Poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 13. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Poštovane dame i gospodo, na današnju sjednicu su pozvani naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koje redovno prate rad našeg Doma, predstavnici medija. Na sjednicu su pozvani i predstavnici Državne regulatorne komisije za električnu energiju, Centralne izborne komisije BiH, Agencija za zaštitu ličnih podataka u BiH, Institucija ombudsmena za ljudska prava BiH, Tužilaštva BiH i Regulatorne agencije za komunikacije, čiji su izvještaji na dnevnom redu današnje sjednice. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Ja nemam najava o odsustvovanju sa današnje sjednice. Niko unaprijed nije najavio odsustvo. Trenutno je prisutno u sali 37 zastupnika. Konstatujem da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Kao što vam je naznačeno u pozivu za sjednicu, a u skladu sa članom 171. Poslovnika, na početku sjednice, prije rasprave o dnevnom redu, poslanicima će biti omogućeno postavljanje poslaničkih pitanja u usmenoj formi. U skladu sa članom 172. Poslovnika najave za postavljanje poslaničkih pitanja u usmenoj formi dostavili su sljedeći poslanici: Šemsudin Mehmedović, ministru sigurnosti, najava pitanja upućena je u pripremi 10. sjednice Doma, ali tada nije dat odgovor u usmenoj formi pa je konstatirano da će se odgovor zatražiti na prvoj narednoj sjednici Doma predviđenoj za postavljanje pitanja u usmenoj formi, i ima još jedno pitanje, to je za današnju sjednicu, to je pitanje predsjedavajućem Vijeća ministara BiH. Tako da će gospodinu Mehmedoviću biti omogućeno da danas postavi oba pitanja, i ono koje je bilo ranije i ovo danas, ukoliko naravno on želi, neka izabere sam koju soluciju želi; gospodin Mirsad Đonlagić, predsjedavajućem Vijeća ministara; Salko Sokolović, predsjedavajućem Vijeća ministara BiH i ministru sigurnosti BiH; Aleksandra Pandurević, predsjedavajućem Vijeća ministara BiH; Amir Fazlić, predsjedavajućem Vijeća ministara BiH i ministru civilnih poslova BiH; Maja Gasal- Vražalica, predsjedavajućem Vijeća ministara BiH i ministru vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH; Senad Šepić, predsjedavajućem Vijeća ministara BiH; Nermina Kapetanović, ministru civilnih poslova BiH; Predrag Kožul, predsjedavajućem Vijeća ministara BiH i Staša Košaraca, predsjedavajućem Vijeća ministara BiH. Ja vas obavještavam da je još uvijek u toku sjednica PIC-a na kojoj je prisutan predsjedavajući Vijeća ministara i on me je zamolio da vam prenesem ovo obavještenje i zamolio da se sa pitanjima koja se odnose na njega ako je ikako moguće sačeka dok on ne dođe, ne završi tu sjednicu PIC-a, naravno, ukoliko neko ispred Vijeća ministara drugi ne bude davao 2 odgovore na postavljena pitanja. Kod svakog pitanja ja ću, dakle, postaviti pitanje predstavnicima Vijeća ministara vezano za to ko će davati odgovor. Dakle, ove najave su u skladu sa članom 172. Poslovnika dostavljene predsjedavajućem Vijeća ministara BiH i onom članu Vijeća ministara BiH na koga se pitanje odnosi. I još jednom želim podsjetiti da je osiguran i direktan TV prijenos ovog dijela sjednice, a u skladu sa članom 171. stav 1. Poslovnika Predstavničkog doma. Sada možemo početi sa postavljanjem usmenih, gospodin Zaim Backović je tražio riječ. Izvolite gospodine Backoviću.
08. sam predao poslaničko pitanje i rekao da ga želim postaviti usmeno i ne vidim da ste me pročitali. Piše 24 sata ranije najava.
Hvala Vam lijepo gospodine Backoviću. Ja molim službe da provjere šta se dešava sa ovim zahtjevom gospodina Backovića. Mi nastavljamo sada dalje. Dakle, sada možemo početi s postavljanjem usmenih poslaničkih pitanja i davanjem odgovora. Riječ ima gospodin Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Kao što je predsjedavajući napomenuo ja i dalje očekujem odgovor na svoje zastupničko pitanje postavljeno na 1. sjednici u mjesecu aprilu, a koje se odnosi na držanje u Imigracionom centru osobe već oko 7 godina bez ikakvog izgleda šta u pravnom smislu riječi to znači i kada će biti okončana ova agonija ovog lica po imenu Imad Al Huseini. To je jedno jedino lice koje se tamo nalazi već sedmu godinu i ne bi trebalo da dobivam odgovor onakav kakav sam dobio da takvo lice pod tim i tim imenom ne postoji u nadležnosti Agencije za strance. Prema tome, ja očekujem i dalje odgovor na to zastupničko pitanje. Moje današnje pitanje je predsjedavajućem Vijeća ministara i naravno indirektno direktoru Agencije za prevenciju borbe protiv korupcije. Poznato je u javnosti iz medija da se desio slučaj prijavljivanja korupcije u institucijama BiH, tačnije u Fondu za povratak, koji je pod direktnom ingerencijom Vijeća ministara. Naime, Irina Lovrić je kao prvi zaštićeni prijavitelj korupcije, ... zaštićena od posljedica, zbog toga preživjela strašnu torturu na radnom mjestu i danas se bori sa licem koje je prijavila, a od strane kojeg je imala i fizički napad, što samo po sebi implicira suspenziju počinitelja do okončanja postupka. Naprotiv, lice, tj. direktor Agencije ili Fonda za povratak, koje je odgovorno Vijeću ministara, i danas obavlja isti posao i nakon dva mandata, iako je navodni počinitelj korupcije, ali i lice sa nasilnim metodama ne dozvoljava normalan rad prijavitelja koji je pod zaštitom Agencije za prevenciju brobe protiv korupcije i koje se bori sa svim posljedicama. Zbog toga postavljam pitanje predsjedavajućem Vijeća ministara – Do kada će takvo lice obavljati tako odgovoran posao i ponašati se suprotno svim zakonskim i moralnim normama, te zašto se ne postupa u ovom slučaju po zakonu kao i prema svim ostalim državnim službenicima. I naravno direktoru Agenije za prevenciju borbe protiv 3 korupcije – Šta uopće znači status zaštićenog prijavitelja korupcije i koliki je stepen zaštite, odnosno kakve sve uopće posljedice može imati prijavitelj, te kakva je poruka sa ovim slučajem i bh javnosti, ali i potencijalnim počiniteljima korupcije. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ispred Vijeća ministara riječ ima zamjenik ministra sigurnosti. Izvolite.
Dobro jutro svima. Uvaženi predsjedavajući, uvaženi dopredsjedavajući, uvaženi zastupnici. Znači, Ministarstvo sigurnosti je pripremilo odgovor na zastupničko pitanje uvaženog gospodina Mehmedovića. Znači, bilo je malo zabune oko imena. Znači, al-Masri tzv. Abu Hamza, navedeno od strane zastupnika u prvom pitanju, je Britanski imam koji je osuđen u Njujorku na kaznu doživotnog zatvora zbog optužbi za terorizam i takvo lice nije bilo predmetom rada organa nadležnih za sprovođenje zakona u Bosni i Hercegovini, što Vam je odgovoreno i ranije. Međutim, Imad Al Husein, sin Muhameda, državljanin Sirije, o kome je riječ, rođen 08.10.1963. godine, je stranac koji, na temelju pravosnažnog rješenja Službe za poslove sa strancima, ima, u skladu s člankom 99. stavak 2. točka a) i točka b) i člankom 102. stavak 4. i 6. Zakona o kretanju i boravku stranaca i azilu („Službeni glasnik BiH“, br. 36/08 i 87/12), određenu mjeru nadzora u specijalizovanoj ustanovi za smještaj i prihvat stranaca u Imigracionom centru. Radi se o strancu kojem je pravosnažnom odlukom oduzeto bh državljanstvo, pravosnažnom odlukom odbijen zahtjev za izdavanje odobrenja privremenog boravka u Bosni i Hercegovini, pravosnažnom odlukom odbijen zahtjev za međunarodnu zaštitu u Bosni i Hercegovini, a potom izrečena mjera protjerivanja s teritorije Bosne i Hercegovine i ostavljen dobrovoljan rok za napuštanje teritorije Bosne i Hercegovine, koji predmetno lice nije ispoštovalo, što je rezultiralo vezujućom provedbom odredbe Zakona u smislu određivanja mjere nadzora smještajem u specijalizovanu ustanovu za prihvat i smještaj stranaca do njegovog udaljavanja s teritorije Bosne i Hercegovine. Mjera nadzora nad predmetnim licem nije u suprotnosti s odredbama zakona, odredbama Evropske konvencije o zaštiti osnovnih ljudskih prava, pa potom i Direktive EU 2008/115, jer je određena sa ciljevima koji su kao takvi dozvoljeni, ne samo u skladu s domaćim zaknodavstvom, nego i međunarodnim konvencijama. U skladu s člankom 7. Zakona, procjena nadležne Agencije je da se radi o strancu koji predstavlja prijetnju za nacionalnu sigurnost Bosne i Hercegovine, nije se mijenjala do trenutka kada je imenovani postao predmetom rada Službe. Dok postoje zakonom propisani uvjeti za ovu mjeru predmetno lice imat će određenu mjeru nadzora ograničenja kretanja sve dok se ne steknu uvjeti za njegovo udaljavanje, bilo u matičnu zemlju ili sigurnu treću zemlju, obzirom na situaciju u Siriji, te presudu Evropskog suda za ljudska prava. Procedura iznalaženja sigurne treće zemlje je složen i dosta spor postupak, obzirom da se odvija putem Ministarstva inozemnih poslova BiH ka nadležnim organima trećih zemalja. Institut mjere nadzora ne može se nazivati lišavanjem slobode s obzirom na značajnu razliku koja se ogleda u činjenici da Imad Al Husein na svoj zahtjev može biti pušten iz Imigracionog centra ukoliko će ispoštovati niz pravosnažnih izrečenih odluka nadležnih organa u Bosni i Hercegovini, točnije ukoliko želi napustiti Bosnu i Hercegovinu jer ne ispunjava uvjete za zakonit boravak u ovoj zemlji. 4 Što se tiče navoda u pogledu njegovog lišavanja, njegovih građanskih prava, bitno je istaći da niti jedan pravno obvezujući akt u bilo kojoj državi, očuvanje javnog poretka ili javne sigurnosti ne stavlja iznad demokratske mjere države u odnosu na pojedinačno građansko pravo, posebno kada su u pitanju strani državljani. Mjera nadzora prema važećim pozitivnim propisima nije vremenski limitirana, što ima osnova u smislu činjenice da stvaranje uvjeta za udaljavanje stranca u izvjesnim slučajevima može trajati dugo. Trenutno važeće rješenje o izuzetom produženju nadzora kao i sva prethodna rješenja potvrđena su od strane drugostupanjskog organa Suda BiH, a potom kada je podnesena apelacija i od strane Ustavnog suda. Kad je u pitanju drugi dio odgovora, znači Ministarstvo sigurnosti nije bilo niti može biti predlagač Zakona o obavještajno sigurnosnoj agenciji, te u tom smislu kao organ izvršne vlasti cijenimo da nismo stvarno nadležni organ za pružanje odgovora na postavljeno pitanje u pogledu Zakona o obavještajno sigurnosnoj agenciji, te navedenih zloupotreba koje ste Vi kao zastupnik ovdje istakli. Hvala vam lijepo.
Hvala Vama. Gospodine Mehmedović imate li komentar? Izvolite.
Obzirom da je odgovor opširan ja bih molio da dobijem u pisanoj i pismenoj formi ovakav odgovor da bih se mogao očitovati, jer je očigledno da u tom pravnom vakumu mi se igramo sa ljudskim sudbinama. Znate, niko ne može precizno, jasno i glasno reći do kad će trajati ova agonija jednog čovjeka koji je, ne mora biti državljanin Bosne i Hercegovine, ne zna se više zapravo ni državljanin koje je zemlje, obzirom na situaciju u Siriji gdje, ukoliko bi ga protjerali šaljemo ga u sigurnu smrt. Prema tome, ja molim da mi se dostavi u pisanoj formi da bi se eventualno mogao očitovati i da predložim rješenja odgovarajuća u skladu sa odgovorom.
Hvala Vam lijepo. Evo, čuli ste predstavnici Vijeća ministara zahtjev zastupnika. Dakle, odgovor dostavite i u pisanoj formi. Imamo ovo drugo pitanje vezano za predsjedavajućeg Vijeća ministara. Vi niste bili u sali kada je čitano ovo pitanje, pa, radi se o slučaju gospođe Irine Lovrić, gospodin Mehmedović je postavio to pitanje, hoćete li Vi odgovarati ili će odgovarati neko iz Vijeća ministara, da znamo, dakle tu stvar. ____________(?) /nije uključen mikrofon Dakle, nemamo ovdje predstavnika Ministarstva koje treba da da odgovor. Molim da se za iduću sjednicu pripremi odgovor od strane Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice, kako je to najavio predsjedavajući Vijeća ministara. 5 Mi idemo dalje sa našim pitanjima. Gospodin Mirsad Đonlagić ima riječ. Izvolite gospodine Đonlagiću.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja koristim priliku da vas sve srdačno pozdravim, sve prisutne u dvorani. Dakle, moje pitanje se odnosi, odnosno upućeno je nadležnim pojedincima ili službama koje su, kako bih rekao, nadležne, odnosno odgovorne za ovo pitanje, a to se odnosi na službe u Predsjedništvu, Vijeću ministara i Parlamentarnoj skupštini BiH. Svima nama je jasno koliko su loše pa i opasne ceste u Bosni i Hercegovini. Po tim i takvim cestama jure vozila ili kolone sa upaljenim, treptajućim i rotacionim svjetlima dovodeći vrlo često ostale učesnike u saobraćaju u neugodnu poziciju, najblaže rečeno. Prilikom mimoilaženja sa tim automobilima od pratnje smo imali priliku čuti – skloni se ustranu i odmakni se od kolone. Obzirom na okolnosti dojam je da tih automobila ima više nego je normalno za očekivati, a od kolegice ovdje u Parlamentu smo u jednoj diskusiji čuli da se tokom dana i noći pred brojnim kafanama i restoranima u okruženju Sarajeva mogu susresti i vidjeti brojni službeni automobili. U tm smislu želim da postavim pitanje koje glasi – Sa koliko automobila raspolaže Predsjedništvo, Vijeće ministara i Parlamentarna skupština BiH? Kolika je nabavna cijena tih vozila, kao i kolika je starost tih automobila? Ko daje nalog za korištenje i način korištenja službenog automobila? Ko daje nalog za pratnju tim automobilima? Da li je regulisano u kom periodu dana se može koristiti vozilo i po kom propisu je regulisano njihovo ponašanje na cestama? Hvala.
Hvala Vama. Meni ovdje piše da je pitanje upućeno predsjedavajućem Vijeća ministara. Ja bih zamolio, zapravo zatražio od svih službi, i to treba da uradi služba Predstavničkog doma, na koje se odnosi ovo pitanje da se pripreme precizni odgovori na svako od ovih pitanja. Ovo su stvari koje treba da znamo i da imamo u vidu. Riječ sada ima gospodin Salko Sokolović. Pitanje je predsjedavajućem Vijeća ministara BiH i ministru sigurnosti. Izvolite gospodine Sokoloviću.
Hvala gospodine predsjedavajući. Koristim priliku da pozdravim sve prisutne kolege u Parlamentu, članove Vijeća ministara, medije. Moje pitanje je upućeno Agenciji za policijsku podršku, direktoru i Agenciji SIPA, takođe direktoru, a glasi, nezvanično sam obaviješten da je Agencija SIPA nedavno nabavila sedam novih automobila marke „Citroen“ – Tražim da mi se odgovori da li ste nabavljali ovakve automobile, koliko komada, koje je tačno marke i tipa i iz kojih, uslovno rečeno, planiranih sredstava, od kojeg isporučioca, po kojoj cijeni, te gdje je objavljen, ono što je najvažnije, javni oglas za nabavku u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama? 6 Ja sam ovdje u međuvremenu dobio odgovor od Agencije za policijsku podršku. Razmio sam i pretpostavljam da oni nisu u ovom predmetu, ali evo, htio sam i to da provjerim, radili u procesu nabavke ovih automobila, ali me živo interesuje informacija ili odgovor Agencije SIPA, odnosno direktora.
Hvala Vama. Riječ ima zamjenik ministra sigurnosti, gospodin Mijo Krešić. Izvolite gospodine Krešiću.
Hvala lijepo još jednom. Evo znači, ono što danas ovdje možemo, što mogu odgovoriti, je li, djelomično na Vaš upit, to je, znači, da Agencija za policijsku potporu nije nabavljala ta vozila. To Vam je dostavljeno, a mi smo uputili dopis SIPA-i da izvršimo, znači, provjeru navoda o eventualnoj nabavci, znači, odnosno o kvalitetnom odgovoru na Vaše postavljeno poslaničko pitanje i ono će biti na sljedećoj sjednici Vama dostavljeno. Znači, danas ovaj drugi dio Vam nećemo biti u prilici dati odgovor.
Gospodine Sokoloviću da li tražite da Vam se na idućoj sjednici da usmeni odgovor ili da dobijete odgovor u pisanoj formi. Izvolite, dajte Vaš komentar.
Pa dobro, ja bih volio da javnost zna da to bude u usmenoj formi ovdje na Parlamentu. Međutim, evo sad Vas pitam, gospodine predsjedavajući, zar nije bila obaveza direktora Agencije ili nekog iz službe da bude tu i da da odgovor na ovo pitanje? Ja uopšte nisam pitanje postavio direktno Ministarstvu sigurnosti, ni gospodinu Krešiću, zamjeniku ministra sigurnosti, već direktoru Agencije, odnosno onim ljudima koji su provodili ovu tendersku dokumentaciju. Evo, ubuduće, kažem, trebali bi adresirani ljudi, znači oni na koje se pozovemo da budu ovdje i da nam direktno daju odgovor. Hvala.
Hvala Vam lijepo. Gospodine Sokoloviću, ja samo želim da Vas sve precizno upoznam sa odredbom člana 171. Poslovnika koja govori o pitanjima zastupnika u usmenom obliku, koja kaže da zastupnici mogu usmeno postavljati pitanja Vijeću ministara BiH, odnosno pojedinom članu Vijeća ministara BiH na početku svake prve sjednice u mjesecu, prije rasprave o dnevnom redu uz izravan televizijski prijenos. To je, dakle, odredba i mi smo Vaše pitanje shodno ovoj odredbi proslijedili naravno Vijeću ministara BiH. To je jednostavno to. Ja bih zamolio Vijeće ministara BiH, zapravo zatražio od Vijeća ministara da se za iduću sjednicu Predstavničkog doma pripremi precizan odgovor na ovo pitanje i da se u usmenoj formi kako je to zastupnik tražio, a zamjenik ministra praktično u svom izlaganju najavio. 7 Sada riječ ima gospođa Aleksandra Pandurević. Pitanje je predsjedavajućem Vijeća ministara BiH. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi predsjedavajući. Ja nemam ništa protiv da na pitanje eventualno odgovori ministar finansija. Naime, moje pitanje glasi da na 6. sjednici Predstavničkog doma, usvojen je Zaključak kojim se zadužuje Savjet ministara da predloži izmjene i dopune Zakona o platama i naknadama u institucijama Bosne i Hercegovine kojim se ... pitanje naknada u upravnim i nadzornim odborima, komisijama i interresornim radnim grupama. Naime, iz odgovora Savjeta ministara, na moje poslaničko pitanje koje se odnosi na naknade za rad u upravnim i nadzornim odborima, vidljivo je da pojedini zaposleni u institucijama Bosne i Hercegovine na godišnjem nivou na ovo ime prime i do 30.000 maraka i da su naknade članova Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje neprimjereno visoke. Takođe u revizorskom Izvještaju o izvršenju budžeta institucija BiH za 2013. godinu dat je čitav niz preporuka koje se odnose upravo na pitanje regulisanje naknada. Pa mene zanima – Koje je aktivnosti preuzeo Savjet ministara, odnosno Ministarstvo finansija na realizaciji revizorskih preporuka i zaključaka Predstavničkog doma. Hvala.
Hvala Vama. Ministar finansija i zamjenik predsjedavajućeg Vijeća ministara, gospodin Bevanda. Izvolite.
Predsjedatelju, članovi Kolegija, uvaženi zastupnici, kolege iz Vijeća ministara, dame i gospodo. Ja moram reći da smo dosta kasno dobili ovo pitanje, međutim budući da sam upućen u tematiku, vi znate da smo dali detaljan pregled, baš na Vaše zastupničko pitanje, gdje smo identificirali apsolutno sva primanja koja imaju karakter ovoga što ste Vi rekli. Mi smo se ovim kao i revizijskim izvješćima ozbiljno se bavimo. Mi smo izradili dokument koji se zove Politika plaća i ja se nadam da će on uskoro biti usvojen na Vijeću ministara i proslijeđen Parlamentu, jer on će biti jedan sveobuhvatan dokument koji predlaže puno tih izmjena. Isto tako kod donošenja Programa rada Vijeća ministara za ovu godinu definirali smo sve one zakonske, zakone koje ćemo donijeti, a isto tako izmjene, niz zakona koji će vršiti poboljšanje i pomoći u još boljoj upravljivosti svih troškova. Isto tako na našem web sajtu su objavljeni svi pravilnici koji su stupili na snagu od 01.01. ove godine i po jako puno osnova donijeli su značajne uštede. Prema tome, dopustit ćete nam samo da jednostavno, i pored ovoga što sad kažem, Vama damo pismeni odgovor gdje ćemo navesti taksativno sve koje smo akte i mjere pripremili da uredimo stvari tamo gdje one do sada moža nisu bile uređene kako treba. Evo, hvala.
Hvala Vama. Da li gospođa Pandurević želi da da komentar? 8
Zahvaljujem predsjedavajući. Naravno, biću zahvalna ministru finansija da nam taksativno sve navede i da izbjegnemo situaciju da ovdje predlažemo neka parcijalna rješenja kako se kome dopadne, nekom da smanjuje plate, nekom da smanjuje naknade, da konačno sistemski uredimo tu oblast. I u tom smislu zaista ministra finansija podržavamo.
Hvala Vam lijepo. Idemo dalje. Gospodin Amir Fazlić ima pitanje predsjedavajućem Vijeća ministara i ministru civilnih poslova BiH. Izvolite gospodine Fazliću.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Moje pitanje glasi – Zašto je iz Federalnog Ministarstva zdravstva netragom nestao registrator prve registracije vakcine protiv hepatitisa B u Federaciji BiH sa oznakom 05-37- 380/01 od 07.08.2001. godine kad postoji i zakonska obaveza trajno čuvanje takve dokumentacije, te zašto Federalni Zavod za javno zdravstvo od momenta saznanja o događaju nije obavijestio javnost o nestanku dokumentacije iako znamo da se radi o problemu od javnog značaja? S obzirom na karakter pitanja od ministra civilnih poslova očekujem i tražio bih pisani odgovor ukoliko nije u mogućnosti danas dati usmeni odgovor.
Hvala Vam lijepo. Dakle, ovdje nije trenutno u sali ministar civilnih poslova, ali evo i zastupnik se u međuvremenu prilagodio ovoj situaciji. Ja tražim od Vijeća ministara da postupi po zahtjevu zastupnika i odgovor dostavi u pisanoj formi. Idemo na dalje postavljanje pitanja. Sada riječ ima gospođa Maja Gasal-Vražalica. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne. Molim Vijeće ministara da mi odgovori u kojoj fazi je procedura donošenja Odluke o certifikacijskom tijelu na nivou Bosne i Hercegovine? Donošenjem ove Odluke bi se moglo prići i zaštiti domaćih proizvoda, a posebno standardizaciji autohtonih proizvoda Bosne i Hercegovine poput livanjskog sira, travničkog, vlašičkog, hercegovačkog sira, kao i niz drugih autohtonih proizvoda Bosne i Hercegovine. Obrazloženje za ovo jeste da je provedena natječajna procedura i da su se prijavile dvije firme, koliko je meni poznato, i od dana prijave do danas nema odgovora da li je izabrana jedna firma, a Zakon o hrani, „Službeni glasnik BiH“, broj 50/04, koji je poslužio Agenciji za sigurnost hrane da predloži Vijeću ministara usvajanje Pravilnika o oznakama originalnosti i oznakama 9 geografskog porijekla hrane i Pravilnik o oznakama tradicionalnog ugleda hrane „Službeni glasnik BiH“, broj 27/10, kojima se detaljno propisuju zaštite oznaka originalnosti, oznaka geografskog porijekla i oznaka tradicionalnog ugleda hrane. Po tom pitanju nema nikakvih informacija i naši proizvođači su u iščekivanju već duži vremenski period. Hvala.
Hvala lijepo. Dakle, gospođo Gasal-Vražalica, ministara je na putu. Odgovor možete tražiti usmeno na idućoj sjednici ako želite, ili u pisanoj formi, samo mi kažite kakav zahtjev da ispostavimo Vijeću ministara, molim Vas.
Gospodine predsjedavajući. Ja rado ću se osvrnuti na svoja postavljena pitanja, ja sam na 2. ili 3. sjednici ovog tijela uputila pitanje nadležnom ministarstvu Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa, Uredu za veterinarstvo. Do dana današnjeg nisam dobila odgovor. Također moje pitanje – da li ja trebam četiri godine da sada ponavljam to isto pitanje zbog nepoštivanja poslanika ili zastupnice da se da adekvatan odgovor. Ako ću i ovaj odgovor čekati duži vremenski period onda ne vidim smisla postavljanju pitanja.
Hvala Vam. Nećete čekati toliko, naredna sjednica Predstavničkog doma je 30., tada možete dobiti odgovor u usmenoj formi ukoliko želite odgovor, u pisanoj firmi, ukoliko želite u usmenoj onda je to prva sjednica u idućem mjesecu, samo trebate da mi kažete šta da radim. Dakle, tražite usmeni odgovor, koliko sam ja Vas shvatio, na prvoj narednoj sjednici kada bude ovakav način rada.
Nije problem, može i pismeno. Hvala.
Molim vas lijepo, dakle do 30. ovog mjeseca, dakle do naredne sjednice tražim da Vijeće ministara, nadležno ministarstvo dostavi odgovor uvaženoj zastupnici. Sada riječ ima gospodin Senad Šepić, predsjedavajućem Vijeću ministara je pitanje. Izvolite gospodine Šepiću.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Moje pitanje je predsjedavajućem Vijeća ministara BiH. Mene lično, a iz razgovora sa većinom kolega ovdje koji sjede, dakle imamo te dileme pa bismo danas voljeli čuti odgovor na 10 ovo pitanje. Dakle – Šta je Vijeće ministara BiH do sada konkretno uradilo u procesu pripreme ... inicijalnog seta socioekonomskih reformi na koje se naša zemlja obavezala prihvatanjem Izjave o evropskoj opredijeljenosti BiH koju je Parlamentn prihvatio i koja je ključno rezultirala deblokadom evropskog puta i stupanjem na snagu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Evropske unije i Bosne i Hercegovine? Očekujem da odgovor sadrži sljedeće informacije: koje su to konkretno reforme; u kojem roku one moraju biti realizovane; ko je sve uključen u proces izrade istih; kakav će biti proces monitoringa i kakva je do sada bila uloga Parlamenta u ovim procesima? Kratko obrazloženje: Dakle, nakon dugog, dugog perioda blokade mi ponovo imamo evropski ... Prema istraživanjima ovo je najvažnija tema koju građani u Bosni i Hercegovini očekuju od nas. Dakle, naši građani, svi u Bosni i Hercegovini, hoće bolji život, hoće sigurnost za sebe i svoju djecu, hoće posao, hoće jednaku šansu za sve a ne korupciju, nepotizam, privatno porodično interesno pozicioniranje. Dakle, građani Bosne i Hercegovine hoće pravnu državu i zato očekuju ozbiljan pristup, upravo ovim pitanjima. Zato očekujem isto tako da institucije države Bosne i Hercegovine imaju u potpunosti transparentan odnos prema perspektivi u koju naši građani vjeruju. Stoga očekujem, evo dedatljniji odgovor na ovo pitanje. Hvala.
Hvala lijepo. Predsjedavajući Vijeća ministara, gospodin Denis Zvizdić ima riječ. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, uvaženo predsjedništvo, poštovane dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti i mediji, sve vas lijepo pozdravljam. Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Šepiću na postavljeno pitanje i o istom mogu reći sljedeće. Vijeće ministara je završilo sve potrebne procedure u vezi sa pripremom i izradom Inicijalnog seta socioekonomske reformske agende. Ta reformska agenda će biti danas na sjednici Vijeća ministara. Mi ćemo tu ekonomsko reformsku agendu danas usvojiti i sutra se očekuje i potpisivanje ekonomske reformske agende za Bosnu i Hercegovinu, odnosno za sve nivoe vlasti, obzirom da je riječ o jednom zajedničkom dokumentu Vijeća ministara, Federacije BiH i Republike Srpske, ali sa, naravno, jasno definisanim mjerama i aktivnostima koje su vezane za ustavne i zakonodavne nadležnosti svakog od ovoga nivoa vlasti. Kada govorimo o setu socioekonomskih reformi koje su vezane za nivo Bosne i Hercegovine iste su bazirane na Sporazumu za ... i zapošljavanje, na preporukama iz Izvještaja o napretku Bosne i Hercegovine za 2014. godinu, Programu rada Vijeća ministara, programima međunarodnih finansijskih institucija vezanih za nivo Bosne i Hercegovine i naravno Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. Predviđene reforme su za Bosnu i Hercegovinu vezane za nekoliko ključnih oblasti. Prva je održavanje finansijske stabilnosti i jačanje naplate prihoda, druga je konsolidacija tekuće potrošnje, treća ispunjenje javnog duga, četvrta je vezana za poboljšanje poslovne klime i povećanje konkurentnosti ekonomije Bosne i Hercegovine i peta je vezana za 11 vladavinu prava ... reformom javne uprave. Reforme će biti realizirane u rokovima od 3, 6, 9 ili 12 mjeseci u ovisnosti od kompleksnosti same reforme, broja mjera i aktivnosti koje trebamo provesti. Sve će biti, naravno, urađeno u saradnji sa međunarodnim finansijskim institucijama koje će nam pružiti potrebnu stručnu i tehičku i po potrebi finansijsku pomoć vezano za provedbu ovih reformi. To će biti ujedno i dobra prilika da zajedno sa njima se obavlja i potreban monitoring u smislu dinamike provedbe takvih reformi.č A kada govorimo o Parlamentu BiH moram kazati da ćete upravo vi, naravno, imati ključnu ulogu u provedbi ovakvih reformi jer vi ćete, naravno, usvajati, donositi i razmatrati zakone koji će proisteći iz predloženih mjera, politika i aktivnosti koje su definisane u ovoj reformi i koje će, kažem, po predviđenoj dinamici biti usvojene danas na Vijeću ministara, a očekujemo to, očekujemo zvanično potpisivanje da se obavi sutra u toku dana. Hvala.
Hvala Vama. Gospodine Šepiću imate komentar. Izvolite.
Pa evo, nismo nažalost čuli konkretno o kakvim se reformama radi ali ja želim da danas Vijeće ministara to usvoji. Federalna vlada je juče uradila jedan dio posla, očekujem da to urade i ljudi u entitetu Republika Srpska, ali ono što ovdje treba kazati, dakle, ovaj Parlament je usvojio Izjavu i preuzeo je odgovornost. Ovaj Parlament je također5 imenovalo Vijeće ministara i sve one koji pripremaju ... Ovdje sjede ljudi koji su i koji moraju biti glas naroda i građana koji su ih birali, dakle isti je takav slučaj i u drugim parlamentima. I zato bih, evo sada na startu samom, zamolio i predložio, a to sam predlagao i prije dva mjeseca, da se uloga i monitoring Parlamenta u procesu integracije, evropskih integracija mora jasno definisati. Dakle, ljudi koji sjede ovdje preuzimaju odgovornost, ljudi koji su usvojili i preuzeli na sebe odgovornost da će evropska perspektiva biti realizirana moraju u potpunosti biti uključeni u sve ove procese. Dakle, upravo sam iz tog razloga i htio danas da potaknem jedan ovakav pristup i očekujem da će on u narednom periodu biti u potpunosti ispoštovan. Hvala.
Hvala Vama. Gospođa Nermina Kapetanović. Ovo je pitanje ministru civilnih poslova. Ima li koga iz tog ministarstva ovdje? Gospođo Kapetanović Vi postavite pitanje pa ćemo zamoliti za iduću sjednicu, a nek se čuje, Vi ste svoj dio posla uradili. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ono ne mora biti upućeno striktno ministru civilnih poslova, može biti upućeno i uvaženom predsjedavajućem Vijeća ministara, premijeru Zvizdiću. Želim da pitam ministarstvo, odnosno Vijeće ministara – Kada će Vijeće ministara BiH pripremiti i u parlamentarnu proceduru, putem Vijeća ministara, uputiti Prijedlog zakona o osnovnom identifikacijskom broju sa 11 znamenki, odnosno brojeva, obzirom da je Bosna i Hercegovina 12 potpisivanjem a sada i stupanjem na snagu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju preuzela obavezu usklađivanja domaćeg zakonodavstva sa pravnom ... Evropske unije. Ja ću ovom prilikom ponoviti svoje pitanje od 28.07.2011. godine kada sam od ministra civilnih poslova insistirala da se takav zakon počne pripremati u Parlamentarnoj skupštini BiH iz razloga što je, vodeći računa o pozitivnom primjeru Republike Hrvatske koja je takav zakon napravila 2008. godine, i usvojila ga, uvodeći 11 znamenkasti broj što je zahtjev i osnovni princip Evropske unije koja ne želi da prometuje podacima sa zemljama koje imaju 13 brojeva u jedinstvenom matičnom broju kakav je slučaj sa Bosnom i Hercegovinom i mi smo jedna od rijetkih zemalja koja ima jedinstveni matični broj i nije uvela osobni identifikacijski broj. Vrlo je teško, dakle, komunicirati s njima, razmjenjivati podatke koji su vezani za građane i ustanove. U intresu Bosne i Hercegovine je da uradimo to što prije. Deset prvih znamenki je slučajno odabrano, jedanaesti je broj onaj koji je osobni broj određene osobe, ne daje se, dakle, uvid u privatnost određene osobe kakav sad imamo slučaj da imate u jedinstvenom matičnom broju, faktički otkriven datum vašeg rođenja, a uvođenjem takvog osobnog broja se štiti privatnost osobe, a to je strogi zahtjev Evropske unije. Ono što je za Bosnu i Hercegovinu jako interesantno i važno je da donošenjem ovakvog zakona će se uraditi opća informatizacija javne uprave, povećanje učinkovitosti državne administracije, stvaranje rasterećenja, odnosno administrativnih rasterećenja građana Bosne i Hercegovine, a ja znam da predsjedavajući Vijeća ministara u svom planu i ekspozeu to jeste naveo. Dakle, osnovni identifikacijski broj i takav sistem funkcionisanja predstavljaju najučinkovitiju mjeru u borbi protiv korupcije, što je jako značajno za Bosnu i Hercegovinu znajući o našem vrlo visoko rangiranom mjestu
Vrijeme.
po nivou korupcije, s obzirom da pruža bolji pregled nad imovinom građana i pravnih lica, kontroliše priliv i tok novca, što je ključan preduslov za transparentnu ekonomiju i sistemsko suzbijanje korupcije. I molim da se ovakav zakon počne pripremati u Vijeću ministara.
Hvala lijepo. Odgovor u pisanoj onda formi, ako se Vi slažete gospođo Kapetanović? Slažete se, dakle odgovor u pisanoj formi što je moguće prije. Sada riječ ima, samo da napomenem, dakle ministar civilnih poslova, to sam ostao dužan da kažem, je službeno odsutan, dakle on danas ne odsustvuje ni iz jednog drugog razloga nego zbog objektivne spriječenosti. Da i to znamo radi korektnosti. Riječ ima gospodin Predrag Kožul. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege i svi ostali nazočni, želim vam dobar dan i dobar rad danas. 13 Moje pitanje upućeno je predsjedavajućem Vijeća ministara i glasi – S obzirom na informacije koje dolazi iz Agencije za statistiku BiH o kašnjenju objave službenih rezultata popisa iz 2013. godine u odnosu na planirane rokove iz šestog mjeseca ove godine, tražim detaljnu informaciju oko trenutnog stanja vezano za obradu rezultata popisa, mjerama koje se poduzimaju kako bi se obrada okončala i objavili rezultati. Imajući u vidu značaj razultata popisa stanovništva za dalje gospodarske, političke, finansijske i razvojne aktivnosti države pitanje upućujem na predsjedavajućem Vijeća ministara. Ovo pitanje ja sam pripremio po već, po samom dolasku u ovaj Parlament, ali čekajući jedno razdoblje adaptacije tek sam ga neki dan uputio u pismenoj formi. I to je sasvim slučajno koincidiralo sa dolaskom međunarodnih statističara u posjetu našim statističarima i jednom javnom blamažom na tiskovnoj konferenciji, tako da je čitava naša javnost dobila dosta ružan odgovor na ovo moje pitanje. Dakako da ja očekujem, a ovaj Dom mislim to i zaslužuje, daleko ozbiljniji odgovor na ovo pitanje i konkretniji od Vijeća ministara, odnosno konkretno predsjedatelja. Ja ću bez obzira na određeni usmeni odgovor inzistirati na pismenom odgovoru na ovo pitanje iz jednostavnog razloga, osim ovih nabrojanih, pitanje popisa stanovništva mislim da je vrlo važno i za segment upravljanja ovom državom, a to je ipak naš posao. Mene ipak ovo pitanje u prvom redu zanima iz jednog drugog aspekta, iz aspekta moje lokalne zajednice, općina i županije iz koje dolazim, jer je za njih, a i za mene, ovo pitanje u prvom redu financijsko pitanje, pitanje raspodjele javnih prihoda, i rekao bih pitanje golog opstanka. Naime, kroz zadnjih 9 godina lokalna zajednica a i šira zajednica iz koje dolazim je brutalno pokradena po pitanju broja stanovnika na šta smo kontinuirano upozoravali. I kada smo konačno na ovom popisu dokazali to što godinama tvrdimo imamo šizofrenu situaciju da to nitko ne zarezuje.
Vrijeme.
Naravno, druga činjenica vrlo bitna – da imamo nevjerojatno i realnu opasnost, rekao bih, da rezultati ovog popisa nikad ne budu objavljini, budu bačeni. Ja mislim da tu opasnost na svaki mogući način moramo izbjeći.
Hvala lijepo. Predsjedavajući Vijeća ministara, gospodin Denis Zvizdić ima riječ. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Zahvaljujem se uvaženom zastupniku na postavljenom pitanju. U drugom dijelu svog pitanje gospodin Kožul je govorio o broju stanovnika kao jednom od kriterija za raspodjelu javnih prihoda u Federaciji. To naravno u ovom trenutku nema veze sa samim popisom i sa temeljnim pitanjem koje je postavio, ali evo, moram kazati da se u potpunosti slažem sa Vama i Vi ste u potpunosti u pravu kada kažete da popis prije svega treba posmatrati kao jedan od temeljnih dokumenata i instrumenata za izradu politika i strategija u oblasti ekonomskog, socijalnog i društvenog razvoja Bosne i Hercegovine i da on nikako se ne bi smio svoditi samo na pitanje nacionalnog izjašnjavanja onih koji su popisani, ali na žalost čini mi se da ovaj drugi segment je postao dominantan u, možemo slobodno kazati, u suštinski 14 bitnom dokumentu na kojem u svakoj razvijenoj zemlji ... počivaju i planovi i projekcije njenog društveno ekonomskog razvoja. Trenutno postoje različiti stavovi i različita mišljenja u dvije suštinske ili ključne stvari – u definiranju statusa rezidenta i u definiranju ukupnoga stanovništva, odnosno metodologije i načina na koji će se doći do obrade i konačnih rezultata u te dvije oblasti. Ono što mogu kazati kao moj osobni stav, na kome ću ja insistirati, jeste da bi bilo neophodno da se proces okonča u skladu sa zakonom, u skladu sa međunarodnim standardima, stavovima monitoring tima i na način da podaci koje dobijemo ... popisu Bosne i Hercegovine budu potpuno međunarodno uporedivi sa podacima koje su svojim popisom dobile i zemlje regiona i zemlje EU. Mislim da neće biti prihvatljive, a to je stav i EUROSTAT-a, bilo kakve interpolacije u već definiranim procedurama koje su bazirane na međunarodnim standardima. Pitanje popisa će se, naravno, naći na sjednici Vijeća minsitara odmah kada dobijemo pisane preporuke od strane EUROSTAT-a i, naravno, smjernica koje dobijemo od monitoring tima i delegacije koja je posjetila Bosnu i Hercegovinu, i svakako ćemo insistirati da se popis okonča u svom administrativnom i proceduralnom smislu i završi u najskorije vrijeme. I da konačno dobijemo dokument koji je izuzetno značajan kako bi mogli ozbiljno i odgovorno planirati naš ekonomski, društveni, socijalni i svaki drugi razvoj. Isto tako znamo da poslije ovoga popisa, najdalje za godinu dana, je potrebno pristupiti popisu u oblasti poljoprivrede, pravljenju određenih registara kako bi i ostale segmente našeg privrednog razvoja mogli bazirati na istinskim i stvarnim činjenicama, i na takav način raditi vrlo ozbiljne projekcije. Dakle, odmah čim dobijemo ove pisane preporuke materijal će biti, informacija na Vijeću ministara, a poslije toga ćemo se mi opredijeliti, dati jasne smjernice, ali one će isključivo biti utemeljene na zakonu i na zakonskim procedurama.
Hvala lijepo. Gospodine Kožul imate li potrebu da date komentar?
Pa, nema potrebe, ja ću biti zadovoljan kada rezultati popisa budu objavljeni a očekujem, evo uvažavam ovaj rok i sjednicu Vijeća ministara i potom očekujem pisani odgovor.
Hvala Vam lijepo. Dakle, zastupnik očekuje ipak i odgovor u pisanoj formi, tako da ja molim Vijeće ministara da taj odgovor dostavi koji će svakako biti mnogo detaljniji zbog vremena, jel', kojeg imamo po Poslovniku kada dajemo odgovore na ova pitanja. Sada riječ ima gospodin Staša Košarac. Pitanje je predsjedavajućem Vijeća ministara. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, želim da vas pozdravim, predstavnike Savjeta ministara. Pitanje upućujem predsjedavajućem Savjeta ministara – Zašto je i s kojim ciljem na 9. sjednici Savjeta ministara BiH, od 02. juna ove godine, donesena Odluka o imenovanju Tima za izradu dokumenta mehanizma koordinacije u Bosni i Hercegovini, s obzirom na činjenicu da od 15 2013. godine u Savjetu ministara postoji već urađeni Prijedlog mehanizma koordinacije na kome su, u skladu sa procedurama, radile skoro godinu dana, koji je bio prihvatljiv za većinu stranaka koji participiraju u aktuelnom Savjetu ministara? Da li je Savjet ministara BiH u ovom sazivu ikada razmatrao postojeći Prijedlog mehanizma kooridnacije i utvrdio šta u tom Prijedlogu nije dobro, odnosno zbog čega je potrebno imenovati novi Tim za izradu novog Prijedloga mehanizma koordinacije? Hvala.
Hvala lijepo. Riječ ima predsjedavajući Vijeća ministara, gospodin Zvizdić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Zahvaljujem se uvaženom zastupniku na postavljenom pitanju. Prije nego konkretno odgovorim na ovo pitanje moram, naravno, spomenuti jednu interesantnu stvar da je 2012. godine pokrenuta izrada novog mehanizma koordinacije iako je još uvijek postojala Odluka o mehanizmu koordinacije za poslove evropskih integracija Bosne i Hercegovine koja nije stavljena van snage, ali se ipak odlučilo da se radi na poboljšanom mehanizmu koordinacije. Tada naravno nije niko postavljao ovako slično pitanje zašto se derogira već postojeća odluka i postojeći mehanizam a ulazi se u izradu novoga mehanizma. Ali evo, sada je postavljeno takvo pitanje, koje je potpuno legitimno, i ja naravno ću vam odgovoriti na to pitanje. Vi u Vašem pitanju sugerišete da je mehanizam koordinacije koji je izrađen 2013. godine vjerovatno prihvatljiv za dio stranaka koji danas participiraju u Vijeću ministara, i to je, predpostavljem, tačno, ali ono što je ključno jeste da on nije prihvatljiv za sve. Dakle, on nije prihvaćen od strane Vlade Federacije BiH i samim tim ne zadovoljava baznu činjenicu da mehanizam koordinacije treba biti opće prihvaćen dokumenat za sve koji će na bazi njega usvajati i realizirati pravnu stečevinu EU. Zbog toga smo se i odlučili da pristupimo izradi poboljšane verzije mehanizma koordinacije koji će svakako biti baziran na dobrim i prihvatljivim rješenjima i iz mehanizma kooridnacije, odnosno dokumenta koji je urađen 2012., odnosno 2013. godine. I što je najvažnije, to posebno želim da podvučem, ovaj mehanizam koordinacije koji će izraditi Vijeće ministara u saradnji sa vladama entiteta, Brčko Distrikta i kantona će biti baziran na načelu potpunog uvažavanja zakonodavnih i ustavnih nadležnosti svih nivoa vlasti. Dakle, nivao države Bosne i Hercegovine, nivoa entiteta, Brčko Distrikta i kantona, svakako po onim poglavljima u kojima svaki od ovih nivoa vlasti ima ili izvornu ili podijeljenu nadležnost. Istovremeno će tijela koja budu definirana ovim mehanizmom kooridnacije biti u potpunosti kompatibilna sa onim tijelima koje predviđa, koja su predviđena da budu osnovana u skladu sa Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju. Dakle, to je Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje, Odbor za stabilizaciju i pridruživanje i konačno Parlamentarni odbor kroz koji ćete, naravno, moći pratiti, u potpunosti učestvovati i biti uključeni u sve poslove koji budu vezani za evropske integracije i konačno i za ekonomsko reformsku agendu koja će biti dio takvoga procesa. Dakle, po meni je važno da imamo stav i odluku da će mehanizam koordinacije u potpunosti uvažavati zakonodavne i ustavne nadležnosti i to sigurno stvara kvalitetnu pretpostavku da dogovorimo mehanizam koji će omogućiti prohodnost i ... preuzimanja i ... pravne stečevine EU u skladu sa nadležnostima svih nivoa vlasti, ponavljam – države Bosne i Hercegovine, eniteta, kantona i Brčko Distrikta. Hvala. 16
Hvala Vama. Gospodine Košarac imate li komentar?
Evo, veoma kratko ću. Ja sam u pitanju tražio odgovor da li je Savjet ministara u ovom sazivu ikada razmatrao postojeći Prijedlog iz 2013. godine i šta to nije bilo dobro u tom mehanizmu. Dobio sam djelimičan odgovor. Ja bih zamolio predsjedavajućeg da u pisanom obliku dostavi odgovor na cjelovito pitanje koje mu je postavljeno i koje je ovdje sačinjeno u formi poslaničkog pitanja. Hvala.
Hvala Vama. Evo, čuli ste zahtjev zastupnika. Molim da se tako postupi. Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo ja ću samo da kažem još sljedeće. Dakle, na samom početku današnje sjednice javio se sa pitanjem vezano za svoje pitanje uvaženi zastupnik, gospodin Zaim Backović a čuli smo i određene zahtjeve od strane uvažene zastupnice, gospođe hanke Vajzović za njeno pitanje. Samo, dakle, kratko da se pojasnimo. Dakle, pitanje koje je stiglo u službe ovdje od gospodina Backovića je bazirano na članu 170. Poslovnika koji govori o pitanjima u pisanoj formi. Ukoliko Vi želite da to promijenite onda bih zamolio da se za iduću sjednicu tokom ove sjednice službama izjasnite da se pripreme odgovori u usmenoj formi. A isto tako je i gospođa Vajzović uradila u svom pitanju. Zamolio bih vas zaista da danas tokom sjednice se očitujete Sekretarijatu Predstavničkog doma šta želite, dakle hoćete li promjenu ovoga što ste do sada uradili pa da za iduću sjednicu imamo pitanja u usmenoj formi. Nema rasprave o ovome, ja na ovaj način, na ovaj način ja zaključujem ovu tačku dnevnog reda. ZAIM
/nije uključen mikrofon/
Nema rasprave na ovu temu u ovom trenutku. Molim vas da se poštujemo, ja sam kazao. ZAIM
/nije uključen mikrofon/
Gospodin Backović, poslovnička intervencija. Izvolite.
U aktu koji sam ja predao piše – na osnovu člana 170. Poslovnika o radu. Član 170. stav 2. – poslanička pitanja se postavljaju usmeno ili u pismenoj formi. Naglasio sam kada sam predavao akt da pitanje želim da postavim usmeno, naglasio. Šta su u pisarnici napisali, ali sam naglasio da želim pitanje da postavim usmeno. 17
Hvala Vam gospodine.
... u skladu sa članom, stavom 2. člana 170.
Hvala Vam gospodine Backoviću. Da ne pravimo od ovoga problem niti dramu, ja poštujem Vaše pravo kada kažete da tražite odgovor usmeno na sjednici. Ja pozivam Vijeće ministara i tražim od službi da se za iduću sjednicu kada bude tačka dnevnog reda pripremi nadležno ministarstvo ili Vijeće ministara i da odgovor na ovo pitanje. ZAIM
/nije uključen mikrofon/
Dakle, Vi ćete ga postaviti a onda ćete dobiti odgovor na to pitanje. ZAIM
/nije uključen mikrofon/
Ako želite i da, gospodine Backoviću možete postaviti pitanje i danas. Izvolite, postavite pitanje.
Poštovani gospodine predsjedavajući. Ja kao zastupnik poštujem apsolutno sve. I ako sam pravovremeno predao i ovdje intervenisao i došao i pokazao pitanje sekretaru onda je korektno da kažete – izvolite postaviti pitanje a ne da me dovodite u poziciju da ja to nešto kao prisilno tražim. Ja to ne tražim. Ovdje se radi o realnim životnim stvarima. Ja sam pripremio iz 11 gradova fotografije ...
Počnite sa pitanjem gospodine. ZAIM
pa ću onda to pokazati kako izgleda i o čemu se radi, zašto ja ovo pitanje postavljam. Obzirom da se radi o komplikovanom pitanju ja ću ga pročitati. Poslaničko pitanje Ministarstvu komunikacija i prometa i Regulatornoj agenciji za komunikacije BiH. Članom 3. stav 4. Zakona o komunikacijama „Službeni glasnik“ br. 31/03, 75/06, 32/10 i 98/12 propisano je da Vijeće ministara i Regulatorna agencija za komunikacije BiH preduzimaju sve razumne mjere za promovisanje ... konkurencije i da osiguraju da ne postoji ugrožavanje ili ograničavanje konkurencije u sektoru telekomunikacija u skladu sa sektorskim politikama Vijeća minsitara. S obzirom da pojedini operatori telekomunikacija u 18 obavljanju svoje djelatnosti ne poštuju pozitivne zakonske propise na tražište telekomunikacija, postavljam poslaničko pitanje Ministarstvu komunkacija i prometa i Regulatornoj agenciji za komunikacije BiH – Da li poduzimaju odgovarajuće mjere u skladu sa svojim nadležnostima prema ovim operatorima koji neovlašteno postavljaju instalacije na stubove niskonaponske mreže Elektroprivrede BiH i stubove javne rasvjete? Na oko 22.000 stubova Elektroprivrede su neovlašteno postavljene instalacije kablovskih operatora a prema natpisima u medijima oko 10.000 stubova je neovlašteno zaposjednuto od strane samo jedne kompanije, to je Telemah, objavljuju kablovsku distribuciju bez dozvole. Prema navodima kablovskih operatora Telemah je cijele 2014. radio bez dozvole za kablovsku distribuciju na oko 100.000 ...
Vrijeme.
Pa niste mi dali na početku da govorim, mislim, dozvolite mi da ... pročitam.
Gospodine Backoviću nemojte, gospodine Backoviću, ja Vas molim, nemojte da,
Ovo je vrlo ozbiljno pitanje.
nemojte da pred kamerama, da pred kamerama pravimo bespotrebne scene ovdje. Ja Vas upozoravam samo na Poslovnik. Imate dva minuta vremena, šta ćete Vi za dva minuta pričati to je Vaša stvar. Hvala Vam lijepo. Molim Vijeće ministara da pripremi odgovor gospodinu Zaimu Backoviću na idućoj sjednici kako zastupnik bude kazao da li usmeno ili u pisanoj formi. Poštovane koleginice i kolege mi nastavljamo dalje sa radom. Povodom ove tačke dnevnog reda želim da ukažem jednu stvar koja se već uočava kao pojava, smisao ove tačke dnevnog reda, dakle ovog poslaničkog sata, nije u tome da se postavi pitanje i da se ostane bez odgovora, cilj je da se suoče stajališta onoga ko postavlja pitanje i onoga ko daje odgovor na pitanje i da se situacija raščisti. I ubuduće ćemo, dakle, voditi računa o tome da upravo postižemo tu svrhu koju je Poslovnik postavio. Ovo je, ja razumijem još uvijek na neki način uhodavanje, jer je ovo novum u odnosu na dosadašnju praksu Parlamentarne skupštine BiH, ali o ovome ćemo voditi računa, kako mi koji vodimo ovaj Dom, tako i Vijeće ministara koje je zapravo glavni subjekt davanja odgovora kada je u pitanju ova tačka dnevnog reda. Dame i gospodo u pripremi ove sjednice Doma održane su sjednice sljedećih komisija: Ustavnopravne komisije, Komisije za saobraćaj i komunikacije, Zajedničke komisije za ljudska prava, te sjednice zajedničkih komisija oba doma za usaglašavanje teksta zakona. Komisije su uredno uradile svoj dio posla i u pripremi ove sjednice. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda sjednice želim napomenuti sljedeće. S ranijeg dnevnog reda skinuta je: 19 Tačka 10. Izvještaj o stanju radijacijske i nuklearne sigurnosti za 2014. godinu – materijal Državne regulatorne agencije za radijacisku i nuklearnu sigurnosti, broj: 01,02-28-746/15 od 26.05.2015. godine, na zahtjev Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH. Zajednička komisija zakazala je sjednicu za 18.06.2015. godine na kojoj planira obaviti raspravu o svim materijalima Državne regulatorne agencije za radijacisku i nuklearnu sigurnost BiH. Zatražena je detaljna informacija o svim mjerama i radnjama vezanim za odlaganje otpada na području Trgovske gore. Na dnevni red su dodate: Tačka 14. Prijedlog odluke o imenovanju članova interparlamentarnih grupa prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju s parlamentarnim tijelima drugih zemalja – predlagač: Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine BiH i Tačka 15. Prijedlog odluke o izboru članova Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno-sigurnosne agencije Bosne i Hercegovine – predlagač: Kolegij Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Ko želi da govori? Gospodin Nikola Špirić. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, predsjedavajući Savjeta ministara, ministri, uvažene kolege i kolegice poslanici, cijenjeni gosti. Ja ću iskoristiti danas mogućnost člana 71. stav 1. Poslovnika, volio bi da to naiđe na razumijevanje, na tragu je upravo poslaničkog pitanja koje je postavljeno ovdje, ali ja mislim da te stvari neće biti moguće rješavati poslaničkim pitanjem. Ja mislim da s obzirom na situaciju u kojoj se nalazimo i da su izbori provedeni prije gotovo 8 mjeseci, ulazimo u deveti mjesec, apropo izjava najviših zvaničnika vlasti Bosne i Hercegovine, predsjednika partija kada je u pitanju evropski put i posjete komesara Hana, ja mislim da je bilo sasvim logično da danas bude tematska sjednica Državnog parlamenta posvećena Prijedlogu usaglašene agende apropo evropskog puta Bosne i Hercegovine koja proizilazi iz zajednički prihvaćene izjave. Kažem usaglašena, da ponovo se ne bi desilo da komesar Han odnese papir u Brisel a da Bosna i Hercegovina pokaže iste slabosti. Ja znam da to nije jednostavno, razumijem kolege u Savjetu ministara, i oni su kao i ja u moje vrijeme sjeli u autobus a izvađeni motori, a onda i mi kao poslanici uđemo u isti i naš evropski put je – điha, điha četiri noge, sve četiri krute, điha, điha mi idemo na daleke pute. Imam osjećaj da bi se to moglo, a žao mi je ako se to desi i ovaj put. Zato je moj prijedlog da ovu sjednicu danas prekinemo i da damo šansu da se pripremi tematska sjednica i da vidimo imamo li, a zašto je to još bitno, dakle različite su izborne jedinice, entiteti su izborni jedinice za ovaj Parlament, imamo li usaglašene stavove vlada entiteta. Čak mi ne bi smetalo možda da se sastanu evropske komisije, da se sastane, sastanu parlamentarne komisije koje se bave evropskim pitanjima. Jer ... dosta entitetskih parlamenata i državnog parlament, jer dato je dosta obećanja a nema pomaka. I ja inače mislim da ni jedan akt koji iz izvršne vlasti ide prema Briselu ili bilo kojoj adresi ne bi trebao da ode bez potvrde parlamenata entitetskih i Državnog parlamenta. Time bi izbjegli međusobne sukobe unutar Parlamenta. Živi bili pa vidjeli. Dakle, brzina na koju se ovo radi da bi komesar Han odnio bilo kakav papir iz Bosne i Hercegovine će kratko trajati ti 20 slavospjevi, ovdje se treba, treba se provjeriti da li uistinu postoji želja za raformama, da li postoji spremnost za reformama, ovdje ja pretpostavljam da ta Agenda sadrži i izmjenu zakonskih projekata.
Vrijeme.
Dakle, predlažem da to bude prva tačka dnevnog reda ukoliko, i da se prekine današnje zasjedanje dok to ne budemo imali, ukoliko ima spremnosti za to. Ukoliko nema vi ćete glasanjem pokazati na koji način mi to sve vidimo. Zapravo mi danas ne znamo da li su vlade entiteta, ja znam da ... razgovarale, usaglasile te dokumente.
Vrijeme, vrijeme, gospodine Špiriću.
I drugo, naravno ne pozivam nikoga na repliku, ja molim predlagača kao što je i prošli put smogao snage da povuče ovu, Predlog rezolucije o genocidu u Srebrenici. Iz kojeg razloga to činimo s punim pijetetom prema žrtvama, preživelim porodicama, itd.,
Vrijeme, vrijeme gospodine Špiriću, vrijeme.
ja mislim da ..., ja vas molim samo, ozbiljna je stvar da ne bi prizivao replike.
Sve možete kazati ozbiljno u tri minuta, molim Vas lijepo, poštujte.
Dakle, ja, pošto su dva pitanja, ja mislim da u Bosni i Hercegovini nije izgrađen toliki stepen povjerenja i tolerancije da bi smo se bavili raspravama o ovakvim rezolucijama i da ćemo napraviti veći problem od koristi. Da je kojim slučajem poslije '45. godine usvojena rezolucija o genocidu nad Srbima, ja mislim da ne bi bilo te države. Dakle, zato vas molim ...
Hvala Vam gospodine Špiriću. Riječ ima gospođa Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Hvala Vam lijepo, evo i tražim da se izjasnimo o tome, iako je ... tačka.
Hvala Vama gospodine Špiriću, hvala Vam, čuli smo Vas gospodine Špiriću. 21 Riječ ima gospođa Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi predsjedavjaući. Ma, ja ne znam da li je ovo baš i replika se može nazvati, evo konačno se slažemo sa SNSD-om po nekim pitanjima i slobodno mogu podržati sve što je gospodin Špirić rekao. I mi ih podržavamo, čak i ovaj njegov zahtjev za ovu tačku dnevnog reda. Međutim, kao što reče uvaženi kolega Špirić, sa ovoj, Savjetu ministara su izvađeni motori iz autobusa, pa ako smo im već izvadili motore iz autobusa mislim da im ne trebamo stavljati i kamen pod točkove i odlagati sjednice dalje i praviti dodatne zastoje. I u svakom slučaju podržavamo ovu tačku dnevnog reda, ali ne i da se sjednica prekida, neka se organizuje tematska sjednica. Hvala.
Hvala Vama. Gospodin Zaim Backović, replika. Izvolite gospodine Backoviću.
Trenutak u kojem se mi nalazimo, a tim prije što se radi o 20 godina o dešavanjima u Srebrenici i u skladu sa onim što je Evropski parlament kao rezoluciju već usvojio i sve zemlje koje su u našem praktično okruženju i u EU, kao i da će bezdilemno i UN usvojiti rezoluciju, tekst koji je predložen ne predstavlja samo tekst usvajanje Rezolucije o Srebrenici, nego tekst osude, koga je pročitao, genocida i svih zločina na bilo kom stanovniku Bosne i Hercegovine, bez usmjeravanja ka nacionalnoj, etničkoj i religiskoj pripadnosti. Hvala.
Hvala Vama gospodine Backoviću. Molim vas, riječ ima sada gospodin Nikola Lovrinović. Izvolite gospodine Lovrinoviću.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Dakle, htio bih, na tragu jučerašnje rasprave na Proširenom kolegiju, predložiti jednu, da tako kažem, predtočku pred otvaranje rasprave po točkama dnevnog reda. Dobili ste mislim neposredno prije ovog mog ustajanja ovaj prijedlog zaključka, ne plediram da se zove zaključak može se zvati i izjava i stav, međutim to je jučer ova jedna ideja iznesena da se, pa evo vidjeli ste u tekstu, ja ću ga pročitati radi javnosti. Znači, da predlažem jedan zaključak koji bi donio, dakle, Zastupnički dom prije otvaranja sjednice dnevnoga reda, odnosno rada po dnevnome redu, a glasio bi: Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH izražava zadovoljstvo aktivnostima institucija vlasti i osoba koje su sudjelovale u organiziranju posjeta Svetog Oca pape Bosni i Hercegovini, a osobito u aktivnostima sigurnosnih agencija. 22 Dakle, mislim da je bilo sve proteklo u redu, ja sam bio neposredni svjedok toga, evo, dakle ja predlažem da tako nešto učinimo, čisto da pošaljemo jednu pozitivnu poruku na tragu i posjete koja je protekla u najboljem redu. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Gospođa Borjana Krišto, samo jednu malu intervenciju povodom ovoga ima, pa ima riječ.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, poštovani članovi Vijeća ministara, uvaženi gosti, poštovani mediji, sve vas srdačno pozdravljam. I evo, ja ću na neki način malu intervenciju na ovaj prijedlog koji je predsjednik Kluba HDZ-a BiH i stranaka okupljenih oko Hrvatskog narodnog sabora izrekao povodom dolaska Svetog Oca pape Franje u Bosnu i Hercegovinu. Ja sam na neki način i s njim malo razgovarala i evo ovdje sa kolegama, pa sam htjela samo možda malo modificirat ovaj njegov prijedlog, a to bi ovako bilo, da, ako već Zastupnički dom izražava zadovoljstvo posjetom Njegove svetosti pape Franje BiH, te iskazuje zahvalnost svim institucijama, ustanovama i pojedincima koji su na bilo koji način sudjelovali, kako u pripremi, tako u organizaciji i realizaciji ovog velikog i dostojanstvenog posjeta ili događaja. Evo, otprilike bi to, na neki način, bila nekakva moja formulacija ovog našeg prijedloga. Nadam se da ste svi rezumjeli da nije nešto posebno, ali evo, čisto da ga malo, na neki način, formalno uobličimo kad već izražavamo nekakvo zadovoljstvo ovim jednim događajem koji je uistinu prošao veličanstveno i dostojanstveno. Hvala lijepo.
Ja mislim da, mi smo juče na Kolegiju razgovarali, dakle, o ovome. Gospodine Lovrinoviću, molim Vas samo, izvinjavam se što Vas prekidam, ako mogu da Vas upitam samo, Vi se naravno slažete, ja pretpostavljam, s ovim što je kazala gospođa Krišto i ja, mi smo Kolegiju juče kazali da ovo treba da uradimo i da uradimo izvan ovog dnevnog reda. Ja bih pozvao sada Predstavnički dom da se mi izjasnimo o ovom prijedlogu i tekstu kako je to pročitala gospođa Borjana Krišto i da onda idemo dalje sa raspravom o dnevnom redu. Pozivam vas da se pripremite za glasanje. Glasaajte sad. Sa, 34 glasa za, nema protiv, nema suzdržanih, konstatujem da je, s dovoljnom entitetskom većinom, Predstavnički dom usvojio ovaj tekst, prijedlog kako je to napomenuo gospodin Lovrinović, a tekst je izvorno pročitala gospođa Krišto i to je zapravo taj tekst. Mi sada idemo dalje sa dnevnim redom. Gospodin Nikola Špirić ima repliku. Izvolite.
... bila je vezana, ali poslije pojašnjenja gospođe Krišto ... 23
Hvala Vam lijepo. Gospodin Staša Košarac, ima riječ. Izvolite.
Ništa, u skladu sa članom 71., kao i na prethodnih 10, 11 sjednica Predstavničkog doma, predlažemo tačku dnevnog reda, to je – Odluka o razrješenju Šefika Džaferovića sa funkcije predsjedavajućeg, odnosno člana Kolegijuma Predstavničkog doma. Kolegice i kolege su u više navrata dobili obrazloženje i mi ostajemo pri istim obrazloženjima i molimo da se o ovom prijedlogu izjasni Predstavnički dom. Hvala.
Hvala lijepo. Pošto se više niko, gospodin Mladen Bosić traži riječ. Izvolite.
Poštovani poslanici. Ja predlažem skidanje sa dnevnog reda tačke 15. Prijedlog odluke o izboru članova Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno-bezbjedonosne agencije. Da vas podsjetim ovaj Dom je usvojio prijedlog Komisije na jednoj od svojih ranijih sjednica i poslao u porceduru Doma naroda. Dom naroda još nije razmatrao taj prijedlog. Ukoliko bi išli sa drugim prijedlogom to znači da bi u Domu naroda imali dva prijedloga, različita prijedloga Komisije. Drugi razlog je što je u ovom drugom prijedlogu narušena Oluka o proporcionalnoj zatupljenosti u Komisiji iz entiteta, ovaj put u korist poslanika iz Republike Srpske. Međutim, mi se zalažemo za poštovanje principa koji su propisani i predlažemo da se i ovaj put, iako je to u korist poslanika iz Republike Srpske, ako narušimo princip drugi put će biti u korist poslanika iz Federacije i imaćemo problem i nesporazume. Treći razlog zašto mislimo da treba skinuti ovu tačku s dnevnog reda, zato što je sin jednog od predloženih poslanika za tu Komisiju zaposlen u Agenciji koju treba vršiti nadzor. Znači, predlažem skidanje tačke 15. sa dnevnog reda.
Hvala lijepo. Ja zaključujem raspravu o dnevnom redu. Poštovane koleginice i kolege, gospođa Aleksandra Pandurević traži riječ, ipak nije zaključena.
... [[nije uključen mikrofon]] kluba pauzu od 15 minuta. 24
Na zahtjev predsjednika Kluba SDS-a pauza je 15 minuta. Milim vas da budete ovdje precizno dvadeset do dvanaest. Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Gospodin Damir Arnaut traži riječ.
Samo poslovnička intervencija, predsjedavajući. Je li imamo ikoga iz Vijeća ministara, u skladu sa članom 184. Poslovnika?
Hvala Vam lijepo na intervenciji.
Postavio sam pitanje, možete li se očitati u skladu sa članom 76. moli vas.
Hvala vam lijepo. Jeste li završili?
... poslovničku intervenciju. Član 184. Poslovnika kaže da je Vijeće ministara preko svog predstavnika dužno učestvovati na sjednicama Doma i komisija Doma. A član 185. kaže da Vijeće ministara u Domu predstavlja njegov predsjedavajući ili jedan ili više njegovih članova ili zamjenika. I ovo je već drugi put da upozoravamo na ovo pitanje, samo kada su sjednice Doma u pitanju. Vi ste upoznati, kao član Ustavnopravne komisije, da je ovo pitanje pokrenuto i na sjednici Ustavnopravne komisije i ne moram Vas podsjećati da ste upravo Vi, na komentar gospođe Pandurević, koja je tada vodila sjednicu, da nije potrebno, Vi ste rekli da je moja primjedba u potpunosti opravdana i da se o Poslovniku ne vrijedi raspravljati i ne treba raspravljati i da je prisustvo članova Vijeća ministara apsolutno neophodno. Tako da mislim da nisu ispunjeni uslovi ukoliko nema predstavnika Vijeća ministara ovdje. A takođe Vas podsjećam na član 76. stav 1. koji kaže da je poslanik obavezan navesti odredbu Poslovnika koja je povrijeđena, što sam ja naravno uradio, član 184. i član 185., nakon čega će predsjedavajući Doma odlučiti o opravdanosti prigovora u vezi s povredom Poslovnika. I ja Vas zaista molim da postupite po Poslovniku, da odlučite o opravdanosti ovog prigovora, jer ne vidim razloga da se to iz sjednice u sjednicu izbjegava. Vi imate većinu ovdje u Predstavničkom domu, ne treba vam Dom naroda da izmijenite ovu odredbu Poslovnika, ako Vam se ona ne sviđa. Ako mislite da ne trebate ili ne želite da odlučite o opravdanosti prigovora, onda izvolite koristite tu svoju većinu, izmjenite Poslovnik, pa da onda radimo u skladu sa drugom odredbom. Ali ja zaista insistiram i na prisustvu predstavnika Vijeća ministara i insistiram na dosljednoj primjeni člana 76. stav 1., da nakon što ja, koji sam obavezan da navedem odredbu Poslovnika koja je povrijeđena, nakon što ja to uradim, da onda i Vi odlučite odmah o opravdanosti prigovora u vezi s povredom Poslovnika. Mislim da zaista nema potrebe o ovome voditi raspravu, pogotovo u svjetlu onoga što ste Vi sami rekli, u ponedjeljak na sjednici 25 Ustavnopravne komisije, da o Poslovniku ne vrijedi i ne treba raspravljati, da ako je nešto jasno određeno, da predstavnici Vijeća ministara imaju tu biti. Zahvaljujem.
Poštovane koleginice i kolege. Pitam ima li neko iz Vijeća ministara prisutan ovdje u sali? Konstatujem da u sali nije prisutan niko iz Vijeća ministara, a odgovarajuća odredba Poslovnika iz člana 184. zahtijeva prisustvo, i pozivam Vijeće ministara da o ovoj poslovničkoj odredbi vodi računa. Neka se Vijeće ministara obavijesti da se o ovome mora voditi računa. To je, dakle, jedno. I drugo, ovo nisu razlozi zbog kojih bi mi pravili zastoj u sjednici. Mi nastavljamo dalje sa svojim radom. Poštovane koleginice i kolege, mi smo imali u povodu rasprave o dnevnom redu nekoliko prijedloga. Gospodin Špirić je predlagao da se prekine današnja sjednica. Ne može se na zahtjev zastupnika prekidati sjednica. Sjednica je obavezna i ja to ne mogu da stavim na glasanje. Ukoliko gospodin Špirić smatra da treba da imamo tu tačku dnevnog reda, ja osobno nemam ništa protiv, ali molim da se jedna takva inicijativa uputi, neka se kaže je li to ovoga Doma, zajednička sjednica, pa ćemo se o tome očitovati. Što se Kolegija tiče mislim da tu neće biti problema. Imamo sada prijedlog gospodina Košarca, koji je slijedeći po redu. To je opetovana tačka, sačekajte malo da završimo glasanje, sada ulazimo u proces glasanja, pozivam vas da se pripremite za glasanje o prijedlogu gospodina Staše Košarca za smjenu predsjedavajućeg, za uvrštavanje tačke dnevnog reda za smjenu predsjedavajućeg Doma. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 7 za, 30, protiv, 2 suzdržana. Ovaj zahtjev nije dobio podršku Parlamenta. Imamo zahtjev gospodina Bosića, da se skine tačka 15. dnevnog reda današnje sjednice. Ova tačka je jučer uvrštena na prijdlog Proširenog kolegija i moguće je, budući da je jučer uvrštena, podnositi zahtjev na današnjoj sjednici i nju problematizirati za razliku od nekih drugih koje su od prvog dana u dnevnom redu i to su obavezne tačke dnevnog reda i nije ih moguće skidati. Ali samo jedna kratka napomena da vam kažem, da znate o čemu se radi, ja više kao predsjedavajući, i to je jedini razlog zbog čega sam ja pokrenuo ovo pitanje, ne želim da snosim odgovornost zbog toga što nemamo konstituirana sva radna tijela Parlamenta. Ja sam ovo delegirao Domu. Vi ćete naravno o tome odlučiti. Ja želim da se Dom konstituira u punom kapacitetu i ja na taj način odgovornost sa sebe prenosim na ovaj Dom, jer do ovog trenutka sam bio odgovoran ja nakon sjednice Zajedničkog kolegija i mi kao Kolegij. Prema tome, ja mislim da bi, ali evo poziravam vas da se izjasnite o prijedlogu gospodina Bosića, da se skine ova taka 15. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 15 za, 15 protiv, 11 suzdržanih. 26 Dakle, ovdje nema opće većine da se ovo skine sa dnevnog reda i ovo ostaje na dnevnom redu kao tačka. Imaćete priliku da glasate kada bude bila tačka dnevnog reda. Tako da ja, poštovane koleginice i kolege, konstatujem da je dnevni red današnje sjednice kako slijedi: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 12. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH; 2. Komentari na dobivene odgovore na poslanička pitanja; 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu u BiH – predlagač: poslanik Denis Bećirović, zakon broj: 01-02-1-3/15, od 26.02.2015. (drugo čitanje); 4. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH o usaglašavanju teksta Zakona o obligacionim odnosima u civilnom zrakoplovstvu BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-33/14, od 24.07.2014.; 5. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH o usaglašavanju teksta Zakona o carinskoj politici u BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-35/14, od 15.09.2014.; 6. Izvještaj o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2014. godini, broj: 01,02-28-586/15, od 20.04.2015.; 7. Izvještaj o provođenju zakona iz nadležnosti Centralne izborne komisije BiH u 2014. godini, akt broj: 01,02-50-19-689/15, od 14.05.2015.; 8. Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u BiH za 2014. godinu, materijal Agencije za zaštitu ličnih podataka u BiH, akt broj: 01,02-37-703/15, od 19.05.2015.; 9. Godišnji izvještaj o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2014. godinu, broj: 01,02-12-729/15, od 22.05.2015.; 10. Prijedlog rezolucije o genocidu u Srebrenici – predlagači poslanici: Denis Bećirović, Mirsad Mešić i Zaim Backović, broj: 01-02-2-710/15, od 19.05.2015. 11. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2014. godinu, akt broj: 01-09-674/15, od 12.05.2015.; 12. Informacija Regulatorne agencije za komunikacije BiH o cijenama usluga mobilnih operatera u Bosni i Hercegovini“ (realizacija Inicijative poslanika Mladena Bosića), broj: 01/5-50-1-572-1/15, od 21.05.2015.; 13. Razmatranje Inicijative poslanika Denisa Bećirovića, podnesene na 11. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 13.05.2015., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH podnosim poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da u 2015. godini pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o dijaspori Bosne i Hercegovine“, akt broj: 01-50-1-682/15, od 13.05.2015.; 14. Prijedlog odluke o imenovanju članova interparlamentarnih grupa prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju s parlamentarnim tijelima drugih zemalja – predlagač: Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine BiH; 15. Prijedlog odluke o izboru članova Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno-sigurnosne agencije Bosne i Hercegovine – predlagač: Kolegij Predstavničkog doma u proširenom sastavu. 27 Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda, to je, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 12. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Zapisnik ste dobili. Otvaram raspravu o Zapisniku. Ko želi da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda, Ad. 2. Komentari na dobivene odgovore na poslanička pitanja
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dobio sam, ovaj, istina odgovor u pisanoj formi od Ministarstva civilnih poslova, međutim s obzirom da nisam zadovoljan odgovorom, u skladu sa članom 175. stav 4., iskoristiću svoje pravo i postaviti dopunsko poslaničko pitanje u pismenoj formi, koje ujedno najavljujem. Zahvaljujem.
Hvala Vam lijepo. Gospodin Mirsad Đonlagić, komentar. Izvolite. 28
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja se zahvaljujem Vijeću ministara na odgovoru na moju inicijativu koju sam ja pokrenuo sa ciljem da se kapaciteti za apliciranje na evropske projekte osnaže time što će se u budžetu to na adekvatan način i vrednovati, jer je u zadnjih nekoliko godina drastično smanjen budžet za takve aktivnosti. Naravno, ja nisam zadovoljan odgovorom, u smislu nepoštivanja ili neprihvatanja te inicijative, ne samo za ove kapacitete, nego i za odsustvo podržavanja inovatora koji su na praktičan način i donijeli nekoliko priznanja Bosni i Hercegovini. Ja smatram da se osposobljavanjem onih institucija i pojedinaca koji mogu da apliciraju za evropske projekte, na taj način povuku sredstva koja su neophodna Bosni i Hercegovini, da su to stvari koje treba poštovati i da je to prilika za Bosnu i Hercegovinu. I u tom smislu nisam zadovoljan iznosom koji je predviđen u Budžetu za ovu godinu, a inače što se tiče odgovora, apsolutno ja sam toga što se tiče zadovoljan.
Hvala Vama. Da li još neko želi da se javi za riječ da da komentar? Ako se niko ne javlja za riječ ja zaključujem raspravu po ovoj tački dnevnog reda. Zahvaljujem se svima. Prelazimo na tačku tri dnevnog reda, Ad. 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu u BiH – predlagač: poslanik Denis Bećirović, (drugo čitanje) Prijedlog zakona u prvom čitanju usvojen je na 10. sjednici Doma, održanoj 08.04.2015. godine. Na prošloj, 12. sjednici Doma, održanoj 28.05.2015. godine, na zahtjev Ustavnopravne komisije produžen je rok za dostavu Izvještaja o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu u BiH za 20 dana. Ustavnopravna komisija Izvještaj je dostavila 09.06.2015. godine. Usvojen je jedan amandman. Poslanik Nikola Lovrinović podnio je amandman u plenarnoj fazi. Amandam glasi – u članu 8. brisati stav 1. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Ako se niko ne javlja za riječ zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku četiri dnevnog reda, to je, Ad. 4. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH o usaglašavanju teksta Zakona o obligacionim odnosima u civilnom zrakoplovstvu BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja ću se samo osvrnuti, dakle što se tiče samog teksta Izvještaja zaista mislim da nije sporan. Međutim, uzimajući u obzir da se radi o Izvještaju koji je podijeljen na adrese jako puno korisnika, ne samo ovog Predstavničkog doma, mene zaista interesuje zbog čega se to treba uraditi u ovoj ovako formi, koja sigurno nije jeftina? Dakle, pogledajte ovo, ovo je izvještaj, najobičniji izvještaj o radu, kakvih mi dobijemo na stotine svake godine i uvijek ih, u gotovo svim situacijama, dobijemo u običnoj isprintanoj formi koja definitivno ostvaruje uštede. Tako da ne vidim zaista zbog čega je bilo ko u Državnoj regulatornoj komisiji za električnu energiju našao za shodno da to radi ovako ukoričeno, na tvrdom sjajnom papiru, sa mapama u boji, itd., uzimajući u obzir, pogotovo praksu, da se ovom Parlamentu dostavljaju izvještaji na jedan ekonomičan način. I ovdje nas se, između ostalog, obavještava o cijenama električne energije, kako u Bosni i Hercegovini, tako i u regiji a istovremeno slušamo najave od predstavnika vladajuće koalicije da će u ovoj godini neminovno doći do poskupljenja električne energije, što je definitivno nešto o čemu građani, pogotovo ugrožene kategorije stanovništva, penzioneri, itd. obilato razmišljaju hoće li moći platiti račun za struju, da im se ne isključi. I onda kada vidimo ovo, što će nažalost većina nas, nakon ove sjednice, neće više imati potrebu za ovim. Dakle, vi nemate potrebu za izvještajem nakon što se sjednica završi, pogotovo zato što izvještaji se inače dostavljaju i u elektronskoj formi. Ne inače, nego svaki izvještaj koji mi dobijemo dobijemo i u elektronskoj formi. Dakle, on se nalazi na web stranici Parlamenta, tako da ukoliko nam ovo ikada više zatreba mi možemo otići na web stranicu Parlamenta, da ne govorim o ovoj internoj stranici Parlamenta, preuzeti taj izvještaj, eventualno ga isprintati u koliko je baš potrebno, ali u svakom slučaju možemo ga bez ikakvih troškova svaki put ponovo pogledati u 21 vijeku na ekranu. Tako da mislim da je ovo zaista jedno neodgovorno trošenje resursa od strane Državne regulatorne komisije za električnu energiju, pogotovo jer dolazi istovremeno sa najavama o poskupljenju električne energije u ovoj godini. Pa evo, novac koji je potrošen na ovo, sredstva koja su potrošena na ovo mogla su se iskoristiti da se barem subvencionira električna energija kada su u pitanju najugroženije kategorije stanovništva. Zahvaljujem se.
Hvala Vama. Gospodin Safer Demirović ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, uvaženi gosti. Donekle se slažem sa svojim kolegom. Definitivno ovaj način na koji je nama dostavljen ovaj Izvještaj govori ili o ozbiljnosti Komisije ili da se radi o Komisiji koja ima malo više para pa može sebi priuštiti ovakve stvari. Za mene je bilo jako interesantno da pročitam ovaj Izvještaj, obzirom da se eto ... tiče i moje oblasti, mog rada, rada i djelovanja. Ono što iz Izvještaja možemo da vidimo, i što je jako dobro, jeste da je naša država po pitanju električne energije, znači energetski neovisna, može biti jako interesantna, i trebala bi da bude interesantna, i tu stvar treba da iskoristimo, znači mi u našoj državi, za privlačenje kako stranih investicija, znači stranih ulagača, obzirom da je energija bitan faktor, ne samo po cijeni, nego i po sigurnosti snabdijevanja. Takođe iz ovog Izvještaja vidi se da za naše uslove, mi ćemo se složiti da je to relativno velika cijena, međutim u odnosu na 31 EU, na susjedne države, da smo mi i za domaćinstva i za industriju, kako da kažem, jeftiniji, mada kažem, za naše uslove, za naš budžet, za naš standard naših građana, radi se o skupoj električnoj energiji, ali za investitore ovo može biti, znači, imput da Bosna i Hercegovina bude zanimljiva za njih. I još jedna jako bitna stvar, a vezana je za ovaj evropski put naše države, jeste da Bosna i Hercegovina proizvodi negdje skoro 50% električne energije iz obnovljivih izvora. Znamo da je u EU tamo prag, čini mi se, 2020. godine da se postigne 20%, mi smo daleko iznad toga, što je jako dobro. Čini mi se da smo mi u nekih 10 država u svijetu po dobijanju količine električne energije od ukupnih količina iz obnovljivih izvora. Za informaciju, recimo tu je Norveška ili Austrija iz Evrope koje se baziraju na hidroenergiji. Ono što je mene potaklo, znači osim ovih uvodnih pozitivnih komentara, a što ne piše, znači, u ovom Izvještaju, ja naravno ne želim da krivim Komisiju, ne znam da li je to baš njena nadležnost, ali želim da ovom prilikom o tome porazgovaram i da kažem par riječi, jeste da je stanje u našem energetskom sektoru nije baš idealno onakvim kakvim se ovdje pokazuje. Mi jesmo u prva tri mjeseca ove godine, znači Bosna i Hercegovina jeste izvezla nešto preko 100 miliona KM električne energije, uvezla je nekih 20 i nešto miliona, znači imamo taj višak od nekih preko 80, 80-ak miliona i jesmo potencijalno izvoznik električne energije i jesmo, znači, neovisni. Međutim, stanje u našem energetskom sektoru nije baš na onom zadovoljavajućem nivou i nije u onom nivou gdje bi mi mogli za budućnost da kažemo da smo mi sigurni po pitanju električne energije i snadbijevanja naših građana i da nećemo u nekom narednom periodu biti ugroženi i morati da uvozimo električnu energiju. Zašto ovo govorim? Rekao sam, znači, da se nekih 50% elektročne energije proivzodi, odnosno dobija iz termo blokova, osim Stanara koji su u završnoj fazi, svi naši energetski termo- energetski blokovi su stariji od 30 godina. Tamo onaj ko se bavi energijom zna da je njihov vijek zapravo 30 godina, uz određena ulaganja, potpunu rekonstrukciju, on se diže za nekih 10 do 15 godina, znači nekih 40-ak godina je životni vijek svake termoelektrane i sve naše termoelektrane su zapravo u toj završnoj fazi. Mi imamo, znači, nagovještaja, imamo planova, ozbiljnih planova za izgradnju novih termoenergetskih blokova, ali je to isključivo prebačeno i to rade naše elektroprivrede, odnosno pojedinci, entuzijasti, gdje malo država, čini mi se, malo radi, da promoviše ovakve kapitalne i ovako velike projekte koji su svakako jako interesantni. Naša država je bogata država potencijalom, energetskim potencijalom i mi to moramo iskoristiti i moramo preko električne energije da budemo ozbiljan konkurent za privlačenje stranih investicija. Druga stvar, opet koja nije ovdje navedena a koja je jako bitna, opet se možda ne tiče direktno ove Komisije, ali je jako bitna za našu državu i za ovaj njen put, jeste pitanje energetske efikasnosti. Svi naši objekti, znači od, kako da kažem, od državnih institucija, od obdaništa, škola, domova zdravlja, kasarni, ne znam ni ja, postoje ozbiljne studije, ozbiljna ispitivanja, da svi ti objekti zapravo koriste tri puta više energije nego što je normalno u zemljama EU. Znači, i tu mi trebamo, i kao država a onda možda i ova Komisija, da se malo uključimo, kako bismo energetsku efikasnost digli na potreban nivo, kako bismo smanjili potrošnju električne energije u Bosni i Hercegovini, a samim tim imali više električne energije za izvoz. Ponovo pocrtavam, trenutno stanje je dobro, pogotovo u posljednje dvije godine po pitanju električne energije, po pitanju povoljnih hidroloških godina, međutim to nam, onaj ko prati stanje na terenu, prati stanje u našim termo-elektranama, u našim rudnicima, ne daje nam za pravo da budemo rahat, ne daje nam za pravo da to posmatramo, nego se ozbiljno, znači država, Vijeće ministara, mora uključiti 32 da pomogne, na bilo koji način, onim institucijama, onim pojedincima, onim grupacijama ljudi koji pokušavaju da podignu proizvodnju električne energije na jedan viši nivo. Zahvaljujem.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Mirsad Đonlagić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa znate, ja, barem ja tako svhaćam izvještaje koji se pišu, oni se pišu da bi se znalo šta se je uradilo i da bi ti izvještaji bili podloga za narednu godinu šta se treba u narednoj godini uraditi. Kada čitam ovaj Izvještaj, kod mene su pomješani osjećaji. Naravno, ja moram da izrazim svoje zadovoljstvo načinom na koji je ovo pisano kao edukativni materijal, i on bi zaista mogao da posluži studentima da proučavaju ovu materiju o kojoj govori ovaj Izvještaj, a to je funkcioniranje DERK-a. Međutim, oni ozbiljni problemi ne mogu da se vide iz ovog Izvještaja a oni bi trebali da predstavljaju temelj buduće aktivnosti DERK-a. Pa recimo u tom smislu i ovaj citat koji ide na početku, nije možda malo uobičajeno da u izvještajima ovakvog karaktera da se citat stavlja na početku, to je uobičajeno za udžbenike, ali evo i to nije problem. Dakle, problem je ono što je vrlo diskretno pomenuto, ja sam se trudio da pažljivo iščitam ovaj Izvještaj, ali tek na 18. strani ovog Izvještaja su pomenute opstrukcije u radu Upravnog odbora. Naravno, to je vrlo diskretno rečeno, nema detaljno toga opisano, da mi vidimo u čemu se sastoje te opstrukcije i na koji način se te opstrukcije i od koga dolaze i kako se one mogu eliminisati. Zatim na strani 40, a to je izuzetno važno, na strani 40 se spominje, ono što je istaknuto, šta sadrži treći energetski paket. Ja ću u tom smislu, kada završim ovu svoju diskusiju, predložiti jedan zaključak, jer sam bio ovdje u Parlamentu na predstavljaju aktivnosti Energetske zajednice od strane direktora sektora, gospodina Kopača, koji je ukazao na izuzetno problematičnu situaciju u kojoj se nalazi Bosna i Hercegovina i gdje recimo vrlo ozbiljne poteškoće to pričinjava Bosni i Hercegovini u približavanju, u procesu približavanja EU. Vrlo je diskretno naglašeno da Bosna i Hercegovina u odnosu na zemlje regije najviše kasni. Ja mislim karakter ovoga Izvještaja, i situacija kakva ona jeste, zahtjeva da temelj ovoga Izvještaja mora da bude problematika u radu i funkcioniranju DERK-a, a mi svi znamo da taj problem zaista postoji. Možda nisam siguran, ali ako me to sjećanje vara ja se izvinjavam, ali čini mi se da je tek prošle godine došlo do raspodjele sredstava na osnovu Sporazuma predsjednice Vlade Republike Srpske i predsjednika Vlade Federacije BiH. Radilo se o sredstvima nekih 125 miliona, ako sam pogriješio ja se izvinjavam, ali mislim da je i taj dio trebao da bude ovdje. Zatim nedostaje taj, evo kada sam već to pitanje otvorio, nedostaje finansijski aspekt poslovanja DERK-a u prošloj godini, što smatram jednim od ozbiljnih nedostataka. Naravno, 54 strane izvještaja je nešto što je u svakom slučaju vidi se da su se ljudi potrudili da ovo urade na jedan, kako bih rekao, dosta afirmativan način, ali ja mislim na prilično neupotrebljiv način. Četrnaest preostalih stranica je Revizijski izvještaj revizije koja je urađena u DERK-u i koja je vrlo pohvalno se izrazila o funkcioniranju DERK-a. Dakle, nemamo ništa ni od te revizije koja nije ukazala na suštinu funkcioniranja i probleme na koje se, sa kojima se susreće Državna regulatorna agencija. Čitajući ovaj Izvještaj ovako intoniran, nevjerovatno zvuče ozbiljno iskazane primjedbe sekretara Energetske zajednice, gospodina Kopača, na nedavnom skupu koji je održan ovdje u 33 Parlamentu, gdje kaže, gdje moram da konstatujem da je nažalost bilo vrlo malo prisutnih kolega iz Predstavničkog doma, što smatram da nije uredu. Na nekoliko skupova raznih, koji su se održavali širom Bosne i Hercegovine, gospodin Kopač je ukazao na ozbiljne propuste i na ono šta Bosni i Hercegovini prijeti kao sankcija zbog nedovoljnog funkcioniranja i nepostupanja po zaključcima ili preuzimanja obaveza iz ugovora koji je Bosna i Hercegovina potpisala, a mislim da je to moralo biti ovdje navedeno. Naravno, ovakav Izvještaj Klub SBB-a neće moći podržati, izuzev ukoliko se prihvati ovaj prijedlog koji ću sada ja pročitati, onda bi mi dali potporu ovakvom izvještaju, jer bi uz ovaj zaključak praktično bili korigovani glavni nedostaci i dobili bi možda glavni odgovor na ono što je trebao da ponudi ovakav jedan izvještaj. Dakle, predlažemo zaključak – Zadužuje se Vijeće ministara BiH da, u roku od 30 dana, pruži precizne odgovore po svim primjedbama direktora Sekretarijata Energetske zajednice, gospodina Janeza Kopača, koje su izrečene na prezentaciji o temi: „Stanje integracija BiH sa EU u oblasti energetike“, održane u Parlamentarnoj skupštini BiH, a koje se odnose na nedostatak Zakona o gasu, nedostatak energetske strategije i drugih preuzetih obaveza prema stavovima Energetske zajednice. Obrazloženje: Imajući u vidu prezentaciju o aktivnostima Energetske zajednice i provođenju Ugovora o uspostavi Energetske zajednice, održanu u Parlamentarnoj skupštini BiH 25.02.2015. godine, prilikom koje je dirketor Sekretarijata Energetske zajednice, gospodin Janez Kopač, predstavio vrlo ozbiljne propuste Bosne i Hercegovine u realizaciji ugovorom preuzetih obaveza, smatramo da neispunjavanje istih dovodi Bosnu i Hercegovinu u vrlo nezavidan položaj uzrokovan neodgovornim ponašanjem pojedinaca i institucija. Zbog svega navedenog predlažemo ovaj zaključak kojim bi se stvorile predpostavke da u što kražćem roku Bosna i Hercegovina ispuni preuzete obaveze i time pokaže da je ustanju odgovoriti zahtjevima EU koji proizilaze iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Dakle, to je ono što je moja diskusija i naš prijedlog vezano za ovu materiju o kojoj smo sada raspravljali, odnosno Izvještaj o funkcioniranju DERK-a. Dakle, toliko evo. Hvala velika.
Hvala lijepo. Gospodin Zaim Backović ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se. Izvještaj koji je ispred nas, kako reče moj uvaženi kolega Damir, luksuzan, dobar i sadržajno za one koji bi realno i objektivno trebali da znaju prazan. Stvarno me ne zanimaju ove organizacije čiji smo sve članovi, kakvi smo članovi, koliko smo članovi, to su međunarodne obaveze i tako redom. Mene zanima sadržaj onoga što bi trebao da predstavlja Izvještaj o radu za 2014. godinu. I prije nego što počnem da seciram ovaj Izvještaj, koji daje u tabelarnom pregledu, oni koji se razumiju u ovaj sektor energetike moći će shvatiti šta ovdje piše, oni koji se ne razumiju. a treba da ovo pročitaju, biće im jako nejasno, ukupan bilans energetski u Bosni i 34 Hercegovini ... Bar ta rečenica je mogla da bude pozitivna. Mi imamo veću proizvodnju nego što su trenutne realne potrebe Bosne i Hercegovine. I onda, sad treba početi sa tabelama. Vrlo je zanimljivo kako to da uvozimo energiju koju izvozimo, uvozimo energiju koju izvozimo, vrlo sam precizan. Pa će mi neko morati odgovoriti kako to Aluminij Mostar uvozi nešto što elektroprivrede izvoze, na koji način? Ili Birač Zvornik, uvozi nešto što Elektroprivreda Republike Srpske izvozi. Znači, izvozi električnu energiji Srbiji, a onda je uvozi za svoje potrebe. Znači, to treba čitati, to treba vidjeti. Posebna kategorija su građani u državi gdje je socijalna napetost do kraja, gdje je realna ekonomska situacija pojedinca dovedena do apsurda. Rekli smo slobodno tržište i onda zauzeli busije na tri dijela i daj majci da ja potpišem ugovor sa Elektroprivredom RS-a da koristim električnu energiju koju oni proizvode. Je li to moguće? Ali me Elektroprivreda BiH prisiljava da potpišem ugovor, zato što nemam drugog dobavljača, a dali ste slobodu tržišta. Isto je i u Banja Luci, daj neka potpiše ako je moguće sa Elektroprivredom HRHB. Ne, ne, nemoguće. Tržište je zauzeto, a rečeno je da će biti sloboda tržišta. Od 01. jaunara mi oficijelno imamo slobodu tržišta u kupnji i pravu korištenja električne energije. E baš me interesuje gdje je ta sloboda, te molim FERK da mi omogući da potpišem ugovor skim ja hoću. Vi ste regulator, vi ste regulator, dajte nam tu šansu kao građanima, ali ne više samo građanima, nego privredi. Ako već uvozimo dajte joj onda mogućnost da to sami izaberu. Znate, kada su ovdje traženi, a u mandatu 2006-2010. godina, jedan poslanik ili, reći ćemo mu ime, Halilović Sefer je tražio da se dostave ugovori o izvozu električne energije prema Srbiji. Navedeno je da se to radi o najvećem stepenu tajnosti. I nikada te ugovore nije mogao dobiti. Kako je to moguće? Zašto? A isto je tako tražio ugovore koliko je objektivno na mjestu izlaza te energije izašlo. Ona uopšte nije izašla, nije mrdnula iz Bosne, samo je onim dalekovodima otišla prema Aluminijumu, prema Alinsu, novci i naplata išla preko Bograda. Kako je to moguće? Šta se je tu dešavalo? Kako je moguće danas nemati uvid u ugovore o izvozu, pod kojim uslovima? _____________(?) [[nije uključen mikrofon]] O prodaji, da, da. Mi kažemo da je to izvoz. Da vidim koliko je stvarno izvezeno. Kako je to moguće, jer po onome što ste vi dali u tabelama vidi se da malo izvozimo, malo uvozimo. Izvozimo ono što proizvodimo, a onda uvozimo to isto što smo proizveli. To je vrlo čudno. U Strategiji razvoja, u ovoj Komisiji jedan član Komisije iz Federacije je čovjek sa kojim sam sjedio na desetine puta a vezano je za Strategiju razvoja elektro-energetskog sektora, Salkiću, Vi se toga dobro sjećate, i svi kažu da ona ne postoji, znači, četiri knjige koje su rađene još prije katastrofe koja se Bosni desila, rata, pa onda uz pomoć onih koji su danas u svjetskoj eliti, od akademika Hanjalića, sjećate se, i tako redom da ne nabrajam ljude, kompletna urađena, i danas tvrde da je nema. Treba opet platiti da se uradi strategija. Pošalijte mi u pismenoj formi zahtjev, sve četiri knjige ću vam vrlo rado ustupiti i kompletan onaj video materijal vezan za Strategiju razvoja koji je prezentiran u sali Federalnog parlamenta tada. Kompletnog ga posjedujem, da znate. Ne bi bilo loše, jer mi ovdje govorimo šta mi to imamo, koliko to mi imamo. Ljudi ponovo ispituju, daju pare za geotermalne vode gdje je nemoguće, ono za šta su dati novci prije 30 godina, ponovo ispituju Ruže vjetrova. Karta Ruža vjetrova napravljena od '82. do '91., čitava završena. Nije se to promijenilo u Bosni nimalo. Tada se je razmišljalo o elektranama na vjetar, solarnim, geotermalnim, hidro, sve je to tada postojalo. I sve i danas postoji. I ovo o čemu nam 35 govore da su neki, Bože dragi ne znam više kakvi potezi, od Vranduka, sjećate se Vranduka sjećate, dobro, od Vranduka pa nadalje, ovo što nam govore, sve je to planirano unazad 15, 20, 30, 40 pa i 50 godina. Da bi bilo ipak, vi kao regulator, da onima koji konzumiraju ovakvu informaciju pojednostavite, po-je-dno-stavite. Moraju, jer ovo treba novinar sad da razumije, treba građanin da razumije, jer on je najveći konzument. On mora da zna kome i zašto, on mora da zna od koga će i zašto uzeti, ako mu je dato pravo da može da bira. E to pravo možeš, ali sam te okružio prostorom. Tačno, može, ali ako preseliš iz tog dijela u neki drugi dio države, inače ne možeš. Hvala.
Hvala Vama. Gospodin Predrag Kožul ima riječ. Izvolite.
Pa evo makar, obzirom da elektro struka nije moja uža struka, nerado razgovaram o ovim temama. Nekoliko stvari u ovom Izvješću me je potaknulo da ipak kažem nekoliko riječi. Prvo, što su i ostale kolege primjetili, grafička razina i vizuelna razina ovog Izvješća, ja bih išao u jednom drugom smjeru pa bih kazao da bi nas ovo moglo potaknuti da možda mi ovdje za sebe donesemo ili inzistiramo na jednoj unificiranoj razini izvještavanja prema ovom Domu i grafički i nomotehnički i sadržajno, rekao bih. I ja bih osobno volio da ta razina u grafičkom dijelu bude negdje između ovog Izvješća i između uobičajene razine izvješća koja mi dobijamo, jer to zaista nije pitanje novca. Danas grafička razina spiralnog uveza ne košta skoro ništa, tako da možda unificirati model i u ovom dijelu izvještavanja za ovaj Dom bi bilo dobro. Evo, da nemamo ovako skup izvještaj, ali da nemamo i onih izvješća koja se razasipaju po torbama ili ne znam gdje već. Druga stvar koju sam primjetio da je dvojici članova Komisije već poodavno istekao mandat u DERK-u. I onda jedna formulacija da oni, sukladno dosadašnjoj uobičajenoj praksi, taj posao dalje rade. Ta dosadašnja uobičajena praksa, čini mi se odgovornost je ovdje, ne u potpunosti, na nama, ali dobro bi bilo da nestane. Treća stvar koju sam primijetio, slika 7. u ovom Izvješću. Ne znam tko je obraćao pažnju, to je usporedba cijena različitih elektro poduzeća. U našoj državi imaju četiri, četiri su cijene. I tu možemo vidjeti da su cijene elektro- energije i u Elektroprivredi HZHB najviše. Posebno je ta cijena drastično viša kod gospodarstva, kod komercijalnih korisnika, tzv. ... 04 i na 35. To me možda i ne bi smetalo, i možda bih našao neka logična obrazloženja za to, da samo nekoliko redaka dalje ne piše kako je to poduzeće u 2013. godini ostvarilo rekordnu dobit. A da i ne znam da se sa dobiti iz 2014. godine Uprava tog istog poduzeća, u nekim razgovorima oko statusa te Uprave, ne brani kako, eto nema smisla da uspješnu Upravu netko dira. Evo, upravo i to mi je bilo važno reći, upravo iz ove slike 7 vidimo na koji način se postaje uspješana uprava. Prodaj nama dolje malo skuplju struju i uspješna si uprava. Četvrta stvar koju sam primjetio kada govorimo o Izvješću DERK-a ja bih rekao ono je gospodski napravljeno i u ovom vizualnom dijelu, jer DERK je takva organizacija, visoko- stručna organizacija sa poslovima visoko-stručne razine koju relativno mali krug ljudi može kompetentno čitati, sa poslovima za koji nemaju nekako definirani potanko rokovi i vrlo je vjerojatno komotno raditi. Vidim da su oni radili jedan specifičan posao, regulirali su tarifne 36 stavove za cijenu električne energije u Distriktu Brčko. E opet, ako vidite sliku 7 vidjećete da je struja za sve potrošače u Distriktu Brčko najjeftinija. I ja bih zaista volio da DERK bude taj koji će i meni regulirati cijenu struje, ako je već ovako regulira u budućnosti. Hvala.
Hvala Vama. Gospođa Aleksandra Pandurević, ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi predsjedavajući. Ja ću nastojati da budem što kraća i da kažem da Klub poslanika SDS-a neće i ne može podržati ovaj Izvještaj, prvenstveno iz jednog krucijalnog razloga što u ovom Izvještaju vidimo da DERK implicira konceptualna rješenja organizaciji budućeg jedinstvenog tržišta električne energije i nadležnosti regulatora na nivou Bosne i Hercegovine i entiteta koja nisu u skladu sa ustavnim uređenjem. Dalje, navodi se da je krajnji rezultat projekta „Izrada zakonodavnog okvira za električnu energiju u Bosni i Hercegovini“ u skladu sa pravnim naslijeđem EU, usklađeni skup nacrta novih zakona, a u nekim slučajevima nacrta izmjena i dopuna postojećih zakona za nivo države, entiteta i Distrikta, kao i što se konstatuje da ni 12 mjeseci nakon dostave Nacrta zakona o prenosu regulatoru i tržištu električne energije u Bosni i Hercegovini i ostalih zakona iz ovog skupa, Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa nije pokrenulo aktivnosti na usvajanju ovog dokumenta. Naime, važno je istaći da se ovdje prije svega radi o nedovršenom radnom materijalu strane konsultantske kuće, a ne bilo kakvom nacrtu zakona u formi koja je propisana na način na koji se prave određena zakonska rješenja. Dalje, smatramo da je nedopustivo da u Izvještaju DERK samoinicijativno sam sebi pripisuje nadležnost budućeg regulatora za gas. Možda će to biti rješenje, ali to treba da bude politička odluka Savjeta ministara. Takve odluke uopšte ne može sugerisati DERK, i izlazi iz svojih ovlaštenja. Znači, to su neki osnovni razlozi za koje smatramo da je DERK ušao u političke odluke u koje ne treba da se miješa i dodatno otežava situaciju zbog kojih mi ne možemo podržati ovaj Izvještaj.
Hvala Vama. Gospodin Nikola Lovrinović, ima riječ. Izvolite.
Dakle, ja sam, evo žao mi je nema gospodina Novakovića, mi smo imali ovo Izvješće na našem Povjerenstvu i čini mi se da nekakav sličan zaključak smo uputili Vijeću ministara kako je predložio Klub SBB-a, dakle da se vidi iz ... paketa, da se dostavi od Vijeća ministara odgovor Povjerenstvu. Doduše, mi smo rekli, pa samo upozoravam na to, dakle da vidimo da li se oko tog zaključka može naći nekakvo rješenje zajedničko od strane Povjerenstva i ovog što je predložio Klub SBB-a. Eto, žao mi je što predsjedavajući nije tu pa da on to kaže, odnosno kako smo mi raspravljali o ovom Izvješću, ali evo toliko, samo da znate. 37
Hvala lijepo. Gospodin Jasmin Emrić ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolege u diskusiji još nisu pomenuli jedan, po meni, veoma značajan dio Izvještaja koji je na strani 2. On se odnosi na sastav i organizaciju rada Ddržavne regulatorne komisije. U Izvještaju je navedeno da dva člana Komisije su u nekom mandatnom statusu gdje vrše dužnost članova Komisije, jer su im mandati istekli, gospodinu Mirsadu Salkiću 29. decembra 2014. godine i gospodinu Nikoli Pejiću 23. septembra 2012. godine. Stoga je, na neki način, specifično za ovako važnu komisiju da se nadležni parlamenti i svi oni koji su odgovorni za imenovanje članova odnose na ovakav način, odnosno da to nije uopće dobra praksa, mada ambijent u kojem mi radimo u Bosni i Hercegovini poznaje ovakve prakse i nažalost iste se ponavljaju, ne samo kod ove komisije, nego i mnoge druge odgovorne agencije i razna tijela veoma često rade u mandatu koji je istekao. Zbog toga navedeno je da je u postupku imenovanje dva člana. Mislim da bi mi u skladu sa članom 169. Poslovnika mogli dati preporuku Vladi Federacije i Parlamentu Federacije da u prioritetu, prioritetno i u što kraćim zakonskim rokovima provedu postupak izbora članova predmetne komisije, te da se imenovanja ispred Parlamenta dostave Vijeću ministara za daljnji postupak imenovanja. Takođe primjetno je da Izvještaj veoma šturo naglašava slabosti u dosadašnjem radu, bolje reći o blokadi rada Elektroprenosa nije ništa sadržano osim toga da od 2007. godine gotovo da se ništa nije moglo uraditi, da su izostale planirane investicije. Svi smo pratili te političke problme koji su bili vezani za rad Elektroprenosa. Ono što možda ohrabruje je da u 2014. godini je primjetna aktivnost i da su se usvojili potrebni dokumenti koji će, prije svega, omogućiti investiranje u elektroenergetski sistem. Za nas je veoma važno u lokalnim zajednicama da Elektroprenos vrši investicije i da se u 110 kilovoltnim vodovima osiguravaju potrebne investicije za preuzimanje električne energije. Ja sam to i u svojim zastupničkim pitanjima nastojao naglasiti potrebu i važnost investiranja u elektroenergetski sektor, odnosno da mnoge lokalne zajednice trpe jako velike probleme zbog toga što je izostao ovaj investicijski period, pa možemo reći od 2007. do 2013. godine. Stoga očekujemo da će ovaj Plan investicija za 2015. godinu biti realiziran i naravno očekujemo prioritetne i važne projekte koji su ovim Planom i određeni. Hvala.
Hvala Vama. Da li još neko želi da govori? Izvolite, gospodin Nikola Pejić, predsjedavajući u Državnoj regulatornoj komisji za električnu energiju.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, uvaženi zastupnici. Ja sam Nikola Pejić, predsjedavajući u ovom mandatu u Državnoj regulatornoj komisiji za električnu energiju. 38 Prije nego što pokušam odgovoriti na ova pitanja želio bih napomenuti da je nadležnost Državne regulatorne komisije nad prijenosom električne energije, neovisnim operatorom sistema, međunarodnom trgovinom i u međunarodnoj saradnji i nadležnost nad električnom energijom u Distriktu Brčko. Kao što znate na nivou entiteta postoje i entitetski regulatori nadležni za proizvodnju, distribuciju i snabdijevanje električne energije. Zbog toga ovo napominjem jer veliki broj ovih diskusija i pitanja se ne može odnositi na nas. Kad krenemo od prvog pitanja zbog čega je ovakav Izvještaj, ovo je naš 11. Izvještaj i mi smo jedna od institucija koja je uvijek imala afirmativno prihvaćene izvještaje. U početku su oni bili u standardnom, da ne kažem na onome kopi materijalu, međutim regulatorna praksa u okruženju je nametnula ovakav dizajn, jer mi često razmjenjujemo i dostavljamo ove izvještaje i susjednim zemljama, članicama i međunarodnih institucija, vidjeli ste tamo i ere i energetske zajednice i broj je, da kažem, limitiran, ne dajemo ga previše, nego smatramo da zastupnici zaslužuju ovakvu formu Izvještaja i ona na jedinstven način obrađuje i one informacije koje nemamo u drugim dokumentima, a istovremeno je i naš Izvještaj. I samo kad je neko spomenuo cijenu koštanja, napominjem da svaki put Izvještaj ide na, po principu javnih nabavki, ide na tenderisanje i ovaj Izvještaj je ovaj put bio najpovoljniji od kompanije iz Sarajeva. Kad su u pitanju, ovaj, pitanje koje se odnosi na opstrukciju Upravnog odbora Elektroprijenosa mi smo to konstatovali. Vršili smo svoje aktivnosti, ali moramo znati da Upravni odbor Elektroprijenosa ima i svoje vlasnike i konstatovali smo da je to otklonjena opstrukcija izborom novih članova Uprave, Upravnog odbora, i ne možemo mi praktično stajati iza onih aktivnosti koje tada nisu bile. Nismo mi mogli da kažemo ništa više uticati od onih dopisa i ministarstvima i Ministarstvu vanjske trgovine, entitetskim ministarstvima i Ministarstvu vanjske trgovine koje su imali uvid u to, i vjerovatno je politički razlog da se ta problematika nije mogla riješiti. Ovdje bi neko od zastupnika je rekao – problematika u radu DERK-a. Mi nemamo evidentiranu problematiku u radu DERK-a i do sada, sad kažem naši izvještaji su uvijek prihvaćani, imamo obavezu konsenzusa i to smo, postižemo na određenom nivou. Kad je u pitanju energetska zajednica želili smo ovdje navesti problematiku, smatramo da se to rješava u nadležnom Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa i zbog toga potenciramo i navodimo ove sve aktivnosti. Istu diskusiju smo imali juče i na sjednici Komisije kada je zaključak bio da se traži, sličan zaključak kao što je i gospodin Đonlagić rekao, da se od Ministarstva vanjske trgovine dostavi informacija o statusu i aktivnostima, kad su u pitanju rješavanje problema, pri čemu napominjem da je Bosna i Hercegovina prije nekih 7-8 godina bila vodeća kad je u pitanju primjena energetskih zakona koji se odnose na energetsku zajednicu i EU, ali je došlo do zastoja u aktivnostima i radu tako da stanje vidimo kakvo je. Ovdje bih još vezao i ovo pitanje koje se odnosi na aktivnosti, koje se odnosi na donošenje novog zakona. DERK ne vrši nikakve aktivnosti izvan svoje zakonske obaveze, ali podupire aktivnosti i sugeriše međunarodne obaveze, a ne predlaže rješenja. Mislim da smo to jasno u Izvještaju rekli. Znači, mi podupiremo, sugerišemo, tražimo, imamo nekakve i svoje stavove, ali ih ovdje nismo iznosili jer smatramo da to nije, znači nekakvo iskustvo, znanje koje imamo iz dosadašnje prakse smo spremni ali nikako sugerisati ili insistirati na zakonskom rješenju. Kad je u pitanju otvaranje tržišta sa aspekta DERK-a, opet napominjem, druga dva entitetska regulatora DERK je izvršio i obezbijedio sve uvjete za slobodan pristup ponuđačima. Zbog čega nema ponuđača na nivou domaćinstava to je sad, da dalje ne elaboriram, želio bih da ovaj Izvještaj praktično ima zeleno svjetlo kod vas. To se odnosi i na cijenu i na činjenicu da 39 nema ponuđača koji su spremni pri ovako niskim cijenama, bez obzira koliko su one nama činile velike, da uđe na tržište i snabdijevanje domaćinstava. Kad je u pitanju srednji napon tu je već druga situacija i postoje ponuđači i već se neke određene kompanije snabdijevaju električnom energijom od, da kažemo, trgovaca i međunarodnih. Spominjana je i Strategija elektroenergetskog sektora. Tačna je konstatacija da ona na državnom nivou ne postoji. DERK podupire, insistira da se ona na neki način radi, ali ne može uticati na to kako će se ona uraditi i kad će biti završeno. Kad je u pitanju sastav i rad i organizacija rada člana Komisije, mi u skladu sa zakonskom obavezom napominjemo u određenom vremenskom periodu, a dva mjeseca prije isteka mandata dostavljamo dopise nadležnim institucijama da nam ističe mandat, ja sam jedan od onih kojem je istekao mandat, i povremeno dostavljamo podsjećanje da se to, zbog čega to nije urađeno vjerovatno vi to imate informacije ne bi ih ja elaborirao, ali postoji naša obaveza da ostanemo na toj poziciji do izbora, odnosno reizbora novog. Ja ne znam ako sam uspio, a imaju i kolege tu pa ako treba još.
Ja mislim da ste Vi to pojasnili sve što je trebalo da se pojasni. Hvala Vam lijepo. Ako se više niko ne javlja za riječ ja zaključujem raspravu. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda, a to je, Ad. 7. Izvještaj o provođenju zakona iz nadležnosti Centralne izborne komisije BiH u 2014. godini Izvještaj je u proceduru dostavljen 14.05.2015. godine. Kolegij Doma je kao nadležnu za razmatranje Izvještaja odredio Ustavnopravnu komisiju. Nadležna komisija Mišljenje o Izvještaju dostavila je 09.06.2015. godine. Komisija je Izvještaj primila k znanju i predložila Domu da to isto učini. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Nikola Lovrinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa, ja bih samo, dakle, jednu malu intervenciju kad se odnosi na preporuke, to vam je negdje na stranici 148, odnosno 149. Čini mi se da, i zbog važnosti i zbog svega onoga što smo mi radili i kad smo i ranije neke točke imali oko ovoga, odnosno neke teme, da bi se sa stranice 149. u preporuke pod 1., 2. i 3. trebale staviti ove preporuke pa da onda idu dalje, kako sad stoje ovamo na stranici 148. pod 1. Znači, pod 1. bi bilo – staviti u proceduru prijdlog izmjene i dopune Izbornog zakona BiH utvrđenih u okviru rada Interresorne radne skupine, to vam je sa stranice 149. To bi bila po meni prva preporuka, druga bi bila provesti Sejdić – Finci i treća Ustavnog suda u Mostaru, pa onda da se dalje redaju. Čini mi se da je to važnije nego da su negdje stavljeni ovamo u Izvješću. Malo tehnička primjedba ništa više. Hvala lijepo. 40
Dajte meni riječ, Borjana.
Za riječ se javio predsjedavajući, gospodin Šefik Džaferović. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Dozvolite mi da vam kažem nekoliko informacija koje možda nemate, a cijenim da ih trebate imati, kako bismo mogli da imate kompletnu sliku o ovim izvještajima koji su došli od Centralne izborne komisije. Dakle, Centralna izborna komisija se obraćala rukovodstvu i jednog i drugog Doma i mi smo juče imali sastanak i postoje neke stvari, kažem za koje cijenim da ih trebate znati, a jednu stvar posebno, dakle. Ova Komisija prati realizaciju Izbornog zakona i drugih zakona koji su, rekao bih, prateći uz taj Izborni zakon, dakle kada je u pitanju izborni proces, Zakona o Vijeću ministara, Zakona o finansiranju političkih stranaka. Bilo je to doskora i Zakona o sukobu interesa i desila se jedna stvar koja je mislim interesantna da je znate. Ja mislim da nije uredu to što smo mi uradili u prošlom sazivu pa sukob interesa izuzeli iz nadležnosti Centralne izborne komisije, mislim da je to trebalo da ostane kod te institucije. Mislim da ćemo mi u budućnosti se morati vratiti na neka zakonska rješenja i praksu koju smo imali od unazad recimo 6 ili 7 godina kada je ta praksa krenula da ide putem kako to ne treba. Ali eto, Izbornoj komisiji smo izuzeli ili uzeli Zakon o sukobu interesa i oni hoće da taj Zakon o sukobu interesa daju nadležnim institucijama, ali je problem sada što neke institucije unutar Bosne i Hercegovine zahtijevaju od institucija Centralne izborne komisije i Izborne komisije da se bave sukobom interesa. Dakle, ja ovom prilikom pozivam Skupštinu Brčko Distrikta BiH, ako me prate, ovdje je njihov predstavnik treba da bude u Vijeću ministara, da razmotre ovu situaciju koja je vezana za sukob interesa na nivou Brčko Distrikta i zadatak kojeg su dali Izbornoj komisiji Brčko Distrikta BiH da se bave tom problematikom. Ja mislim da niko nema pravo da bilo kojoj instituciji iz oblasti izbornog procesa, dakle ni Centralnoj izbornoj komisiji, ni lokalnim izbornim komisijama, daje bilo kakve obaveze i zadatke osim Parlamentarne skupštine BiH koja je donijela Izborni zakon i u okviru tog zakona. Ja ih, dakle, pozivam prije nego što uđemo možda u neke druge vode, da osporavanja, itd., da razmotre ovo rješenje i da vide je li to najpametnije, a pozivam i Centralnu izbornu komisiju da pozove predstavnike autoriteta Brčko Distrikta BiH i da se ova stvar raspravi. Ja vjerujem da ovo što je urađeno je urađeno više kao produkt možda nerazumijevanja pozicije izbornih tijela u okviru izbornog procesa, negoli neke namjere ljudi, odnosno autoriteta u Brčko Distriktu BiH. Ja vas molim, dakle, da i vi sa vaše strane ostvarite kontakt kako bi se ova situacija razriješila, rekao bih, na zadovoljstvo svih nas bez ikakvih sporova i bez ikakvih problema. I druga stvar koju ja želim da kažem u okviru vašeg Izvještaja, o čemu sam govorio i na samoj sjednici Ustavnopravne komisije, je nešto što mi već imamo kao problem u radu ukupne izborne administracije u Bosni i Hercegovini, je pitanje rada biračkih odbora. Ja mislim da Bosna i Hercegovina konačno mora smoći snage i promijeniti postojeća rješenja. Mi smo 2007. godine ovdje u Parlamentu imali jedno rješenje koje je definiralo drugačiju poziciju načina 41 izbora biračkih odbora, a onda je, na intervenciju nekih manjih političkih stranaka, amandmanom to rješenje, koje je bilo dogovoreno u Komisiji, stavljeno van snage, praktično poništeno. I ja mislim da je tada napravljena velika šteta ukupnom izbornom procesu i integritetu izbornog procesa u Bosni i Hercegovini. Formirana je Interresorna radna grupa koja treba da radi na izmjenama izbornog zakonodavstva, između ostalog i na Izbornom zakonu, i ja vas pozivam, posebno vas stručnjake iz Centralne izborne komisije, da povedete računa o ovoj stvari i predložite model koji će biti najbolji za naš izborni sistem i koji će u najvećem stepenu garantirati da ono što bude stavljeno u biračke kutije, glasačke kutije, bude pročitano kao izborni rezultat. Bojim se da u nekim situacijama imamo odudaranje u praksi kada je u pitanju ono što je glasač uradio i ono što je kasnije utvrđeno ili iščitano kao konačan rezultat. Ne mislim ovdje na odnose između političkih stranaka, subjekti politički jako vode računa o tome, to nije problem, ja mislim na preferencije kod otvorenih lista i to je nešto oko čega se mora posebno voditi računa kako, dakle, to zadržati a spriječiti moguće zloupotrebe i kako, recimo spriječiti registraciju političkih subjekata koji se registriraju u izborni proces samo zato da bi ostvarili pravo na biračke odbore i kasnije s tim pravili određene vrste trgovina, što je naravno suprotno smislu samog Izbornog zakona. Mogao bih još nadugo i naširoko, ali mislim da je ovo dvoje sasvim dovljno kao informacija i, evo kao moja diskusija. Hvala vam.
Hvala predsjedavajućem. Za riječ se javio zastupnik Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja ću se prije svega osvrnuti na prvu preporuku koju je Centralna izborna komisija ponovo dala u ovom Izvještaju, jer se takođe radilo o prvoj preporuci Centralne izborne komisije u njihovom Izvještaju o provođenju Općih izbora 2014. godine i ta preporuka se tiče osiguravanja popune Doma naroda Parlamenta Federacije BiH u skladu sa odredbama Ustava Federacije koji nalaže 17 Bošnjaka, 17 Hrvata, 17 Srba i 7 delegata iz reda Ostalih. Kao što je mislim svima poznato Klub delegata iz reda srpskog naroda u Domu naroda Parlamenta Federacije trenutno nije popunjen u skladu sa tim odredbama jer nedostaju 4 delegata iz reda srpskog naroda i taj Klub broji ukupno 13 delegata, dok klubovi druga dva konstitutivna naroda, konkretno bošnjačkog i hrvatskog koji je onako kako je i propisano, odnosno 17 delegata. Kako ste upoznati mi smo imali iz SBB-a Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona BiH koji bi ovo riješio na identičan način kako je to Centralna izborna komisija preporučila u svom Izvještaju o provedbi izbora 2014. godine. Dakle, ono kako su oni napisali preporuku u tom prethodnom Izvještaju mi smo samo pretočili u formu Prijedloga zakona i ponudili ovom Parlamentu. Međutim, vladajuća većina je odbila taj Prijedlog zakona, glasali su protiv njega bez ikakvog obrazloženja. Dakle, nadležna komisija nije se udostojila dati obrazloženje i taj Prijedlog zakona je odbijen i zbog toga još uvijek imamo nepopunjen Klub iz reda srpskog naroda u Domu naroda Parlamenta Federacije zbog ove vladajuće većine. Zbog toga drugi put Centralna izborna komisija BiH upozorava na ovaj problem i kako stvari sada stoje, kako ova vladajuća većina funkcioniše gotovo je sigurno da će taj Klub ostati nepopunjen, 42 bez obzira što su i predstavnici Srpskog građanskog vijeća nedavno tražili što hitnije izmjene i dopune Izbornog zakona BiH, kako bi se ovo pitanje konačno riješilo. Međutim, vladajuća koalicija apsolutno nepoduzima bilo kakve radnje po ovom pitanju. Također dozvolite mi da se vratim na nešto što sam trebao uraditi odmah na samom početku, što sam uradio na sjednici Ustavnopravne komisije, a to je da se zahvalim Centralnoj izbornoj komisiji BiH na ovom izuzetno opširnom, opsežnom i korisnom Izvještaju. Mislim da je ovo primjer kako se na jedan racionalan i ekonomičan način može predstaviti kvalitetan izvještaj i mislim da je poslanicima, barem oni koji su primarno zainteresvani za svoj rad, puno važnije kad dobiju ovako korisne informacije nego vrsta papira, pogotovo ukoliko je to znatno jeftinije i racionalnije. Sad ću se osvrnuti takođe na ono što Centralna izborna komisija BiH, u ovom Izvještaju, o prethodnom Izvještaju o kojem sam govorio, u svim javnim istupima, izvještajima, informacijama, radnim grupama, okruglim stolovima, itd., identifikuje kao najslabiju kariku izbornog procesa, a to je rad biračkih odbora. Gospodin Džaferović, ne mogu da ne primijetim, iako je on napustio sjednicu, ne mogu da ne primijetim da je govorio o nekom prijedlogu iz 2007. godine, dakle prije dva mandata ovog Parlamenta, prije 8 godina, a mi smo uveliko u eri elektronskog glasanja. Dakle, ne govori o internetu, a sanjaju već o elektronskom glasanju, o elektronskim mašinama. Dakle, da birač dođe na biračko mjesto, ... to radi, glasanje se vrši putem elektronskog sistema glasanja, apsolutno su nemoguće, isključene su mogućnosti malverzacija, a rezultati izbora su dostupni maltene odmah po zatvaranju biračkih mjesta jer se glas registruje, ne samo na biračkom mjestu, već i u općinskoj izbornoj komisiji, kantonalnoj, entitetskoj, na entitetskom nivou, sve do Centralne izborne komisije i mi maltene odmah po zatvaranju biračkih mjesta imamo rezultate izbora za sve nivoe vlasti. Dakle, ne samo one najjednostavnije za brojanje poput Predsjedništva BiH, već i one najklomplikovanije poput kantonalnih skupština uključujući i redosljed kandidata, a malverzacije su gotovo nemoguće, jer članovi biračkih odbora više ne postoje kao relevantna karika u ovom procesu. Dakle, isključujemo tu najslabiju kariku iz čitavog procesa. Još uvijek bi bilo potrebe za, evo ako ćemo ih i dalje zvati članovima biračkih odbora ali samo u smislu tehničkog osobalja, dakle koji će uputiti birača u kabinu, utvrditi da se radi o osobi koja predoči ličnu kartu, itd., ali te osobe, ti članovi biračkih odbora, koji bi sada po ovom sistemu imali samo jednu tehničku ulogu, ne bi učestvovali u brojanju glasova. Dakle, Centralna izborna komisija i pored zaista zabrinjavajućeg nedostatka procesuiranja krađa, izbornih krađa, je očito svjesna da se te krađe dešavaju, jer ne bi se to nazvalo najslabijom karikom u izbornom procesu ukoliko niste svjesni da se tu dešavaju izborne malverzacije. Ono što je također bitno napomenuti je da su prošli izbori 54% budžeta za provođenje Općih izbora 2014. godine je utrošeno samo na naknade članovima biračkih odbora, a to je preko 4 miliona maraka, 4,5 miliona maraka da budem precizan. Znači, 54% budžeta za Opće izbore 2014. godine je utrošeno samo na naknade članovima biračkih odbora, a ti članovi biračkih odbora su najslabija karika u cijelom izbornom procesu i ono mjesto gdje se te malverzacije dešavaju. Dakle, ne samo da mi imamo najslabiju kariku, ne samo da ta najslabija karika je takva zato što radi te malverzacije, već joj se i debelo plaća, daje joj se 54% budžeta za izbore. Konkretno 4,5 miliona maraka se da toj najslabijoj karici kako bi ona ustvari provodila nešto što, u čemu uživaju ove stranke koje su preko 20 godina na vlasti. I zbog toga ne čudi sastav Interresorne radne grupe SDA, HDZ, SNSD, znači, stranke koje imaju najveći interes da ostane ovakav sistem kakav jeste sa članovima biračkih odbora. I zbog toga ne čudi da gospodin Džaferović govori o reformi biračkih odbora koje je nekad neko predlagao 2007. godine, a mi smo duboko u eri elektronskog glasanja. Dakle, vuče nas na pogrešan kolosijek. Evo, finansijski 43 element je nepostojeći, dakle, nema finansijskog opravdanja ako vi svake 2 godine, ovo nije svake 4, svake 2 godine 54% budžeta za izbore ode na članove biračkih odbora, samo na njihove naknade. To je 4,5 miliona maraka svake dvije godine. Dakle, finansijske prepreke ne postoje da se taj elektronski sistem uvede. Čuli smo od predstavnka vladajuće koalicije kako glasači nisu dovoljno profilirani, neki su čak govorili i obrazovani, itd., mislim da je to podcjenjivanje građana Bosne i Hercegovine, tako da to apsolutno ne stoji. A evo, navešću samo jedan primjer, Indija je 1984. godine uvela tzv. Pilot projekat, jer svi ovi elektronski sistemi glasanja počinju sa pilot projektima. Postavite elektronske mašine na recimo 20 izbornih mjesta u Bosni i Hercegovini, eventualno i različite vrste elektronskih glasanja, vidite koji najbolje funkcioniše, već na sljedećim izborima imate pola biračkih mjesta pokriveno na taj način i za dva-tri izborna ciklusa imate kompletnu teritoriju Bosne i Hercegovine pokrivenu. Dakle, Indija je sa milijardu stanovnika uvela Pilot projekat '84. godine i već u roku od 10 godina je imala kompletnu svoju teritoriju pokrivenu elektronskim sistemom glasanja. Dakle, govorim o zemlji koja ima preko milijardu stanovnika i koja istu noć, kada se izbori održe, ima kompletne rezultate za sve svoje nivoe vlasti, a mi u Bosni i Hercegovini preko 30 dana čekamo te rezultate, a imamo 3,5 miliona stanovnika otprilike i teritoriju koju možete preći od sjevera do juga za 5 sati najviše. A Indija, znači, to može uvesti, a neko dovodi u pitanje profiliranost naših građana. Pa, nemojte podcjenjivati naše građane, naši građani su apsolutno u stanju da u 21. vijeku primjenjuju elektronski sistem glasanja. Tako da kada je u pitanju reforma biračkih odbora, ako idete u tom pravcu, to samo znači da vi tu najslabiju kariku želite malo ofarbati kako bi izgledalo da to više nije najslabija karika, međutim to će ostati najslabija karika. Tako da je jedini način da se preventiraju ove izborne krađe uvođenjem elektronskog sistema glasanja i konačno pridruživanje Bosne i Hercegovine drugim zemljama koje su već prije nas ušle u 21. vijek. Zahvaljujem.
Hvala. Riječ ima zastupnik Backović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Obzirom na ukupno iskustvo u izbornim procesima i načinu rada Centralne izborne komisije i u onome u čemu sam učestvovao u većem broju izbornih ciklusa, moram reći da Izvještaj koji ste dali, što se mene tiče biće podržan jer ste ga dali vrlo korektno. No, u ukupnom radu, više se ovdje ne radi o Centralnoj izbornoj komisiji, jer vi nemate pipke, krake i niste oktopod koji može da pokrije čitav prostor Bosne i Hercegovine, realne karike za netransparentno ili ako ćemo u konačnosti reći netačno prezentiranje naših izbornih rezultata u svim ciklusima su one krajnje tačke, a to su izborne komisije. I to su oni koji su na izbornim mjestima, i pravila koja ima Centralna izborna komisija koja onda ne dozvoljavaju analitički pregled jer eventualne žalbe političkih subjekata se usvoje samo ako vi imate više ne znam kakav dokaz. Kad sam lično potpisao i tražio prebrojavanje na većem broju biračkih mjesta odgovoreno je da to ne može bitno uticati, itd., iako su saznanja sljedeća – od 14 članova jedne porodice koji glasaju svi su glasali za isto lice, to lice je na tom izbornom mjestu imalo samo 44 jedan glas. Ne radi se ovdje o tome da li bitno utiče, nego se radi o tome da se je kralo. Pa mogu da zamislim koliko se je kralo onda onima koji su bili pretendenti da budu prvi kada je jednoj ličnosti od 14 članova jedne porodice pribrojan samo jedan jedini glas. I niste dozvolili na takvom biračkom mjestu da se prebrojava. Navešću primjer Srednje Bosne gdje smo tražili prebrojavanje u jednom selu, gdje je prosto nevjerovatan podataka, i kako se to baš podesi da samo za 3 glasa jedan politički subjekt ne uđe u skupštinu kantona i ne dobije zastupnika u Federalnom parlamentu. Samo za 3 glasa, i to je vrlo indikativno. A nabrojali smo po imenu i prezimenu one koji su formalno glasali, a uopšte nisu pristupili izbornom mjestu i tu je, nemoguće je da čovjek koji se u tom trenutku nalazi daleko van Bosne i Hercegovine i glasa ali je glasao, i tako redom, toga imate jako puno. Znači, mora se pristupiti nečemu što će dati legitimnost i što će ovu opću sumnju prevare izmijeniti. A da bi se to uradilo jedan od puteva je uvođenje elektronskog glasanja, to je jedan od puteva. I što se političke opcije koju ja zastupam tiče svesrdno podržavamo i u direktnim razgovorima sa Centralnom izbornom komisijom, između ostalog i sa Vama gospodine Mikiću, o ovome smo govorili, znači uvođenje elektronskog sistema glasanja. Jer apsurdno je da na pojedinim mjestima biračkim imate po 20, 30% nevažećih. Kada se pogleda struktura nevažećih onda vidite, interesantno, uvijek jedna politička opcija, znači u svih 30% je jedna i onda dodata po još jedna i tako je listić nevažeći. Kako je moguće da je na svakom ista? Valjda je to sasvim jasno da se radi o političkoj krađi. Također kao poslanik, kao neko ko je, ko se zalaže za legitimitet, odnosno za legalnost rada ono što je vama uzeto, a to je odlučivanje o sukobu interesa je neprimjereno. Danas imamo instrumente da vladajuće strukture, odnosno oni koji su se odlučili da vladaju životom i smrću u ovoj državi, odlučuju o tome šta je sukob interesa. I nikad neće biti onih koji su u realnom sukobu interesa dovedeni u poziciju da zato odgovaraju ili budu eleminirani, ali će se kroz taj instrument politički obračunavati sa oponentima, to je bezdilemno, umjesto da to bude potpuno neovisno, bar oni koji su u izbornom ciklusu izabrani, jer on sam o sebi odlučuje, što je neprimjereno. Treba naći put kako kroz Izborni zakon vratiti onome ko je nadležan za izborni ciklus da odlučuje o nadležnostima i sukobu interesa. Navešću primjer, vi se sjećate da sam ja naveo i meni je odgovoreno, tad je bila gospođa Lidija Korać u Centralnoj izbornoj komisiji, jer je pisalo ne može biti od strica, od daidže, od tetke, od amidže, od ovoga, od onoga, to je bila lepeza onih koji se ne mogu nigdje naći, i ja sam naveo, ja ga direktno, govorim ime, Hoze Marija Backović predsjednik Naftne kompanije Čilea očevog amidže sin. Jesam li sad u sukobu interesa? Jesam, odgovoreno mi je da jesam, odgovoreno mi da jesam. Samo vam kao primjer navodim do kojih apsurda sve to ide, do kojih apsurda. Zato je neophodno stvarno sjesti i po onome što imamo u onome čemu težimo, EU, vidjeti na koji način, kako i ko određuje kad je neko i u kom stepenu u sukobu interesa. Nigdje parlamentarna komisija sama za sebe to ne odlučuje. Hvala.
Hvala lijepo. Gospođa Borjana Krišto je tražila riječ. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, vrlo sam kratko imala namjeru prokomentirati pod ovom točkom dnevnog reda – Izvješće Središnjeg izbornog povjerenstva za 2014. godinu, iako smo imali jednu informaciju od Središnjeg izbornog povjerenstva koja se odnosila na protek posljednjih Općih izbora u 2014. 45 godini. Ono što želim reći je da sadržajno i metodološki u svakom slučaju ovo Izvješće zaslužuje svaku pohvalu, ono sadrži sve ono što je mjerodavnost ovog Središnjeg izbornog povjerenstva sa aspekta legislative, podzakonskih akata, do svih drugih aktivnosti na kojima je radilo znači temeljem ovih zakona i podzakonskih akata, Središnje izborno povjerenstvo, od sudjelovanja interresornih radnih skupina do prijedloga za izmjene legislative, do preporuka, evo koje smo čuli i koje je, na neki način, neko ovdje i prokomentirao. Ono što želim napomenuti da je za mene Središnje izborno povjerenstvo jedna institucija uistinu na kojoj počiva demokratski sustav u Bosni i Hercegovini, ali mi smo svi pomalo zaboravili da je institucija OHR-a, odnosno međunarodnog predstavnika na neki način uzdrmala te temelje demokratske uspostave, ja bih rekla Bosne i Hercegovine, preko svog naloga koji je donesen u ožujku 2011. godine prilikom formiranja, odnosno uspostave vlasti na razini Federacije BiH. Tim nalogom, koji je na privremenoj osnovi i dan danas, su suspendirane odluke Središnjeg izbornog povjerenstva i u nalogu stoji, znači i sve drugo što se dovodi u vezi s tim. Mislim da je vrijeme da u okviru ovog Izvješća i Središnje izborno povjerenstvo i naš Zastupnički dom na neki način uputimo poziv prema OHR-u da taj nalog koji je donesen temeljem mandata visokog predstavnika, znači i na privremenoj osnovi, da je još i dan danas i da to sigurno nije dobra osnova za funkcioniranje demokratsko Bosne i Hercegovine. Pa tako da, bez obzira što to nije nešto što se odnosi na 2014. godinu, ja osobno mislim da je to nešto sve što bi se trebalo na neki način osvrnuti ovo Izvješće, sve do onog momenta dok se ove odluke ne povuku, jer uistinu mislim da smo svi svjesni toga da demokratski sustav počiva isključivo kako, ja bih rekla, na Ustavu tako na Izbornom zakonu koji je temelj toga i sve dotle dok imamo ovakve nekakve naloge, bilo na privremenoj ili trajnoj osnovi, da teško možemo govoriti o izgradnji Bosne i Hercegovine kao demokratske države. Evo, poziv i moj prijedlog i OHR-u, koji nas prati, da ovaj nalog, koji je na privremenoj osnovi, povuče, pa na takav način da se i povrati, ja bih rekla, i povjerenje u instituciju koje je, na neki način, narušeno ovom, ovim nalogom. Tako da jednostavno Bosna i Hercegovina zaživi u pravom smislu temeljem Izbornog zakona kao demokratska institucija, a i Bosna i Hercegovina kao demokratska država. Hvala lijepa.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Mladen Bosić, zamjenik predsjedavajućeg. Izvolite.
Ja žalim da ponovim da je Izborna komisija jedna od institucija koja je ponajbolje radila svoj posao od sklapanja Dejtonskog sporazuma do sad i to uvijek u teškim uslovima i težak posao zato što su izbori izvor svakog vida korupcije i mahinacija koje čovjeku može pasti na pamet. To je takav proces ne samo kod nas nego i u ostalim zemljama, pogotovu ovim koje nemaju demokratiju koja živi duže od 30 ili 40 godina. Ja bih želio samo da iskoristim ovu priliku da kažem da je krajnje vrijeme da se dogovorimo oko usvajanja novog Izbornog zakona, da je prošlo jako puno vremena i da smo uočili mnogo toga što bi trebalo ispraviti u narednom periodu. I do sada je to pokušavano, najmanje pet ili šest puta, ali bezuspješno zbog različitih interesa koje imaju različite političke grupacije u Bosni i Hercegovini. Djelimično i Izborni zakon, ali i drugi zakoni su ustvari omogućili izbornu korupciju i koruptivnost čitavog izbornog procesa. Situacija koju imamo trenutno evidentno u Republici Srpskoj, a vjerovatno i prikradena u Federaciji, je otvorena politička korupcija. Ta korupcija obesmišljava čitav izborni proces. Ukoliko se vi obraćate glasačima sa jednim programom i poslije toga kad vam oni daju glas 46 pređete u suprotni tabor i zastupate skroz suprotni program, onda demokratski izbori se ne mogu nazvati demokratski, onda je to trgovina i onda je to izvor korupcije. To je samo jedan od segmenata koje treba imati u vidu kad se bude mijenjao ovaj Izborni zakona. Ima još mnogo segmenata koje smo mi godinama ovdje raspravljali povodom izvještaja u Izbornoj komisiji i zato pozivam sve političke faktore da napokon dođemo do zajedničkog rješenja koje će izbore u Bosni i Hercegovini na svim nivoima napraviti više demokratskim nego što su oni to sada ili što su bili do sada. Hvala.
Hvala Vama. Gospodin Fehim Škaljić je tražio riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, nedostajuće Vijeće ministara, članovi Centralne izborne komisije i ostali, dobar dan vam. Demokratija je temelj bez kojeg Bosna i Hercegovina neće imati svoju budućnost, a ona počinje i određuje se izbornim procesom i kvalitetom rezultata tog izbornog procesa. Izvještaj koji imamo pred sobom može dobiti podršku, jer je on urađen na temelju profesionalizma i argumentacije, ali izbori i njegov dostignuti demokratičnost ne može proći. Bosna i Hercegovina nije uspjela izgraditi izborni proces koji obezbjeđuje transparentnost volje građana. Ima tu određenja u zakonu, ima to izvrgavanja onoga što je nedorečeno u zakonu. Za posljedicu toga imamo trgovanje rezultatima izbora, pogotovo na nižim razinama kad vidimo da pojedinac jednostavno sudbinski utiče na formiranje vlasti, da se zapravo trguje za novce. Imamo proces u kojem se kupuje pravo na prisustvo na biračkim mjestima i puno toga još. Sve to kod građana iskazuje se kroz nepovjerenje prema izborima i zato imamo nizak procenat izlaznosti, pogotovo onih kategorija stanovništva koje mogu doprinijeti svojim potencijalom i znanjem promjeni društvenih odnosa, to su mladi. Zbog svega toga mi danas u Parlamentu kad razgovaramo o izborima moramo zaključiti da je stanje zrelo za korjenitu promjenu u organizacijskom, u tehničkom smislu, u zakonodavnoj formi i u mobilizaciji ukupnog stanovništva da izbore doživljavaju kao priliku da svojom voljom mjenjaju stanje. Danas to nemamo. Zbog toga sam zagovornik da se ne popravlja ono što je pokazalo neefikasnost, nego da se pristupi primjeni novog modela. On podrazumijeva i povećati cenzus i otvoriti drukčije principe odgovornosti i izbjeći ono što je u izbornom procesu bilo imadentno prije sto godina – varijanta papir, pješačko sabiranje i mjesec dana poslije izbora, u jednoj maloj izbornoj bazi kao što je Bosna i Hercegovina, tek saznati šta je na sonu. Evropski put Bosne i Hercegovine, potreba da se ubrza vrijeme koje smo u proteklom periodu neracionalno koristili traži modernizaciju cijelog procesa. Zagovornici smo, zagovaram da se ličnost, kolektivizam i tehnološki napredak integrišu u novom rješenju zakona o izborima i da napravimo efikasnost koja nam omogućuje. Želim da kažem i ovo da potičem iz političke partije koja neće izići na lokalne izbore ukoliko se zakon ne bude promjenio, nema svrhe. Mi ne želimo da budemo surogat procesa u kojem se manipulacijom volje građana formiraju vlasti. Jer to jednostavno nije pitanje ko će sjediti u ovom klupama, nego je pitanje hoćemo li stvoriti ambijent da se u Bosni i Hercegovini krene, onim što građani traže, evroatlanskim putem. Uzmimo nas ovdje, uzmimo metodologiju kako radimo, uzmimo ovih 13 sjednica Parlamenta i onda to stavimo u razinu onoga što nas čeka 47 po Aki-ju. I kad ćemo stići? Nikad. Zbog toga novi izborni zakon, zbog toga elektronsko utemeljenje tehničkih principa sprovedbe izbornog procesa, a odustajanje od onoga što je stereotip. Utakmica da se u biračke odbore po socijalnom, političkom i rodbinskom ... popunjavaju, netransparentnost tog procesa je jednostavno ono što nam ne treba. Znamo mi i u prošlosti, vidi se da Centralna izborna komisija raste u razvoju svom, ali znamo iz prošlosti da smo imali situaciju kad treba popunjavati pojedine članove Centralne izborne komisije, da dolazi do nervoze u političkim partijama. Zašto? Zašto nervoza ako je to proces koji je izvan političkog uticaja ili nije? Sve je to, dame i gospodo, razlog da Bosna i Hercegovina dobije novi pristup izbornom procesu. Hvala.
Hvala Vama. Replika, gospodin Zaim Backović. Izvolite.
Poštovani kolega, moj prethodni koji je govorio, moram, morate kada govorite o ovoj, znači ovo nije replika nego potvrda, ali nema načina nego da Vam ovako pošto repliku moram, morate reći da je ta politička trgovina koja se ostvaruje načinom izbornog procesa dovedena do apsurda u Bosni i Hercegovini. Politički transferi onih koji sa sto glasova uđu u parlamente i onda kroz floskulu birao me narod daju legitimitet onima koji haraju političkom scenom u Bosni i Hercegovini. Taj politički, ti politički konvertiti, konvertiti samo zato što nemamo adekvatan izborni proces, mogu to da rade. Gospoda iz Centralne izborne uredno uzimaju finansijski izvještaj političkih subjekata i tamo nemate ljudi, znači politički subjekti ulažu u promoviranje političkih programa i ideja, a onda oni koje oni promoviraju, kroz politički konvertizam, zadaju nož u leđa građanima Bosne i Hercegovine, pridodajući se onima koji odlučuju o njihovim životima. I nemate načina da to spriječite. Da vidimo gdje to u demokratskoj praksi imate u Njemačkoj, u Austriji, u Francuskoj, u Španiji, u Velikoj Britaniji, u, e zbog načina izbornog procesa kod nas je to jako moguće da, rekao sam, čovjek sa sto glasova kaže mene je narod birao i ja ću sad da radim šta mi volja. I onda imamo što imamo danas u zemlji, kažu nestabilno, imamo situaciju u kojoj zbor političkih konvertita sve vri. Hvala.
Hvala Vama. Replika, gospodin Fehim Škaljić. Izvolite.
Drago mi je da sam poslužio gospodinu Backoviću da ima priliku da govori, je li, ovaj, zapravo i ovo je primjer korištenja replike na način koji je jednostavno ne ono što se pričalo nego prilika da se dobije isto tako kao što i u izbornom procesu uradimo neke stvari da se dobije, a ne da je suština. Mi moramo reći – ovdje nismo ništa što je obaveza prema nekome osim prema biračima i prema političkim programima koje smo iznijeli. I gospodin Bosić je tu s razlogom uveo jednu dimenziju promjene nastupa u odnosu na ono što se obećavalo. Ja držim da te stvari trebamo ugraditi u zakonska rješenja. Hvala. 48
Hvala Vama. Gospođa Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi predsjedavajući. Ja zaista moram reagovati na konstataciju gospodina Backovića, da ne postoji način da se riješi pitanje političke korupcije, trgovine, itd. Postoji, gospodine Backoviću, postoji način i on je u rukama Tužilaštva, koje ovdje sjedi, koje nažalost ne radi taj posao. Imali smo aferu papak, snimak „Dva papka“ gdje se jasno govori o političkoj korupciji i trgovini. Ukoliko je te političke trgovine i korupcije bilo, znači političkom korupcijom smo izabrali i delegate u Dom naroda što daje direktne ingerencije Tužilaštvu BiH da reaguje. Mi do danas nismo imali nikakvu reakciju ni jednog jedinog tužilaštva u ovoj zemlji. Znači, postoji način, ali očito da imamo problem u pravosudnom sistemu. Hvala.
Hvala Vama. Replika, gospodin Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem. Predsjedavajući, ako može samo da se vodi kao poslovnička intervencija. Dakle, opet član 184. i 185. Poslovnika, mislim sad smo na idućoj tački, ovaj, nema predstavnika Vijeća ministara. Vidite, govorimo o Izvještaju Centralne izborne komisije o provođenju zakona iz njene nadležnosti, ne želim da kažem da je ova tačka važnija, Poslovnik je vrlo jasan imaju biti ovdje od onog trenutka kad se himna intonira dok ne zaključite glasanje. Dakle, Poslovnik je izuzetno jasan. Ovo samo potvrđuje zbog čega smo mi na samo početku kad se glasalo o izboru i predsjedavajućeg i njegovog tima, kako ga je on predstavio, rekli da taj tim nema kapacitet da provede ono što je obećao, a evo ovo je sada potvrda. Tim koji je obećao razne reforme nema kapacitet da bude prisutan, pa gotovo ni na jednoj sjednici Doma, a ovo je 13. ili 14. ako se ne varam, gotovo ni na jednoj sjednici komisije iako Poslovnik u članu 185. propisuje da na komisijama mogu biti pomoćnici ministara. Dakle, govorimo kad su sjednice Doma u pitanju gdje Vijeće ministara može predstavljati predsjedavajući, ili ministri, ili čak njihovi zamjenici, govorimo o 20 ljudi, predsjedavajući i 9 ministara plus 10 zamjenika, to je 20 ljudi, a više od pola njih, više od pola njih ima kancelarije u ovoj zgradi na trećem ili četvrtom spratu, a mi smo na drugom. Više od pola od ovih 20 ljudi ima kancelarije na trećem ili četvrtom spratu
Gospodine Arnaut, hvala Vam, Vi ste jasno kazali šta imate.
Imam tri minute gospodine predsjedavajući. 49
Nemate, nemate, imate, Vi ste kazali ponavljate istu, dakle ponavljate istu stvar koju ste već kazali.
Pa znam da Vam ne odgovara, ali ja po Poslovniku imam pravo na 3 minute za poslovničku intervenciju.
Dakle, ne možete dva puta uzastopno istu poslovničku, dao sam Vam odgovore jedanputa. Nemojte, gospodine Arnaut ja Vas molim nemojte maltretirati ovaj Parlament, ja ću početi da Vas upozoravam, počeću striktno da primjenjujem Poslovnik i na Vas.
Ja bih to volio.
Da znate, ja Vas upozoravam da radeći na ovakav način, dakle zloupotrebljavate poziciju zastupnika i da maltretirate ovaj Parlament.
Gospodine predsjedavajući ja imam pravo na 3 minute po Poslovniku i sad tražim da se obje moje poslovničke intervencije unesu u zapisnik, dakle poslovnička intervencija o prisustvu Vijeća ministara, a takođe poslovnička intervencija po tome što mi ograničavate pravo na tri minute koje mi Poslovnik daje.
Dakle, hvala Vam lijepo. Gospodin Momčilo Novaković ima riječ. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Uvažene kolege. Danas mi ustvari govorimo o Izvještaju o provođenju zakona a ne o Izvještaju o radu Centralne izbone komisije i ako stvar posmatramo na taj način onda usvajanjem ovog Izvještaja mi ustvari želimo reći da je Centralna izborna komisija radila uspješno na provođenju zakona iz nadležnosti Centralne izborne komisije. I odmah da kažem ja mislim da ona to jeste, ja mislim da je ona radila uspješno taj posao i da ovaj Izvještaj treba dobiti podršku Parlamenta. Drugo pitanje je ima li nešto što je možda ostavilo sjenu na taj posao u prethodnoj godini, odnosno u prethodnim izborima? Moram reći da ima nekih stvari. Ja ću ovdje navesi jedan recimo slučaj izbora u Kotor Varošu, vanrednih izbora, gdje je potpuno svjesno načelnik opštine uradio opstrukciju izbora. Centralna izborna komisija je donijela jednu odluku, onda je poslije toga sud donio drugu odluku i onda je Centralna izborna komisija postupila, znači, odnosno nije 50 sud donio odluku da nije dobra ona odluka, nego je ukazao na neke propuste kod donošenja odluke, Centralna izborna komisija je poslije toga promijenila svoju odluku. Dakle, bilo je tu nekih problema, moramo i to reći. I jednostavno je šteta što takvi događaji, zači što je, evo i na taj način omogućeno da izabrani zvaničnici u ovoj zemlji mogu na takav način vršiti opstrukciju zakona za koje je, evo u ovom slučaju bio zadužen za provođenje CIK, ali inače i drugih zakonskih propisa. Što se tiče narednih aktivnosti, naravno da se od CIK-a očekuje da u Radnoj grupi, koja je formirana da bi se došlo do novog teksta Izbornog zakona ili promjena postojećeg, da puni doprinos upravo na onim pitanjima gdje su uočili da imaju probleme u provođnju zakona. Dakle, tamo gdje je nešto nejasno, tamo gdje nije dovoljno jasno, Centralna izborna komisija će biti ključna u radu ove Radne grupe, kako bi se te odredbe promijenile. Naravno da svi pominju odbore, moram i ja pomenuti da to jeste najslabija karika, ali mislim da se jednim potezom ustvari značaj biračkih odbora može značajno umanjiti, a to je da se vratimo na centre za brojanje. Dakle, onog momenta kada budemo ponovo imali centre za brojanje, onog momenta značaj biračkih odbora će biti daleko manji. I oni će imati isključivo ulogu u organizaciji procesa, izbornog procesa, a ni u kom slučaju neće imati odlučujuću ulogu kod broja glasova, što se nažalost događalo, i ne samo na ovim, nego i na gotovo svim izborima, da postoje biračka mjesta gdje su neki kandidati imali i po 90 i više posto glasova. To je apsolutno svima nama jasno da je nemoguće. Dakle, postoje načini da se određena pitanja lako riješe. Naravno, imaju i ona koja će ostati problem. Centralna izborna komisija mora dati svoj doprinos u radu Radne grupe, a da li će usvojeno to biti ili neće, hvala Bogu to će zavisiti od nas ovdje. Nažalost, do sada mi nismo imali kritičnu većinu za neke krupne promjene u Izbornom zakonu. Nadam se da smo u svojim shvatanjima dovoljno evoluirali da nam je potrebna ozbiljna promjena Izbornog zakona i da će se ona desiti u narednom periodu. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Mirsad Đonlagić je tražio riječ. Izvolite.
... [[nije uključen mikrofon]] ja tražim pauzu od 15 minuta ...
Dakle, na zahtjev Kluba SBB-a pauza 15 minuta, ali pošto će tada doći do pauze u 14:00 sata koja je planirana, vi imate pravo na pauzu, iskoristite pauzu i nastavićemo raditi 14:45 sati. Dakle, 14:45 sati. Izvolite, hvala vam. Predsjednik Kluba SBB-a je tražio pauzu. Ima li potrebe da se obrazlaže pauza ispred SBB-a? 51 Izvolite. ____________(?) Hvala predsjedavajući. S obzirom da nije došao predsjednik Kluba, ja sam zamjenik Kluba, pa ću uzeti sebi za pravo da opravdam.
Hvala lijepa predsjedatelju. Dakle, ja sam pročitao ovo Izvješće temeljito i zbog toga da se informiram zapravo što sve taj zakon regulira i što sve Agencija može. I vidio sam nevjerovatne mogućnosti, dakle, da se zlorabe neki naši podaci, dakle podaci građana i da to ova Agencija ima jedan ozbiljan posao i zadaću da ovo prati i analizira, nas izvješćuje, reagira tamo gdje treba. No, vidio sam i jednu interesantnu stvar koja se odnosi na međusobni odnos javnih institucija ove države, a to je Tužiteljstva i ove Agencije, ali o tome ću pod njihovim izvješćem tamo, neću ovdje da gubim vrijeme. Nego sam ovdje htio samo da sugeriram, s obzirom da je ova Agencija u procesu donošenja zakona u Federalnom parlamentu, kada je riječ o matičnim knjigama, dakle upozoravala Federalni parlament i tamo čelnike da neke stvari koje su bili predvidjeli nisu u redu i da bi trebalo uvažiti odredbe Zakona o zaštiti osobnih podataka. Zakon je izglasan kakav jeste, pa bih ja prdložo, dakle, kada su u pitanju zaključci ovog Izvješća, da se doda jedan zaključak da Parlamentu Federacije BiH sugeriramo da još jedan put razmotri primjedbe Agencije koje su date na Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o matičnim knjigama i po istom postupi. Dakle, to bi bio prijedlog dopune zaključka jednoga, kod njihovih zaključaka. I dopunio bih zaključak 1, 2, zapravo je to 3. zaključak ili pasus koji kaže – zaštitu osobnih podataka su obilježile i negativne tendencije pojedinih javnih ..., kao što su Tužiteljstvo BiH i ovdje bih dodao – i njihove čelne osobe. Dakle, to ću ja i napisati u ovom zaključku, da se doda ovdje, jer tamo se vidi iz onoga da je tu spor bio nevjerojatan, ali je bio. I evo, to bi bilo to. Ja se zahvaljujem i naravno da ću, što se mene osobno tiče, vjerojatno i Klub će podržati ovo Izvješće. Evo, predlažem da se ovi zaključci dopune. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ko dalje želi da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku devet, Ad. 9. Godišnji izvještaj o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2014. godinu Izvještaj je u proceduru dostavljen 22.05.2015. godine. Kolegij Doma je kao nadležnu za razmatranje Izvještaja odredio Zajedničku komisiju za ljudska prava. Nadležna Komisija Mišljenje o Izvještaju je dostavila 09.06.2015. godine. Komisija je usvojila Izvještaj uz zaključak kojim obavezuje Instituciju ombudsmena za ljudska prava BiH da Zajedničkoj komisiji dostavi detaljan pregled nerealizovanih preporuka sa obrazloženjem zašto iste nisu realizirane, kako bi se 53 domovima Parlamentarne skupštine BiH uputili zaključci kojima će se obavezati nadležne institucije da, u skladu sa Ustavom BiH i zakonima, pristupe realiziranju tih preporuka. Otvaram raspravu. Gospođa Diana Zelenika je tražila riječ. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Evo, s obzirom da se javljam prvi put, ja pozdravljam ovdje sve nazočne. Probaću se uklopiti u 10 minuta koliko je predviđeno, makar mislim da ovo zaslužuje čak i jednu tematsku sjednicu, ovakva problematika koju ću probati objasniti na vlastitom primjeru, ali zanemarite ime, shvatite da sam ja samo primjer diskriminacije u ovoj državi. Jednom je netko pametniji puno od mene rekao da se za ljudska prava bori prosto zato što on ne voli gledati ljudsku patnju. Tako da sav smisao našeg političkog i društvenog djelovanja u biti je satkano u jednoj takvoj rečenici, jer smo se mi koji se bavimo politikom ovdje obvezali na jednu takvu misiju. Međutim, kada je u pitanju bh politička scena, onda jasno da se jedno govori, drugo radi, a da ne kažem što sve misli. Pa se tako ovdje za ljudska prava, slobodno bih mogla reći da, pod navodnim znacima, brinu i bore one iste elite i frakcije koje godinama narušavaju ljudska prava, a od toga imaju itekakvu vlastitu korist. Danas, kao što sam već najavila, kada sam izabrana, želim biti glasnogovornica sviju onih koji su obespravljeni i slobodno želim reći da ću biti glas naroda, jer ja mislim da je narod u Bosni i Hercegovini obespravljen. Jer, obični bh građanin svakog dana, od momenta od kada ustane, dok pođe leći, biva žrtva najmanje deset vrsta diskriminacije, torture i kršenja ljudskih prava, od onih na slobodu mišljenja, izražavanja, prava na liječenje, obrazovanje, nejednakosti pred organima pravde. Ja duboko suosjećam sa tim ljudima i te njihove probleme dijelim sa njima i vjerojatno se po tome razlikujem od mnogih ovdje koji nisu izloženi takvoj diskriminaciji. Znam što ljudi u Bosni i Hercegovini proživljavaju, praktično jer sam jedna od njih. Iz tih razloga imam, ne samo obvezu, nego i odgovornost u njihovo ime ovdje progovoriti i pogledati istinu u oči. Jer ako ćemo priznati jedno od temeljnih ljudskih prava je pravo na misao i izbor. Danas u Bosni i Hercegovini praktično svi znaju sve, sve se zna, i o političarima, i o politikantima, i o aferama, i o prevarama, međutim šuti se. Ljudi šute jer im je uskraćeno pravo da govore ono što misle. Jer, te elite koje su takve mjere represije i ugnjetavanja koristile, one svoju silu nerijetko demonstriraju, što predstavlja lekciju svima onima koji se odvaže reći i činiti nešto prema vlastitoj savjesti. Ja sam bila jedna od onih koja je takvu leciju trebala naučiti, pa ću vam ukratko kroz vlastiti primjer prezentirati tzv. neovisnost ove institucije i nerad Institucije ombudsmena, pa mogu reći netočnost Izvješća koji kaže da u protekloj godini, znači 2014., na finih 200 stranica, itd., nije bilo žalbi o političkoj diskriminaciji, a ja sam 17. srpnja, ili jula, se požalila na kršenje ljudskih prava i upravo na taj vid diskriminacije. I pri tome napominjem svima da tada nisam bila zastupnica, jer svi znamo kada su održani parlamentarni izbori. Ukratko ću vam pojasniti o čemu se radi. Znači, nakon neslaganja sa politikom jednoumlja 2007. godine u Skupštini Hercegovačko-neretvanske županije, odnosno kantona, ja sam se proglasila neovisnim zastupnikom. Nakon toga su uslijedile najprije prijetnje po život, a zatim politička diskriminacija i mobing na radnom mjestu, od strane istih aktera. Pratite period od 2010. do danas, to je period od 5 godina, u četiri navrata sam aplicirala za napredovanje na Medicinskom fakultetu Sveučilišta u Mostaru. Niti jedanputa nisam dobila odgovor po aplikaciji, a natječaj je raspisan u dnevnom tisku. Na zahtjeve da mi se obrazloži zašto i kako, a vijeće je tri 54 puta godišnje, za one koji sudjeluju u nastavi to dobro znaju, ... Povjerenstvo nije dalo izvješće, pa je jedan odustao, pa za slijedećih šest mjeseci se formira novo, pa je opet netko odustao, itd. do beskonačnosti. Angažiranjem odvjetničkog ureda i traženjem obrazloženja po ovom pitanju, oglušili su se djelatnici Sveučilišta i Medicinskog fakulteta u Mostaru. Nakon toga sam se žalila svim relevantnim institucijama na razini županije, na razini Federacije, međutim i tu je odgovor izostao bilo kakav. I onda sam slijedeći institucionalno reagiranje, poslala negdje 17., točno 17. srpnja sam poslala, prošle godine, Instituciji ombudsmena sam se obratila sa žalbom o političkoj diskriminaciji. Nakon tri mjeseca, znači 15.10. sam dobila dopis Institucije ombudsmena za ljudska prava u kome navedena Institucija po mojoj žalbi na povredu prava iz radnog odnosa i povreda odredbi Zakona o zabrani diskriminacije od strane Medicinskog faulteta Sveučilišta u Mostaru je zatraženo da dostavi izjašnjenje na sve navedene žalbene navode u roku od 15 dana. Taj rok je davno protekao, ja još uvijek nisam dobila izvješće od Medicinskog fakulteta. Dobila sam od Ureda ombudsmena, jer sam problem aktivirala pred par dana, prije 10-15 dana podnošenjem žalbe Zajedničkom povjerenstvu za ljudska prava koje je zatražilo očitovanje Medicinskog fakulteta i ombudsmena, da bi 25. prošlog mjeseca bila napisana jedna preporuka ombudsmena u kojoj stoji da su definitivno učinjeni propusti od strane Medicinskog fakulteta u pogledu i procedure, rokova, same sadržine i primjene podzakonskih akata, i navodi su opravdani. Ali pazite prijedloga, ja nisam mogla vjerovati da netko ovo može potpisati, ali ide reizbor, pa vjerojatno je to jedan od razloga, kaže, da se ubuduće kandidatima omogući nastupno predavanje, koje je meni onemogućeno, te da se poštuju vremenski rokovi, a pazite u mom slučaju su ti rokovi prekršeni pet godina. Nijednom riječju nije spomenuta eventualna preporuka u vidu korekcije propusta učinjenih prema meni. Navodno nisu nađeni pokazatelji diskriminacije, a u prvoj rečenici sam se žalila na politiziranje znanosti i političku diskriminaciju. Moram li napomenuti da u tom periodu su docenturu dobivali ljudi iz Zagreba koji nisu sata predavanje imali na ... fakultetu, da su dobivali ljudi koji nisu uopće uvjeta imali za tako nešto. A najviši apsurd se dogodio na zadnjem natječaju gdje moja aplikacija nije ni uzeta u obzir a docenturu je dobila kolegica koja je predamnom branila doktorsku disertaciju. Ja mislim da vam ovo sve govori, znači, zanemarujući ime i prezime, već sam se identificirala sa svim diskriminiranim ljudima u ovoj državi. Međutim, kreatori ovakvog stanja, bolesnog stanja društva, ja bih rekla kao lječnik, koje pod jednim plaštom represije jednoumlja su mojim primjerom poslali jasnu poruku svima po principu spalite vješticu da više nikome i nikada ne padne na pamet imati ali i izgovoriti vlastito mišljenje. Jer, ako sam ja kao pripadnica Udruge dragovoljaca i veterana rata, kao lječnik subspecijalist kardiolog, kao doktorica znanosti, kao članica Udruženja, odnosno predsjedništva Udruženja kardiologa ove države, zastupnica u županijskim a sada i u državnim zakonodavnim tijelima izložena takvoj vrsti torture, onda jasno da se u ovakvu avanturu iznošenja vlastitih stavova neće upustiti ljudi koji nemaju mogućnosti mehanizme obrane kao što to ja imam. U ovoj državi je stvoreno mijenje da je avantura imati vlastito mišljenje, a diskriminacija je postala tradicija i način života. Uloga nas zakonodavaca bi trebala biti da stvorimo zakonski okvir i omogućimo maksimalnu valorizaciju institucija za reguliranje ljudskih prava, svega onoga što danas nemamo ili možda imamo, ali je u suštini ispolitizirano. Mislim da status kvo u konačnici praktično nikome nije dobar. Stoga ja vas drage kolegice i kolege pozivam da mislimo na svoju djecu, na generacije koje dolaze ili koje će tek doći, jer je vrijeme da im u naslijeđe ostavimo pravnu državu u kojoj će se poštivati ljudska prava i gdje će dostojanstvo svakog pojedinca biti normalna pojava, a ne raritet. 55 I stoga ću zaključiti vezano za ovo Izvjeće da je lijepo napisano, protkano lijepim riječima i mislima, grafikonima, itd., ali isto tako kontradiktorno vlastitoj implementaciji, što je moguće podkrijepiti brojnim primjerima. Ja sam iznjela svoje, ali u svakom trenutku, na svakom mjestu imamo ovakve primjere. Da nije žalosno možda bi bilo i smiješno, i vjerojatno nekima je smiješno, onima koji na svojoj koži nisu osjetili ovakvu vrstu nepravde. Međutim, nama, slobodno kažem nama, obespravljenim ljudima u Bosni i Hercegovini vjerujte nije do smijeha. I kako je u početku našeg današnjeg druženja gospodin Mehmedović rekao, koliko će trajati agonija jednog čovjeka, ja bih vas na kraju sve ovako pitala – koliko će trajati agonija ovakve jedne države. Stoga smatram da uopće nije neovisan rad ovog Povjerenstva, da Izvješće nije korektno napravljeno, čak u dubini duše, ako hoćete, pitam se koja je svrha postojanja uopće ovog Ureda, ako ne odgovara, odnosno institucije, ako ne odgovara na žalbe zastupnika, kako će onda odgovarati na žalbe ljudi koji nemaju ove reference koje sam ja prethodno spomenula. Opet s druge strane, ako i donesu neke preporuke, ako uzmemo da su čak i kvalitetne, na sudu nisu obvezujuće. Tako da, jedino mogu reći onda da to govori u prilog njihovog trošenja novca poreznih obveznika. Ja vam zahvaljujem.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Dakle, ovo je jedan tipski Izvještaj. Godinama sam, evo ovdje u ovom Predstavničkom domu, na neki način sam upoznat sa metodologijom i načinom kako se ovo radi, sa određenim, kako bih rekao, porukama koje nam se kroz ovaj Izvještaj žele poslati. Ja se sjećam da u zadnjih nekoliko godina svake godine mi smo imali preporuke ovdje iz ovog Predstavničkog doma, i ja sam nekoliko godina također bio predlagač tih preporuka, šta bi trebalo uraditi da ovi izvještaji u svakoj narednoj godini budu bolji, da budu pozitivniji, da se stanje ljudskih prava popravlja, da pitanje diskriminacije bude na nižem, odnosno da bude manje diskriminacije u Bosni i Hercegovini. I zato bih ja zamolio da nas ljudi iz Institucije ombudsmena informišu, dakle da nam odgovore na nekoliko pitanja. Koliko su ranije preporuke, koje smo mi imali ovdje, dakle koliko su one primjenjivane i koliko su realizovane i kakav je rezultat i efekat u pravcu njihove primjene u trenutnoj poziciji u kojoj se vi sada nalazite? I koliko ste vi kao Institucija ombudsmena do sada bili uključeni u izradu ovih sistemskih rješenja koja bi trebali poboljšati ovu oblast Dakle, ja ću, evo i danas uputiti jedan, sličan je zaključak onome kojeg sam imao prije možda godinu ili dvije dana, u kojem ću pozvati da se zaduži Vijeće ministara da u saradnji sa vama, sa Institucijom ombudsmena BiH, a na osnovu ranijih preporuka i iskustva, vašeg iskustva, s obzirom se mi vama non-stop obraćamo, vi s druge strane imate neke svoje vrste izgovora, odnosno neke svoje vrste odgovora zašto neku stvar ne možete bolje tretirati. Zato smatram da vi treba da budete ti koji ćete se aktivnije uključiti u proces izrade seta mjera koje se trebaju primijeniti da bi ova oblast u narednom periodu bila bolja. Ja mislim da radi toga i postoji Institucija ombudsmena i u tom smislu, evo pozivam kolege danas na ovom Predstavničkom domu da prihatimo i usvojimo jedan ovakav zaključak. 56 Hvala lijepa.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Borislav Bojić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Ja bih samo nekoliko rečenica u vezi sa ovim Izvještajem, od čega bih na samom početku možda izdvojio jedan od segmenata samog Izvještaja, naravno ne imajući ambiciju da o cijelom Izvještaju, koji je rađen u skladu s određenom metodologijom, ali bih istakao nešto što mislim da bi trebali svi da posebnu pažnju posvetimo. A to je, u jednom dijelu pasusa na strani 35. stoji – posebno je zabrinjavajuća činjenica da pojedine institucije ispoljavaju ignorantski odnos prema Instituciji ombudsmena. Dakle, pojedine institucije ispoljavaju ignorantski odnos prema Instituciji ombudsmena. Ostaću kod ove rečenice iz prostog razloga što pitanje ignorantskog odnosa postoji na više mjesta i u više navrata kada je u pitanju i određene pozicije, evo posebno se može recimo uzeti npr. hajde da uzmem recimo npr. predsjednica Vlade Republike Srpske između ostalog prilikom kupovine poslanika naziva ih papcima, što je vrlo ignorantski odnos prema onima koji imaju legitimitet izabran od strane naroda, što je po meni, to pravim paralelu sa ovom, dakle konstatacijom koja je potpuno jasna, dakle da određena vrsta institucija ima ignorantski odnos. Najveći broj preporuka kaže u nesaradnji sa institucijama ombudsmena donesen je u slučajevima gdje je odgovorna strana Javna uprava. Ako je Javna uprava odgovorna za ovo stanje onda se postavlja pitanje kakvo mi uopšte stanje imamo u Javnoj upravi, ako je ovo konstatacija ombudsmena, zaštitnika za ljudska prava. Što znači da mi imamo Javnu upravu koja vrši diskriminaciju. Sljedeće, broj predmeta koje je obradila sama Institucija ombudsmena nije ni blizu stvarnog stanja kada je u pitanju broj prekršaja koji je u oblasti o diskriminaciji. Daleko veći broj je diskrimisanih u Bosni i Hercegovini nego što je broj predmeta koje je uradio ombudsmen zato što se lica ne obraćaju Instituciji ombudsmena jer kroz sam Izvještaj se vidi da nemaju povjerenja u sudove, jer sudovi ne donose određena rješenja koja stranke očekuju. Jednostavno sve je manje povjerenja u institucije što treba sve nas skupa da zabrine kada je u pitanju ova kvalifikacija koju su dali ombudsmeni. Između ostalog ovdje stoji i reforma Javne uprave prema ocjeni ombudsmena do sada nije dala željene rezultate. Ja vjerujem da je to tako. Zatim, kaže se, između osaloga, da dalje, da se otežavaju stvaranje profesionalne, odgovorne, transparentne, djelotvorne, državne službe utemeljene na ... i kompetentnosti. Dakle, sve ovo skupa ukazuje na stvarnu potrebu da između ostaloga obratimo pažnju na ovu pojavu koja je prisutna u društu. Da ignorantskog odnosa ima to se moglo vidjeti i nedavno kada je organizovana jedna konferencija na temu „Zakon o zabrani diskriminacije, kako do boljih i efikasnijih mehanizama zaštite u BiH“, koja je održana 04. juna 2015. godine u hotelu Bristol ovdje u Sarajevu. Između ostalog mi iz Komisije za ljudska prava uputili smo predstavnike, poslanice, poslanike kolege da odu na ovu Konferenciju sa namjerom prije svega da damo doprinos da učestvujemo u radu Konferencije, naravno da između ostaloga cijenimo da je ova tema značajna i između ostalog kao takva trebala bi biti i nešto što bi i organizatori trebali da uvaže činjenicu da dolaze narodni predstavnici iz Parlamenta, iz Parlamentarne skupštine BiH i kao takvi da imaju mogućnosti između ostalog da iznesu svoje mišljenje, stavove u vezi sa predmentom rasprave. Naime, 57 Zajednička komisija za ljudska prava i Komisija za ravnopravnost spolova Parlamentarne skupštine je dobila poziv na ovu Konferenciju kako do boljih i efikasnijih mehanizama zaštite u BiH koja je organizovana u partnerstvu sa Institucijom ombudsmena za ljudska prava BiH, a u okviru projekta jednakost za sve. Napominjem, partnerstvo sa Institucijom ombudsmena koji je evo danas ovdje nama podnosi Izvještaj. Između ostalog kada je u pitanju ko je organizator, ova koalicija civilnog društva, dakle protiv diskriminacije je organizator ovog skupa koji implementira Media Centar Sarajevo u saradnji sa tri organizacije – Centrom za društveno istraživanje analitika, Pravo za sve i Vaše pravo BiH, a uz podršku američkog naroda preko Američke agencije za međunarodni razvoj, dakle USAID Iako je Zakon o zabrani diskriminacije na snazi od 2009. godine brojne analize su ukazale na kontinuirane nedostatke u primjeni sveobuhvatnog okvira, dakle kada je u pitanju Bosna i Hercegovina, a odnosi se na antidiskriminacijski okvir. Stoga je osnovna namjera ove, dakle, međusektorske konferencije bila, a što je naglašeno u pozivnom pismu, da, osvrnuvši se na dosadašnje iskustvo u oblasti borbe protiv diskriminacije u Bosni i Hercegovini, podstakne dijalog i saradnju između ključnih državnih institucija. Ponavljam, dijalog i saradnju između ključnih državnih institucija, Institucije ombudsmena za ljudska prava u BiH, predstavnika pravosuđa i nevladinih organizacija o ključnim problemima i ključnim pomacima u oblasti borbe protiv diskriminacije u Bosni i Hercegovini, te mogućnostima i načinima unapređenja Zakona o zabrani diskriminacije i njegove implementacije. Sve sam ovo pročitao s namjerom da kažem ono što je poenta. Apsurdno je, nevjerovatno je, prosto ja ne mogu da vjerujem, da predstavnicima, dakle, komisija, našim uvaženim poslanicima nije čak omogućeno da se obrate na ovoj Konferenciji zbog navodno potrebe da neko da izjavu za medije. Po meni, ne samo da su trebali biti uvodničari već su trebali da objasne kako i na koji način se došlo do Zakona da se sagledaju šta su to problemi u provođenju samog Zakona. No, sam organizator nije omogućio poslanicima Parlamentarne skupštine da se obrate na Konferenciji. To samo po sebi govori o ignorantskom odnosu prema Parlamentarnoj skupštini, jer jedino mi poslanici birani na bilo kom nivou, bilo odbornici ili poslanici, imamo legitimitet od naroda koji nas je birao, svi drugi su imenovani. I ako takav odnos budemo izgrađivali imat ćemo ozbiljnih problema kada je u pitanju ignorantski odnos onih koji organizuju ovakve i slične konferencije i ovako se odnose prema biranim poslanicama, ovoga puta su bile poslanice u pitanju, ili poslanici, svejedno je, dakle narodni su birani predstavnici. Što se tiče naše sjednice Komisije za ljudska prava ja ću predložiti zaključak, ja ne znam da li će biti prihvaćen, a koji bi trebalo uputiti Predstavničkom domu i Domu naroda da se učešće parlamentaraca, odnosno članova nadležnih komisija na konferencijama i radionicama čiji je cilj prije svega izrada i promjena zakona, te dijalog o saradnji između institucija na provedbi zakona, pošto smo mi iz zakonodvnog organa, valorizuje na adekvatan način, odnosno da članovi Parlamentarne skupštine BiH ne budu samo posmatrači, već po meni treba da budu uvodničari, da budu oni koji će dati politički osvrt, usmjeriti određenu vrstu rasprave i dati joj na kraju krajeva onu notu koja pripada onima koji organizuju ovakve i slične konferenije koji nažalost ignorišu Parlamentarnu skupštinu ignorišući narodne izabrane poslanike. Dakle, sve ovo skupa govori, između ostalog, da ovakav odnos prema izabranim naronim poslanicima zaista nije nešto što može izdobriti. Ponovit ću još jednom ono što sam rekao na samom početku, činjenica je, dakle, da veliki broj onih koji se drsko ponašaju u politici, a najekvatantniji primjer je primjer predsjednice Vlade Republike Srpske koja evo tamo narodne poslanike u Narodnoj skupštini naziva papcima. Imamo naravno i ovaj dio, ja bi se i složio sa dijelom diskusije kolege Arnauta koji se odnosi na Vijeće ministara, i slažem se sa predsjedavajućim Parlamentarne skupštine da zaista treba obezbijediti, između ostalog, prisustvo 58 predstavnika Vijeća ministara u vrijeme zasijedanja Parlamentarne skupštine BiH. I to je dio odnosa prema biranim narodnim poslanicima, bez obzira što se s mnogim pitanjima ne slažem sa vama, ali ono ščime se slažem ja ću vam reći, dakle stime se slažem. To je moje lično mišljenje. Dakle, evo oko ovoga pitanja se možemo složiti, i to predsjedavajući siguran sam da ćete svojim autoritetom i Kolegijom obezbijediti da ovdje u Predstavničkom domu budu prisutni predstavnici Vijeća ministara, da sva ova naša priča ne ostane samo zabilježena u stenogramima već da jednostavno čuju šta to sve kada je u pitanju zakonodavni okvir nedostaje, što to treba zaista činiti kako bismo međusobno se uvažavali. Spreman sam da uvažim svakog pojedinca na svakom mjestu gdje god on bio i ma kakav bio i ma kakve boje kože ili ma koje vrste obrazovanja ili tome slično, ali istovremeno smatram da mi smo odgovorni za ovo stanje, prije svega mi kao izabrani predstavnici ovdje u Parlamentarnoj skupštini BiH više nego bilo ko drugi. I ako mi počnemo da kreiramo atmosferu, prije svega međusobnog uvažavanja, imat ćemo bolji ambijent ukupno u cijeloj zemlji. Mogu da zamislim tek kako se ponašaju šalterski službenici koji privatizuju radni sto ili radno mjesto u odnosu na prije svega stranke koje treba da obezbijede sva ona prava koja su im zakonom propisana. I ako uzmemo primjer kolegice, koju ste imali maloprije da čujete, dakle ono treba prije svega samo da bude povod za jednu raspravu koja će dovesti do toga da ovu vrstu ignorantskog odnosa jednostavno uradimo ono što je u našoj moći, a mislim da Parlamentarna skupština može uraditi daleko više od onoga što smo do sada radili. Evo to je bio jedan moj kratak osvrt na ovaj Izvještaj. Obzirom na sve ovo što sam rekao, dakle mislim da je za sada dovoljno. Hvala vam lijepo.
Hvala Vama. Riječ ima gospođa Maja Gasal-Vražalica. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Jučer na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava Parlamentarne skupštine BiH ja sam bila jedina članica te Komisije koja je glasala protiv usvajanja Izještaja ombudsmena, nezavisne Institucije ombudsmena za ljudska prava, a nisam baš imala ni neke prilike ili sam bila pogrešno shvaćena zašto sam ja glasala proti, pa ću sada pokušati to i da obrazložim. U samom Izvještaju ombudsmena za ljudska prava vidimo da iz godine u godinu se dešava da se smanjuje broj prijava, odnosno predstavki ljudi po imenu mobing, da je nad njima izvršen mobing od strane neke od institucija u Bosni i Hercegovini. Postavlja se pitanje zašto u Izvještaju ombudsmena za ljudska prava nema mjera, nema prijedloga da se promijeni zakonska regulativa, jer u Zakonu o diskriminaciji BiH samo u jednoj rečenici imamo riječ mobing. Dakle, ona apsolutno nije dalje klasificirana, koje su to vrste mobinga, od koje strane se mogu počiniti, po kojem osnovu, itd. Dakle, jako je indikativno zašto se od donošenja Zakona, koji je prije 5 godina Zakon o zabrani diskriminacije donešen, do dana današnjeg apsolutno po tom pitanju ništa nije poduzelo, a imamo godišnje izvještaje ombudsmena za ljudska prava. S druge strane imamo tabelarni prikaz i ovih 170 i nešto stranica, nažalost stranice nisu numerisane da bih ja rekla na kojoj je to stranici, imamo organe koji nisu postupili po preporuci 59 nezavisne Institucije ombudsmena za ljudska prava iako je to zakonska obaveza da oni trebaju da dostave odgovor. I ako mi sada upotrijebimo zbirnu imenicu ministarstva, ja pitam, kad čitam ovo, evo pitam ombudsmene šta meni sada znači podatak ministarstva, ja, i koja ministarstva. I ako smo mi zakonodavno tijelo koje bi trebali da reagujemo i da preduzimamo neke aktivnosti, protiv koga i čega. Ja iz ovog Izvještaja apsolutno ne vidim koje su to institucije koje u zakonom predviđenom roku ne dostavljaju odgovore ombudsmena za ljudska prava, niti ima mjera, niti preporuka kako bismo mi zajednički mogli poraditi na ovome gdje se apsolutno onda nadovezujem na ... predsjedavajućeg Zajedničke komisije za ljudska prava, kako ostvariti što bolju suradnju kada nama iz Izvještaja apsolutno ne nude ombudsmeni ništa što bismo mi trebali zajedno pokrenuti i poraditi na tome da se oni kao institucija od određenih organa u Bosni i Hercegovini uvažavaju i da njihove preporuke budu nešto što treba cijeniti i uvažavati. Dakle, ja ne vidim da su oni sami na sebi u tom pogledu radili. U Izvještaju stoji da od ukupno 86 preporuka na koje nisu dostavljeni nikakvi odgovori, za 70 preporuka su istekli rokovi, i tu je tačka. Ja i, ja opet postavljam pitanje, da, šta dalje? Nema apsolutno, tu se završava i mi treba da kažemo super je Izvještaj, ustanovili smo ponovo da u Bosni i Hercegovini ništa ne funkcioniše, da 9 miliona se izdvaja za budžet, je li za administraciju koja radi, eto reda radi da bi nama pokazala kakvo je činjenično stanje, i mi ni dalje ništa nećemo poduzimati. Zašto se izbjegava u Bosni i Hercegovini od organa institucija, zakonodavnih tijela da se stvari imenuju svojim pravim imenom i da se nazove ta institucija koja krši ljudska prava i koja dozvoljava da se i dalje ponavljaju svi oblici diskriminacije bez obzira po kojem osnovu. To naravno svi izbjegavaju i onda ja postavljam pitanje, udara li na inteligenciju naziv Neovisna institucija. Kako mogu biti neovisni kad ne imenuju stvari svojim pravim imenom, niti daju ime i prezime institucije koja krši ljudska prava? Itekako ste ovisni, ovisni ste o političkim partijama koje imaju moć nad vama i vi naravno u ovoj godini reizbora ste praktično izbjegli sve prave i validne podatke koje ste trebali nama ovdje, zakonodavnom tijelu, da služe da bismo mi poradili na zaštiti i unapređenju zaštite ljudskih prava. A također je tužno što u ovom Izvještaju nema stavke teritorijalna diskriminacija. Mi u Bosni i Hercegovini, osobito u entitetu Federacije BiH već godinama imamo obespravljene porodilje, imamo bijelu kugu za 50-60 godina bosanaca i hercegovaca apsolutno neće biti, tako da ne znam ni zašto se borimo, ni zašto uopšte danas ovdje i sjedimo. Trudnice traže, kucaju na vrata, porodilje nemaju, e sad se postavlja pitanje šta je i sa djecom tih porodilja koja nemaju apsolutno nikakva prava. Naravno, u Izvještaju se nije našlo shodno da se napiše teritorijalna diskriminacija po bilo kojem osnovu. Pored porodilja to su osobe sa invaliditetom, itd., djeca bez roditeljskog staranja, djeca sa posebnim potrebama, itd. Naravno, oni kao Institucija ombudsmena, nezavisna Institucija, pardon, nezavisna Institucija ombudsmena za ljudska prava imaju zakonsku obavezu da poduzimaju samoinicijativno aktivnosti istraživanja diskriminacije i pojave diskriminacije u Bosni i Hercegovini. Ovaj Izvještaj služi da su na osnovu predstavki koje su nezavisna Institucija ombudsmena za ljudska prava koje je dobila, ona je na osnovu tih predstavki izvršila analizu. Zašto se nije bavila analizom samoinicijativno pa da nam pokaže od teritorijalne diskriminacije do penzionera? Pa nije valjda da penzioneri su više u supermarketima nego u javnim kuhinjama, crvenim križovima, merhametima, itd. Mi po ovom Izvještaju vidimo da je savršeno stanje u Bosni i Hercegovini, odnosno umanjeno za ono činjenično i realno stanje u kojem mi živimo. Slučaj Diane Zelenike jučer na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava je od strane nekih kolega htio biti predstavljen kao da se mi bavimo Dianom Zelenikom eto zato što je ona zastupnica pa joj dajemo neko pravo više nego nekim drugim predstavkama, da ne kažem običnih ljudi, mi smo svi obični na svoj način, koji eto nama dostavljaju te predstavke. Nažalost, 60 mi slučaj Diane Zelenike možemo posmatrati tako da žena, građanka Bosne i Hercegovine sa svim referencama, koje smo imali do sada trenutak da čujemo, tek svoja prava, ljudska prava ostvaruje po dolasku u Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH. Dakle, ona kao građanka Bosne i Hercegovine je njena predstavka bila u ladici u Područnom uredu nezavisne Institucije ombudsmena za ljudska prava u Mostaru. 17. jula se obraćala, ta predstavka završila negdje u fioci, ovdje u preporuci, odnosno u Mišljenju ombudsmena se čak datum pogrešno navodi da je tek 15. oktobra stigla predstavka. Mi svi sa Zajedničke komisije za ljudska prava tačno imamo sve podatke kad je upućeno, koliko dugo je ona čekala na svoj odgovor i koliko dugo je prekršeno njeno ljudsko pravo. Kada pročitate i kada javnost se upozna sa ovim da gospođa Diana Zelenika sada kao zastupnica ostvaruje svoje pravo, to je poruka, nemojte ništa apsolutno pokušavati jer nikakva vi prava nećete ostvariti u Bosni i Hercegovini, sjedite, slušajte, budite pokornici i živite život onako kako vam se diktira, jel', od strane nekih koji god imaju većinu u Bosni i Hercegovini i 20 godina vrše torturu nad građanima Bosne i Hercegovine. Preporuke koje su izdali, ne kao nezavisna Institucija ombudsmena za ljudska prava su ni manje ni više tužna, a da nisu tužna bila bi presmiješna. Tako da ja ne zanam apsolutno ovaj, i dalje ostajem pri tome da ovaj Izvještaj neću podržati zato što u samom Izvještaju suradnja se navodi sa svim institucijama koje se trebaju baviti ljudskim pravima. Zajednička komisija za ljudska prava, zahvaljujući gospodinu Bojiću koji predsjedava tom komisijom, je zaista pokazao jednu otvorenost i spremnost za suradnju. U Izvještaju samom, dakle to je praksa, nije bilo suradnje sa ovom nezavisnom Komisijom za ljudska prava jer se to u kontinuitetu izbjegavalo iako mi imamo ulogu nadzora nad svim tim institucijama. Dakle, više se daje značaj izvršnoj vlasti koja nas također izbjegava i svim ovim agencijama i uredima nego Komisiji za ljudska prava Parlamentarne skupštine BiH. Ja ću se također nadovezati, jer sam bila učesnica na toj konferenciji, gdje apsolutno mi ne tražimo neki eksluzivitet da bi trebalo da piše na našim stolovima gdje ćemo mi sjest, ime i prezime, zastupnik-zastupnica, mi tražimo poštovanje jer i mi poštujemo njih. I za jednu normalnu suradnju, za jedan konstruktivan dijalog mi se moramo međusobno uvažavati i poštovati. Mi smo bili na toj konferenciji, ne da nas nisu uvažavali, nego smo bili poniženi i prozivani, jer su rekli, evo sjede vam iz zakonodavne vlasti, šta rade, ne rade ništa. I na to mi nismo imali apsolutno priliku da se obratimo i da kažemo nešto u svoje ime. Da vam ne kažem da se već po određenim krugovima, osobe koje žele mijenjati ovo stanje u Bosni i Hercegovini, za građane i građanke Bosne i Hercegovine, okarakteriziraju kao nadobudni, mladi, iako su, je li, mladi po godinama jer ste tek novi zastupnik ili zastupnica u Bosni i Hercegovini, kao neki već etablirani zastupnici i zastupnice koje imaju dugogodišnje iskustvo i priznato iskustvo ne zato što su lijepi, mladi, zgodni nego zato što imaju što da kažu i što se zalažu za građane Bosne i Hercegovine, i da sami sebi jamu kopate. Dakle to se priča o zastupnicima i zastupnicama, ako dirate u stanje koje već funkcioniše 20 godina i ako tražite nešto što bi oni trebali da urade dodatno kako bi se radilo na poboljšanju. Ja ću skratiti da ne bih prekoračila vrijeme, vidim da već ste malo nervozni. Što se tiče ovog samog Izvještaja i preambule Ustava BiH, tako u Ustavu piše, mi Ustav BiH moramo poštovati, u preambuli samoj piše da tri grupacije konstitutivnih naroda naravno imaju prednost nad ostalim grupacijama ove nam države. Meni se jučer na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava, dakle, iako pripadam jednom od konstitutivnih naroda, od strane kolege u Zajedničkoj koji je dopredsjedavajući te Zajedničke komisije, kaže da moj glas nije vrijedan zbrajanja jer ja nisam validan predstavnik hrvatskog naroda. O čemu mi pričamo kad se to dogodi u ovoj zgradi, u Parlamentarnoj skupštini BiH. Mi, dakle naši građani nemaju apsolutno kome da se obrate, ali evo hvala javno kolegama i kolegicama koje su mi dokazale da ipak ima nade i da se mi ne 61 razlikujemo po krvnim zrncima nego zaista samo da smo ljudi, da smo dobri ljudi, da se borimo za građanska prava, a ne po boji krvnih zrnaca i validnosti predstavnika hrvatskih naroda.
Hvala lijepo Gospođa Nermina Kapetanović ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. U prošlom sazivu kada sam bila delegatkinja u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH svaki izvještaj Institucije za ombudsmene sam najgovorljivije i najžešće branila i dobro se sjećam predsjedatelja, tadašnjih predsjedatelja koji su rekli kada doktorica Kapetanović ovako zdušno brani Instituciju ombudsmena onda ćemo i mi obe ruke dići. Ove godine je razlika drastična, dijametralna. I ni ja nisam bila za taj Izvještaj stom razlikom što sam ja bila suzdržana, zbog čega se kajem, mislim da sam trebala biti protiv. Markirana kao i gospođa Maja Gasal- Vražalica, najprije počevši od Agencije za ravnopravnost spolova i uvažene direktorice, kao potencijalno opasne osobe ja već etablirana a kolegica Maja i mlade kolegice i evo i kolega Bojić izgleda predstavlja opasnost. Opasni smo iz dva razloga, posljedični je upadanje u jamu, a upašćemo u jamu zbog toga što skrećemo pažnju javnosti na probleme diskriminacije u Bosni i Hercegovini. Govorili smo o tome kada je bio Izvještaj Agencije za jednakopravnost spolova, ovaj Izvještaj kako liči na njihov Izvještaj da imam osjećaj kao da su ih u sinergiji pisali. Pa evo, recimo da krenemo, a sve je istina što su moje uvažene kolege rekle, jako je mučno bilo juče biti na toj sjednici u kojoj kolegica nije autentična predstavnica hrvatskog naroda, u kojoj smo mi prilično izvrijeđani na toj Komisiji, ali evo, ići ćemo nekim redosljedom. U dijelu koji tretira izborno pravo, ja im se zahvaljujem što su oni ustvrdili da se ne bilježi u Bosni i Hercegovini značajno povećanje u smislu učešća žena u parlamentima i ukazuju da je nužna temeljita analiza izbornog zakonodavstva i ništa. I ostaje i sa tri velike tačke. Što se tiče pristupa zdravstvenoj zaštiti ja o tome pričam od 2000. godine kad sam se aktivno počela baviti politikom, u Bosni i Hercegovini u Federaciji samoj, u Federaciji imamo 10 različitih prava u pristupu u ostvarivanju prava na zdravstvenu zaštitu. Osnovni postulat Zakona o osnovama zdravstvene zaštite kaže – svi pacijenti su jednaki u ostvarivanju prava na zdravstvenu zaštitu bez obzira na mjesto, teritorij ili bilo koji drugi predznak. U Bosni i Hercegovini mi imamo, dakle, ne 10 nego 13 različitih pristupa. Ja mislim da pacijent iz Brčkog, iz Sarajeva, Zenice, Jajca, Bihaća i Banja Luke treba da ima jednak pristup tome i to je kršenje ljudskih prava i ne znam način na koji će moje kolege u Vijeću Evrope, ovi koji su stalni članovi, objasniti zašto se u Bosni i Hercegovini krši pravo pacijenta na jednak pristup zdravstvenoj zaštiti. To se radi godinama bez volje vlasti da javno govore o tome, pa i da pričamo o izmjenama Ustava. Niko ko razuma u sebi ima ne bi htio građaninu bilo kog entiteta uskratiti jednak pristup i penzionom i socijalnom sistemu, pa i zdravstvenoj zaštiti. Ono što mene jako brine u ovom Izvještaju je dio koji tretira prava djeteta. Ja kao dosadašnja članica Podkomiteta za zaštitu ljudskih prava Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope u Strazburu, a sadašnja potpredsjednica Izvršnog komiteta Evropskog parlamentarnog foruma za populaciju i razvoj, smatram zabrinjavajući izvještaj u segmentu zaštite prava djeteta. I po ne znam koji put sam čvrsto ubijeđena da bez obzira na snažno opiranje Institucije ombudsmena za uvođenje institucije javne pravobraniteljice ili javnog pravobranitelja za djecu, a oni kažu da im to ne treba, a ja i dalje mislim da treba, vodeći računa o činjenici da je povećano kršenje prava 62 djeteta. I u ovom Izvještaju se primjera radi, hajdemo krenuti od one populacije djece za koju ja smatram da nisu zaštićena, u Izvještaju se kaže da prema, zamislite molim vas, prema procjenama nekih nevladinih organizacija cijeni se da je od 3 do 4 hiljade djece u našoj državi bez roditeljskog staranja, prema procjenama nevladinih organizacija, ili bez adekvatnog roditeljskog staranja. Od toga 1/3 je u ustanovama. Da li je moguće da država Bosna i Hercegovina takve informacije treba da prikuplja od nevladinih organizacija? Zar mi ne možemo institucionalno imati uvid u broj nezbrinute djece? Davno početa priča o Porodičnom zakonu i naviknuta ja da više nikad ne kažem ja, nego mi, mi smo iz SDA pokušali da izmijenimo Porodični zakon da se olakša proces usvajanja, imali ste partnere u nama vi iz Institucije ombudsmena ali tu priču nikad niste doveli do kraja, niste bili dovoljno glasni, a imali ste odlične sagovornike svih ovih godina od 2000. godine pa do prošlog saziva kada je predsjedavala gospođa Pandurević, oprostite što Vas spominjem, ali naša Komisija, u kojoj sam ja bila prva zamjenica, je maksimalno bila na dispoziciji Institucije ombudsmena. Vi kažete da niste imali adekvatnu saradnju sa institucijama, i stoga svakako treba izuzeti činjenicu da ste prilično zaobišli Komitet za zaštitu ljudskih prava, sa istim stvarima o kojima su govorile kolege bez mogućnosti da mi budemo uvodničari da ukažemo na stvari koje poznajemo, da prenesmo iskustva iz Evrope i zakone koji su obavezujući za Bosnu i Hercegovinu, a o kojima se ne vodi računa. I opet pitam, šta, brine li vas činjenica da poslije 18. navršene godine života djeca iz domova za nezbrinutu djecu idu na ulicu? Mene to jako brine. A naročito me brine sramotan odnos prema djeci koja su usvojena ili djeci iz domova koja se najpogrdnijim riječima nazivaju čak i od visokih zvaničnika. I to je nešto što je strašno. Vi ovdje u vašem Izvještaju kažete da ste zaprimili 143 žalbe ... za praćenje prava djeteta, a da ste izdali na osnovu toga samo 11 preporuka. Zabrinjavajuća je tvrdnja da vi kažete da se ombudsmenima izuzetno rijetko obraćaju djeca, što svakako ukazuje na činjenicu da je potrebno mnogo više napora preduzimati u promociji prava djeteta, itd., itd. Kako će se moje osmogodišnje dijete molim vas obratiti vama? A prije nekoliko dana je povrijeđeno njegovo osnovno ljudsko pravo. Kako? Kako ste podigli nivo svijesti? Mogli ste zajedni s Komisijom to uraditi, evo i gospodin Bojić vam ..., ja sve ove godine, sve moje kolege, vjerujte. Nema ovdje osobe koja nije socijalno senzibilizirana. Dakle, ovakva tvrdnja ne smije stajati. Šta ste uradili po pitanju zaštite prava djeteta u smislu zaštite od ... kriminala i dječije pornografije? Evo, Ministarstvo sigurnosti se o jadu zabavilo kako da ispunimo zahtjev Vijeća Evrope koji to od nas zahtijeva sada u ovoj fazi sticanja statusa kandidata, kada moramo uskladiti naše zakonodavstvo. I nisam sigurna da je to napravljeno kako treba. Seksualno nasilje nad djecom u Bosni i Hercegovini je u porastu. Država nije uskladila svoje krivično zakonodavstvo bez obzira na intencije nas nekoliko zastupnika koji smo to pokušavali, i bez obzira na činjenicu da ... Konvencija naložila da se zaštite djeca od seksualnog iskorištavanja u Bosni i Hercegovini i zemljama svijeta i seksualne zloupotrebe koja je toliko česta u Bosni i Hercegovini da je do granica nevjerovanja gdje se sve dešava. Zašto se nisu izmijenili materijalni krivični propisi? Zašto vi, ukoliko imate mogućnost preporuke izricanja sankcije, zašto često ne koristite taj mehanizam? Ja znam da vi nemate mogućnosti izricanja pravnog lijeka u onom smislu u kojem to imaju sudovi, ali zašto često ne dajte preporuke, zašto ne idete u medije? Zašto, u krajnjem slučaju se u Bosni i Hercegovini javno ne nazovu pedofilima ljudi koji seksualno iskorištavaju djecu i ne stave im se oznake na kućna vrata, ovdje živi pedofil, i ne stavite na sve web stranice njihova imena, jer tako se to u svijetu radi. Dakle, ne treba reći da u Bosni i Hercegovini slučajevi fizičkog nasilja nad djecom koji rezultiraju smrću su sve češći i češći i ja uistinu mislim da, osobno cijeneći individualnosti nekih od vas za koje znam, barem u Odjel za praćenje prava djeteta, ali od vas mi očekujemo da budete 63 više u saradnji sa ovakvom Komisijom. Mijenjaćemo zakone, pa mi možemo u parlamentima mijenjati zakone, ali budite glasniji, budite vidljiviji. Nama ne znači ništa na koliko ste vi konferencija bili, koliko ste radnih sastanaka imali, nas zanima šta ste vi uradili u zaštiti ljudskih prava diskriminiranih osoba. Evo, recimo hajmo pričati o pravima lica sa invaliditetom. Zašto u Bosni i Hercegovini sve ove godine nisu izjednačena prava osoba sa invaliditetom bez obzira na nastanak invaliditeta, a naravno vodeći računa o boračkim populacijama koje treba da dobiju posebnu naknadu za učešće u oružanim sukobima i invaliditete koji su iz toga proistekli. Ali diskriminiranu djecu sa mentalnim onesposobljenjem, diskriminiramo dakle civilne žrtve rate, diskriminiramo invalide rada. Šta ćemo s njima? I stalno nas iz UN-a i Vijeća Evrope opominju, evo mene sve češće u Briselu, onda kad mi dozvole da odem naravno na sjednicu. Ali nemam odgovor da kažem ko je krivac. Vi kažete nemamo odgovora od institucija. Evo institucije, tu su vaši prijatelji i vaši sagovornici, s većinom nas ste i privatno prijatelji. U žalbama se kaže da se žali na rad resornih ministarstava, ja o tome neću govoriti, ali samo još, i čime završavam, ono što me najviše zabrinulo u vašem Izvještaju je jačanje kapaciteta za zaštitu diskriminacije. Ja vas pitam šta ste uradili po pitanju definisanja torture, uvrštavanja u domaće zakonodavstvo, kako uopće tretirate torturu kad ona nije dio Krivičnog zakona? I ono što kažete, što je naprosto smiješno, da suštinski izazov u radu vaše institucije predstavlja nedorečenost Zakona o zabrani diskriminacije jer vama to nije pojašnjeno članom 7.
Vrijeme.
Evo odmah, ovo je rečenica s kojom završavam. S obzirom da ste centralna institucija za zaštitu od diskriminacije vama je nejasno, a ne znam ko treba da vam pojasni, neko vjerovatno iz sudova, u kojoj mjeri su drugi organi institucije dužni poštovati nalaze ombudsmena? Molim vas ne gubite vrijeme tražite odmah odgovor na ta pitanja. Dakle, molim vas ukoliko je vaš zadatak preventivni mehanizam zaštite ljudskih prava pišite parlamentarcima, pišite sudovima i učinite nešto na istinskoj zaštiti ljudskih prava, da se poštuju vaše preporuke. I ja za ovaj Izvještaj danas neću glasati. Zahaljujem.
Hvala lijepo. Replika, gospodin Nikola Lovrinović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedatelju. Poštovane koleginice i kolege. Pa, šta ste se na ljude natovarili, dakle, na žene, ne znam ko to tamo radi. Dakle, da nije ovog Izvješća, dame i gospodo, vi ne biste ni to znali, što, o čem sad pričate. Gdje su gospoda koja nas trebaju slušati, gdje su gospoda koja trebaju predložiti zakone, gdje su gospoda iz Ministarstva ljudskih prava i izbjeglica da riješe ta pitanja. Zašto Federalno ministarstvo preuzima zdravstvo na sebe, ingerencije ... nadležnosti i donosi sam ministara, možda i u vrijeme kada ste vi bili parlamentarka, ne govorim samo Vama nego svima koji su govorili, pa regulira zdravstvene usluge mimo dogovora sa županijama. Dakle, mi pravimo prekršaje a govorimo instituciji koja nema mehanizme da to uopće radi. Pa ona nas izvještava šta se događa u prostoru. 64 Zašto nismo sami pokrenuli neke postupke da donesemo taj zakon, ovaj ili onaj, koji nam je potreban. Zašto nismo tužili za neke stvari koje su nam se događale. Evo, tužitelj je ovdje, sudovi su tu, dakle institucije koje imaju mehanizme. Ja mislim, ne, nisam uopće mislio diskutirati o ovome nego toliko ste, dakle, ljudima, odnosno Agenciji koja je naša savjest, ja je tako doživljavam, upozorava nas na neke stvari, prati neke stvari koliko može, koliko je kapacitirana, predlaže nam mjere. I dajte da mi donesemo, evo gospođo ili gospodo možete, sami predložite one zakone koje ste sad ovdje spomenuli, imate inicijative razno razne a sad tražite da vam ombudsmeni to donose. Dakle, mogu i oni, naravno, i ja ih pozivam, dakle, i mi smo im prijatelju, dobro ste rekli svi, ali dajte nemojte, dakle, ovo Izvješće ste pretvorili kao da su oni izvršna institucija koja sve ovo može riješiti a mi ne možemo dovesti da nas gledaju ovdje ni pomoćnici ministara. Eto toliko o našoj moći. Hvala lijepo.
Ovo je bila konstruktivna samokritika. Gospođa Maja Gasal-Vražalica, relika. Izvolite.
Ja se slažem da bi trebali biti i predstavnici ministarstava ovdje, osobito Ministarstvo za ljudska prava, ali sam Zakon o zabrani diskriminacije je na ovoj istoj sjednici, na kojoj smo mi bili nijemi posmatrači, od strane međunarodnih zajednica ocijenjen kao jedan od najboljih zakona uopće u Evropi. Tako da je on savršeno koncipiran, savršene zakonske regulative ima ali se on ne poštuje. Dakle, u tome je kolega Lovrinoviću poenta. Ne poštuje se. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa ne poštuje se od nadležnih institucija a u ovome Izvještaju mi ne vidimo koje su zapravo to institucije da bismo reagovali kao zakonodavno tijelo. Hvala.
Hvala Vama. Gospođa Nermina Kapetanović, replika. Izvolite.
Gospodine Lovrinovi, Vi niste jasno pročitali Izvještaj pa kada kritikujete druge molim Vas pogledajte član 16. u kome samim ombudsmenima nije jasno da li se trebaju umiješati u svojstvu umješača ili prijatelja suda u sudskim postupcima, što podrazumijeva različit stepen uključenosti u proces i da oni stoga, što ne znaju kako se uključiti u sudski proces, planiraju da prodube saradnju sa nevladinim organizacijama. Gledam u jednog od poznatih, čuvenih sudaca.
[[nije uključen mikrofon]] 65
Dajte molim Vas, pa pročitajte Izvještaj pa onda nas kritikujte. Molim Vas pročitaje Izvještaj. Danas su se ovdje obraćali ljudi koji se godinama bore za sve ove zakone i koji do dana današnjeg nisu implementirani. Ali neko njima treba pomoći i treba im pojasniti. Naša namjera je dobra – zaštita ljudskih prava. Bosna i Hercegovina je visoko rangirana na ljestvici zemalja ... vrši diskriminacija i grubo krše ljudska prava. I nemojte, i molim Vas mi samo govorimo u ime interesa bh građana, ne u ime političkih elita, nego u ime bh građana koji su jako, jako diskriminirani.
Hvala Vam lijepo. Molim vas dok traje diskusija nemojte jedni drugima upadati u riječ i nemojte govoriti jedni drugima, govorite onima koji vode ovaj Parlament, i svima nama. Gospodin Borislav Bojić, replika. Izvolite.
Ovo je prilika da kažem i da ombudsmeni zabilježe nekoliko pitanja na koje očekujem odgovor. Prvo, Strategija za borbu protiv trgovine ljudima u Bosni i Hercegovini 2013.-2015. godina usvojena 26.03.'13. godine od strane Vijeća ministara. Da li je i kada objavljena u „Službenom glasniku“ i kada je stupila na snagu? Dakle, konkretno pitanje apropo ovoga, dakle, vezano za to šta od dokumenata je trebalo da se usvoji. Zanima me da li je i kada stupila na snagu, rekao sam vam datum? Sljedeće, Odluka o formiranju vijeća za djecu. Ovdje je bilo riječi o Vijeću za djecu. Da vas podsjetim, Odluku je donijelo Vijeće ministara 04.12. i objavljeno u „Službenom glasniku“, broj 4/13. U Odluci stoji da stupa na snagu danom donošenja. O ovome šta stoji kada je u pitanju dan donošenja mogu komentarisati ali nema ni potrebe pošto je vrijeme kratko, ali izgleda da će biti dovoljno vremena. I sljedeće, Strategija za borbu protiv nasilja nad djecom 2012.-2015. usvojena 28.11.'12. godine, objavljena u „Službenom glasniku“, broj 38/13, od 20.05.2013. godine, stupila na snagu danom objavljivanja. Dakle, da li su ovi propisi, koje sam ja rekao, stupili na snagu i da li proizvode uopšte pravno dejstvo? Evo konkretnog pitanja, pa vas molim za konkretan odgovor, da ne ulazim u ovaj dio dio rasprava koji se odnosi na to da dokazujemo da li je ovo ovako ili onako. Dakle, evo bar nekoliko konkretnih pitanja na koja očekujem od vas baš konkretne odgovore, posebno apropo kada je u pitanju Strategija, odnosno formiranje Vijeća za djecu, polazeći od činjenice, evo iz Republike Srpske, imate u Republici Srpskoj ombudsmena za djecu gdje je broj predmeta preko 800, što znači da ima velikog broja djece koja su diskriminisana. I postavlja se pitanje kako to da taj ombudsmen ima toliko predmeta a da kada je u pitanju ombudsmen nema, kada su u pitanju ombudsmen za ljudska prava Bosne i Hercegovine da ih nema. Dakle, nešto tu ipak nije kako treba, ali na kraju krajeva ombudsmen treba da bude što je moguće bliže građanima, jer objektivno postoji problem kada je u pitanju diskriminacija djece, a ove strategije su usvojene od strane nadležnih organa kada je u pitanju Vijeće ministara. Dakle, pobrojao sam ih pojedinačno, tako da znate da ima dokumenata koji su usvajani, pitanje je samo šta je s njima. Hvala. 66
Hvala lijepo. Gospodin Damir Arnaut, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Prije svega meni je izuzetno drago da su mnoge moje kolege u prethodnim diskusijama ukazali na potrebu prisustva Vijeća ministara, tako da mi je jako drago da oni to barem ne shvataju kao maltretiranje njih ili Parlamenta sveukupno. Što se tiče samog Izvještaja, ja sam o ovome govorio na jučerašnjoj sjednici Zajedničke komisije za ljudska prava o nekoliko aspekata, dotaću se tih i nekih drugih u ovoj današnjoj diskusiji. Prije svega, evo ako mogu, iako smo potpuno istog stanovišta po ovom pitanju, donekle ispraviti svoju uvaženu kolegicu Maju Gasal-Vražalicu koje je rekla da Dijana Zelenika nije, takođe naša uvažena kolegica, nije uspjela ostvariti ni minimum svojih osnovnih ljudskih prava do ulaska u Parlament, ušli smo u Parlament 09. decembra. Ona u stvari nije ni minimum uspjela ostvariti a to je da ishodi neku rekaciju ombudsmena dok Zajednička komisija za ljudska prava to nije stavila na dnevni red svoje sjednice 21. maja, dakle 6 mjeseci kasnije. I ekspresno 25.05., četiri dana nakon što je ovaj dnevni red postavljen na web stranicu Parlamenta, Institucija ombudsmena konačno nakon godinu dana reaguje prema organima koje uvažena kolegica Zelenika drži odgovornima za diskriminaciju koju trpi. Ja sam apsolutno stanovišta da članovi Parlamenta, niti bilo ko u državi, treba uživati posebne privilegije kada je u pitanju reakcija javnih organa. Dakle, trebamo apsolutno svi biti isti. Međutim, upravo je ova reakcija, ja kažem ja ostavljam mogućnost da je to puka slučajnost, međutim to je onda zaista velika slučajnost da godinu dana ne reagujete po nečemu, Zajednička komisija za ljudska prava zaprimi predstavku uvažene kolegice, uvrsti to na dnevni red, postavi dnevni red na web stranicu i 4 dana kasnije vi konačno uradite ono što ste mogli uraditi prije godinu dana. Baš to ukazuje da mi imamo sistem gdje se reaguje samo kad neko na neki način ima neku privilegiju društva, a to ne smije biti tako. Dakle, nije uopšte ovo trebalo doći na dnevni red Zajedničke komisije za ljudska prava, apsolutno nije vam trebalo biti bitno ko je Dijana Zelenika, nije vas trebalo interesovati. Dakle, trebali ste postupiti po ovome prije nego što je ona uopšte stavljena na listu, jer je njena predstavka prema vama otišla prije nego što su potpisane liste za Parlamentarnu skupštinu BiH, ako sam u pravu. Eh, znači tu mi imamo problem, znači vi ste ti koji favorizujete i to, ne čak zato što je članica Parlamenta, već zato što ste vidjeli da se neka institucija počela time baviti. Pa nemojte nas dovoditi u tu poziciju da reagujete tek onda kad se nešto postavi na web stranicu Parlamenta. Ja kažem ostavljam mogućnost da je puka slučajnost ali činjenica jeste da je 21. postavljeno a da ste 25. konačno reagovali, nakon gotovo godinu dana. To je jedna stvar. Druga stvar, osobe sa invaliditetom, ja sam o tome govorio na Zajedničkoj komisiji jučer. I hajmo opet početi od ove ovdje kuće, uvaženi kolega Bojić je maloprije rekao nešto što apsolutno stoji a to je da trebamo, prije svega, svojim primjerom pokazati pa tek onda možemo očekivati da se to počne primjenjivati na nižim nivoima, evo kada je barem vlast u pitanju. Ovaj Parlament nema uslove za pristup osoba sa invaliditetom, apsolutno, znači, ne postoje uslovi da ovdje osobe sa određenim stepenom invaliditeta dođu, prisustvuju sjednicama, prisustvuju komisijama, prisustvuju drugim javnim dešavanjima, što je njihovo pravo kao građana Bosne i Hercegovine. Znači, nema apsolutno osnovnih uslova. Evo, izađite pred zgradu Parlamenta, ja dolazim ovdje svaki dan i svaki put se trebam popeti uz stepenice, dakle ova zgrada nema tih uslova. A da ne govorim sada o entitetskim parlamentima, ne mogu govoriti o svim, vjerovatno 67 neke zgrade imaju. Međutim, apsolutno je katastrofalna situacija u Bosni i Hercegovini i to stoji. A ono što sam takođe juče pomenuo, ovo je jako bitno pitanje za Bosnu i Hercegovinu zato što smo zemlja koja je prošla jedan stravičan rat i što se može razumno zaključiti da je procenat osoba sa invaliditetom u Bosni i Hercegovini ipak iznad evropskog prosjeka upravo zbog toga što nam se desio taj rat prije, odnosno što je taj rat završen prije manje od 20 godina. Drugi razlog što potenciram ovo pitanje je zbog toga što smo imali tematsku sjednicu o jednoj drugoj ugroženoj kategoriji i tu su nam predstavnici ombudsmena rekli kako nije u redu da organizujemo sjednicu o samo jednoj kategoriji, radi se o LGBT osobama, kad ima i drugih kategorija poput osoba sa invaliditetom čija se prava također krše. Znači, to je vaš ... I onda nam dostavite Izvještaj gdje piše da imate samo 66, a upravo ste to govorili kako osobe sa, LGBT osobe imaju puno manje prijava od osoba sa invaliditetom, i onda nam dostavite Izvještaj i pokaže se da to nije tačno, da je broj prijava od strane osoba sa invaliditetom samo 66. I tu apsolutno nije krivica osoba sa invaliditetom, tu je krivica Institucije ombudsmena. Nešto o čemu je takođe jedan kolega govorio na jučerašnjoj sjednici Zajedničke komisije za ljudska prava, da jednostavno Institucija ombudsmena nije primjetna u javnosti. To je nešto na čemu apsolutno morate poraditi. Jer ako imate 66 prijava od osoba sa invaliditetom a znamo, i vi bolje od mene znate, koliko je to akutan problem u Bosni i Hercegovini, to apsolutno ukazuje da vi morate poraditi na povećavanju primjetnosti Institucije ombudsmena, približavanju Institucije ombudsmena ugroženim kategorijama i ohrabrivanju istih da podnesu prijavu. Evo, ja ih javno sada ohrabrujem, osobe sa invaliditetom, da podnesu prijave zbog nemogućnosti pristupa Parlamentarnoj skupštini BiH. Ovo je sramota da mi ovdje sjedimo, da mi imamo sve institucionalne mehanizme, svi mi, uključujući i mene, u našim rukama da to promijenimo a ništa se ne dešava. I od tih 66 prijava ni jedna nije protiv Parlamentarne skupštine BiH. I to je sramota. I zato trebate prići tim ljudima, i svim drugim ugroženim kategorijama, ohrabriti ih da podnose što više prijava. Druga stvar, ja u Izvještaju vidim da imate 56 zaposlenih a procenat riješenih prijava nije dovoljan, i druga stvar imamo velika kašnjenja. Nema zahtjeva za povećanjem Budžeta, vi se otprilike malo žalite na trenutnu situaciju ali nema zahtjeva. Ja sam govorio o tekućoj rezervi, o sredstvima koja su data trojici članova Predsjedništva, 326.000 maraka, pa zar nije bolje bilo da se tih 326.000 maraka da Instituciji ombudsmena, zar nije bilo bolje. Ja sam siguran da se za 326.000 maraka može ova zgrada učiniti dostupnom osobama sa invaliditetom, ali valdajuća koalicija je nažalost glasala da se to da diskreciono upravljanje trojici članova Predsjedništva da troše onako kako oni hoće i bez maltene ikakve odgovornosti. Osvrnuću se sada konačno i na nešto što je kolegica Gasal-Vražalica takođe spomenula u svojoj diskusiji. Mi smo juče imali zaista jednu incidentnu situaciju na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava i ja sam bio zaista zatečen da se tako nešto može desiti na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava, ne trebam ponavljati gospođa Gasal-Vražalica je već rekla šta se desilo. Ja sam ukazao da se radi o vrijeđanju poslanika, odnosno kršenju člana 79. Poslovnika. Ja sam izuzetno ohrabren činjenicom da na toj Komisiji imamo predsjedavajućeg, gospodina Bojića, koji je ovo vrlo ozbiljno shvatio, znači moju poslovničku intervenciju je izuzetno ozbiljno shvatio, a nije tu poslovničku intervenciju okarakterisao kao, citiram, maltretiranje. I predsjedavajući, uvaženi gospodin Bojić, je promtno i sa autoritetom reagovao prema osobi, odnosno delegatu koji je uvrijedio uvaženu kolegicu, te ishodio izvinjenje tog delegata kolegici Gasal-Vražalica. I opet sada podcrtavam ja sam zaista ohrabren što Vi vodite tu Komisiju i što ovim što ste, svime što ste na Komisiji pokazali i ono što ste danas posebno rekli, da svojim primjerom trebamo voditi ka boljem društvu, jer to je na kraju krajeva i najbolji put. 68 I evo, ja sada pozivam, zaista, Instituciju ombudsmena – reagujte prema nama, dajte natjerajte, tražite od Parlamentarne skupštine, ja ću u svakom slučaju ako vi to ne uradite, daću vam neki mjesec dana, nije nikakav rok ali evo daću vam kurtoazno mjesec dana, onda ću ja pokrenuti inicijativu da se ova zgrada učini dostupna osobama sa invaliditetom. Jer ako odavde ne krenemo pa šta onda imamo dalje pričati. Ni jedna, gotovo ni jedna javna institucija u Bosni i Hercegovini nije dostupna osobama sa invaliditetom, a mi odavde trebamo dijeliti lekcije. A dok to sami ne uradimo ne možemo to raditi. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Gospođa Hanka Vajzović ima riječ. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Budući da prvi put se javljam danas, sve vas srdačno pozdravljam. Dosadašnja obraćanja uglavnom su nekako iscrpila i ono što sam sama htjela kazati. Zajedno smo, kolegica Maja Gasal i ja, analizirali ovaj Izvještaj, pa takođe nisam spremna ovo podržati ali ću vrlo kratko samo skrenuti pažnju da praktično problem nastaje već onda kad se može uočiti nepovjerenje onih koji bi se htjeli obratiti ombudsmenima jer iskustveno znaju da nema od toga puno koristi budući da preporuke zapravo ostaju mrtvo slovo na papiru, čak i u slučaju ako nisu ostale u ladici, ako je urađeno ono što se očekivalo od ombudsmena, pa i ako se reagira, jer ima slučajeva da institucije se ogluše, i u tom slučaju kada dođemo do onog da je sve to zadovoljeno onda ne vidim mehanizme da se pomogne onom ko se na nešto žalio. Kažem, imam nekoliko slučajeva u okruženju ljudi kojima se i sugerisalo, pa evo obratite se ombudsmenima, pa su rekli – jeste, ali ja znam neki slučaj prije, pa džaba mu je bilo što se obraća, od toga nije bilo, kako bi se kolokvijalno kazalo ne pije vode u onom krajnjem. Mislim da to jeste problem, da bismo možda svi na tome trebali se potruditi da se nešto promijeni. A ono što sam, nekako me podsjeća ono na onaj naš Odbor za žalbe, kao skretničar, ako njima dostavite onda oni upute nekome, a pitanje je šta se na kraju desi, kolika je korist onome ko se žali, ko ima problem. Pogotovo u slučaju mobinga tu smo naročito vidjeli puno propusta, puno problema, ljudi su izloženi tome. Zaintrigiralo me posebno ovo kao ilustracija koje je uvažena zastupnica Zelenika iznijela. Ostalo mi je pomalo nejasno kako je bilo moguće, ja ne znam jeste li, je li kolegica do dana današnjeg riješila taj problem, to što je bila diskriminirana. Profesionalno, dakle i ja sam sa univerziteta, interesuje me kako je moguće 5 godina ne ispuniti ili provoditi diskriminaciju budući da je ne samo pravo nekoga na univerzitetu da bude biran, u onom trenutku kada stekne uvjete za izbor, to je i njegova obaveza. Napredovanje u više zvanje, dakle, ne znam koji se natječaj tada čeka, ali se on organizuje, nije javljanje na natječaj nego se natječaj raspisuje kada neko na univerzitetu stekne uvjete da bude biran u više zvanje. To nisam dobro razumjela kako je to moguće. Velim, po isteku određenog roka, 5 godina između dva zvanja, ili je 6, ili u nekom ubrzanom napredovanju 3, u svakom slučaju obaveza je, ne samo pravo, da se ide u više zvanje, inače prestaje angažman ukoliko neko ne ispuni određene uvjete. Moguće da nema uvjete neko pa da neće biti biran. Eto, samo sam toliko htjela, dakle, i ja imam puno primjedbi na ovaj Izvještaj. Puno, puno bolje i puno više narod očekuje od ombudsmena, bilo bi dobro da nešto mijenjamo. Hvala. 69
Hvala Vama. Gospođa Diana Zelenika, replika. Izvolite.
Pa ne znam da li bih točno mogla nazvati replikom, ali htjela sam uvaženoj kolegici reći da bez obzira što je protekao period od 5 godina da nikakvog pomaka nema. Znači, bilo je apliciranje ... gdje apsolutno ispunjavam sve uvjete. Znači, prethodnih godina sam vodila i vježbe i predavanja više nego itko na tom našem sveučilištu, dok još nismo imali dovoljno kadra, ocijenjena najvećim ocjenama od svih studenata u anonimnim anketama, znači oni koji su najkompetentniji u biti, koji konzumiraju naše usluge, međutim ja očito nisam bila podobna. I usprkos tome, znači odgovori su nebulozni, do tipa konstruktivnog razgovora neko nije, pa sebi daje za slobodu nekih godinu dana da se neko u kontaktu da se poprave obadvije strane i tako, ne možete vjerovati, ponižavajućih izjava koje sam ja dobivala sa tog Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Mostaru. Ali evo, da ne bih zamarala više auditorij ja ću Vama sve to, ukoliko imate volje i želje, dostaviti, jer je sve, apsolutno je sve protokolirano. Znači, ipak bez obzira što je protekao takav period dosta mudro je rađeno, jer o svemu onome što ja govorim to je potpuno argumentirano i o svemu imam očitovanja koja su jedino nebulozna. A evo, ja ću Vam rado dostaviti da vidite, znači 5 godina je. Možda malo i kolegici Gasal kada je rekla nije ostvarila svoja prava dok nije ušla u Parlament, ja još nisam ostvarila ... Hvala lijepo.
Hvala. Za riječ se javio predsjedavajući, gospodin Džaferović. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Dozvolite mi da kažem samo nekoliko rečenica, ponukan zapravo ovom, po meni, vrlo konstruktivnom i kvalitenom raspravom povodom ovog Izvještaja. Dakle, prije svega pozivam naše ombudsmene da ovu raspravu tako shvate. Ovo je, dakle, vapaj onih koji vide da postoji problem i treba naći reješenje kako da se izađe iz ovog problema. Institucija ombudsmena za ljudska prava u pravnom sistemu Bosne i Hercegovine, ili pravni sistem Bosne i Hercegovine, susreće se sa Vašingtonskim sporazumom, sa Ustavom Federacije BiH, nakon toga Dejtonom. Stranci su imali značajnu ulogu u funkcioniranju te institucije i očigledno je da mi danas treba da vidimo kakvo je stanje, u kakvom se stanju nalazi ta institucija i šta nam je činiti, jer sa jedne strane ima previše onih koji su gluhi na apele i zahtjeve i nalaze Institucije ombudsmena. To govori o općem stanju u bosansko-hercegovačkom društvu, i zato bi, prije svega mislim da je gospodin Lovrinović tu u pravu, trebali biti odgovorni mi, jer ne nezamislivo da nema refleksija iz sfere javne odgovornosti nakon što ombudsmen ukaže na kršenje ljudskih sloboda i prava. A kod nas je to skoro redovna pojava, i to je pitanje za nas. Dakle, Bosna i Hercegovina mora naći mehanizme kako da natjera one na koje se odnose ti izvještaji da postupaju odgovorno. Da li je ikad iko podnio ostavku, da li je ikad iko smijenjen od zvaničnika? Ja mislim da takvih situacija ili nije bilo ili su vrlo rijetke. I to je jedan problem i jedno pitanje oko kojeg ćemo se morati u narednom periodu baviti, jer mi ovu Instituciju svakako treba da unaprijedimo, ona je svakako korisna i potrebna ukupnom sistemu Bosne i Hercegovine. 70 S druge strane izašao sam za ovu govornicu da zamolim i vas, dakle ombudsmene, da uradite nešto što ja mislim da ne radite dovoljno, iako cijenim, dakle, i poštujem vaš rad i vaše nalaze. I ja svaki put kada je vaš Izvještaj u pitanju ističem ovu stvar, a to je da vas nema dovoljno u javnosti sa vašim nalazima i sa vašim izvještajima. Izlazite u javnost, izlazite u medije, prozivajte, budite hrabri, nemojte se nikoga plašiti, jer na taj način pomažete ukupnom sistemu zaštite ljudskih prava u ovoj zemlji, ukupnom sistemu ove zemlje i na kraju krajeva sebi i svojoj instituciji. I jedno pitanje na kraju, a tiče se vašeg smještaja, bilo je nekih problema oko vašeg smještaja, ja bih zamolio da se ovdje kaže, povodom ovog Izvještaja, šta je tu zapravo problem i kako sada stvari stoje. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem predsjedavajućem Džaferoviću. Da li se još netko javlja za riječ? Ako sam dobro vidjela, je li ovo replika, ili? Da, Maja Gasal-Vražalica, replika. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, ja se moram javiti za repliku jer mi zaista nije iz Vašeg izlaganja jasno, i ovo podržavanje kolege Lovrinovića, da mi trebamo reagovati kao zakonodavno tijelo. Kako reagovati na nešto ako mi u Izvještaju nemamo informacija dovoljnih da bi reagovali na nešto. Da smo mi popravili svoje stanje mi apsolutno moramo u Izvještaju, ne naše stanje nego stanje Bosne i Hercegovine, imati adekvatne podatke na koje ćemo reagovati a ne sada, uvažavajući ombudsmene, ja zaista mislim da oni rade, samo apsolutno nije ostvarena saradnja sa nama kao ovim zakonodavnim tijelom kako bismo zajedno radili na poboljšanju ovog stanja.
... svakako naravno. Hvala Vam lijepo. Mi idemo, ako se niko ne javlja više za riječ, da li neko od ombudsmena želi da govori? Izvolite, gospodin Sandić, je li tako?
Poštovani dame i gospodo, želim u svoje ime i u ime Institucije da vas pozdravim. Ja ću odma preći da odgovorim na neka pitanja za koja smatram da je potrebno odgovoriti, a onda ću na kraju da kažem nešto sumarno vezano za pitanja zaštite ljudskih prava, uloge Institucije ombudsmena i uloge ovog Predstavničkog doma, odnosno Parlamenta BiH za dobrobit i za stvaranje prostora našim građanima da u što većoj mjeri ta prava ostvaruju. Rijetkost je da u raspravama o Godišnjem izvještaju o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena se vodi rasprava o jednoj žalbi i jednom slučaju, ali nije pravilo može se voditi. Konkretno, žaliteljica poslanica gospođa Diana Zelenika, o tome bi dao samo sljedeće, dobili smo tu žalbu, odmah je po žalbi postupljeno, izdata je preporuka, u preporuci se traži da se 71 preispitaju sve aktivnosti koje su vodili institucije i organi Fakulteta i Univerziteta i da se prispita i izbor i potrebno je to preispitati i da dobijemo o tome rezultate. Bila je i predstavka, mi smo prije nekoliko dana odgovorili i na tu predstavku koja se odnosila na rad Institucije ombudsmena, pred Komisijom je za ljudska prava neka procijeni i neka da svoje mišljenje i svoje odgovore u tom smislu. Mogu samo da kažem da smo i u ovom slučaju i po ovoj žalbi postupili kao i prema svih onih 4.100 i još nešto žalbi, od kojih je 50 i nešto posto bilo neosnovanih, a 46 i još nešto posto bilo osnovanih, tako da ne vidim tu ... Što se tiče pitanja vezanog za ranije zaključke Predstavničkog doma i Doma naroda da se pozovu institucije i organi da provedu preporuke koje nisu bile provedene, moram vam kazati da je to bilo i imalo izuzetnog efekta. Navešću vam jedan primjer samo. Uprava za indirektno oporezivanje, neki se vjerovatno i sjećaju toga, 46 ljudi se obratilo za zaštitu svojih prava iz radnog odnosa, 10 godina su čekali da ostvare ta prava, nije ispoštovana preporuka, po Zaključku ovog Parlamenta preporuka je ispoštovana i druge kojih se ja sad trenutno ne mogu sjetiti, jer nisam očekivao ovakvo pitanje, a ovog sam se sjetio. Gospodin Bojić je vrlo dobro zapazio da smo u Godišnjem izvještaju o rezultatima rada organa Javne uprave ukazali vrlo ozbiljno kad smo upotrijebili ovaj izraz - ignorantski odnos. To je težak izraz, nije to baš tako jednostavno kazati da se jedan sistem u sistemu javne vlasti jedna, da tako kažem, jedan lanac Uprave ignorantski odnosi, to je veoma ozbiljno rečeno. I ovo što su ombudsmeni rekli hrabro su rekli, argumentovano i očekuju da se prema tim organima preduzmu odgovarajuće mjere od strane institucije i organa koje uređuju i vode politiku Uprave. Znate, to je cilj. Jedan od primjer radi samo, sporost u radu - iz žalbi građana, neefikasnost u radu, neefikasnost inspekcijskih službi, postupci legalizacije imovine - jako spori, izdavanje dozvola građanima, to je poznata stvar ja pričam o poznatim stvarima, izdavanje građevinskih dozvola, neljubaznost službenika prema građanima. Sama riječ službenik, znači služi građaninu i tako treba da se ponaša. Nekorektan odnos, ne donošenje odluka u zakonskom roku, traženje bespotrebne dokumentacije, odugovlačenje postupka, šutnja administracije i td. Dakle, to su vrlo ozbiljne stvari. 517 žalbi, 6,8% više nego prošle godine, 71 preporuka, najveći broj preporuka upućen je prema organima Uprave. Zato mislim da je jako dobro zapažanje Zašto nema prijedloga za izmjenu i dopunu Zakona o ombudsmenu i Zakona o zabrani diskriminacije? Ima, vode se postupci za izmjenu i dopunu ovih zakona. Evo do oktobra mjeseca treba da bude ovom Parlamentu ponuđene izmjene i dopune Zakona o ombudsmenu, a mislim da je u toku i procedura, ne mislim nego znam jer uključeni su i ljudi iz Institucije, u izradu dopune izmjena Zakona o diskriminaciji, jer je petogodišnje vrijeme primjene toga Zakona već pokazalo neke svoje nedostatke, a posebno je pokazalo određene manjkavosti ono što se i sumnjalo u ispravnost tog Zakona u momentu njegovog donošenja. Dakle, u praksi se potvrdilo da prilikom donošenja zakona neke stvari koje su tada utvrđene su pokazale da nisu dobre. Ombudsmeni nemaju ovlaštenja da donose zakon samo da iniciraju, ali prema tome procedura je u toku. Organi koji neće da dostave obavještenja, prema tim organima mi dostavljamo preporuke i imamo značajan broj preporuka. Nema ni jednog organa koji nije dostavio obavještenje koje smo tražili u roku da mu nije poslije toga dostavljena preporuka kojom preporučujemo i pozivamo na odgovornost zbog toga što to nije učinjio i većina to onda uradi, ali poslije dostavljene preporuke. 70 preporuka istekli rokovi za realizaciju. Jedan broj ovih preporuka je donesen krajem 2014. godine i nekoliko dana je prešlo u 2015. godinu, ali mi smo to uzeli, ako je rok 30 dana nije 25 dana, znači neće ni postupiti po preporuci. Mi nemamo druge zakonske mogućnosti osim da u Godišnjem izvještaju iznesemo da preporuke nisu ispoštovane ili da nije 72 na njih odgovoreno. I mi bismo voljeli da imamo neki drugi mehanizam koji će prinuditi da se preporuke ispune, jako bi to volio. Često nas to naljuti ovako privatno, ali to je tako. Institucija ombudsmena je preventivni mehanizam koji treba da iznese rezultate aktivnosti ono što je našla u svojim istraživanjima vezano za ostvarivanje ljudskih prava i da ponudi i taj izvještaj ndležnim organima i institucijama koje su garant ostvarivanja prava građana po Ustavu. Evo mijenja se zakon, ne samo u BiH nego i u drugim nekim državama i vrlo je diskutabilno pitanje, nauka je uključena u to, da li da preporuke budu sankcionisane ili da ostanu nesankcionisane? Neko je za, neko je protiv, vidjećemo kako će to biti. Teritorijalna diskriminacija vezano za prava porodilja, moramo kazati da 2010. godine smo uputili jedan specijalni izvještaj Parlamentu, jer se radilo o ženama koje rade u institucijama BiH koje to pravo nisu mogle ostvariti, postupljeno je po preporuci i mislim da je Parlament pokrenuo postupak pred Ustavnim sudom BiH i Ustavni sud je donio po apelaciji odluku gdje je obavezao donošenje propisa koji će to regulisati. I mislim da je ... Ostala su još mnoga pitanja neregulisana kad je u pitanju ujednačena prava po kantonima i po entitetima. Veliki broj žalbi imamo ljudi koji se žale na penzije, odnosno na fondove koji im isplaćuju penzije. I u poslednje vrijeme jako je povećan, naročito kad je u pitanju primjena sporazuma, međudržavnih sporazuma, to su tzv. srazmjerne penzije. Nekoliko puta smo inicirali, vrlo teško to ide, pomaci su jako spori i jako teški. Vjerovatno su u pitanju finansijska sredstva. To je problem, treba da se plate prava koja podrazumijevaju određena novčana sredstva. Ne mogu se složiti na ovu primjedbu da nije o pravima penzionera ništa rečeno. Evo 53. i 54. strana u okviru segmena ekonomska i socijalna prava posebno obrađeno poslije prava na rada pravo na penzije gdje su stvarno izneseni sve pojave i problemi do kojih smo došli. Što se tiče ove konferencije koja je održana na Jahorini, koja je pomenuta, mi, gdje je bilo jedno neprimjereno ponašanje, ja na toj konferenciji nisam bio i ne znam o čemu se tu radilo, ako je to tako ja u ime Institucije mogu samo da uputim sa ovog mjesta izvinjenje stvarno ljudima koji su poslanici, odnosno ženama, a bile su dvije žene koliko se sjećam, koliko sam razumio, izvinjenje u moje ime ukoliko naši saradnici koji su to organizovali su postupili tako kako ste vi rekli, bez provjere uopšte da li je to tačno ili nije. I ubuduće sigurno ćemo povesti računa da se tako to više ne ponavlja. Što se tiče izbornog prava, u našem Izvještaju, rezultat našeg istraživanja i našeg zapažanja je da žene nisu zastupljene u Parlamentu u većem broju nego što je to bilo do sada. To je sasvim dovoljna konstatacija za nadležne organe i institucije koje se bave izborima, izbornim pravom, itd. Zašto je tako, kako je i td. mi se u te stvari ne možemo upustiti, u te stvari se upuštaju druga lica, dakle drugi organi i druge institucije koje se bave izborima i izbornim pravom. Naša je osnovna obaveza da vodimo računa o ostvarivanju aktivnog i pasivnog prava građana. Potpuno prihvatamo ovu činjenicu koja je istaknuta, vezano za staranje, za djecu bez roditeljskog staranja. To je činjenica koja je nama poznata iz predmeta, a do koje smo došli na osnovu saradnje sa nevladinim organizacijama sa kojima organizujemo brojne skupove i analize ravnoprava djece. Tako da smo, cilj je bio da se upozna Parlament i sa tom činjenicom koju treba otvoriti i treba vidjeti na koji način to riješiti. Samo 11 preporuka, jeste to je 11 slučajeva gdje se nije prihvatila sugestija u toku istraživanja. Mi kad pokrenemo postupak, utvrdimo da li ima osnova za istraživanje ili kršenje ljudskih prava od nadležnog organa, ustvari od organa koji je označen kao prekršilac tražimo izjašnjenje. Jedan veliki broj njih odma po takvom obavještenju 73 već preduzme mjere da se ta kršenja otklone. I mi smo imali, od ukupnog broja kršenja ljudskih prava, 81% otklonjena su kršenja bez preporuka. Prema tome, mogu vam reći da su i institucije i organi dosta senzibilni kad su u pitanju djeca. I kad se mi pojavimo sa zahtjevom da se da izjašnjenje zašto to dijete prosi, zašto ovo dijete nije obezbijeđeno, zašto dijete koje je navršilo 18 godina nalazi se na ulici itd., odmah se preduzmu mjere koje su objektivno u mogućnosti tih institucija i organa. A ovo 11 preporuka je tamo gdje se nije pristupilo uopšte pokušaju da se taj problem riješi. Obraćanje djece, mi provodimo kampanju upoznavanja djece u školama, osnovnim školama i srednjim školama pod nazivom „ombudsmen u vašoj školi“ već 3 godine. Obišli smo brojne škole i brojne opštine na području BiH gdje želimo da upoznamo sa pravima djece, sa institucijama koje se bave zaštitom i sa ciljem da djeca komuniciraju sa institucijam i da djeca se pojavljuju. Ne mislimo mi da će se pojaviti dijete sa tri godine, ali od 12 godina pa nadalje to su djeca već koja se mogu pojaviti i pojavljuju se. Ali mi smatramo da onaj napor koji smo mi uložili na tome nije adekvatan i da se ne pojavljuju u onom broju koji smo mi očekivali. Hvala vam na ovoj sugestiji oko jačanja kapaciteta Odjela za diskriminaciju. Zakon o zabrani diskriminacije je regulisao da se Instituciji ombudsmena moraju odobriti posebna sredstva za jačanje ovog odjela za eliminisanje svih oblika diskriminacije. Zakon je donesen 2009. godine, evo danas je 2015. godine, ni jedne godine nismo dobili ni jednu marku. Mi se dovijamo na razne načine. Za primjenu Zakona o diskriminaciji i za eliminisanje iste vrlo je značajna promocija Zakona, promovisanje oblika diskriminacije, promovisanje mjera koje su potrebne ..., ali ne učenje ljudi koji se bave zaštitom ljudskih prava. Dođu neki pa kažu mi hoćemo s vama. Dajte da govorimo o ljudima koji trebaju da primjenjuju Zakon. Dakle, koji rukovode institucijama, koji rukovode organima itd. sa njima treba, te ljude treba edukovati, a ne edukovati ombudsmene, edukovati članove Komisije itd. Tražili smo ove godine 91.000, usvojili ste budžet nismo dobili ni jedne marke. Kako ćemo provoditi promociju i eliminaciju svih oblika diskriminacije? Ja sam i prošle godine rekao na Parlamentu, žao mi je što moram upotrijebiti tu riječ, došli smo u situaciju da molimo i da prosimo od stranaca da nam organizuju seminar i da organizuju nastup na televiziji, da promovišemo Zakon o zabrani diskriminacije. Eto, to ćemo morati i sada, ali radićemo tako dok to ne dobijemo. Pitanja koja je postavio gospodin Bojić, nisam u mogućnosti sada odgovoriti jer se radi tačno o konkretnim pitanjima i o datumima koje ja sada ne mogu. Ali kada je u pitanu Vijeće za djecu mogu odgovoriti. Mi smo u Izvještaju to namjerno napisali, imali su prošle godine samo dva sastanka. Zašto ne radite, zašto ne funkcioniše? Nemamo sredstava. Podnose izvještaj ovom Parlamentu, izvolite zatražite od njih neka kažu koji su to problemi što oni ne funkcionišu. Mi znamo da je to, da nemaju pare, nemaju sredstava i to smo i napisali. Ali ovo je signal, ovo je, kako reče gospodin Arnaut reakcija. Evo reakcije, znači Vijeće za djecu osnovao je ovaj Parlament, izvolite tražite izvještaj zašto ne rade, zašto ne funkcionišu. Koristi od obraćanja ombudsmena, mi nemamo osjećaj da građani se smanjuju, mi imamo čak osjećaj da se povećava broj. 2009. godine kad smo došli na ove pozicije, 5.500 ljudi se obratilo, 2014. godine 13.187, svake godine se sve rapidno više i više povećava. Bilo bi dobro da se nešto mijenja, potpuno se slažem sa tim. Treba mijenjati Zakon o ombudsmenu, treba mijenjati Zakon o diskrimnaciji, treba mijenjati sve druge zakone koji nisu adekvatni za ostvarivanje prava građana i naravno da nadležni organi preuzmu u tom smislu 74 određene mjere. Oko smještaja, kancelarija u Banja Luci je dobila novi smještaj, nije potpuno adekvatan, na putu smo da to riješimo i mislim da ćemo riješiti. Sarajevska kancelarija na putu je da riješi to, danas smo to čuli i tako je i u Mostaru. U Brčkom kancelarija je smještena u prostoru gdje je Distrikt Brčko besplatno dao, odnosno Distrikt Brčko ima odluku po kojoj sve institucije BiH mogu da koriste prostor bez naknade. I u Livnu ostaje neriješeno pitanje. To su dakle pitanja na koje sam evo želio da odgovorim, ne da opravdam, nego da kažem ono što je realno i ono što je objektivno i što su određene poteškoće. Ja ću sada prvo da vam se jako mnogo zahvalim na ovim diskusijama koje ste dali ovdje. Moja je ocjena, naša ustvari mi smo sad zajednički ..., ove vaše diskusije koje ste vi ovdje iznijeli nisu ništa drugo nego samo potvrđivanje navoda naših izvještaja i dopuna ovoga Izvještaja i hvala vam na tome. Dakle, i vi ste ukazali da se u BiH krše ljudska prava, izvještaji o rezultatima, dati su rezultati rada Institucije u tom smislu rezultat je da se krše ljudska prava, rezultat je da se obratilo 13.187, rezultat je da 46% je osnovanih žalbi, da 54 nisu osnovane, rezultat je da je od ukupnog broja prekršenih prava je pružena zaštita u 89,90%, onih 10% se odnosi na onaj dio 11% preporuka od ukupnog broja preporuka koje nisu ispunjene. Ja bih predložio da i ovoga puta kao i do sada, jer smatram da će to biti djelotvorno, ovaj Parlament donese zaključak da pozove organe i institucija koje nisu izvršile preporuke ombudsmena da to učine. Toliko, hvala na pažnji.
Hvala Vama. Namjerno smo, naravno, dozvolili da ombudsmen, gospodin Ljubomir Sandić, kaže sve što ima da kaže nakon ove diskusije. Mislim da je ovo bila jedna kvalitetna diskusija i da je ovo kvalitetno obrađena tačka dnevnog reda i da će to imati svoje efekte. Ja zaključujem sada raspravu. Prelazimo na tačku 10. dnevnog reda, to je, Ad. 10. Prijedlog rezolucije o genocidu u Srebrenici – predlagači poslanici: Denis Bećirović, Mirsad Mešić i Zaim Backović Prijedlog rezolucije u proceduru je dostavljen 19.05.2015. godine, Prijedlog rezolucije ste dobili. Otvaram raspravu. Gospodin Mirsad Mešić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege, dame i gospodo, podržavajući predloženu Rezoluciju o genocidu u Srebrenici i ratnih zločina u BiH, Klub SDP-a BiH poziva kolege i kolegice poslanice i poslanike da prihvatanjem ove Rezolucije daju doprinos izgradnji demokratskog, otvorenog i pravednog društva u BiH. Molimo vas i pozivamo da se pridružimo mnogobrojnoj zajednici zemalja koje su 75 ovo već uradile u svojim parlamentima prilikom usvjanja sličnih rezlucija. Vjerujemo i nadamo se da će i u narednim danima prije 11. jula u Srebrenici, temeljem inicijative koju je pokrenula Velika Britanija, i Savjet bezbjednosti donijeti sličnu rezoluciju. Mi u SDP-u BiH smo ubijeđeni da ova rezolucija stvara uvjete da izvršioci i oni koji su naredili genocid u Srebrenici, imenom i prezimenom odgovaraju za svoja djela ... skida hipoteka sa jednog naroda u BiH, u čije ime su ratni zločinci uradili neviđene zločine uključujući i zločin genocida. Mi smo prilikom izrade ove Rezolucije dobili podršku velikog broja udruženja građana i nevladinih organizacija, prije svega iz Srebrenice, a onda i iz BiH. Ovom prilikom, gospodine predsjedavajući, izražavamo žaljenje što nekim predstavnicima tih nevladinih organizacija i udruženja građana nije dozvoljeno da prisustvuju ovoj sjednici, to bi bio i svojevrstan cilj uvažavanje tih organizacija. Hvala vam.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Sadik Ahmetović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege zaista jeste vrijeme da se nakon 20 godina od zločina genocida donese jedna rezolucija u ovom visokom domu u Parlamentarnoj skupštini BiH. Volio bih da i danas sam to rekao ovdje na u obraćanjima medijima ispred ove naše sale, da ubrajajući tu i mena da nema skoro niti jedan političar u ovoj zemlji, bar oni koji su obnašali vlast u ovo vrijeme, mjesec dana pred Srebrenicu puno govoriti o Srebrenici je, ovi iz Banja Luke u principu nas negiraju ili ne prihvataju, a ovi u Sarajevu su nas poodavno zaboravili. Volio bih da predlagač ove Rezolucije obavi konsultacije sa klubovima u ovoj Parlamentarnoj skupštini da ova Rezolucija konačno dobije svoju podršku ovdje u ovom Domu. Rasprava u kojoj ćemo se odaljiti još dublje jedni od drugih neće pomoći ni žrtvama ni preživjelim, ona će sigurno ostaviti posljedice na one koji danas žive u Srebrenici i Podrinju koji su preživjeli genocid. Stoga bih Vas zamolio, gospodine predsjedavajući, da ovo glasanje obavimo bez rasprave ... je pritiskom na ovo dugme ko je za, ko je protiv i tako završimo ovu priču, jer mislim da je to najkorektnije i najpoštenije. Hvala lijepo.
Hvala Vama gospodine Ahmetoviću. Riječ ima gospodin Saša Magazinović. Izvolite.
Hvala predsjedavajući, pozdravljam Vas, Vaše zamjenike, kolegice i kolege, zastupnice i zastupnike i sve prisutne. Ja neću ulaziti u to da li je ova Rezolucija mogla biti usaglašena prije njenog predlaganja, da li je tekst mogao biti nešto drugačiji, eventualno prihvatljiviji onima koji apriori odbijaju da učinimo jedan civilizacijski čin i u Parlamentu BiH slijedeći one koji su to uradili u Evropskom 76 Parlamentu i mnogim evropskim parlamentima. Dakle, neću govoriti o tekstu Rezolucije, ali ću vas podsjetiti na nekoliko rečenica koje je ovaj Parlament ranije usvojio. Desilo se to početkom 2013. godine u oba doma Parlamentarne skupštine BiH i u Predstavničkom domu i u Domu naroda. Usvojili smo Rezoluciju o poštivanju i priznavanju suvereniteta i teritorijalnog integriteta Republike Azerbejdžan. U oba doma ova Rezolucija je usvojena jednoglasno. U ovom Domu predlagač te Rezolucije su bili poslanici stranke koji uporno odbijaju da učestvuju u radu, dakle iz SNSD-a. U toj Rezoluciji, između ostalog se vrlo jasno navodi poštivanje izražavanjem podrške, suverenitetu i teritorijalnom integritetu Republike Azerbejdžan priznatom na međunarodnom nivou. Dakle, ovaj Parlament je u stanju iskazati svoju podršku i poštivanje suvereniteta Azerbejdžana, ali je vrlo teško sam sebe poštivati. U ovoj Rezoluciji se takođe poziva, kada je u pitanju ista tema, neispunjavanje svih međunarodnih preporuka rezolucija i deklaracija, vezanih za ono što se naziva konfliktom u Azerbejdžanu, posebno apostrofirajući Nagorno Karabah. Ovom istom Rezolucijom jednoglasno usvojenom, predloženom od strane poslanika SNSD-a u ovom Domu se pridružujemo, svi mi dakle, kolegama evropskim parlamentarcima i delegatima Generalne skupštine UN-a u osudi zločina protiv čovječnosti i prijetnje mirnom suživotu naroda duboko saosjećajući sa žrtvama tragičnog sukoba i njihovim porodicama, jednoglasno prošlo. U Domu naroda, drugi predlagač, ali takođe jednoglasno, usvojena Rezolucija koja ide korak dalje i osuđuje genocid koji se desio u gradu Hodžali, za vrijeme Armensko- Azerbejdžanskog Nagorno Karabahskog konflikta, te mi kao Parlament, odnosno jedan od dva doma ovog Parlamenta, takođe jednoglasno ocjenjuje da se radilo o zločinu protiv čovječnosti i prijetnji mirnom zajedničkom životu naroda i duboko saosjećamo sa žrtvama tragičnog konflikta itd., itd. Šta hoću da kažem? Opet ponavljajući da ne želim ući u detalje komentarisanja sadržaja dokumenta koji je danas predložen i koji ću ja podržati, hoću da kažem da kad je u pitanju Azerbejdžan onda možemo i predložiti, neki koji danas ovdje nisu, i jednoglasno podržati u oba doma ovu Rezoluciju. Ne želim porediti genocid koji se desio u Hodžali sa genocidom u Srebrenici, ali je činjenica da nije bilo velike rasprave kad je u pitanju situacija koja se desila u Armeniji, koja je takođe tragična, gdje bi ljudi koji se bave na naučnoj osnovi i ovi mogli izvući neke paralele, ali jeste problem da učinimo jedan iskorak u BiH i nastavimo dalje mnogo čišće savjesti nego što je to sad u političkom smislu. Ne bih ovu raspravu skrnavio time da kažem zbog čega je Rezolucija o Azerbejdžanu usvojena jednoglasno u oba doma i šta je razlog da su svi poslanici u oba doma ovo podržali i osudili ovakav stvari u Azerbejdžanu, a nisu u stanju da usaglase nekoliko rečenica zarad normalne i zajedničke budućnosti u BiH. Hvala vam.
Hvala Vama. Gospodin Zaim Backović ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Rezolucija koja je pred nama i koju smo uradili ja i moja dvojica kolega, dvojica kolega i ja, je opšta osuda zločina na čitavom prostoru BiH, a ne nešto što je matrica etničkog, religijskog, etno-nacionalnog ili kako god hoćete, kao i poštivanje svega onoga što je BiH kao potpisnica međunarodnih ugovora, sporazuma itd. dužna da poštuje. BiH je članica UN-a, a organ UN-a je donio odluku ili presudio o čemu se radi u Srebrenici. Znači, ono što su UN-a 77 formirale, taj organ je donio presudu. Evropski Parlament u kojem sjede zastupnici BiH donio je rezoluciju o Srebrenici. Mi idemo u pregovore o pristupanju UN-a čije su članice donijele Rezoluciju o Srebrenici. Uz ovu Rezoluciju tamo eksplicite piše – osuđuju se svi zločini na čitavom prostoru BiH. Znači, ne radi se o ekskuzivitetu jednog prostora, nego kompletnog prostora države koja je međunarodno priznata i mi moramo smoći snage, svi zajedno, da kažemo da u cilju budućnosti, u cilju stvaranja uslova da mladost neopterećeno živi, da osuđujemo sve zločine i to se više neće ponoviti. Nećemo dozvoliti da indoktinacija mladih ljudi razvija netrpeljivost prema drugima, razvija nešto što je potencijalna varnica da u budućnosti ta naša mladost doživi ono što smo mi doživjeli i proživjeli. Moramo stvarati uslove da se u nama rodi duh Vili Branta, koji je kleknuo onome što su njegovi sunarodnjaci uradili i izvinuo se žrtvama. Ukoliko mi mislimo zatvarati oči i reći da je negdje bilo negdje ne, onda činimo zlo prema svom narodu. Da, zločin se desio na čitavom prostoru BiH. Da, po presudi Međunarodnog suda u Hagu u Srebrenici se desio genocid. Da, ljudi su na ovom prostoru, uništene čitave generacije, ljudi su raseljeni, ne svojom voljom. Ostali smo bez populacione mase i zato danas imamo dijasporu u čitavom svijetu, čak sam uspio da ih nađem i u Kini, internet je danas čudo, praktično u svim zemljama svijeta. Da, ekstremizam se rađa upravo zato što mi nismo spremni da kažemo šta se ovdje stvarno desilo. Da, mi moramo biti ti koji će završiti sa ovim što se zove prošlost koja nimalo nije lijepa ni za jednog građanina BiH. Hvala.
Zahvaljujem. Evo, za raspravu se javio i uvaženi zastupnik Jasmin Emrić. Izvolite.
Hvala. Uvažavajući tekst predložene Rezolucije, a cijeneći njen značaj za potvrđivanje pune istine o stradanju Bošnjaka u Srebrenici, obaveza mi je učešćem u ovoj diskusiji iznijeti zvaničan stav stranke koju predstavljam u ovom uvaženom Domu. Stranka demokratske aktivnosti podržava predloženu Rezoluciju o genocidu u Srebrenici, te u skladu s istom ovom prilikom iskazuje opredijeljenost i obavezu da svoje političko djelovanje i političke aktivnosti svojih predstavnika usmjerava ka izgradnji demokratskog, pravednog i sigurnog društva promovirajući suživot, jednakopravnost i toleranciju, a sve radi osiguranja trajnog mira i perspektivnog razvoja bosanskohercegovačkog društva i države. Hvala.
Zahvaljujem. Za raspravu se javio zastupnik Denis Bećirović. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena dopredsjedavajuća, cijenjene koleginice i kolege. Dakle, mi kao predlagači ove Rezolucije u pripremi teksta ove Rezolucije obavili smo konsultacije sa brojnim udruženjima i tek nakon razgovora sa njima i uz njihovu saglasnost, uputili smo ovaj tekst Rezolucije u parlamentarnu proceduru i o tome smo već govorili 78 prethodnih sedmica. Nažalost, moramo konstatirati da 20 godina od genocida u Srebrenici još uvijek najviši zakonodavni organ u BiH, dakle u ovom slučaju Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH, nije smogao snage da se očituje u vezi s tom izuzetno osjetljivom i bolnom temom za cijelu zemlju, ali i sa svim drugim ratnim zločinima u BiH. I mi mislimo da je upravo 20-ta godišnjica prilika da pokažemo ne svoju političku odgovornost, već jednu civilizacijsku i moralnu gestu, kao najviši zakonodavni organ u ovom državi. Tim prije, jer su to uradili parlamenti širom svijeta. Dakle ova Rezolucija, kada pogledate njen sadržaj, njen tekst, ona je sigurno jedan korak možda mali, ali ipak korak prema pravdi, prema istini, prema izgradnji trajnog mira u BiH. Šta je sadržaj ove Rezolucije? Ja mislim da u sadržaju ove Rezolucije, ako ćemo govoriti o činjenicama i argumentima bez bilo kakvih drugih konotacija, ima razloga da svi mi ovdje u Predstavničkom domu podržimo ovakav tekst, zato što on polazi od činjenica, zato što govori o činjenici koja je verifikovana planetarno, dakle o genocidu koji je počinjen nad bošnjačkim stanovništvom u Srebrenici. Ali takođe, u tački 2. odnosno, kao i kroz tačku 3. ove Rezolucije, govori se i o izražavanju našeg poštovanja prema svim žrtvama u BiH 90-tih godina. Naš je stav dakle, da je zločin, zločin i ko god ga je počinio, mora odgovarati za to. Ova Rezolucija u tom smislu ne dijeli žrtve. Ova Rezolucija polazi, dakle, od nekih utvrđenih činjenica koje je utvrdio Međunarodni sud pravde i Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju. Ova Rezolucija potpuno uvažava tekst Rezolucije Evropskog parlamenta koji je, odnosno koja je usvojena 2009. godine u Strazburu. Ona pored ostalog naglašava važnost dosljednog poštivanja Konvencije o sprečavanju i kažnjavanju zločina genocida i izgradnje državne politike na vrijednostima mira, tolerancije i pomirenja. To je, dakle, između ostalog dio sadržaja teksta ove Rezolucije i mi kao predlagači voljeli bismo danas čuti eventualno od onih koji ne žele podržati ovakav tekst, šta je sporno ili šta je problematično u samom tekstu ove Rezolucije. Nemoguće je govoriti o ovoj temi, a ne spomenuti ulogu i odgovornost međunarodne zajednice. Genocid se dogodio u srcu Evrope i to u zaštićenoj zoni UN-a. Pravo je pitanje i za predstavnike međunarodne zajednice ovdje danas iz Parlamenta BiH zašto i međunarodna zajednica dozvoljava negiranje jedinog genocida u Evropi nakon II svjetskog rata. BiH i demokratski svijet, čekaju odgovor na to pitanje. Posebno je žalosna činjenica da upravo sada, uoči 20-te godišnjice imamo situaciju da pojedini čelnici entitetski negiraju i državu BiH i međunarodno utvrđene činjenice. Kod usvajanja ove Rezolucije, mislim da ne može i ne treba biti nikakvog pritiska na poslanike. Donošenje ovakve Rezolucije, treba da bude izraz prije svega, ponavljam, naše civilizacijske i ljudske obaveze i snage, da se izdignemo iznad dnevne politike, iznad uskostranačkih interesa i obaveza i iznad bilo kojih sujeta ili predrasuda. Najvažnija stvar u vezi sa ovom Rezolucijom i to sada želim posebno naglasiti, dakle genocid u Srebrenici je sudski dokazan. I to je planetarno utvrđena činjenica koja se ne može negirati. I to današnja rasprava ne može promijeniti kako god da bilo galsanje. To je dakle, utvrdio Međunarodni sud pravde, najviši pravni organ UN-a. To je utvrdio i Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju, a podsjećam i na ustavnu obavezu našu, da poštujemo odluke tih sudova. To je potvrdio i Kongres SAD-a, Parlament Velike Britanije, Parlament Kanade, Parlament Australije, da ne pobrajamo sve parlamente širom svijeta. To su potvrdili i parlamenti zemalja u regionu. Dakle, šta je onda pitanje danas pred Predtavničkim domom, da li nešto što je priznao čitav svijet, možemo napokon i mi ovdje da ljudski priznamo i da okrenemo jednu novu stranicu za BiH. Moram reći da je važan aspekt ove teme i činjenica da je BiH punopravna članica Organizacije UN-a i da Dejtonski mirovni sporazum i Ustav BiH obavezuju državu BiH da poštuje ciljeve, načela i odluke Oganizacije UN-a. Dakle, BiH je dio planetarne zajednice naroda čiji su ciljevi, principi i odluke obavezujući za BiH. O tome, pored ostalog govori i Povelja UN-a, tačla 1. – UN počiva na načelu suverene jednakosti njenih članova. Tačka 2. 79 doslovce glasi – svi članovi savjesno ispunjavaju obaveze koje su preuzeli u saglasnosti sa ovom Poveljom. Dakle, ovo je Parlament međunarodno priznate države, članice UN-a, a Vrhovni sud UN-a je donio presudu da se u Srebrenici dogodio genocid. Ovo je prekretnica i za nas u Bosni i Hercegovini da vidimo da li nakon svih tih činjenica, da li nakon što se čitava planeta u vezi s tim očitovala, i dalje na 20-tu godišnjicu želimo da negiramo planetarno utvrđene činjenice. To će biti vrlo važna poruka i za domaću javnost u BiH, ali i za cijeli svijet. Da li mi u ovoj zemlji još uvijek imamo političke snage u jednom dijelu ove zemlje, koje su spremne da negiraju sve to što su odluke UN-a, Evropskog parlamenta, Međunarodnog krivičnog suda, brojnih parlamenata svijeta. Zato mislim da je ova Rezolucija i velik raskrsnica i test da vidimo šta se u BiH događa 20 godina nakon genocida u Srebrenici. Ja koristim ovu priliku da pozovem danas u Parlementu BiH i međunarodnu zajednicu radi mira i budućnosti BiH, da 20 godina nakon genocida u Srebrenici, napokon uvedu nultu toleranciju prema negatorima genocida u ovoj zemlji. Da uvedu nultu toleranciju prema razbijačima BiH koji javno donose deklaracije, čak sa vremenskim rokovima, kada planiraju da razbijaju ovu državu. Kao što vidite, mi prilično u BiH i pozicija i opozicija trpimo, čekamo, ne dajemo baš velike izajve, ali se postavlja pitanje, dokle ćemo mi da ćutimo, da gledamo šta se događa dok neki drugi otvoreno rade protiv Dejtonskog mirovnog sporazuma i Ustava ove zemlje? Mi ćemo morati vrlo brzo odgovoriti na to pitanje. I ova Rezolucija o Srebrenici, nije to pitanje ni sadašnjosti ni prošlosti, to je pitanje budućnosti i sigurnosti ljudi u ovoj zemlji. To je pitanje budućnosti svakog djeteta u ovoj zemlji, da li živi u sigurnoj zemlji u kojoj ima Parlament koji je spreman da osudi genocid, Parlament koji je spreman da osudi sve ratne zločine u ovoj zemlji. Pravda je, i stim ću i završiti, neophodan preduslov za izgradnju mirne i demokratske BiH, ali i za stabilnost Jugoistočne Evrope. Bez obzira kakav bio ishod današnjeg glasanja, možda i u drugom krugu, na narednoj sjednici, nikada se ne smijemo obeshrabriti ni umoriti u potrazi za pravdom. Počinitelji, kreatori, nalogodavci ratnih zločina i genocida, moraju odgovarati i moraju biti osuđeni, s tim ću završiti. Zahvaljujem predsjedavajući.
Hvala vama. Gospođa Aleksandra Pandurević ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Pa mislim da je možda najpametnije i najbolje bilo da smo ispoštovali prijedlog uvaženog kolege Ahmetovića, da se o ovom uopšte ne vodi rasprava i da svi glasamo, jer žrtve ove rasprave i ova rasprava ovdje u Parlamentu će imati posljedice po one koji žive danas u Srebrenici. Komšije koje su jutros pile kafu, vjerovatno je većeras neće popiti zajedno. Djeca koja su se igrala danas zajedno, sutra se neće igrati zajedno, jer će njihovi roditelji reći, nemoj da ideš kod Vanje ili nemoj da ideš kod Samre. Još pogotovo kada se na ovu ovdje Rezoluciju doda činjenica da su tamo stradali i Srbi i da evo maloprije vidim, po potjernici Srbije je uhapšen Naser Orić u Bernu, a da institucije BiH ni Tužilaštvo, čiji je glavni tužilac ovdje, nije ništa radilo po tom pitanju, jasno je da će žrtve ove rasprave ovdje, biti stanovnici Srebrenice i ne samo Srebrenice, nego i Bratunca i kompletnog Birća i da će tamo biti unijete nove tenzije. U ovoj zemlji nažalost ne samo o proteklom ratu, da svi imamo tri viđenja, tri strane, nego nam je takav čitav prošli vijek. Pa mi još uvijek danas ne možemo da se složimo od 1914., 80 da li je za jedne Gavrilo Princip bio heroj, za druge je bio zločinac i atentator. Da ne pričamo da ne možemo da se složimo o II svjetskom ratu, da 70 godina nakon Jasenovca, kod dobrog dijela i onih koji se deklarišu kao antifašisti, ne postoji spremnost da se pokloni u Jasenovcu. Dakle, ovakvu inicijativu smo imali više puta u ovom Parlamentu ili sličnu, u ovom Parlamentu i mislim, da je svako pokretanje ovakvih stvari i sličnih stvari u ovom Parlamentu, nažalost ništa drugo do manipulacija žrtvama i zato potpuno razumijem rezignaciju gospodina Ahmetovića. Hvala vam.
Hvala Vama. Ako se više niko, gospodin Mirsad Đonlagić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ma, naravno da je ovo tema koja u svakom slučaju izaziva pažnju javnosti, obzirom da se radi o bolnoj prošlosti o kojoj mi moramo da na jedan civilizacijski način izrazimo svoj stav i da bi izražavanjem tog stava otvorili vrata za jednu realniju, objektivniju i mirniju budućnost za sve nas u BiH. Ja ću podsjetiti samo na neke datume koji su vezani za usvajanje Rezolucije o genocidu u Srebrenici. Kao što je recimo Rezolucija Evropskog Parlamenta koja je donešena 15.01.2009. godine u Strazuburu, u kojoj se kaže – da Rezolucija nije namjenjena prošlosti, namjenjena je živima i njihovoj boljoj budućnosti, jer budućnost Zapadnog Balkana nije moguća bez istine, pravde i pomirenja. Naravno, vrlo je bitno i nije za zanemariti činjenicu da su i zemlje regiona, susjedi naši usvojili sličnu ili istu rezoluciju, što ukazuje na to da je njima svima jasno šta se desilo i da je to jedan od bitnih preduslova zaista za život na ovom prostoru, koji je sve što je bilo problematično rađano je i stvarano na ovim prostorima i da je krajnje vrijeme da se stvore predpostavke za bolji i mirniji život. Takođe, 2007. godine, Haški sud je donio presudu kojom je presuđeno da je u Srebrenici počinjen masovni zločin, kvalificiran kao genocid. Naravno, mislim da se treba spomenuti i šire aktivnosti međunarodne zajednice, a tu prije svega želim da pomenem Veliku Britaniju, Holandiju i SAD koje prema informacijama koje su vrlo lako dostupne, pripremaju rezoluciju UN prema kojoj bi se 11. juli proglasio danom sjećanja na žrtve genocida. Takođe, značajno je pomenuti i one koji su možda najbliži bili tim događajima, a to je Saopštenje Ambasade Holancije u BiH, gdje kaže da činjenice o genocidu koje je utvrdio Međunarodni sud pravde u Hagu i koje su vrlo značajne, pa se nadamo da će odluka Suda biti poštovana i da će politički predtavnici shvatiti prošlost u BiH, raditi zajedno na uspostavljanju bolje budućnosti za sve u ovoj Zemlji, to je saopštila Ambasada Holandije. Naravno, o ovim stvarima se može govoriti još mnogo toga, a sada govorimo upravo o ovome na 20-tu godišnjicu usvajanja Rezolucije u Evropskom Parlamentu, nećemo valjda čekati još vremena, da bi usvojili ovu Rezoluciju na 20-tu godišnjicu od usvajanja Rezolucije u Evropskom Parlamentu, što bi možda bilo teško objašnjivo, da nismo imali snage i mogućnosti da prihvatimo jedan ovakav akt koji govori o našoj teškoj prošlosti. Naravno, mnogo bi se o svemu ovome još moglo govoriti, ali ja samo želim da napomenem da će Klub SBB podržati ovaj predloženi tekst Rezolucije. Hvala. 81
Hvala Vama. Gospođa Hanka Vajzović ima riječ. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kratko ću, nekoliko puta sam iščitala tekst Rezolucije i pokušala iz ugla gledati na njega, iz ugla onih koji danas neće biti spremni po nekim naznakama, podržati ovo. Ne vidim niti jedno mjesto, pridružujem se ovome o čemu je govorio uvaženi zastupnik Denis Bećirović, ne vidim ni jedno mjesto koje bi moglo biti sporno. Vjerovatno bi mnoge interesovalo, oni koji nisu spremni podržati, da upru prstom i utoliko bih razumjela intervenciju ili žaljenje kolege Ahmetovića, što nije usaglašen tekst, što nije nekako po klubovima ili nekako da se dogovorimo kako bi on trebao. Upravo suprotno onom što je rekla zastupnica Pandurević, da se neće više djeca igrati, ja nekako vidim upravo obrnuto, da bi ovakva deklaracija, čini mi se, u nekom drugom pravcu mogla imati efekta, da nakon onoga, jer mi govorimo post faktum, ovo je što se desilo, desilo Rezolucija govori o tome, što je bilo, bilo je. Hajmo sada to staviti na papir i reći puni pijetet prema onima koji su bez obzira na vjeru, naciju i sve ostalo, ko je nevino stradao, da ovdje iskažemo. Tako da kad bi smo čini mi se pogledali istini u oči i ovdje se složili i izglasali, da bi se možda djeca radije igrala zajedno i da bi susjedi i komšije, nekako s olakšicom počeli piti svoje kafe, koje hvala Bogu, već zajedno piju. Hvala lijepa.
Hvala Vama. Gospodin Safer Demirović, ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Naravno, ja sam apsolutno i dalje stava da ovo što je predložio gospodin Ahmetović, je najbliže i da sam bio duboko ubjeđen da će tako postupiti. Međutim, imam potrebu samo jednu stvar da kažem. Prije nekih deset dana, imao sam priliku da, nadam se da će mi taj gospodin, prijatelj moj, halaliti to, imao sam priliku da popijem kafu sa glavnim imamom Srebrenice i on nam je ispričao jednu, bio je jedan širi skup i on nam je ispričao jednu priču zanimljivu za sve nas. Kaže, nakon jednog paradiranja omladine u Bratuncu, u Srebrenici u onim četničkim odorama, nazvao je mene vođa navijačke skupine od jednog kluba iz Federacije i kaže, eto efendija ja sutra dolazi sa svojim, kaže, momcima da to tamo završimo. Ja sam ga kaže, pitao - a šta će onda biti kada vi odete? I on je kaže, ostao bez teksta. Vi kaže, bujrum, dođite, proučite fatihu, popite kafu u Srebrenici i u miru vratite se iz Srebrenice. Ovo sam imao potrebu da nam svima kažem, kako od tih malih ljudi koji žive na tom terenu, mi trebamo puno toga da naučimo. Slažem se, ponovo sa gospodinom Ahmetovićem, pritiskom na taster mi ćemo dati, svako od nas svoje mišljenje o ovom slučaju, mislim da je možda tako i najbolje. Zahvaljujem se. 82
Hvala Vama. Replika, gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
Ja moram navesti jednu stvar, da ne bi ostala nedorečena ili da neko ne bi pogrešno protumačio ovo o čemu su govorili kolega Demirović i Ahmetović. Naime, kada se predloži rezolucija u Parlametnu, rezolucija u skladu s Poslovnikom ima dva elementa jedno je rasprava, a drugi je glasanje. Ni jedna rezolucija ne podrazumijeva da ćutimo. Ja vjerujem da i ova Rezolucija koju su poslanici SDA u Skupštini RS-a uputili, nisu je valjda uputili tamo da ćute, već da progovore o toj istini. Zahvaljujem predsjedavajući.
Hvala Vama. Ko dalje želi da govori? Ako se niko više ne javlja za riječ zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 11. dnevnog reda, Ad. 11. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2014. godinu Informacija je u proceduru dostavljena 12.05.2015. godine. Kolegij Doma je kao nadležnu za razmatranje Informacije odredio Ustavnopravnu komisiju. Nadležna Komisija Mišljenje o Informaciji dostavila je 08.06.2015. godine. Komisija nije primila k znanju Informaciju o radu Tužilaštva BiH za 2014. godinu. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Nisam vala mislio govoriti, jer čini mi se da iz godine u godinu, džaba mi pričamo o Informaciji o radu Tužilaštva, Visokog sudskog i tužilačkog vijeća itd. Jer, zapravo niti se stanje popravlja, niti mi imamo ikakve nadležnosti, osim da evo, primimo k znanju. Neki od kolega kažu nećemo da primimo ni k znanju, kao da nismo ništa čuli. Ali evo ja sam ipak potrudio se pa sam malo iščitao ovo i moram biti iskren, to su za mene brojke i slova. Jer, zapravao to je samo formalna informacija o radu Tužilaštva BiH, suština je nešto sasvim drugo. A o suštini želim da kažem danas par rečenica i dozvolite mi da je zapravo suština osjećaj pravde u BiH. Jer, Tužilaštvo i Sud BiH su institucije koje nam pružaju taj osjećaj pravde ili nepravde, na osnovu svog rada, svojih aktivnosti, na osnovu onoga šta oni čine na procesuiranju onih koji prave nered u bh društvu. 83 Da li smo mi u Bosni i Hercegovini pravedno ili nepravedno društvo. Mi možemo ovdje donijeti deklaraciju, možemo zaključiti šta god hoćemo, možemo usvojiti, možemo primiti k znanju Informaciju, ali ostaje osjećaj građana BiH da je zapravo bh društvo jedno nepravedno društvo u kome nismo svi jednaki pred zakonom. U kome imamo svakodnevno nasilje nad građanima Bosne i Hercegovine. Naravno, nisu to sve djela iz nadležnosti Tužilaštva BiH, nego ja govorim općenito o čitavom jednom sistemu. A najodgovorniji za to je upravo Visoko sudsko i Tužilačko vijeće, a Tužilaštvo je samo jedan od segmenata u pravosudnim institucijama BiH. Zbog toga navešću neke od primjera. Mi imamo situacija u proteklih nekoliko godina, ja nisam želio da govorim o tome, ali evo, ovo je prilika da nešto kažemo i da možda popravimo stanje. Po nalogu Tužilaštva, uhapse se vlasnici, direktori ili ne znam ni ja odgovorna lica određenih firmi, privrednih subjekata u BiH. Istražne radnje traju, zadrže se mjesec, 2,3,5,6 ili ne znam koliko, ili se obnovi još i nakon toga, budu pušteni. I onda godinama to stoji tako. Kakve su posljedice? Ta firma je izgubila posao, izgubila biznis, izgubila ugled, nema pravomoćne optužnice, ne utužuje se odgovorno lice, ako je već hapšeno, mora postojati neki razlog. I šta imamo? Imamo masu takvih slučajeva u BiH. Zapravo onda neko u Tužilaštvu radi svjesno na rušenju biznisa određenim privrednim subjektima. Zapravo to je činjenje nepravde, to je jedna nepravedna tržišna utakmica. Znači neko, ako se nekom ne svidite, staće vam na put, zato što ima neku dobru štelu u Tužilaštvu. I ja želim da o tome javno govorim, da progovorim, da se takve stvari ne smiju događati. Jer, ako je taj neko počinio krivično djelo, utaje ili ne znam prevare ili šta sve ne, onda mora slijediti optužnica. Ako nije počinio, onda taj neko ko je dao nalog za pritvaranje, hapšenje uz ta sva spektakularna hapšenja koja smo mi imali prilike da vidimo, onda neko mora odgovarati za to, jet to nema više smisla. Mogu vam nabrojati koliko hoćete slučajeva ovakvih, ljudi koji su uvozili šećer pa se pojavio tamo neki je li, visoki dužnosnik iz institucija BiH koji je preuzeo tržište šećera od, a ovaj uhapšen jadnik, tri mjeseca bio u zatvoru ne zna ni zašto i nakon toga izgubio tržište, naravno. Da ne govorim o ostalim visokotarifnim robama itd. ali o tom po tom. Takođe želim da kažem nešto o saradnji između Tužilaštva i agencija za provođenje zakona. Mislim da je prevršilo svaku mjeru pokrivanje nezakonitog rada agencija za provođenje zakona od strane Tužilaštva. Neću navoditi svoj slućaj, ovo govorim našem glavnom tužiocu BiH, neću govoriti o svom slućaju. Ali bilo je tu još mnoštvo slučajeva gdje je nažalost određeni broj tužilaca uvučen u takve nemoralne radnje, neću reći nezakonite. Zašto? Neprofesionalan, politički obojen i na svaki drugi, evo, mogući način da ne kažem još teže kvalifikacije, rad ili nerad agencija za provođenje zakona, zašto pokrivati od strane Tužilaštva ili Suda BiH. Da ne govorimo o nezakonitom presretanju telekomunikacija itd. svega je bilo i svega ima i dan danas u ovoj zemlji. I ja zbog toga s razlogom govorim o osjećaju nepravde u bh društvu, a Tužilaštvo je jedno od segmenata koje treba da taj osjećaj popravlja u pozitivnom smjeru. Zatim ako se sjećate, bila je jedna kadrovska čistka ili tada su to nazivali reforma u pravosudnim institucijama BiH od 2001. i 2002. godine, kada su zapravo i u tužilaštva i u Sud BiH i još razne sudove i sudske istance nižih razina, što bi rekli, dovedeni ljudi nekompetentni. Evo prošlo je dovoljan broj godina, valjda su mogli nešto kroz praksu naučiti, iako zbog tog učenja u praksi, mi danas imamo nažalost osjećaj nepravde u bh društvu. Kakva je kadrovska politika, koliko Tužilaštvo uopće ima uticaja na kadrovsku politiku unutar Tužilaštva. Naravno nema, zato što imamo Visoko sudsko i tužilačko vijeće koje smo mi jedva natjerali da nam podnesu Izvještaj o utrošku donatorskih sredstava koje su primili. Je li to iščašeni centar moći, je li i to Visoko sudsko i tužilačko vijeće onda vodi politiku u nečije ime? Evo ja s punim pravom o tome govorim. I kada dođemo do Izvještaja Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, govoriću o tome. Prema tome, dajte da stvari popravljamo. Ja zbog toga nisam spreman, što bi neki od 84 kolega rekli, ne želim da pogledam ovaj Izvještaj, ovu Informaciju o radu Tužilaštva. Ne, zato što oni neispravno rade, nego zato što zapravo iz godine u godinu, ponavljamo iste stvari i iste greške. I želim da taj gest zapravo skrene pažnju javnosti, da stanje treba popravljati. Evo i još dvije stvari da napomenem. Sad upravo čitamo na portalima da je uhapšen Naser Orić. To je rezultat sklopljenih međudržavnih sporazuma između BiH evo i Srbije. Pa dokle više ljudi moji, dokle više? Je li to realizacija tih sporazuma podrazumjeva da je neko sebi priskrbio politički stav da je u BiH bio građanski rat. Stalno hapsi ko koga stigne, bez imalo trunke odgvornosti za takve postupke. Da ne govorimo o realizaciji, da ne pogriješim, da budem precizan u nazivu dokumenta, to je Program procesuiranja ratnih zločina, tako se čini mi se zove ili nešto slično. Ako imate situaciju da se procesuira jedan Bošnjak, jedan Srbin i jedan Hrvat, šta to podrazumjeva? Znači, sistem podjednake odgovornosti u BiH je onda bio građanski rat, je li pobili se tamo tri plemena itd. Umjesto da se realizira u punom kapacitetu onako kako je napisano, da se zapravo prvo procesuiraju oni teški ratni zločini, silovanja, ubijanja, egzodusi, masovna pogubljenja itd. Mi imamo situaciju da se prije procesuiraju ako je neko nekog tamo krivo pogledao ili ne daj Bože opalio mu šamar, itd. E, o tome želim da kažem, i zbog toga ja ne želim danas da glasam za ovaj dokument, ne zato što nije tačno ovo što je napisano, niti zato što vas najviše krivim za ukupni osjećaj nepravde u BiH, nego zato da se skrene pažnja javnosti, da što kažu, nešto ne štima u zemlji Danskoj. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Zaim Backović. Izvolite.
Ja svaki put isto, zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Pred sobom imamo Izvještaj koji se može secirati na različite načine, no prije nego što bih to uradili, neophodno je učiniti napor i shvatiti šta je na leđima, na plećima tog Tužilaštva, šta ono ima u svojoj nadležnosti. Od onog međuentitetski kriminal, do onog međunarodni, do organizovanog, do terorizma i da završimo, znači u tom lancu sa ratom '92.-'95. godina, ratni zločini. Znači ta disperzija njihovog rada nije nimalo mala i to nisu opštinski sudovi niti entitetski, niti kantonalni, to je nešto što je puno više i komplikovanje ko imalo želi realno ući u suštinu problema. Tim prije što je po našem zakonu ili po onome što se zove proceduralni dio, mogućnost podnošenja prijava, izjava, saznanja, spoznaja, da ne nabrajam šta sve, takođe ogromna. Način na koji to Tužilaštvo radi, sad kada se vratite u toj lepezi odozgo prema dole, postaje još složeniji. To je sistem koji mi imamo, naše agencije za istrage i zaštitu, kako je, šta je to, koliko mi toga u toj disperziji imamo, kako smo mi raspolućeni kada je rad organa unutrašnje bezbjednosti, to su entitetski, kantonalni, pa svi imaju svoje odjele. I posebna priča, to su strukovno, šta znači strukovno? Da naši tužioci do sada u svojoj praksi tu vrstu nisu nikada imali, nikada. Šta znači organizirani kriminal? Šta znači međuentitetski? Šta znači međunarodni, šta, šta, šta i tako redom, dođemo opet do ratnih zločina. A onda dođemo na ono što se zove rad u samom Tužilaštvu. I kako je moj kolega, uvaženi kolega Šemso govorio, mogu li ja da zaustavim ovo sada priča, podjela vode? _____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 85 Kako je moj uvaženi kolega Šemso govorio, molim? Ja te sticajem okolnosti zovem tako Šemso od onog dana kada smo se upoznali i ti si mi rekao da mogu tako, koliko se ja sjećam, Šemsudin Mehmedović uvaženi zastupnik, bilo bi vrlo interesantno da je u okviru samog Tužilaštva istražite ko, kako na koji način i odakle dolaze informacije koje postaju bombastične a da u sebi ne sadrže ni trunke istine, odnosno čak ni ono što vi radite. Poučen, kako reče moj kolega Šemsudin, vlastitim primjerom, vlastitim primjerom, na osnovu isječene izjave i pola rečenice od ukupne rečenice u intervjuu, dat je nalog za pretres mog porodičnog stana. Znači isječene pola rečenice, moja rečenica je glasila – da, gospodine Senade, postoje uredno vođeni dnevnici i to je tako uzeto. Ono dalje što piše što sam rekao, nije uzeto u obzir. I zbog tih uredno vođenih dnevnika je vršen pretres moga stana. E ti dnevnici su operativni dnevnici, pošto evo Bojić ovdje zna ša to znači, jedinica, štabova i tako redom, koje ja naravno ne mogu imati kod sebe kući. Ali ne govorim to zbog toga, nego govorim zbog toga što je prosto nevjerovatno da sam prije nego što sam obaviješten da mi se vrši pretres, to pročitao na portalima. Kako su to portali saznali prije, ako je to tajna? Kako to da su se televizijske ekipe i to interesantno, samo iz jednog entiteta našle pred mojim stanom i tačno znale sve gdje stanujem, prije nego što sam se ja pojavio pred svojim stanom. To su interesantne stvari. Takođe interesantne stvari su i naravno ja prihvatam da vi onaku istragu vodite kao što ste vodili i želim da to ide do kraja, apsolutno do kraja, kako bar niste sabrali da je ukupno vrijeme trajanja dva sata i petnaest minuta, a da snimaka su vam predočili preko 24 sata. I kako to da ni vaši tužioci nisu uočili da ja govorim ijekavski a ne ekavski, a da su snimci na ekavskom jeziku? To je vrlo interesantno. Damire vama hvala, jer vi ste u tome meni jako puno pomogli, ne to nego ste mi pomogli ranije kroz onaj proces Ganić, jako puno. Znači, ja govorim da i tamo mora postojati, kako je moguće da filmske te, televizijske ekipe prave spektakl i onda, to ne znam jesu li vaši ili su iz SIPA-e ja ne znam ko je, fotografski aparat kojim slika sve što gleda, iznosi i senzacionalna vijest bude i to potvrdi vaš glasnogovornik. Da, iznesena je kesa, iznijeli fotoaparat kojim su slikali. Znate, to trpi, oni nad kojima se to radi, ne govorim ... sebe, ja sam dosta jaka ličnost, ja to mogu da trpim, ali ljudi doživljavaju kojekakve neugodnosti u životu zbog tih stvari. Zbog toga vi ipak u toj hijerarhiji, naravno govoriću ja posebno, doći će i oni koji vrše istrage ovdje izvještaji, pa ću da ih pitam kako je moguće da sat prije dođu televizijske ekipe i to mi kažu sve komšije, svi su se montirali. Da ih pitam kako je to moguće, odakle oni to znaju? I nakon toga završim u bolnici ja, završi supruga, završi, zato niko ne odgovara. Za infarkte tih ljudi niko ne odgovara, to je sve u najboljem redu. Vaša složenost posla zahtijeva educiranje tužioca. Ja sam se začudio, tražio je jedan od vaših tužioca od mene da mu objasnim pojmove. Kada sam mu rekao, pa uredu čovjeće to ti je igra prljavih papira. Nije znao šta je prljavi papir. Nije prljav papir oprljan papir. To je u bankarskom poslovanju, šta znači prljav papir. I da ne govorim, nije znao šta je Bazelska konvencija, šta je osnov zakonodavstva. Oni moraju da budu educirani. I tako redom, po svi segmentima, moraju da se educiraju. Jer nismo imali ono što danas imamo. Živimo u vremenu kada nije socijalistički sistem organizovanja, nijednog segmenta, pa ni privrede, pa zato oni misle da su of šorn kompanije kriminal, a imali ste neko veće na televiziji objašnjenje ekonomskih stručnjaka, šta su. Pa zato misle da su slobodne carinske zone kriminal, pa zato misle, čitava Evropa bi morala u zatvor, evo završavam, jer je Lukesmburg koji je u sastavu EU fri bankarska zona, slobodna. U sred Londona na 400 metara od palače, imate malo ostrvo u Temzi, koje je fri zona. Moramo te stvari naučiti. I moramo se prilagođavati poslovanju u okviru uređenja u kojem živimo, a ovo se zove izrabljivačko društvo. Nije ovo kapitalizam, ovo je 86 prvobitna akumulacija, ko je jamio, jamio i oni što su stvarno jamili će preživjeti, a oni što će ukrasti vreću krompira će biti u zatvorima. Hvala vam.
Hvala lijepo. Gospodin Nikola Lovrinović, ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedatelju. Koleginice i kolege, dakle, čitajući ja ovo Izvješće, imam potrebu da se obratim sa nekoliko svojih razmišljanja o istom, odnosno da pokušam ako bude obraćanja onog tužitelja ili nebitno je, dakle da dobijem nekakve odgovore. Naime, ja kada sam bio prije jedno dvije godine tri, s one strane, neću reći zakona, nego ove dvorane, odnosno nisam sudjelovao u velikim izvršnim vlastima, činilo mi se da po neki dužnosnici, ministri, zastupnici, kada negdje sjednu, misle da su oni država. Tako se meni učinilo oni po nekada uzmu sebi za pravo da promjene zakon, da donesu odluke. Tako mi se čini i u slučaju nekada ovoga tijela, dakle čije je Izvješće danas pred nama, Tužiteljstva. Što je rekao gospodin Šemsudin, da ne pogriješim, dakle spektakularna uhićenja ove ili one naravi, nakon toga samo šutnja i ništa dalje dakle nemate. Odgovor šta se događa, kao jedan običan građanin, vidite vi tamo važne ljude nekakve privedu, važne gospodarstvenike. Nakon jedno pet dana dok to prođe medijska neka hajka ili ne znam već šta, nemate više nikakav odgovor što se zapravo u konačnici dogodilo. I to doista iziskuje nekakav odgovor i traži rješenje šta je to i kako se to zapravo radi. No, zašto sam ja to spomenuo? Zato što ću spomenuti možda neke važnije stvari koje se događaju, važnija pitanja koja riješava Tužiteljstvo, a to je npr. Odjel za ratne zločine gdje juče nismo imali odgovor, odnosno prekjuče na Ustavnopravnom povjerenstvu, kada sam pitao o procesu, dakle, istraga, a odnosi se na razgovore, odnosno saslušanja svjedoka. Naime, ne samo zadnjih, ovo kako sam osam mjeseci zastupnik, nego i prije od godinu dvije dana, dakle Tužiteljstvo, odnosno isljedni organi, tijela, vode razgovore sa svjedocima na način koji se meni ne čini primjerenim, ne čini mi se čak ni zakonit, ali evo valjda ću dobiti odgovor da je to tako. Naime, zovu ih se telefonom, obavljaju se razgovori o određenom događaju iz rata sa desetinama, pa do malo i sa stotinama svjedoka. Da li kvantitet znači da se ne dao Bog strahom dođe do potrebnog ili željenog odgovora ili traga ili ne znam već čega, da li ne dao Bog se na taj način želi širiti strah u prostoru u kojem se to radi, kako se to izabire, kako se stavljaju svjedoci na popis svjedoka, jer koliko ja imam informaciju, kada se sa tim svjedocima radi i vrši isljeđivanje onda se zapravo propituje njih, ko ste, šta ste, gdje ste bili. Dakle, nekada ljudi, odnosno najčešće, ne znaju uopće ni tko je tužitelj, ni u kojem slučaju oni svjedoče, svjedoči se bilo gdje, zove ih se telefonom, posjećuje ih se dakle kućama, hoda se po selima dvadeset godina nakon rata. Dakle, nisu to svjedoci koji su ovdje navedeni u Izvješću, a tada smo dobili odgovor na Ustavnopravnom povjerenstvu, koji su negdje vani, pa kako nam je gospodin rekao, onda ih fatamo kada dođu kaže, ovdje, jer nam je najzgodnije za Božić. Znači to se radi za Božić, to se radi za Uskrs, to se radi za Novu godinu, to se radi možda i za Bajram. Ja govorim općenito o svima, to se radi u vrijeme izbornog procesa, to se radi dakle u vrijeme u kojem ne znam da li je potrebno tada raditi nakon dvadeset godina, za svjedoke, pogotovo one koji su tu. Napominjem, to su svjedoci, dakle to nisu osumnjičenici i da me ne bi netko pogrešno shvatio, da se dakle, da ja ne dao Bog štitim nekakav zločin. Ne, neka se istraži svaki do kraja, ali mi se čini na ovaj 87 način, neprimjereno i ne čini mi se da je to u redu, čak ni sa propisima i pravilima postupanja. No, ja se nadam da ću za takvo šta, dobiti odgovor. Nisam ja mislio o tome govoriti na ovaj način ni danas, da nisam imao paralelno Izvješće Agencije za zaštitu osobnih podataka koje smo imali prije jednu ili dvije točke, kada sam tamo našao, dakle, jedan neprimjeren, evo da ga blago nazovem, sukob u kojem sam vidio da Agencija za zaštitu osobnih podataka je tražila neke podatke, odnosno radila svoj posao provodeći zakon i posjećivala određena tužiteljstva, dobila je da tako kažem, odgovor od Tužiteljstva prijavu, pokrenutu istragu. Onda me to navelo da doista dakle, rad sa svjedocima, kada se već ovako radi između dvije državne institutcije, a to čak i nema u Izvješću ovdje Tužiteljstva, jer kako nam je rekao predstavnik na Ustavnopravnom povjerenstvu, kaže - mi smo samo ovdje iznijeli probleme. Kao da to nije bio uopće problem, a meni se čini da je to vrlo ozbiljan problem, ali evo, vidjećemo što će se na to odgovoriti. Dakle, onda mi se učinilo da doista neko kada mu stavite neku primjedbu na njegov rad, onda on ima mehanizme, onda on ima mehanizme, ja sam opet rekao ne dao Bog da širi strah, da predpostavlja državu, da izlazi izva svojih ingerencija. Ja se nadam da to nije tako, da je to samo moj dojam i ako je to doista moj dojam, ja se u startu ispričavam, ali sve ono što sam čuo i u prostoru, a posebice kada se radi o osjetiljivim pitanjima kao što su ratni zločini. Pri tome imam najmanje jedan podatak ovog trenutka i mogu ga ponuditi i glavnom tužitelju, u kojem je prije deset godina osoba dala i ime i prezime i događaj i nemamo informaciju šta se dogodilo, je li ikada išta pokrenuto. A tamo se sa stotinama svjedoka traga za nekim događajem. Neka se traga sa svima nama iz BiH, nije problem, ali dakle, jednostavno na način koji je po meni primjeren. Čini mi se da je taj način kao nekada '49. kada je tamo ... ili kako se već zvao, hodao po šumama i tražio ljude koji su bili s protivničkim vojskama i ne znam dakle, na šta to sve skupa sliči. Ne znam da li mogu i da bih promjenio svoj stav ili dojam o tome, a čini mi se da bih se mogao uvjeriti preko slijedećeg. Prije svega bih se mogao uvjeriti, sada ja sam se malo fokusirao na ove ratne zločine, međutim ima tu problema svkako i u drugim oblastima koje pokriva Tužiteljstvo, što je gospodin Backović govorio, bilo bi dobro vidjeti dakle, ovdje neku sintetiku, po tužiteljima dakle, koliko su imali predmeta u radu, a kakav je njihov, dakle, učinak nakon toga. Pa bi se iz toga vidjelo, dakle, kako koji tužitelj radi. Druga stvar koju bih ja volio na temu ovoga što sam najviše pričao, je ako se može dobiti, ako to nije tajna, a ja mislim da nije tajna, da vidimo koliko je ovog trenutka procesa, kada su u pitanju ratni zločini živući i u kakvom su pravnom statusu. Dakle, mene ne zanima ne znam, koliko je svjedoka, iz koje regije nego možemo li dobiti da npr. s prostora kojeg ja dolazim, ja uopće ne znam jesu li neki slučajevi, koje ja znam da su napravljeni ratni zločini, uopće u razmatranju Tužiteljstva, niti znam kako da do toga dođem. Ako to ne mogu dobiti danas, dakle ako Tužiteljstvo može meni ili ko je zainteresiran dostaviti takav popis, je li to 350 slučajeva koji se vode u sudu, 1 je u ovom pravnom statusu, jedan u onom, jedan u ovoj fazi, dakle meni dalje i više ne treba. Jer u suprotom, dakle, onda ja to mogu zatražiti nekim drugim mjerama koje su mi dostupne kao zastupniku. Ja se dakle, nadam da oni na koje se ovo odnosi, neće pogrešno shvatiti ove moje primjedbe. To su moji snažni dojmovi da se tako radi. Ja bih volio da ih nemam. U razgovoru sa ljudima gdje živim i gdje radim, imam takav dojam. Ja bih volio da nisam u pravu i evo valjda ću čuti nekakav suvisal odgovor na to i nadam se da ću biti razuvjeren u ovome što sam govorio. Hvala lijepo. 88
Hvala Vama. Gospodin Momčilo Novaković ima riječ. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući, uvažene kolege. Ja ću samo dva aspekta ovog Izvještaja, odnosno Informacije o radu Tužilaštva staviti u prvi plan. Naravno, dalo bi se o ovome govoriti i na dugačko i na široko. Neću govoriti o dojmovima u RS o radu Tužilaštva, naravno izbjeći ću i one političke različite konotacije i razmišljanja oko ovoga, ali dvije stvari ne mogu a da ne pomenem, odnosno molio bih glavnog tužioca za pojašnjenja ova dva pitanja. Prvi problem je da i poslije presude Evropskog suda za ljudska prava u slučaju Maktouf-Damjanović, znači nastavlja se podizanje optužnica po Krivičnom zakonu BiH, novom, dakle, Krivičnom zakonu BiH. Zaista bih volio da mi, da dobijem smislen odgovor zbog čega nastavljamo sa tom praksom ako je Evropski sud za ljudska prava potpuno jasno se odredio u ovom slučaju, i time valjda napravio analogiju sa svim drugim slučajevima koji se eventualno mogu pojaviti u narednom periodu. Drugo pojašnjenje koje mi je potrebno, tiče se prenosa predmeta iz Suda BiH na entitetske sudove, što je naravno definisano strategijom, sa kranjim ciljem da se u nekih sedam godina pred Sudom BiH završe postupci po najsloženijim predmetima i podignu, da kažem, ili ne podignu optužnice po onim predmetima koji su dijelom prebačeni iz Haškog tribunala, a dijelom se vode procesi unutar BiH, a da nisu vođeni pred Haškim tribunalom. Tempom kojim se sada prebacuju predmeti na entitetski nivo, to se neće desiti više je nego jasno i Tužilaštvo neće sigurno u sedam godina uspjeti završiti sve te predmete. A posebno što želim pojašnje je proces, obrnut proces od toga. Naime, da pojedini predmeti koji se nalaze na nivou pravosudnih institucija BiH se upute na nivo entiteta, a onda se poslije izvjesnog vremena vraćaju sa entiteta ponovo na nivo pravosudnih institucija BiH čime se ustvari, po meni, taj proces razvlači i ne doprinosi rješavanju tog problema, nego upravo suprotno. Stvara se jedno stanje konfuzije u djelovanju pravosudnih institucija, što na kraju krajeva može dovesti i do nekih nesporazuma, pa ako hoćete i smanjenja efikasnosti čitavog sistema, kada se radi o pitanjima ratnih zločina. Bilo bi dobro ako bi glavni tužilac mogao pojasniti i razmišljanja Tužilaštva, odnosno namjere Tužilaštva u narednom periodu kada se radi o ovoj oblasti čisto iz razloga da možemo sledeći izvještaj ili izvještaje nakon sledećeg izvještaja posmatrati kroz prizmu realizacije onog što danas ovdje čujemo. Pa ako kažemo da će ne znam, Sud BiH se baviti sa 70 ili 170 predmeta u narednih ne znam 5 ili 10 godina, onda da mi jasno već sledeće godine vidimo ide li i realizuje li se taj plan Tužilaštva ili ćemo se mi ovako da vrtimo u krug narednih 30 godina, valjda dok nam i svjedoci, a i optuženi ne pomru. Što naravno ni u kom slučaju ne dovodi procesu pomirenja na ovim prostorima, odnosno ostavlja trag nešto što je, dakle, nezavršeno i što će i u budućem vremenu biti nezavršeno. Hvala vam lijepo.
Hvala Vama. Gospodin Damir Arnaut, ima riječ. Izvolite. 89
Zahvaljujem predsjedavajući. Uvaženi kolega spomenuo je postupak u Londonu protiv bivšeg člana Predsjedništva Republike BiH doktora Ganića i to me podsjetilo da je jedan od glavnih aduta u onom što je u konačnici Sud u Londonu okarakterisao kao politički motivisan postupak iniciran od strane Republike Srbije, jedan od glavnih aduta su nam bili i izvještaji Haškog tribunala, odnosno glavnog tužioca Haškog tribunala o stanju u Tužilaštvu BiH. Dakle, to je bilo prije pet godina i tada su izvještaji glavnog tužioca Haškog tribunala o Tužilaštvu BiH kapacitetima u procesuiranju ratnih zločina, objektivnosti itd. bili izuzetno afirmativni, dok su izvještaji o Srbijanskom tužilaštvu bili izuzetno negativni. E sada imamo nažalost, izgleda obrnutu situaciju. I vi kada pogledate Izvještaj Tužilaštva BiH koji nam je u ponedjeljak prezentiran na Ustavnopravnoj komisiji, a sada se nalazi pred nama ovdje na ovom Domu, vidi se da taj Izvještaj kada je u pitanju segment koji se tiče ratnih zločina daje jednu onako ružičastu sliku pozitivnu, a onda kada to uporedimo sa zadnjih pet izvještaja polugodišnjih Haškog tribunala pred Vijećem sigurnosti UN-a, odnosno Izvještaja samog glavnog tužioca Haškog tribunala, u ovom slučaju gospodina Bramerca, ta slika uopšte nije realna. Znači slika koju nam Tužilaštvo naše daje je u potpunoj suprotnosti sa onim što glavni tužioc Haškog tribunala daje Vijeću sigurnosti. I na Ustavnopravnoj komisiji, ja sam govorio o ovim nekim stvarima koje glavni tužilac Bremerc iznosi u svom Izvještaju pred Vijećem sigurnosti i nažalost, predstavnik Tužilaštva koji je bio prisutan na, odnosno koji je bio maltene izvjestilac pred Ustavnopravnom komisijom, je rekao da on ne može govoriti o tom dijelu koji se tiče ratnih zločina jer da parafraziram, nije njegov fah. I ja to potpuno razumijem, znači i s ličnog i profesionalnog aspekta, čovje se bavi drugim stvarima. Međutim, ja smatram da je Tužilaštvo BiH onda imalo obavezu poslati dovoljno ljudi koji su mogli argumentovano govoriti o svim dijelovima Izvještaja Tužilaštva, dakle ne samo osobu koja se bavi jednim dijelom ovog Izvještaja. Jer ovaj Izvještaj između ostalog obuhvata i segment ratnih zločina. I evo ja ću sada samo citirati znači, ovo što Izvještaj gospodina Bremerca Vijeću sigurnosti UN-a i da budem potpuno objektivan, citiraću ovaj Izvještaj iz novembra 2014. s obzirom da se Izvještaj Tužilaštva koji je danas pred nama, odnosi na 2014. godinu. Iako je gospodin Bremerc prije šest dana pred Vijećem sigurnosti UN-a podnio Izvještaj za prvu polovinu 2015. godine, koji ukazuje da su stvari još gore. Ali evo, hajmo se držati perioda kojeg se tiče vaš Izvještaj, dakle 2014. i vidjeti šta gospodin Bremerc Vijeću sigurnosti UN kaže za drugu polovinu 2014. godine. Da je procesuiranje ratnih zločina u BiH znatno, znatno kasni, da postoji samo limitiran napredak, ali da važna pitanja su i dalje neriješena, a da prijašnja obećanja, prijašnja obećanja još uvijek nisu implementirana. Takođe kaže, da postoji pokušaj da se poveća broj optužnica, ali da to utiče na kvalitet samih optužnica. I glavni tužilac Haškog tribunala izražava posebnu zabrinutost zbog toga. Onda u paragrafu 46. na strani 31. svog Izvještaja, kaže da je ovo peti put zaredom, kažem opet radi se o polugodišnjim izvještajima, peti put zaredom da Ured tužioca Haškog tribunala je primoran da izvjesti da progres nije zadovoljavajući. Onda govori da strategija, Nacionalna strategija za ratne zločine značajno kasni i da se sve to dešava iako je tokom 2014. godine došlo do povećanja, značajnog povećanja broja tužioca u Tužilaštvu BiH. Evo ja ću sačekati pa kada završite. Iako je tokom 2014. godine došlo do značajnog povećanja broja tužioca u Tužilaštvu BiH, evo glavni tužioc Haškog tribunala kaže da se gotovo udvostručio taj broj tužioca, sa 19 na 37, ali da to nije dovelo do poboljšanja provođenja Nacionalne strategije za procesuiranje ratnih zločina. I opet kaže da se kvalitet rada umanjuje, kako bi se povećao broj optužnica, te izražava posebnu zabrinutost zbog toga. Da ima manje napretka po pitanju procesuiranja najkompleksnijih i najprioritetnijih slučajeva i da se sve to dešava, znači svo ovo nazadovanje u Tužulaštvu BiH se dešava, dok dolazi do napretka na 90 entitetskim sudovima. To je posebno poražavajuće, s obzirom da je najveći trening, najveća obuka, najveći resursi su otišli ka Tužilaštvu BiH, a evo glavni tužioc Haškog tribunala u Izvještaju iz decembra 2014. godine kaže – da entiteti, odnosno entitetski pravosudni organi napreduju, a Državno tužilaštvo nazaduje. Dakle ovo je u potpuno jednoj suprotnosti sa informacijom koju imamo u Izvještaju Tužilaštva za ratne zločine BiH i ja zaista ne mogu prihvatiti da peti izvještaj zaredom, kako glavni tužioc u svom Izvještaju Vijeću sigurnosti kaže, da on nije realan, a da je ovaj vaš realan. Jer glavni tužioc ovo pet puta zaredom podnosi Vijeću sigurnosti UN-a. Dakle, radi se o izuzetno ozbiljnom poslu koji je izuzetno ovaj, ozbiljnom Izvještaju odnosno pet zaredom. A evo, s obzirom da se to odnosi na Izvještaj iz novembra 2014. godine, opet je to ponovio u Izvještaju od maja 2015. godine, da dolazi do nazadovanja. Paragraf 40. s obzirom da sam čuo komentar na, inače se nisam htio osvrtati na Izvještaj iz maja 2015., ali čuo sa neki komentar, pasus 47 na stranici 23. kaže – da implementacija Nacionalne strategije za procesuiranje ratnih zločina, nastavlja da se suočava sa ozbiljnim kašnjenjima i velikim brojem neriješenih slučajeva. Dakle to je pasus 47, 23-a stranica. Sada da se vratimo na ovaj Izvještaj iz 2014., dakle koji se odnosi i na vaš izvještajni period. Glavni tužioc je tada rekao u Izvještaju da povećanje, odnosno gotovo udvostručen broj tužioca u Tužilaštvu BiH nije doveo do napretka, sa 19 na 37. I vaš kolega koji je bio na Ustavnopravnoj komisiji je rekao nešto što je zaista zabrinjavajuće i ja se nadam da će se ovaj Dom pozabaviti s tim, rekao je doslovno – ne može se odmah puno očekivati od tih mladih ljudi. Pazite, to su tužioci BiH, mislim ja zaista želim da očekujem puno od tih mladih ljudi, pa to nisu pripravnici, pa ti ljudi su se prijavili na neki konkurs i tih 19 koji su primljeni, ja sam uvjeren da se nisu samo oni prijavili, ja sam uvjeren da je bilo jako puno prijava. I onda je izabrano, valjda, nadam se, najboljih 19. I ako mi od tih najboljih, od najboljih, od najboljih, ne možemo odmah puno očekivati, pa od koga onda možemo? Pogotovo ako entitetska tužilaštva dobivaju pohvale od glavnog tužioca Haškog tribunala, a nama se govori da u Državnom tužilaštvu ne možemo odmah puno očekivati od tih mladih ljudi. To je zaista zabrinjavajuće, reći da ne možemo puno očekivati odmah, to je zabrinjavajuće. E šta onda ti ljudi, mladi ljudi rade na tom poslu? Ja opet kažem, to nisu pripravnici, to su tužioci BiH i ja mislim da javnost BiH, ovaj Parlamentu, Ustavnopravna komisija na kojoj je to izrečeno i ovaj Dom, imaju puno pravo da jako puno, da ne kažem građani BiH, jako puno očekuju odmah u startu, od tih mladih ljudi, jer sam siguran da su oni, kada su se priajvili za taj posao, rekli da baš oni trebaju dobiti taj posao. Zahvaljujem.
Hvala Vama. Gospodin Hazim Rančić, ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege, predstavnici medija, poštovani gosti, prije mene su kolege i kolegice govorile o nekoliko aspekata ovog Izvještaja. Evo ja ću nastojati govoriti o dva, tri, o ovom formalno-pravnom, statističkom, nastojaću u drugom dijelu govoriti nešto o suštini, o kvalitetu i na kraju možda o nekim tehničkim aspektima ovog Izvještaja. Ako bismo ovaj Izvještaj promatrali formalno-pravno i statistički brojčano, vidimo da u radu Tužilaštva, bar su i oni nam tako to napisali i prikazali, dakle u ovom suštinskom dijelu, 91 mislim na tri odjela za borbu protiv kriminala, ratnog zločina, organizovanog kriminala trećeg odjela, ima određenih pomaka na bolje, ne značajno, ne u velikom broju, ne u velikom procentu, ali ovako kako je to prikazano u Izvještaju, dakle tih pomaka ima. Pa npr. evo i na strani 10. kako je navedeno, dakle tužioci Posebnog dojela za ratne zločine su tokom '14. podigli ukupno 57 optužnica protiv 119 lica, što je najveći broj podignutih optužnica zabilježen u historiji Tužilaštva BiH i predstavlja povećanje od 84% u odnosu na broj optužnica podignutih u 2013. u odnosu na predmete, odnosno povećanje od 70% u odnosu na broj optuženih lica. I sad tu navodi, naravno evo da ne idem do u detalje, koliko je tu naredbi za provođenje, odnosno je li, o neprovođenju istraga, o provođenju istraga, naredbi o obustavljanju istraga i na kraju o broju podignutih optužnica, a njih je 57 protiv, a odnose se dakle na 119 lica. Slična stvar bi se mogla kazati kada se razmatra i drugi odjeli, ali evo da kažem u upisniku u predmetima KTARZ dakle, nepoznati po ratnim zločinima, isto tako navode da su riješili 436 KTARZ predmeta, tako da su sa 01.01.2015. godine uradili, a ostalo je još 1.552 predmeta. I ukoliko to uporede sa rezultatima iz '13. godine, vidljivo je da je Posebni odjel za ratne zločine u ovim predmetima, dakle riješio 436 predmeta, što predstavlja smanjenje za 162 predmeta. Kada pogledamo rad drugog odjela Tužilaštva BiH koji se bavi organizovanim kriminalom, privrednim kriminalom, korupcijom, neke slične brojke, dakle, možemo navoditi u pogledu i broja predmeta, prijava, tužilačkih odluka o neprovođenju istraga, o provođenju istraga, o obustavljanju istraga i u konačnom je li o podnesenim krivičnim prijavama. Pa vidimo iz ove informacije, Izvješaja da je broj prijava u radu Odjela II bio veći za 53 u odnosu na broj predmeta, odnosno 413, veći u odnosu na broj lica. Navode da su riješili tri istrage više, u odnosu na broj predmeta, dok je veći broj riješenih istraga prema broju lica ostao isti. Slična je stvar dakle, i sa trećim odjeljenjem. Za mene je malo zabrinjavajući pasus zadnji na strani 26. koji govori, vezano za rad drugog odjela, da su donesene oslobađajuće presude u sedam predmeta protiv 22 lica, te odbijajuće u odnosu na tri lica. U odnosu na sve donesene presude tužioci Posebnog odjela II su uložili žalbe u ukupno 20 predmeta u odnosu na 63 lica, od kojeg broja je uvažena žalba u četiri predmeta u odnosu na devet lica, a osam žalbi u odnosu na 30 lica je odbijeno. Znači kada se sabere broj oslobađajućih presuda, odbijajućih i broj odbijenih žalbi koje je Tužilaštvo podnijelo, onda bi vrijedilo uporediti broj, ukupan broj prijava dakle, optužnica i ishode je li, ovog Odjeljenja, pa bi se došlo do rezultata i efekata rada ovog Odjela. Jer naravno posao je Tužilaštva ovo kako slijedi i optuživanja i gonjenje pred Sudom, ali je u nadležnosti Suda presuđivanje. A naravno da presuđivanje logikom stvari, ovisi o kvaliteti predmeta, njegovoj pripremljenosti, dokazima i svemu onom što ide uz krivični problem. Po nepoznatom su samo otkrivena dva predmeta, dok su još uvijek ostala 23 neriješena od ukupno 25 predmeta. Iz ovog Izvještaja ja vidim da je Tužilaštvo iz sva tri odjela podnijelo, ako sam ja dobro sabrao, čini mi se 191 krivičnu prijavu. Mada u jednoj drugoj koloni govori se da imamo 192 potvrđene prijave od strane Suda. Vjerovatno je jedna od prethodnih, iz prethodne godine 22 koje su ostale nepotvrđene, vjerovatno je dio tih potvrđen i dio od ovih vaših podnesenih, pa se u tome možda ova jedna razlikuje. E sada, kada malo analiziamo, ovo su brojke i formalan pristup i statistika. Kada analiziramo šta se dešava sa ovih 191 prijavom iz sva tri odjela, u tom kvalitativnom dijelu, ja to razmatram po tabeli na strani 45. a vezano za odlučenje Suda u 2014. godini. U ovoj tabeli kaže da je Sud pardon, pardon samo malo, da je Sud donio 60 osuđujućih presuda za 121 lice sa zatvorskom kaznom. To je 35% od podnesenih prijava u 2015. Ja se malo izvinjavam, dakle rekao sam prethodno, znam da se to ne radi, prati se sa prijavama i od prije, ali 92 nema veze, ovo nam je godina presjeka. Ja znam da se presuda u 2014. godini može donijeti za neki predmet i iz neke prethodne godine. Ja to znam, znam da i vi to znate. Ali jednostavno, ovo je 01.01.2014. i 31.12.014. pa onda, broj prijava upoređujem sa sudskim odlukama, vezano za taj kvalitet, bar ga ja tako mjerim. Dakle, imamo 60 osuđujućih presuda za 121 lice sa zatvorskom kaznom. Zatim imamo osam presuda osuđujućih za 17 lica sa novčanom kaznom. A onda imamo, za mene nešto što je ogromno, ne mogu da ovo vjerujem, 80 uslovnih osuda za 160 lica, što je 46,78% od ukupno svih 171 sudske odluke. Opomena nema nijedne, oslobađajuće nema nijedne, dakle 148 osuđujućih, na ovaj način 60 zatvora, 8 novčane kazne i 80 uslovnih, za 298 lica, od 171 sudske odluke za 349 lica. Po meni je ovo loša struktura. Ovdje ja naravno kao i svi vi, poštujem sudsku vlast. Ona je neovisna, samostalna, ne ocjenjujem njihov rada na ovaj način, ne vršim pritisak, ali ja sebi želim postaviti pitanje, da li je to u uzročno posljedičnoj vezi sa kvalitetom predmeta i optužnica koje tužilaštva iznose pred sudove. Naročito me zabrinjava znajući važnost Tužilaštva, njihov je Izvještaj u pitanju, i strukturu krivičnih djela za što je nadležno ovo Tužilaštvo, dakle ratne zločine, organizovani kriminal, privredni kriminal, korupcija ima i treći odjel tamo i onda imamo najveći broj uslovnih osuda. Ne znam kako je tretirano, koliko je Tužilaštvo se žalilo na ovakve odluke, jesu li promjenjene u ovoj godini ili će biti promjenjene u nekim narednim godinama, ali ovaj segment mene zabrinjava. Volio bih da je ta struktura drukčija, kvalitetnija. Vezano za ove neke tehničke aspekte pronašao sam ove neke greške, pa malo želim ukazati na njih.
Vrijeme.
Svakako da se više ne ponavljaju. Recimo na strani 72. kada podnosite izvještaj zbirno i za kantonalna tužilaštva, govorite da imate podignute optužnice predmeta 42.431 za 16.415 lica, a ne obrnuto je 16 je lica i 415, a pardon, 16.415 predmeta a
Vrijeme, vrijeme gospodine Rančiću.
I samo još kratko, takođe na zadnjoj stranici, isto imaju te greške, na strani 75. i u broju zaprimljenih prijava i u broju ukupnih podignutih optužnica. Ja bih kao prijedlog i volio bih da postignemo da Tužilaštvo BiH radi na način da tužioci donose veći broj kvalitetnih tužilačkih odluka, bilo da donesu odluku, naredbu o neprovođenju istrage
Dobro, hvala vam lijepo.
o provođenju, o obustavljanju ili optuživanju. 93
Hvala Vam lijepo. Gospođa Aleksandra Pandurević, ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Dosta tog su rekle moje uvažene kolege i čini mi se da po pitanju rada Tužilaštva u ovom Parlamentu, bar koliko sam ja ovdje evo peta godina, nikada nisu bili približeniji stavovima među nama. Mislim da svi mi želimo da živimo u pravnoj, u pravednoj i uređenoj državi. I sigurno je da je pravosudni sistem taj koji to treba i da obezbijedi. Međutim, da li je to tako? Ja sam se ponadala da ovdje ima šanse za neki normalan život, jer kao što reče maloprije uvažena gospođa Maja Gasal-Vražalica ili Vražalica-Gasal oprstite ako griješim, o čemu mi pričamo kad ovdje za 50 godina nikog neće ostati, zaista neće. Zašto bi neko ostao? Gdje neko da živi? Gdje da ostavlja svoju djecu? U zemlji u kojoj, meni se nada probudila da će se stvari promijeniti nakon onog hapšenja „Pandora“. Šta imamo, evo 8 mjeseci nakon „Pandore“, akcija „Pandora“? Je li imamo optužnicu? Imamo Zdravka Cvjetinovića koji je bio, bar po medijskim navodima drugoosumnjičeni, koji se vratio na mjesto pomoćnika direktora carine. I onda imamo u ovom Izvještaju gdje se sačinilac Izvještaja hvali da je za borbu protiv kriminala, korupcije nagrađen značkom Uprave za indirektno oporezivanje, ne znam da li je u komisiji bio i Zdravko Cvjetinović. Ali je s druge strane čovjek koji je prijavio kriminal u Upravi za indirektno oporezivanje, bitke i muke imao da bude vraćen na radno mjesto jer je bio predmet progona aktuelnog direktora Uprave za indirektno oporezivanje i vraćen je, čula sam nekidan, ali poslije određenih, da ne kažem, odakle intervencija. I ne samo da je vraćen Zdravko Cvjetinović, nego je vraćeno još 11 ljudi. Ja se pitam zar nije dovoljno vremena, evo kad je to bila akcija „Pandora“ u junu, julu mjesecu, do dan danas da se podigne optužnica? Nedostaju kapaciteti, ali zato imamo 7 tužilaca za terorizam, a Francuska sa 64 miliona stanovnika ima 7, SAD imaju 11 tužilaca za terorizam. Tačno, prioritet ove zemlje treba i da bude borba protiv terorizma, ali ja se pitam šta će toliki tužioci za terorizam da rade. Pa ne daj Bože svaki dan da imamo neku terorističku aktivnost u BiH, dovoljno ih je. Zar ne možete malo izvršiti unutrašnju sistematizaciju pa te tužioce prebaciti u Odjeljenje za organizovani kriminal? Ja se pitam, evo sad ovdje nešto kad već razmišljam o Upravi za indirektno oporezivanje, evo ja vam sad javno kažem, da se već zna od koga će Uprava za indirektno oporezivanje kupiti zgradu u Banja Luci. Kupit će je od Milovanović, Kaja mu je nadimak, tender još uvijek nije bio. Znači, prijavljujem vam javno korupciju i kriminal. A znate li ko je izvjesni gospodin Kaja? Vlasnik firme MG Mind koja je prema presudama Suda BiH oprala 6 miliona maraka preko dvije firme, zajedno sa Robotom Idiona iz Širokog Brijega utajila porez od 1,1 milion maraka i niko nije kriv. Znači, to je konstatovano u presudama, ljudi su to odradili, ali niko ne odgovara za to. Čija je to greška? Neću reći Tužilaštva, ja ne znam možda je Tužilaštvo svjesno napravilo propust u optužnici, možda je Suda BiH, ali definitivno imamo problem u institucijama. Da li je to Tužilaštvo, da li je Sud BiH, možda jedno ili drugo, ali vi imate veliku odgovornost. BiH je u Evropi najkorumpiranija zemlja. Odgovorni su – ko? Odgovorno je Tužilaštvo BiH, između ostalih i pored ostalih tužilaštava. Jer, ako ste vi pod uticajem politike u Tužilaštvu BiH, pa se ne procesuira organizovani kriminal, korupcija itd. vaše je da se borite protiv tog. Vaše je da uhapsite političara koji vas onemogućava da radite svoj posao. Evo, imamo još jedan veliki predmet afera „Birač“, preko milijardu maraka iznijeto iz RS-a, iznijeto u inostranstvo. Ko radi taj predmet? Po mojoj slobodnoj procjeni nadležnost je 94 Tužilaštva BiH jer je riječ o međunarodnom kriminalu. Ali nema zato što znam, gledala sam Izvještaj MUP-a RS-a, drugoosumnjičeni u Izvještaju MUP-a RS-a je Aleksandar Džombić i još je mnogo, tu se nalazi i ministar Tegeltija. I naravno da Specijalno tužilaštvo koje je napravio Milorad Dodik to nikad neće procesuirati. Ali Tužilaštvo BiH o tom predmetu su ako ništa moglo informisati iz medija i iz medija zna o kakvom je krivičnom djelu riječ i po službenoj dužnosti je trebalo da postupi. Naravno, ja neću za bilo šta da vas optužujem, ali ja se nadam da ste svjesni odgovornosti koju vi imate za budućnost ove zemlje, jer ovo je postala zemlja u kojoj više niko normalan neće da živi, u kojoj se ja koja sam situirana i mogu pristojno da živim pitam šta radim ovdje. Šta radim ovdje i da li želim da živim u zemlji u kojoj je nenormalno normalno, u kojoj kriminalci nisu u zatvoru. Možete zamisliti tek kako onda oni nezaposleni, a nezaposleni čine gro stanovnštva ove zemlje razmišljaju i na vama je da to promijenite. Naravno, postoji tu i politička odgovornost, ali vi morate biti nosilac borbe protiv kriminala i korupcije. Što se tiče, kratko ću se osvrnuti i na procesuiranje ratnih zločina. Nažalost i tu je iz godine u godinu isto i mnogo tog je rekao uvaženi kolega Arnaut. Selektivno procesuiranje, veliki broj optužnica, predmeti se, da bi imali veći broj predmeta, isti predmet se podijele itd. Šta nismo upravu, ni gospodin Bramerc nije upravu, jel', dobro? Prošle godine opet 60% osumnjičenih Srba za ratne zločine. Još uvijek nemamo predmeta Sijekovac, Tuzlanska, Dobrovoljačka, još uvijek imamo retroaktivnu primjenu Krivičnog zakona BiH, probleme sa eshumacijama i pohvalu da se solidno sarađuje sa žrtvama rata. Ja imam ovdje dopis udruženja iz RS-a koji kažu da za saradnju nisu dovljna slikanja, nego su potrebni konkretni rezultati. Dakle, ja ću ovim i zaključiti svoju diskusiju, još jednom ću vam uputiti apel, da evo danas ako treba otvoreno pred ovim Parlamentom kažete ako imate nekih političkih pritisaka ili ako postoje neke zakonske prepreke za procesuiranje organizovanog kriminala, šta je to što ovaj Parlament može učiniti da ovo bude konačno pravna i pravedna država, država u kojoj će svako odgovarati za ono što je učinio. Hvala vam.
Hvala lijepo. Riječ ima gospođa Borjana Krišto, pa će onda gospodin Damir Bećirović, izvinjavam se gospodine Bećiroviću.
Hvala lijepo. Poštovana ministrice, poštovani glavni tužitelju, zamjeniče i svi gosti koji ste ovdje povodom ove točke dnevnog reda. Ja ću takođe reći nešto vrlo kratko, naravno uvažavajući svu ovu raspravu koju su uvažene kolegice i kolege povodom ove točke rekle, jer dobar dio te nekakve rasprave se proteže i na neki način podudara sa mojim promišljanjem. Gledajući ovu Informaciju, jer zapravo ovo nije ni Izvješće ovo je jedna Informacija o radu Tužiteljstva i upoređujući se na prethodne godine, zapravo ona se samo statistički znači razlikuje u smislu, evo broja uposlenih, određenih predmeta koji su sistematizirani po odjelima, ali naravno ne u bitnijem. Naravno, sadrži i probleme u radu unutar svakog odjela i na kraju sadrži probleme općenito u radu Tužiteljstva, znači koji otežavaju rad Tužiteljstva. I takođe i to je nešto što se ponavlja od, na neki način, informacije do informacije s prethodnih godina od 95 nedostatka uredskog prostora, koji se kao navodno izravno odražava na produktinost osoblja, do nedovoljnog i neadekvatnog prostora za čuvanje aktivnih spisa i arhiviranje završenih spisa, te pohranjivanje oduzetih predmeta iz drugog dokaznog materijala, zatim nedovoljan kapacitet u pogledu ljudskih resursa s posebnim akcentom na nedovoljan broj tužitelja. Ono što sam takođe vidjela ovdje u ovoj Informaciji je da, a to znamo da je i svake godine na neki način, istina nije to neki neznatan broj, ali po sistematizacijama vidim da je Tužiteljstvo 2014. godinu otpočelo sa brojem uposlenih oko 50, a završilo je sa 53 tužitelja. I naravno, što mogu da kažem ukratko steći kakav dojam o radu ove Institucije? Pa uistinu, neću reći puno toga, uistinu postoje sigurno ljudi koji su kompetentni i sigurno su dorasli možda svojoj funkciji bez obzira na kojoj se nalaze, znači da li u nižim tužiteljstvima ili evo konkretno u Tužiteljstvu BiH o kojem se, ali sigurno da veliki broj tužitelja nije stručan i kompetentan za obavljanje svog posla, imamo puno razloga i činjenica koje nam ukazuju na to. I naravno to nije stvar tužitelja niti možda ove Informacije, to je stvar Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća koje je neko spomenuo, jer je izravno njihova odgovornost za imenovanje, odnosno i za cjelokupnu, ja bih rekla, organizaciju pravosuđa pa i za imenovanje između ostalog i tužitelja. Znamo dobro da ne postoji ni odgovornost ni rema ovom Parlamentu, niti prema nekoj drugoj instituciji, niti Tužiteljsta, niti postoji ocjena rada i naravno uz sve ove opaske mi ne možemo ni očekivati da bude na neki način rad drugačiji. Ja ono što želim ovdje napomenuti je, kako je to Tužiteljstvo da ne pozna ustavne ili zakonske odredbe, pa se prisjetimo svi da je ovdje u Parlamentu od Tužiteljstva BiH dostavljen dopis u pogledu provođenja odluke Ustavnog suda koja nije kao izvršena, zatim neizvršavanja odluka Evropskog suda itd., gdje svi mi znamo da Tužiteljstvo u okviru svojih ovlasti ima legitimno pravo zahtijevati od državnih organa, poduzeća, pravnih i fizičkih osoba da im se dostave informacije. Ali na ovaj zahtjev kod, kada je u pitanju Ustav BiH koji je jasno rekao da članovi Parlamentarne skupštine imaju imunitet od krivične i građanske odgovornosti za bilo koji postupak izvršen u okviru njihovih dužnosti za vrijeme trajanja mandata u Parlamentarnoj skukpštini. Pa si postavljam pitanje i sebi i svima nama, da li su to bili i šta drugo kazati nego da su to bili svojevrsni pritisci na ovu Parlamentarnu skupštinu, bez obzira na odredbe zakona koje govore kao kaznene odredbe, neki se pozivaju, postoji i kazneno djelo koje je propisano kao zbog neodgovornosti odluka. Ali isto tako moramo znati da ne postoji tijelo koje je definirano niti u Ustavu, niti u zakonu koje je dužno da provodi, odnosno izvršava odluke ovih institucija. Prema tome, ja ne mogu da shvatim da Tužiteljstvo s jedne strane, znači na neki način ono koje treba biti i u funkciji pravne države i poštovanja na koncu i Ustava i određenih zakona, čini ovakve propuste, samo znači na poznatim stvarima, a kako je u situacijama u koje mi na neki način nemamo uvida. Pa ću još nakon toga, evo ovdje se spomenulo i određeni broj drugih odluka Tužiteljstva, pa neću ih ponavljati, od kolege Lovrinovića do svih drugih koji su ih pomenuli kao što se radi i u ovom slučaju. Ja bih rekla da su takve situacije rađene naravno i prije, ali i od sadašnjeg tužitelja, sjećam se dobro da su bile informacije u medijima kako će biti riječ o podizanju jedne najveće optužnice kao protiv organiziranog kriminala u postdejtonskoj BiH, to je evo zapravo navod iz jednog priopćenja i to je postalo, ovakve najave na neki način su postale pravilo. Slučaj je obično kretao spektakularno uhićenjem pred TV kamerama, obavijeste se novinari da dođu na mjesto događaja prije znači onih specijalaca, medijskim brojnim natpisima i onda optužnica ili ima ili je nama i što je najvažnije, znači nema niti suđenja, nema ni presude. Zapravo šta je cilj? Možda je cilj samo da se u javnosti stvori i ostavi dojam kako Tužiteljstvo, policija i sudstvo mnogo rade, a rezultati borbe protiv organiziranog kriminala, 96 odnosno rezultati rada Tužiteljstva, evo vidimo iz ovog Izvješća, izostaju. Da je to tako dokaz, evo kolegica je takođe spomenula i ja želim naglasiti da je BiH na ljestvici visoko korumpiranih država u Evropi i u svijetu. Ja bih takođe u okviru ovog osvrta prisjetila se slučajeva samo iz 2014. godine, jer se ova Informacija odnosi na tu godinu, koji su bili na neki način u fokusu javnosti i imali su snažne političke implikacije na funkcioniranje sustava državnih i entitetskih institucija, a indikativni su naravno i za rad Tužiteljstva. Prisjetimo se svi prošlo je godinu dana od prosjeda u gradovima diljem Federacije, neki su ih kvalificirali socijalni, neki politički, nebitno, uglavnom su imali cilj rušenje vlasti kako po kantonima tako i dalje, palile su se zgrade, svjedoci smo od Predsjedništva do drugih institucija itd. – Da li su ti palitelji ili piromani procesuirani? Šaljemo li poruku da se mogu zgrade paliti, da se može bilo šta raditi bez, znači da ćete biti kažnjeni kao počinitelji? Zatim imamo druge slučajeve takođe visokih dužnosnika koji su, ne znam zbog neovlaštenog nošenja ili držanja oružja, pa na koncu je sve to završilo kako je zavrišilo. Pa zatim slučaj dopredsjednika Vlade Jerke Ivankovića Lijanovića, ja ću spomenuti imenom jer to su slučajevi koji se odnose i na Tužiteljstvo BiH. Sjetimo se kupovine glasova itd. svi to pričamo, ne znam ni ja i kroz izvješća Središnjeg izbornog povjerenstva itd., gdje smo i mi i sama sam osobno podizala uz dokaze itd., podnosili smo prijave u ovakvim slučajevima, nikad se ništa nije procesuiralo, čak šta više dobivali smo odgovore da se istraga obustavlja jer kao nema dokaza. Zatim afera prisluškivanja u Tužiteljstvu i u Sudu BiH, uhićenje sutkinje Suda BiH, slučaj Čaušević i mnogi drugi. Sve su to znači situacije u koje bih željela vidjeti analizu i da na neki način svi dođemo do nekakvog odgovora na ova pitanja – zašto ovi slučajevi nemaju adekvatnu zakonitu i pravosudnu proceduru i svoj epilog? Zašto su bombastično najavljeni i pokretani tako veliki slučajevi i završili su na koncu bezuspješno? Ako postoje, a postje sigurno i neki subjektivni, stručni, profesionalni ili personalni razlozi ili neadekvatna zakonska regulativa, materijalni kapaciteti ili nešto drugo, bilo bi dobro da to čujemo ovdje u ovom Parlamentu pa da učinimo na neki način iskorak u tom smislu. Naše institucije jednostavno nemaju očekivani uspjeh u borbi protiv kriminala i korupcije, nažalost to moramo konstatirati i vidjeti iz ovog Izvješća. Posljedice zaprao ovakvog jednog Izvješća i ovakvog jednog rada su štetne, kako za ljudska prava tako i za vladavinu prav, za negativan utjecaj na razvoj gospodarstva, nemamo investicija, nemamo normalne, da kažem, konkurencije na tržištu, a uz sve to rušimo i međunarodni ugled BiH. Evo moj doprinos je u smislu toga da ovaj Parlament učini sve u pogledu zakonske legislative da se izmijeni Zakon o Visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću u smislu i organizacije imenovanja, a i odgovornosti kad je u pitanju Tužiteljstvo kako bi sa takvim jednim izmjenama zakonske legislative mogli stvoriti podlogu za funkcioniranje pravne države. To je jedini garant i sigurnost budućnosti svih nas naroda i građana koji žive u ovoj BiH. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Imamo jednu repliku i jednu diskusiju. Nakon toga glavni tužilac pa ćemo onda okončati raspravu. Zamolio bih vas da malo povedemo računa o vremenu ako budemo mogli ikako, mada to ne mora biti, tako da završimo do 19:15 sati sa sjednicom. Gospođa Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. 97 Ma, ponukana diskusijom uvažene gospođe Krišto koja je ovdje podsjetila na saslušanja poslanika zbog ne sprovođenja odluka Ustavnog suda. Ja, možda ću zloupotrijebiti ovaj Parlament, ali nemamo priliku glavnog tužioca da viđamo svaki dan, moram izraziti svoje negodovanje. Jer s jedne strane se poslanici pozivaju i saslušavaju, ali s druge strane imamo jednu krupnu političku aferu ovdje poznatu kao „Dva papka“ kupovine poslanika u Narodnoj skupštini, nema nikakve reakcije. Ukoliko su ti navodi tačni da su u Narodnoj skupštini RS-a za većinu kupljena dva poslanika, na osnovu ta njihova dva glasa ovdje imamo različit rezultat izbora delegata u Domu naroda. Znači, korupcija koja je imala direktan odraz na institucije BiH čime je data nadležnost Tužilaštvu BiH da sprovede istragu. Ja još nisam imala priliku da se informišem iz medija da li je Tužilaštvo BiH išta uradio po tom pitanju i bila bih vam zahvalna ukoliko bi nam rekli da li, evo ne prejudiciramo možda nisu kupljena „dva papka“ ne znam, ali da li bilo šta radite? I druga stvar koju je gospođa Krišto ovdje pomenula, jesu ovi protesti i paljenje institucija. Nažaost, moje mišljenje je da je tim, takvom ponašanju legitimitet dalo Tužilaštvo BiH onaj dan kada je odbilo i kada nije reagovalo kada smo ovdje ispred ove zgrade imali proteste, kada su poslanici držani kao taoci, kada su strani državljani sa diplomatskim statusom ovdje im ograničeno kretanje, a sve su to djela iz Krivičnog zakona BiH. I kad se na takvu situaciju ovdje nije reagovalo, koju smo poruku poslali bilo kome? Možete slobodno paliti, rušiti institucije, Tužilaštvo neće reagovati.
Vrijeme. Hvala Vam lijepo gospođo Pandurević. Diskusija, gospodin Damir Bećirović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Puno toga je već rečeno sigurno i vidim ovdje u ovoj Informaciji o radu Tužiteljstva BiH puno grafikona, statistika raznih, međutim nešto mi nedostaje. Volio bih da vidim koji su to tužitelji koji su podigli najviše optužnica? Ko su tužitelji koji nisu dizali uopšte optužnice za vrijeme svog rada? Vidim ovdje u odjelu 3. da imamo ukupno, čini mi se, 460 radnih dana na bolovanju tužitelja – Da li je ikad iko pokrenuo provjeru zdravstvene sposobnosti tih tužitelja, da li mogu da obavljaju uopšte svoju dužnost? Svjedoci smo takođe, evo opet ponavljam, pompezno najavljivanih akcija hapšenja, pretresa, raznih drugih, znači akcija Tužiteljstva BiH iz čega nismo vidjeli nikakve rezultate. Imamo fine ovdje prosjeke, npr. zanimalo bi me koje je prosječno vrijeme trajanja od naredbe, od pokretanja istrage do podizanja ili odbacivanja optužnice, pogotovo za djela iz Odjela II, znači organiziranog kriminala, korupcije i pogotovo za djela u kojima imamo kao osumnjičenike, ljude iz političkog života BiH. Naravno, tu je još nekih stvari o kojima bi se moglo puno diskutovati. Sigurno je da postoje problemi i u Tužiteljstvu, načinu izbora tužitelja samih, u načinu njihovog rada, ali mišljenja sam da može sigurno doći do puno boljeg rada Tužiteljstva ukoliko bi se oni oslobodili pritiska. Imamo provedenu tu reformu pravosuđa, vidimo kakva je i gdje nas je dovela, da smo, opet spominjemo, zemlja među najviše korumpiranim zemljama u svijetu, tako da je očigledno da nešto ne štima. Zbog toga, zamlio bih glavnog tužitelja, evo da vidimo i ove informacije o tužiteljima pojedinačno koliko je ko podigao optužnica, koliko traje prosječno vrijeme od pokretanja istrage 98 do pokretanja optužnice ili odbacivanja optužnice, ko su tužitelji čije istrage završavaju, ne na entitetskim sudovima nego na opštinskim sudovima? Znači, ko su ti tužitelji, koliko takvih optužnica postoji? Malo da vidimo taj dio aspekta rada Tužiteljstva BiH. Hvala.
Hvala Vama gospodine Bećiroviću, a posebno na ovoj kratkoj diskusiji. Ovdje su glavni tužilac, gospodin Goran Salihović i njegovi zamjenici i tužioci. Ja pozivam glavnog tužioca da uzme riječ.
Uvaženi, kolege, ja ću pokušati da se malo smirim, da obuhvatim sve ovo što ste vi mene pitali i da pokušam dat odgovor na ovo sve. Znači, bilo je zašto se neko hapsi, zašto se neko ne hapsi, zašto su rezultati dobri ovakvi, zašto Bramerc nije zadovoljan, zašto imamo dobre rezultate o ratnom zločinu. Naravno, sve su dileme otvorene. I dobro je što sam tu i što ću pokušati da odgovorim na ova pitanja. Znači, moramo prvo krenuti od početka. Imamo li mi nešto bolje u ovoj državi, nešto jače od ove Institucije? Imamo li nešto jače od vas kao Parlamenta, Ministarskog vijeća? Ako imamo odma mijenjamo. Imamo znači Tužilaštvo BiH koje ima ogromnu nadležnost. Koja je to nadležnost? Znači, imamo ratni zločin i tu imamo jednostavno period od 20 godina. Strašno osjetljivo pitanje, pitanje koje regiju diže u oblak, što se kaže. Evo danas imamo hapšenje Nasera Orića i jednostavno regija je uzbuđena. Prije 7 dana smo imali protestnu notu od gospodina Milanovića. Zašto? Zato što smo počeli da radimo svoj posao oko ratnih zločinaca. Isto tako u Srbiji imamo reagovanja. Međutim, odma da vam kažem mi smo odlučni u onome što je zakon propisao, što naš narod traži od nas, svi su ratni zločinci isti, sve žrtve su iste. Ne možemo prebrojavati žrtve, to nije u redu. Ja sam gostovao na RTRS-u, iznio sam i taj podatak koliko je u mom mandatu optuženo i drugih naroda, to je značajan podatak. Nadležni smo za korupciju, organizovani kriminal, terorizam, znači, to su sve segmenti, trgovinu ljudima u kojima jednostavno, mi imamo to Tužilaštvo koje imamo i taj Sud. A opet ponavljam, ako to može neko drugi da radi hajmo smisliti ko će to raditi. Međutim, odgovorit ću na pitanje da li smo pod političkim uticajem? Niko na mene ne vrši uticaj politički. Ja sam dobar sa pola od vas koje znam, lično i ponosan sam što vas znam, ali nema šanse da me ikad iko nešto pitao u smislu političkog reketa i to nikad neću dozvoliti. Znači, ja dok sam tu biće Tužilaštvo BiH profesionalno. Ako promijenimo zakon, dovedete političkog tužioca, onda morate dovesti tri tužioca da brani tri naroda i da napada tri naroda. Znači, ulazimo u jednu zamku. Znači, evo krenućemo od ratnog zločina. Za, od 2003. godine do danas imali smo 2.343 predmeta, optuženo je 4.281 osoba. Za dvije godine, znači prošlu godinu i pretprošlu, optužili smo skoro 1.000 ljudi. Napravili smo rekord u optuženju ljudi u ovoj godini i u prošloj godini. Imali smo najbolju normu, ako sad pričamo o kvalitetu, od svih tužilaštva u BiH, ta norma je iznosila 128%, to je o rezultatima naših tužilaca. U pretprošloj godini smo imali najbolji kvalitet od svih tužilaštava. Ovo su podaci od Visokog vijeća ne moji, 94%. Znači, kolega Rančić je rekao da nije baš zadovoljan sa odlukama suda. Nisam ni ja zadovoljan, nemoguće je da imamo onoliko uslovnih osuda, novčanih kazni. Mi se žalimo, kaznena politika se mijenja u korist Tužilaštva, na Sudu je jer Sud donosi odluke. Imamo ogromnih problema. Ja nisam vjerovao da 99 ću imati probleme u nekim segmentima koji bi trebali da podržaju Tužilaštvo BiH. U policiji, imam slučaj Zubca, čovjek je osuđen, čovjek vodi Agenciju, to je vaš zadatak da ga smijenite. Ne znam zašto ga ne smjenjujete, ja ne mogu da radim neke predmete zato što imam zabranu tajnim podacima, pristup tajnim podacima. Druga stvar, dotakli smo vrh pravosudne korupcije. Uhapsili smo sudiju. U idućoj sedmici je optužnica za to. Znači, još jednu ću vam stvar reći, ni jedna optužnica iz ratnog zločina nije odbijena, 191 optužnica je potvrđena, sve su optužnice potvrđene. Priča o nekim stvarima da ne postoji kvalitet, nije tačno. Znate zašto se to priča? Zato što smo počeli da radimo. Bilo je lijepo kad se nije radilo, svi su zadovoljni i međunarodna zajednica, ratni zločinci, kriminalci, političari, svi, ok. Možemo, evo ja ću zaključati pa ćemo nastaviti kao što je bilo prije. Međutim, vi Izvještaj od 2003. godine niste usvojili nikad. Mislim da bi bio red da ga jednom usvojite, da pokažete volju, da podržavate to Tužilaštvo. Vidite, onaj ko je protiv Tužilaštva protiv države je, ako je koči. Što se tiče Izvještaja Bramercovog, nisam ni ja zadovoljan s tim. Zašto? Zato što su predmeti stojali u Hagu 4 do 5 godina, pa su došli u BiH opet 4 do 5 godina. Za ove dvije godine od kad sam ja došao, mi smo ostali na 8 predmeta i rekao sam da ćemo ih završiti do kraja godine. Imamo problem sad sa 4 predmeta koji su u pitanju sa određenim segmentima kroz protokol, ali mislim da ćemo to riješiti. Znači, to je tačno ali trebamo vidjeti i ranije. Ja nisam tužilac ovdje od 2003. godine. Što smo tražili ove tužioce za terorizam? Znači, nismo ih još odobrili. Naravno, ako ne budu imali posla da će raditi sve što treba, ali imamo u Njemačku, tužioca njemačkog sa 55 tužilaca za terorizam. Mislim da smo pokazali dolaskom Pape da smo sigurna država, da treba da ostanete u toj državi, da treba da se borimo za državu, da možemo da volimo jedni druge i Papu i ona nas i sve. To pokazuje, znate šta je bio, koja su bila dva incidenta, bila je naredba da se spuste zavjese na prozorima i da se sklone auti sa parkinga. Neko je digao roletnu i mahao je Papi, to su dva incidenta. Znači, ja vam garantujem da ima ovdje nade u ovoj državi, da moramo skupa i zajedno praviti ovu državu. Svima hvalim ovaj Parlament. Zašto? Zato što mislim da ćete ispunjavati standarde ka EU i da možete to ispunjavati. Naravno, da treba kritikovati i popraviti neke stvari. Što se tiče korupcije, tražio sam ja i tužioce za korupciju i tu nam fali ljudi. Međutim, odma da vam kažem mi radimo korupciju, radimo i te predmete o kojima vi govorite. Ja ne mogu puno pričati o predmetima. Ne može se optužnica donijeti preko noći. Vidite, imali smo određene predmete iz ratnih zločina, iz terorizma ovih mjeseci, tako da smo morali kapacitete prebaciti na te predmete. Predmet „Čaušević“ vrlo brzo ide optužnica, on je u nekih 70%. Predmet „Kekerović“ i „Čaušević“ su indirektno u Budžet BiH stavili 1.100.000.000. Mi smo dobili pohvalu od indirektnog oporezivanja za to. Na neki način smo jednostavno disciplinovali te ljude koji ne žele da plaćaju te poreze i to je borba protiv korupcije. Borba protiv korupcije je i kad uhvatimo tog malog poslanika ili kad uhvatimo tog nekog malog ministra, zašto da ne. Ja kad vidim da je dole papir ja ću ga dignuti i baciti u korpu. Je li trebalo pustiti ovog pomoćnika ministra da primi mito to, što je uhapšen neki dan u Tuzli? Naravno da je to nadležnost nižeg nivoa. Ali isto tako ću vam reći da smo mi to uradili za dva dana, označili novac i to, i radićemo sve i sve ćemo spuštati na niže nivoe. Imamo i obrnutih slučajeva. Imamo slučajeve gdje nam entiteti dostavljaju predmete zbog toga što nemaju kapacitete, ne mogu i mi to radimo. Jedan veliki predmet smo dobili sad iz RS-a i mi ćemo ga raditi, odnosno uveliko ga radimo, ali dio tog predmeta je bio dole. Tak da, 100 znači što se tiče nas i naše odlučnosti, mi smo sigurno odlučni da idemo u ovo sve, ali ne možemo protiv sviju. Ako hoćete da se predamo predajmo se, evo nije problem, nikakav problem, ali ja se neću predati i kažem vam 90% mojih ljudi. Znači, u svakom slučaju prihvatam i kritike i pohvale i sve ovo što kažete, ali mislim da možemo razgovarati na ovakav način da me pitate šta želite. Budite sigurni da nikakva, evo malo mi ta smeta spektakularna hapšenja. Pa vidite, mi hapsimo da bi došli lakše do optužnice. Hoćete da ne hapsimo? Evo nije problem nećemo nikog hapsiti. Šta ćemo, evo vi ste rekli mnogi su saslušavani ovih dana. Pa saslušavani su, nisam želio da ih hapsim. Jel' me razumijete? Znači, moramo biti i diplomati ljudi. Regionalnu saradnju, ja ću vam reći, imamo fantastičnu sa kolegama iz Hrvatske i Srbije, imamo saradnju sa Slovenijom, sa Crnom Gorom. Napravili smo te stvari koje funkcionišu. Ali naravno da, dovoljna je jedna iskra mala i da se region upali, a to je ovaj ratni zločin. 84% smo više podigli optužnica u odnosu n 2013. godinu, znači 57, sve optužnice su potvrđene, sve. Cjepkanje predmeta, ne može se cjepkati predmeti ako smo dobili daleko, daleko više optuženih, nema govora o cjepkanju predmeta. Vidite, jednostavno mnogim nije godilo da se to pokrene i da se to radi, pa čak nekim i u Sudu nije godilo. Znate ta, ta sudija je predsjednik Apelacionog vijeća, to je vrh, ja ne znam šta ima dalje. E sad zamislite imamo ovamo policiju, imamo ovamo sud, imamo ovamo nerazumijevanje neke međunarodne zajednice, nekih ljudi iz međunarodne zajednice, imamo sve moguće opstrukcije. Ali ja moram pohvaliti jednu stvar, ekspresno i vi kao Parlament i Ministarsko vijeće je imalo razumijevanja i dalo nam ove dodatne tužioce i za terorizam i za ratne zločine i ja mislim da ćemo mi opravdati to povjerenje. Morate vjerovati u Tužilaštvo BiH. Ako ne vjerujte u nas ne znam u šta da vjerujemo onda, evo šta ćemo, evo ako nema tu nekog povjerenja. Imamo niže nivoe, vrlo teško je, recimo, u jednoj maloj opštini suditi jednom načelniku za korupciju odakle je i tužilac i sudija. Hoćete to da radimo? Evo toliko, ja se zahvaljujem, hvala vam.
Hvala Vama gospodine Salihoviću. Poštovane kolege mi smo zaključili raspravu. Ja bih zamolio gospodina Rančića da odustane od ove replike, ako može ikako. Ja Vas molim da idemo dalje.
/nije mikrofon uključen/
Insistirate, jel'?
/nije mikrofon uključen/
Dobro, insistirate, izvolite imate repliku.
Hvala lijepo. 101 Dakle, poštovani tužilac se obraćao meni, nije me pomenuo, ali govorio je da sam govorio o spektakularnim hapšenjima. Ja nisam o tome govorio, ali je tad kazao ono hapsićemo da dođemo do krivičnih prijava itd. Na prošloj sjednici sam govorio o spektakularnim hapšenjima u RS-u i kršenju ljudskih prava. Hapsi se onda kada to zakon propiše i kada su ... uslovi, a ne da bi se došlo do prijave ili da ne bi, ne da bi se uhapsilo, pa napisala prijava pa se pustio čovjek pa to čekalo 6 mjeseci ili 12 mjeseci itd. Dakle, hapšenja po zakonu, a poštujući ljudska prava i slobode. E sad ja ne znam jel' se to na mene odnosilo, ali gledao je u mene pa nisam mogao da ostanem dužan. To je moj komšija, pa morao sam da mu odgovorim, a predsjedavajući se neće ljutiti.
Hvala vam lijepo. Zaključujem raspravu. Hvala još jedanput glavnom tužiocu i treba dolaziti na ove rasprave u Parlament i sa Parlamentom komunicirati, mnoge stvari će se učiniti nespornim u toj vrsti komunikacije i drago mi je da je to danas bilo tako. Prelazimo na tačku 12. dnevnog reda, to je, Ad. 12. Informacija Regulatorne agencije za komunikacije BiH o cijenama usluga mobilnih operatera u BiH (realizacija Inicijative poslanika Mladena Bosića) Inicijativa je u proceduru dostavljena 16.04.2015. godine, Inicijativa je usvojena na 12. sjednici Doma od 28.05.2015. godine, a nadležna Komisija za saobraćaj i komunikacije zadužena je da dostavi Mišljenje o Informaciji Regulatorne agencije za komunikacije BiH. Komisija je Mišljenje o Informaciji dostavila 08.06.2015. godine, te je predložila sljedeće zaključke: 1. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH konstatira da građani BiH plaćaju najviše cijene usluga mobilnih operatera u regionu što u znatnoj mjeri utiče na ukupno ekonomsko i socijalno stanje i privredni razvoj BiH. 2. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Regulatorne agencije za komunikacije BiH da u roku od 90 dana u skladu sa zakonskim propisima osigura usklađivanje cijena usluga mobilnih operatera u BiH sa cijenama operatera u regionu. Otvaram raspravu. Gospodin Mladen Bosić, zamjenk predsjedavajućeg. Izvolite.
Pa, prvo bih da izrazim svoje žaljenje što je ova tačka ovako kasno kad smo svi umorni i kada neće ni biti prave rasprave, vidim to po dvije dame iz RAK-a koje čitav dan ovdje sjede s nama čekajući da se otvori ova tačka dnevnog reda i pokušat ću da budem kratak, ustvari bit ću kratak. Znači, nema nikakve dileme da mi plaćamo, odnosno građani u BiH u oba entiteta plaćaju najskuplju mobilnu telefoniju i ovdje je pitanje zašto je to tako. Znači, osnovno pitanje zašto je skuplja mobilna telefonija i impuls i razgovor u BiH nego u Srbiji, Hrvatskoj, Italiji, Danskoj i u bilo kojoj drugoj zemlji? Postoje dva načina regulacije cijena. Jedan je tržište i drugi 102 je država. U ovom slučaju ni jedan od ta dva načina nije uradio svoj posao. Ja smatram da je naša dužnost da zaštitimo u ovakvom slučaju građane od daljih uzimanja para iz njihovih džepova. Ja sam zahvalan Komisiji koja je podržala jednoglasno ovu inicijativu i dala prijedlog zaključaka sa kojim sam ja apsolutno saglasan uz jedan dodatak da na te zaključke odredimo i zahtjev prema RAK-u da da izvještaj ovoj Parlamentarnoj, ovom Domu, poslije tri mjeseca dokle je došla i šta je uradila, da nam kaže kakvi su problemi i da li je bilo problema u izvršavanju ovog zadatka koji je definisan, odnosno u smanjenju cijena u razgovoru sa mobilnim operatorima. Ovdje ne postoji tržište, ovdje postoje tri nacionalna, stara nacionalna operatera koji sami definišu cijene, RAK odobrava takve cijene, to su pametni ljudi. Znam da su pametni ljudi zato što sam radio s tim ljudima, oni znaju kako da sakriju to da mi plaćamo najskuplje cijene preko raznih kombinacija, raznih paketa i vrlo teško je ući u trag svemu tome. Ja ću, evo samo da vam na brzinu kažem o čemu se radi. Recimo uzeli smo paket od nešto oko 8,5 eura u VIP Hrvatska, M-tel BiH, MTS Srbija, Eronet BiH, Tele 2 Hrvatska i BHTE i naša tri operatera drže veoma slične cijene i veoma slične pakete. Očigledno, ne mora postojati dogovor, može biti i prećutni dogovor. I imate M-tel pozivi u mreži koji čine preko 80% ukupnih poziva su pozivi u mreži, daje 60 minuta za paket od 8,5 eura, Eronet daje 80 minuta, BHT daje 50 minuta. Znači, naši su blizu od 50 do 80 minuta. A vidite sad ove druge: MTS Srbija 2.500 minuta za istu cijenu od 8,5 eura, VIP Net Hrvatska neograničeni razgovori u svojoj mreži, Tele 2 Hrvatska 150 minuta, što je opet duplo više razgovora nego naš najskuplji operater. I da vam ne poredim dalje sve je u takvom smislu i nema nikakve dileme, mislim da niko ne može sporiti da mi imamo kao Parlamentarna skupština koja je zadužena da kontroliše regulatore iz oblasti telekomunikacija da imamo zadatak da nešto po ovome uradimo. Ovo nije protiv telekom operatera koji su, usput budi rečeno, napravili i osnovali manje operatere kako bi prikazali lažno kako je ovdje tržište razvijeno da ima više od 6 operatera. Ovo je protiv Regulatorne agencije koja nije uradila svoj posao. Regulatorna agencija je morala ograničiti i natjerati operatore da smanje cijene, ako neće to da im uvede novog operatera na čitavoj teritoriji BiH i to nekog svjetskog renomiranog koji će im skinuti automatski cijene kao što je to bilo u Srbiji. Ali to je njihov posao, to su stručni ljudi, ja znam da oni znaju svoj posao i zato apelujem na vas, odnosno siguran sam da ćete podržati ovu inicijativu za koju sam ubijeđen da će naići na podršku građana. Hvala.
Hvala vama. Ako se više niko ne javlja za riječ ja zaključujem raspravu. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda, Ad. 13. Razmatranje Inicijative poslanika Denisa Bećirovića, podnesene na 11. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 13.05.2015., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH podnosim poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da u 2015. godini pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o dijaspori Bosne i Hercegovine“ Inicijativa je podnesena 13.05.2015. godine, Kolegij Doma je kao nadležnu za razmatranje Inicijative odredio Zajedničku komisiju za ljudska prava. Nadležna Komisija, 103 Mišljenje o Inicijativi dostavila je 09.06.2015. godine, Inicijativa nije prihvaćena od strane Komisije. Otvaram raspravu. Gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo. Kao jedan od opozicionih poslanika često vrlo oštro kritikujemo najčešće s razlogom odsustvo resornih ministara i Vijeće ministara, međutim treba imati snage i pohvaliti, kada imamo i obrnutu nekada situaciju. Tako da koristim priliku da izrazim zadovoljstvo da je kod ove tačke dnevnog reda resorna ministrica ovdje dana prisutna, jer ova problematika prije svega je u resoru Ministarstva za ljudska prava. Ovo o čemu je govorio predsjedavajući Doma, gospodin Džaferović, dakle tačno juče je Komisija za ljudska prava, Zajednička komisija raspravljala i bilo je 5 glasova za, nijedan glas protiv i 4 glasa uzdržana. Međutim, s obzirom na komplikovani sistem odlučivanja u Parlamentu i u komisijama, čak i nakon takvog glasanja, bez ijednog glasa protiv, konstatirali smo da nije Inicijativa dobila potrebnu podršku unutar Komisije za ljudska prava. Ja želim reći da nama u BiH bez obzira o kojem dijelu ove zemlje govorimo, dvije stvari su prijeko potrebne, to su pravda i posao. Ova Inicijativa tiče se prije svega posla, odnosno ekonomije. Mi često zanemarujemo jednu stvar, a to je ogroman ekonomski potencijal koji imamo u bosanskohercegovačkoj dijaspori i potpuno neopravdano, mnimimiziramo značaj naše dijaspore. Većina od nas imala je brojne prilike u inozemstvu da razgovara sa ljudima širom Evrope i svijeta o tome kakav je položaj, kakav status i povezanost dijaspore sa matičnom zemljom. I svi smo imali priliku da čujemo, da to nije ni na približno zadovoljavajućem nivou. Ja mislim da je krajnje vrijeme da se ta situacija promjeni. Da evo na ovom primjeru koji nije opterećen ni sa politikom, ni sa prošlošću, ni sa bilo čime drugim, pokažemo da smo spremni da ojačamo bh ekonomiju prije svega. Kada to govorim, želim podsjetiti sve koleginice i kolege ovdje u Parlamentu, da ovakav zakon postoji u svim zemljama u regionu i gotovo svim zemljama Evrope. Dakle, naši susjedi, zemlje regiona, svi su prepoznali prije svega razvojnu šansu u tome, da donesu jedan kvalitetan zakon koji bi unaprijedio ovu oblast i donio određene koristi, prije svega u privredi. Ja mislim da ovakvim zakonom mi možemo doprinijeti puno BiH, prije svega da povežemo privrednike iz inozemstva sa matičnom državom, zatim da napravimo jedan adresar privrednika u inozemstvu, da uz pomoć tih ljudi, a znamo svi da su voljni itekako pomoći, možda otvorimo i neka nova tržišta za neke kompanije iz BiH i da na razne druge načine damo jedan poticaj ekonomiji BiH. Nama, dakle, trebaju ovdje zakoni u Parlamentu BiH koji jačaju bosanskohercegovačku ekonomiju. Nažalost, imamo Vijeće ministra BiH, imamo parlamentarnu većinu koja za ovih sedam mjeseci gotovo da ništa nije predložila, tako da ovaj zadnji red iz opozicije, da nije imao određenih prijedloga, pravo je pitanje šta bismo mi uopće ovdje i radili na sjednicama Parlamenta. Stoga kada već nema onoga što bi trebalo biti od strane Vijeća ministara, bilo bi dobro da barem kvalitetne prijedloge koji dolaze iz opozicije podržite, kako bismo napravili određeni iskorak. Naravno, ova Inicijativa i eventualno donošenje ovakvog zakona, ne tiče se samo privredne saradnje. Ona se odnosi i na saradnju u oblasti nauke. Da li danas iko u BiH ima podatak koliko naučnika porijeklom iz BiH radi u određenim državama, da li su povezani sa naučnim institucijama u BiH. Zatim, posebno polje koje bi jedan takav zakon mogao urediti, je 104 na planu sportske saradnje. Nijedna država nema ovako neorganizovan pristup, kao što je BiH. Mi imamo dakle situaciju da imamo brojne talente, sada govorim o sportu širom svijeta, da o njima niko ne vodi računa, da ni na koji način ih država ne prati, a da ne govorimo da koristi da ih povezuje, da uvezuje u nacionalne reprezentacije. Zatim pitanje kulturne saradnje, pitanje obrazovne saradnje, itd. Postoji bezbroj razloga zašto je potrebno da Parlament danas usvoji jednu ovakvu Inicijativu, da zadužimo Vijeće ministara BiH da u sasvim pristojnom roku do kraja ove godine, pripremi jedan takav prijedlog zakona. Ja sam u razgovoru sa tim ljudima, jedno vrijeme razmišljao da i sam ponudim jedan takav zakon, ali ovdje najčešće budu polemike tipa i primjedbe tipa, pa dobro, to je prekomplikovana materija, ne treba to jedan poslanik ili klub predlagati itd. Evo uvažavam sve te argumente, dajte danas da pronađemo ono što je svima nama zajednički imenitelj, da podržimo jednu ovakvu inicijativu i da Vijeće ministara predloži najbolji mogući zakon, ponavljam, po uzoru na druge zemlje. Ne bi bilo dobro da i ovaj puta, da nam budu preče neke stvari koje su vezane za susjedne države, a nisu vezane za ovu zemlju. Srbi, Hrvati, Bošnjaci i svi ostali koji su u inozemstvu, itekako žele da ova BiH iz koje su i oni došli u te zemlje, da o njima brine. Mi možemo donijeti takav zakon koji će pomoći tim ljudima, a pomoći prije svega BiH. Zahvaljujem gospodine predsjedavajući.
Hvala Vama. Gospodin Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Prije svega trebam istaći da će Klub SBB-a podržati ovu Inicijativu ustvari i na početku mislim da je posebno potrebno naglasiti, gospodin Bećirović je to istakao, a mislim da je potrebmo ponovo pocrtati. Čuli smo dakle primjedbe kada je opozicija podnosila prijedloge zakona, relativno limitirane prirode, kako to ne treba raditi pojedinačni poslanici, nego treba pustiti Vijeću ministara da to radi. I ja posebno pozdravljam dakle, način na koji je ovo gospodin Bećirović uradio. Prije svega, radi se o izuzetno komplikovanoj, opsežnoj materiji, puno je bolje ovo prepustiti instituciji koja ima sve resurse na svom raspolaganju, dakle prije svega imamo Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice. Ja se takođe zahvaljujem gospođi ministrici što je prisutna ovdje, pogotovo povodom ove tačke. I na kraju krajeva, imamo kompletne resurse, kompletnog Vijeća ministara koje po tome može koristiti i druge resurse, uključujući posebno Predsjedništvo BiH, da ne kažem Ministrstvo vanjskih poslova, koje može putem DKP mreže dobiti dodatne informacije od naših iseljenika šta bi trebalo ugraditi u zakon. Dakle, ovo je jedan zaista odgovoran pristup i ne može se zaista ništa reći protiv samog postupka, naprotiv i ja to pozdravljam. Takođe želim o ovome govoriti i sa aspekta bivšeg ambasadora BiH u Australiji, dakle zemlje u kojoj živi preko 50.000 naših iseljenika, apsolutno svih nacionalnosti. I, ja sam izvještavao Ministarstvo za ljudska prav i izbjeglice o ovom pitanju, etnička slika naših iseljenika u Australiji gotovo je identična etničkoj slici BiH. Dakle, procentualno imate onaj broj iseljenika u Australiji koji imate građana u BiH, kada su u pitanju različite nacionalnosti, odnosno pripadnici ostalih. I svi ti iseljenici, trebaju po pasoš BiH doći u Ambasadu BiH. Svi oni imaju zajedničke interese kada su u pitanju ostvarivanje njihovih prava u BiH. Dakle, to su ljudi koji još uvijek u većini slučajeva imaju imovinu u BiH, zainteresovani su 105 za ostvarivanje svih svojih prava u BiH, bez obzira na etničku pripadnost, i nažalost suočavaju se svi sa istim problemima. Ne nažalost, što se svi suočavaju, nego nažalost što tih problema toliko puno ima i zakon o dijaspori bi to definitivno u mnogome riješio. Ne bi riješio sve probleme, ne bi riješio probleme distance itd. od BiH do tih dalekih zemalja, ali nemojmo zaboraviti da mi imamo blizu milion ljudi vani. Dakle, ne smatram da je potrebno ponavljati, ali mislim da je definitivno dovoljno pocrtati u jednoj rečenici, koje mi mozgove imamo vani. Dakle, mi imamo ljude na najprestižnijim fakultetima, imamo najprestižnije sportiste van BiH i imamo zaista uspješne poslovne ljude i jedan ovakav zakon bi svima njima pomogao. Druga stvar, zato što je ovo urađeno na način koji je kvalitetan i ne bi trebao biti zaista biti kontraverzan je, pa daj Vijeću ministara prijedlog, odnosno zahtjev da sačini jedan ovakav zakon, a u Vijeću ministara sjede pripadnici sva tri konstitutivna naroda, nažalost ne i ostali, kako to Zakon o Vijeću ministara nalaže, ali to je opet stvar ove parlamentarne većine što nije izabrala nikoga iz reda ostalih u Vijeće ministara. U svakom slučaju, bar kada su pripadnici konstitutivnih naroda u pitanju, svi su u Vijeću ministara i svi će dati mogućnost da daju svoje mišljenje o tome. Na kraju krajeva, opet će taj prijedlog zakona doći u ovaj Parlament koji odlučuje na način na koji odlučuje, da ne govorim o entitetskom glasanju, pa potom etničkom u Domu naroda itd. Dakle, zaista ne bi trebala biti kontraverzna inicijativa. Takođe, kada su u pitanju druge zemlje u regionu, pa vidite, Republika Hrvatska i Republika Srbija, imaju ovakve zakone. Republika Srbija na kraju krajeva ima čak i Ministarstvo za dijasporu. I Zakon u Republici Srbiji takođe tretira jednako sve njihove iseljenike, bez obzira koje su etničke pripadnosti i Republika Srbija ima koristi od svih tih isljenika i povećala je tu korist, zahvaljujući tom Zakonu i tom Ministarstvu. Ja sam svjestan da u BiH vjerovatno nema političke volje za osnivanjem ministarstva za dijasporu, mada zemlja koja ima ovako velik procenat svojih građana van svojih granica, bi trebala imati takvo ministarstvo. Ali, ukoliko nema političke volje za takvim nečim, zašto nemati zakon koji bi tretirao najosnovnija ljudska pitanja. Mislim, ja sam uvjeren da bi ljudi iz Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice, ovo uradili na jedan opsežan način, pogotovo zato što sam na ovoj prijašnjoj dužnosti imao priliku upoznati se sa činjenicom da upravo Ministarstvo za ljudska prava izbjeglice, u svim izvještajima o stanju iseljeništva BiH, to je izvještaj koji godišnje izdaje i koji je zaista koristan kako za institucije BiH, tako i za naše građane van naših granica, u svim tim izvještajima Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice naglašava koliko je neophodan zakon o dijaspori i koliko je neophodno donošenje dakle, jednog takvog zakona. Tako da, zaista ja bih apelirao na, sada opet govorim znači po najviše iz iskustva ambasadora BiH u zemlji koja ima predko 50.000 iseljenika, čija etnička slika u potpunosti oslikava etničku sliku BiH, da je svima njima, bez ikakve razlike kada je ta etnička pripadnost u pitanju, da je svima njima prijeko potreban taj zakon i to gotovo isključivo radi rješavanja njihovih najosnovnijih ljudskih, elementarnih potreba. Dakle, tu nema, ne može se ništa tim zakonom ni definisati, što bi više favorizovalo jednu etničku skupinu u odnosnu na drugu itd. Dakle, to je nešto što je u interesu svih građana BiH. Svi imamo znači, tu dijasporu, to je milion državljana BiH i ja zaista apeliram na sve da podrže ovaj zakon, kažem iz ove perspektive koja mi je zaista pokazala koliko je to neophodno našim građanima u svim zemljama gdje imamo, ne samo veliku dijasporu, nego bilo kakvu dijasporu, a imamo je kako znamo u većini država u svijetu. Zahvaljujem. 106
Da li još neko želi da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 14., Ad. 14. Prijedlog odluke o imenovanju članova interparlamentarnih grupa prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju s parlamentarnim tijelima drugih zemalja – predlagač: Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine BiH Prijedlog odluke usaglašen je na jučer održanoj sjednici Zajedničkog kolegija, a na osnovu prijedloga Komisije za vanjske poslove Predstavničkog doma i Komisije za vanjsku i trgovinsku politiku i carine, saobraćaj i komunikacije Doma naroda. Prijedlog odluke ste dobili. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 15. dnevnog reda, Ad. 15. Prijedlog odluke o izboru članova Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno-sigurnosne agencije Bosne i Hercegovine – predlagač: Kolegij Predstavničkog doma u proširenom sastavu
Gospodine predsjedavajući. Prije svega Klub SBB-a u potpunosti podržava što skorije formiranje ove Zajedničke komisije, pogotovo s obzirom da se radi o jednoj od najbitnijih zajedničkih komisija. Međutim, ne možemo ne primjetiti nešto što smo već istakli na sjednici, kada je ovo prvi put bilo na dnevnom redu. Dakle, ovaj Prijedlog odluke koji ste nam dostavili je identičan Prijedlogu odluke koju ste nam dostavili 03.03. ove godine i ukoliko se sjećate, ja sam tada imao poslovničku intervenciju kojom sam ukazao, s obzirom da ste nam 03.03. dostavili Prijedlog odluke o šest zajedničkih komisija, da u tri od tih šest komisija, nije ispoštovan član 52. Poslovnika koji kaže, kako ste i sami tada rekli kada ste čitali Prijedlog odluke, čitam iz zapisnika, s tim da se 2/3 članova biraju s teritorije Federacije, a 1/3 s teritorije RS-a, član 52. Poslovnika. I onda sam na to naravno imao poslovničku intervenciju, ukazao sam na član 52. Obavili ste konsultacije, vratili ste, ispravili ste greške. Sada da citiram: „Dakle ako se niko ne javlja za riječ, dozvolite meni samo da s mjesta predsjedavajućeg konstatujem da postoji opravdana primjedba na povredu Poslovnika koja se tiče entitetske strukture komisija. I mi ćemo danas tokom ove sjednice napraviti sjednicu Kolegija u proširenom sastavu, pokušati da ispravimo ono što se tiče Predstavničkog doma, do toga je došlo iz razloga jer smo predlagali po stranakam i moguće je vidjeti koji su to razlozi. I ta poslovnička povreda će biti ispravljena. Dakle, ne može biti usvojeno sa povredom Poslovnika ništa, nego samo uz puno poštivanje Poslvonika.“ Ovo ste Vi gospodine Džaferoviću rekli, dakle, na stranici 24. Zapisnika na sjednici, 8. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 11.03.2015. godine. I sada ste nam dostavili Odluku koja sadrži ista imena, koja opet sadrži sedam poslanika, odnosno sedam članova Parlamentarne skupštine iz Federacije i pet članova iz RS entiteta. I da budemo potpuno jasni, ja kada sam ukazao na ovo, na sjednici od 11. marta, ja sam tada ukazao da se radi o grešci u tri od šest prijedloga i da je u jednom slučaju bio na štetu Federacije, u drugom slučaju na štetu RS-a. Dakle, da budemo potpuno jasni, ni meni niti drugim poslanicima iz Kluba SBB-a apsolutno ne smeta da u Zajedničkoj komisiji bude sedam iz Federacije i pet iz RS-a, umjesto osam iz Federacije i četiri iz RS-a, ali ono što nam smeta je da se time krši član 52. Poslovnika. I mislim da je zaista neophodno insistirati na dosljednoj provedbi Poslovnika, pogotovo što sam Poslovnik to nalaže. A posebno je to neophodno raditi zato što Poslovnik nije nimalo teško izmjeniti. Dakle, ovo nije Poslovnik Parlamentarne skupštine BiH koji podliježe usvajanju ili izmjenama i dopunama u oba Doma. Poslovnik jasno propisuje proceduru njegove izmjene. Vi imate parlamentarnu većinu, bar mislim, još uvijek, ne zna se iz dana u dan, ali u svakom slučaju, pa dobro možda je ovo nešto što ste trebali uraditi onda prije nego što su se počeli ovi problemi pojavljivati, ali u svakom slučaju, ne bi trebalo, evo ... otvoreni, znači ukoliko postoji potreba za izmjenam i dopunama Poslovnika, hajmo onda to uraditi. Ali hajmo molim vas uraditi 108 na način da se upotpunosti, dakle, poštuje Poslovnik. Jer, ja sada opet kažem, Poslovnik jasno kaže da su dužnosti i Kolegija i predsjedavajućeg Doma, dosljedna primjena ovog Poslovnika. I to je s razlogom, to je s razlogom da imamo jednu predvidivost u radu, da se možemo oslanjati i na odluke Kolegija i na odluke Predsjedavajućeg kada je u pitanju tumačenje Poslovnika, a ne da dolazimo u situaciju, gospodine Sarajlić, znate da se možete prijaviti, nisam vas vido za ovih četrnaest sjednica da ste se prijavili, ali ima dugme, pa ako želite govoriti, možete se prijaviti. Uglavnom, ovaj, da ne dolazimo u situaciju da predsjedavajući Doma kaže da poslovnička povreda će biti ispravljena. Dakle, ne može biti usvojeno sa povredom Poslovnika ništa, nego samo uz puno poštivanje Poslovnika, pa da dva i po mjeseca kasnije, pedloži potpuno istu Odluku. To zaista nije u redu. Ja sam svjestan šta ste rekli, želite skinuti odgovornost sa sebe, ali nije ovo način da se to uradi. Mislim da je puno bolje onda predložiti izmjene i dopune Poslovnika, usvojiti i kažem imate možda i sami parlamentarnu veću, ako ne, može se s nama razgovarati da vam pomognemo u tome, ali hajmo molim vas dosljedno primjenjivati Poslovnik. A ne da kada imamo poslovničku intervenciju, ja sam već ukazao znači da se to naziva maltretiranje. To zaista nije uredu. A ono što pogotovo nije uredu i to se tiče cijelog Doma, je ukoliko imamo nekonzistentnu primjenu. Prema tome, aposlutno nije bitno hoće li biti 7:5 ili će biti 8:4, bitno je da ovaj Dom, odnosno da ovaj Parlament, s obzirom da se radi o zajedničkoj komisiji, što prije dobije Zajedničku komisiju za nadzor nad radom OSE, apsolutno ne trebamo uopšte raspravljati koliko je ta bitna komisija, i trebali smo je imati prije šest mjeseci, a ne da o tome govorimo još uvijek u junu mjesecu, pogotovo što se približava vrijeme godišnjih odmora, nemojte da dođemo u septembar da nemamo ovu Komisiju formiranu i funkcionalnu. Dakle, apsolutno je nebitno hoće li biti 7:5 ili će biti 8:4, ali dajte molim vas, to uradite u skladu sa Poslovnikom, a ne da se potpuno ignoriše ono što ste rekli prije dva i po mjeseca i da nam sada nudite ovu Odluku, kao da to niste rekli, kao da Poslovnik nije apsolutno, mislim Poslovnik je po prilično precizan, ali u ovoj odredbi ne može biti precizniji. Ja zaista pozivam Kolegij da iznađe rješenje iz ove situacije, čak i ukoliko znači je neophodno donijeti izmjene i dopune Poslovnika. Na kraju krajeva, Poslovnik je toliko liberalan po tom pitanju, da vam čak dozvoljava da donesete najobičniju dopunu koja kaže da će se ovaj princip ignorisati samo u ovom slučaju. Znači nema nikakvih problema, usvojite to. To možete sad usvojiti i onda odmah nakon toga formirati ovu Komisiju, ali molim vas uradite to u skladu sa Poslovnikom, a ne da se pravimo kao da ovaj član ne postoji. Dakle, formalno sve možete uraditi za minut. Zahvaljujem.
Hvala Vama. Ko dalje želi da govori? Zaključujem raspravu. Glasaćemo za nekih 10 minuta recimo. Je li vam dovoljno 10 minuta ili ćemo odmah, kako hoćete? Dakle, 5 minuta, ostanite u sali, ovdje konsultacije, za 5 minuta ćemo glasati. Molim da se pozovu zastupnici da uđu u salu. Nastavljamo sa radom, idemo na proces glasanja. 109
/nije uključen mikrofon/
Nema, zaključeno je sve, nema poslovničke intervencije.
/nije uključen mikrofon/
Zaključena je rasprava, glasamo, nema poslovničke intervencije.
/nije uključen mikrofon/
Glasanje, nemate pravo na poslovničku intervenciju.
/nije uključen mikrofon/
Pa, ne znam ja, dakle.
... [[nije uključen mikrofon]] gospodine Džaferoviću, ... Poslovniku imam pravo.
Izvolite, kažite šta imate, poslovnička intervencija, izvolite.
Nemojte da se borimo za ono što je elementarna stvar u Poslovniku. Dakle, u skladu sa članom 76. Poslovnika Predstavničkog doma, želim skrenuti pažnju da sada smo došli u situaciju da kršimo Poslovnik Predstavničkog doma. Obrazložiću kako. Član 7. stav 2. kaže da – poslanik ili poslanici imaju pravo, i naglašava Poslovnik, i dužnost da prisustvuju sjednici Doma i da se tokom te sjednice Doma angažiraju na pronalaženju rješenja, i šta već stoji u Posklovniku. Član 7. stav 4. kaže – poslanik koji je spriječen prisustvovati sjednici Doma ili koji mora napustiti sjednicu Doma za vrijeme njenog trajanja na vrijeme obavještava predsjedavajućeg Doma, te iznosi razloge svogn odsustva. Ovo o čemu govorim Vi za to niste, gospodine predsjedavajući, ni najmanje krivi, ali možemo doći u jednu poziciju koja je vrlo opasna za ovaj Parlament. Naime, trinaesti put su nas jutros, a i Vas gospodine predsjedavajući, poslanici SNSD-a obavijestili da napuštaju sjednicu a razlog je, po mom sudu krajnje neopravdan, zato što ste Vi predsjedavajući. Taj razlog je bio jutros. Koliko svi vidimo taj razlog je ostao i večeras kod glasanja, a poslanici SNSD-a su tu da glasaju. 110 Ja mislim da tumačeći član 7. stav 2. i stav 4. riječ je o flagrantnom kršenju Poslovnika. Druga stvar riječ je o nezabilježenom presedanu u Parlamentarnoj skupštini BiH i u bilo kojem parlamentu, jer nigdje ne možete da ne konzumirate, je li, svoje dužnosti a onda dođete da glasate. Treća stvar, u slučaju da ipak se ne uvaži ova moja poslovnička intervencija mislim da uvodimo jednu novu, do sada nepoznatu, po mom sudu, opasnu praksu u ovaj Dom, a to je da poslanici mimo Poslovnika mogu doći na dnevni red, otići u šoping na odmor i naveče se pojaviti na glasanju. Ako to ostane tako bojim se da mi na narednim sjednicama mi ne ostanemo ovdje bez kvoruma. Zato vam predlažem da ovo zaista ne lomite preko koljena, ovo je ozbiljno pitanje, naš Poslovnik je jasan, ja vas pozivam – napravite pauzu od 15 minuta, pozovite Kolegij i protumačite ovaj Poslovnik, jer u suprotnom legalizirate mogućnost svim poslanicima da ubuduće dođu na dnevni red, da poslije toga odu i dođu kad hoće na glasanje.
Molim vas lijepo, zastupnik je iznio poslovničku intervenciju. Sporno je da li to može nakon što se zaključi sjednica, kad se pristupi glasanju, ali da ne bi proizvodio daljnje rasprave i komplikacije ja sam se odlučio da to priznam i mislim da je to najjednostavnije i najlakše. Zato poslušajte odgovor. Dakle, odgovor Kolegija je, dakle i moj odgovor i nas dvoje zamjenika, da u ovom slučaju nije izvršena povreda odredbi Poslovnika na koje ste se Vi pozvali i mi ćemo sada pristupiti procesu glasanja. Što se tiče odsustvovanja poslanika sa Parlamenta, poslanika SNSD-a Kluba, ja sam o tome nekoliko puta govorio i rekao sam gdje ja mislim da je izlaz, ali to danas nije tema. Pripremite se za glasanje, glasamo o 1. tački dnevnog reda – Usvajanje Zapisnika 12. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. 34 za, nema protiv, nema suzdržanih, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo usvojili Zapisnik sa 12. sjednice Predstavničkog doma. Idemo na 3. tačku dnevnog reda – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu u BiH – predlagač: poslanik Denis Bećirović, (drugo čitanje). Prvo glasamo o prijedlogu amandmana poslanika Nikole Lovrinovića koji je podnesen u plenarnoj fazi. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 14 za, 14 protiv, 4 suzdržana. Amandman nije dobio, dakle, opću podršku, dakle nije usvojen. Sada glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju sa amandmanom sadržanim u Izvještaju Ustavnopravne komisije. Pripremite se za glasanje. 111 Glasajte sad. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Na zahtjev Kluba SDS-a ponovićemo ovo glasanje. Pripremite se za ponovljeno glasanje. Glasajte sad. 25 za, 10 protiv, koliko sam uspio da vidim, nema suzdržanih, nema dovoljne entitetske većine iz entiteta Republika Srpska. Dakle, ovaj Zakon nije usvojen u prvom krugu. Moramo ići u drugi krug. Je li naknadno? Naknadno, usaglašavanje naknadno. Idemo na tačku 4. – Izvještaj Zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH o usaglašavanju teksta Zakona o obligacionim odnosima u civilnom zrakoplovstvu BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH. Glasamo o usvajanju Izvještaja Zajedničke komisije. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 30 za, nema protiv, 4 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo usvojili Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o usaglašavanju teksta Zakona o obligacionim odnosima u civilnom zrakoplovstvu. Idemo na tačku 5. – Izvještaj Zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH o usaglašavanju teksta Zakona o carinskoj politici u BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 25 za, 6 protiv, 4 suzdržana, nema dovoljne entitetske većine iz entiteta Republika Srpska. Usaglašavanje, naknadno je li? Naknadno. Idemo na tačku 6. dnevnog reda – Izvještaj o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2014. godini. Glasamo o prijedlogu zaključka poslanika iz Kluba SBBBiH koji glasi: – Zadužuje se Vijeće ministara da, u roku od 30 dana, pruži precizne odgovore po svim primjedbama direktora Sekretarijata energetske zajednice, gospodina Janeza Kopača, koje su izrečene na prezentaciji o temi: „Stanje integracija Bosne i Hercegovine sa EU u oblasti energetike“, održanoj u Parlamentarnoj skupštini BiH, a koje se odnose na nedostatak Zakona o gasu, nedostatak energetske strategije i drugih preuzetih obaveza prema stavovima Evrpske energetske zajednice. 112 Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 23 za, 7 protiv, 6 suzdržanih, nema dovoljne entitetske većine iz entiteta Republika Srpska. Usaglašavanje je li naknadno? Naknadno, dobro. Glasamo o prijedlogu preporuke poslanika Jasmina Emirća koja glasi: – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH ukazuje na značaj i hitnost da Vlada i Parlament Federacije BiH prioritetno i u najkraćem roku, dozvoljenom roku, provede postupak izbora članova Državne regulatorne komisije za električnu energiju kojem je istekao mandat, te nominacije dostave Vijeću ministara radi imenovanja u Parlamentarnoj skupštini BiH. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 23 za, 6 protiv, 6 suzdržanih, nema dovoljne entitetske većine iz entiteta Republika Srpska. Naknadno je li? Usaglašavanje naknadno. Glasamo o usvajanju Izvještaja sada. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 16 za, 11 protiv, 7 suzdržanih, nema entitetske većine iz entiteta Republika Srpska oko Izvještaja o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2014. godini. Usaglašavanje? Naknadno, dobro. Idemo na tačku 7. dnevnog reda – Izvještaj o provođenju zakona iz nadležnosti Centralne izborne komisije BiH u 2014. godini. Glasamo o primanju k znanju Izvještaja. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 32 za, 1 protiv, 2 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo primili na znanje ovaj Izvještaj. Idemo na tačku 8. – Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u BiH za 2014. godinu, materijal Agencije za zaštitu ličnih podataka u BiH. Glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Nikole Lovrinovića koji glasi: – Parlamentu Federacije BiH sugerira se da još jednom razmotri primjedbe Agencije koje su dali na Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o matičnim knjigama „Službene novine Federacije BiH“, broj 22/14, odnosno mogućnost da iste ugradi. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 11 za, 7 protiv, 17 suzdržanih, nema dovoljne entitetske većine iz entiteta Republika Srpska. 113 Usaglašavanje naknadno jel'? Naknadno. Glasamo sada o usvajanju Izvještaja. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 27 za, 1 protiv, 4 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatjem da smo usvojili Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u BiH za 2014. godinu. Prelazimo na tačku 9. dnevnog reda – Godišnji izvještaj o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2014. godinu. Glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Senada Šepića koji glasi: – Zadužuje se Vijeće ministara da, u saradnji sa Institucijom ombudsmena za ljudska prava, a na osnovu ranijih preporuka i iskustava u radu, izrade prijedlog mjera za poboljšanje stanja ljudskih prava i sprečavanje diskriminacije u Bosni i Hercegovini, te iste dostavi u Parlamentarnu skupštinu BiH u roku od 90 dana. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 28 za, nema protiv, 7 suzdržanih, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo usvojili ovaj zaključak. Glasamo o prijedlogu zaključka poslanice Maje Gasal-Vražalica koji glasi – Izvještaj nezavisne Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH ubuduće će sadržavati taksativno navedene organe koji nisu, u zakonom predviđenom roku, dostavili odgovor po zahtjevu ombudsmena za ljudska prava, kao i informaciju da li je protiv tih organa, koji su prekršili zakonsku odredbu, pokrenut krivični (prekršajni) postupak od strane nadležnih tijela a koja su o tome obavijestili ombudsmeni, odnosno nezavisna Institucija ombudsmena za ljudska prava u Bosni i Hercegovini. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 30 za, nema protiv, 5 suzdržanih, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo usvojili ovaj zaključak. Glasamo sada o usvajanju Izvještaja. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 14 za, 12 protiv, 10 suzdržanih, nema dovoljne entitetske većine iz entiteta Republika Srpska. ____________(?) ... [[nije uključen mikrofon]] možemo odmah ... 114
/nije uključen mikrofon/
Da, treba sada i Informaciju RAK-a da primimo na znanje. Pripremite se za glasanje. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim?
... [[nije uključen mikrofon]] možemo je ne primati, možemo ...
Ima li ... informacije ili ne.
/nije uključen mikrofon/
Dobro, molim vas, idemo dalje sa tačkom, sa ... tačku 13. dnevnog reda – Razmatranje Inicijative poslanika Denisa Bećirovića, podnesene na 11. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 13.05.2015., koja glasi: „Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH podnosim poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da u 2015. godini pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o dijaspori Bosne i Hercegovine“. Glasamo o usvajanju Inicijative. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 24. za, 6 protiv, 4 suzdržana, nema dovoljne entitetske većine iz entiteta Republika Srpska. 116 Usaglašavanje naknadno. Idemo na tačku 14. – Prijedlog odluke o imenovanju članova interparlamentarnih grupa prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju s parlamentarnim tijelima drugih zemalja – predlagač: Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine BiH. Pripremite se za glasanje. Glasajte sada. 28 za, 1 protiv, 3 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo usvojili Odluku o imenovanju članova interparlamentarnih grupa prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju s parlamentarnim tijelima drugih zemalja. I idemo na tačku 15. – Prijedlog odluke o izboru članova Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno-sigurnosne agencije Bosne i Hercegovine – predlagač: Kolegij Predstavničkog doma u proširenom sastavu. Glasamo o usvajanju Odluke. Pripremite se za glasanje. Glasajte sada. 21 za, 14 protiv, 4 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo donijelu Odluku o izboru članova Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno-sigurnosne agencije Bosne i Hercegovine. Poštovane dame i gospodo, samo malo, ostanite još molim vas pola minute, zaključujem 13. sjednicu Predstavničkog doma. Napominjem da je naredna sjednica planirana za 30 juni 2015. godine. Iduće sedmice počinje mjesec Ramazan. Svim muslimanima u Bosni i Hercegovini čestitam Ramazan riječima Ramazan Šerif Mubarek Olsun. Živi i zdravi bili, vidimo se 30. juna. Hvala vam. Sjednica završena u 19:45 sati.