Evo poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu, s Konačnim prijedlogom zakona. Ustavna osnova ovog zakona je sadržana u određbi članka 2. stavka 4. alineje 1. Ustava Republike Hrvatske. Zakon o državnoj potpori u poljoprivredi i šumarstvu donesen je u srpnju 2002. godine, a sa određenim izmjenama i dopunama on se primjenjuje evo u sklopu najnovijih priprema za članstvo Europske unije. Ministarstvo je iniciralo aktivnosti za sveobuhvatnu izmjenu zakona čija izrada je u tijeku, a koja bi trebala pripremiti poljoprivredu za postupak i bezbolniji prelazak na zakonodavstvo zajedničke poljoprivredne politike u slijedećem razdoblju. Međutim, programom Vlade, Republike Hrvatske za mandat od 2008. do 2011. te drugim novim zakonskim propisima bili smo prisiljeni ići u hitnu izmjenu ovoga zakona i to samo u onim dijelovima koji u smislu, koji su nam bitni zbog hitnog usvajanja i upućivanja na Sabor. Ovim zakonom uređuju se slijedeća pitanja, a to je Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu Središnjih tijela državne uprave promijenilo se je naziv djelokrug Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva stoga je iz naziva i sadržaja zakona izostavljeno šumarstvo. Iz inspekcijske prakse i prakse Europske unije proizilazi da je prestroga odredba iz članka 3. kojom korisnik državne potpore može podnijeti novi zahtjev za stjecanje prava tek po proteku dvije godine računajući od dana konačnosti rješenja. Stoga predlažemo smanjenje ovoga roka na jednu godinu. Na temelju zakona o ovlasti Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja, Vlada Republike Hrvatske je donijela Uredbu o izmjeni Zakona o državnoj potpori kojim je predložila rok za jednu godinu, produžila je svim obiteljskim gospodarstvima da pri podnošenju zahtjeva za poticaje moraju biti upisani u registar obveznika poreza na dohodak sukladno gore navedenom zakonu. Uvrstili smo ove izmjene u Zakon sa produljenjem od još jedne godine, odnosno od 1. siječnja 2010. godine. 1. siječnja 2008. godine izmijenjen je Zakon o sjemenu i sadnom materijalu, te je u ovom zakonu također izvršena uskladba i uskladile su se definicije sa vrstama i sustavom certifikacije kako je to uređeno Zakonom o sjemenu i sadnom materijalu i priznavanju sorti na poljoprivredno bilje. Nadalje, na temelju raspoloživih podataka korigirali smo težinu trupa kod proizvodnje teladi na bijelom mesu i to sa 100 kg na 80. U drugoj skupini modela dohodovne potpore promijenili smo osnovicu za isplatu potpore sa sadašnjih 5000 kuna po gospodarstvu koja može iznositi po novom prijedlogu 10000 kuna. Takva odredba se predlaže da se izbjegne praksa cijepanja nekomercijalnih poljoprivrednih gospodarstava, a u programu Vlade predvidjeli smo uvođenje državne potpore za starije osobe bez ikakvih primjera, pa je namjera ovoga zakona pronaći rješenje za članove nekomercijalnih poljoprivrednih gospodarstava koji su jedino od socijalno najugroženijih kategorija stanovništva. U odredbama u modelu kapitalnih ulaganja koja se odnose na uvođenje dodatnih mogućnosti za ostvarenje potpore za investicije, dosadašnja praksa bila je da se sufinanciraju investicije za koje je financijska institucija odobrila kredit. Ovim izmjenama i dopunama koje predlažemo uvodimo mogućnost sufinanciranja investicije koja se radi vlastitim sredstvima, naravno uz pojačanu kontrolu i uz posebne kriterije. Povjerenstvo za kapitalna ulaganja do sada je predlagao ministru odluke o odobrenju nebrojenih sredstava s obzirom na postupak i kriterije koji su razrađeni i jedan transparentni sustav. Mi predlažemo sukladno praksi Europske unije i primjenu i SAPARD procedurama predlažemo povjerenstvo za praćenje modela koje će biti nadležno za praćenje provedbe i predlaganje ministru pogoršanje ovoga modela provedbe kapitalnog ulaganja. Također se mijenja dodatak 3 kojim se propisuju smanjene minimalno poticane količine programom Vlade za mandat od 2008. do 2011. predviđeno je smanjenje minimalno poticanih površina u biljnoj proizvodnji, grla u stočarskoj proizvodnji, te je sukladno tome predložena izmjena zakona obzirom da je programom predviđen početak ovih mjera za 2008. godinu. Sukladno tome izvršene su promjene u dodatku 3 i u dodatku 2 predlažemo povećanje osobnog plaćanja za krave dojilje sa 1000 kuna na 1500 kuna, a ta se korekcija odnosi i razlog zbog te korekcije je da se ne mora smanjivati minimalno poticana količina isporučenog mlijeka na tržište. Donošenjem ovoga zakona proširujemo obuhvat prava na državnu potporu u poljoprivredi sukladno programu Vlade na korisnike sa manjim resursima nego do sada. No, to neće utjecati na povećanje ukupnih proračunskih sredstava za financiranje potpore u poljoprivredi zbog ugrađenoga zakonskog mehanizma maksimalno poticanih količina u kojima su moguće preraspodjele u proračunu ovisno o podnesenim zahtjevima. Za provedbu ovoga zakona nisu nam potrebna dodatna sredstva, nego su ona osigurana u proračunu za 2008. godinu. Evo, dame i gospodo, pa vas molimo da podržite prijedlog ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepa državnom tajniku. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su odbori i to Odbor za zakonodavstvo, te Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj i Odbor za razvoj i obnovu. Ovdje su ovlašteni predstavnici odbora, gospođa Zgrebec. Uvažena zastupnice izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj Hrvatskoga sabora raspravio je na 6. sjednici Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu s konačnim prijedlogom zakona i to u svojstvu matičnog radnog tijela. Nakon uvodnog obrazloženja predstavnika predlagatelja, odbor je podržao prijedlog da se navedeni zakon donese po hitnom postupku. U raspravi su osim članova odbora sudjelovali i predstavnik Udruge prehrambene industrije i poljoprivrede i Hrvatske udruge poslodavaca i predstavnica Hrvatskog saveza zadruga. U raspravi je naglašena važnost pripreme za usklađenje sa principima zajedničke poljoprivredne politike Europske unije. Obzirom na jedinstveno plaćanje po farmi no istodobno treba omogućiti i prijelazni period. Istaknuta je nadalje nužnost očuvanja i napretka seoskih područja i ruralnih vrijednosti omogućavanjem opstanka poljoprivrednih gospodarstava sa malim proizvodnjama. Izraženo je i mišljenje da treba preispitati ukupnu poljoprivrednu politiku. Naime, dohodovna potpora treba biti jedna od mjera socijalne politike, dok su poticaji i ekonomska kategorija i cilj poticaja veća proizvodnja, osiguranje za samodostatnost i za izvoz, poticanje željene strukture proizvodnje kao i veća konkurentnost i jeftiniji proizvodi. Da bi se polučio uspjeh u smislu povećanje proizvodnje, a smanjenja uvoza nužno je ispuniti zakonsku obvezu regionalizacije poljoprivredne proizvodnje u smislu poticanja proizvodnje poljoprivrednih proizvoda koji imaju proizvodnu konkurentnost u pojedinoj regiji. Istovremeno, mora se iznaći način poticanja zadrugarstva u smislu nedavno donesenog zakona o uvođenju europske zadruge. Imajući u vidu svu kompleksnost rješavanja potpora u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju izraženo je zadovoljstvo što će se, kako je članove odbora izvijestio predstavnik predlagatelja, novi zakon bitno izmijenjen i sadržajan naći pred zastupnicima u studenom mjesecu ove godine. Nakon provedene rasprave Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu u sljedeći amandman i to na članak 5., u članku 14. u točki 7. iza riječi "bijela repa" dodaje se riječ "krumpir". Obrazloženje, predlažemo da se uvede poticaj za krumpir za industrijsku preradu. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Gospođa Čuhnil, znači ne. Time smo završili sa dijelom rasprave predstavnika odbora. Prelazimo na klubove. Ispred kluba SDP-a, uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. U obrazloženju prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona rečeno je da se one temelje na programu Vlade, ali se istovremeno priprema i novi zakon bitno promijenjen i temeljen na pravnoj stečevini Europske unije, što unosi i malu zabunu jer ste postavlja pitanje čemu izmjene postojećeg zakona ako su u pripremi novi i bitno drugačijeg sadržaja biti ovdje predočen već do kraja godine. Pred nama je i otvaranje poglavlja 11 koje se odnosi na poljoprivredu, a Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja ubrzano priprema pregovaračka stajališta. Europska unija od 2005. godine isplatu potpora u poljoprivredi ne uvjetuje proizvodnjom određenog poljoprivrednog proizvoda već se plaćanje vrši po gospodarstvu. Kontrola korištenja tako isplaćenih potpora svodi se na to da se ocjenjuje održava li poljoprivrednik svoje gospodarstvu u dobro proizvodnom stanju te poštuje li propise o zaštiti okoliša, dobrobiti životinja i drugih propisa. Kroz reformu zajedničke poljoprivredne politike Europska unija mijenja i sustav potpora. Najavljen je novi zakon o državnim potporama u poljoprivredi koji će predstavljati usklađenje sa zakonodavstvom Europske unije mora to prihvatiti što će značiti i bitne promjene sadašnjeg sustava potpora. Danas u Hrvatskoj isplaćujemo oko 200 različitih potpora koje se odnose na poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, a sutra bi to trebalo ili u dogledno vrijeme biti jedna potpora koja bi se isplaćivala, jedinstvena po jednom poljoprivrednom gospodarstvu. Hrvatska ima značajne prirodne prednosti za poljoprivrednu proizvodnju od očuvanog zemljišta do vodnih potencijala, ali ih slabo koristi. Mane koje se mogu ili mana koja je najveći problem u našoj poljoprivrednoj proizvodnju je mali posjed i rascjepkane parcele. Proizvodne i potrošačke bilance nam nisu usklađene, nemamo samodostatnost kod velikih velikog broja proizvoda pa smo uvoznica umjesto izvoznica hrane. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku u 2007. godini uvezli smo hrane i pića u vrijednosti 8 milijardi 177 milijuna kuna, a izvezli u vrijednosti od 4 milijarde 876 milijuna kuna. Ništa bolje ne stojimo ni kad se radi o primarnim poljoprivrednim proizvodima jer je 2007. godine uvoz iznosio 3 milijarde 146 milijuna, a izvoz milijardu 198 milijuna kuna. Pritome uvozimo gotovo sve što možemo i sami proizvesti u dovoljnim količinama. Žive životinje, meso i prerađevine, mlijeko i prerađevine, jaja, voće, povrće, žitarice i prerađevine od žitarica. Iako iz državnog proračuna povećavamo godišnja izdvajanja za poljoprivredu po svim osnovama i za potpore i za investicije i za ruralni razvoj, napredak je spor i skroman. U ovoj fazi što se tiče potpora proizvodnji treba razdvajati socijalnu od proizvodne komponente. Potpore u proizvodnji moraju imati za cilj povećanje proizvodnje, promjenu strukture proizvodnje, a uz investicijske potpore i povećanje konkurentnosti. Sustav koji imamo, a sada i smanjujemo površine zapravo ne može osigurati ovakve ciljeve i više je orijentiran na socijalnu pomoć. U SDP-u se zalažemo za izradu posebnog sustava socijalnih mjera za staračka domaćinstva na selu kroz osiguranje tzv. socijalne mirovine koja bi se u jednom dijelu vezala i uz vlasništvo na poljoprivrednom zemljištu. Ili drugim riječima, minimalna socijalna mirovina uvećavala bi se ovisno o posjedu koje ima domaćinstvo. Stimuliranje udruživanja poljoprivrednika kroz financijsku i stručnu pomoć treba osigurati vlasnicima malih posjeda da mogu racionalizirati svoju proizvodnju i koristiti državne potpore što danas izostaje. Malo ili gotovo ništa nismo učinili na regionalizaciji sukladno članku 21. Zakona o poljoprivredi. U stavku 2. istog članka Vlada je trebala propisati kriterije za ustanovljenje poljoprivrednih regija s iskazom poljoprivrednih proizvoda koji imaju proizvodnu konkurentnost u pojedinoj regiji. Prošlo je 7 godina od donošenja Zakona o poljoprivredi, a on još uvijek u cijelosti nije u primjeni. I nekoliko riječi u kom smjeru idu Izmjene i dopune zakona o kojem raspravljamo. Ugrađuje se Uredba Vlade o produljenju roka za ulazak poljoprivrednog gospodarstva u sustav poreza na dohodak do 1. 1. 2010. godine. Ova izmjena je nekoliko puta odgađana i kad smo raspravljali o navedenoj uredbi imali smo primjedbu da nije dobro da se odgađaju ovakve, da se vrše ovakve odgode, jer time zapravo ne koristimo onima koji bi trebali ući u sustav poreza na dohodak, nego bi im trebalo određenim mjerama pomagati da oni to čim prije učine jer upis u Registar poreznih obveznika postat će uvjet za upis u Registar poljoprivrednica koji koriste poticaje. Usklađuju se pojedine odredbe zakona sa novim Zakonom o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja, dakle jedno usklađivanje dva zakona. Smanjuje se težina trupa utovljene teladi za proizvodnju bijelog mesa za koje se može ostvariti poticaj sa 100 na 80 kilograma, što će zapravo imati marginalni utjecaj, jer je malo takvih proizvođača. Povećava se dohodovna potpora sa 5 na maksimalno 10 tisuća kuna godišnje, jer se uz nositelja gospodarstva uvodi mogućnost da i član gospodarstva koji ne ostvaruje prihode može primati dohodovnu potporu. Podržavamo ovakvu izmjenu, ali istovremeno i ukazujemo da je potrebno kao što sam prije rekla uvoditi i druge socijalne mjere koje će biti u funkciji boljeg života ovakvih domaćinstava na selu, a ne da oni to moraju kroz neku proizvodnu komponentu osiguravati si. Uvodi se mogućnost da se za kapitalna ulaganja može koristiti potpora i kad se ulaže u vlastita, a ne samo kreditna sredstva što ocjenjujemo dobrim. Smanjuje se rok kazne za ostvarenje potpore ukoliko se utvrdi da je nezakonito stjecana sa dvije na jednu godinu. Mislimo da je to možda malo i upitno i da bi trebale biti i drugačije kazne za one koji nezakonito koriste poticaje. Povećava se iznos za osnovno plaćanje po jedinici za krave dojilje sa tisuću na tisuću 500 kuna, ali ovdje smatramo da je veći problem u sustavu otkupa i cijene mlijeka koje bi također trebalo rješavati, naravno i izvan ovog zakona. Najvažnije, ali možda i za nas najupitnija izmjena koja se odnosi na smanjenje minimalno poticajnih površina ratarskih kultura sa 3 na 1 hektar. Npr. proizvodnja pšenice ili kukuruza na samo jednom hektaru nema karakter robne proizvodnje za tržište pa je upitno zašto poticati proizvodnju na tako maloj površini, a iziskuje značajne administrativne poslove, pa onda i financijske izdatke. Postavlja se i pitanje vremena upisa takvih korisnika potpora u registar s obzirom na najavljen novi Zakon o potporama. S obzirom da je i ovakve male izmjene ipak donose određenu financijsku korist poljoprivrednicima u sadašnjim uvjetima visokog rasta cijena svih reprodukcijskih materijala koji se koriste u poljoprivredi i energenata, kao i drugih usluga, podržat ćemo donošenje ovoga zakona, ali ujedno predlažemo Vladi da izvijesti Hrvatski sabor o zauzetim pregovaračkim stajalištima vezanim za poljoprivredu jer će to biti zapravo najveći dio posla oko usklađenja i zakonodavstva, ali i u pregovorima koji će se odnositi na veliki dio stanovništva u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka netočnog navoda. Uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegica Zgrebec je istaknula da ovaj novi Zakon o potporama u poljoprivredi je orijentiran na socijalnu pomoć što je potpuno netočno kad ciljevi poljoprivredne politike zadani su Zakonom o poljoprivredi koji je donesen još 2001. godine, a njihov cilj je promicanje učinkovitosti proizvodnje i tržišta u poljoprivredi radi jačanja konkurentnosti na domaćem i svjetskom tržištu, čuvanje prirodnih resursa promicanjem od države poljoprivrede te očuvanje i napredak seoskih područja i ruralnih vrijednosti. Obzirom da ovaj zakon proizlazi iz temeljnog zakona o poljoprivredi, ispravljam netočan navod koji je izrečen.
Hvala lijepo. Slijedi rasprava ispred kluba Hrvatske seljačke stranke, uvaženi zastupnik Zdravko Kelić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori je tema o kojoj je HSS puno govorio i u samoj kampanji prije ovih izbora i najavljivao određene promjene ako bude u poziciji da ih može i ostvariti. U dogovoru sa koalicijskih partnerima mi smo uspjeli naći zajednički jezik i došli do ovoga prijedloga koji imamo danas i smatramo da je on dobar. I tada a i danas ima dosta onih koji se ne slažu sa ovakvim prijedlogom i smatraju da ovaj prijedlog izmjena nije dobar. Mi u HSS-u smatramo drugačije i vjerujemo da ovaj zakon prije svega je pravedan. Zašto pravedan? Iz jednostavnog razloga što smo imali situaciju do sada da određeni dio gospodarstva ili subjekata ima pravo na potporu, a određeni nije imao to pravo na potporu. Ako pogledamo u upisniku onda možemo vidjeti da je upisano oko 170 tisuća obiteljskih gospodarstava. Ako pogledamo koliko ih je ostvarivalo potporu možemo vidjeti da je svega nešto više od 100 tisuća obiteljskih gospodarstava ostvarivalo tu potporu. Naravno da se iz ovoga može vidjeti da veliki broj obiteljskih gospodarstava nije dobivao potporu i sasvim sigurno nije bilo u ravnopravnom položaju kao ovi koji su imali. Postavljamo pitanje zbog čega i zašto i da li i dalje nastaviti sa takvim načinom financiranja. Mi smo kazali "ne", želimo da svi dobiju priliku na tržištu, da se svi mogu ravnopravno takmičiti i onaj tko je bolji, uspješniji neka napreduje, a onaj koji nije naravno on će sigurno tražiti neku drugu priliku. Moram navesti samo jedan primjer kako je obiteljsko gospodarstvo funkcioniralo. Ako je netko imao u tovu 18 junadi, on nije imao pravo na potporu jer je morao imati 20 da bi ju ostvario. Ako je netko imao 50 svinja u tovu, on nije imao pravo na tu potporu jer je morao imati 75 komada da bi ostvario tu potporu. Ako je netko imao 500, 5 tisuća, 10 tisuća, 20 tisuća, on je imao pravo da ostvari tu potporu, ne na tih 5 ili 10 tisuća nego na sve. Prema tome, sasvim sigurno ćemo se složiti da nije pošteno i pravedno da netko ima pravo, a netko nema pravo. Osobno nemam ništa protiv da netko u svome tovu ima što više tovljenika i dapače svi se zalažemo za to da ipak oni koji su veliki budu i nositelji nekoga razvoja, ali ne možemo onda ići u pravcu da podcjenjujemo one proizvođače koji su manji i one proizvođače koji sasvim sigurno moraju naći mjesto na ovome tržištu i pod ovim suncem. Ako pogledamo Hrvatska je još uvijek veliki uvoznik hrane. Hrana je danas što kažu, poseban trend ili hit u svijetu. Svi znamo da je hrane sve manje, svi znamo da je hrana sve potrebnija, svi znamo da ulaganja u proizvodnju hrane su sve veća. Naravno, da i mi moramo ići u tome pravcu, da se moramo i mi zalagati za takve stvari, a samim tim moramo ići u pravcu i da potičemo proizvodnju hrane, da bi što veći dio naših ljudi ili što veći broj naših ljudi koji danas žive na selu mogao ostvarivati to pravo i da bi što veći broj ljudi mogao proizvoditi tu hranu koja je danas itekako potrebna. Iz tih brojki koje možemo vidjeti od uvoza, govori se da Hrvatska gotovo sve uvozi. Samim tim moramo dati dodatni napor kroz Ministarstvo poljoprivrede i ja vjerujem da će i ovakve izmjene sasvim sigurno doprinijeti i većoj proizvodnji i da će Hrvatska u skoro vrijeme biti ona država koja neće morati uvoziti ovoliku hranu, nego sasvim sigurno da dođemo u poziciju da uvozimo jako malo hrane, jel' onim potencijalima koje mi danas u Hrvatskoj imamo, sasvim sigurno da možemo proizvoditi hrane, ne samo za građane koji žive u njoj, nego sigurno hrane i puno više od toga. Sa druge strane kada pogledamo naša sela. Znali smo u niz navrata govoriti da nam se sela prazne. Ljudi odlaze sa sela, traže sigurno bolju afirmaciju, bolji život i trendovi koji se danas dešavaju idu u pravcu da bi Hrvatska mogla ili građani Hrvatske živjeti u nekoliko velikih gradova, a naša sela bi postale pustare bez ljudi. Ne bi bilo onih koji bi živjeli u njima, jer ne bi našli svoj interes. Ja ću reći primjer iz županije iz koje dolazim Vukovarsko-srijemske, jedni Strošinci, Račinovci, sela koja su na granici sa Srbijom, gdje ljudi gotovo isključivo žive od poljoprivrede. Nema zemlje toliko da bi mogli svi imati po 100, 200 ili više hektara i da se bave nekom većom proizvodnjom. I onda se postavlja pitanje, što raditi s tim ljudima? Što raditi s tim prostorom koji je uz granicu? Da li ići u pravcu da ih se tjera prema gradovima ili ići u pravcu da ih se motivira da ostanu da žive u tim prostorima? Nije bogata ona država koja će odlaziti sa svojih prostora, nego dapače poznati su primjeri država u Europi koje stimuliraju i potiču i većim mjerama, nego ostatak proizvodnje na onim prostorima koji su itekako bitni za Hrvatsku državu. Stoga je ovo sasvim sigurno i nama jedna poruka da moramo početi razmišljati na jedan drugačiji način i da moramo pokušati riješiti problem koji je pred nama. Preko 2 tisuće sela mi danas imamo koji imaju manje od 300 stanovnika. Iz toga možemo samo vidjeti što nas čeka za 5, 10 da ne kažem 50 godina. Što se tiče modela kapitalnih ulaganja, do sada smo imali situaciju gdje se poticalo samo one koji su dizali kredite, samo one koji su koristili te kredite i kupovali su da li mehanizaciju ili nešto drugo, danas u tome dijelu uvodi se znači nova mjera s kojom bi se poticali i koji ulaze u potporu oni koji imaju svoja vlastita sredstva i oni koji mogu iz svojih vlastitih sredstava kupiti ono što žele da si kupe. I to je sasvim sigurno i dobra stvar i veliki dio ljudi je i zvao i pitao, zašto moramo plaćati kamate na neke kredite, ako imamo svoje novce i iz svojih novaca možemo kupiti nešto i možemo izbjeći te kamete. Ovo danas je sasvim sigurno i bolja stvar da se može na neki način izbjeći plaćanje određenih kamata i da se može pomoći tim ljudima koji danas sasvim sigurno teško žive i možemo reći, na rubu su opstanaka. Kroz ove mjere vjerujem da ćemo od ovih gotovo 70 tisuća gospodarstava koja nisu bila u sustavu potpora, dobar dio zadržati da ostanu na svojim gospodarstvima. Vjerujem da ćemo s tim pomoći i sebi i državi u samoj proizvodnji hrane. I ono što moram također dodati je posebno zbog tih malih proizvođača, a to je da je produžen rok do 1. siječnja 2010. godine, kada je stavljen termin za ulazak u sustav PDV-a da bi lakše rekli. To sasvim sigurno otvara i jedan prostor. Svjesni da je Hrvatska na ulasku u Europsku uniju, svjesni da ćemo morati poštivati određene odredbe, ali svjesni situacije da ne možemo pobjeći od naše stvarnosti. Jel' ovo je naša stvarnost i mi je ne možemo zaboraviti, mi je ne možemo sakriti, mi moramo je prihvatiti kao svoju realnost i moramo ići u tome pravcu. I da kažemo, kroz ovih godinu i pol dana, pokušajmo pomoći i tim obiteljskim gospodarstvima da se najveći dio njih sutra nađe u sustavu PDV-a, obrta i da oni mogu biti sastavni dio same proizvodnje u Republici Hrvatskoj. HSS će sasvim sigurno podržati ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik, Branko Kutija prijavljen je da podnese izlaganje u ima Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Donošenjem ovog zakona proširuje se obuhvat prava na državnu potporu u poljoprivredi sukladno programu Vlade na korisnike s manjim potencijalima nego do sada. No to neće utjecati na povećanje ukupnih proračunskih sredstava potrebnih za financiranje potpore u poljoprivredi zbog ugrađenog zakonskog mehanizma maksimalno poticanih količina kojim su moguće preraspodjele u proračunu ovisno o podnesenim zahtjevima. Promjene koje se predlažu u ovom zakonu su sljedeće. Znači smanjen je već, prije kazneni rok sa dvije godine na godinu dana kada korisnik državne potpore može podnijeti novi zahtjev za stjecanje prava na državnu potporu, računajući od dana konačnosti rješenja kojim poljoprivredni inspektori rješenjem naređuje korisniku povrat sredstava. Iz inspekcijske prakse, ali iz prakse Europske unije proizlazi da je prestroga odredba iz članka 3. kojom korisnik državne potpore može podnijeti novi zahtjev za stjecanje prava na državnu potporu tek po proteku dvije godine, računajući od dana konačnosti rješenja kojim poljoprivredni inspektori rješenjem naređuje korisniku povrat sredstava. Stoga se predlaže smanjenje tog roka na jednu godinu. Štoviše prijelaznom odredbom određuje se mogućnost podnošenja novog zahtjeva za stjecanje prava na državnu potporu za jednu godinu od dana konačnosti rješenja inspektora kojim se korisniku naređuje povrat sredstava i na korisnike koji su tu mogućnost izgubili po važećem zakonu na dvije godine. Produžen je rok za jednu godinu svim obiteljskim gospodarstvima da pri podnošenju zahtjeva za poticaje moraju dokazati da su upisani u registar obveznika poreza na dohodak pri Poreznoj upravi prema propisima o porezu na dohodak. Na temelju Zakona o ovlasti Vlade Republke Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora. Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 18. prosinca 2007. godine donijela Uredbu o izmjeni Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu kojom je produžila rok za jednu godinu svim obiteljskim gospodarstvima da pri podnošenju zahtjeva za poticaje moraju dokazati da su upisani u registar obveznika poreza na dohodak pri poreznoj upravi prema propisima o porezu na dohodak. Sukladno gore navedenom Zakonu o ovlasti Vlade da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora, a kako još uvijek većina obiteljski poljoprivrednih gospodarstava izvan sustava poreza na dohodak, slična je odredba ugrađena i u ovaj zakon sa dodatnim produljenjem od još jedne godine odnosno do 1. siječnja 2010. godine. Nadalje, ovaj Zakon se usklađuje sa Zakonom o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. 1. siječnja 2008. godine Zakonom o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja stupio je na snagu a s njime i podzakonski propisi koji uređuju i stavljanje na tržište pojedine vrste poljoprivrednog bilja. Kako je u Zakonu o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja došlo do promjena u sustavu certificiranja poljoprivrednog sjemena i poljoprivrednog sadnog materijala, nužno je bilo izvršiti izmjene i u ovom Zakonu. Obzirom na ovu činjenicu predložene su izmjene u članku 14., 16., 21., 22. i 25. kako bi se odredbe zakona uskladile sa definicijama, vrstama i sustavom certifikacije kako je uređen Zakon o sjemenu. U drugoj skupini modela dohodovne potpore mijenja se osnovica za isplatu potpore te se umjesto dosadašnjeg prava na 5 tisuća kuna po gospodarstvu dohodovna potpora dodjeljuje podnositelju ili po članu s time da maksimalni iznos potpore po gospodarstvu može iznositi do najviše 10 tisuća kuna. Takva se odredba predlaže da bi se izbjegla praksa na terenu gdje su se događala cijepanja nekomercijalnih gospodarstava s ciljem ostvarenja što veće potpore. U ovu skupinu modela potpore dohotku uvodi se i nova skupina nosioca prava na dohodovnu potporu. To su članovi poljoprivrednog gospodarstva sa više od 65 godina starosti koji ne ostvaruju prihode niti po kojoj osnovi. Naime, programom Vlade predviđa se uvođenje državne potpore za starije osobe bez ikakvih primjera, pa je namjera ovoga zakona iznaći rješenje za takve članove nekomercijalne poljoprivrednih gospodarstava koji su jedno o socijalnih najugroženijih kategorija stanovništva. Odredbe o modelu kapitalnih ulaganja odnose se u prvom redu na uvođenje dodatne mogućnosti za ostvarenje potpore za investicije koje bi bile realizirane i vlastitim sredstvima osim dosadašnjeg modela kojim je Ministarstvo sudjelovalo u sufinanciranju investicije za koju je financijska institucija odobrila kredit. Daljnje izmjene bave se usklađivanjem obuhvatne potpore u model sa trenutnom nadležnošću ministarstva. Te se mijenja naziv i ovlasti povjerenstva za kapitalna ulaganja koje je do sada predlagalo ministru odluke o odobrenju nepovratnih sredstava. Obzirom da su postupak kao i kriterij za donošenje odluke o odobrenju nepovratnih sredstava dobro razrađeni i transparentni ovakav način odobrenja nepovratnih sredstava pokazao se suvišnim. Umjesto toga, a sukladno praksi Europske unije primjenjenoj u SAPARD procedurama predlaže se povjerenstvo za praćenje modela kapitalnih ulaganja koje će biti nadležno za praćenje provedbe i predlaganje ministru … [[Govornik se ne razumije.]] o provedbi modela te povjerenstvo za prigovore koje će predlagati ministru donošenje odluka o prihvaćanju ili odbacivanju prigovora. Konačno, mijenja se dodatak tri kojim se propisuje smanjenje minimalno poticajne količine. Naime, programom Vlade za mandat 2008./2011. predviđeno je smanjenje minimalno poticajnih površina u biljnoj proizvodnji i grla u stočarskoj proizvodnji te je sukladno tomu predložena izmjena zakona. Obzirom da je programom predviđen početak za primjenu ove mjere 2008. godina, a da je postupak zaprimanja zahtjeva za poticaj u tijeku. Biti će potrebno na odgovarajući način produljiti rok u kojem bi korisnici koji bi sukladno važećim odredbama zakona bili isključeni iz sustava poticaja po proizvodnoj površini i po grlu mogli predati zahtjev za poticaje za tekuću 2008. godinu. U dodatku dva povećava se osnovno plaćanje po jedinici za krave dojilje s 1000 na 1500 kuna na taj se način ne bi morala smanjivati minimalna poticajna količina isporučenog mlijeka za tržište. I zaključno, Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati će donošenje ovoga zakona. Zahvaljujem se.
Hvala lijepa uvaženom zastupniku. Dalje u ime Kluba, … … [[Upadica se ne čuje.]] Odustao je. U ime Kluba nacionalnih manjina uvažena zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi tajniče, kolegice i kolege. Klub nacionalnih manjina zaista ne može drugačije nego izraziti zadovoljstvo što poljoprivreda se ponovo našla na dnevnom redu u ovom domu ali istovremeno smo žalosni što smo pobrkali redoslijed i mijenjamo zakon koji je zasigurno važan, ako ne i najvažniji ali koji čini posljednju kariku u lancu kako doći do cilja. A koji je to cilj, moram reći da mi još uvijek u poljoprivredi ne znamo. Ponovo mijenjamo Zakon o poticajima u poljoprivredi a ja ću ponovo ponoviti što sam nekoliko puta rekla misleći kako će se naše ministarstvo probuditi bez da smo raspravili zeleno izvješće koje je obveza Vlade Republike Hrvatske shodno Zakonu o poljoprivredi svake godine do 30 lipnja podnijeti Saboru. Prošao je šesti 30. lipanj od kada je zakon donijet. Nažalost mi zeleno izvješće u ovom domu Domu nismo imali. Mi nemamo niti nacionalnog programa za poljoprivredu i seoska područja. Bez da smo raspravili kakve su efekte dosadašnji poticaji imali na proizvodnju pojedinih kultura ili proizvoda na povećanje njene konkurentnosti. I što nam se na kraju zbiva sa ruralnim prostorom koji je zahvaćen depopulacijom. Kako se provodi zemljišna politika bez koje zasigurno neće biti europske konkurentne proizvodnje zasigurno ne na imanjima sa prosjekom ispod tri hektara. U vrijeme kada nema dana da poljoprivreda nije top tema, da li kao proizvođač hrane ili kao izvor energije koji postaju svakim danom sve skuplji, pitamo se kuda ide naša poljoprivreda i zaista koji je to naš cilj u poljoprivredi. Naša proizvodnja u mnogim proizvodima nije dostigla razinu proizvodnje iz 1990. godine. Imamo samo dostatnost 5 proizvoda i ja se danas pitam da li uopće pet proizvoda budući da je pšenica pod jednim velikim upitnikom jer govorimo da im je posijano najvjerojatnije 140 tisuća hektara ako znamo da u najboljim godinama prosjek naše proizvodnje je nešto više od 4 tone, odnosno 4,2. Pitam se da li će Hrvatska imati dovoljno pšenice sa ovom proizvodnjom. Jednako tako bismo mogli komparirati ostale proizvodnje da li se radi o kukuruzu gdje smo proizvodili i 7 tona, gdje smo bili s prosjecima iznad 6 tona naša proizvodnja je sada oko 5 i pol tona po hektaru s tim da moram reći da jako teško dolazimo do stvarnih podataka jer listajući naše statistike zadnji podaci su 2004. Kako povećati proizvodnju, njenu produktivnost a time konkurentnost naše poljoprivredne proizvodnje zasigurno zagorčava i ovo već treće poskupljenje i umjetnih gnojiva. No pokušat ću se vratiti ipak ponovo na devedesete godine koju je Europska unija dočekala s poljoprivrednim viškovima i neuravnoteženom ponudom i potražnjom poljoprivrednih proizvoda a mi sa ratom i tranzicijom gdje i rat i tranzicija imala pogubne posljedice za poljoprivredu. Stoga uvođenje poticaja 2002. u skladu s Europskom unijom gdje je glavni element nove politike subvencioniranja poljoprivrednik i njegov dohodak misleći na prihod gospodarstva neovisno o njihovoj proizvodnji nisu mogli dati dobre rezultate u Hrvatskoj koja je u to vrijeme rekla sam zbog čega prepolovila proizvodnju. Europa koja je postigla visoku produktivnost i konkurentnost uključujući i visoku proizvodnju uz primjenu visoke tehničko-tehnološke razine mogla si je dozvoliti ulaganja u mjere ruralnog razvoja, zaštite okoliša, sigurnost hrane, dobrobit životinja. Premještanje tržišta u Europskoj uniji započelo je nakon što je politika samoopskrbe ključnih prehrambenih proizvoda počela kontinuirano proizvoditi viškove. A koje smo mi viškove imali tada odnosno koje viškove imamo danas i da li ih uopće imamo? Hrvatska poljoprivreda zaista do danas nema točne podatke koliko čega proizvodimo niti s kojim poljoprivrednim površinama raspolažemo? Ako počnemo tražiti podatke imamo podatke da je u poticajima 940 tisuća hektara. Imamo podatke da su oranice i vrtovi pod površinom milijun 200 tisuća hektara. Šta je sa ostalim površinama? Koje su stvarno naše poljoprivredne površine u proizvodnji? Prateći zajedničku poljoprivrednu politiku Europske unije koja zaista predstavlja pravila i mehanizme koji reguliraju proizvodnju, prodaju i plasiranje poljoprivrednih proizvoda uz poseban naglasak na razvoj seoskih područja moram ponoviti ciljeve koje si je Europska unija postavila sedamdesetih. Zašto sedamdesetih? Jer je upravo tada u poljoprivredi Europske unije radilo 20% stanovništva. Toliko nažalost radi i danas u Hrvatskoj odnosno vezano je uz poljoprivredu. Prema tome tada postavljeni ciljevi: podizanje poljoprivredne produktivnosti, osiguranje životnog standarda za poljoprivrednu populaciju, stabilizacija tržišta, sigurnost opskrbe tržišta i osiguranje poljoprivrednih proizvoda za potrošače po razumnim cijenama to je upravo ono za čim hrvatska poljoprivreda nažalost vapi i danas. Prema tome moram reći da Europska unija sa dobro postavljenim ciljevima je uspjela postići i jedinstveno tržište i određivanje zajedničkih cijena i pomoći zaštitom unutarnjeg tržišta od poremećaja izazvanih nekontroliranim uvozom poljoprivrednih proizvoda i niskim cijenama. Zahvaljujući tome povećala je proizvodnju, podigla produktivnost i zaista sve ono što je bilo vezano uz poljoprivredu. I Agenda 2000. godine koju je Europska unija donijela mogla je uvrstiti novi pristup poticajima znači za poljoprivredu po poljoprivredniku i dohotku, ali to nismo smjeli učiniti mi. Ako ništa drugo barem smo morali zadržati poticaj hektar kroz prinos što je jedna Austrija zadržala do prošle godine. Mi smo odmah počeli poticati hektar bez da smo se pitali kakvu proizvodnju imamo. Nije moguće graditi kvalitet ako nemate kvantitet. Prema tome mislim da još uvijek nije kasno i da bismo zaista trebali iskoristiti ove tri godine ajde koje nam predstoje ulaskom do Europske unije da pokušamo spasiti što se spasiti da i zaista poraditi, ali ovaj puta na sintezi i kvantiteta i kvaliteta jer jedino tako ćemo osigurati i proizvodnju odnosno samodostatnost samo u nekim proizvodima i jedino tako ćemo onda moći i osiguravati dohodak poljoprivredniku i nadograđivati onome što si danas Europska unija može dozvoliti nadograđivati neke mjere koje zaista mogu dati rezultate. Željela bih ipak nešto reći i konkretno o ovim izmjenama koje su predložene Zakonom o poticajima. Da li je prestroga odredba o dvije godine nepodnošenja novog zahtjeva? U Europskoj uniji zasigurno da. Jer tamo nikome i ne pada napamet na taj način varati državu. Dok kod nas radi se ipak o milijunskim prevarama i meni je zaista žao što predlagatelj zakona nije naveo broj prekršitelja ili barem broj izvršenih nadzora jer pitam se i da li imamo dovoljno inspektora i šta se događa na našim poljima? I tada bi zasigurno bilo lakše podići ruku da li dvije godine, tri godine ili ovu jednu godinu koja se sada predlaže. Poticaji u poljoprivredi su zadnjih 6 godina učetverostručeni. Naime potpore u poljoprivredi i ribarstvu iznose u 2008. godini 3 milijarde 156 milijuna gdje na poticaje poljoprivredne proizvodnje i intervencije na tržištu otpada gotovo dvije i pol milijarde. I zaista vraćam se na početak. Kakvi su rezultati te proizvodnje? Da li postoje pravi statistički podaci i gdje smo mi danas sa proizvodnjom u odnosu na 1990.? Uzimam ju kao prijelomnu, rekla sam rat, tranzicija i tako dalje učinili su svoje. Odgoda upisa u registar obveznika poreza na dohodak pri poreznoj upravi do 1. siječnja 2000. godine može biti samo medvjeđa usluga. Budući da još uvijek većina obiteljskih gospodarstva izvan je sustav poreza na dohodak, a znamo da će to morati biti ulaskom u Europsku uniju, kažem 2010., 2011. kada će morati imati i uhodano knjigovodstvo. Možda je trebalo mjeru primijeniti sa nekakvim olakšavajućim da kažem mjerama i početi privikavati našu poljoprivredu i na taj upis. Zašto, zašto sam ovo postavila kao upitnik? Iz jednog razloga drugog. Analizirajući novi zakon o zemljištu koji će vjerojatno već idući tjedan doći u ovaj Parlament tamo se daje prednost u kupovini, zakupu upravo samostalnom obiteljskom gospodarstvu, a to je upravo ono koje je u sustavu poreza odnosno poreza na dohodak. A ovdje jednostavno ih guramo da ne moraju, a tamo će im to biti uvjet. Možda je to malo neusklađeno i neozbiljno. Mijenjamo osnovicu za isplatu potpore u drugoj skupini modela dohodovne potpore je dobro svakako za korisnike. Nažalost moram reći da ponovo na račun poljoprivrede rješavamo socijalu umjesto da konačno riješimo nacionalnu mirovinu kao trajnu mjeru za takve korisnike čime bismo počeli rješavati i pitanje zemljišta tih obitelji u cilju upravo okrupnjavanja obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva jer bez garancije trajne mjere jednom staračkom obiteljskom gospodarstvu da neće biti promjena, da sutra neće doći neka politika koja će promijeniti tu potporu. Zasigurno nitko od starih obitelji neće svoju zemlju prodati, jer mu je to garancija kakve takve starosti. Prema tome, i ovdje bismo morali napraviti određene pomake želimo li uopće razgovarati o okrupnjavanju poljoprivrednih obiteljskih gospodarstava upravo na račun malih staračkih obiteljskih gospodarstava gdje i je, gdje su i najveći resursi ako znamo da je više od 90% ipak zemljišta u privatnom vlasništvu. Ono što posebno pozdravljam u modelu kapitalnih ulaganja je mogućnost za ostvarenje potpore za investicije koje će biti realizirane vlastitim sredstvima umjesto do sada postojećeg modela koji je favorizirao kredit, a time je išao na ruku bankama, a ne poljoprivredniku. Poznavajući mentalitet naših poljoprivrednih proizvođača da li u investiciju kreću kad imaju nešto ušteđevine. Još 2002. godine sam se zalagala i tražila da ovaj model se primijeni. Na žalost tadašnje ministarstvo je to odbilo. Usvojeni … [[Govornica se ne razumije.]] model je obezvrijedio i štednju i poticao kreditno zaduženje. Moram reći da bez korjenitih promjena Zakona o poljoprivredi, ali i bez njegove korjenite promjene u primjeni neće biti pomaka u poljoprivredi i zaista smatram da je to odgoda plaćanja danka za kasnije. Moram reći da ćemo mi u klubu nacionalnih manjina ove kozmetičke mjere podržati. One neće pomoći poljoprivrednoj proizvodnji, ali će pomoći preživljavanju staračkih i malih domaćinstava s tim da svakako tražimo da se počne primjenjivati Zakon o poljoprivredi, odnosno ako se ne može ili neće primijeniti idemo ga promijeniti. Mislim da i ta mogućnost postoji, ali da konačno počnemo razmišljati kuda ide naša poljoprivreda. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak jednog netočnog navoda, Marijana Petir uvažena zastupnica. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegica Ćuhnil je istaknula da mi ne znamo koji je naš cilj u poljoprivredi. Mi itekako znamo koji je naš cilj u poljoprivredi, a to je opstanak 100000 obiteljskih gospodarstava koji su sada u upisniku i dobivaju potporu. To je očuvanje seoskog prostora i hrvatskih sela i konkurentnost poljoprivredne proizvodnje na domaćem i stranom tržištu. Kad se pozivamo na Europu onda bi bilo dobro da u tom pozivanju budemo realni, jer 30% proračuna Europske unije odlazi na poljoprivredu. U Hrvatskoj je to znatno, znatno manje, pa ukoliko želimo doista sve mjere provesti i doći do ovih ciljeva koje sam istaknula, onda također apeliram i na sve zastupnike u Hrvatskom saboru da i 30% proračuna Republike Hrvatske u buduće se izdvoji za poljoprivrednu proizvodnju i vjerujem da će to i kolegica Ćuhnil podržati.
Hvala lijepo. U ime kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Ovo je sigurno pravičniji zakon od postojećeg, iako se ja apsolutno slažem sa gospođom Ćuhnil koja kaže možda ovaj zakon neće puno pomoći poljoprivredi ali ako i omogućiti preživljavanje seljaka u jednom periodu i to je nešto i zato jedan ovakav pristup valja podržati. Da li će taj zakon dovesti do povećanja proizvodnje hrane u Hrvatskoj to ćemo mi vidjeti, tek ćemo vidjeti. Hrana je sve skuplja, hrana je sve skuplja u svijetu, u našem okruženju. Hrana je sve skuplja u našim trgovinama. Da li je to sada prilika da se uzdigne sa tom pod navodnicima skupom hranom hrvatsko selo, da se digne jedna Slavonija, da se pokrene Slavonija. Da li će slavonska hrana postati na neki način nova nafta. Da li će Slavonija iskoristiti visoke cijene hrane kao što su neki iskoristili svojedobno visoke cijene nafte. Jasno, ja ne stavljam znak jednakosti između hrane i nafte. Ne mislim da su nafta i hrana isto, ali sigurno je jedno da će cijena hrane u zemlji i u našem okruženju rasti. Da li znači na taj način može se pomoći i jednoj Slavoniji i jednoj Podravini i Srijemu i ne znam Međimurju itd. tamo gdje su te velike poljoprivredni kompleksi. Ono što znamo da će građani sigurno hranu plaćati sve skuplje. Sad se postavlja pitanje kako i građanima u našim gradovima od jedne Pule, preko Rijeke, Splita, Zagreba itd. pomoći. Po mom sudu samo diferenciranim stopama PDV-a. PDV na hranu mora se korigirati. Kako? Jasno na niže. Tako je svugdje u svijetu. Uvijek su u svijetu te diferencirane stope PDV-a osim u Republici Hrvatskoj. Cijena hrane će rasti. Selo evo možda kroz to ima neku novu priliku. Da li će je selo iskoristiti to ćemo jasno tek vidjeti. Da li ćemo u takvim okolnostima spriječiti recimo ili smanjiti uvoz hrane, jer spriječiti ga u načelu nikako ne možemo. I to ćemo tek vidjeti. Ali činjenica je jedno, da Hrvatska nema puno vremena i sa poticajima se na neki način treba krenuti u pomoć hrvatskoj poljoprivredi. Hajmo ovako onda nekako od ovog članka 51. koji govori o kapitalnim ulaganjima i nepovratnim sredstvima za govedarstvo recimo i svinjogojstvo. Najvažniji detalj u novom ciklusu kapitalnih investicija svakako je odluka Vlade da visinu dosadašnjih nepovratnih potpora koje su dosezale do najviše pola milijuna kuna podigne na 50% ulaganja, odnosno maksimalno do tri i pol milijuna kuna. To bi, očekuju sad u Vladi i resornom ministarstvu svakako moralo motivirati farmere za znatno veći odaziv nego u proteklim godinama. Tijekom protekle 4 godine kreditni maksimum po farmi u gospodarstvu je iznosio 3 i pol milijuna kuna, a u svinjogojstvu 9,5 milijuna kuna. Za nova ulaganja uveden je sad jedinstveni limit od 11 milijuna kuna. Pomaknut je rok otplate sa 10 na 15 godina uz dvogodišnji poček i to su zasigurno značajna sredstva koja mogu pomoći dijelu hrvatskog sela. Samo u periodu 2008., 2010. za te poticaje izdvojit će se iz državnog proračuna 2,2 skoro 2,3 milijarde kuna. Ovaj zakon jasno dotiče se i ribarstva. Ja pozdravljam stav recimo da je ribarima potrebna žurna pomoć kao što smo bili prilike imali je čuti. U tom pravcu se nešto ide, da će razliku između pet kuna plave nafte pa na više korigirati nadležno ministarstvo ili Vlada, svejedno. Jasno želim vjerovati da se ovdje neće zaboraviti na brodare koji bi se rado mijenjali s ribarima i koji sam traže da se i na njih primjenjuje takvo jedno načelo. No sad, jasno brodari za razliku od ribara nisu predmet ovog zakona. Međutim, što je najveći problem današnjeg poljoprivrednika, a sad ću govoriti sa ove istarske pozicije, znači pogotovo u Istri. To je, ne potpora u poljoprivredi koliko poljoprivredno zemljište. Poljoprivredno zemljište kao što znaju neki ovdje mogli su gotovo svi u Hrvatskoj kupovati, neću reći … [[Govornik se ne razumije.]] zašto i one male cijene vjerojatno su bile mnogima nedostižne, ali to zemljište od 2000. godine na ovamo nisu mogli kupovati i Istrijani koji su za jedan kvadratni metar poljoprivrednog zemljišta morali izdvajati 20, 50 pa i 100 puta više no što je to bio slučaj u jednoj Slavoniji, u Podravini, u Lici, Zagorju, Međimurju itd., itd. To jednostavno nije fer jer ta zemlja može roditi samo manje nego u Slavoniji, ta zemlja može proizvesti jednako, nikako više vina, krumpira, bilo kojeg drugog proizvoda koji opet na tržištu se prodaje po istoj cijenu kao u drugim krajevima Republike Hrvatske. Ja čak ovaj pristup gdje se našim stanovnicima u županiji Istarskoj nije dala mogućnost da kupuju poljoprivredno zemljište, ja to doživljavam jednim omalovažavanjem, a problem tog poljoprivrednog zemljišta u Istri je specifičan, zašto je specifičan? Prije svega zbog poratnog egzodusa kada Istru napušta oko 140 tisuća ljudi, a sudbina njihove zemlje, njihovih kuća, stanova, bilo je prebijanje ratne štete sa Talijanskom državom. Jasno to je zemljište državno, oktanska imovina je državna, tu nema spora do '93, to je bilo općinsko, ali zašto od 2000. godine recimo država Istrijanima nije željela prodati niti jedan kvadratni metar poljoprivrednog zemljišta. To je zasigurno političko pitanje na koje isto tako politika treba dati odgovor, a bez da poljoprivrednik dođe do zemlje, jasno bez toga nema poljoprivrednika i ove norme ako poljoprivrednik ne dođe do zemlje biti će samo mrtvo slovo na papiru iako ja jedan ovakav pristup u ovome Zakonu o poticaju apsolutno pozdravljam. Prije nego što nešto kažem o tome da se osvrnem na jedan drugi problem koji će vjerojatno biti predmet ovog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, a to je recimo plaćanje neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. Ja mislim da je to malo prehrabro, nije sva Hrvatska, Slavonija, Međimurje, Podravina gdje se možda traži jedan kvadrat zemlje više, možda je takva jedna norma primjerena za te krajeve, ali teško da to može biti za unutrašnju Istru, za Gorski Kotar, za Liku gdje da platite nekoga da vam radi na zemlji tog nekoga vi nećete moći pronaći ma ni svijećom da ga tražite. I ono što je isto bitno, taj prijedlog mislim da je čak, koji će se naći u proceduri neustavan, a nemojmo zaboraviti i kako su neki nastupali u kampanji kad su govorili nema poreza na stan, što je apsolutno dobro, nema poreza na poljoprivredno zemljište itd., što je isto tako dobro, ali sada se naprosto uvode, pod navodnicima, vidjeti ćemo kako će taj zakon izgledati, "sankcije" na one koji neće biti u mogućnosti, ponajviše zbog svojih godina obrađivati to zemljište. Hrvatski, s druge strane prosječan posjed, čuli smo gospođu Čuhnil, rekla je da iznose negdje oko 3 hektara. Od toga kako mi recimo stimuliramo seljaka i sve podređujemo pšenici, kukuruzu sa cijenama kakve su bile koje će neminovno rasti, ali s time puno neće biti sreće. Italija, na primjer ima prosječni posjed 7,2 hektara, znači negdje dvostruko no što je u Republici Hrvatskoj, ali sa tih 7,2 hektara ostvaruju, ili na tih 7,2 hektara talijanski poljoprivrednici ostvaruju najveću dodanu vrijednost zbog strukture proizvodnje voća, povrća, maslina ili maslinova ulja, vina sireva, pršuta i to je jedan model kojim Hrvatska zasigurno mora poći uz ovo govedarstvo, svinjogojstvo kojem će se pomoći za 2,3 milijarde kuna u narednih 2 godine uz ribarstvo itd. Međutim, ne može se niti samo tražiti da nešto se dobije od države i da samo država rješava sve naše probleme, bilo da je riječ o poljoprivredi, tekstilu, nekim drugim gospodarskim granama, ribarstvu, brodarstvu itd. Poticaji da, ali bit je jasno zemlja, ne da bi se onda preprodavala, ne da bi se ona pretvarala u građevinske parcele, već da bi se na istoj stvorio jedan pod navodnicima "novi hrvatski poljoprivrednik", jedna nova hrvatska poljoprivredna politika. Ne treba se, jasno bojati bogatog seljaka, ne treba se bojati bogatog obrtnika, ne treba se bojati dobrostojećeg radnika ili dobrostojećeg zanatliju, tome treba svaka normalna, civilizirana zemlja i težiti da ljudi od svog rada mogu pristojno, jasno živjeti. Znači zemlju treba dati seljacima, a u slučaju prenamjene te zemlje istu mu treba, jasno uzeti pod uvjetima pod kojom ju je od države i dobio. Jasno, seljaku treba uvijek izlaziti u susret da na toj zemlji sebi, odnosno svojima nešto izgradi. I za kraj, ovdje se govori i u autohtonim pasminama, jasno je vis a vis jednog, kako bih se izrazio, imidža Hrvatske, njih treba posebno paziti od istarskog goveda ili boškarina, kako kome drago pa nadalje. Mislim, tu same stimulacije nisu dovoljne. Jasno, da bi spasili boškarina, potpore neće puno igrati, ali uvijek te potpore dobro dođu, treba to uzdignuti na jednu razinu kulinarske ponude, jedino to može jamčiti proizvodnju i bavljenje ljudima, uzgojom tih autohtonih pasmina koje u pravilu znatno manje nose nego neke druge. Jednom riječju treba ih "jesti" da bi ih spasili. Drugačije jednostavno ne može biti. Samo to može jamčiti masovnu proizvodnju, samo to vodi količina, a sve drugo na žalost vodi nestajanju tih pasmina, poglavito kad je riječ o istarskom govedu boškarinu itd. Zato sam govorio na samom početku o poticajima u govedarstvu. Da li će to netko u Istri iskoristiti ne znam, ali pozivam te ljude da na taj način pokušaju jasno djelovati u pravcu nadležnog ministarstva. I ono što je danas isto tako slučaj na istarskim prostorima kada govorimo o poljoprivrednom zemljištu kao što su se neke tvrtke nekad pokušavale uknjižiti, često i formalnim odlukama nadležnih sudova na tzv. turističko zemljište, sada je trend da se knjiže ili pokušavaju knjižiti na poljoprivrednom zemljištu. Jake su to kompanije, sa njima se je teško nositi, ali zato kao što treba što je moguće prije donijeti Zakon o turističkom zemljištu, tako treba donijeti i Zakon o poljoprivrednom zemljištu i to zemljište zaštititi. Ako prođe jedan presedan onda možete misliti što će biti na djelu u jednoj Slavoniji gdje su veliki kombinati koji su u privatnim rukama i koji će na taj način jasno bud zašto bolje rečeno za ništa pokušati doći do nečega, a na čemu već desetljećima ne plaćaju ni ovaj zakup tog kvadratnog metra poljoprivrednog zemljišta, kao što turističke tvrtke ne plaćaju jasno zakup turističkog zemljišta. I za kraj, crveno je, politika nacionalne mirovine, to je bit za selo. Treba spasiti što se spasiti dade kod ovih staračkih domaćinstava. Mirovine su neka sigurnost, sve je više ljudi koji jasno kad dođu u te stare dane više ne mogu raditi i jedna socijalna država tim ljudima valja pomoći. Za kraj samo jednu rečenicu, možda ovaj zakon neće puno pomoći, ali će sigurno omogućiti preživljavanje, bit će jedan dobar početak za jedno drugačije tretiranje poljoprivrede.
Hvala lijepo uvaženom zastupniku Kajinu. U ime kluba HNS uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pridružujem se konstataciji i kolege Kajina i kolegice u ime Kluba nacionalnih manjina, a to je bolje išta nego ništa. Naime, pred sobom imamo Izmjene i dopune Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu, 6. po redu od 2002., znači svake godine se rade dopune i izmjene. Logično je kad sustav na početku nije postavljen na jedan logičan sustavan način, da je onda čitavu priču potrebno dorađivati i prilagođavat se, a i možemo slobodno reći u predizborne svrhe koristiti. Naime, čuli smo u nekoliko navrata da je ovaj današnji prijedlog zakona o izmjenama i dopunama rezultat programa Vlade i ja vjerujem da imam pred sobom dobar program, da ih nema više verzija. Program Vlade Republike Hrvatske … [[Govornik se ne razumije.]] 2008.-2011. gdje na stranici 48. točka 10.1 Poticaji za poljoprivrednu proizvodnju govori o dvije stvari. U ovom prijelaznom periodu minimalna poticajna površina bit će najmanje 1 hektar poljoprivrednog zemljišta, osim ako već u postojećim zakonom nisu određene manje proizvodne površine, u stočarskoj proizvodnji minimalno poticajna proizvodnja je jedno grlo. Ovo za 1 hektar stoji, ali ja pitam da li stoji ova druga činjenica, a to je da u stočarskoj proizvodnji minimalno poticajna proizvodnja jedno grlo. To je moje pitanje. Piše u programu Vlade. Drugo što je isto po meni vrlo značajno u ovom prijedlogu izmjena i dopuna, nisam uspio vidjeti da li je to i sadržano, ali piše uvodi se sustav degresivne isplate poticaja po korisniku. Modaliteti za provođenje ove mjere utvrdit će se naknadno. Ponavljam, uvodi se sustav degresivne isplate poticaja po korisniku. Da li to piše u ovim izmjenama i dopunama ne znam, ali tu bih stvarno molio odgovor. I kad će biti, ako nije sad kad će biti, jer je to vrlo bitna stvar u trošenju ukupne mase novaca za poticaj u poljoprivredi, a koji nisu mali, koji su ogromni. Novci poreznih obveznika. I ove mjere počet će se primjenjivati od 2008. što je evo točno. Ključno je, ništa novo i bitno i značajno ne nudi se u ovom predloženom modelu državnih potpora poljoprivredi i ribarstvu, a činjenica je da tom sustavu su potrebne cjelovite promjene i to promjene zasnovane na jasnoj viziji i strategiji. Pozivamo se na Program o poljoprivredi iz 2002. godine. U Programu o poljoprivredi iz 2002. godine vrlo jasno stoji da je Vlada dužna Hrvatskom saboru podnijeti tzv. zeleno izvješće jedanput godišnje. Zeleno izvješće u kojem bi se vidjelo ili dobila slika o stanju u našoj poljoprivredi. Mi to zeleno izvješće još do sad nijedanput nismo dobili. Piše u Zakonu o poljoprivredi 2002., a mislim da to zeleno izvješće otvara mnoge priče, mislim da to zeleno izvješće daje kvalitetne informacije, a i mislim da bi temeljem tek tog zelenog izvješća dobili jedan kvalitetni Zakon o potporama u poljoprivredi. Dalje, piše u tom Zakonu o poljoprivredi, ponavljam iz 2002. a nije napravljeno, a to je članak 21. stavak 1.: "Potpora regionalnom razvitku poljoprivrede usmjerena je poticanju proizvodnje poljoprivrednih proizvoda u odnosnoj hrvatskoj regiji za koje postoji razmjerna proizvodna konkurentnost." Stavak 2.: "Propis kojim se određuju kriteriji za ustanovljenje poljoprivrednih regija u Republici Hrvatskoj s iskazom poljoprivrednih proizvoda koji imaju proizvodnu konkurentnost u pojedinoj regiji donosi Vlada." Da li je Vlada to dala, da l' smo to dobili od Vlade? Da smo to dobili sigurno bi imali jedan kvalitetniji zakon. Možda ne bi bio kvalitetniji Zakon o potporama u poljoprivredi, ali bi temeljem te strategije nam bilo jasnije da li ovaj prijedlog zakona se približio, da li je pogodio ovo nikad neće ni jedan Zakon potpore poljoprivredi pogoditi i biti zakon s kojim će biti svi zadovoljni, ali da je najmanje nepošten da na taj način da se izrazim. Treće, prema članku 5. Zakona o poljoprivredi, govori se da se poljoprivredna politika provodi prema Nacionalnom programu za poljoprivredu i seoska područja, da mi imamo nacionalni program za poljoprivredna i seoska područja. Obveza po Zakonu o poljoprivredi iz 2002. nakon 6 godina mi ga još nismo dobili, a govorimo o razvoju poljoprivrede i radimo tu temu u raznorazne svrhe, pa i predizborne, a suštinu ne ulazimo. Nismo ušli od 2002. do dana današnjeg 2008. Od 2002. je ministar, danas je isti ministar, isti problemi, ništa se nije desili i ništa se ne dešava u ovim strateškim dijelovima, osim ovim kozmetičkim dijelovima. I kakvo nam je stanje u poljoprivredi? To u ovom trenutku nitko ne može reći egzaktno, možemo govoriti subjektivno i možemo biti pod utjecajem onih akcija i aktivnosti koje potpuno opravdano naši poljoprivrednici poduzimaju, ali u trenucima kada njima stvarno dođe voda do grla. Milim da bi bilo dobro da se već jednom odredimo, prema utvrđivanju gornje granice iznosa potpora za pravne osobe, a to piše u programu Vlade da će se uvesti degresivna metoda, a da se ne dešava onda nam neki veliki koncerni, uzmu najveći dio poticajnih sredstava. Na čiju štetu? Na štetu svih onih ostalih koji nisu dobili, a to posebno potičem one koji nisu uključeni ovim Zakonom o poljoprivredi, a pišu u programu Vlade, a to je da će se poticati jedno grlo. Nadalje, da li je svrha poticaja poljoprivredne proizvodnje, poticanje grla iz uvoza. Ja nisam nigdje u ovom prijedlogu zakona vidio da su bar razgraničena poticanje uvoznih grla, poticanje domaćih. I ključno, da li smo spremni osigurati našim stočarima kroz sustav poticaja, određen stupanj zaštite domaće proizvodnje. Poticanjem uvoza, mislim da na adekvatni način ne potiču nas, ja sam jučer spomenuo jednu informaciju koju sam čuo nedavno. Jučer kada smo raspravljali o rebalansu proračuna, ovih dana je uvezeno 150 tona svinjskih polovica, svježih svinjskih polovica, isti trenutak cijena po mesnoj jedinici je pala sa 20 lipa na 17. Da li mi štitimo našeg poljoprivrednog proizvođača? Ovim izmjenama, a u članku 13. nije se mijenjalo, uopće se nisu mijenjale kulture, ostale su iste kakve su bile i do sada. Pa ja sada postavljam pitanje, da li su naši proizvođači cvijeća zavrijedili poticaj u poljoprivredi? Da li su proizvođači bućinog ulja zavrijedili ovaj poticaj u poljoprivredi? Kada spomenemo, kada napravimo usporedbu sa maslinarima, maslinari imaju po 4 osnova pravo na poticaj, a proizvođači bućinog ulja ništa ili eventualno po jedno, a mislim da je bućino ulje može imati, ako ne isti, ali barem slični status i na domaćem tržištu i na stranom tržištu, jer na koncu konca bar u sjeverozapadnoj Hrvatskoj, posebno u Varaždinskoj regiji i Međimurskoj regiji, ta proizvodnja postoji i ta tradicija postoji. Dalje, jedna nelogičnost koja stvarno mi nije jasna, a to je duhanu se daje potpora za sve isporučene količine po kilogramu, a s druge strane, za ljekovito bilje daje se potpora za minimalno jedan hektar. Prvo svima je jasno da za ljekovito bilje jedan hektar je prevelika površina, to je svima jasno. Možda nije prevelika, ali s obzirom na rascjepkanost naših poljoprivrednih parcela, mislim da je preveliko. Za duhan dajemo po kilogramu, a za ljekovito bilje po hektaru. Da li ima tu logike? Po meni osobno nema, posebno s obzirom na stav i naše određenje, doslovce naše određenju u aktivnostima, akcijama borbe protiv pušenja. Nadalje, ostaje 6 tisuća litara ograničenja za mlijeko. Već znamo da 2002. godine da ta mjera ne daje rezultat. Znamo da je bilo pokušaja da se to spusti na 3 tisuće. Međutim, i dalje je ostalo 6 tisuća, a s tim više što je Hrvatska jedna zemlja u budućoj Europskoj uniji to možemo reći danas, sasvim sigurno, koja će uvoziti mlijeko kao sirovinu za preradu. Tu se kada govorimo o minimalnoj količini za poticanje u proizvodnji mlijeka, ostalo je sve isto kako je bilo, potpuno isto. Ja se nadam da smo pogodili minimalni broj grla, tu govorimo o teladi za bijelo meso, tovljene svinje i krave u sustavu krava, tele, ovce, ovnovi, koze i jarčevi, ali nisam siguran da je to međusobna ravnoteža, nisam siguran i meni se ne čini logičnim da potičemo kada govorimo o komadima 25 ženki za uzgoj ne stavljamo u istu ravninu, 25 ženki za uzgoj … [[Govornik se ne razumije.]] i 25 grla krava u sustavu krava, tele. To mi se ne čini logično kada gledate brojke, kada gledam brojke ne čini mi se logično. U članku 11. je smanjena težina sa 100 kilograma na 80 kilograma toplog trupla za tovljenu telad, odlično, to je vjerojatno i potrebno. Međutim iz obrazloženja se jasno ne vidi zašto se to ne predlaže, jer u ocjeni stanja, to je na strani 2, se samo navodi, na temelju raspoloživih podataka o tovu teladi. Moje je pitanje kojih i od koga dobivenih, za proizvodnju bijelog mesa utvrđeno je da u pojedinim slučajevima težina trupa niža od 100 kilograma, iako je fiziološki životinja prihvatljiva za klanje i zato se snižava težina trupla. Vjerojatno je potrebno. Međutim, ja postavljam pitanje, moda je to pitanje nepotrebno, ali po učinih iskustva na bazi informacija koje imamo i s druge strane u ovoj državi se ništa ne dešava slučajno, posebno ne u poljoprivrednoj proizvodnji, govorim o uvozu itd. i kada sam malo prije spomenuo degresivnu isplatu poticaja, mnogi veliki kombinati su svoju veličinu upravo stvorili na uvozu koji smo mi poticali. A i dalje im omogućavamo da dobivaju isto što su i do sada dobivali. Da li slučajno neki proizvođač nije ponudio to logično objašnjenje da mi to skinemo. Vjerojatno nije, ja se toplo nadam da nije. Ali imam pravo na sumnju. I na kraju, o samom zakonu, čisto tehnički. Ovaj zakon ima 18 članaka, od toga poticaji, ponavljam, 18 članaka od toga se poticaji obrađuju samo 7 članaka. Govorim o zakonu, o Izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu. 18 članaka ima, 7 samo govori o poticajima. Da ne spominjem sada što govore ovi ostali, to vidite i sami. Ali mislim da treba stvari nazvati pravim imenom. I pitati na koncu što u ovoj državi ulazi u sustav potpora u poljoprivredi i što je cilj i što želimo od naše poljoprivrede. S obzirom da smo i Klub IDS-a i nacionalne manjine i Hrvatska narodna stranka se slažu da je bolje išta nego ništa, pa će zbog toga i Hrvatska narodna stranka podržati ove Izmjene i dopune zakona, nadam se da na ova pitanja koja su otvorena, koja smo mi u Hrvatskoj narodnoj stranci i kroz ovu raspravu otvorili, nadam se da ćemo dobiti odgovore i da će se u kasnijim zakonskim prijedlozima i to razriješiti ali na korist hrvatskog seljaka i hrvatskog poljoprivrednika. S obzirom da se potiču, stvaraju uvjeti, kvalitetniji uvjeti za staračka poljoprivredna domaćinstva, zbog kapitalnih … [[Govornik se ne razumije.]] zbog smanjenja minimalnih poticajnih količina mi ćemo ovaj zakon podržati. Ali vjerujte, ja se nadam da hrvatski seljak i hrvatska poljoprivreda još uvijek imaju šansa i nadam se da za hrvatskog poljoprivrednika nada ne umire posljednja
Imamo jednu prijavu ispravka netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Zdravko Kelić, izvolite
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, u svom izlaganju uvaženi zastupnik gospodin Koračević je rekao da je u sustavu krava tele, … [[Govornik se ne razumije.]] 25 grla da bi se ostvario poticaj, to je bilo do sada. Sada je potrebno imati 10 krava, tele u sustavu da bi se ostvario poticaj, tako da u tome dijelu nije ni kazao. Hvala lijepa.
Povreda poslovnika uvaženi zastupnik Koračević.
Hvala. Ja imam pred sobom stranu 21. piše krava u sustavu, krave u sustavu, krave-tele, govori se o poticanju stočarstva i stočarskih proizvoda, grlo 25. brojke.
Gospođa, uvažena zastupnica Marijana Petir, povreda poslovnika.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, povrijedio je Poslovnik utoliko što je iznio netočnu informaciju na strani 8 su izmijene i dopune ovoga zakona gdje jasno stoji krava u sustavu, krava-tele, 10 grla, on čita zakon koji je sada bio na snazi, znači koji mijenjamo, kolega Koračević, strana 8. je ispravna strana.
U redu bude to uvaženi kolega pročitao jer u prvom dijelu je dato tumačenje i potreba izmjene zakona, zatim što se mijenja a na kraju su date stranice koje govore što je bilo prije promjene pa je on uzeo ovu tablicu koje su važeće prije promjene, jasno mi je, ali dobro, mislim da smo kroz ove tri tablice i to pojasnili, o.k. Samo da kažem da je isteklo vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu sukladno članku 207. stavku 2. Poslovnika. I imamo prijavljenu još jednu prijavu u ime kluba, uvaženi zastupnik Boro Grubišić u ime Kluba HDSSB-a Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora gospodine ministre, državni tajnik je otišao, kolegice i kolege zastupnici. Kako bi to bilo da ja koji dolazim iz Slavonije i Baranje ne raspravljam o ovome Prijedlogu zakona o državnim potporama u poljoprivredi, ribarstvu, šumarstvu, šumarstvu ne znam, jer je to predmet drugoga ministarstva po novome. Ono što je što bi se reklo strateški značajno, ili strateški proizvod za Republiku Hrvatsku a evo došlo je vrijeme da je zapravo u cijelome svijetu to je hrana jasno i voda, te evo svjedoci smo da je to od ranije što je već bilo energenti danas zaista u da kažem zbog enormnih cijena u svakom slučaju jedan od strateških ima strateško značenje za Republiku Hrvatsku. Kada gledamo našu Slavoniju i Baranju onda sva tri ova elementa, u sva tri slučaja hrana, energenti, voda Slavonija i Baranja obiluju. Netko je rekao da se sada može očekivati s obzirom na poskupljenje upravo svega od ovoga da se, Kajin, je li, da će Slaovnija i Baranja procvasti, da će Slavonija i Baranja napokon doći na svoje. Da će to pogodovati napretku regije Slavonije i Baranje. Do sada smo imali tzv. jadransku orijentaciju Republike Hrvatske koja je zacrtana u programu Vlade Republike Hrvatske još na početku kada smo to u siječnju i veljači usvajali program Vlade Republike Hrvatske. Ali evo mislim da i ova dva elementa turizam i promet zbog kojih je i nastala jadranska orijentacija Republike Hrvatske mogu polako seliti također i prema Slavoniji i Baranji. Kako god okrenuli i kako god vidjeli te naše da kažem benefite, te naše prednosti Slavonije i Baranje zbog nedostatka poljoprivredne strategije, zbog stalnog zapravo poticanja uvoza i uvoznih kvota, u svim segmentima dakle, uvoza hrane posebice koja već sada iznosi oko 2 milijarde, gotovo 2 milijarde eura godišnje, zbog sustava poticaja koji nije obuhvaćao mala seoska gospodarstva slavonski seljak i baranjski seljak je došao zapravo na prosjački štap i postao socijalna kategorija. Da je tome tako dobro govori i ovaj ili neizravno članak 12 koji kaže da korisnici potpore dohotka druge skupine u visini od 5000 kuna imaju pravo na nju korisnici mirovine kao poljoprivrednici. Time se neizravno priznaje da zapravo, da je poljoprivredni umirovljenik socijalna kategorija da skratim. Ono što bih u svezi samog, same promjene zakona pozdravio i u svezi ovih poticaja a opet postoji i određene, određene nelogičnosti u minimalnim poticajnim količinama te opisu poticajnih kultura i pasmina, a to je da kada gledamo na stranici evo 8, a kasnije ima tablica i ova poslije koja je potpuno identična da kako je već netko primijetio da za, evo ja nisam ljubomoran i želim sve najbolje i dobar uspjeh u maslinarskoj proizvodnji, ali imamo masline po, da kažem u 4 rubrike. Masline, prerada ploda masline, masline podzemnih nasada i maslinovo ulje. Mislim da se ovdje radi već da kažem ulazak i u jedan poluprerađivačku ili prerađivačku industriju. A odmah iza toga imamo voćarstvo, prva i druga skupina gdje nismo niti pokušali analizirati da se naša poljoprivredna gospodarstva u Slavoniji koja se bave voćarstvom da bi željela i mogla pokrenuti i proizvodnju recimo u jabučnoj proizvodnji, jabučnog octa, soka, orahovog likera, viljemovke rakije i tako dalje. Toga nema u ovoj tablici ni u prvoj ni u onoj kasnije drugoj, ali kažem ovdje u pogledu kažem maslina nisam ljubomoran, želim da naše ulje bude najbolje maslinovo ulje na svijetu kao doduše i ono što mi u voćarstvu i vinogradarstvu možemo također pružiti. Kada se govori o programu Vlade u smislu kapitalnih ulaganja jasno da je za pozdraviti da će Vlada odnosno ministarstvo svojim odlukama nakon razmatranja pomoći poljoprivrednike u smislu ulaganja u kapitalne investicije a da se garancija banaka ne mora biti jedina koja će garantirati i na osnovu koje će se dodjeljivati takve potpore odnosno takve davanja iz ministarstva za kapitalne investicije. Ja bih još jedino kod toga dodao da ovdje imamo u tom članku, ja ne znam da li treba posebno naglasiti ovdje iza dakle pravne osobe koje se bave ribarstvom članak 51.: «Korisnici prava na nepovratna sredstva u sklopu modela kapitalnih ulaganja jesu poljoprivredna gospodarstva te fizičke i pravne osobe koje se bave ribarstvom.» Da li bi iza toga zbog jasnosti, zbog jasnoće trebalo dodati i ribničarstvom. I ribničarstvom jer ako se ribarstvo odnosi eventualno isključivo na morsko ribarstvo jasno da u kako voli Vlada reći u panonskoj Hrvatskoj, ja kažem u Slavoniji i Baranji to se odnosi na ribnjičarstvo. Netko je rekao ovdje da je u istočnom dijelu Vukovarsko-Srijemske županije postoje sela koja su upravo zbog dosadašnjih poljoprivrednih politika a sela se isključivo bave poljoprivredom gotovo opustjela. Ja bih to nazvao kako je netko već rekao meki trbuh Hrvatske, a takvi nažalost meki trbusi Hrvatske postoje i na drugim dijelovima Republike Hrvatske u recimo predjelu Banovine gdje je također zbog demografskih prilika ali i politike u poljoprivredi gdje je ranije poticano, nije postojala ova mjera zato je dobro da je promijenjeno u svezi stočarske proizvodnje, u svezi poticanja stočarstva nadamo se poboljšanju u toj regiji i u jednoj i u drugoj. Dakle tamo gdje je sada trenutno zapravo u neku ruku postoji i demografska, demografski jedan pad Republike Hrvatske a vezan je isključivo tamo gdje su isključivo poljoprivredna područja gdje se stanovnici bave isključivo poljoprivredom. U svakom slučaju je ovo, ovaj zakon, prijedlog zakona napredak u odnosu na prijašnje reguliranje državnih potpora u poljoprivredi jer se sjećamo dobro slučajeva kada su neki da kažem zakupci poljoprivrednog zemljišta a zahvaljujući slabom inspekcijskom nadzoru ostvarivali stotine i stotine hektara dakle prijavljivali stotine i stotine hektara poljoprivrednog zemljišta za poticaje a zapravo prinos iz toga kako je rekla gospođa Čuhnil je bio preslab i referentne vrijednosti nisu ispoštovane. Nažalost inspekcijski nadzor je tada, kažem tada bio slab i ja se nadam da će s obzirom na povećan broj poljoprivrednih gospodarstava koji će ući, koji će ući u sustav poticaja dakle ući će u registar dakle plaćanja poreza na dohodak, PDV da ćemo zbog toga nadam se, kažem nadam se da će zbog toga doći i do pokazatelja koji će pokazati da se radi, da je zakon donio zapravo opravdao svoje donošenje, da će i prinosi biti bolji. Jasno da u tome vidim ulogu i nadzora odnosno inspekcijskih službi koje bi jasno trebali kontrolirati onaj omjer, hektar prema količini, prema prinosu. Kažem pozdravljam ponovo odluku kojom se ministarstvo, koju ministarstvo može donijeti a u svezi ulaganja sredstava u objekte koje je sam, koje ne mora investirati i koje ne mora podržavati banka svojim ili seljak koji se mora zadužiti kod banke jer znamo, poznajemo dobro mentalitet naših ljudi koji se ne vole zaduživati, koji voli kada za to odluči, kada bude imao dovoljnu količinu novca da ulaže sam, a jasno je za pozdraviti kažem odluku da se onda u to uključi država, odnosno Ministarstvo poljoprivrede. U svakom slučaju prema Proračunu Republike Hrvatske za 2008. godinu ove 2 i pol milijarde kuna koje su predviđene za poticanje poljoprivrede na 2 milijuna hektara i sav ostali stočni fond i ostalo koje imamo u poljoprivredi je za pozdraviti i mislim da će u ime kluba govorim da ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo uvaženom zastupniku. Imamo dvije prijave ispravka navoda. Najprije gospodin zastupnik Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime, ispravio bih netočan navod gospodina Grubišića koji je kazao da po ovom zakonu ne potičemo rakiju, voćnu rakiju, ocat kao što potičemo maslinovo ulje. Dakle, sukladno ovom zakonu, a isto tako i prema pravilima Svjetske trgovinske organizacije i prema pravilima Europske unije ti se proizvodi ne smiju poticati proizvodnim potporama. Ali ih s druge strane Ministarstvo poljoprivrede, odnosno država potiče kroz kapitalne potpore i isto tako kroz marketinšku pripremu poljoprivredno-prehrambenih proizvoda. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. I druga prijava za ispravak navoda, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, jedan krivi navod kojega je spomenuo Boro. Nisam ja rekao da će ovom skupom hranom poteći samo med i mlijeko bilo Slavoniji ili selu općenito. Jasno je, Slavoniji valja pomoći i ona to zaslužuje. Ona je prošla jedan rat. Ona je prošla jednu pretvorbu, jedan uvoz, preorjentaciju trgovine i zbog potencijala treba joj dati jer će ona to sve znati vratiti. Jasno, nema lezi donijet će Englezi! Ali s druge strane taj slavonski seljak ionako nije naučio nikada rano lijegati. Za rad on treba biti plaćen, ali prilika je tu. I sad, da li će slavonski seljak, da li će istarski seljak, međimurski nije bitno iskoristiti tu skupu hranu to ćemo vidjeti. Ja to ne znam. Ali ako propustimo ovu šansu skupe hrane, jasno hrana i nafta nisu iste, druge šanse tako skoro mi nećemo imati. Ne može se živjeti samo od potpora i malih ne znam kako ću ih nazvati predizbornim ucjenama. To može malo pomoći, ali to neće nikome puno donijeti. Prema tome, prilika je tu. Ako je iskoristimo o.k. Ako je propustimo pitanje da li će se ponovo vratiti, a razumljivo da i građaninu u jednoj Puli, Rijeci, Zagrebu, Splitu valja pomoći diferenciranom stopom PDV-a na hranu.
Hvala lijepo. Vidim da su zastupnici to uskladili i prihvatili. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Naime, kada govorimo o potporama u poljoprivredi jasno je da kroz njih možemo govoriti i o kompletnoj poljoprivrednoj politici. Naime, ovaj zakon treba podržati i ja ću ga podržati prije svega iz dva razloga. Prvo, poljoprivredni proračun je povećan za 2008. godinu. Same potpore povećali smo za 10% i jasno je da taj novac svakako treba stvoriti pretpostavke da se on što žurnije, dakle da naši proizvođači mogu podnijeti zahtjeve i da se on distribuira na teren. Drugo, ono što treba reći ovim zakonom i povećanjem potpora i u apsolutnom iznosu i proširenjem prava i korisnika i u biljnoj i stočarskoj proizvodnji. Dakle, to je svakako doprinos povećanju konkurentnosti naše poljoprivrede. Ali isto tako ti poticaji nisu u skladu sa tendencijama u poticajnoj politici potpora Europske unije. Naime, što se događa trenutno u Europskoj uniji? Dakle, u Europskoj uniji se ovi proizvodni poticaji znači po kilogramu, hektaru, po grlu itd. Znači, ti poticaji prelaze u jedinstveno plaćanje po farmi. Naime, dok mi s jedne strane imamo problem dakle i želimo maksimizirati proizvodnju, dakle želimo u svim vidovima poljoprivredne proizvodnje ostvariti što veće rezultate, što veću količinu. S druge strane Europska unija ima drugi problem, a to je problem velikih suficita u proizvodnji poljoprivrednih proizvoda. To je problem skladištenja tih proizvoda. Dakle, to su ogromne cijene, znači koje se plaćaju jer Europska unija u proizvodnji hrane ima veliki proizvodni suficit. Hrana se drži u skladištima prije svega da se ne bi destabiliziralo tržište, da se ne bi remetili tržni redovi i da bi se očuvala razina cijene i profit proizvođača. Prema tome, Europska unija možemo reći u ovom trenutku ima jedan drugi problem u odnosu na naš i zato je važno da upravo iskoristimo maksimalno ovo vrijeme dok ne uđemo u Europsku uniju, da povećamo potporu i da na taj način damo još jedan dodatni support poljoprivrednoj proizvodnji da naši proizvođači danas, sutra na zajedničkom tržištu Europske unije budu što snažniji, dakle i da budu što konkurentniji. Ono što u Europskoj uniji se događa, dakle ne potiče se više da bi se maksimizirala količina proizvodnje. Ali se s druge strane daju uvjeti na potpore. Znači, i dobrobit životinja, i ekologija i visoki standardi i kvalitete postaju uvjeti da bi se te potpore uopće isplaćivale. A u pozadini svega treba gledati poziciju Europske unije u odnosu prema trećim zemljama i tržištima trećih zemalja gdje se na taj način visokim standardima kvalitete žele boriti protiv konkurencije, vrlo često nelojalne, jer u poljoprivrednim velesilama uzmimo samo Brazil pitanje je što imaju ti ljudi, što imaju ti zaposlenici, kakva su uopće socijalna davanja, u kakvim uvjetima ti ljudi rade. I jasno je da kad se gleda u odnosu Europske unije prema trećim zemljama da se može govoriti i o nekom obliku nelojalne konkurencije. Uzmimo samo za primjer ekološku poljoprivredu. Dakle, ekološka poljoprivreda i njen trend nije nastao samo zbog zahtjeva potrošača i zbog visoke svijesti potrošača o tome što znači organska hrana, što znači hrana znači proizvedena uz minimalnu primjenu sredstava zaštite, minimalno procesirana hrana. Dakle, njene nutritivne vrijednosti itd., već isto tako na razvoj ekološke proizvodnje utjecala je i činjenica da su neke zemlje u Europskoj uniji zbog maksimiziranja profita maksimalno iskoristile svoje poljoprivredne resurse, prije svega zemlju i da nemaju kud više i da moraju jednostavno težiti jednoj ravnoteži s prirodom, da moraju ići prema toj ekološkoj poljoprivredi i da moraju ići ka održivoj poljoprivrednoj proizvodnji. Dakle, upravo u zemljama gdje je najviša i najintenzivnija poljoprivredna proizvodnja bila, gdje se najviše narušio okoliš, tu je otprilike i najjača tendencija za ekološkom proizvodnjom. Također u tom kontekstu zanimljiva je i činjenica da neke zemlje Europske unije čak i potiču neobrađeno poljoprivredno zemljište iz jednog jedinog razloga, da bi se ta zemlja stabilizirala, da bi se odmorila, dakle i da bi ta njezina iscrpljenost, znači dovela se u ravnotežu. Mi smo znači u jednoj drugoj poziciji, mi moramo maksimalno povećavati proizvodnju i isto tako koristiti ovo vrijeme i koristiti ovaj proračun, znači povećavati potpore kako bi što konkurentnije ušli u Europsku uniju i kako bi u Europsku uniju, znači naši proizvođači mogli se lakše nositi sa konkurencijom. Posebno ono što je važno u ovom zakonu, to je tehnologija dobivanja kapitalnih potpora. Mislim da su kapitalne potpore upravo najviše donijele doprinos strukturnim reformama u poljoprivredi jer je na taj način više novca odlazilo u opremu, u strojeve, u navodnjavanje, u izgradnju farmi, dakle u intenzivnu proizvodnju koja našim proizvođačima stvara i veći dohodak i veću konkurentnost. Treba kazati da tri, četiri godine provođenja programa podizanja trajnih nasada, izgradnje stočarskih farmi itd. gdje smo također povećali potpore i razradili cijelu jednu strukturu poticaja, znači da je itekako to doprinos strukturnim reformama, ali i visoko dohodovnijoj proizvodnji. Ovaj zakon na tragu je dodatnih povećanja potpora u tom smislu i svakako ga treba podržati. Zašto su još važne za nas strukturne reforme i zašto je važno povećanje proizvodnje? Naime, mi se nalazimo trenutno u sustavu pregovora s Europskom unijom i jasno je da ćemo o proizvodnim kvotama i o plafonima potpore pregovarati na osnovi nekakvih statističkih referentnih razdoblja, znači gdje će se snimati proizvodnja iz 3, 4, 5 godina, ovisno kako se izborimo i na osnovi te proizvodnje ćemo stvarati svoje pregovaračke pozicije i tražiti i proizvodne kvote, ne znam od vinove loze, proizvodnje mesa, mlijeka itd. Dakle, ovi poticaju su dobrodošli i evo, sve pohvale Ministarstvu poljoprivrede i što su se izborili za snažniji proračun, ali i što su, evo na vrijeme i mislim da će naši proizvođači uspjeti do kraja godine izrealizirati svoja prava. Također, mislim da povećanje potpora i poticaja u ovoj situaciji, dakle kada je i globalno tržište izloženo drastičnom poskupljenju hrane. Znači, sigurno da je to jedna i neizravna, jedna posredna mjera ublažavanja posljedica poskupljenja, ne samo hrane za ljude, nego i hrane za životinje, dakle stočarske proizvodnje. I na kraju ću kazati, znači podupirem ovaj zakon i na neki način dajem poticaj i neka Ministarstvo poljoprivrede maksimalno ubrza aktivnosti na uspostavi agencije za plaćanja koja će kontrolirati isplatu i realizaciju poticaja, ali koja je i preduvjet da bi uopće mogli participirati u Europskom agrarnom fondu. Naime, isto tako možda za ilustraciju treba kazati što znači poticajna politika? Naime, zemlje koje su ušle u Europsku uniju, njih 10 tranzicijskih, dakle 2004. godine nisu dobile onu razinu poticaja koju dobivaju stare zemlje i to iz jednog jedinog razloga da se ne bi uspavale i da se ne bi zaustavile strukturne reforme. Dakle, to je bila jedna i politika Europske unije, znači jer opet nije ni dobro imati prevelike poticaje koji onda, jasno na neki način ne motiviraju dovoljno naše poljoprivredne proizvođače da upravo to idu prema visoko dohodovnijim i konkurentnijim proizvodnjama. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavio uvaženi kolega zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Zakon o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu je donese u srpnju 2002. godine i njegove pripadajuće izmjene i dopune predstavljaju osnovni pravni okvir na temelju kojega Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja nastavlja operativno provoditi reformu poljoprivredne politike. U sklopu najnovijih priprema za članstvo u Europskoj uniji, ministarstvo je iniciralo aktivnosti za sve obuhvatniju izmjenu zakona čija je izrada u tijeku, a koja bi trebala pripremiti poljoprivredu za postupan i bezbolniji prelazak na zakonodavstvo zajedničke poljoprivredne politike u sljedećem razdoblju. Međutim, programom Vlade Republike Hrvatske za mandat 2008./2011. godine te drugim novim zakonskim propisima stvoren je okvir kojemu postojeće odredbe zakona trebaju hitno prilagoditi. Iz inspekcijske prakse, iz prakse Europske unije proizlazi da je prestroga odredba članka 3. kojem korisnik državne potpore može podnijeti novi zahtjev za stjecanje prava na državnu potporu tek po proteku 2 godine računajući od dana konačnosti rješenja kojim poljoprivredni inspektor rješenjem naređuje korisniku povrat sredstava, stoga se predlaže smanjenje tog roka na jednu godinu. Vlada Republike Hrvatske je donijela uredbu o Izmjeni Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu kojom je produžila rok za jednu godinu svim obiteljskim gospodarstvima da pri podnošenju zahtjeva za poticanje moraju dokazati da su upisani u registar obveznika poreza na dohodak pri poreznoj upravi prema propisima o porezu na dohodak. Kako je još uvijek većina obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava izvan sustava poreza na dohodak, slična je odredba ugrađena i u ovaj zakon s dodatnim produljenjem od još jedne godine, odnosno do 1. siječnja 2010. godine. U drugoj skupini modela dohodovne potpore mijenja se i osnovica za isplatu potpore te se umjesto dosadašnjeg prava od 5 tisuća kuna po gospodarstvu dohodovna potpora dodjeljuje po nositelju ili po članu, s tim da maksimalni iznos potpore po gospodarstvu može iznositi do najviše 10 tisuća kuna. Takva se odredba predlaže da bi se izbjegla praksa na terenu gdje su se događala cijepanja nekomercionalnih gospodarstava sa ciljem ostvarenja što veće potpore. U ovu skupinu modela potpore dohotku uvodi se i nova skupina nosioca prava na dohodovnu potporu. To su članovi poljoprivrednog gospodarstva sa više od 65 godina starosti koji ne ostvaruju prihode niti po kojoj osnovi. Naime, program Vlade predviđa uvođenje državne potpore za starije osobe bez ikakvih primanja pa je namjera ovog zakona iznaći rješenje za takva članove nekomercionalnih poljoprivrednih gospodarstava koji su jedni od socijalno najugroženijih kategorija stanovništva. Mijenja se dodatak 3 kojim se propisuje smanjenje minimalnih poticajnih količina. Donošenjem zakona proširuje se obuhvat prava na državnu potporu u poljoprivredu sukladno programu Vlade na korisnika s manjim resursima nego do sada. Za provedbu ovog zakona nisu potrebna dodatna sredstva već će se isti provoditi preraspodjelom već odobrenih sredstava državnog proračuna za 2008. godinu unutar razdjela nadležnog ministarstva. Podržati ću ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavila uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, zastupnice i zastupnici. Evo iskoristit ću priliku na početku svog izlaganja demantirati gospodina Kajina koji je iskoristio povredu Poslovnika da bi istaknuo da je ovaj zakon posljedica političke ucjene. Ja moram da je ovaj zakon posljedica političkog dogovora i to mudrih političara, jer jadna bi bila ona država koja bi imala nerazumne političare, političare koji ne bi brinuli o opstanku hrvatskog sela i razvoju ruralnog prostora. Dakle, jedina intencija ovog zakona jest provoditi ciljeve Zakona o poljoprivredi i poljoprivredne politike u Republici Hrvatskoj, a to znači da doista trebamo sačuvati 100 tisuća obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava koja se danas nalaze u upisniku i koja primaju različite vrste poticaja. Isto tako, smatram a i to je naravno i stav Hrvatske seljačke stranke, da je važno sa različitim mjerama u poljoprivredi doprinijeti očuvanju ruralnog prostora i stvoriti uvjete da hrvatska poljoprivreda bude konkurentna na domaćem i na stranom tržištu. Svjedoci smo da u tom području postoje veliki izazovi, veliki problemi i da se i Europska unija ovog trenutka na neki način dvoumi oko zajedničke poljoprivredne politike i u tom dijelu nije ni čudno da oni izdvajaju velika financijska sredstva iz svog proračuna upravo za razvoj poljoprivrede, za potpore i za razvoj ruralnog prostora. Spomenula sam već u prethodnim javljanjima da 30% proračuna Europske unije odlazi na poljoprivredu. Činjenica je da smo mi napravili veliki iskorak kad smo povećali proračun za Ministarstvo poljoprivrede za 30% u odnosu na prethodne godine. On sada iznosi 4 i pol milijarde kuna i kad se tom dodaju razne mjere u drugim ministarstvima koji se odnose na pomoć u razvoju ruralnog prostora, to je 6 milijardi kuna. Ali ako uzmemo u obzir da državni proračun Republike Hrvatske o kojem se jučer ovdje raspravljalo iznosi 130 milijardi kuna, onda bi ja svakako voljela da i ovih 6 milijardi polako počne rasti sukladno standardima Europske unije na koje se toliko često pozivamo pa da dođemo možda do 30 milijardi za hrvatsku poljoprivredu, jer to sigurno ne bi bio bačen novac. Svjedoci smo da u drugim zemljama Europske unije pa i tu kod naših susjeda, ljudi koji čuvaju ruralni prostor dobivaju novac da bi živjeli na tom prostoru, da bi ga sačuvali, da bi sačuvali svoju autohtonu arhitekturu, da bi sačuvali poljoprivredno zemljište, a ne da ono obraste, ali isto tako da bi proizvodili specifične proizvode njihove regije odnosno njihovog podneblja. To jest intencija ovih izmjena i dopuna, no ja naravno očekujem da će Ministarstvo poljoprivrede ovaj problem ustvari riješiti cjelovito. Svakako dakle da se donese potpuno novi Zakon o potporama u poljoprivredi. Mislim da je izuzetno dobro što se išlo na poticanje po jednom hektaru, po jednom grlu jer mislim da je to doista važno za sva naša obiteljska gospodarstva. No, ono što također moram reći i složit se sa nekim mojim prethodnicima, očekujem da se uspostavi gornji limit za velika trgovačka društva, za one koji ustvari danas koriste oko 17,5% poticaja u poljoprivredi, a to su veliki proizvođači. Isto tako, moram se složiti i sa onima koji su ovdje apelirali, a ja sam o tom govorila kroz nekoliko rasprava posebno kad je bilo riječi o izvješću Hrvatske banke za obnovu i razvoj, da se zalažem da subvencioniranje kamate za kreditiranje poduzetništva i poljoprivrednika ide samo onima koji se doista ne bave uvozom i ne rade konkurenciju domaćoj poljoprivrednoj proizvodnji. Pa u tom smislu i evo vas ministre molim da učinite dodatne napore da se ta jedna praksa koja u Hrvatskoj postoji da i uvoznici dobivaju subvencioniranu kamatu za uvoz poljoprivrednih proizvoda, da se ta praksa ukine zato što mislim da je ona izuzetno loša i štetna. Isto tako, ako se prisjetimo onog slučaja nesretne krave Šane iz Ivankova koja je proglašena ludom da bi pojedini uvoznici mogli iz mesne industrije naravno uvesti nekvalitetno meso, a onda opet kravu rehabilitirati i reći da ipak nije bila luda. Za takve bih ja isto uvela posebne mjere, jer oni sigurno ne doprinose razvoju hrvatske poljoprivrede već upravo suprotnom, a isto tako nabijaju nam lošu reputaciju i stavljaju loše etikete. A Hrvatska to sigurno ne zaslužuje, Hrvatska zaslužuje puno više i puno bolje jer smo mala zemlja sa relativno dobro očuvanim prostorom. Mi još uvijek imamo tradicijsku proizvodnju, trudimo se kroz različite mjere sačuvati naše autohtono sjeme i naše autohtone sorte i zbog toga i pozdravljam što u ovom zakonu postoji odredba o poticanju ekološke proizvodnje. U svakom slučaju, moj prijedlog bi bio da se kroz cjeloviti zakon kad će se donositi uvede i poticanje nadzora i certifikacije u ekološkoj proizvodnji, jer mislim da će to bitno stimulirati poljoprivredne proizvođače upravo za takvu vrstu proizvodnje. Politika HSS-a ugrađena je u politiku ove Vlade i ovim se izmjenama ponovo proširuje broj korisnika poticaja, on će omogućiti da mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva doista dobiju jednu stimulaciju za daljnje bavljenje poljoprivredom, ali i za ostanak na hrvatskom selu. Oni su nama interesantni ne samo zato što čuvaju prostor, nego zato što proizvode hranu. Mi tu hranu možemo narodskim žargonom zvati zdrava hrana jer ona to doista jest i ja bih voljela da takav tretman ima i na tržištu poljoprivrednih proizvoda i da ostvari puno bolju cijenu nego što je ima danas. Prema mojim informacijama evo u ovih 6 mjeseci Ministarstvo poljoprivrede isplatilo je poljoprivrednih proizvođačima sve zaostatke koji se odnose na poticaje i to iznosi oko 2,2 milijardi kuna što jest izuzetno velik novac, ali mislim da su to i poljoprivredni proizvođači očekivali, jer je logično da ne mogu ići ni u proljetnu niti u jesensku sjetvu ako nemaju i to potporu države koja im je i zakonom omogućena. Svakako pozdravljam i politiku ministarstva da će se ubuduće poticaj isplaćivati na vrijeme i isto tako u iznosu koji je zagarantiran, jer mislim da je to jedini način da stvarno poljoprivredna proizvodnja u Hrvatskoj krene jednom uzlaznom putanjom. Naravno da rak-rana hrvatske poljoprivrede je poljoprivredno zemljište, mi ćemo ovih dana raspravljati i o novom Zakonu o poljoprivrednom zemljištu koji stvarno donosi velike novine i u tom području mislim da treba uvesti veliki red, da se sa državnim zemljištem počne raspolagati puno efikasnije, ali i poštenije nego što smo to navikli gledati u našim hrvatskim prilikama. Isto tako smatram da treba zemljište u privatnom vlasništvu usmjeriti prema okrupnjavanju i treba spriječiti trajni gubitak poljoprivrednog zemljišta da ga se prenamjenjuje u građevinsko zemljište o čemu je također ovdje u ovoj dvorani bilo već riječi. Također želim istaknuti i ovaj dio koji se odnosi na dohodovnu potporu, ja mislim da je to jako dobro. Svjedoci smo da danas stvarno neki poljoprivrednici, ljudi koji žive na selu, žive od 300, 400, 500 kuna, ja se zalažem za uvođenje minimalne mirovine, možemo je zvati minimalna mirovina, nacionalna mirovina i prema koalicijskom sporazumu taj zakon će doći u proceduru. Dohodovna potpora je ipak nešto drugo, ali sigurno da je dobar instrument koji i sad ovim povećanjem sa 5 na 10 tisuća kuna doprinosi da se komercijalna gospodarstva, odnosno ne komercijalna gospodarstva ne cijepaju nego da ostanu i da ostvare što veću potporu, a isto tako milim da je to važno za upravo one koji su stariji od 65 godina, koji ne ostvaruju prihode niti po kojoj osnovi. Također želim istaknuti i to da evo ovaj koncept zakona o kojem danas raspravljamo Zakona o potporama u poljoprivredi, Zakona o poljoprivrednom zemljištu, ali moram reći i tržnog reda koje je nedavno doneseno Vladi i Zakona o skladišnici koje ćemo uputiti, jest jedan novi koncept, puno efikasniji, puno bolji koncept razvoja hrvatske poljoprivrede. Mislim da je na svima nama bez obzira kojoj političkoj opciji pripadamo, da doprinesemo opstanku hrvatskih sela, jer znamo da veliki broj hrvatskih sela umire, da mnogo mladih ljudi odlazi u gradove ili trbuhom za kruhom, ili se školovati za bilo koje zanimanje samo kako ne bi ostali na selu. Hrvatskom selu treba osigurati uvjete kakvi su u gradu, treba im osigurati komunalnu infrastrukturu, vodovod, kanalizaciju, ceste, društvenu infrastrukturu, vrtiće, jaslice, škole i sa ovim proračunom Ministarstva poljoprivrede sa zakonima koje sam nabrojala i sa proračunom Vlade Republike Hrvatske mi smo krenuli u taj jedan zahtjevan proces preporoda hrvatskog sela, no sigurno da će za to trebati veliki napori i još puno, puno više, ali sigurno da za to treba i politička podrška, dakle ne samo odluka vladajuće koalicije, nego politička podrška svih onih koji imaju na srcu hrvatsko selo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Za repliku se javila uvažena zastupnica Zdenka Čunhil. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Moram reći da se slažem sa kolegicom u jednom, da je donošenje zakona ovdje dogovor politike, ali svaki zakon mora bazirati na struci i ukoliko ne bazira na struci onda je to katastrofa po taj zakon. No nisam se javila zbog toga, već sam se javila upravo zbog toga što kolegica s jedne strane govori o konkurentnosti poljoprivrede, a želi to postići ruralnim mjerama. Mi moramo kada govorimo o konkurentnosti poljoprivrede govoriti o proizvodnji u poljoprivredi, o troškovima, odnosno kalkulacijama u proizvodnji što će nas to koštati i kako određenu proizvodnju stvoriti što konkurentnijom. Kada govorimo o ruralnom razvoju, onda, odnosno o ruralnim mjerama, one će dovesti do razvoja ruralnog prostora, a onda zajedno s jedne strane kvalitetna, konkurentna proizvodnja s druge strane ruralne mjere koje razvijaju ruralni prostor moraju upravo dati dobrobit življenja na selu, odnosno kao krajnji rezultat, dohodak, pa onda dobrobit žitelja na selu. Nikako ne možemo brkati te dvije stvari, jedno je poljoprivredna proizvodnja, jedno je konkurentnost te proizvodnje, jedno je tržište, a drugo je ruralni prostor i ruralne mjere, ali cilj je svakako i jednoga i drugoga postići ovo što sam rekla i mislim bilo bi dobro da na taj način tome pristupimo, jer vjerujete nikada ne bude od naše poljoprivrede ništa, ako ćemo nastojati samo zadržati onaj ruralni segment ne vodeći računa o proizvodnjama. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Petir. Izvolite.
Pa ovdje i upravo jest o zakonu koji doprinosi poticanje poljoprivredne proizvodnje i osiguravanju konkurentnosti te poljoprivredne proizvodnje na domaćem i na stranom tržištu. Ja sam spomenula da je i europska poljoprivreda konkurentnija od Hrvatske, zbog toga što je Europa prepoznala da treba ulagati financijska sredstva u svoju poljoprivrednu proizvodnju i kroz različite mjere učiniti je naravno konkurentnom. Za to je potreban novac. Mi ovdje koristimo pristup od odozdo prema gore i odozgo prema dolje, što ne obuhvaća samo mjere ruralnog razvoja, nego i obuhvaća one mjere koje trebaju hrvatsku poljoprivredu učiniti konkurentnom. A kako ćemo to učiniti? Pa naravno da je ovo jedan od zakona koji tome doprinosi i da smo prošli tjedan raspravljali u ovom Saboru o autohtonim proizvodima, o njihovoj marketinškoj pripremi i da sve ono što se radi, radi se na način da ne idemo samo na golu poljoprivrednu proizvodnju, već da stvorimo instrumente i mehanizme kako ćemo tog poljoprivrednog proizvoda od neke sirovine stvoriti konačni proizvod koji će na tržištu ostvariti bolju platežnu moć. Za to je naravno potreban cijeli jedan lanac, za to je potrebno uključiti i prehrambeno-prerađivačku industriju i koliko znam Vlada Republike Hrvatske je, mislim prekjučer na svojoj sjednici i otvorila natječaj, gdje će se stimulirati poljoprivredno-prerađivačka industrija u tom dijelu koja će se povezivati sa poljoprivrednim proizvođačima i koja će naravno plasirati gotove proizvode na tržište. Pa ne možete reći da jedna od konkretnih mjera nije i to što je Ministarstvo poljoprivrede i Vlada Republike Hrvatske donijela odluku o interventnoj mjeri poljoprivrednicima i ribarima kada je riječ o cijeni plavog dizela i o subvenciji koja će također biti kroz proračun, odnosno već jučer rebalansom proračuna, jest utvrđena, a koja će pomoći ne samo ribarima i poljoprivrednicima da opstanu, nego da imaju taj jedan dodatak koji će njihovu proizvodnju učiniti konkurentnijom.
Hvala. Dalje za raspravu se javio uvaženi zastupnik Deneš Šoja. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, cijenjeni ministre, kolegice i kolege. Dozvolite mi da se i ja uključim sa nekoliko rečenica, s obzirom da su se ovdje javljali sa područja Srijema, Slavonije, pa neka se čuje nešto i o Baranji vezano za ovu problematiku i da malo ukažem na nekoliko podataka, kako u tom kontekstu vidimo mi taj problem. Ne bih htio ponavljati ništa što je kolega iz Vukovarsko-srijemske županije vrlo lijepo izložio vezano za stanje u našim selima. No, međutim, mislim da određenih pomaka ima i mi se zato zalažemo da ih bude i više. Naime, grube kalkulacije pokazuju da egzistenciju što se tiče obrade poljoprivrednih površina ispod 50 hektara teško je zamislivo u današnjim prilikama. I to je vjerojatno i realnost. Međutim, ima i određenih drugih kalkulacija koje su stvarno i upitne, jer neki su izveli računicu pa su rekli da sa 100 hektara kvalitetne oranice koja se obrađuje i postižu se dobri rezultati, naravno pod uvjetom da nema elementarne nepogode, može se ostvariti prihod približno ili isti koliko mi ovdje kao zastupnici ostvarujemo u ovom klupama. Ja sam tada razmišljajući o tome rekao i sada kažem, da se bilo kome od nas iz ruralnih sredina ponudi 100 hektara i mehanizacija vjerujem da nitko od nas to ipak ne bi zamijenio za ove klupe, možda neki bi ali vjerujem da ne bi. U tom kontekstu dozvolite mi da samo sasvim konkretno kažem nekoliko podataka vezano za područje Baranje. Baranja je bogata oraničnim površinama negdje oko 65 tisuća hektara, to nije mala površina, i ona je bila specifična što se tiče strukture vlasništva u predratnim godinama i ona je i još za sada pomalo ostala takva. Naime, dok je odnos tadašnjeg društvenog, odnosno društvenog odnosno državnog i privatnog u Hrvatskoj bilo 70, negdje 72% u korist privatnog i 28 državnog u Baranji je taj odnos bio suprotan 70 i nekoliko posto je bilo, uglavnom Belje i Hrvatske šume, odnosno šumarije i zadruge, a dok 20 i nekoliko posto je privatni sektor. Što znači negdje cca. 40 tisuća hektara je bilo oraničnih površina u državnom, odnosno društvenom a sada državnom vlasništvu. Lokalne zajednice su sukladno zakonskim propisima napravile svoje programe raspolaganja sa tim površinama i s obzirom na odredbe zakona programi su predvidjeli određene površine, daleko najveće za koncesiju, nešto za prodaju cca. 20% to je i realizirano dobrim dijelom, nešto zakupa, ne male površine i za povrat, onima kojima je 45. i šeste oduzeto iznad naksimuma. I konačno neki mali postotak za razvoj naselja. Ovdje bi imao jednu malu samo opasku ove površine za razvoj naselja i za povrat, kada budemo raspravljali o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, možda bi neke korekcije trebalo tamo predvidjeti jer ovo je raspolaganje samo na kratki rok na godinu dana i mislim da to što se tiče obrade zemljišta nije i najsretnije rješenje. Problem je trenutno u tome da za sva ona domaćinstva koja nemaju 50 hektara znači manje, u našim selima kako osigurati egzistenciju solidnu. Prema tome, izlaz samo vidimo u sljedećem, da se u ta područja ruralna ulaže, da se stvori infrastruktura kako bi mogli prihvatiti odnosno razvijati tercijalne i uslužne djelatnosti i tu naći izvor za egzistenciju uz svoje možda male okućnice a to pretpostavlja izgraditi od nogostupa preko prometnica vodovodne mreže, plina, kanalizacije, sanacije kulturnih dobara itd., kompletno kako bi lovni ribolovni vinski i ostali oblici turizma mogli se razvijati na tim bogatim resursima kojima raspolaže Baranja pa i neka druga područja na ruralnom dijelu naše republike. U tom pogledu ja moram ovdje istači da iz ovih prihoda lokalne zajednice, konkretno i na primjeru u općini gdje sam ja načelnik, gdje ima u toj koncesiji preko 7 tisuća hektara zemlje, znači najveće površine se nalaze, plaća se koncesija po hektaru 330 kuna, to nije niti jedna četvrtina od tržišne cijene i tih 330 kuna dijeli se između proračuna države i proračuna općine, to znači 165 kuna po hektaru. I sada uzmite ako možete imati predstavu šta znači 7, 7,5 tisuća hektara a prihod je negdje 700, 800 tisuća. Sa tim sredstvima sve ovo što sam ovdje nabrojio ovdje je nemoguće napraviti. No, ali s obzirom na ovu situaciju mi ipak pozdravljamo i cijenimo to što je Belje danas i u posljednjih dvije godine u sustavu Agrokora uložilo veliki napor, uložili su velika sredstva u modernizaciju poljoprivredne proizvodnje kao i u prerađivačke kapacitete i očekujemo od toga i određene efekte, naravno što se tiče novih radnih mjesta to je relativno mali broj. Ali zato za izgradnju ove infrastrukture o kojoj sam govorio sve baranjske općine u posljednjih 5, 6 godina naišle su na određeno razumijevanje Vlade i određenih ministarstava i tu je zaista napravljen značajan iskorak, međutim, on još nije dovoljan. I ja ne da mislim nego sam uvjeren da ćemo to nastaviti, ta ulaganja u naše resurse i na takav način osigurati tamo određena radna mjesta i egzistenciju svima onima koji ne raspolažu sa 50 hektara. I s obzirom na sadržaj ovoga zakona koji o tome nisam posebno govorio, ali na ove socijalne aspekte koji su ovdje istaknuti oni će ublažiti na određeni način situaciju, neće dati definitivno rješenje. Iz toga razloga ja to apsolutno podržavam. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Idući se za raspravu prijavio gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre, cijenjene zastupnice i zastupnici, kolege. Dozvolite da konstatiram da Prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu s Konačnim prijedlogom zakona, premda ovo šumarstvo neće onda stajati ali stoji ovdje, kada se taj zakon pročita vidljivo ukazuje da taj zakon je upravo i produkt koalicijskog sporazuma vladajućih stranki, to je ovdje i konstatirala i kolegica zastupnica, a ne usuglašavanja potpora prema modelu koji ima Europska unija. Kod nas ovaj zakon ide na povećanje broja korisnika poticaja kao rezultat smanjenja cenzusa hektara grla stoke što je sa gledišta pravednosti bi trebalo biti ispravno. Međutim u isto vrijeme Europa ide na potporu okrupnjenim gospodarstvima sa većim brojem hektara i grla stoke. S obzirom da je ovaj zakon koji se nudi stvar koalicijskih partnera i dogovora njihovog moramo reći da bez obzira što je on sigurno poticajan za većinu djelatnika odnosno ljudi koji se bave poljoprivredom, koji imaju male posjede međutim isto to moramo reći da on ne rješava bit problema. A koji je bit problema? Pa bit problema, ovdje je već istaknuto i od kolegice Čuhnil, to je sigurno povećanje proizvodnje u poljoprivredi i spremnost te iste poljoprivrede da se ravnopravno postavi prema zajedničkoj poljoprivrednoj politici Europske unije. To znači da nije dobro da mi razvrstavamo proizvođače na male i velike nego na ekonomski uspješne ili ekonomski neuspješne. One koje, oni koji mogu ponuditi tonu pšenicu ili kilogram žive vage proizveden tako da bi bio konkurentan europskom proizvodu to je dobar proizvođač i takve mi proizvođače trebamo da bi mogli se ravnopravno nositi i sa europskom poljoprivredom. Da bi bili ravnopravni i mogli sudjelovati u zajedničkoj poljoprivrednoj politici Europe vremena za usaglašavanje nažalost je sve manje. Premda nam smo čuli i premijer je govorio da smo ispunili i dostavili sve, sva mjerila potrebna za otvaranje svih poglavlja, pregovora o pristupu Europskoj uniji ovaj zakon to sigurno negira jer se ovim zakonom o potporama koje su u Europi drugačije ne vjerujem da ćemo moći voditi ravnopravne pregovore. Postavljeno u Europi je da se plaća po hektaru odnosno po gospodarstvu a vidite čemu mi ovdje težimo. Nažalost kod nas se u Zakonu o potporama miješa i socijalna nota koja bi trebala da se rješava kroz socijalne programe usmjerene prema selu i staračkim domaćinstvima. Stanovništvo na selu je sve starije, a posjedi su maleni i zato se moramo otvoreno i točno postaviti prema tom problemu. Mislim da je najgore što su rješenja za taj problem socijale što se nude i putem ovoga zakona. Članove ovih ekonomski neisplativih domaćinstava treba obuhvatiti drugim oblicima zbrinjavanja. Također oni bi trebali biti stimulirani da se udružuju putem asocijacija koje organiziraju proizvodnju. To su zadruge, kooperacije. Te da na taj način i realiziraju potpore. Jer traženje potpore za jedan hektar odnosno jednog grla nema svoje opravdanosti. Administriranje, velik, znamo da su u velikoj mjeri to upravo i staračka domaćinstva koja često puta upravo taj svoj hektar i daju u napolici, napolicu da netko drugi im obrađuje. Prema tome trebalo bi na neki način ih organizirati da se dobe tu potporu ali ne da oni budu ti koji će sve to sami morati obavljati. Ono što država treba postaviti to su, o tome je gospođa Zgrebec i rekla nešto to su upravo mjerila za rajonizaciju proizvodnje na područjima koja su za to najpovoljnija i daju najveće prinose. Recimo to je Slavonija, pšenica, ječam, suncokret, uljana repica. Pa nije isto proizvoditi pšenicu u Slavoniji ili u Istri što spominje ovaj, kako se zove, gospodina Kajin. Znači da na osnovu toga uključimo sve takve površine bez obzira na njihovu veličinu i sustav potpore. Jer sa tim potporama i proizvodnjom koja se može postići na tim površinama upravo ćemo i imati proizvodnju koja će biti konkurentna europskoj. Posebno tada se neće dešavati da pojedinci dolaze do zakupa zemljišta u nekim općinama po čudnim kriterijima i prioritetima, da nema povratne informacije o proizvodnji na tim zemljištima. Obično imaju proizvodnju za koju je i najveća potpora i jedino se pojavljuju u prijavi za potporu koji obično prvi i dobijaju bez referentnih prinosa. To je upravo ono što se nama često puta dešava da imamo na papiru proizvodnju, a kad zbrajamo to na kraju žetve onda vidimo da te proizvodnje nije ni bilo. Kad već govorim o realizaciji potpora i ovih prevara sa površinama posebno mislim da nije potrebno mijenjati u članku 3. a odnosi se na članak 2. u novome odredbu vezano za stjecanje prava na državnu potporu tek po proteku dvije godine nakon prevare u vezi uzimanja potpore za površine koje nisu posijali. Pozivanje na inspekcijsku praksu koji su rezultati u vezi toga? U vezi tih inspekcija. Jel' imamo neke pokazatelje koji su ti bili koji su uhvaćeni u tome? Zatim praksu da Europska unija, Europske unije da je to prestrogo. Sada se pozivam na Europsku uniju, a cijeli zakon ustvari odudara od onoga poticaja Europske unije. I danas kada se cijela država bori protiv korupcije i kada znamo da mnogi uzimaju zemlju u zakup da bi dobili potporu koja nije zanemariva te kada nam je proizvodnja nedostatna i mala u odnosu na posijane hektare na papiru mislim da ukidanje tog, te mjere ne bi trebalo da se primjeni. Posebno primjer recimo da žetvu imamo ove godine na 136 do 140 tisuća hektara sa prosječnim prinosom 4 i po tone trebali bi imati po tome dovoljno oko 600 tisuća tona pšenice. Na to će se preko 300 milijuna potpore dati. E sad vidjet ćemo poslije ove žetve da li će se to i izvršiti i da li su svi oni koji su prijavili te potpore, da dobe potpore da li su i realizirali to? Zato mijenjanje ovoga članka i ublažavanje sankcija za prevarante po meni nema nekih konkretnih razloga jedino ako ih ne želimo potaknuti da još se to češće radi. Mislim da je korisnije povećati potporu pravim proizvođačima koji teže za što većim prinosima po hektaru i zato i više ulažu u proizvodnju i imaju veće ulazne inpute. I da bi se na kraju moram pohvaliti ovaj dio podigla razina razvijenosti poljoprivrede mijenja se i dio zakona o kapitalnim ulaganjima što je svakako za pozdraviti. Mijenjanje modela kapitalnih ulaganja svakako bi trebalo dati poticaj za uvođenje novih proizvodnji i ukupno povećanje poljoprivrede. Ako se kvalitetno pretoči ovaj dio zakona u pravilnik visina nepovratnih sredstava će se povećati u svakoj složenoj investiciji što je konačni cilj svakog proizvođača i poticaj da tu investiciju i završi i da imamo veću proizvodnju. I na kraju, ovaj zakon treba donijeti sa određenim ispravcima. Posebno govorim o ovom članku 2. ali ga uskoro treba i mijenjati prema usklađenim ciljevima zajedničke poljoprivredne politike Europske unije. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolegice i kolege. Danas u raspravama smo čuli određene stavove pojedinih regija kao i županija i ja bih mogao također govoriti u ime svoje regije ili svoje Bjelovarsko-bilogorske županije uvažavajući specifičnosti svake od sredina iz kojih dolazimo. No, u svojoj raspravi želim o predloženim Izmjenama i dopunama zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu ukazati prije svega na pozitivna nastojanja Ministarstva poljoprivrede u provođenju započetih reformi poljoprivredne politike. Osobno smatram da je ovo korak naprijed i da je ovo dobar smjer u operacionalizaciji programa hrvatske Vlade do 2011. godine koji se odnosi na državnu potporu u poljoprivredi. Zalažem se također za donošenje ovih izmjena i dopuna u hitnom postupku, jer neka rješenja i odredbe ovog propisa bi bilo dobro primijeniti već u ovoj 2008. godini. Jer svi znamo da naša sela, hrvatska sela dosta čekaju, čekaju rješenje određenih svojih problema. Stoga mislim da je potrebno hitno i brzo intervenirati i poduzeti bitne mjere i što prije uredimo i odredimo minimalno poticane količine ovim propisom mogli bismo našim proizvođačima hrane i selu u cijelosti u velikoj mjeri pomoći. Vjerujem da će dobro prihvatiti svaki naš korisnik državne potpore mogućnost predložene ovim izmjenama, prije svega da se smanji rok za podnošenje novog zahtjeva za potporu sa dvije godine na jednu godinu. Siguran sam da će ovo ukidanje ove prestroge odredbe dobro biti prihvaćeno i zbog toga je osobno i podržavam. Ukazujem ovdje i na činjenicu da je još uvijek jako puno obiteljskih naših gospodarstava koji nisu upisani u registar, odnosno nisu u sustavu PDV-a i dobra je odluka Vlade Republike Hrvatske gdje se našim domaćinstvima osigurava produženje upisa u registar obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava do 1. siječnja 2010. godine. Vjerujem da će nadležne službe, ministarstva, ali vjerujem i u angažiranje naše lokalne i regionalne samouprave dodatno se angažirati u cilju upoznavanja građana i naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava sa predloženim ovim promjenama. Vjerujem da ćemo svi učiniti ono što možemo radi očuvanja hrvatskog sela i zadržavanja mladih na selu, a ovo produženje roka upisa u registar upravo daje tu mogućnost obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima da analiziraju postojeće stanje, odrede svoje ciljeve, odrede programe i nadamo se da donesu odluku o ostanku na selu i bavljenju poljoprivrednom proizvodnjom. Posebno smatram važnom drugu skupinu modela dohodovne potpore gdje se mijenja osnovica za isplatu potpore od dosadašnjih 5000 na mogućnost davanja potpore po gospodarstvu do 10000 kuna. Uvođenje nove skupine nosioca prava na dohodovnu potporu razrješava probleme najugroženije skupine stanovništva koja je starija od 65 godina i ne ostvaruje prihode po ni jednoj drugoj osnovi. Uvjeren sam da su ove potpore namijenjene jačanju poljoprivredne proizvodnje i jačanju konkurentnosti naših poljoprivrednih proizvođača, odnosno naših seljaka, a samim tim i stvaranje preduvjeta za proizvodnju dovoljnih količina hrane za naše potrebe kao i za potrebe vjerujemo izvoza, što znači ne bismo trebali ovisiti o uvozu hrane. Ta neovisnost o proizvedenoj hrani, o dovoljnoj proizvedenoj hrani u vremenu koje je pred nama mislim da je najvažnija neovisnost od svih ostalih koje smo do sada za Republiku Hrvatsku spominjali. Da li su ove mjere dovoljne i da li je dostignut željeni cilj? Željeni cilj još nije dostignut. Mjere ovim izmjenama i dopunama se pokreću i kroz određeno vrijeme vidjet ćemo u kojoj mjeri su one dovoljne. Ako nisu vjerujem da ćemo ih dorađivati, dograđivati i poboljšavati. Iz svega ovoga što smo danas i u raspravi čuli materija vidimo je kompleksna i složena i potrebno je sa niz novih zakona iz ovog područja naći rješenja i to po meni dugoročna rješenja koja stvaraju sigurnost kod obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava u cilju ostanka na hrvatskom selu. Jedan od takvih zakona je i već kod nas u saborskoj raspravi, u proceduri. To je Zakon o poljoprivrednom zemljištu i vjerujem da će dati odgovora na niz nejasnoća. Posebno ukazujem i na dobar model kapitalnih ulaganja koji pomaže obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, posebno onim malim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, posebno početnicima kao i onim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima koji žele proširenje proizvodnje da ostanu na selu i da se počnu baviti poljoprivrednom proizvodnjom, odnosno proizvodnjom hrane. Ovi svi spomenuti prijedlozi kao i ostali navedeni prijedlozi u ovim Izmjenama i dopunama zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu dobro su došli i dio su programa Hrvatske seljačke stranke, odnosno konkretnije preporoda hrvatskog sela, pa i između ostalog zbog svih predloženih dobrih rješenja dajem potporu ovim izmjenama i dopunama.
Hvala. Gospodin zastupnik Šimo Đurđević. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, poštovane dame i gospodo. Ne bih se želio ponavljati što su moji prethodnici u svojim raspravama iznijeli, ali želio bih nešto reći o efektima u potporama u poljoprivredi bez obzira o kojim potporama se radi, da li su potpore na zasjeve kulture, da li se radi o potporama na mlijeko, meso ili na kapitalne potpore u poljoprivredi. Ali želim reći samo to da su ako analiziramo sve prethodne godine od onog trenutka kada su te potpore uvedene želim reći direktno s terena da su te potpore donijele i dobre efekte. Npr. u mojoj Brodsko-posavskoj županiji posađeno je 410 hektara novih nasada, 40 novih farmi, obnovljena mehanizacija. I ako se opet moram vratiti unazad i konstatirati kada su prve površine poljoprivrednog zemljišta davane u zakup, mogu reći da su taj trenutak oni koji su se natjecali dobili te površine na natječaji dočekali dosta nespremni, poglavito oni koji se nisu bavili tom poljoprivrednom proizvodnjom. Imali su traktora snage 70 do 100 konja, možda eventualno jedan traktor manje konjskih snaga i nisu, moramo to priznati, u samim počecima zadovoljili i pratili sve agrotehničke i ostale mjere i stoga u samom startu nisu polučili onakve rezultate u količinama proizvedenim poljoprivrednih proizvoda koji su se očekivali, poglavito jer su poljoprivredni kombinati dakako imali dobru mehanizaciju, ali su imali i struku koja je pratila od prve one radnje, oranja od zaštite i ubiranja tj. kombajniranja na kraju i skladištenja istih roba. Mislim u tom samom početku da smo napravili i par grešaka, a po meni su greške što su na samom početku zemlju u zakup dobili oni ljudi koji se s tom granom proizvodnje nisu znali baviti, a dobili su enormno velike površine samo iz razloga toga da bi ubirali potpore. I to je uistinu bilo i mi tu sada grešku i takove greške koje su napravile županijske komisije za dodjelu poljoprivrednog zemljišta u ovom razdoblju moramo ispraviti i moramo popraviti jer nema logike da u jednoj općini npr. koja ima 2 tisuće hektara obradivih površina da će 4-5 poljoprivrednika dobije ama baš skoro sve, a oni koji se bave i proizvodnjom mlijeka i mesa imaju nedostatne veličine poljoprivrednog zemljišta da bi tu stoku prehranili i da bi kao što su naše kolege rekli i ostale u tom hrvatskom, tom slavonskom selu kako to selo ne bi ostalo na kraju krajeva pusto. I još jednu smo grešku napravili, a to je one osobe koje su bile učesnici 2. svjetskog rata a nisu imali staža, njihov staž u 2. svjetskom ratu je konstatiran i puta dva i pripisan radnom stažu u nekoj od tvornica. No međutim, one osobe koje nisu participirale u radu u određenim tvornicama, znači koje nemaju radnog staža, oni sada dobivaju opskrbninu u visini 1097 kuna i nemaju pravo na dohodovnu potporu. To nije dobro, to nije u redu. Oni ne dobivaju mirovinu, oni dobivaju opskrbninu. I ja bih molio ako je ikako moguće da i te osobe, da tu nepravdu prema njima otklonimo i da oni imaju također pravo na dohodovnu potporu koja je sada u prijedlogu ovoga zakona povećana i ja to apsolutno podržavam. Još bih upozorio na 2-3 problema, a to je izbor poljoprivrednog zemljišta. To sam i zadnji puta govorio. Moramo uprti sve snage i više tog zemljišta izmjeriti, jer po sadašnjim Državna geodetska uprava plaća 34%, općina na kojoj se izmjera vrši 33, županija po 33%, jer ako to ne učinimo nema programa raspolaganja niti jednog od četiri vida raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Drugi problem na koji nailazimo na terenu, a to je povrat. Dragi prijatelji, dame i gospodo, povrat ide izuzetno sporo, ja bih rekao nikako. Stoga moramo apelirati i ovom prigodom ja apeliram osobno, a vjerujem da imam i vašu potporu, državno odvjetništvo, uredi državne uprave da se onim obiteljima, pojedincima koji su do 31.12.1997. podnijeli zahtjev, imaju pravo na povrat, da se konačno povrat i izvrši. I dakako na ona tri druga faktora ili oblika raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, to je zakup, koncesija i prodaja. Nema raspolaganja ako se opet ne izvrši izmjera i ono što je bilo prije 20-tak dana na dnevnom redu a to je okrupnjavanje poljoprivrednih površina.- I još nešto, ponavljam se što sam izrekao i prije 20-tak dana, a to je uređenje detaljne kanalske mreže 3. i 4. reda. U mojoj Brodsko-posavskoj županiji je izvršeno svega 15%, oko 920 kilometara. Ako želimo sa 1.1.2009. dati to lokalnim općinama, gradovima i županijama na upravljanje, mi taj rok ovi tempom nećemo stići. I stoga molim maksimalnu koordinaciju između Ministarstva poljoprivrede i Hrvatskih voda, da se taj posao u jedno dogledno razumno vrijeme napravi kako bi se mogao faktor održavanja, izmoljivanja, košenja, tarupiranja itd. činiti, jer ono što su napravili prije godinu i dvije neće trebati obnavljati, održavati ove i sljedećih godina. I još bih samo na kraju ustvrdio da ću osobno podržati ove Izmjene i dopune Zakona o raspolaganju potporama u poljoprivredi. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, potpredsjednica Doma, gospođa zastupnica Željka Antunović.
Pa evo slušam pažljivo ovu raspravu pa i raspravu kolege koji je pobrojio čitav niz vrlo objektivnih i vrlo realnih problema s kojima se sreću poljoprivredni proizvođači i naša poljoprivreda. Međutim, ti neki problemi baš i nemaju previše veze sa ovim konkretnim zakonom, ali su vrlo realni problemi. I istovremeno kolega, kao i mnogi prije njega koji su podržali ove izmjene zakona, kaže da je ovo dobro i da će ovo riješiti ovaj problem. Pa upravo suprotno, sve ovo o čemu ste vi kolega govorili ili dio onoga o čemu ste govorili što ja podržavam kao vrlo realne probleme, ovaj zakon ne da neće pomoći da bi se krenulo u rješavanju tih problema, nego će još otežati stvar. Na koji način će ovaj zakon utjecati na okrupnjavanje poljoprivrednog gospodarstva? Naprotiv, utjecat će upravo suprotno. Ovaj zakon ne samo da negativno utječe na rješavanje stvarnih i objektivnih i teških problema i pojedinačnog poljoprivrednika i ukupne poljoprivrede gospodarske grane, nego je i u potpunom neskladu sa onim na što će Hrvatska sutra morati ići. Mi ustvari odgađamo suočavanje sa onim na što smo dužni kao država pripremiti poljoprivredne proizvođače. Pravimo im ovaj ustupak, ovu odgodu i na kraju kad se suočimo sa Europskom unijom, oni će biti potpuno nespremni. Država umjesto da snaži njihov položaj i njihovu spremnost, država od njih pravi invalide i to iz čistih politikanskih pobuda. Nažalost, to je suština kritike prema ovom zakonu i zato kad govorite objektivno o problemima, nemojte podržavati nešto što te probleme otežava, a ne rješava.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Šimo Đurđević.
Uvažena kolegice, ja sam dao potporu ovom prijedlogu zakona i rekao sam efekte koje je taj zakon polučio na terenu do sada i pohvalno rekao jer se krug potpora povećava i širi, a iz razloga jednog, jednog jedinog razloga da bi taj naš hrvatski seljak spremno dočekao utakmicu u Europskoj uniji, jednu tešku utakmicu koja ga čeka. Znači, da bi bio konkurentan na tom sirovom europskom tržištu, ja apsolutnu potporu dajem ovom prijedlogu i zahvaljujem i ministarstvu i Vladi što je proširila krug potpora, ali sam u kontekstu rekao one poslove koje bi trebalo požuriti odraditi. Rekao sam u svezi okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta, uređenje … [[Govornik se ne razumije.]] mreže trećeg i četvrtog reda i to je bilo to. Hvala lijepa.
To je to. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Nema je. Gubi pravo na riječ. Gospodin zastupnik potpredsjednik doma, Josip Friščić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, zasigurno ovo je jedna od tema koja u ukupnoj problematici i pitanju uređivanja područja proizvodnje hrane, ali i korištenja našeg nacionalnog prostora i resursa koje daje zemljište i sve ono što se na to nadovezuje i izaziva i potrebu, a vidim i želju za raspravom u kom pravcu i kako razvijati ovu granu, a jednako tako određuje dugoročno opredjeljenje prema našem prostoru kojega neki zovu ruralni, neki zovu seoski, ali zasigurno i jedni i drugi razumijemo se o čemu govorimo. Promatrajući ovo što reguliraju ove izmjene i dopune zakona s onim što nas čeka ili što radimo paralelno usklađivanju na putu našeg ulaska u Europsku uniju možemo iz ovih mjera iščitati jer je ovo što izmjene i dopune zakona predlažu da to nije nešto što je interventno, što je ono što bi mi znali reći vatrogasno, jednokratno, nego se zapravo uklapa u ono gdje smo mi danas u odnosu prema drugima i kuda drugi sutra streme jer nekoliko puta u raspravi je bilo istaknuto i dobro je da kada mi raspravljamo o određenim mjerama, o zakonskim prijedlozima u ovom domu da onda razmišljamo što nas to čeka sutra. Ali, jednako tako moramo gledati i pratiti što ti drugi predviđaju i na koji način zamišljaju razvoj pojedinih grana i djelatnosti, a zasigurno poljoprivreda je ona gdje i Europska unija, ali i svijet u cjelini danas promišlja kako stvoriti dostatnu proizvodnju hrane za prehranu stanovništva, ali jednako tako i socijalnu sigurnost onih koji se bave tom djelatnošću. Kada smo donosili određenu regulativu, nekoliko godina unazad u različitim sastavima Vlade i Sabora, uvijek smo u promišljanjima imali ono što je danas Europska poljoprivredna strategija, a ona je bila bazirana na višku proizvodnje, na zalihama, na punim skladištima. Danas je to jedno sasvim drugo opredjeljenje. Više tih viškova nema, više tih zaliha nema, poljoprivredna proizvodnja ili poljoprivreda je postala sirovinska osnova za jednu jednako tako značajno i važno područje i granu, to je pitanje energije i mi ćemo se vrlo brzo i u ovom domu ministarstvo i kao država u cjelini naći pred dilemom gdje napraviti granicu između onoga što iz poljoprivredne proizvodnje želim usmjeriti i opredijeliti za proizvodnju energije jer znamo da si je Europa zadala 12% energije upravo iz ovakvih izvora, Amerika 18%, mi smo tu tek na početku, ali moramo voditi računa koji je naš prvi zadatak. Po meni, naš je prvi zadatak stvaranje dovoljne količine hrane da prehranimo naše stanovništvo, da osiguramo dovoljne količine hrane za potrošnju u hrvatskom turizmu i jednako tako da kroz prerađivačku industriju stvorimo određene uvjete i proizvodnju za izvoz. Mnogi govore o tome da li smo mi konkurentni. Naš poljoprivrednik je konkurentan s ovakvim posjedom, on je konkurentan sa ovom proizvodnjom, a svim ovim mjerama mi samo njemu stvaramo uvjete da sutra bude konkurentniji jer nemojmo zaboraviti, poljoprivrednici su preživjeli i s prodanom pšenicom lanjskog roda sa kunu i 5 lipa. Ali, zaradili su oni koji su tu pšenicu izvezli, a mi danas jedemo kruh uvezene pšenice, a da nije bilo dozvole za uvoz, ne bi imali iz čega proizvoditi kruh, a neki su je uvozili čak i po 2 kune i 50 lipa. I to je ono gdje ja očekujem da će Vlada, ministarstvo predlagati mjere i voditi računa kako to izbilancirati da svojom proizvodnjom zadovoljavamo naše potrebe. Mnogi danas govore i nabacuju se da u Hrvatskoj ne znamo što se događa od 100 tisuća do milijun hektara. Ovim mjerama, ovim izmjenama i dopunama zakona mi u sustav uvodimo po mojoj procjeni između 150 i 200 tisuća hektara, to je ono što danas između 40 i 50 tisuća tih malih obiteljskih gospodarstava ima, koje su ispale zbog tri obračunske jedinice iz sustava poticaja i jako dobro ćemo znati što oni proizvode i na koji način to prenašaju u proizvodnju. Ali, što je još također važno i zašto i ovaj zakon ima svoju dugoročnost? To je zato jer mi sutra očekujemo potpore iz Europskih fondova i dobivat ćemo ih, bez obzira u odnosu na raspravu koja je ovdje bila vođena, da li će oni biti jednakog limita kao za neke druge zemlje ili možda nešto manje, ali zasigurno će biti samo za ono što ćemo moći dokazati i deklarirati da smo mi do sada također poticali. Ako mi te tisuće hektara ostavimo van sustava poticaja, te krave, tu proizvodnju mlijeka, to meso, mi to nećemo moći sutra deklarirati i dokazati da smo mi to poticali i da trebamo poticati i dalje. Na koji način, za ovo sada gdje su dileme, da li poticati proizvodnju po hektaru ili po količinama, mi još uvijek držimo količine, vjerujete mi Europa se priprema za novu strategiju. Tko je slušao prije tri dana kada Sarkozy prozivao Francusko presjedanje s Europskom unijom, onda nakon što je rekao da će uložiti napore da se sredi pitanje funkcioniranja vezano uz Europsku Ustav, odmah nakon toga je bilo rečeno pitanje nove Strategije poljoprivredne proizvodnje, jer svijet se opredjeljuje da ponovo treba svaki hektar, svaku površinu staviti u funkciju što za hranu, a ono što će za nas sutra biti dilema, koliko te hrane iskoristiti za prehranu, a koliko za proizvodnju energije. Ono što je važno i značajno, također s ovim izmjenama, to je otklanjanje nečega što je desetljećima, 50, 60 godina na ovim prostorima bilo sinonim za poljoprivrednika, jer on je ako je imao više od 10 hektara, prije 50 godina bio gulag, pa mu se uzelo. Sada na jedanput se govori da s 10 hektara se ne može živjeti. Gospodo on je preživio, on je preživio i smanje od 10 hektara, a oni koji govore da su stvorili kombinate, ti su pojeli u prošlom sastavu Vlade i kada je ova stranka bila u koalicijskom sporazumu milijarde i na kraju su opet doli na bubanj, a ovi su preživjeli. Prema tome, ti koji su preživjeli, ti znaju kako se tu preživljava i treba im pomoći. Mnogi govore da dohodovnu potporu prebacimo u socijalnu kategoriju. Taj koji je s 10 godina prije 55 godina, jer sada ima 65 za rođendan dobio prikraćenu kosu, ono što mi kažemo u Podravini, jel' nije mogel s velikom kositi, taj neće biti socijalni problem. Jer on kaže, ja sam cijeli život proizvodio hranu i sada dok više ne mogu raditi, sada me netko želi strpati u kategoriju socijalnog problema. Još imam svoje dvije, tri rali grunta pomognite mi. I upravo ovo sada povećanje s 5 na 10 tisuća po obiteljskom gospodarstvu omogućava tim ljudima da se ne moraju u 65-oj godini dijeliti domaćinstvo, rastajati da bi dobili dodatnih 5 tisuća, nego je to prihvaćeno kao realnost, to je ugrađeno u zakon i mislim da je to dobro rješenje. I ono što sam govorio o kapitalnim potporama, naš seljak, pa da ne ide u dućan, a da nema u džepu novca, a govorilo se ako je on uložio svoje novce da kupi traktor, da izgradi farmu, da kupi kombajn ili neki drugi poljoprivredni stroj, e onda bi on s tim mogao špekulirati, ako će dobiti još i kapitalnu potporu, nego potporu mora dobiti ako ode u banku, digne za sve to skupa kredit onda mu mi vraćamo. Pa da li je to normalno? Za mene nije, s druge strane ne prođe dan rasprave da ne govorimo o kreditnim zaduženjima. Pa mi smo zapravo njih tjerali, moraš dići kredit bez obzira ako imaš gotovinu da bi ti mi vratili do kroz kapitalnu potporu. I to se danas, sada i ovim prijedlogom zakona rješava. I ja vjerujem da ćemo upravo zbog ovoga, ali i sve što je već i kroz pozitivno kroz raspravu izneseno, održati ovaj zakon. I samo završno. Ovo je od primjera jednog od zakona kako se treba ponašati u predviđanju u kom pravcu i kako postavljati stvari, jer njegovo donošenje može biti odmah i primjena, jer je u ministarstvu za to su osigurana sredstva i proračunom je to predviđeno. Hvala lijepa.
Hvala. Replike. Gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Naime, potpredsjednik je govorio o odnosno postavio tezu da li hranu, da li energiju, odnosno kako to uskladiti. Upravo kada sam govorila u ime kluba Nacionalnih manjina naglasila sam da moramo dobro postaviti ciljeve, jer smatram da Hrvatska ima poljoprivredne mogućnosti, odnosno mogućnosti zemljišta da proizvede s jedne strane i dovoljno hrane, hrane čak za izvoz, a s druge strane da proizvede i dovoljno osnove sirovine opet kao hrane za proizvodnju bioenergenata, pa onda uključujući i nusprodukte tih bioenergenata. Naime, samo ako uzmemo, a neću se ovdje oslanjati na ovo što ste vi polemizirali koliko će hrane proizvodnjom doći malim gospodarstvima i da li socijala ili ne, ja uvijek smatram ne socijala, ali mirovina da, već upravo samo intenziviranjem poljoprivredne proizvodnje, da na 200 tisuća hektara proizvedemo samo tonu više pšenice koliko možemo dati tu pšenicu, da na 400 hektara dosegnemo samo proizvodnje kukuruza, dosegnemo samo proizvodnju koju smo imali, mi automatski možemo 400 tisuća toma, samo znači povećanje po hektaru za jednu tonu, proizvesti upravo onoliko koliko bi nam dalo sirovine za proizvodnju bioenergenata u transportu koliko nam propisuje Europska unija. Što znači dobro postaviti ciljeve, bazirati proizvodnju na zaista stručnim, agrotehnološkim mjerama, možemo postići takve proizvodnje koje kažem osiguravaju i izvoz hrane uz zadovoljavajuću proizvodnju bioenergenata na našim površinama, a da ne govorim o potencijalima, jer mi ovdje govorimo o milijun 200 tisuća hektara koji su sada poljoprivredne površine i odnosno oranice i vrtovi. Mi imamo 900 tisuća hektara močvara, odnosno onog tla koje nije u eksploataciji i koje su određenim investicima vrlo brzo možemo uvesti u produktivno zemljište, prema tome mislim samo dobro postaviti ciljeve. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, potpredsjednik zastupnik Josip Friščić.
Pa mislim kada je riječ o pristupu korištenja površina da se mi u načelu slažemo, ali jednako tako sam uvjeren da ćemo se morati dobro uloviti u koštac u uspostavljanju odnosa, kako gospodariti zemljištem i za koje namjene, jer o tome ćemo više kada dođe Zakon o zemljištu, kažem nama se može dogoditi, ako prepustimo da oni koji su danas napravili tvornice za proizvodnju etanola po Europi, a omogućimo im da kupe zemlju u Hrvatskoj, tamo se može govoriti da kraj svoje zemlje budemo gladni. Zapamtite što vam govorim o tome ćemo mi ovdje morati razgovarati, a kada je riječ o prinosima, onda vjerujte mi ovo je dobro, jer mi danas o govorimo o poticanjima po hektaru, jer mi smo vrlo često imali situaciju da se govori, seljak ima prinose 40 metričkih centi po hektaru pšenice, a netko drugi 60 ili 70, jer je država na različite načine. Jer nije da se i prije 30 godina nije poticalo, meni govore ljudi iz Europe, u Hrvatskoj se nekada na različite oblike za poticaj izdvajalo oko milijun eura. I kada na to dođete stvoriti ćete uvjete konkurentnosti svoje poljoprivrede a to nismo mi izračunali, to su drugi izračunali. Ali tada se to poticalo po količini. I ona je ispalo da su oni puno toga nakojbanirali, onda su još to prodali državi, pa je to bila državna rezerva, jedino kada smo došli u inventuru, onda se vidjelo da je bilo puno miševa pa su to pojeli. Ali više nitko nije vračao ono što je dobio. Prema tome, mi u poljoprivrednoj proizvodnji imamo konkurentnu proizvodnju. Jer kao župan prije nego što sam došao u ovaj dom dok su drugi ne više u krave, ne u mlijeko ja sam 92 farme otvorio i mogu vam reći sve su to farme koje imaju po 50 krava, koje ima E klasu mlijeka i sva su to i obiteljska gospodarstva koja danas govore da je njima proizvodnja isplativa, da su ušli u pravi program i koji zadovoljavaju ove naše bilance.
Druga replika, potpredsjednica Doma, gospođa zastupnica Željka Antunović.
Pa slušajući raspravu kolege Friščića pojačava mi se dilema koju imam otpočetka. Da li mi govorimo o gospodarskim mjerama, da li je ova zakon, zakon koji spada u zakone koji trebaju popraviti položaj i povećati gospodarski rast kroz sektor poljoprivredne proizvodnje, to je za mene, poljoprivreda je za mene važna gospodarska grana. Ili se radi o zakonu kojeg nije trebalo predlagati Ministarstvo poljoprivrede, nego neko možda drugo ministarstvo jer spada u neku drugu, socijalnu sferu kao što ste rekli. Slažem se ja s kolegom da ne treba proizvođači koji su poznim godinama svrstavati u socijalnu kategoriju ali te potpore ne mogu biti svrstavane i ne možemo ih stavljati zbog mnogih razloga u sferu gospodarskih potpora. Ne samo pitanje starijeg domaćinstva nego način u kojem se gospodarski potiče, gospodarskom mjerom potiče proizvodnja mlijeka, a kada imam gospodarstvo od jedne krave, od jedne mliječne krave, onda se ne može govoriti o gospodarskoj mjeri. I ja se opet slažem da farme koje se otvaraju mogu biti konkurentne ali na ovaj način sa ovim zakonom mi ne potičemo stvaranje farme, nego naprotiv potičemo nešto drugo. Nešto što nije farma, nešto što je nekonkurentno i nešto što niti će pripremiti seljake niti će doprinijeti gospodarskom rastu. I ponoviti ću nažalost ono što moram reći a to je da je ipak u pitanju čista politika, politička demagogija i odgađanje rješavanja problema, neće to biti dobro. Neće biti parni nego ćemo imati i dalje ovako rascjepkana i mala gospodarstva.
Odgovor na repliku, potpredsjednik gospodin zastupnik Josip Friščić.
Uvažena zastupnice, već danas je ovdje bilo rečeno, nama se često događa da mnogi iščitavaju ili ne iščitavaju stvari kako je negdje drugdje, a onda to prenaša ovdje i žele nam to postaviti kao nešto što je za nas ultimativno da se tako moramo ponašati. Ovdje je bilo rečeno, naš posjed je iznad 3 hektara, ja mislim da smo n a 4.6 hektara, da Italija funkcionira na 7. Kada smo krenuli s mjerama potpora i poticaja mi smo imali prosječno četiri krave po domaćinstvu. Prosjek Italije, sjeverne Italije, Slovenije i Austrije je 12, naš prosjek danas je 9, prema tome, mi smo se pomaknuli sa 4 na 9. Ovakvim mjerama smo se potaknuli. Ali ako smo u jednom trenutku krenuli destimulativno i rekli nekome tko nema 20 krava ima 5, onda na 5 ne dobiva ništa, on nikada neće doći na 20. Jer mu treba dati na ovih 5 poticaja, stimulirati sustav krava, tele, 1500 po kravi zato što proizvodi mlijeko, bez obzira što one predaju 6 tisuća litara. Onda su to mjere koje iz ovoga proizlaze. I na kraju kada promatramo, ta Europa, što ona potiče i na koji način onda jedna trećina njihovih poticaja su zapravo potpore jer su do volumena od 10 tisuća eura a to je po meni upravo ono domaćinstvo koje ima proizvodnju za samodostatnost, ali za državnu bilancu je to izuzetno značajno i važno. Jer i za nas će to biti važno, ja očekujem da će od 40 do 50 tisuća domaćinstava kroz ovu izmjenu i dopunu zakona ući nama u sustav evidencije.
Hvala. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Bila je jedna greška. Ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče, poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege. Za ovaj zakonski prijedlog slikovito ću reći da se "spustio na zemlju", i konačno uvažio hrvatsku stvarnost u domeni poljoprivrede na način da je smanjio minimalno poticajne količine s jedne strane i bitno proširio krug korisnika državnih potpora s druge strane i to prvenstveno korisnika sa manjim poljoprivrednim resursima, a takvih je, svi to jako dobro znamo u Hrvatskoj apsolutno najviše. Dobro je što još za jednu godinu u ovom zakonskom prijedlogu tj. do 1. siječnja 2010. produlje rok da se obiteljska gospodarstva upišu u registar obveznika poreza na dohodak pri poreznoj upravi a što je pretpostavka da bi uopće mogli koristiti državne poticaje. Naime, uvijek je dobro da se da dovoljno vremena, da u sustav, dakle, pod kontrolu uđe što više korisnika. Dobro je isto tako što će buduće Ministarstvo davati potpore i za one investicije koje će poljoprivrednici realizirati svojim vlastitim sredstvima, dakle, ušteđevinom a ne samo sredstvima bankovnih kredita kao što je to do sada bio slučaj. Međutim, potrebno je skrenuti pažnju i na neke stvari koje mislimo da nisu dobre. Dakle, nije dobro što se predlaže skraćivanje roka sa dvije na jednu godinu za ponovno stjecanje prava na državnu potporu onim korisnicima koji su potpore zlorabili, odnosno nisu ih koristili na zakonit način, te su temeljem rješenja poljoprivrednih inspektora morali vraćati državi. Ovo skraćivanje roka u kojem takvi korisnici nemaju pravo na korištenje državne potpore obrazlaže se praksom Europske unije. Budimo pošteni i priznajmo da sam normativno usklađenje sa europskom praksom neće i faktički popraviti hrvatsku praksu. A znamo da je hrvatska praksa i ne samo ona u poljoprivredi u velikom raskoraku sa europskom, odnosno da se u Hrvatskoj još uvijek prečesto pribjegava varanju države. Da naprosto nismo zreli za europsku praksu. Zato bi bilo dobro da ovo svojevrsno popuštanje pod navodnicima u respresivnosti dakle, da se ono ostavi za vrijeme kada će uvjeti na terenu potvrđivati da smo zaista to popuštanje i zaslužili. Ima još jedna stvar za koju mislim da nije dobra. Nije dobro ili bolje reći nije najbolje rješenje uvođenje državne potpore za članove nekomercijalnih poljoprivrednih gospodarstava starijih od 65 godina koji ne ostvaruju nikakva primanja. Naime nije dobro kroz gospodarsku djelatnost kakva nedvojbeno poljoprivreda jest rješavati socijalnu problematiku i nije dobro socijalu rješavati parcijalno. Zato ću reći da je SDP predložio bolje rješenje. Sjećate se, mi smo imali poseban zakon o tome, i to sveobuhvatnije rješenje a to je uvođenje instituta socijalne mirovine za sve hrvatske građane starije od 66 godina a ne samo one vezane za poljoprivredu. I na kraju želim reći da će sva ova predložena zakonska rješenja dakle sve ove mjere dobiti na značaju u jednom širem kontekstu a srž tog konteksta je okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta i njegovo navodnjavanje. Reći ću vam jedan interesantan podatak zapravo vrlo intrigantan podatak kao ilustraciju velike rascjepkanosti poljoprivrednih posjeda u Međimurskoj županiji odakle dolazim i gdje se zapravo duplo više stanovnika izjašnjava kao poljoprivredno stanovništvo u odnosu na prosjek Hrvatske. Dakle u Međimurju 8% od ukupnog Fonda poljoprivrednih površina otpada na međe. Dakle za veću proizvodnju, za veći izvoz nužno je potrebno daleko veća sredstva, proračunska sredstva usmjeravati za projekte okrupnjavanja zemljišta i navodnjavanja poljoprivrednog zemljišta. I samo zaključno kao Međimurka objeručke podržavam amandman Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj za uvođenje poticaja za krumpir namijenjen industrijskoj proizvodnji. Mislim da bi Međimurci kao respektabilni proizvođači krumpira i po količinama i po kvaliteti bili izuzetno zadovoljni ako se taj amandman usvoji. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ispravila bih netočan navod kolegice zastupnice koja je u svojoj raspravi rekla da nije dobro da država ide na ruku poljoprivrednicima što skraćuje dvije godine prava na poticaje i skraćuje se na godinu dana. Kolegice to nije točno. Gledajte na terenu je sasvim druga situacija. Očito ju vi dobro ne poznajete pa govorite da nije dobro. Dobro je sve. I to je točno. Sve što ide na ruku poljoprivrednicima. I sve ove mjere koje su danas, o kojima raspravljamo apsolutno idu na ruku poljoprivrednicima. Ujedno vi govorite da je poljoprivreda u toj situaciji u kojoj je. Naravno ako idemo na strože uvjete i na strože mjere onda zasigurno će biti još lošije. Iz iskustva na terenu i iz mjesta od kuda dolazim upravo su poljoprivrednici čekali skraćenje ove mjere za na godinu dana za poticaje. Hvala vam lijepa. A općine gdje ste vi na vlasti i uredi za poljoprivredu nisu dovoljno ni educirali poljoprivrednike [[Upadica: Dobro.]] Hvala.
Klub SDP-a. Petminutna rasprava gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo na početku da ponovim ono što sam rekla u ime Kluba na početku rasprave. Mi ćemo unatoč tome što su izmjene male, što izmjene neće donijeti efekte koji bio se trebali očekivati u ekonomskom smislu od potpora u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu podržati ovaj prijedlog zakona jer u sadašnjem trenutku visokih povećanja cijena reprodukcijskog materijala, cijena energenata koji zapravo i ne znamo na kojoj razini će stati i cijena usluga zaista treba nešto učiniti. Međutim kao što je najavljeno i u samom obrazloženju ovoga zakona pred nama zapravo stoji vrijeme u kojemu ćemo morati ne samo uskladiti zakonodavstvo koje se odnosi na poljoprivredu sa zakonodavstvom Europske unije nego ćemo ga morati početi i primjenjivati u praksi. Zato kao što sam upozorila nije dobro da neke stvari odgađamo a u međuvremenu ne pripremamo ljude na novine. Dakle odgoda do 2010. godine za upis u registar obveznik, poljoprivrednika obveznika poreza na dohodak zapravo neće polučiti mjeru ako u ovih dvije godine ne učinimo to da ih obrazujemo, da ih pripremamo kako trebaju voditi knjige poslovne, da im možda i omogućimo i besplatan softver, da im omogućimo i besplatno korištenje određenih agencija koji bi u prvo vrijeme vodili poslovne knjige umjesto njih. Druga stvar što se tiče samih poticaja, pred nama predstoji zapravo ogromna promjena u sustavu poticaja od ogromnog broja proizvoda koji su danas u sustavu poticaja mi ćemo u jednom prijelaznom razdoblju morati početi, krenuti ka poticaju gospodarstva. Dakle gledati kao što to radi i Europska unija je li poljoprivredno gospodarstvo se vodi na način da je ono uzorno, da ono poštuje određene propise kao što sam rekla zaštite okoliša, dobrobiti životinja i druge propise. To je za sada vrlo kratko razdoblje kada ćemo mi, u kojem ćemo mi morati zapravo usmjeriti ljude u tom smjeru i to je razdoblje kada ćemo morati osposobiti poljoprivredna gospodarstva da se, koja će se baviti poljoprivredom i od nje dobro živjeti. S druge strane treba odvojiti ovu socijalnu komponentu. Treba osigurati ljudi sa malim posjedom a koji nisu u dobu da mogu, da imaju perspektive za rad u poljoprivredi osigurati dostojne prihode kroz tzv. socijalnu ili nacionalnu mirovinu. Također smatramo da je potrebno na bolji način koristiti potpore koje se odnose na tekuću proizvodnju odnosno da one moraju biti u funkciji povećanja proizvodnje i promjene strukture proizvodnje kako bismo smanjili deficit u poljoprivrednoj proizvodnji, u vanjskotrgovinskom poslovanju da bismo možda postali i izvoznica a ne uvoznica hrane. I zadnje što mislim da je potrebno učiniti u ovom razdoblju potrebno je kroz pregovore sa Europskom unijom učiniti maksimalno da dobijemo prostora i vremena da se pripremimo za jednu jaku konkurenciju i na našem domaćem tržištu a ne samo na vanjskom tržištu. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt ministar poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvitka Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici dozvolite mi da se na kraju ove rasprave zahvalim svima na podršci prijedlogu ovoga zakona i da na početku prihvatim amandman Odbora za poljoprivredu i ribarstvo i ruralni razvoj. Nadam se da će to razveseliti uvaženu zastupnicu iz Međimurja koja je to spomenula, a vjerujem i sve one druge jer radi se o krumpiru. Dakako da smo svjesni toga i da prihvaćamo ovaj amandman i također prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstvo. Možda dvije, tri rečenice osvrta na kraju rasprave. Mislim da dakako mi smo svjesni. Ovo su izmjene koje su bile nužno potrebne, izmjene koje popravljaju određenu situaciju u postojećem zakonu. No evo, nagovješteno je i ja ponavljam. Novi Zakon o potporama moramo napraviti do kraja godine i to će biti slažem se sa mnogima koji su to istaknuli težak zakon. Jer, znate da osim Zakona o poljoprivredi kao krovnom zakonu, Zakonu o potporama u poljoprivredi je operativni zakon za sprovedbu u tom dijelu kompletne reforme poljoprivrede i potpuno svjesni toga što je pred nama, što moramo učiniti na žalost u jednom kratkom vremenu, koje su sve to prilagodbe. Bit će teško, ali vjerujem da ako ćemo svi zajedno raditi na tome i ovo je moj poziv jednom zajedničkom radu s obzirom da su i problemi koji jesu u poljoprivredi, ali i prilagodbe moramo učiniti i zbog nas samih, ali i zbog zakonodavstva Europske unije i legislative koja je tamo. Bit će potrebno puno rada u tom dijelu. Možda samo dva naglaska iz ovog dijela zakona koji su po meni bitni, a provlačili su se ovdje kroz cjelokupnu raspravu. Mislim da ove mjere koje definiramo i koje smo sproveli ja neću govoriti o ovim kratkoročnima koje su sprovođene u ovom dijelu od intervencija koje jesu do nekih poboljšanja koje smo uveli u određenim segmentima. Spomenut ću značajke ovog dijela kada govorimo o kapitalnim potporama i ovdje u ovoj izmjeni što se tiče vlastitih sredstava. Ako gledamo dugoročno mislim da smo svi svjesni i mislim da se sada svi jasno slažemo bez investicija, bez nove tehnologije u poljoprivredi nema napretka i to je ono što je princip i u ovom zakonu gdje želimo i dozvoliti sa ovim izmjenama da su i vlastita sredstva koja se ulažu mogu dobiti kapitalnu potporu moramo pripomoći u ovom dijelu sa kod složenih investicija bespovratno sa 50%, a kod jednostavnih investicija sa povratom od 40%. Mislim da je to generalni cilj, mislim da tu evo već imamo jasnih pokazatelja na terenu. Tamo gdje su napravljene nove farme, najnovija tehnologija rezultati su izvanredni i reći ću vam bolji nego što se oni ovoga trenutka postižu u Europskoj uniji. Prema tome, zasigurno se može, no međutim moramo biti svjesni da se tu treba i uložiti veliki dio sredstava. Ono što ne smijemo zaboraviti ovoga trenutka, ono što svi ističu važna nam je svaka kila hrane, važno nam je svako grlo stoke. Jer mislim da sve ovo što se događa oko nas, što se događa u svijetu govori nam da moramo iskoristiti sve resurse i tu dakako ovdje otvaramo tu mogućnost, pa i rekao bih i postavljamo stvari na jedan pravedan način. Što se tiče onih koji su na selu i koji žive na selu mislim da i oni zaslužuju punu našu brigu i mi ovdje ispravljamo jednu veliku nepravdu koja je učinjena. Prema mnogima na žalost do sada to nije bilo na bilo koji način evidentirano. Znači, jedan veliki dio poljoprivrednih proizvođača starijih od 65 godina koji nemaju nikakva primanja nisu imali nikakve mogućnosti da dobivaju bilo što od države. Na ovaj način povećanja sa 5000 na 10000 otvaramo mogućnost njima da dobe određenu potporu i smatramo da je to ispravno. Mi moramo biti svjesni, dvije mjere će se maksimalno razvijati u dijelu potpore dohotku, u dijelu direktnih plaćanja koja prema politici Europske unije ćemo morati smanjivati i morat ćemo ih transformirati na potporu na gospodarstvo, a dio mjera ruralnog razvoja koja će se maksimalno povećavati. I to je ono u kom smjeru će ići buduća poljoprivredna politika uz konstantan dio kapitalne potpore, uz konstantan dio investiranja. Ja moram reći da me veseli, a to je po meni najbolji pokazatelj da se mijenjaju stvari u odnosu na poljoprivredu i na sektor poljoprivrede. To je da financijska ustanove, banke danas drugačije gledaju na ovaj sektor. Ja ću vam otvoreno reći dugo smo o ovome gotovo banke bile su nezainteresirane za poljoprivredu. To im je bila gotovo posljednja stvar u kojoj su bile spremne na određeni način dati određena sredstva. Investiralo se svugdje drugdje. Danas se ta situacija mijenja i uz ove kapitalne potpore koje daje država, koje daje ministarstvo može se napraviti jedan dobar iskorak za buduću proizvodnju i vjerujem doći do onoga što svi želimo – povećanja proizvodnje dostatnosti za što Hrvatska zasigurno ima šansu i vjerujem da će biti vremena i za nas o kojima smo govorili kako iskoristiti svoje potencijale, nego ćemo ih stvarno iskoristiti i staviti u punu funkciju. Evo, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Obavještavamo da će se 16. sjednica Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav Sabora zakazana za 9. srpnja u 13,30 sati održati 9. srpnja u 17,00 sati u dvorani Ante Starčevića 149. Isto tako, nakon završetka ovog dijela sjednice nastavit će se sjednica Odbora za znanost predsjednika gospodina Selema. Idemo dalje. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 110. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbora za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Predstavnici predlagatelja u raspravi su prihvatili amandmane saborskih odbora. Dajem dakle na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu. Molim, uključimo se. Glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova sa 106 glasova za i 4 suzdržana.
Još ćemo raspraviti jednu točku dnevnog reda danas jer bi radili do 14,00 sati, a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitnaje, P.Z.E. br. 109 Predlagatelj zakona je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, europske integracije, financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika SDP-a i Vlada RH. Amandmani Vlade postaju sukladno članku 169. Poslovnika sastavni dio konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Predstavnik predlagatelja, državni tajnik u Ministarstvu financija Zdravko Marić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici. Evo pred vama na stolu se nalazi dakle Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju za kojeg Vlada koja ga je uputila u Sabor smatra da potpunije regulira osnivanje poslovanje, ali i prestanak rada subjekata na tržištu osiguranja. Pod tim podrazumijevamo društva za osiguranje, društva za reosiguranje, društva za posredovanje u osiguranju i reosiguranju, odnosno društva za zastupanje osiguranju na način koji omogućava učinkovitije i transparentnije poslovanje usklađeno s pravnom stečevinom Europske unije, čime će se između ostalog stvoriti i ključni preduvjeti važni za integraciju tržišta osiguranja u jedinstveno tržište zemalja članica Europske unije. Ono što bih ja rekao uvodno, dakle koji su bili osnovni i koji jesu osnovni razlozi za predlaganje Izmjena i dopuna Zakona o osiguranju. Prvo je usklađivanje sa direktivama Europskog parlamenta i vijeća od 16. studenog 2005. godine o reosiguranju kojem se izmjenjuju do tada važeće i postojeće direktive, ja tu moram napomenuti da je postojeći zakon o osiguranju i bio usvojen u Saboru u 2005. godini, međutim ove izmjene i dopune direktiva europskih su se dogodile nakon toga. Isto tako drugi važan razlog ili osnovi razlog za izmjene ovoga zakona je da su promjene koje se stavljaju unutra vezane su za stečaj i likvidaciju društva za osiguranje s ciljem transponiranja također relevantnih direktiva europskih i usklađivanje propisanih normi sa odredbama Stečajnog zakona. Također dozvolite mi da tu napomenem da su ove odredbe direktiva europskih trebale biti regulirane posebnim zakonom o stečaju i likvidaciji, međutim, društava za osiguranje naravno, ali se u međuvremenu odustalo od toga, tako da ćemo ovim jednim postojećim Zakonom o osiguranju, odnosno njegovim izmjenama i dopunama imati kompletnu sliku vezanu za stečaj i likvidaciju. Dame i gospodo, dozvolite mi, evo da vam prezentiram ukratko Izmjene i dopune Zakona o osiguranju, koje su to ključne novine i promjene u odnosu na postojeći. Prije svega, ja bih rekao jednim više ovako kronološkim redom kako u zakonu ide, a to je dakle sloboda pružanja usluga osiguranja, dakle uređuje se sloboda pružanja usluga osiguranja, mogućnosti i način obavljanja poslova osiguranja, društava za osiguranja sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, u državama članicama Europske unije, ali naravno vrijedi i princip reciprociteta. Pravne norme koje uređuju ovo područje imati će odgođen početak primjene i početi će važiti danom punopravnog članstva Republike Hrvatske u Europskoj uniji. Obzirom dakle da ovim izmjenama i dopunama predlažemo daljnju liberalizaciju ovog tržišta, svakako da je bilo važno i potrebno našem regulatornom tijelu, dakle nadzornom tijelu, a to je HANFA-i dati i propisati i dodatne ovlasti tako da će slijedom ovih izmjena HANFA dobiti dodatne ovlasti na način da može provesti dodatne mjere potrebne kada dođe do stjecanja kvalificiranog udjela društava za osiguranje u drugom društvu za osiguranje ili drugoj financijskoj instituciji, bilo sa sjedištem izvan teritorija Republike Hrvatske ili naravno kod nas. Isto tako, HANFA će po ovim izmjenama i dopunama zapravo i detaljnije razrađen postupak nadzora HANFA-e na način da HANFA dobija te veće ovlasti, ali da te ovlasti i detaljnije razrađen postupak nadzora ni u kojem slučaju neće utjecati na poslovanje subjekata nadzora, jer svakako to bi bilo krajnje kontraproduktivno. Ono što bih još rekao važno je svakako zaštita, odnosno jačanje zaštite potrošača jer se uvodi obveza informiranja ugovaratelja osiguranja koje bi za vrijeme trajanja zaključivanja ugovora o osiguranju kao i nužni sadržaj informacija radi omogućavanja zaštite ugovaratelja osiguranja i osiguranika. Konačno, ono što sam rekao i na početku, dakle vezane promjene i izmjene i dopune se vezane za način i likvidaciju i stečaj društava za osiguranje i reosiguranje, međutim ono što bi konačno još rekao je, dakle da se ovim izmjenama i dopunama detaljnije uređuje posredovanje i zastupanje. Ta pravila i način obavljanja poslova posredovanja i zastupanja osiguranja u skladu su s pravilima i standardima europskog zakonodavstva, odnosno direktivama Europske unije. Što se tiče važenja ovih izmjena i dopuna, tako i piše u prijedlogu zakona, to od 1.1.2009. godine, međutim ono što treba reći, dakle razdoblje usklađivanja za izračun granice solventnosti društava za osiguranje i društava za reosiguranje skraćeno je na 1. siječnja 2010. godine uz potpunu primjenu članaka 98. i 99. zakona. Međutim, isto tako do 31.12.2010. kod društava za posredovanje u osiguranju i reosiguranju, odnosno društava za zastupanje u osiguranju ugovorene svote od odgovornosti. Hvala lijepo.
Hvala. Odbori zakonodavstva i europske integracije, financija i državnog proračuna? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo, pred nama se nalazi još jedna u nizu zakonskih prijedloga kojima se nacionalno zakonodavstvo ovoga puta iz područja financijskih usluga, odnosno osiguranja i reosiguranja usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije. Mi iz kluba Hrvatske demokratske zajednice smatramo potrebnim naglasiti kako Vlada Republike Hrvatske, mi ovdje u Hrvatskom saboru i čitava Hrvatska po pitanju procesa našeg zakonodavstva i prilagodbe naše zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije, dakle usvajanje standarda razvijene, moderne i uljuđenje Europe zaista vozimo u petoj brzini, ako ne već i u šestoj brzini. Dakako, reći ću vam zašto to tvrdimo i zašto tako mislimo. Želim da ovi podaci koje ću iznijeti uistinu se shvate kao činjenica bez ikakvih pokušaja unošenja političkih konotacija ili ocjena jer svjesni smo mi iz Hrvatske demokratske zajednice kako su određena razdoblja političkog djelovanja mlade i demokratske Hrvatske države bila obilježena drugim prioritetima te kako su se procesi naspram Europske unije odvijali u drugačijim okolnostima, odnosno bili su u svojoj početnoj fazi. Međutim, isto tako smo svjesni kako je Vlada Republike Hrvatske tijekom proteklog mandata, ali i aktualnog mandata na vanjsko-političkom planu postigla zavidne rezultate, stoga želimo vjerovati da se s ovom konstatacijom možemo svi skupa složiti i izraziti zadovoljstvo s onim što je učinjeno. Naime, u mandatu od 2000. do 2003. godine Hrvatski sabor je usvojio ukupno 67 zakonodavnih prijedloga koji su se usklađivali sa pravnom stečevinom Europske unije. U mandatu od 2004. do 2007. ukupno 160, a u prvih 6 mjeseci ovoga mandata, zaključno sa ovom sjednicom Hrvatskog sabora biti će doneseno više od 80 zakonodavnih prijedloga s kojima se naše zakonodavstvo usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije. Dakle, 15. srpnja kad ova sjednica Sabora kako je planirano bude zaključena, državna administracija, Vlada Republike Hrvatske i Hrvatski sabor odraditi će više od 2/3 svog planiranog posla vezanog za usklađivanje zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije te na taj način postići pretpostavke za postizanje cilja, a vi znate da je cilj bio donijeti 120 zakona koji će se uskladiti sa pravnom stečevinom Europske unije, a isto se tako prisjetimo da je bilo onih koji su taj cilj kvalificirali kao preambicioznim i neostvarivim. Sve prethodno rečeno govori o tome kako Republika Hrvatska najblaže rečeno vozi primjerenom brzinom prema Europskoj uniji te da će se do konca 2009. godine predvođena Vladom Republike Hrvatske dovesti do krajnjeg odredišta, odnosno ispuniti u potpunosti kriterije za punopravno članstvo u zajednici Europskih zemalja. Nažalost, neki konstantno pokušavaju obezvrijediti rad Vlade na ovome planu i govore o tome kako se Hrvatskom širi euroskepticizam pa čak i u samoj Vladi. Da to nije tako najbolje govore rezultati ankete objavljene u nedjeljnom Večernjem listu čini mi se, koja govori da 58% hrvatskih građana i danas podržava ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će kao euro optimist i radi očuvanja postignute brzine prilagodbe Prijedlog zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju u potpunosti podržati, ali i zbog toga što ovaj prijedlog zakona kvalitetnije, preciznije i potpunije nego važeći zakon regulira osnivanje, poslovanje i prestanak rada subjekata na tržištu osiguranja te nadzor nad njihovim poslovanjem. Usvajanjem predloženih izmjena i dopuna omogućuje se učinkovitije i transparentnije poslovanje svih subjekata sustava osiguranja te ostvariti preduvjeti za integraciju nacionalnog tržišta osiguranja u jedinstveno tržište zemalja Europske unije. Osiguranje predstavlja jednu specifičnu djelatnost i u svijetu je relativno mali broj osiguravajućih društava, ako ih promatramo i kompariramo sa brojem ostalih gospodarskih subjekata koji uz građane koriste njihove usluge. Tako u Republici Hrvatskoj imamo 23 osiguravajuća društva i dva društva za reosiguranje, dok korisnika njihovih usluga dakle pravnih osoba, obrtnika i poljoprivrednika imamo preko 350 tisuća, znatno više što slijedi logiku svjetskih okolnosti. Međutim, treba naglasiti kako je osiguranje postalo sastavni dio ljudskog življenja bez kojeg se ne može, gdje su čovjek i njegova imovina poglavito u današnje vrijeme visokog tehnološkog razvitka i intenzivnih gospodarskih i životnih aktivnosti sve više izloženi brojnim opasnostima odnosno rizicima. Osiguranje imovine i osoba može se definirati kao djelatnost zasnovana na solidarnosti i uzajamnosti, a radi pružanja ekonomske zaštite od određenih opasnosti odnosno rizika koji ugrožavaju imovinu i osobe, te djelatnost kojom se ostvaruje dobit. Za razliku od drugih sličnih djelatnosti poput zdravstvenog i mirovinskog osiguranja, osiguranje imovine i osoba funkcionira bez izravnog utjecaja države, odnosno zakonske obveze. Dakle, nije predviđen automatizam nego prava i obveze nastaju uz suglasnošću volja izraženih kroz ugovorni odnos, stoga su samim Zakonom o osiguranju i istaknut načela dobrovoljnosti te slobode izbora. Djelatnost osiguranja kao dio ukupnog financijskog sustava ima značajnu ulogu u gospodarskom razvitku Republike Hrvatske, a njen udio u bruto domaćem proizvodu iz godine u godinu se povećava. Unatoč ovome što sam prethodno rekao, udjelom zaračunate bruto premije od 3,3% u bruto domaćem proizvodu ne možemo biti zadovoljni s obzirom da je to daleko ispod prosjeka Europske unije. Međutim, ta činjenica ostavlja u ovoj djelatnosti ipak prostora za daljnji razvoj. Važno je spomenuti kako je unutar financijskog sektora djelatnost osiguranja trenutno na trećem mjestu po imovini sa 23,3 milijarde kuna te da je 57,55% temeljnog kapitala ovih društava u vlasništvu domaćih fizičkih i pravnih osoba što je iznimka unutar ovoga sektor. Također je važno spomena uočeni trend rasta zaračunate bruto premije u posljednjih nekoliko godina koja se prosječno kretala na razini nešto iznad 10%, a ukupna zaračunata bruto premija za 2007. godinu iznosila je 9 milijardi kuna, što je za preko 20% više nego zaračunata za 2005. godinu. Posebno nas treba radovati brža stopa rasta osiguranja u odnosu na ukupnu stopu rasta koja prosječno godišnje raste 18,5% te udio premije osiguranja u ukupnoj zaračunatoj premiji koji je porastao na 27,4%, jer to su pokazatelji koji određuju stupanj razvitka tržišta osiguranja. Prema važećem zakonu, ali i prema predloženim izmjenama i dopunama zakona subjekti na tržištu osiguranja su društva za osiguranje koja obavljaju poslove osiguranja, društva za reosiguranje koja preuzimaju dio rizika od strane osiguravatelja, intermedijari u osiguranju odnosno fizičke i pravne osobe koje obavljaju poslove zastupanja i posredovanja u osiguranju. Važeći pravni okvir sustava osiguranja u Republici Hrvatskoj kojeg čine Zakon o osiguranju, Zakon o obveznim osiguranjima u prometu, Zakon o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga te njeni provedbeni akti, uspostavljen je koncem 2005. godine kada su prestali važiti dotadašnji Zakon o osiguranju i Zakon o posredovanju i zastupanju u osiguranju. Treba naglasiti kako je uspostava pravnog okvira za područje osiguranja u Republici Hrvatskoj iz 2005. godine značila s jedne strane definitivan raskid sa ostacima socijalizma koji su se još uvijek mogli naći u Zakonu o osiguranju iz 1994. godine i njegovim kasnijim novelama. A s druge strane iskaz političke volje našeg državnog vrha da propise iz područja osiguranja, a u sklopu pripreme za punopravno članstvo u Europskoj uniji uskladi sa onima u Europskoj uniji, uz napomenu kako je naš pravni sustav iz područja osiguranja tada implementirao više od 20 važećih europskih propisa. Dakle, donošenjem 9. prosinca 2005. godine dva ranije navedena sustavna propisa iz područja osiguranja, od kojih je jedan statusno organizacijski, a drugi koji uređuje specifičnu materiju obveznik osiguranja u prometu, postignuti su značajni efekti od kojih spominjemo samo neke. Izdvojena je materija obveznih osiguranja u prometu i Zakona o osiguranju u poseban zakon što je praksa i u zemljama Europske unije. U cijelosti je uvedeno tržišno načelo poslovanja u području osiguranja odnosno skinuta je državna kontrola s uvjeta i cjenika osiguranja. Povećana je efikasnost nadzora državnih tijela, stručnost je postala temelj pri obavljanju poslova osiguranja. Posebna pozornost je i tada već bila posvećena zaštiti potrošača usluga osiguranja i uvedena je obveza institucionaliziranja unutarnje revizije i kontrola u sva osiguravajuća društva. S obzirom na činjenicu da su pravni propisi jedna živa materija podložna promjenama koja se događa radi poboljšanja postojećeg zakonodavnog okvira i njegove prilagodbe novim društveno-političkim i gospodarskim okolnostima, te da se promjene ne događaju samo kod nas nego i u našem okruženju, dakle i u Europskoj uniji kojoj težimo. Potrebno ih je konstantno pratiti, a usvojene više standarde prihvaćati i implementirati u naš pravni sustav. Dakle, osnovne razloge o predloženim izmjenama i dopunama nalazimo u potrebi usklađivanja našeg zakonodavstva sa europskom legislativom i u međuvremenu donesenim novim direktivama iz područja osiguranja. Zatim u potrebi usklađivanja Zakona o osiguranju sa posljednjim novelama Zakona o trgovačkim društvima i Stečajnim zakonom te u preuzetim obvezama u okviru nacionalnog programa. Posebno želimo naglasiti kako je zaista za svaku pohvalu činjenica što su pri izradi ovih izmjena i dopuna uzete u obzir primjedbe i prijedlozi odnosno preporuke strukovnih udruga odnosno udruge osiguravatelja Hrvatske gospodarske komore, te Hrvatskog aktularskog društva, a koje su se odnosile ne primjenu važećeg zakona u praksi do tada. Na koncu još samo nekoliko rečenica o najbitnijem što nam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju donosi. Pa krenimo redom. Ja ću malo ovaj dio skratiti jer je o tome dosta opširno govorio državni tajnik. Pa krenimo redom. Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga kao nadzornom tijelu daju se dodatne ovlasti. Uređuje se sloboda pružanja usluga osiguranja i reosiguranja kao što reče državni tajnik po principu reciprociteta. Uvodi se jača zaštita potrošača odnosno ugovaratelja osiguranja i osiguranika, detaljnije je razrađen postupak nadzora detaljnije razrađen postupak i način likvidacije i stečaja, detaljnije su utvrđena pravila i način obavljanja poslova posredovanja i zastupanja u osiguranju i na koncu krajnji rok za usklađivanje sa ovim zakonom je znači godina dana, odnosno 01. 10. 2010. godine nema više mogućnosti da nadzorno tijelo prolongira znači uskladbu sa zakonom za dodatne 2 godine. I zaključno, izražavam uvjerenje kako smo zaista u 6 brzini, kada su u pitanju procesi prilagodbe nacionalnog zakonodavstava sa pravnom stečevinom Europske unije, te kako će ovaj zakon, odnosno njegove izmjene i dopune, doprinijeti transparentnosti i učinkovitosti poslovanja na području osiguranja, ali i zbog toga što ćemo njegovim usvajanjem biti barem korak bliže prema punopravnom članstvu Europskoj uniji, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će i ovaj puta bez rezervno podržati zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju kojeg nam je svojim aktom od 12. lipnja dostavila Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Željko Vincelj. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Kada su 2005. donošeni Zakoni o osiguranju i o obveznim osiguranjima o prometu, stručna javnost je komentirala da je donošenje tih propisa iz oblasti osiguranja pokazalo sve što ne valja u našem, u funkcioniranju našeg pravnog sustava. Naime, oba zakona donesena su po hitnom postupku bez ozbiljne stručne rasprave, a eventualne neorganizirane primjedbe koje su pristigle od struke, nitko nije ozbiljnije pročitao, a kamoli uzeo u obzir. Sve se opravdavalo obvezom da se naš osiguravateljni sustav što prije usuglasi sa onim iz Europske unije. I gle čuda taj hitni europski zakon iz 2005. godine sa svojih 306 članaka, za koje se uvjeravalo da je potpuno u skladu s propisima Europske unije, nakon dvije i pol godine ponovno s razlogom usklađenja sa europskim zakonodavstvom sada mijenjamo u preko 50% zakonskih članaka, točnije u njih 158. I još se tisak na papiru dostavljenih nam prijedloga promjena nije ni osušio, a Vlada nam je poslala još 10 dodatnih stranica promjena. Zaista bez komentara. Obim promjena, odnosno izmjena i dopuna toliki je da je opravdan prijedlog Hrvatske gospodarske komore da se donese novi Zakon o osiguranju u redovnom postupku. S obzirom na to da se radi o temeljnom aktu osiguravateljske djelatnosti bilo je opravdano očekivati da će se ispraviti pogreška iz 2005. pa da će subjekti osiguravateljske djelatnosti biti uključeni u izradu predloženih promjena. No ne samo da im to nije omogućeno, nego je struka isključena i iz diskusije i iz izrade prijedloga izmjene i dopune zakona ili točnije osiguravateljima i njihovim udrugama je dan rok od 24 sata za davanje primjedbi, kada je već prijedlog ministarstva bio gotov. Dakle, bez mogućnosti stručne diskusije, razmjene argumenata, komparacije rješenja s onima u članica Europske unije, koordinacije stajališta, bez mogućnosti izrade analize, studije o utjecaju promjena na osiguravateljsku djelatnost. Rezultat toga je nekoliko nepovezanih primjedbi Hrvatske gospodarske komore i pojedinih osiguravatelja da bi forme radije, jer je jasno rečeno da se u vladinom prijedlogu neće ništa mijenjati zbog potrebne one pete brzine izrade dokumenata. Ne zna se kakav će efekat imati predložene promjene. Ilustracije radi, u Austrijskom udruženju osiguravajuće organizacije bila je na djelu suradnja između vlasti i struke, tek kada je struka dala svoje mišljenje sa nizom posljedica i promjena i utjecaja na poslovanje osiguravateljske industrije išlo se u prijedlog promjena. Drugi primjer, Njemačka je donijela novi Zakon o ugovoru u osiguranju 2007. godine stupio je na snagu 01.01.2008. kojim je izmijenjen zakona iz 1908. godine. Dakle, zakon koji je vrijedio 100 godina. No poanta je u tome da su novi zakon radili vrhunski stručnjaci s "Max Plankt" instituta punih 6 godina. Takav zakon vjerojatno može trajati i idućih 100 godina. Kod nas vidimo kako se to radi. Zar bi sudjelovanje osiguravatelja u izradi promjena umanjila autoritet nadležnog ministarstvu? Ne bi li baš suprotno te promjene bile usklađene s propisima Europske unije i prihvaćene od struke, što bi olakšalo njihovu implementaciju u svakodnevnom radu. Da je struka učestvovala u izradi prijedloga promjena, sigurno bi inzistirala da se popravi njihova ozbiljna primjedba na postojeći zakon iz 2005. o propisivanju obveze osiguravatelja da pričuve ulažu u točno određene oblike investiranja, članak 123. itd. Znači tj. u državne vrijednosne papire, što je u suprotnosti sa odredbama Europske direktive br. 2002/83 koja to upravo zabranjuje tj. kaže: "Države članice od osiguravajućeg društva ne traže da ulažu u određene vrste ulaganja." Da je struka učestvovala u izradi prijedloga promjena, sigurno bi inzistirala da se u skladu s EU propisima riješi aktualni problem, početak i trajni razlog nerada na tržištu, stanica za tehnički pregled i sklapanje ugovora o osiguranju na njima, članak 251. jer se i dalje omogućava tržišna diskriminacija osiguravatelja. Da je struka učestvovala u izradi prijedloga promjena, sigurno bi inzistirala da se u skladu sa EU propisima riješi problem zaštite potrošača osiguravateljne usluge kojemu u zakonu u članku 89. daje pravo na pisanu obavijest od osiguravajućeg društva u svim bitnim elementima vezanim uz konkretno osiguranje koje misli ugovoriti. Naš članak zakona ne sadrži odredbe o kakvoj je to pisanoj obavijesti riječ, tko će dokazati da je osiguravatelj izvršio tu svoju obavezu prije sklapanja ugovora o osiguranju, kojim sredstvima će on to dokazati, kakve su sankcije neizvršenja te obveze od strane osiguravatelja itd. Europska direktiva 87/344 sve to objašnjava, zato valjda oni u Europi i nemaju toliko mučnih sudskih sporova osiguranika i osiguravajućih kuća. Da je struka učestvovala u izradi prijedlog promjena, sigurno bi inzistirala da se edukacija kadrova u osiguranju, što je jako bitno za funkcioniranje djelatnosti i u korist potrošača uredi temeljem europskih rješenja. Zakon, davanjem licenci ovlaštenja posrednicima, zastupnicima članovima uprave, daje u nadležnost državnom tijelu HANF-i temeljem ispita pred HANF-om. Europsko rješenje jeste edukacija i polaganje ispita vrši se u okviru struke tj. Hrvatskog ureda za osiguranje, dakle obrtničko načelo da obrtnik stručni ispit polaže u cehovskoj organizaciji. Na temelju tako dobivenog certifikata državno tijelo HANF-a može izdati licencu. Ovako se stječe dojam da zadržavanjem te nadležnosti i propisivanjem pristojbi za polaganje ispita država osigurava jedan izvanredan prihod svojoj agenciji. Da je struka adekvatno komunicirala sa ministarstvom tražila bi da država izmjenom poreznih propisa stvori dodatan poticaj za još snažniji razvoj tržišta životnog osiguranja na način da se poslodavci oslobode plaćanja poreza na izdvajanja za životno osiguranje svojih zaposlenika. Naime, svi znamo da postojeći mirovinski sustav ne može osigurati građanima mirovine za pristojan život u starosti. Tu država treba pružiti ruku poduzetnicima koji su voljni dodatno pomoći svojim zaposlenicima da si osiguraju spokojniju starost. Struka bi tražila i tretman premije dobrovoljnog zdravstvenog osiguranja za zaposlenika kao porezno priznati izdatak poslodavcima. Struka nažalost nije učestvovala u izradi Prijedloga zakona o osiguranju pa se on ne bavi tim i drugim bitnim praktičnim pitanjima i problemima iz područja osiguranja nego rješava samo pitanje poput slobode, pružanja usluga, osiguranja na području Europske unije, naravno punopravnog članstva Republike Hrvatske. Razrađuje se postupak nadzora nad osiguravajućim društvima, osnivanje, poslovanje i prestanak rada društva za osiguranje, društva za reosiguranje, društva za posredovanje, odnosno društava za zastupanje u osiguranju i slično. Uz ovu snažnu kritiku predlagaču zbog ignoriranja struke i relevantnih problema iz postojećeg Zakona o osiguranju koristimo priliku da progovorimo i o još nekim problemima vezanim uz osiguravateljsku djelatnost. Hrvatski građani su lani imali 7,4 milijuna zaključanih polica, na koje su potrošili oko 9 milijardi kuna. Od toga u neživotnim osiguranjima 6,3 milijarde, vrijednih 6,58 milijardi kuna, a u životnim 1,2 milijuna polica, polica vrijednih 2,47 milijarde kuna. U odnosu na 2000. godinu broj polica je gotovo udvostručen a zanimljiva je ekspanzija životnih osiguranja pa je broj polica povećan za 3 puta. U kategoriji neživotnih osiguranja … [[Govornik se ne razumije.]] ima i automobilska osiguranja pa je najzastupljenije obvezno automobilsko osiguranje 30-ak posto, kasko osiguranje vozila je oko 12%, osiguranje imovine učestvuje se oko 14%. To je dakako logična posljedica činjenice da je u Hrvatskoj registrirano oko 2 milijuna vozila, od čega je oko 1,5 milijun osobnih. Svaki punoljetni stanovnik naše zemlje ima u prosjeku dvije police, a osiguravateljnom biznisu trenutno su 23 osiguravatelja sa hrvatskim vlasništvom oko 59% osiguravateljnog tržišta. Najveći udio u ukupnoj premiji osiguranjima, Croatia osiguranju sa 40% a slijede i … [[Govornik se ne razumije.]] Agram sa 19, Alians sa 11. Dakle, ova tri osiguravatelja pokrivaju 70-ak posto ukupnih premija osiguranja u Hrvatskoj. Udio te djelatnosti u bruto domaćem proizvodu je na razini od preko 3%. Osiguravateljnu djelatnost nadzire Hrvatska agencija za nadzor financijskog tržišta … [[Govornik se ne razumije.]] pri čemu je još uvijek prisutan konzervativni model tržišnog nadzora. Tu vidimo i prvi velik problem osiguravateljne djelatnosti i liberalizacija tržišta osiguranja. Naime, Zakon o osiguranju i Zakon o obveznim osiguranjima u prometu koji je stupio na snagu 1. siječnja 2006. ostavili su osnove ali obvezu uvođenja liberalizacije cijene obveznih osiguranja u prometu. Osiguravatelji su imali pune dvije godine da se pripreme za jedan od najvećih izazova u svom poslovanju i početak ove godine trebao je donijeti liberalizaciju tj. slobodu formiranja uvjeta i cjenika premija u obveznom osiguranju u prometu. Svi osiguravatelji su načelno jedinstveni u ocjeni da će liberalizacija dovesti do značajnih promjena u sustavu obveznih osiguranja u prometu i da se te promjene ne smiju svesti na konkurentsku bitku kroz snižavanje cijena premije nego prvenstveno na diferencijaciju u ponudi i pristupu osiguravatelja. No, iako su imali dvije godine za prilagodbu i iako deklarativno imaju jedinstvene stavove, građani Republike Hrvatske još nisu dočekali realizaciju zakona koji je Sabor donio. Netko će reći, pa možda osiguravatelji nisu zainteresirani da krenu s tim procesom. To nije točno, jer imamo informacije da su dvojca osiguravatelja odmah početkom godine … [[Govornik se ne razumije.]] podnijeli zahtjev za liberalizaciju kojoj se očituje i u smanjenju cijena automobilskog osiguranja od 20 do 30$, ali odobrenje državne agencije još nije stiglo. Postavljamo pitanje zašto, kada očito osiguravatelji imaju prostora za liberalniji pristup i smanjenje cijena premija osiguranja automobila prema građanima temeljem selektivnih kriterija. Argumenti tipa nastati će rusvaj, rat niskim cijenama na tržištu, dokazi za to su negativna iskustva, Austrije, Njemačke ili Grčke, ne mogu biti izlika za neprovođenje zakona jer imamo i drukčijih primjera, na primjeru Slovenije provedena je liberalizacija bez imalo potresa. Stravično je što neprovođenje zakona u smislu liberalizacije cijena premije osiguranja automobila nije u režiji osiguravateljnih kuća nego naše državne agencije koja bi trebala osnovana je za to da osigurava provođenje zakona. Želimo informirati hrvatske građane da su ove dvije hrabre osiguravateljne kuće najavile nove police auto osiguranja koje su dodatno prilagođene spolu i dobi vozača, marki vozila i godišnjoj kilometraži vozača. Opći europski stav da sustav mora stimulirati dobre vozače, najmanje rizične vozače. Osiguravatelji u Europskoj uniji osim uobičajenih parametara tipa automobila, snage motora, starosti automobila, prijeđenih kilometara i šteta koje je vozač napravio u prethodnoj godini uzimao je u obzir i mnoge druge, nama još nevjerojatne okolnosti i činjenice, mjesta stanovanja, dob, spol, zanimanje, bračno stanje, starosna dob djece, broj vozila u obitelji, pa čak i boja vozila i horoskopski znak vozača. Tako bi na primjer žene i stariji iskusni vozači mogli imati i 30-ak posto niže cijene osiguranja svog automobila a vozačima koji rade puno šteta police bi svakako trebale poskupjeti. Sljedeći korak liberalizacije trebao biti da se građaninu omogući da naplatu svoje štete po osnovi autoodgovornosti rješava isključivo sa svojim osiguravateljem. Bila bi to velika pomoć klijentima ali i veliki korak za povećanje povjerenja među osiguravateljnim kućama kod kojih je donedavno razina međusobne komunikacije i fer play bila veoma niska. Dakaz tome je jedan nonsence da su krajem 2006. godine svi osiguravatelji koji su se bavili osiguranjem vozila potpisali sporazum o poštivanju temeljnog premijskog sustava. Znači potpisali su sporazum kako bi se trebali pridržavati zakona. Zaista krasno. Molio bih predlagača zakona da u svojoj raspravi odgovori da li su i dokle su se razvile inicijative da se svi odštetni zahtjevi po osnovi autoodgovornosti bez obzira na krivca rješavaju kod osiguravatelja s kojim osiguranik ima sklopljen ugovor o osiguranju vozila. Drugi veliki problem osiguravateljne djelatnosti je ogroman broj sudskih sporova u osiguranju, to je problem koji zavrjeđuje najveću pažnju i zainteresiranost, koordiniranost i Ministarstva pravosuđa i Ministarstva financija, osiguravateljnih tvrtki i državnog nadzornog tijela za osiguranje, to je udruga za zaštitu potrošača sa ciljem da se ojača povjerenje građana i poduzetnika u djelatnost osiguranja a samim time i omogući njen još snažniji razvoj u budućnosti. U cilju smanjenja broja sudskih procesa i povrata povjerenja u osiguravatelje pri Hrvatskom uredu za osiguranje osnovan je centar za mirenje, pa s obzirom da ne mogu dalje elaborirati postavio bih pitanje predlagaču zakona koliko je spornih predmeta došlo do centra za mirenje i kakav je omjer tih predmeta sa predmetima u sudskim sporovima? Te u kojem postotku se uspiju mirno riješiti? Nemam više vremena za daljnju raspravu pa ću zaključiti. Hrvatska narodna stranka će kao i u primjerima nekih drugih dosadašnjih europskih zakona podržati ove Izmjene i dopune Zakona o osiguranju ali tražimo od Vlade da konačno sjedne za zajednički stol sa strukom i da naprave novi pravi europski zakon s kojim će biti zadovoljni i oni ali i građani i poduzetnici koji u osiguranju traže svoju zaštitu. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, uvaženi kolegice i kolege ja ću biti prilično kratak što se tiče izlaganja na ovu temu ne radi toga što prestaje prijenos u pola 2 nego radi toga što mislim da treba reći neke stvari koje se tiču prije svega postupka a onda i rezultata tog postupka. Dakle ovo je važna materija za gospodarstvo svake zemlje pa i Hrvatske. Ono je dio financijskog sustava u užem smislu a u širem smislu je kažem važna za gospodarski razvoj zemlje. Struka koja ovdje doista nije zastupljena u koncipiranju i u izradi prijedloga zakona se podrazumijeva u svim zemljama. Ne znam zašto se u našoj ne podrazumijeva da bi u tome trebalo sudjelovati jer nije sudjelovala odnosno dana joj je šansa da sudjeluje na način da ne može sudjelovati jer kad nekom date kao što se recimo dalo Hrvatskoj gospodarskoj komori 3 dana da okupi svoje članice pa da onda izrazi svoje stavove i svoje prijedloge, ne samo stavove načelne za jedan zakon kao što je ovaj, a pri tom zakon sadrži od 306 članaka 152 izmjena pa sad ja vas pitam koje mogu, tko je u stanju da se snađe u tome i da u roku od tri dana reagira? Nitko. Bolje bi bilo da se zapravo struka na taj način ne uključuje jer biste time dali priliku sebi da odgovarate potpuno za reguliranje ovako važne zakonske materije a i snosili odgovornost za to. Dakle Klub SDP-a podržava donošenje europskih zakona ali ne podržava način na koji pogotovo ovako važni načini se donose dakle po hitnom postupku u fazi pripreme i još u završnoj fazi donošenja u Saboru. Predlagatelj zakona tvrdi da su prihvaćene određene primjedbe, ja ne znam koje, od Hrvatske gospodarske komore i još nekih drugih subjekata jer ja ih nisam vidio da su prihvaćene. Možda ja nisam dobro pročitao. Ali ja bih volio da taksativno kažete koje su to primjene prihvaćene od struke ili od Hrvatske gospodarske komore, ali da ne bude od tih 150, 3 primjene da ste prihvatili pa da se pokrijete da ste nešto prihvatili. Što se tiče tvrdnje predlagatelja zakona da je ovaj zakon usklađen sa direktivama Europske unije. Možda s nekima je, ali s nekima nije. Pa ću ja navesti konkretan primjer s kojom nije? Dakle direktiva Europske unije prva iz 2002., 83. u članku 245. stavak 5. kaže: «Države članice neće zahtijevati od društava za osiguranje da ulažu određenu vrstu imovine.» A naš članak 65. zakona kaže ovako: «Ulaganja imovine za pokriće matematičke pričuve ne smiju prelaziti ograničenje ulaganja u vrijednosne papire. Moraju iznositi najmanje 50% ukupne imovine za pokriće matematičke pričuve.» Dakle 65. je u direktnoj suprotnosti sa ovom direktivom koju sam naveo. I na to ste upozoreni od struke, na to ste upozoreni od osiguravajućih društava ali niste reagirali. Odgovora zašto nema. Samo kažem jedan primjer, ima ih još. A tih primjera kojih ima još i koji želimo da se riješe na način da doista se odredbe zakona koji se predlaže usklade sa direktivama Europske unije ćemo kroz odnosno već je podijeljeni su amandmani Kluba SDP-a pa se nadam da ćete to ozbiljno razmotriti. Dakle ako će se na ovaj način zakon donositi i sa ovakvim sadržajem, a povezano sa načinom neće se stvoriti uvjeti za integraciju tržišta osiguranja hrvatskog u jedinstveno tržište Europske unije. I nadam se da pri tom ta činjenica da se odredbe zakona neke je vrlo važno ne usklađuju sa direktivom Europske unije neće uzrokovati da kao što ste u nekim drugim slučajevima, to javnosti baš niste objavili kad vam je Europska komisija vratila pa ste onda, pa ste onda uskladili. Vratila vam je tekst zakona pa ste onda uskladili sa … [[Govornik se ne razumije.]] Europske unije. Na kraju pa ima tu još nekih stvari recimo ovo obrazlaganje hitnog postupka. Ma molim vas piše ovako: «Predlaže se donošenje zakona po hitnom postupku budući da će se na taj način izvršiti usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske iz područja … [[Govornik se ne razumije.]] sa zakonom, zakonodavstvom Europske unije. Pa neće se zbog toga nego je to jedan od kako da kažem završnog dijela postupka ako se ozbiljno pripremi zakon da se može donijeti po hitnom postupku a da se ozbiljno pripremi pa se onda na taj način usklađuje sa, a ne na ovaj što piše u obrazloženju kod predlaganja ovog zakona. Dakle na kraju mi jesmo za usklađivanje ovoga zakona sa pravnom stečevinom Europske unije ali nismo da se zakon nekvalitetan donese kao što će se ovaj donijeti ako se neće uvažiti i amandmani koje smo mi pripremili ali i primjedbe koje su i drugi dali a pogotovo osiguravajuća društva i Hrvatska gospodarska komora. Na kraju predlažemo da se prihvati redovni postupak u donošenju zakona, a ne hitan. I predlaže se da se, da se prihvate amandmani koje smo podnijeli, a vidjet ćemo nakon i rasprave pogotovo ako se ne prihvati zaključak da se zakon donosi po hitnom postupku, da se zakon ne donosi po hitnom postupku da li ćemo glasati za taj zakon. O tome ćemo još na klubu, o tome ćemo još na klubu razmotriti i razgovarati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Time je zaključena rasprava po klubovima. Imamo jedan, raspravu pojedinačnu. To je uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo zastupnici, kolege iz Vlade. Evo meni je pripala čast da ovo poslijepodnevno vrijeme u petak kažem nekoliko rečenica pa ću se ja držati u našim dobrim manirima hrvatskim da to ne bude predugo. Pa evo dozvolite nekoliko rečenica. Kao što se vidjelo iz same dosadašnje rasprave djelatnost osiguranja kao dio našeg ukupnog financijskog sustava ima svakako značajnu ulogu u gospodarstvima svake zemlje pa tako i naše. Svakako da smo mi imali ili još uvijek imamo jedan zanimljiv put u razvoju osiguranja a posebno po njegovim pojedinim segmentima. Već je više puta rečeno da sustav osiguranja obuhvaća društva za osiguranje koja se bave sa ovim poslovima, osiguranja od zaključivanja pa do izvršavanja, društva za reosiguranje, te same … [[Govornik se ne razumije.]] u osiguranju. Po već ustaljenom običaju također razlog ovog donošenja izmjena i dopuna zakona je usklađivanje hrvatskog zakonodavstva iz navedenog područja sa pravnom stečevinom Europske unije. Prije svega, pitanja koja se uređuju ovim zakonom vezana su na uređenja pravila i načina stjecanja udjela društva za osiguranje u drugom društvu ako se ono nalazi u državi sa sjedištem izvan teritorija Republike Hrvatske. Isto tako, ona uređuju pravila i način stjecanja udjela u društvu u svrhu kontrole nad vlasništvom dionica, a posebice imajući u vidu bitne ekonomske učinke vezane uz samu solventnost, te stabilnost društva. Isto tako uređuju slobodu pružanja usluga osiguranja i obavljanja poslova osiguranja društva za osiguranje sa sjedištem u Republici Hrvatskoj u državama članicama Europske unije, a isto tako i reciprocitetno vrijedi. A svakako da je to i jedan od preduvjeta za ostvarivanje punopravnog članstva Republike Hrvatske u Europsku uniju uz napomenu da će te pravne norme imati odgođeni početak primjene i važit će danom punopravnog članstva Republike Hrvatske u EU. Svakako da je novost i obveza i formiranje ugovaratelja osiguranja kod i za vrijeme trajanja zaključivanja ugovora i nužni sadržaj informacija radi svakako zaštite ugovaratelja, te je detaljnije i razrađen postupak nadzora, odnosno poslova nadzora koji provodi nadzorno tijelo. Bitno se određuje na novi način i postupak i način likvidacije i stečaja društvo, a u svrhu zaštite samih ugovaratelja, te način likvidacije i stečaju društva a koje su vezane kroz poslove osiguranja na osnovi slobode pružanja usluga koje se obavljaju u državama članicama Europske unije. Detaljnije se uređuju i pravila i način obavljanja poslova posredovanja i zastupanja, a u okviru i u skladu sa pravilima i standardima europskog zakonodavstva. Krajnji rok za usklađenje sa odredbama Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o životnom osiguranju vezana su za 1. siječanj 2010. godine. Polazište ovog zakona vezano je uz dvadesetak direktiva Europske unije koje ja sada neću ovdje ponaosob navoditi, nego ćemo svakako reći da je u izradi ovog zakona uzeta i praksa zemalja Europske unije. Ovako predloženim zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju potpunije se regulira kako osnivanje poslovanja i prestanak rada društva osiguranja, društva za reosiguranje i društva za posredovanje na način da se omogućava učinkovitije i transparentnije poslovanje, a u skladu sa pravnom stečevinom Europske unije. Za provođenje ovog zakona neće biti potrebna posebna sredstva i iz državnog proračuna, s obzirom da se i financiranje nadzornog tijela utvrđuje od društva za osiguranje, posredovanje i društva za zastupanje, te shodno tome predlaže se donošenje zakona po hitnom postupku, te ću svakako ja njemu dati i podršku. Hvala.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da, završno. Uvaženi Zdravko Marić, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Prije svega ja bih vam se zahvalio na ovim komentarima i raspravi. Nije bilo puno zastupnika, odnosno klubova prijavljenih, ali mislim da je bilo vrlo sadržajno. Moram isto izraziti malo i žaljenje što je dobar dio rasprave tekao u tonu toga da nije bila konzultirana struka. Moram reći da Vlada Republike Hrvatske niti jedan od svojih prijedloga propisa, odnosno zakona ne upućuje ovdje u Sabor bez da je konzultirala struku. Naravno u nekim propisima možda više ili možda manje. Relativni odnosi to su ipak možemo reći pustimo to pojedincima da zaključuju da li su bili dovoljno zastupljeni ili ne. U prijedlogu pisanja ovog zakona, odnosno dopuna i izmjena dopuna Zakona o osiguranju sudjelovala je i Udruga osiguratelja pri Hrvatskoj gospodarskoj komori. Međutim, ja bih se samo osvrnuo kratko. Dakle, govorili smo o ovim vrlo kratkim rokovima o terminima nekoliko dana, odnosno tjedana za mišljenje. Ali treba ipak reći da je postojeći Zakon o osiguranju na snazi od 2005. godine i praktički, odnosno od početka 2006. Od 2006. do danas mi smo primali razno razne i komentare i mišljenja struke i naravno da smo neka od njih uvažavali i usvajali, neka naravno da nisu usklađena odnosno stavljena u prijedlog ovog zakona. Ono što bih ja rekao isto tako, dame i gospodo, usklađivanje sa EU direktivama naravno da nam je jedna od vrlo važnih stvari i tu uvaženog zastupnika Šprema svakako mogu mu odgovoriti da ćemo uzeti u obzir i njegov komentar, odnosno da ćemo pogledati da li je u bilo kojem dijelu kako je on rekao kršimo određenu odredbu direktive. Ja osobno smatram da ne. Međutim, evo za svaki slučaj ću informirati da ćemo to napraviti. Ono što se tiče samog tržišta osiguranja čuli smo i brojke i čuli smo i određene podatke da na tržištu osiguranja za razliku od možda nekih drugih segmenata ukupnog financijskog tržišta imamo naše kompanije, odnosno naš udio domaćih tvrtki u značajnom, značajnom obujmu. Sigurno da treba uzeti i tu činjenicu u obzir, jer neke od inozemnih osiguravajućih kompanija djeluju i u drugim zemljama Europske unije. U nekim područjima odnosno u nekim dijelovima sigurno da imaju i određene informacije i brojčane pokazatelje i više od naših domaćih kompanija. Međutim, isto tako treba reći dotaknuli smo se između ostalog i primjera Austrije. Isto tako, činjenice govore da Austrija u vrijeme naravno njihovog pristupanja i općenito usklađivanja sa direktivama EU vrijedila su isto tako nešto druga pravila i pod sigurno nešto blažim uvjetima su bila zapravo na snazi za njihove osiguravateljne kompanije. Sigurno znamo da određene odredbe trenutno važećih direktiva Europske unije i po pitanju životnih i neživotnih osiguranja još uvijek u nekim od gospodarski najrazvijenijih zemalja Europske unije nisu u potpunosti implementirane. I evo konačno samo da kažem, u svakom slučaju i vaše komentare i raspravu ovu uzet ćemo u obzir kao i ove naravno amandmane koje ste nam uputili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Time smo završili sa današnjim zasjedanjem. Nastavak slijedi 8. srpnja u 9,30 s točkom broj pet - Prijedlog zakona o koncesijama. Želim vam ugodan vikend! Hvala vam lijepa.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 109, rasprava je zaključena. Amandmani koje je u roku podnijela Vlada postali su u skladu sa člankom 169. Poslovnika sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika SDP-a. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela novi amandman. Sukladno članku 166. Poslovnika s ovako podnesenim amandmanom mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da se provede rasprava o amandmanu Vlade? Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Rasprava o amandmanu je prihvaćena sa 113 glasova za, 15 suzdržanih, 3 protiv. Dakle, provest će se rasprava o amandmanu. Molim predstavnika predlagatelja da obrazloži amandman Vlade. Ministar gospodin Ivan Šuker. Amandman Vlade, da.
Ima više amandmana Vlada, zato kažem … [[(Govore u glas, govornik se ne razumije./]]
Ovi su drugi prihvaćeni, a ovaj drugi je naknadno došao. … [[Upadica se ne čuje.]]
Ne, ne, ovaj jedan amandman je bio za vrijeme rasprave predložen i … OK, ispričavam se onda.
Jedan amandman se obrazlaže.
Ne, na Zakonu o osiguranju ima više amandmana zato me tu zbunilo.
Oni su tijekom rasprave bili dostavljeni, o njima se ne raspravlja. Samo je jedan naknadno amandman.
Ispričavam se.
Evo izvolite.
Dakle, ovim amandmanom na članak 131. iznimno se predlaže da djelatnost zastupanja u osiguranju mogu obavljati banke koje su za pružanje tih usluga dobile dozvolu Hrvatske narodne banke na temelju prethodne suglasnosti te FINA i Hrvatska pošta, jer smatramo da i ove dvije agencije koje nisu klasične financijske agencije mogu dobiti mogućnost sudjeluju u prodaji osiguranja.
Hvala. Otvaram raspravu o ovom amandmanu Vlade naknadno. Hvala. zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Molim dizanjem ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Ovaj amandman je prihvaćen sa 141 glas za i 1 suzdržan. Molim predstavnika da se očituje o drugim amandmanima dakle, a to su: Odbor za zakonodavstvo je podnio amandman na članak 4., prvi amandman.
Vlada prihvaća.
Ovaj amandman postaje sastavni dio prijedloga. 2, na članak 20.
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga. 3, na članak … [[Govornik se ne razumije.]]
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga. 4, na članak 47.
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga. 5, na članak 157.
To je već prihvaćeno u amandmanu 5 Vlade Republike Hrvatske. _________________________: U tom smislu se povlači.
Ako je prihvaćen, onda je povučen ovaj 5. amandman. Hvala. 6, na članak 158.
Prihvaća se, s tim da se riječi: "ovog zakona" zamijene riječima: "Zakona o osiguranju" sa izmjenama i dopunama tih članaka utvrđeno ovim zakonom. _____________________: Prihvaća se formulacija.
Ova formulacija je prihvaćena na ovaj amandman. Klub SDP-a je podnio amandman na članak 18. 1. amandman.
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga. Na članak 34, 2. amandman.
Vlada ne prihvaća iz razloga što će se rokova odrediti donošenjem podzakonskih akata. To je regulirano u članku u 65.d). I druga riječ, brisanje riječi nije prihvatljivo jer prodaja osiguranja treba biti istoznačno tretirana.
U ime kluba … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim?
To je amandman na članak 34.
Na članak 34. Molim? Na članak 34. Što je …
Dakle, Vlada ne prihvaća zato što će se rokovi urediti donošenjem podzakonskih akata, to je regulirano člankom 65.d), a brisanje riječi nije prihvatljivo jer prodaja osiguranja treba biti istoznačno tretirana.
U ime kluba gospodin Šprem.
Gospodine predsjedniče, dakle predloženim amandmanom utvrđujemo rok kojem je nadzorno tijelo dužno dati odobrenje za promidžbene aktivnosti i informacije o društvima za osiguranje i proizvodima koje nude na tržištu, a prije objave. Također, predlaže se da se iz sadržaja promidžbenih informacija isključe osobni posjeti, telefonski pozivi, obzirom da to nisu promidžbene informacije, već uobičajene prodajne aktivnosti. Dakle, ono što je ministar Šuker rekao potpuno ne obuhvaća sadržaj amandmana, inače bi se mogli složiti s njime da obuhvaća ono što je rekao jednim dijelom. Ali tražim da se glasuje o amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 3. amandman na članak 37.
Vlada ne prihvaća. Zato što predloženom dopunom teksta u stavku 4. gubi se smisao odgovornosti imenovanog ovlaštenog aktuara društva, omogućava manipulaciju i pritisak na imenovanog.
Hvala. U ime kluba gospodin zastupnik Boris Šprem.
Dakle, dodavanjem tog teksta kojeg smo stavili u amandman, pojasnilo bi se o kakvim nepravilnostima imenovani ovlašteni aktuar mora izvijestiti upravu Društva za osiguranje. Dakle, radi se o tom odnosu ne samo o odnosu koji djelomično obuhvaća obrazloženje predstavnika i predlagatelja gospodina ministra. Tražim da se glasuje o amandmanu.
Hvala. To je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 4. na članak 48. istog kluba.
Vlada ne prihvaća. Zato što pojmom ugovornih strana su obuhvaćene i osobe koje crpe prava iz ugovora o osiguranju, što je precizno definirano Zakonom o obaveznim odnosima.
Gospodin zastupnik Šprem. Izvolite.
Upravo obrnuto. Sporovi iz ugovora o osiguranju mogu nastati između ugovornih strana ali i između ugovornih strana iz ugovora o osiguranju i onih osoba koja crpe svoja prava iz ugovora o osiguranju kao što je to kod osiguranja odgovornosti. Zato da bi se potpunije definirao taj odnos, tražimo da se glasuje o amandmanu.
Da se glasuje?
Da.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Na članak 57. 5. amandman?
Ne prihvaća se, zato što su društva dužna ulagati tehničkih pričuva i neživotnih osiguranja neovisno o načinu naplate … [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodin zastupnik Boris Šprem.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Dakle, obrazloženje našeg amandmana je da prihod neživotnih osiguranja je policirana premija, odnosno zaračunata premija za cijelu godinu osiguranja. Stoga je ta premija i osnovica za obračun pričuve za prijenosne premije, pa o vrijednosti imovine za pokriće te pričuve ne može biti najmanja jednaka visini traženog pokrića, nego samo uz najmanje za iznos nedospjele premije. Tažim glasovanje molim vas.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 6. na članak 58?
Vlada ne prihvaća iz razloga što bi se izgubio smisao odredbe ako bi prihvatili ovaj amandman.
Gospodin zastupnik Boris Šprem u ime kluba. Izvolite.
Samo što gospodine ministre se ovdje pak gubi onda smisao prava, jer nekretninu treba prvo kupiti, odnosno osnovati neko stvarno pravo, pa tek nakon toga je moguće upisati vlasništvo, odnosno drugo stvarno pravo u zemljišne knjige, a ne obratno. Ja vjerujem da bi se smisao ove odredbe koju ste vi rekli, s vašeg stanovišta izgubio, ali se gubi i onda pravi smisao, zato i podnosim ovaj amandman. Dakle, nema nikakve logike, ovo što ste vi sada rekli. Tražim glasovanje o amandmanu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 7. amandman za članak 63?
Vlada ne prihvaća, iz razloga što se matematička pričuva računa za sva osiguranja osoba, kod kojih se kumuliraju sredstva štednje ili sredstva za pokriće rizika u kasnijim godinama osiguranja s višegodišnjim trajanjem na koja se primjenjuje tablica vjerojatnosti, izračuni kao i na životno osiguranje.
Hvala. U ime kluba gospodin Boris Šprem.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. U koliko se u ovom stavku izostavi određenje da se radi o matematičkoj pričuvi životnih osiguranja, to bi značilo da se ova odredba odnosi na sva osiguranja, dakle i na ona osiguranja koja nemaju matematičku pričuvu. Molim vas glasajte i o ovom amandmanu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 8. amandman na članak 64?
Ne prihvaća se iz razloga kada bi se prihvatio ovaj amandman onda bi se izgubio smisao odredbe.
Hvala. Gospodin Boris Šprem.
Ja odustajem od amandmana u ime kluba, zato što nije amandman pod točkom 6. našeg prijedloga prihvaćen, a ne iz ovog razloga ministre što ste vi rekli.
Produženje isto kao i uz amandman 6.
Dakle, odustajem oda amandmana.
Ovaj amandman je povučen.
Jer je povezan s ovim ranije i prije i nema smisla.
Hvala. Ovaj amandman povučen. 9. amandman na članak 65?
Ne prihvaća se zato što je riješeno u prijelaznim i završnim odredbama zakona na način da se ograničenja usklađuju sa danom prijema u Europsku uniju.
Hvala. Gospodin Šprem u ime kluba.
Gospodine predsjedniče, kolege i kolegice, uvaženi ministre. Ovdje se radi o takvom amandmanu zbog kojeg mi nećemo moći glasati zato što ga ne prihvaćate i ako neće biti izglasan za ovaj zakon na način da ga prihvatimo i to iz razloga a to sam vas upozorio u prvom čitanju, odnosno u prvom i u drugom čitanju je bilo spojeno inače smo tražili By the way i to da usput, pardon, da se ovaj zakon donosi u dva čitanja, ne znam zašto to nije stavljeno na glasanje prije nego se o amandmanima odlučivalo. Dakle, direktiva Europske unije, da sada ne citiram govori jedno, a normu koju ste vi stavili u ovaj zakon govori drugo. Naime, države članice neće zahtijevati od Društava za osiguranje da ulažu odrađenu vrstu imovine, to govori direktiva, vi ste sasvim suprotno pristupili rješenju problema odgađajući problem dok se ne uđe u Europsku uniju. Međutim, nema nikakvih posebnih razloga da se to odgađa, nego da se sada već uskladi sa direktivom Europske unije. Zato molim da se glasuje o amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 10. na članka 66.?
Vlada prihvaća.
Ovaj amandman je prihvaćen, postaje sastavni dio prijedloga. 11. na članak 131.?
Vlada ne prihvaća, zato što omogućavanje i korištenje imena ili djela imena Društva za osiguranje, odnosno Društva za reosiguranje u imenu tvrtke društva za zastupanje, odnosno posredovanje potencijalne korisnike usluga može dovesti u zabludu.
Gospodin zastupnik Šprem.
Gospodine predsjedniče. Dakle, mislimo pak da nema razloga da ekskluzivna agencija ne može sadržavati određeno ime u svom nazivu iako nije vlasnički povezana. Zato mi predlažemo ovaj amandman. Predlažem da se glasuje o njemu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. I 12. na članak 149.?
Ne prihvaća se zato što predloženi novčani iznosi ne odgovaraju odgovornostima.
Hvala. Gospodin Šprem. Izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, predloženi novčani iznosi i kazne su previsoko određeni posebno imajući u vidu ne postojanje zaštitnog imena ovlaštenog aktuara u slučajevima zakonske određene obveze obavještavanja uprave i nadzornog tijela kao što smo prije imali prilike vidjeti. Stoga se ovim amandmanom predlaže da se iznosi novčane kazne smanji. Predlažem da se glasuje o amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Hvala ministru. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Molim, uključimo se. Glasujmo. Rezultat? Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova 89 glasova za, 42 suzdržana i 3 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Odbor za zakonodavstvo predlaže Hrvatskom saboru slijedeći zaključak: "Ovlašćuje se Stručna služba Hrvatskoga sabora da obavi redakciju teksta ovog zakona prije njegove objave u "Narodnim novinama"." Molim, uključimo se. Glasujmo o ovom prijedlogu zaključka. Hvala. Rezultat? Ovaj je zaključak prihvaćen sa 95 glasova za, 14 suzdržanih i 1 protiv. Klub zastupnika SDP-a predlaže donošenje slijedećeg zaključka.
Predsjedniče, od početka se ovdje ništa ne čuje. Ali nije to samo danas nego i inače. Pa dajte molim vas tehničku službu.
Klub zastupnika SDP-a predlaže donošenje slijedećeg zaključka. Prvo, o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju, s konačnim prijedlogom zakona. Provedena je rasprava u prvom čitanju. Mišljenja, primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi uputit će se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. … [[Upadica se ne čuje.]] Klub zastupnika nije ovlašten predlagati raspravu u prvom čitanju prigodom donošenja zakona koji se usklađuje s propisima Europske unije. Prema tome, ovaj prijedlog nećemo ni glasovati. Hvala. Dame i gospodo zastupnici. Na Galeriji je gospodin Baldo Prokurica potpredsjednik Senata države Čile sa izaslanstvom. Molimo da ga pozdravimo. [[Pljesak!]] Hvala.