koji više neće raditi i to je isto taj odraz, znači strukture gospodarstva gdje mi jednu takvu intermedijarnu gospodarsku granu napuštamo, bez obzira što problem nije od jučer, znači on datira još od 2017., pa čak i ranije, onda se intenzivirao, ali zašto nismo ništa učinili ranije i zašto smo sebe doveli u tu situaciju, to je ono, to je ono osnovno pitanje o kome trebamo voditi računa. Stoga me veseli kad čujem evo, od poštovane državne tajnice da slobodne zone, bez obzira što neke se zatvaraju, napuštaju, ali ostaje infrastruktura koja se onda koristi u neke druge svrhe, znači nije bačeno to što je uloženo i nismo uzalud iz radili, neće više biti slobodna zona, bit će poduzetnička zona. Ono o čemu bi morali voditi računa, to su znači nekakve tendencije jer ako imamo mlade poduzetnike poput Rimca koji traže halu za svoje novo postrojenje i obiđu sva ministarstva, obiđu znači sve i poduzetničke zone i ne nađu ju, onda se moramo zapitati, možda bi ipak trebali malo bolje oslušnuti tržite, tržišne trendove, i vidjeti koje su to potrebe naših poduzetnika, naših gospodarstvenika koji jednostavno onda mogu nešto napraviti i zaposliti, otvoriti nova, kvalitetna radna mjesta u tim poduzetničkim zonama. Često se tu govori, znači IT industrija, nove tehnologije, i treba voditi računa o tome, ali ne smijemo zaboraviti da je to samo 2% našeg BDP-a, pa čak i da to udvostručimo, to je tek 4% BDP-a, a da bi udvostručili znamo koji i financijski i ljudski napor se mora napraviti, stoga, ipak neke tradicionalne, prerađivačke industrije, poglavito prehrambeno prerađivačka industrija, gdje imamo sirovinsku bazu je ono gdje se mora, malo sam izašla iz teme, nadam se da neću dobiti opomenu, vidim da je to bilo aktualno danas, ali to su neki smjerovi gdje mi strateški se moramo odrediti i evo, za kraju, neću dužiti. Domovinski pokret će podržati ovo Izvješće jer kao što sam rekla i na početku, Izvješće je napravljeno kvalitetno i odražava nekakvo stanje stvari koje je takvo kakvo je, ali ono što treba istaknuti, to je da se, znači razmišlja dalje, da se ide korak dalje i da se ta infrastruktura koja postoji onda aktivira na neki drugi način koji je prikladniji položaju Hrvatske koji ona danas ima, a to je kao članica EU. Hvala.
Hvala vama. Nećete dobiti opomenu, jučer su, koliko sam čula, padale opomene kao i kiša, danas ipak malo sunčaniji dan. Nastavljamo s rasprava u ime kluba, u ime klubova. Sljedeći prijavljeni klub je onaj Kluba zastupnika SDSS-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Anja Šimpraga. Izvolite.
Hvala potpredsjednice HS-a, poštovana državna tajnice sa suradnicom, uvažene kolege i kolegice. Pred nama danas jeste Izvještaj o poslovanju slobodnih zona u RH za 2019. Zakonom o slobodnim zonama jasno je definirano što nam predstavlja slobodna zona i na koji način je označen i uređen promet robe i osoba. RH je po uzoru na druge zemlje u tranziciji iskoristila institut središnje državne gospodarske politike za rješavanje teškoća tranzicijskog perioda bez državnog ulaganja i bez državnog rizika osnivanjem slobodnih zona. Ovaj institut postoji već jako dugo i njime države nastoje riješiti probleme nezaposlenosti, povećati izvoz proizvoda i usluga, smanjiti uvoz, smanjiti emigracije mladih i stručnih kadrova, riješiti probleme gospodarskog razvoja nedovoljno razvijenih područja, intenzivirati robne tokove te povećati redovne izvore državnog proračuna. Međutim, možda i najveći problem, ako ga se može i tako nazvati je činjenica da u našim slobodnim zonama dominiraju poslovi dorade, a te se zone često koristi i za skladištenje nafte, automobila, šećera i drugih roba koje se uvoze u velikim količinama, a na koju se onda carinu i porez plaća tek kada izlaze iz tih zona. Slobodne zone u RH nemaju neku značajniju proizvodnju, kao što je to slučaj sa slobodnim zonama u zemljama u razvoju pa je pitanje u kojoj mjeri ispunjavaju svrhu zbog koje su stvorene. S ulaskom u EU, slobodne zone kod nas su izgubile na atraktivnosti. Poduzetnici koji su poslovali na njihovu području ostali su bez prednosti i posebnog carinskog i poreznog tretmana, promijenjena je i struktura djelatnosti jer prije ulaska u EU dominiralo je znatno više proizvodna djelatnost, a najviše su bile zastupljene metaloprerađivačka i industrija tekstila, proizvodnja auto-dijelova, dok danas prevladavaju skladištenje i prateće usluge te trgovina, a manje od trećine poduzetnika bavi se proizvodnjom. U 2019. g. u RH kako smo i čuli, bilo je evidentirano 11 slobodnih zona, pri čemu su zapravo 2 slobodne zone koje su osnovale županije, Splitsko-dalmatinska i Krapinsko-zagorska. U postupcima su likvidacije koje u oba slučaja još uvijek traju, dok je Slobodna zona Kukuljanovo na području Bakra i nakon dugog niza godina još uvijek bez ikakvih aktivnosti. Prema tome, u 2019. g. na životu je bilo 8 slobodnih zona. Poražavajuće zvuči da su izvan igre glavni igrači, kada govorimo o slobodnim zonama. Nekad najveća Slobodna zona Varaždin ugašena je 2016., a neaktivne Splitsko-dalmatinska i zona Kukuljanovo su površinski najveće i ne mogu se uspoređivati s ostalima jer se prva prostire na više od 2 milijuna četvornih metara, a druga na milijun. Kada se uzme u obzir da na području 27 država članica EU djeluje 72 slobodne zone, jasno je kako Hrvatska, bar statistički gledano, lider je sa 11 slobodnih zona. Čak i kada se izuzmu 3 neaktivne zone, uz Češku, imamo najviše slobodnih zona. Zanimljivo je zapravo kako Austrija, Belgija, Finska, Irska, Nizozemska, Slovačka i Švedska nemaju slobodnih zona, naročito kad uzmemo u obzir da je Irska zonom Shannon svojevremeno stvorila svojevrsni brand izvoznih slobodnih zona, kasnije nazvan „irski model“. Samo 2 od 8 aktivnih slobodnih zona nalazi se na istoku RH. Podunavska slobodna zona Vukovar i Slobodna zona Osijek. 2003. g. Podunavsku slobodnu zonu osnovali su trgovačko društvo Filir i Fond za obnovu i razvoj grada Vukovara. Koncesija je dana na rok od 25 godina od dana sklapanja ugovora o koncesiji, odnosno do 2028. Ukupni prihod korisnika Vukovarske slobodne zone u 2019. iznosio je skoro 300 milijuna kuna, što je nekih nepunih 12% više nego u prethodnoj 2018., dok su korisnici ostvarili dobit tek nešto manje od 50 milijuna kuna. Primarna izvozna tržišta bila su tržišta Slovenije, Italije, BiH te Australije. 6 korisnika Podunavske slobodne zone, što je za trećinu manje u odnosu na 2018. zapošljavalo je 302 radnika, iz napomenu kako dva korisnika nemaju niti jednog zaposlenika. U zoni se nalazi nekoliko referentnih tvrtki čije su matične kuće iz Italije te nekoliko domaćih tvrtki i tvrtki iz regije. 99% tvrtki je izvozno orijentirano i to je politika koja se želi i dalje provoditi, a glavni cilj zone je privući još korisnika koji se bave proizvodnom djelatnošću, kako bi omogućiti zapošljavanje novih djelatnika, što bi bilo od velikog značaja za ovo područje. I Osječka slobodna zona poslovala je u plusu, jer je 13 korisnika koji zapošljavaju 133 osobe u poslovanju ostvarilo dobit u iznosu od preko 8 milijuna kuna. Ove dvije slobodne zone nose skoro trećinu ukupne dobiti svih slobodnih zona. Slobodne zone nesporno donose određene prednosti i bez obzira na to što u Hrvatskoj slobodne zone gube privlačnost, ponajviše zbog kompliciranih administrativnih procedura, vođenja evidencija, ulaza robe, vozila i ljudi na području zona te kontrola, posljednjih godina broj zona u EU raste. Mogli bi reći da tržišta slobodnih zona u RH nije prezasićeno iako postoji 8 aktivnih zona i one su poprilično dobro teritorijalno raspoređene. Zone su nakon prelaznog perioda ostale zanimljive uglavnom onima koji posluju s trećim zemljama. Više puta smo ovdje pričali o potrebi revitalizacije potresom pogođenog područja Banije. Ne vidim nijedan razlog zašto ne bi u Glini, Petrinji ili Sisku ne bi se započeli s osnivanjem slobodne zone, primarno s korisnicima koji su orijentirani proizvodnim djelatnostima. Benefite formiranja slobodne zone osjetili bi zapravo svi i ovo područje, posebne državne skrbi, živnulo bi. Pored svih prednosti slobodnih zona koji daju pozitivni propisi RH, potencijalni korisnici slobodne zone mogle bi iskoristiti blizinu granice sa susjednom nam BiH, blizinu Zagreba, zagrebačke zračne luke, dobru cestovnu povezanost s ostalim dijelovima, a danas-sutra i autocestu Sisak-Zagreb. Poduzetnici s Banije imali bi centralno mjesto okupljanja, stanovništvo Banije dobilo bi priliku za zapošljavanje i početak novog poglavlja. Zbog svega navedenog, Klub zastupnika SDSS-a podržat će Izvještaj o poslovanju slobodnih zona, uz nadu kako će resorno ministarstvo i Vlada RH razmotriti formiranje jedne slobodne zone na području Banije. Hvala.
Hvala vama kolegice Šimpraga. Sljedeći na redu prijavljenih za raspravu je Klub zastupnika SDP-a, u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Željko Pavić. Izvolite kolega. Evo, sad kad se steknu uvjeti, nakon dezinficiranje. Može.
Poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege, uvažena tajnice. Evo, pred nama je izvješće na koje ne smijem davati nikakve prigovore s obzirom da smo već nekoliko puta čuli, a i sami smo to izrekli na odboru, da je izvješće zapravo u redu, ali ne smijemo vas previše hvaliti, znate, da se ne biste umislili pa da se sljedeće godine pokvarite. Znači izvješće je kratko, detaljno, doduše, ono što je mene zapravo, kad sam čitao prvi put izvješće, malo zabrinulo je to što stoji unutra podatak da su izvještaj napravili na temelju podataka koje daju korisnici u poslovnim zonama, tako da ukoliko i postoje nekakvi podaci koji nisu točni, onda to nije vaša odgovornost, nego odgovornost ljudi koji su vam dali pogrešne podatke zapravo, da biste ih uvrstili u ovo Izvješće. Naravno, evo, čuli smo već više puta danas što se sa tim poslovnim zonama dešava, znači zakon iz 1996. g. kad smo zapravo krenuli u te poslovne zone sa ciljem, odnosno slobodne zone, sa ciljem da bismo olakšali poslovanje našim poslovnim subjektima, kad su poslovali sa inozemstvom, sa ciljem da se ne plaća carina, da se ne plaća PDV, međutim evo otkad smo ušli u EU, takvih potreba više nema i naši poslovni subjekti su zapravo izgubili interes za poslovanjem u slobodnim zonama jer jednostavno i kompleksnost dokumentacije koje se tamo treba voditi i kontrole koje se tamo rade, s obzirom da roba ne smije izlaziti iz te zone koja je fizički ograđena, mislim da to zapravo u jednom djelu odbija naše poslovne subjekte da ukoliko baš ne moraju u njoj raditi, da onda tamo i ne rade. Čuli smo da veliki broj poslovnih subjekata je već izašao iz zona, jedan dio se sprema, neke zone su u stečaju, neke su neaktivne i ono što moram ovdje izreći, bez obzira na to što očekujem da će to napraviti g. Klarić da se ona praksa koja je u Bakru, primijenjena u vezi slobodne zone i prenamjene te slobodne zone u poslovnu zonu, mislim da je to odlična praksa i na tome treba raditi. S time da ono što sam pitao i tajnicu, da li postoje nekakvi naputci prema lokalnoj samoupravi i poslovnim subjektima, da li nešto napraviti ili ne napraviti u tom djelu da se zapravo to zemljište otkupi od strane lokalne samouprave, evo dobio sam odgovor se zapravo to prepušta poslovnim subjektima koji su u toj poslovnoj zoni pa nek oni odluče kako će i što će dalje, što je zapravo i normalno jer ne možemo ih prisiliti da rade nešto drugo, tim prije što su oni zapravo prisiljeni da nastave svoje proizvodne procese, bez obzira da li će biti u slobodnoj zoni ili će biti u nekoj drugoj poslovnoj zoni a znamo da seljenje iz objekta u objekat nije baš tako jednostavno, pogotovo ako imate velike pogone, proizvodne pogone. Naime, vidjeli smo i u izvješću otprilike oko 50% prostora u tim poslovnim zonama odnosno u slobodnim zonama se koristi za skladištenje robe a otprilike 50% za proizvodnju i cilj bi nam bio da ukoliko je to moguće, da privučemo još više poslovnih subjekata koji će raditi sa trećim zemljama, znači zemljama van EU-a, u te poslovne zone i da se ustvari proizvodnja odnosno možda dorada nekih proizvoda koji se trebaju doraditi a naše je tu znanje presudno pa možda ćemo tu uspjeti nešto napraviti. Ono što je još malo meni zabrinjavajuće je to što zapravo taj pad je evidentan, mislim preveliki je s obzirom na imamo 2 g. pa 20% je pada u odnosu na prethodnu godinu, to je dosta veliki pad i nadam se da nam se neće desiti da nam se poslovne odnosno slobodne zone u cijelosti ugase iznenada a bez da imamo strategiju izlaska iz te slobodne zone na način da se nešto poduzme jer ono što smo čuli i ranije, nije problem ako se svi vlasnici parcela u slobodnoj zoni odluče da će izaći iz te slobodne zone, međutim ako se odluči samo nekoliko, onda se treba ponovo raditi parcelacija, ograđivanje i naravno onda je i drugačiji carinski nadzor, što je zapravo problem za ove koji ostaju unutra a i one koji žele izaći bez problema jer ono zemljište više nije od koristi. Tako da imamo tu nekih dilema. Znači, ukoliko se zona u cijelosti gasi, nije problem, ukoliko svi vlasnici parcela koji su u toj slobodnoj zoni odluče izaći iz te slobodne zone, nije problem, ali ako je to parcijalno, parcijalni izlazak, onda to i može predstavljati veliki problem. Ono što bih htio predložiti i sugerirati ako je to moguće s obzirom na to da imamo dosta općina i gradova, ja govorim primjer za ove, za moj grad koji je evo, u kojem je zona u stečaju, a nemamo dovoljno prostora u poslovnoj zoni, sugerirao bi da se na neki način da preporuka ili da se na neki način da se to regulira da zapravo grad sudjeluje u otkupu tih parcela i da zapravo nakon toga ponudi zainteresiranim poslovnim subjektima novi prostor zapravo u poslovnoj zoni jer ova zona koja je trenutno slobodna zona, ionako nije od koristi a infrastruktura koja je izgrađena se može iskoristiti za pametnije stvari. Na kraju bi još jedanput ponovio, izvješće je dobro i klub SDP-a će ga prihvatiti. Hvala.
Hvala vam, zastupniče Paviću. Idemo dalje sa raspravama, slijedeći na redu je Klub zastupnika HDZ-a. U ime kluba zastupnika HDZ-a govorit će uvaženi zastupnik Tomislav Klarić, samo da se steknu uvjeti i da, koristim priliku zahvaliti našim službenicima, zaposlenicima Sabora koji po cijeli dan vrijedno rade između ostalog i brišu ovaj prostor prije odnosno poslije i prije svakog govornika kako bismo zadovoljili sve epidemiološke mjere. Hvala vam.
Zahvaljujem, potpredsjednice. Štovane kolegice i kolege zastupnici, štovana državna tajnice sa suradnicom. Na početku prije nego šta konkretno na ovo prođem, malo ću prokomentirati jer smo prije pola sata dobili nekakvu kritiku sa strane nas određenih zastupnika koji počesto negodujemo iz razloga što se nekakva konkretna tema koja se odnosi na konkretnu izmjenu ili dopunu zakona, pretvori u sve i svašta a najmanje ono o čemu govori to izvješće ili taj zakon ili te izmjene pa smo imali primjer jučer da zbog jedne rečenice, jednog članka u Zakonu o željeznicama smo raspravljali čitav dan a ništa konkretno nismo rekli pa smo vidjeli svega i svačega a najviše ničega. Kako su moji prethodnici rekli, a ovo sam počeo uvodno tako govorit iz još jednog razloga jer me počesto smeta koliko olako prelazimo preko teme koje su životno važne za RH, za sve naše građane, one se odnose na gospodarstvo. Nedavno smo imali sličnu ovako popunjenu sabornicu i sličnu ovakvu raspravu kad smo raspravljali o Zakonu o poduzetničkoj infrastrukturi. Dakle o zakonu koji itekako znači razvoj gospodarstva i svega onoga što će obilježit život naših građana u narednom periodu. I kad dođemo na ovo Izvješće o slobodnim zonama, ovdje smo zapravo imali čuti zaista lijepe, konkretne rasprave, evo od praktički od svih klubova, ne iz razloga što su pohvalile ovako izvješće nego što je ovo Izvješće doista pokazuje nešto o čemu bi ja volio reći par riječi jer često naši građani, kad čuju termin slobodna zona, to na neki način poistovjećuju sa nekakvom poduzetničkom zonom u nekom gradu ili općini, uopće ne razmišljaju o tome što ona u biti i znači. Državna tajnica je lijepo rekla na pitanje od jednog naših zastupnika kako je to da od 72 poslovne, odnosno slobodne zone u čitavoj Europi u kojih je uključeno ovih 11 naših, države poput Njemačke imaju 2 slobodne zone, Nizozemska pak nema niti jedne, kao Danska, Irska, i od one koja je imala vrlo uspješne, isto tako odustala, praktički, naših 11 zona nekako bodu u oči. Ono što se vidi u ovome Izvješću, a po meni je nekakav logičan slijed. Dakle sve te zone, pa i ona za koju ja zaista mogu puno govoriti, na Kukuljanovu ili Slobodna zona Škrljevo, upravo se vidi na ovoj posljednjoj stranici i mislim da je to nekakva budućnost slobodnih zona jer u tom grafičkom prikazu i onim brojevima se upravo vide konkretni podaci, evo, kolegica je maloprije detaljno razradila sve od zone, svake zona ponaosob, pa tu imamo podatke, da je od naknada za koncesije u 2019. ova Slobodna zona luke Rijeka na Škrljevu, uplatila 72,29%, da je Slobodna zona Zagreb uplatila 24%, Osijek 2,2 i vukovarska, ovih 0,2%. Na neki način to je upravo slika Hrvatske, ovakvom obliku kakav ona ima i upravo to da smo podunavska i sredozemna zemlja i da je na neki način to upravo smjer u kojem bi Hrvatska trebala ići, a zorni pokazatelji toga su ovo odustajanje od režima Slobodne zone u Varaždinu, ovaj dio priče koji smo mi u Bakru pokušali dati poduzetnicama još jednu pogodnost iako se ovdje brka, budući da je ova Slobodna zona Škrljevo koje je praktički uplatila najviše ove koncesijske naknade, pa i ta zona Kukuljanovo praktički na istoj lokaciji. Mi smo jednostavno željeli našim gospodarstvenicima u vremenu dok još nismo bili članica EU, ponuditi i još jedan takav vid poslovanja, bilo je nekakvih interesa, međutim, ulaskom u EU pokazalo se da to nema efekta i da interes gospodarstvenika u tom smjeru nije bilo toliko izražen, ali smo upravo u tih milijun kvadrata koji je na neki način bio namijenjen za potrebe slobodne zone, sa svom izgrađenom poduzetničkom infrastrukturom, od plinovode, ceste, infrastrukture, oborinske odvodnje, fekalne odvodnje, optike, telekomunikacije, osim, naravno, ono što propisuje Zakon o slobodnim zonama, dakle te fizičke ograde, barijere sa javnom rasvjetom koju po zakonu bi takva nekakva zona trebala imati. No, međutim, ovo govorim iz razloga jer svih ovih 11 od ovih aktivnih 8, dakle 2 se ne, kad se svedemo na ove 3, 4 zone koje po meni realno slobodne bi mogle egzistirati u Hrvatskoj i u narednom periodu i u narednim godinama koje su pred nama, definitivno ono što je dobro i što je generator budućeg razloga je prenamjena tog prostora upravo u smislu poduzetničkih aktivnosti, a sukladno onom zakonu o kom sam rekao da smo premalo govorili, a previše govorimo o puno nebitnih stvari, o Zakonu o poduzetničkoj infrastrukturi jer gro naših gospodarstvenika zahvaljujući Vladi RH, zahvaljujući onim kriterijima koji su bili promijenjeni, a vezano za indekse razvijenosti, kad se gospodarstvenicima omogućilo i privlačenje EU sredstava za izgradnju svojih objekata, svojih pogona su daleko privlačniji nego ove pogodnosti koje imamo u režimu slobodnih zona, a kao članica EU. Dakle, kad bi sagledavali koliko je sredstava iz EU fondova protekle 3, 4 godine uloženo na prostoru čitave Hrvatske, na, u brojnim poslovnim zonama, u izgradnji kako infrastrukture kod jedinica lokalne samouprave, strogo namjenskih za izgradnju poduzetničkih zona, u sufinanciranjima, omjerima 40-60% EU sredstava gdje su jedinice lokalne samouprave mogle isfinancirati sa 40%, europska sredstva 60% ili obratno, a u onom dijelu refundacije, upravo u ovom trenutku su i natječaji u ministarstvima za refundaciju ovih troškova koje ulažu jedinice lokalne samouprave i upravo je to jedan smjer razvoja gospodarstva na našem području. Nemojmo zaboraviti kako ponekad znamo čuti da poneko i zaplače, pa dolje u Rijeci da je uništeno nešto od industrije, činjenica je da industrija koja je u to vrijeme vladala, tipa Vulkana, tipa Torpeda, tipa tvornice papira ili u onom dijelu Koksare u Bakru, u onom dijelu koji je bila socijalistička industrija, i plansko nekakvo gospodarstvo, sad u ovim okvirima EU mi na taj način jednostavno ne možemo promišljati niti razmišljati i opet ponavljam ono što sam nedavno govorio i ovdje za ovog govornicom, kad sam govorio o Zakonu o poduzetničkoj infrastrukturi. Često se nekakav krimen na jedinice lokalne samouprave ili na gospodarstvenike baca ako se na neki način govori i o trgovačkoj djelatnosti, a ne samo o proizvodnoj djelatnosti. Dakle svaki moj, naš gospodarstvenik koji nešto proizvode, to nešto što proizvode mora negdje prodati. Dakle, sve je u nekakvoj logičkoj sferi, od same proizvodnje, od skladištenja, logistike, transporta pa i ono proširenog, jučerašnje rasprave o željeznici, u konačnici sa izgrađenom infrastrukturom, autocestama, koje su praktički u ovom trenutku sa Pelješkim mostom, sa tunelom Učka, sa budućom autocestom Rijeka-Žuta Lokva koja je na neki način se obrađuje pa i ovaj dio koji je izgrađen sad vezano za LNG, koliko god kritika bilo na njega, on u smislu ovog razvoja gospodarstva i pogodnosti u tom djelu, itekako puno znači. Dakle, primjer i ove slobodne zone na Škrljevu ili te na Kukuljanovu, kad govorimo o LNG-u, što on znači u budućnosti za razvoj takve zone od 5,6 milijuna kvadrata, u ovom trenutku je popunjeno blizu 4 milijuna, znači to da se sad opskrbljuje plinovodom Pula-Karlovac iz hrvatskog podmorja, tamo kod Pule. U ovom trenutku taj LNG iz Krka je pripojen, upravo spojen na cjevovod toga djela plinovoda Pula-Karlovac, dakle alternativni izvor plina za tu našu poslovnu zonu na Kukuljanovu je već praktički osiguran. Dal u ovom trenutku nam treba ta količina plina, ne treba, jer imamo plin Pula-Karlovac ali po popunjenosti svih 5, 6 milijuna kvadrata, itekako će trebati. Dakle, sve ono što su prijašnji prethodnici govorili, ja se zaista od srca zahvaljujem, se vidi da su proučili, da su pročitali i da na neki način promišljaju ono što bi trebali praktički svi mi ovdje u Saboru promišljati, gospodarstvo jer jedino je gospodarstvo, nova radna mjesta, sredstva koja ulaze u državni proračun, proračun jedinice lokalne samouprave, ono što može generirati razvoju države i ostanak mladih u ovoj predivnoj zemlji. Hvala.
Hvala vama, uvaženi zastupniče Klarić. Vidite da možemo kad hoćemo. I držat se teme i bit sadržaj i jezgroviti. Slijedeći Klub zastupnika koji se prijavio za raspravu, odnosno pardon, ne, završili smo s klubovima, ispričavam se. Krećemo s pojedinačnim raspravama, prva na redu je uvažena zastupnica Danica Baričević, izvolite.
Hvala lijepa, uvažena potpredsjednice. Uvažena državna tajnice, poštovane kolegice i kolege, sve vas skupa lijepo pozdravljam. U jednom djelu Izvješća o poslovanju poslovnih zona ističe se da iako poslovne zone posluju već duži niz godina, njihova funkcija i način poslovanja za dio javnosti ponekad predstavlja i nepoznanicu. Zbog toga je možda ovdje potrebno ponovit njihove osnovne značajke, o tome da se osnivaju temeljem koncesije koju daje Vlada RH do činjenice da se radi o posebno ograđenom i označenom djelu teritorija RH u kojem se gospodarske djelatnosti obavljaju uz posebne uvjete. U slobodnim zonama u RH najčešće će se obavlja skladištenje i pretovar robe, proizvodno-prerađivačka djelatnost, trgovina na veliko, te usluge servisa a trgovina na malo u slobodnim zonama nije dopuštena. U 2019. g. u RH čuli smo već više puta danas, bilo je evidentirano 11 slobodnih zona, od kojih su 2 tijekom cijele godine bile u postupku likvidacije, jedna je bila neaktivna, tako da je u 2019. zapravo bilo aktivno 8 slobodnih zona, što znači da nije bilo promjena u odnosu na prethodno izvještajno razdoblje. U izvješću je detaljno i razvidno prikazano poslovanje svih poslovnih zona temeljem prikaza broja korisnika zaposlenih i prohoda i ukupnog izvoza i izvoza u EU dobiti, a napravljena ne posebna usporedba s poslovanjem iz prethodne godine tako znamo da u 2019. g. u slobodnim zonama RH poslovalo je ukupno 71 korisnik, što je za 20% manje nego prethodne godine, 2018., a uzrok ovome padu broju korisnika je postupak upravo likvidacije krapinsko-zagorske slobodne zone s 11 korisnika koji je započet još u studenome 2018. U izvještajnom razdoblju, u svim slobodnim zonama bilo je zaposleno 2 817 radnika što je za 2,36% manje nego prethodne godine a u svakoj od 8 aktivnih slobodnih zona, prosječno su bili zaposlena 352 radnika, dok je korisnik slobodne zone prosječno zapošljavao 32 radnika. Ukupni prihodi svih korisnika slobodnih zona u 2019. g. iznosili su 1,69 milijardi kuna što je za 14% manje nego prethodne godine. Korisnici su ostvarili dobit u iznosu od 166,35 milijuna kuna ili za 10,57% više nego u prethodnom razdoblju. Ukupan iznos svi korisnika slobodnih zona u 2019. g. uključujući isporuku dobara na tržištu EU-a, iznosio je 913,7 milijuna kuna, što je za 9,30% manje nego u prethodnoj godini. Udio izvoza u ukupnom prihodu svih korisnika svih slobodnih zona u 2019. g. uključujući isporuku dobara na tržište EU-a iznosio je 53,9% dok je u 2018. g. taj udio iznosi 51,1%. Ukupna isporuka dobara na tržište EU-a svih korisnika slobodnih zona u 2019. g. iznosila je 370 milijuna, što je za 20,60% manje nego u prethodnoj godini a udio isporuke dobara na tržište EU-a svih korisnika u njihovom ukupnom prihodu iznosio je za 21,8% dok je u 2018. taj udio iznosio 23,7%. U 2019. g. nastala je obveza plaćanja naknade za koncesiju u iznosu od 774, 194,37 kn što je za 33,21% više nego prethodne godine a korisnici koncesija za slobodne zone podmirili su svoje obveze za 2019. godinu. Prikazani trend smanjenja broja slobodnih zona koje posluju u RH, ukazuju na to da slobodne zone nastavljaju s poslovanjem na lokacijama gdje za to postoji interes poduzetnika, korisnika slobodnih zona dok se na ostalim područjima okreću modelima poslovanja koji su prikladnije za njihove korisnike, uglavnom poduzetničkim zonama u smislu kako ih definira Zakon o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture. Zahvaljujem.
Hvala vama, uvažena zastupnice. Evo uvaženi zastupnik Ivan Budalić želim vam replicirati, izvolite.
Poštovana zastupnice, u vašem izlaganju vidljivo je da je u 2019. g. u slobodnim zonama RH poslovalo manje korisnika za nekih 20%. Ukupni prihodi svih korisnika slobodnih zona iznosili su 14% manje nego prethodnih godina. Koje je vaše mišljenje zbog čega je došlo zbog tog trenda smanjenja? Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče, da kazali ste ono što sam i kazala u raspravi, a što i stoji u samome zaključku, da je prikazan trend smanjenja slobodnih zona koje posluju u RH, ali se nastavlja tamo gdje ima interes. Interes je bio veći kad je RH nije bila članica EU i to je trend koji se događa, čuli smo jučer i na Odboru za gospodarstvo, događa od 2013. g., kako iskoristiti prostore u budućnosti, kroz prave i jače poduzetničke aktivnosti, vjerujem da će ih biti i da će ustvari gospodarska aktivnosti dovesti i ove prazne neiskorištene u svoju funkciju. Zahvaljujem.
Hvala vama. Nemate više replika. Sljedeća pojedinačna rasprava je ona uvaženog zastupnika Gorana Ivanovića. Izvolite g. zastupniče. Vaših 5 minuta.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Evo, nekoliko riječi, dolazim iz Osijeka, Osječko-baranjske županije, znamo da imamo slobodnu zonu koja je također, osnovana 1997. g. pa ću krenuti malo od kraja prema početku, mislim da je uvaženi zastupnik Klarić najbolje opisao stanje slobodnih zona ovog trenutka u RH, ako gledamo ukupan prihod, naša slobodna zona, zona Osijek ostvari svega 2% ukupnog prihoda, vukovarska još manje, negdje 0,8 i to nekako je ta Hrvatska o kojoj često raspravljamo ovdje u HS-u no mislim da su slobodne zone svojim osnivanjem u biti bila ona iskra koja je pokušala barem zapaliti gospodarske tijekove na prostoru, pogotovo istoka Hrvatske koji je, budimo iskreni i '97. g. još jedan dio teritorija Osječko-baranjske županije, istoka Hrvatske je bio praktički okupiran, mirna reintegracija je došla godinu dana nakon toga. Izlazimo iz ovog perioda od 25 godina i našoj slobodnoj zoni će isteći ugovor iduće godine, negdje u lipnju mjesecu, no ono što je bit i što je sigurno dobra ostavština je upravo to da imamo slobodne zone koje ćemo vjerojatno pretvoriti u gospodarske zone, imamo infrastrukturu, imamo zemljište, Osječko-baranjska županija je osnivač, odnosno vlasnik slobodne zone u Osijeku sa 96%. Imamo negdje ukupno oko 130 tisuća metara kvadratnih površine, da prevedemo u hektare, to je negdje oko 13 hektara, zona u Osijeku se nalazi na vrlo atraktivnom mjestu, ja bih rekao da je to u odličnom mjestu, na obali rijeke Drave, i netko je spomenuo, mislim da je gđa. Mrak-Taritaš spomenula da ne treba ni skladišta izuzeti od potenta koje gospodarstvo može imati, i benefita od toga. Smatram da je, evo, naravno, ulaskom u EU su se okolnosti bitno, bitno promijenile do onog trenutka dok nismo bili članica EU, to se vidi i po tablicama prometa gdje je naravno bilo puno, puno bolje i danas pojedini gospodarstvenici koji su ostali u zoni, naravno, u ovom posredovanju sa trećim zemljama, gdje se ne plaća PDV i carina, je li tako, ostvaruju tu benefite. Negdje oko 150 djelatnika je ukupno u našoj zoni u Osijeku i siguran sam, evo i kao zamjenik župana imao sam prilike biti na njihovim skupštinama, smatram da se dobar potencijal krije u tim slobodnim zonama, nadam se da se i razmišlja na taj način da se njih pretvori u gospodarske zone i da one budu, evo, neki magnet za privlačenje investitora na području Osječko-baranjske županije. Naravno, i Vukovarsko-srijemske, budimo iskreni, istok Hrvatske je zasigurno nešto što treba gospodarski itekako ojačati jer budimo iskreni, kad se podvuče crta, u svim pokazateljima, taj dio Hrvatske još uvijek zaostaje za Zagrebom i za onim što je bliže grada Zagreba. Stoga, evo uz sve ono što se ovdje imalo čuti, smatram da treba razmišljati već sada o onome što će se događati u lipnju iduće godine. Osječko baranjska županija, osječko-baranjski župan zasigurno naravno, i grad Osijek kao mjesto gdje se zona nalazi, imaju već određene planove, što sa zonom napraviti, kako ih staviti u funkciju, kako privući u nju što više investitora koji će svojim gospodarskim djelatnostima unaprijediti tijek gospodarstva na našem području. Evo, hvala lijepo.
Hvala vama. Zastupniče Ivanović, imate jednu repliku, izvolite uvaženi kolega Budaliću.
Evo, poštovana potpredsjednice, poštovani zastupniče. Iz vašeg izvješća vidi se da su slobodne zone u proteklih 25 godina bitno pridonijele razvoju gospodarstva na vašem području. Naravno, sami ste u vašem izlaganju rekli da su se okolnosti promijenile nakon ulaska Hrvatske u EU. Smatrate li da je moguće nastaviti s gospodarskim aktivnostima i nakon isteka koncesija od 25 godina? Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Ne da smatram da postoji li mogućnost, nego se jednostavno s tim mora nastaviti, to je nešto što samo po sebi već je stavljeno u funkciju. Naravno, okolnosti će biti nešto drugačije i rekao sam da je to dobra prilika, pogotovo za istok Hrvatske koji kažem, bitno gospodarski zaostaje. Nadam se i vjerujem i u pomoć i Vlade RH i premijera, naravno da svi skupa shvatimo da je ovo dobra predispozicija za nešto što se može očekivati u godina ispred nas. Hvala lijepo.
Hvala vama. Sljedeća na redu za pojedinačnu raspravu prijavljena je uvažena kolegica zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite zastupnice.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice HS-a, uvažena državna tajnice sa suradnicom. Dakle, da ponovim zaključno ono što sam rekla i u ime kluba, riječ je o jednom izvješću koje zaista daje sve podatke da možemo raspravljati o ovoj temi. Inače, u posljednje vrijeme je sklonost ovog HS-u da se odlučuje što je tema ili što nije tema i da se odlučuje kad je rasprava dobra ili kad rasprava nije dobra. Svatko od nas je saborski zastupnik, svojim riječima govori na način na koji govori i zastupa određene ideje i interese, imamo saborskih zastupnika opće prakse koji se razumiju u sve, a imamo saborskih zastupnika koji imaju određene teme i na tim temama se javljaju o tome da govore i to je tako i bilo i u ovom sazivu Sabora i bit će. Ja ću se vratiti zaista što je tema ovaj rasprave, a to je Izvješće o slobodnim zonama. Tamo negdje početkom ovog stoljeća, oko 2000., 2001., ja sam dobila na poklon jednu knjigu koja je bila arhitektonska, prostorno-planerska i koja je govorila o tome kakvi će se gradovi graditi u budućnosti i što će u tim gradovima biti i kako će se prostor koristiti u budućnosti i jedna, bilo je niz autora i jedan autor je zapravo govorio o tome da će se u budućnosti graditi gradovi sa zgradama u kojem ćete vi stanovati i nećete imati uopće potrebu izaći iz svog stana van, sve potrebe, odnosno iz zgrade van, da budem točnija, sve potrebe ćete moći ostvariti u svojoj zgradi, imat ćete link na kulturna događanja, imat ćete sport, moći ćete raditi i sve ostalo. Moja prva misao kad je to bilo je bila pa nema veze, možda i takvi gradovi budu u budućnosti, ali gdje ću ja biti, davno ću već biti na Mirogoju ili negdje kad to tako bude. Ova korona nam je zapravo pokazala da to što sam ja pročitala u toj knjizi, ima tome 20-tak godina, nije daleko od stvarnosti. Ja jednako tako gledam i na ove slobodne zone. Dakle, '96. g., dakle Zakon o slobodnim zonama iz '96. g., '96. g. kad su bile slobodne zone, bile su apsolutno u drugim uvjetima i na drugi način. 2021. mi o tom slobodnim zonama jednako tako trebamo gledati na drugi način. Ja moram priznati da uvijek i razmišljam u slikama i radim u slikama i uvijek u prostoru Hrvatske gledam koji su potencijali jer mi iz svega trebamo, iz ovih izvješća, ova izvješća se ne pišu na način da bi mi imali razlog sjediti u Saboru, da bi tu imali pokazivanje tko je od nas pametniji ili manje pametan, tko je pročitao, koji nije pročitao, nego ja ta izvješća čitam na način da vidimo što treba raditi i činiti u budućnosti. Jednako tako, i temu slobodnih zona u smislu korištenja prostora, ja gledam na način da što treba činiti u budućnosti. U budućnosti, ovaj tip slobodnih zona, kakve su bile '96. ili kroz proteklih 25 godina, stvari su se promijenile. Način se je promijenio, Hrvatska je postala članica EU, svaki posao koji radite je dobar posao. Ne treba tu ni izuzeti uloga jedinica lokalne samouprave koje imaju interes da imaju određene zone gdje će netko raditi. Najgore što se može desiti je da imate prostor na kojem nitko ništa ne radi. Potrošili ste prostor, za jedinice lokalne samouprave u krajnjoj liniji, moraju održavati cestu tog prostora, moraju plaćati javnu rasvjetu, ako vi ne koristite, najbolje uređeni stan, možete imati najbolje uređeni stan, imate ga 5 godina, ako 5 godina ne koristite, nakon 5 godina kad ulazite u taj stan, ako ništa drugo, morat ćete sustav grijanja provjeriti, prekontrolirati. Ja tako razmišljam i o prostoru na kojem su slobodne zone. One slobodne zone koje imaju potencijal će se razvijati i dalje pod nekim drugim uvjetima. Ono što je naš zadatak je zadatak ministarstva koje je ovdje da prostor na kojem su bile slobodne zone gdje više nije bilo perspektive, da je to prostor na kojem se omogućuje nekakva druga djelatnost i nekakav drugi rad. Jednako tako, dakle to je onaj potencijal koji imamo. Ja sam s ove govornice izrekla nedavno jednu činjenicu, zamislite da dođe netko i kaže hoću napraviti tvornicu dječjih igračaka. Što im možemo ponuditi, što im možemo reći, o čemu moramo govoriti? Ja moram priznati i sadašnje slobodne zone i one koje su u likvidaciji, a riječ je o 3 slobodne zone, ali i prostori i vrijednost koju imamo, koji upravljamo, koji može omogućiti, ne samo razvoj jedinica lokalne samouprave nego i razvoj poduzetničke djelatnosti u Hrvatskoj. Hvala vam lijepo.
Hvala vama zastupnice Mrak-Taritaš. Sljedeća po redu pojedinačna rasprava je ona uvaženog zastupnika Damira Habijana. Izvolite uvaženi zastupniče.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo ja ću se samo ukratko osvrnuti na ovo Izvješće o poslovanju slobodnih zona za 2019. g. Dakle već je dosta toga bilo rečeno, kako o broju trenutnih slobodnih zona, statističkim podacima, analizama, broju zaposlenih korisnika unutar zona, visini prihoda, dobiti, itd. Ja bi se zapravo referirao na nešto drugo i iskoristio ovu raspravu za jednu slobodnu zonu koja je prestala s radom 2016. g. Riječ je o Slobodnoj zoni Varaždin. Dakle, dosta zastupnika je ovdje spomenulo tu zonu i spomenula je da je 2016. g. prestala sa postojanjem, dakle kao slobodna zona. Netko sa strane možda bi mogao steći doma dakle da je spomenuta zapravo u jednom negativnom kontekstu pa bi ja zapravo samo želio pojasniti i reći nekoliko riječi o Slobodnoj zoni Varaždin, ali i onome što se zapravo desilo nakon njezinog prestanka režima dakle Slobodne zone Varaždin. U rujnu 2001. g. osnovano je dakle trgovačko društvo za upravljanje Slobodnom zonom Varaždin a u veljači 2002.g. Vlada RH donijela je odluku o davanju koncesije za osnivanje Slobodne zone Varaždin. Do 2016.g. odnosno do prestanka njenog rada u Slobodnu zonu Varaždin uloženo je preko 160 milijuna eura odnosno milijardu i 200 milijuna kuna što je u ovom trenutku još uvijek najveća i najuspješnija greenfield investicija u RH. Mislim da ne treba posebno isticati koliki je bio i koliki jest utjecaj Slobodne zone Varaždin na gospodarstvo Varaždinske županije. Kao što sam i uvodno rekao ulaskom Hrvatske u EU korisnici unutar slobodnih zona ostali su bez prednosti koje su osigurani institutom slobodnih zona u odnosu na tržište EU, stoga su zapravo svi korisnici se dogovorili i zatražili izlazak iz režima slobodne zone obzirom da su im uvjeti poslovanja izvan režima slobodne zone prihvatljiviji od uvjeta poslovanja u režimu slobodne zone. Obzirom da je kada gledamo korisnike u Slobodnoj zoni Varaždin 93% svog izvoza završilo upravo na tržištu EU. Ono što želim posebno naglasiti kako niti jedan korisnik Slobodne zone Varaždin nije prestao s radom, štoviše sva trgovačka društva nastavili su sa radom na vlastitim lokacijama i nastavljaju sa zapošljavanjem, to su najavili i daljnje širenje na teritoriju nekadašnje zone odnosno štoviše neki su upravo najavili i nove potrebe za zemljištem i širenjem svoje proizvodnje i izvan same lokacije postojeće odnosno prijašnje Zone Varaždin. Ovo govorim iz razloga što činjenica da pada broj korisnika u slobodnim zonama ne znači da se trgovačka društva koja u njima posluju zatvaraju svoje pogone ili da otpuštaju radnike. Sigurno neće ta trgovačka društva uzeti sa sobom proizvodne hale i otići nego neće preko noći otpuštati radnike u upravo iz tog razloga navodim i naveo sam ovaj primjer Slobodne zone Varaždin koja je i nakon prestanka rada u formi slobodne zone nastavila raditi na način da su nekadašnji korisnici i dalje na tom prostoru i razvijaju svoju djelatnost te zapošljavaju radnike. Druga stvar koju bi želio spomenuti, a o čemu smo zapravo ko što je rekla državna tajnica razgovarali na samom Odboru za gospodarstvu jest ove dvije zone koje su u likvidaciji. Tu se možda u jednom isto malo možda i nezgodnom kontekstu spomenulo i ministarstvo pa bi ovdje želio istaknuti kako sam tijek likvidacijskog postupka odnosno dugotrajnosti istog nije u domeni ovoga ministarstva, već naravno ovisi o složenosti samog likvidacijskog postupka. Članovi društva su ti dakle korisnika koncesije koji pokreću sam postupak likvidacije i o njihovoj aktivnosti ili možemo reći neaktivnosti, pripremi dokumentacije i ostaloga ovisi i sam tijek likvidacijskog postupka. Također u tom postupku potrebno je naplatiti sva potraživanja, namiriti sve eventualne vjerovnike, unovčiti imovinu i tek tada po izradi tog završnog financijskog likvidacijskog izvješća stvoreni su i uvjeti za završetak likvidacijskog postupka te brisanja iz Sudskog registra. Evo tek toliko, obzirom da kažemo ove dvije stvari su možda danas spomenute u jednom negativnom kontekstu pa evo da ne bi ostalo u zraku. Hvala lijepo.
Hvala vama uvaženi zastupniče Habijan. Završavamo sa pojedinačnim raspravama. Sada imamo dvije završne rasprave koje su prijavljene. Prva u ime Kluba zastupnika SDP-a bit će ona uvaženog zastupnika Željka Pavića. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena potpredsjednice, zastupnice i zastupnici. Ja bih samo htio malo se vratiti na raspravu s obzirom da je to nekako izmaklo kontroli pa smo svi skupa otišli iz slobodnih zona, otišli smo u poslovne zone i razmišljanja su tu počela o poslovnoj zoni na jedan čudan način odnosno o slobodnoj zoni na jedan čudan način da kaže jedna kolegica, ljudi izlaze odnosno poslovni subjekti izlaze iz slobodne zone zato što ne postoji interes. Ne radi se tu u interesu, radi se o tome da više ne postoji potreba. S obzirom da postoji subjekt više nema potrebe da posluje u uvjetima u kojima se posluje u poslovnoj zoni. Taj subjekt zbog lakšeg poslovanja izlazi iz slobodne zone i ide u poslovnu zonu. Zašto? Nema više poslova sa trećim zemljama, nema potrebe da mu se odgađa plaćanje PDV-a, nema potrebe da mu se odgađa plaćanje eventualne carine i odlazi u poslovnu zonu u kojoj može jednostavnije poslovati i to je kratko i jasno odgovor zbog čega zapravo gubimo subjekte u poslovnim zonama. Ukoliko će nam se desiti nešto novo, neka nova zakonska regulativa na nivou Unije ili ukoliko ćemo imati potrebe da drugačije nešto pratimo, vjerojatno će se opet te zone popunjavati. Mi kada smo ušli u EU smo zapravo izgubili evidenciju o tome koliko izvozimo u koju zemlju unutar EU, pa smo dobili onaj portal odnosno sustav Interstat u koji upisujemo podatke na temelju kojih sada prate što se izvozi u koju zemlju i što se uvozi iz koje zemlje i koji su nam prometi sa članicama EU. Međutim, ukoliko ćemo imati povećane poslove sa trećim zemljama, ja vjerujem da ćemo i dalje imati popunjavanje tih poslovnih zona kao što smo ih imali i početkom kada su te zone nastajale. Druga stvar koju sam još htio reći vezana je za samo poslovanje tih poslovnih zona. Svima nam je jasno da to jedno ograđeno područje na teritoriju Hrvatske u kojom se postupa sa robom drugačije. Roba ulazi unutra pod kontrolom carine i izlazi pod kontrolom carine, bez toga nema ulaza, nema izlaza. I zbog toga oni koji ne moraju koristiti tu zonu izlaze iz te zone van. Komplikacija je sa ulazom, sa izlazom i sa manipulacijom sa robom. Ja vjerujem da one molbe ili sugestije koje smo uputili prema ministarstvu u vezi slobodnih zona i u vezi aktivnosti koje bi možda bile dobro da se provedu prema lokalnoj samoupravi da će to biti prihvaćeno jer smatram da područja koja su trenutno zahvaćena slobodnom zonom i koja su već i uređena i ograđena i u jednom dijelu možda i infrastrukturno opremljena bilo bi šteta da propadnu i da poslovni subjekti moraju tražiti neka druga područja, ukoliko su ta područja stvarno slobodna i ukoliko se može na tom dijelu ponovo osposobiti proizvodnja bez da postoji ona manipulacija kakva je manipulacija robom, kakva je predviđena u slobodnoj zoni. I ono što sam rekao prihvatit ćemo vaše izvješće. Hvala.
hvala vam lijepo uvaženi zastupniče Paviću. I sada je na redu Klub zastupnika HDZ-a, završna riječ uvaženi zastupnik Klarić. Izvolite.
Evo poštovane kolegice i kolege. Da ne bi ostalo u zraku i da mi na neki način zaključimo ovu točku dnevnog reda u kojem je očito da ćemo se svi konsenzusom i složiti da je izvješće dobro i da je izvješće korisno. Ono za što sam se u ovom trenutku javio za riječ, svi koji komuniciramo sa gospodarstvenicima na neki način, pokrećemo određene aktivnosti kako bi im se olakšao rad, znamo koji je njihov najveći problem. Ja često znam reći da je ponekad manji krimen ako neko ukrade novac, da je puno veći krimen ako neko ukrade vrijeme i vrijeme je ono što se ponekad zna događat ovdje kod nas u RH što mi nikako ne bi smjeli dozvoliti i promišljati o tome da se ne čeka. Imamo ova dva slučaja o kojima je govorila državna tajnica koja traju već od 2018. u 2021. smo, gospodarstvo ne trpi da mu se krade vrijeme, to je stvar. Druga stvar je u zajednici europskih naroda sa novim okolnostima, moramo promišljat i na moderniji način, ne ograničavat ljude koji pokreću raznoraznim propisima jer to ponekad zna biti kontraproduktivno. Imamo slučajeva da i kod prostornog planiranja, o tome je nešto govorila i kolegica Mrak Taritaš da se neki način uspješnim jedinicama lokalne samouprave koje intenzivno pokreću gospodarstvo, kojima je prostor neophodno potreban da bi razvili gospodarstvo, a imaju tih mogućnosti u ovom dijelu i slobodnih zona i poduzetničkih zona da se prostor limitira nekakvim nazovi kvadraturama prostora u krugu 20 km, pa se pribrajaju prostori jedinica lokalne samouprave koji su si zamislili poduzetničku zonu, ali ne mogu aktivirati, imali smo onu uredbu odnosno one propise koji su ograničavali jedinicama lokalne samouprave da dobiju državno zemljište za razvoj tih poslovnih zona iz sličnih razloga. Imamo onaj dio koji se odnosi na '91.g. i upis putem državnog odvjetništva vlasništva zemljišta od jedinica lokalne samouprave na RH, ako je prema onom famoznom prostornom planu iz '91.tad bilo poljoprivredno zemljište tako da su brojne jedinice lokalne samouprave našle se u tom problemu da nešto što je u zemljišnim knjigama bilo vlasništvo jedinica lokalne samouprave. Možda nekom ovo zvuči da nije tema ove točke dnevnog reda, ali je itekako jer sve te slobodne i poduzetniče zone o kojima smo ovdje imali priliku čuti se nalaze na određenom prostoru i da bi bile aktivirane treba riješiti imovinskopravne odnose, treba srediti katastar, gruntovne knjige i sve ono ostalo što ide. Zašto će nam past broj slobodnih zona i past na onu mjeru koja je doista Hrvatskoj potrebna? Pa naprosto iz razloga jer idemo naprijed. Sjetimo se da su prije vlakovi vozili denčane pošiljke u onim G vagonima, da se pomalo ta priča gubi, da su nam skladišta ne samo u Rijeci nego ako pogledamo obližnjem Trstu nekada gdje se smještala ta roba u raznoraznim vrećama ili drvenim paletama praktički urušavaju naprosto iz razloga jer su kontejneri preuzeli tu ulogu i integralni transport, dakle moderniziramo se, a mi počesto ostajemo u nekakvim vremenima koja su iza nas, a ne promišljamo previše o onome što će nam se događat. A to što nam se događa, događa se upravo u ovom trenutku, a na neki način smo mi ovdje u ovom časnom Domu vinovnici svega toga što će se događati. Našim podržavanjem dobrih zakonskih rješenja, našim korisnim raspravama i našim amandmanima koje na neki način pokušavamo sa nekakvim svojim ili iskustvom ili znanjem poboljšati ono što će našim građanima omogućiti bolji život. Evo Klub zastupnika HDZ-a kao vjerujem i svi ostali klubovi će podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala vama uvaženi zastupniče. Ovime smo iscrpli listu prijavljenih zastupnica i zastupnika za raspravu o Izvješću o poslovanju slobodnih zona u RH u 2019.g. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem svima koji su sudjelovali u istoj, vama državna tajnice sa suradnicom također. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.