Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Odbor za izbor i imenovanje održao je sjednicu i donio je sljedeće prijedloge. Sjednica je održana 30. ožujka. Prijedlog odluke o imenovanju članova Odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu Hrvatskoga sabora. U Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu Hrvatskoga sabora prijedlog je da se imenuju za članove: kao predstavnik Grada Zagreba gospođa Greta Augustinović-Pavičić, predstavnik iz Osijeka gospođa Jadranka Nikolov, predstavnik iz Rijeke gospodin Alan Bošković, predstavnik iz jedinice područne (regionalne) samouprave gospodin Zlatko Komadina i Ivo Grbić, predstavnik iz jedinice lokalne samouprave općine iz kontinentalnog dijela Republike Hrvatske gospodin Josip Šarić, iz priobalnog dijela Republike Hrvatske gospodin Ivo Gavranić, predstavnik iz reda uglednih pravnika gospodin Dragutin Ježić.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić izvolite.
Poštovani predsjedniče ja bih htio iskazati svoje nezadovoljstvo načinom predlaganja kandidata za vanjske članove Odbora za lokalnu, regionalnu područnu samoupravu. Osobno sam kao predsjednik tog odbora u dva navrata uputio dopis predsjedniku Odbora za izbor i imenovanje želeći ukazati na način kako bi se trebalo birati, odnosno zatraživši da odbor, matični odbor, dakle odbor u koji se imenuju vanjski članovi dobije priliku definirati prijedlog za vanjske članove koji nisu definirani poslovnikom. Poslovnikom je definirano da četiri velika grada daju svoje predstavnike i to je u redu, njima su upućeni dopisi i njihova predstavnička tijela su predložila osobe za koje žele da ih reprezentiraju u tom odboru, međutim još četiri člana se trebaju imenovati od toga dva iz županija i dva iz općina od čega je definirano da jedan predstavnik kopćina treba biti iz dalmatinskoga jedan iz kontinetalnog dijela Hrvatske. Upravo oko ta četri je bilo predlagano da zatražimo od saveza udruga gradova i općina kao strukovnog i nacionalnog udruženja udruga općine i udruge gradaova da oni predlože tko će ih reprezentirati. I oko toga smo željeli postići suglasnost u okviru odbora za regionalnog lokalnu ssamoupravu. Mi o tome nismo završili raspravu na odboru, ali sam ja zamolio predjsednika Odbora za izbor imenovanje da do toga trenutka ne čine korake dok se dakle odbor ne dogovori oko toga tko bi trebao reprezentirati. Sada ne želim dakako ulaziti u raspravu o imenima ja mislim da su predstavnici jedinica lokalne i područne regionalne samouprave beze obzira tko oni bili dovoljno reprezentativni da mogu zastupati interese jedinica lokalne regionalne područne samouprave. Ali želim primjeniti primjerice da su oba župana s mora. Da imao iz Rijeke iz Primorsko goranske županije dakle predstavnika i Rijeke i Promorsko goranske županije. Dakle postoije nekih nelogičnosti oko tih prijedloga. Ne ulazeći dakle nikako u njihova imena i personalna rješenja. Ja osobno mislim da je bilo puno bolje da odbor postiogne suglasnost oko toga i da odbor predloži od koga da se za traži. A svakako mislim da je trebalo predstvnike općina je trebalo predložiti udruga općina u RH koja je nacionalna udruga koja okuplja negdje oko 80% općina na području Hrvatske. I oni mogu oni su trebali reći za koga žele da ih prezentiraju u tom odboru. A ne da to bude diskereciono pravo Odbora za izbor i imenovanje. Ili bilo kojeg zastupnika ovdje u Hrvatskom saboru. KOnačnici ja kao predsjednik Odbora ne znam u ovom trenutku na koji način smo došli do tih kanadidata koji će postati vanjski članovi Odbora kojem ja predsjedam. Dakle ni u čemu ne vidi zapreku kod ovih 4 koji su definirani Poslovnikom,. Ali mislim da je puno bolje da zatražimo od udruge općina i saveza gradova da predlože oni koja dva predstavnika koja bi u tom odboru. Odnosno da od udruge župana jer postoji udruga župana, jednako tako zatražimo da oni predlože koja dva župana bi bila u tom odboru. jer da se naslutiti iz rastera predloženih kandidarta da je bilo zatraženo od nekoga da predloži župane pa je tako moglo se dogoditi da budu predloženi svi župani. Pri čemu istovremenio imamo i različite kriterije da iz gradova dolaze i čelni ljudi ti jedinica lokalne samouprave u ovom sluačju ni jedan gradonačelnik iz 4 velika grada. Ali zato dolaze dva župana. Dakle čak niti ovdje nemamo nekakve kriterije dali su vanjski članovi Odbora čelnic ljudi jedinica lokalne samouprave ili su to ljudi koji su u poglavarstvu kao što je to primjerice na predstavnik grada zagreba. DAli su to tajnici grada primjer grada Osjeka ili neki treći dok kod županija imamo župane i potpostavljam ja ne znam predstavnike ovih dviju općina dali su to načelnici općina ili nsiu načelnici općina. Dakle ovdje ne želim ni na koji način osporiti pravo nekome a prije svega ne odboru za izbor imenovanje da predlaže vanjskečlanova. Ali svakako mislim daje trebalo zataržiti mišljenje ili stav saveza gradova, saveza udruge gradova, udruge općine i saveza udruge župana koji bi predložili kandidate. Time bi i ovaj Sabor pa i Odbor za izbor i menovanje pokazo da je doista stalo mu do udruge općina i urduge gradova kao nacionalnih udruženja gradonačelnika, načelnika svih gradova i svih općina sa područja Hrvatske bez obzira na političku opredjeljenost. Ovako ipak mislim da nije dobra procedura kojom se se predlagali vanjski članovi. I u konačnici mislim da bi bilo mudro ili dobro ili demokratski barem da se zatražilo iil da je odbor bio upoznat prije ovoga imenovanja ovanjskim članovima koji će biti predloženi. Hvala.
Zahvaljujem Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zvonimir Puljić.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Netočan navod kolege Mršića koji je zaista predsjednik Odbora za lokalnu samoupravu, sastoji se u tome što je on iznosio i obrazlagao ovdje stajališta manjine u tom odboru kao stajališta odbora. VEćina u tom Odboru saslušala je ovaj njegov prijedlog kojeg je i ovaj časni Dom čuo, da se od udruga općina i gradova zatraže kandidati, ali se većina članova toga odbora time nije složila. Jer smo zaključili da pravo koje po Poslovniku ima ovaj Dom.
Hvala lijepa. Nije kolega Puljić, zastupnik Mršić nije govorio u ime Odbora. Niti iznosio stajalište odbora, iznosio je svoje osobno stajalište i pri tome spomenuo da je on predsjednik Odbora. Ali nije iznosio stajalište Odbora. Kolega Mršić. Na žalost članak 103. Poslovnika određuje da se od ovih vanjskih članova jedan je iz reda uglednih pravnika, a ovih preostalih 8 da su isključivo i jedino ovlašteni staviti prijedlog predstavnička tijela jedinica lokalne odnosno područne samouprave. To je stvar iz Poslovnika. A to jedino su predstavnička tijela jedinica lokalne ili područne samoupuprave ovlaštena staviti prijedloge odboru za izbor imenovanja, tako da ovi drugi koji bi mogli kandidirati savez općina i gradova na žalost udruga župana nisu u poziciji. Idemo na glasovanje. Molim tko je za prijedlog odbora za izvor imenovanje i upravne poslove za Odluku o imenovanju članova odbora za lokalnu i područnu samoupravu Hrvatskog sabora. Tko je za? Hvala lijepa. Protiv. Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 82glasa za i 20 suzdržanih donjeta Odluka prema prijedlogu da se Odbor za lokalnu i područnu samoupravu Hrvatskog sabora imenuje za članove predstavnici Zagreba Greta Augustinović Pavičić, iz Osijeka Jadranka Nikolov, iz Rijeke Alen Bošković. Iz jedinica lokalne odnosno područne i regionalne samouprave, župan Zlatko Komadina i župan Ivo Grgić, predstavnik iz jedinica lokalne samouprave, općine iz kontinentalnog dijela Hrvatske, Josip Šarić, načelnik općine Otok iz priobalnog dijela Republike Hrvatske Ivo Gavranić, načelnik općine Blato. Iz reda uglednih pravnika Dragutin Ježić. Predsjedniče Glavaš, idemo dalje.
Tu je potrebno samo još naglasiti, dakle, da Grad Split Odboru za izbor i imenovanje nije još uputio svoj prijedlog za imenovanje svoga člana predstavnika iz Splita i to ćemo izvršiti naknadno. Sljedeći prijedlog je Prijedlog odluke o imenovanju člana Upravnog odbora Fonda za razvoj i zapošljavanje. Za člana Upravnog odbora Fonda za razvoj i zapošljavanje prijedlog je da se imenuje gospodin Tomislav Čuljak, zastupnik Hrvatskog sabora.
Hvala lijepo. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Mato Crkvenac, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Odbora. Imenujemo ovdje danas zastupnike koji će biti u upravnim odborima dva važna fonda. Fond za razvoj i zapošljavanje i Fond za regionalni razvoj. Upravni odbori, odnosno članovi tih upravnih odbora odlučuju o usmjeravanju sredstava, o poštivanju kriterija po kojima se to čini. Odlučuju o povezivanju s Europskim fondovima, osobito kohezionim jer taj posao je dobro krenuo. U proteklih 2 godine oko 300 projekata je iz ova 2 fonda poduprto konkretnim sredstvima, bilo da su to manji projekti zapošljavanja i razvoja, bilo lokalni projekti u područjima u kojima je trebalo ubrzati regionalni razvoj. Dakle, radi se o ozbiljnim fondovima i o upravama koje odlučuju o usmjeravanju sredstava. Mi smo u prošlom mandatu s obzirom na takvu situaciju svakako željeli da ... [[Govornik nije uključen.]] Dakle, s obzirom na takvu osjetljivost i važnost tih fondova, mi smo u prošlom mandatu imali ljude iz opozicije u tim upravnim odborima. I to mislim da bi bilo krivo da nismo imali. Primjerice, u ovom Fondu, u upravnom odboru je bio, koliko se sjećam, kolega Šuker kao tadašnji zastupnik. Vi ćete sada kod ova dva fonda koji imaju 10 ljudi, svaki po 5 u upravnim odborima, imati 10 ljudi iz HDZ-a. Nijednog iz opozicije, odnosno iz neke druge stranke. Po pravilu, tu su 4 ministra ili 3 ministra i 2 zastupnika, itd. Ovdje je prijedlog da se isključivo ljudi iz HDZ-a imenuju u te upravne odbore. Ja mislim da to nije pametno. Dobro je da imate unutra i nekoga iz opozicije i radi javnosti i radi otvorenosti, pa i radi toga da opozicija također sudjeluje iako formalno odluke uvijek imate vi jer imate većinu, ali da opozicija od tih 10 ljudi bude prisutna barem s jednim imenom, u svakom od tih odbora. To je nešto što smatram normalno i što smo ranije uvijek imali i prijeko bi bilo potrebno da to bude i sada. No, odluka je na vama i odgovornost je na vama, ali mislim da se ovdje sa ovakvim prijedlogom griješi. Zato ja, gospodine predsjedniče, mislim da bi bilo pametnije ne činiti taj izbor sada nego razmotriti još jednom da li bi ipak bilo dobro da tu se nađu zastupnici iz opozicije koji su predlagani. Hvala.
Ja nažalost nemam drugog nego stavit ovaj Prijedlog odluke na glasovanje i molim, tko je za ovaj Prijedlog? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 77 glasova za, 15 protiv i 5 suzdržanih zastupnik Tomislav Čuljak imenovan za člana Upravnog odbora Fonda za razvoj i zapošljavanje. Izvolite dalje.
Sljedeći je Prijedlog odluke o imenovanju člana Upravnog odbora Fonda za regionalni razvoj Republike Hrvatske. Odbor predlaže za člana Upravnog odbora Fonda za regionalni razvoj Republike Hrvatske imenovanje gospodina zastupnika Zvonimira Puljića.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem Prijedlog ove odluke na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je, suzdržan? Utvrđujem da je sa 83 glasa za i 15 suzdržanih, gospodin zastupnik Zvonimir Puljić izabran za člana Upravnog odbora Fonda za regionalni razvoj Republike Hrvatske. Izvolite dalje.
Sljedeći Prijedlog odluke je Prijedlog o imenovanju članova Nadzornog odbora Fonda za naknadu oduzete imovine. Odbor predlaže da se za članove Nadzornog odbora Fonda za naknadu oduzete imovine imenuju iz reda uglednih pravnih stručnjaka gospodin Miroslav Šeparović i gospodin doktor Boris Kandare.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj Prijedlog. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 97 glasova za i 1 protiv, suzdržan, pardon, suzdržan da su izabrani u Upravni odbor Fonda za naknadu, članove Nadzornog odbora Fonda za naknadu oduzete imovine, gospoda Miroslav Šeparović i Boris Kandare. Izvolite dalje.
Sljedeći je Prijedlog odluke o imenovanju Savjeta za robne zalihe. Prijedlog Odbora je da za članove Savjeta za robne zalihe imenujemo zastupnici Hrvatskog sabora, gospoda Krunoslav Markovinović, Dragutin Lesar i Dragutin Pukleš. Iz redova uglednih stručnjaka iz područja gospodarstva gospodin Dušan Alebić i gospodin Tomislav Antičić.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj Prijedlog. Molim, tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da su jednoglasno u Savjet za robne zalihe imenovani zastupnici Hrvatskog sabora, Krunoslav Markovinović, Dragutin Lesar i Dragutin Pukleš, te ugledni stručnjaci iz područja gospodarstva Dušan Alebić i Tomislav Antičić. Dame i gospodo zastupnici, sada bi odredio pauzu od 30 minuta. U pola 5, ne, u pola 5 ili 4 i po bi nastavili sa interpelacijom. Dame i gospodo nastavljamo sa nastavkom sjednice. Na dnevnom redu je - Interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske Interpelaciju je podnijelo 20 zastupnika. Materijal ste primili u pretince. Vlada Republike Hrvatske je dostavila svoje izvješće. Molim poštovanog zastupnika Zlatka Tomčića da u ime predlagatelja uvodno uzme riječ. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, potpredsjednice Vlade, gospođo ministrice, neću sve ovo čitati, nebojte se, previše bi bilo tih papira. Ako mogu gospodine predsjedniče odmah najaviti iskoristit ćemo 30 minuta u ime predlagatelja i to u tri maha. Tomčić, Vresk, Pankretić. Liberalizacija trgovine poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima između Europske unije i Republike Hrvatske prevažno gospodarsko pitanje, čija se realizacija u smislu pripreme potpisivanja već javnosti poznatog protokola 7. ne odvija po našem mišljenju u skladu sa relevantnim dokumentima. Isto tako, prevažno je pitanje da Hrvatska zadrži trend uvažavanja u institucijama Europske unije, naročito u ovo vrijeme očekivanja pozitivnoga AVI-a statusa kandidata za punopravno članstvo, te početka pregovora za punopravno članstvo u Europskoj uniji. Ali isto tako je prevažno da svi tekući poslovi na relaciji Europska unija – Republika Hrvatska budu krajnje transparentni, o čemu ovisi na koncu i raspoloženje građana Republike Hrvatske prema Europskoj uniji, što će nam jedan dan biti itekako važno. Ovo raspoloženje javnosti Republike Hrvatske u samo nekoliko dana doživjelo je kaotičan i dramatičan pad, zašto izravno po mom mišljenju odgovorna Vlada Republike Hrvatske svojim tajnovitim i po našem mišljenju protuzakonitim vođenjem pregovora o liberalizaciji trgovine poljoprivrednim prehrambenim proizvodima sa Europskom unijom, odnosno protokol 7. Klub HSS-a u momentu podnošenja ove interpelacije, nije tražio, nije kanio tražiti glasovanje u Hrvatskom saboru o povjerenju Vladi ili pojedinom ministru. Naglasili smo i to piše u interpelaciji, u tijeku rasprave predložiti ćemo adekvatne zaključke. Cilj nam je bio prije svega uviđavajući iznenađenost Vlade našim interesom za odvijanje ovih pregovora i inzistiranjem na javnosti podataka, bio nam je dakle interes i cilj popraviti proces, svesti ga u zakonske okvire, i ojačati pregovaračku poziciju Vlade Republike Hrvatske. Na temelju raspoloživih podataka, ali onih podataka koje smo morali kao informacije "otimati" uočili smo da su početni zahtjevi Europske unije u ovom protokolu 7. predimenzionirani znatno iznad realnih granica. Te da potencijalno ugrožavaju egzistencijalne interese hrvatskih seljaka i prehrambene industrije. Također smo uočili bojažljiv pristup naših pregovarača koji su izjavili na zajedničkoj sjednici, tri saborska odbora, Odbora za vanjsku politiku, Odbora za Europske integracije i Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i ribarstvo, koji je održan 2. ožujka, da je već 70% zahtjeva riješeno, a da će protokol 7. biti potpisan do 1. svibnja. Što nas je posebno iznenadilo, jer za takvo žurno potpisivanje protokola ne postoji baš nikakva obaveza Republike Hrvatske. Iznenađenost Vlade Republike Hrvatske našim interesom, brzo je transformiran i to se sve dogodilo u zadnjih mjesec i pol, dva dana, u igru skrivača podataka o pregovorima, ali i traženja modela kako bi se ovi pregovori izvukli izvan pravnog dosega sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma, i svrstali sve skupa u područje bilateralnog ugovaranja sve sa ciljem da se izbjegne primjena Zakona o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma. Tako je isprovociran sukob isključivo na pravnoj razini, da li je ovo pitanje primjene sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma i Zakona o provedbi, ili je to pitanje bilateralnog pregovaranja? Dakako da smo ovu provokaciju morali prihvatiti i ona je prenešena na svoj način i u ovu interpelaciju. No, naglašavam, problem nije isključivo pravne naravi, problem je znatno širi. On je ustavni, on je međunarodnopravni, on je politički, ali on je i gospodarski. Obzirom na kompleksnost problema, a po nama i na ugroženost nacionalnih interesa u području poljoprivrede i prehrambene inustrije, Klub HSS-a je spreman predložiti zaključke, koji će spustiti loptu na zemlju, ali uz uvjet da se Saboru omogući da obavi svoju funkciju nadzora nad provedbom sporazuma. i posve otvoreno, ne bude li rasprava dala naznake da smo svi spremni u ovom domu ići u tom smjeru već sada najavljujem i druge moguće mjere, koje nam i zakoni i Ustav omogućavaju, pa sve do zahtjeva za zaštitu ustavnosti. Ovo nije prijetnja. Ovo je ipak samo upozorenje. Znam što znači disciplinirana većina. Znam kako se u ovom Parlamentu glasuje. No, HSS zna vrlo dobro da bi bilo tragično za pravni sustav, za parlamentarizam, za ovo društvo kada bi se u ovom domu ozakonilo nezakonito ponašanje Vlade Republike Hrvatske. Zato vrlo jasno najavljujem sve moguće mjere uključivo i zahtjev za podizanje zaštite ustavnosti. Kada bi se dogodilo da se u ovom domu ova interpelacija odbije, i da se potvrde dosadašnji potezi Vlade Republike Hrvatske i da se pregovori oko protokola 7. svrstaju u područje bilateralnog pregovaranja, to bi zapravo bio do sada najžešći udar na parlamentarizam u Hrvatskoj. To bi dakako bila i snažna demonstracija shvaćanja aktualne vlasti o odnosu zakonodavne i izvršne vlasti. Ja neću govoriti o detaljno pravnim pitanjima, o tome će govoriti gospodin Vresk. Neću govoriti ni o stručnom meritumu što znači potpisivanje ovakvog protokola sa najavljenim proporcijama, o tome će govoriti u ovom uvodnom izlaganju od pola sata gospodin Pankretić. Ali radi našeg gledateljstva, ako se možda ovo snima i ako se možda ovo negdje vidi osim u ovoj dvorani, želim našem gledateljstvu pokazati sljedeće. Ovo je sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice. U njemu je predviđeno sve. Budući odnosi i obaveze Republike Hrvatske u političkog, gospodarskom, tržišnom i ostalim smislovima, ali nažalost taj sporazum nije na snazi, nisu se još uvijek ispunili uvjeti da on stupi na snagu jer tri zemlje, Velika Britanija, Nizozemska i Italija nisu ratificirali sporazum. Ovaj drugi dokument koji je samo nešto malo manjeg obijma zove se privremeni sporazum o trgovinskim i sa njima povezanim pitanjima između Hrvatske i Europske unije. U njemu je predviđeno gotovo sve isto kao i u ovom cjelovitom sporazumu osim što neke institucije koje su predviđene po sporazumu nisu mogle biti formirane obzirom da sporazum još nije na snazi ali putem ovog sporazuma formiran je tzv. privremeni odbor, dakle, mjesto gdje se razogovara, pregovara, utvrđuju određeni prijedlozi, donose odluke na realiciji Europska unija – Republika Hrvatska. I ovaj treci mali papirić ima svega dvije stranice zove se Zakon o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma o trgovinskim i s njima povezanim pitanjima između RH i Europske unije. Ovaj zadnji je najmanji ali je on potupuno jasan. Upravo ovaj Zakon je povrijeđen. Ove dvije stranice, on je povrijeđen jer parametri koji su ovdje u ovim velikim zakonima utvrđeni nisu u potupnosti poštivani i dovode se u dilemu da li se danas Republika Hrvatska treba ponašati po ovim zakonima ili se treba ponašati prema nekim drugim zakonima. Po našem dubokom uvjerenju Vlada Republike Hrvatske postupa protuzakonito, izbjegava omogućiti Hrvatskom saboru da obavi svoju funkciju koja je predviđena u ovom zakonu a to je nadzor Hrvatskog sabora nad provođenjem Sporauzuma o stabilizaciji i pridruživanju. Moje kolege će detaljnije govoriti o tome ali da bi sve skupa bilo vjerodostojno dozvolite da citiram samo jedan jedini članak iz privremenog sporazuma koji će i onima koji se nisu detaljno bavili sa ovim pitanjem, kojima će razjasniti da upravo po privremenom sporazumu treba voditi pregovore o liberalizaciji trgovine poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima između Republike Hrvatske i Europske unije. Citirati ću čalnak 16. Privremenog sporazuma, odnosno članak 29 iz SSP-a koji kaže: "Uzimajući u obzir opseg trgovine poljoprivrednim proizvodima, ribama i ribljim proizvodima između stranaka osobito osjetljivosti proizvoda, pravila zajedničkih politika zajednice te hrvatske poljoprivredne politike ribarstva, ulogu poljuprivrede ribarstva u gospodarsku Hrvatske i posljedice više stranih pregovora u trgovini u okviru svjetske trgovinske organizacije zajednica i Hrvatska će unutar privremenog odbora, dakle, Hrvatska i zajednica će unutar privremenog odbora najkasnije do 1. srpnja 2006. godine dakle, nema žurbe za svaki pojedinačni proizvod, molim za svaki pojedinačni proizvod i na odgovarajućoj osnovi uzajamnosti istražiti mogućnost za odobravanje daljnjih uzajamnih koncesija radi postizanja veće liberalizacije trgovine poljoprivrednim proizvodima, ribama i ribljim proizvodima." Članak je posve jasan, dakle, liberalizacija između, trgovine između Europske unije i Republike Hrvatske može isključivo ići po ovom privremenom sporazumu. Dakako trebalo bi citirati još neke članke koji određuju koje su funkcije privremenog odbora, na koji način se on formira ali ne želeći zlorabiti vaše vrijeme i vrijeme na koje imaju pravo moje kolege, neću dalje citirati. Osim što ću doznati da bi slika bila, što ću dodati, da bi slika bila kompletna treba još dobro razmotriti članak 6. Zakona o provedbi sporazuma koji kaže: "Odluke Vijeća za stabilizaciju i privremenog Odbora čijim se sadržajem mijenja ili dopunjuje Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između RH i Europske zajednice i njihovih država članica, odnosno privremeni sporazum o trgovinskim i s njima povezanim pitanjima itd., provode se sukladno postupmku potvrđivanja međunarodnih ugovora." Dakle, odluke privremenog odbora se provode sukladno postupku potvrđivanja međunarodnih ugovora a ne pregovori. Pregovori se obavljaju, zaključuju i odluke se donose isključivo u okviru privremenog odbora. Hvala vam lijepa. Ja molim da dopustite sada gospodinu Vresku koji će sa pravnog aspekta detaljnije objasniti razloge naše interpelacije. Hvala.
Molim. Izvolite gospodine Vresk.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade, gospođo potpredsjednice, gospodo ministri, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska seljačka stranka je svojim dakle, prijedlogom od 25. ožujka ove godine uputila predsjedniku Hrvatskog sabora interpelacije, interpelaciju o radu Vlade Republike Hrvatske. Moram ovdje kao prvo reći da je naš cilj bio kada smo upućivali ovu interpelaciju Hrvatskom saboru da se ispravi greška koju je očigledno napravila Vlada Republike Hrvatske u samoj proceduri a koja bi mogla, mogla imati velike posljedice. Vidljivo je i iz samog prijedloga zaključaka koje ćemo predložiti da nam nije bilo u cilju onemogućavanje ili osporavanje Vlade Republike Hrvatatske u njenim pregovorima sa Europskom unijom već nam je bio cilj da Vlada Republike Hrvatske kao prvo poštuje pravnu proceduru a da Hrvatski sabor istovremeno raspravlja o važnim pitanjima u vezi s time zašto je nadležan na temlju zakona i Ustava. Naime, iz zapisnika sa sjednice Odbora za poljoprivredu i šumarstvo od 3. ožujka ove godine vidljivo je da je na dnevnom redu toga odbora bila informacija o pregovorima za sklapanje protokola 7. o proširenju Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju u području trgovine, poljoprivredno prehrambenih proizvoda. Mislim da nije potrebno dodatno pojašnjavati da je Vlada Republike Hrvatske putem svojim predstavnika sudjelovala u pregovorima bez da je ispunjena zakonska pretpostavka iz članka 4. Zakona o plovidbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i europskih zajednica i njihovih država članica i privremenog Sporazuma o trgovinskim i sa njima povezanim pitanjima izemeđu Republike Hrvatske i Europske zajednice. Vlada Republike Hrvatske po citiranom Zakonu ne može mimoići Hrvatski sabor kada se utvrđuju stajališta u pregovorima jer u citiranom članku 4. Zakona stajalište za to utvrđuje jedino i isključivo Hrvatski sabor a Vlada naravno podnosi prijedlog za donošenje takvog zaključka. Što se tiče privremenog odbora, sasvim je razmjerno da se konzultacije o pitanjima koja se odnose na trgovinsku politiku u slučaju pristupanja određuje čalnkom 23. stavkom 3. privremenog sporazuma. Vidljivo je dakle, da je privremeni odbor nadležan za dogovore o trgovinskim pitanjima. Iz toga proizlazi da je Vlada morala poštovati citirani Zakon o provedbi privremenog Sporazuma kao i postupak propisan tim zakonom. Što znači samo podnjeti prijedlog odluke Hrvatskom saboru a Hrvatski sabor tek nakon toga donosi svoj zaključak koji je obavezan za Vladu Republike Hrvatske u pregovorima. Evidentno je da zaključci saborskih odbora, odnosno Odbora za poljuprivredu i šumarstvo kada bi oni bili i doneseni ne mogu zamijeniti zaključak Hrvatskoga sabora niti imaju takvu pravnu snagu kao isti zaključak. Nije osim toga niti točno što Vlada iznosi da se pregovori o Protokolu 7. odvijaju izravno ... [[Govornik se ne razumije.]] komisijom a ne u okviru privremenog odbora. Cilj ovakve tvrdnje Vlade jest da Vlada želi reći da bi se onda svakako trebale primjenjivati odredbe Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora iz 1996. godine, a ne naprijed spomenutog zakona. Moram ovdje sasvim jasno reći da se u svim međunarodnim ugovorima i onim dvostranim i višestranim koje Republika Hrvatska potpisuje ili kojima pak Republika Hrvatska pristupa primjenjuju odredbe tog Zakona. Što se tiče pak protokola 7. pravno je sasvim jasno da se primjenjuju zapravo odredbe oba zakona što znači i Zakon o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora kao i Zakon o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i ... [[Govornik se ne razumije]] zajednica i njihovih država članica i privremenog sporazuma o trgovinskim i s njima povezanim pitanjima između Republike Hrvatske i Europske zajednice. Naravno kao posljednji propis ili tzv. “leg specialis”. Pravno je isto tako jasno da su oba propisa podjednake pravne snage ali ovaj posljednji propis specifično područje uređuje na jedan sasvim drugi način. Vidljiva je sama intencija posebnog propisa koji želi zbog specifičnosti pitanja koja se javljaju prilikom pridruživanja Europskoj uniji, a posebno privremenog sporazuma urediti na specifičan ili poseban način te nametnuti još jednu obavezu Vladi Republike Hrvatske koja se sastoji od, u tome da i u postupku samog pregovaranja kod zauzimanja stava mora o tome tražiti potvrdu Hrvatskog sabora. Ovakva zakonska odredba je logična jer se radi o izuzetno važnim pitanjima pa je zakonodavac htio da Hrvatski sabor kao najviše predstavničko tijelo hrvatskog naroda i svih građana Republike Hrvatske vrši nadzor nad provedbom ovog citiranog sporazuma. Naime nitko, dakle niti jedno tijelo Republike Hrvatske pa ni Vlada ne potpisuje međunarodne ugovore u svoje ime već se uvijek radi u ime i za račun Republike Hrvatske. Kad sam spominjao oba ova zakona vidljivo je da se u konkretnom slučaju primjenjuju oba, oba imaju jednaku pravnu snagu, a odredbe posebnog zakona koje je Vlada Republike Hrvatske prekršila primjenjuju se onda kad općim propisom nešto nije uređeno ili kad je posebnim propisom pitanje uređeno na drugačiji način. Općim propisom iz 1996. godine Vlada Republike Hrvatske na temelju ovlasti koje mora imati može putem svojih predstavnika sama vršiti pregovore, zauzimati stavove i sklapati međunarodne ugovore koji stvaraju prava i obaveze za Republiku Hrvatsku. Da bi ti ugovori stupili na snagu Hrvatski ih sabor mora potvrditi tj. ratificirati. Što se tiče ovih specifičnih pregovora i potpisivanja ugovora iz područja sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i europskih zajednica i njihovih država članica i privremenog sporazuma o trgovinskim i s njima povezanim pitanjima između Republike Hrvatske i Europske zajednice tu Vlada ima pored svih prava i obaveza i spomenutog dakle općeg zakona zbog važnosti pitanja i dodatne obaveze da traži od Hrvatskog sabora naravno na vlastiti prijedlog da Hrvatski sabor zaključkom odredi kakvo stajalište predstavnici Vlade jedino mogu zastupati? Vidljivo je dakle da Vlada ovlast da zastupa određeno stajalište može dobiti jedino u Hrvatskom saboru. Kolegice i kolege zastupnici uz svoje izvješće Vlada je i dostavila, moram to ovdje reći i mišljenje katedre za europsko javno pravo Pravnog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Moram reći da je to sasvim jedan neuobičajeni pristup, ali ajde uvažavamo i to. MOgli smo i mi kad smo pisali interpelaciju napraviti isto to i dostaviti pravno mišljenje, pravne struke bilo kojeg pa naravno uključiv i zagrebačkog fakulteta kao najvećeg fakulteta u državi. Međutim nije to uobičajeno i nije to dobro. Mi se ne slažemo s tim mišljenjem, mislimo da ono nije točno. Uz to što je dostavljeno takvo mišljenje moram reći da se autor teksta profesor te katedre javio i u dnevnom tisku ovog tjedna gdje polemizira sa oba ova zakona pa naravno i s Ustavom. Nije dobro, nije dobro da tako jedan eminentni predavač na takvom jednom fakultetu kao što je zagrebački Pravni fakultet dovodi u pitanje ustavnost ovog posebno propisa. Znamo i sami da to i jedino može, smije i treba raditi Ustavni sud Republike Hrvatske. Dok god Ustavni sud ne donese ocjenu o ustavnosti tog propisa odnosno tog zakona taj zakon sasvim sigurno budite uvjereni ... [[Govornik se ne razumije]] I na kraju samo još jedna rečenica. Naravno da ćemo, vidjet ćete to i u samim ovim zaključcima tražiti prvenstveno, misleći afirmativno da se određenim zaključcima Hrvatskog sabora omogući Vladi pa makar i retroaktivno koji će djelovati i da se ispravi ova pogreška u proceduri koja je očigledno napravljena na dobrobit Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Je li tako?
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, članovi Vlade evo nekoliko rečenica u ovom preostalom dijelu vremena koje ću reći biti će usmjerene na sam meritum stvari. Zašto je pokrenuta ovaj cijeli postupak, ja ću na početku vrlo jasno naglasiti. Pokušavao sam od samog početka doći do određenih informacija na koji način kreću pregovori, o čemu se radi, kakve su smjernice Vlade? Moram reći da takva zatvorenost me na određeni način začudila i nisam dobio nikakve informacije. Na određeni način informacije nisu izlazile u javnost i javnost je ostala bez informacija. Ne samo da je ostala hrvatska javnost bez ovako važnih informacija nego i zastupnici u hrvatskom parlamentu i evo gotovo do današnjih dana mi nismo primili, danas smo primili od ministrice pisani dio i pisane dokumente u pogledu pregovora. Ono što posebno želim naglasiti iz onih informacija koje su meni bile dostupne da će protokol 7 objektivno nakon njegovog potpisivanja u onom prijedlogu, a te informacije sam imamo kako predlaže Europska unija pogoditi hrvatsku poljoprivredu, a posebice prehrambenu industriju. Ono što je za mene ovdje najviše upitno je stvar datuma gdje smo već nekoliko puta pa to i na određenim zajedničkim sastancima gdje je to i ministrica konstatirala, da na određeni način bi to trebalo potpisati do 1. svibnja. Pitanje se ovdje postavlja načelno. Nije Hrvatska jedina država koja je imala ugovor primjerice sa Poljskom, Češkom, Slovačkom, Mađarskom, Slovenijom i tako dalje. Imala je najvjerojatnije te zemlje i sa mnogim drugim zemljama. Sada kada one ulaze u Europsku uniju i postaju članice pitanje je da li još neka država mora promijeniti ugovor sa Europskom unijom osim Hrvatske i to baš do 1. svibnja. MOžda ćemo dobiti danas i odgovore na to pitanje, smatram to izuzetno važnim da i Hrvatska bude u tome. Uvažavajući sve ono što smo čuli do sada ja ću se prisjetiti možda jednog ja bih rekao posla koji je obavljen za vrijeme bivše Vlade, a to je sporazuma o slobodnoj trgovini sa Mađarskom. Učestvovao sam oko toga i nažalost bio na neki način pomalo i neposlušan prema Premijeru gdje smo dugo pregovarali oko određenih stvari, malo se i sukobio sa svojim kolegom koji je tada bio ministar gospodarstva jer sam tada upozoravao što znači ugovor o slobodnoj trgovini i kakve on posljedice može imati. Reći ću vam to iz vrlo plastičnog primjera kod Mađarske gdje je prije potpisivanja sporazuma uvoz iz Mađarske bio nekih 60 i nešto milijuna dolara da bi nakon potpisivanja sporazuma u gotovo godinu i pol dana porastao za preko 100 milijardi, 100 milijuna dolara. Danas imamo uvoz 100 negdje i 6 milijuna dolara, a izvoz svega 6 milijuna dolara. Tada kada smo razgovarali jedan od zadnjih argumenata od strane mojih kolega bio je potpisujemo ugovor o slobodnoj trgovini sa Mađarskom, jer Mađarska će brzo ući u Europsku uniju. Na kraju ipak, ja sam bio samo jedan član Vlade, normalno bila je koalicijska, ja sam pristao u tom dijelu. No međutim sada se događa nešto drugačije. Ovih dana smo mogli čuti one kvote koje su imale, države koje ulaze, one na neki način trebaju se zadržati ili ćemo pokušati nešto u tom dijelu napraviti. Ja upozoravam na taj dio, mislim da on nije dobar. Nanijet će zasigurno posljedice i mislim da sada upozoravajući na ovaj problem želimo na određeni način ja bih rekao i cjelokupan ovaj dio pojačati pregovaračku poziciju naših pregovarača i ukupno hrvatske Vlade. Dopustite mi možda samo plastično da navedem neke proizvode kojima se prema našim informacijama na žalost ne službenima, znatno povećavaju određene kvote, a i onda u onom dijelu koji se odnosi na sam trenutačni uvoz. Primjerice kod kobasica taj uvoz se povećava za 2,32 puta. Kod mesnih konzervi 3,86 puta. Svinjsko meso 1,50. Živa goveda gotovo 12 puta, jabuke četiri puta. Imam neslužbene informacije da se kod jabuka je to uspjelo ispregovarati pa da će se nešto smanjiti. Daj Bože da je to istina. Primjerice kod mlijeka sa dosadašnje kvote od 3 tisuće i 300 na 13 tisuća tona ili četiri puta. Također povećanje i kod sira, kod čokolade za gotovo dva puta, kod mineralnih voda za preko četiri puta. Moram reći da kada pogledamo i te proizvode u dosadašnjem dijelu uvoza moramo vidjeti da one su zaista velike. Primjerice kod goveda u prošloj 2003. godini 23 tisuća tona, svinjsko meso 23 tisuća tona, mlijeko i vrhnje 22 tisuće tona u prošloj godini. Mislim da je ovdje bitno naglasiti nešto što je i meni kada sam sakupljao ove podatke, posebno pobudilo pozornost, a to je onaj dio koji se odnosi npr. mjesec siječanj ove godine, može se gotovo reći da to prema neslužbenim još uvijek podacima vrijedi i za veljaču. Da se situacija još pogoršava. Primjerice da je za siječanj mjesec 2004. u odnosu na siječanj mjesec 2003. povećanje uvoza za gotovo 18,6%, a ono što je još problematičnije da je smanjenje izvoza za više od 24%. Ako se takav trend nastavi izazvat će to još veće probleme i moram reći da u tom dijelu zadatak je svih nas da pokušamo učiniti sve da se takve stvari ne dogode. Naš je kompletni cilj u ovom dijelu bilo da se osigura zaštita nacionalnih interesa i da ne povlačimo pitanje da li u Europu ili ne, nego kako i kolika je cijena koju moramo platiti. Zasigurno će se postaviti ovdje pitanje i osobno sam bio u mogućnosti utjecat na te stvari, vjerujte da sam učinio maksimum u tom dijelu, ali vjerujem da nećete ponoviti i one greške koje su bile i učinjene i za mog mandata. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Molim predsjednika Vlade dr. Ivu Sanadera da uzme riječ i očituje se na interpelaciju. Izvolite predsjedniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dame i gospodo ova interpelacija koju je Klub zastupnika HSS-a o radu Vlade Republike Hrvatske uputio predsjedniku Hrvatskoga sabora i koju je potpisalo dvadeset zastupnika iz tri kluba, vrvi neistinama u samom obrazloženju interpelacije da ne kažem lažima. Prva, … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, sad ću i dokazati. Dokazat ću ovu tvrdnju. Prva, kažete u vašem tekstu interpelacije. Drugi pasus u obrazloženju. Člankom 3. citiranog zakona propisano je da se stajališta Republike Hrvatske koja iznose njezini predstavnici uređuju odlukom Vlade tzv. osnova za postupanje. Člankom 4. citiranog zakona određeno je da prije donošenja odluke Vlade Republike Hrvatske, Hrvatski sabor donosi zaključak. To vi kažete u interpelaciji. E sad ću vas podsjetiti da smo mi počeli ove pregovore nakon što je vaša Vlada 29. listopada donijela odluku o pokretanju postupka za sklapanje dodatnog protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Vaša Vlada u kojoj je sjedio ministar bivši Pankretić, donosi odluku o pokretanju tog sporazuma bez prethodnog traženja rasprave o platformi u Hrvatskom saboru. Evo je. Evo odluka koju ste vi i vaša Vlada donijeli. … [[Upadica se ne čuje.]] Kako nije sporno? Ovdje tvrdite da je trebalo prethodno donijeti platformu, pa to je vaše. Citiram iz toga. Drugi netočni navod ili laž. U međuvremenu su predstavnici Republike Hrvatske u dva navrata pregovarali u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje. Ja vas molim o Protokolu 7 u međuvremenu su predstavnici Vlade citiram, za zapisnik citiram i za sve one koji nemaju pred sobom interpelaciju, citiram tekst interpelacije. U međuvremenu su na stranici 2, drugi pasus odozgo: "su predstavnici Vlade Republike Hrvatske u dva navrata pregovarali u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje". Drugi krug pregovora čak citirate bio je, … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim lijepo, drugi pasus odozgo. Znači pogodilo vas je jel'? U međuvremenu su predstavnici, citiram vašu rečenicu pa ću komentirati. U međuvremenu su predstavnici Vlade Republike Hrvatske u dva navrata pregovarali u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje o Protokolu 7. Čak ste naveli datum kad smo pregovarali, ja tvrdim s punom odgovornošću da je ovo laž. Mi nikad nismo predstavnici Vlade Republike Hrvatske pregovarali u Vijeću u vijeću za stabilizaciju i pridruživanje. A zašto nismo pregovarali? Pa zato što to vijeće ne postoji. Dakle iznosite laž izravno u tekstu interpelacije. I šta sad? Vijeće ne postoji jer sporazum nije ratificiran i ono uopće nije konstituirano, a vi iznosite ovdje da smo mi dva puta, čak iznosite i datum kad smo pregovarali. E sad vas ja pitam tko je ovdje da ne kažem koju, tko je ovdje što. Ajde tko je ovdje što. Zašto vi lažete hrvatskoj javnosti da je hrvatska Vlada pregovarala sa Vijećem za pridruživanje i stabilizaciju kada to vijeće ne postoji i citirate i datum? Ovo pitam retorički naravno, jer ne pitam vas jer nije rasprava i nije dijalog. Dalje sljedeća neistina, sljedeća neistina u vašoj interpelaciji pa da vidimo tu ozbiljnost vas koji ste do jučer vodili poljoprivrednu politiku i bili odgovorni za nju na način da ste ostali dužni prošle godine samo gospodine ministre bivši, 800 milijuna kuna poticaja koje ste bili obećali hrvatskim seljacima. Treća neistina, sljedeći pasus. Kako su predstavnici, citiram, "kako su predstavnici Vlade Republike Hrvatske u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje i privremenom odboru jedino mogli iznositi stajališta Hrvatske, a ne neka svoja privatna, te kako su ta stajališta utvrđuje jedino prijedlogom, to je vidljivo da je Vlada Republike Hrvatske izigrala uvodno citirani Zakon". Opet se pozivate da smo u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje iznosili naša stajališta. Da smo, da nismo kojim slučajem ozbiljna Vlada, kao što jesmo, ovo bismo jednostavno vratili natrag sa jednom jedinom rečenicom u obrazloženju, tekst vrvi neistinama i lažima. Ali mi smo ozbiljna Vlada pa se želimo suočiti argumentima sa ovim tekstom. Nadalje, iznijeli ste ovdje da je Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju kao i Zakon o provedbi SSP-a, da je on temelj za ove pregovore. Mi tvrdimo da nije. Mi tvrdimo da je temelj ovim pregovorima upravo ono što ste vi kao prethodna Vlada također u obrazloženju svoje odluke donijeli. Dakle, mi se slažemo s vašom Vlada. A vaša odluka od 29. listopada, Vlada u kojoj su bili ministri HSS-a kaže, na temelju članka 7. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora, donosi Vlada odluku. Dakle, vaša Vlada je donijela odluku na temelju Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora odluku da se krene u to. I sad kad mi to radimo, to što ste vi donijeli odluku jer mi nismo donosili novu nego je naša pregovaračka pozicija, odnosno tim nastavio na temelju vaše odluke, osim što smo izmijenili u broju, u sastavu izaslanstva, dakle, izmijenili smo u sastavu izaslanstva, ali smo nastavili na vašu odluku u kojoj odluci se vi pozivate ne na Zakon o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju kao što nam sad želite reći da je to trebalo. Pa što to niste učinili? Znači, u listopadu ste smatrali da treba voditi pregovore o protokolu na temelju Zakona o sklapanju međunarodnih ugovora, a sada ste se dosjetili 4 mjeseca kasnije, da treba voditi pregovore na temelju Zakona o provedbi SSP-a. E pa to tako ne bu išlo. Ne bu išlo. Nastavljamo pregovore onako kako ste vi donijeli odluku, a ako niste bili zadovoljni tom odlukom, kao što smo čuli da ministar Pankretić tobože nije bio zadovoljan nekim odlukama svoje Vlade, onda ste mogli tada tražiti interpelaciju svojoj Vladi. Niste je tražili, dakle, po meni niste je tražili jer ste bili svjesni da se pregovori mogu voditi na temelju ugovora kao što ste napisali, na temelju Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora i mi ih vodimo na tome, na tome principu. Drugo, sad ću vam i sad idemo a dren, ovo su sve bile zakonska forma, ali sad idemo u meritum stvari. Privremeni odbor koji postoji na temelju Zakona, kad donese neku odluku onda je ta odluka konačna i zato je zakonodavac u Hrvatskom saboru predvidio da prije nego privremeni odbor razmatra nešto da dođe ovdje na raspravu i da utvrdi platforma. To je bio smisao zakonodavca i to je u redu i to je tako. Dakle, kad bi nešto raspravljao privremeni odbor onda to mora doći na raspravu u Sabor i to moramo utvrditi onda platformu u Saboru jer nakon odluke privremenog odbora koji je zajednički predstavljen od nas i Europske unije onda je konačna odluka i tada više Sabor ne može ništa učiniti. Budući da mi pregovaramo ne na temelju Zakona o provedbi, znači nije nadležan privremeni odbor nego hrvatska Vlada izravno pregovara sa Europskom komisijom na temelju odluke Vlade Ivice Račana, u kojoj ste i vi, kao što je poznato sudjelovali u koaliciji. Prema tome, niti privremeni odbor je tijelo koje o ovome treba raspravljati, niti je tematika ta koja spada u okvir privremenog odbora, a niti, da ponovim ono od maloprije, ne postoji to famozno vijeće za pridruživanje i stabilizaciju za koje vi tvrdite da smo mi pregovarali s njim, a ono uopće ne postoji. A 2 puta tvrdite u svom tekstu. Dakle, nije riječ sad sve ovo je naravno vrlo važno, ali treba reći i to da u ovim pregovorima nije riječ o provedbi SSP-a nego je riječ o tome da smo SSP potpisali sa 15 članica. I da je sada nastupa od 1. svibnja nova kvalitetna situacija, a to je 10 novih članica i da s njima, u njihovo ime pregovara Europska komisija. Ne može privremeno, privremeni odbor pregovarati u ime 10 novih članica i u tome je cijela, cijela priča. Znači, ne samo što smo donijeli, što ste vi donijeli odluku na temelju Zakona o međunarodnim ugovorima, nego ni privremeno odbor ne može pregovarati u ime 10 novih članica, nego može samo komisija. T je jedan vrlo važan aspektu cijeloj ovoj, u ovoj priči. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ići će, ići će. Da, spremate, znamo što spremate. Već su nam javili u "Hrvatskoj danas". Ali ne bi, ne bu išlo to. Prema tome, ... ... [[Upadica se ne čuje.]] Prema tome, pregovori koje hrvatska Vlada vodi sa Europskom komisijom su apsolutno legitimni, u skladu sa Zakonom i ni u čemu nije prekršen Zakon. Čak štoviše, jedan od vodećih pravnih stručnjaka koji je, ja ga ne bi citirao da ga ministar nije, bivši ministar spomenuo ovdje, profesor Rodin, jedan od vodećih stručnjaka ili gospodin Vresk, ne znam koga, Josip Vresk, uvaženi zastupnik, zašto ne? Pa neka neko drugi da, pa uvijek smo za to, pa vi se upravo u obrazloženju ove interpelacije zauzimate za što veću javnost. Pa neka i struka kaže svoje mišljenje i struka je rekla. Vodeći stručnjak kaže da je apsolutno hrvatska Vlada postupila u skladu sa Zakonom. A kad je riječ o tome da i netko je citirao ova 3 odbora, onda treba reć i to da nam nije bila dužnost, upravo na temelju ove argumentacije koju sam iznio, iznositi sve ove argumente u Saboru. Unatoč tome smo išli na 3 odbora. Na Odbor za vanjsku politiku, za europske integracije i za poljoprivredu. I sva ta tri odbora su donijela zajedno zaključak u kojemu se kaže da se podržavaju pregovarački stavovi Vlade Republike Hrvatske u pregovorima o sklapanju Protokola 7, itd. Znači, nije nam bila dužnost, unatoč tome došlo smo, informirali smo, kao što je i ministrica sukladno ovim zaključcima sva 3 odbora koji podržavaju pregovaračku platformu Vlade poslala danas i dodatne informacije koje ste primili. Mi naprosto dame i gospodo, želimo u ovim pregovorima ostvariti što je bolju moguću poziciju Hrvatske prije proširenja 1. svibnja. i zato moramo završiti pregovore prije 1. svibnja, jer se Europska unija proširuje. Sada komisija pregovara u ime 10-torice i to je forma koju smo prihvatili, koja je sukladna zakonu kao što sam izložio. I želimo u tim pregovorima ostvariti dobru poziciju za Hrvatsku. I nije točno, što ste iznijeli da će kvote biti veće. Kvote neće biti veće. One kvote koje smo do sad imali s Unijom plus 10 članica koje smo do sad imali, s kojima smo imali bilateralne, kad se to zbroji kvote prvi cilj je, a sad ćemo ostvariti više od toga. Prvi cilj je da kvote u zbroji toga što je bilo do sad u 15 plus ovih 10 da kvote ne budu veće. Prema tome, kvote neće biti veće, i to je čvrsta pozicija. Ali još idemo i korak dalje, i želimo da budu manje, i to ćemo i ostvarit. U to čvrsto vjerujem. A s druge strane, kad već govorimo otvoreno pred hrvatskom javnošću, a tako i treba, onda valja reći, da za sve poljoprivredne proizvodne osim za tri dobivamo neograničeni izvoz bezcarinski neograničeni izvoz u tih 10 zemalja, što do sad nije bio slučaj. Osim Baby beefa, vina i ribe. Prema tome, imamo s jedne strane poziciju da nećemo nipošto pristati na veće kvote, dakle one mogu biti samo u najgorem slučaju zbroj onoga što je bilo 15+10, ali zbroj svih dosadašnjih koji su bili ili manje od toga, ali veće ne. A s druge strane mi imamo izvoz bezcarinski neograničen svih proizvoda osim ova tri koja sam spomenuo. A i ta tri pokušavamo dobiti nešto veće kvote. Prema tome, to je cijeli sadržaj ove teme. I sada moram reći i to, mi smo odlučili i poslat ćemo na ratifikaciju ovaj sporazum o protokolu u Hrvatski sabor. U vašoj odluci bivše Vlade stoji, al to se možemo dogovorit, ako ste za, ako ste tada glasovali, a i to možemo vidjeti jeste li, jesu li predstavnici svih stranaka na Vladi glasovali za ovakvu odluku Vlade 29. listopada. U toj odluci naime, stoji, da ovaj protokol nije potrebno slati na potvrđivanje u Hrvatski sabor. Stoji također u odluci. Evo citirat ću i točan, i točan članak 7. odluke od 29. listopada Vlade Republike Hrvatske, gdje kaže "protokol ne podliježe potvrđivanju u Hrvatskom saboru". Sve ovo vaša bivša Vlada donijela. U kojoj ste vi sudjelovali itekako. A mi nastavljamo rad na temelju odluke koju ste vi donijeli, samo smo izmijenili silom prilika, jer vi ste 23. studenog dobili odluku hrvatskih birača da više nećete zastupati Hrvatsku. Prema tome, zastupa je neka druga politička snaga. Ali nastavljena na temelju vaše odluke. Jer mislimo da je bila dobra, da je bila u redu, da je bila na temelju ugovora o sklapanju međunarodnih, Zakona o sklapanju međunarodnih ugovora. Samo se sad meni postavlja pitanje, ja ga postavljam Hrvatskom saboru, hoćemo li ostaviti da protokol ne podliježe ratifikaciju u Hrvatskom saboru, kao što je donijela ta Vlada 29. listopada ili ne? Ja mislim da bi bilo dobro da dođe ipak taj sporazum na ratifikaciju. Ako se slažete? Ali onda ćete morati glasovati protiv odluke svoje, svojih bivših odluka, jer su to vaši ministri izglasovali, odnosno ministri bivše Vlade. Ja se slažem. U toj istoj odluci, ste donijeli osnove za pregovaranje čak štoviše. Mislim bilo bi dobro da se ova odluka i objavi negdje da se vidi što to vi koji danas to osporavate sami sebe, jer to je odluka vaša koju mi samo nastavljamo, donijeli ste u članku 4. osnove za pregovaranje, u kojemu kaže ovako. Kao osnova za vođenje pregovora prihvaćaju se sljedeće polazne postavke itd., da sad sve ne citiram. Znači sve ste donijeli, sve što je bilo mi nastavljamo i sad ne valja. Do jučer vam je valjalo, danas ne valja. Ja se pitam zašto? Ako je tema hrvatski interes, interes Hrvatske poljoprivrede. A mislim da ona treba biti, onda ovo nije sigurno način, jer ovo je samo politička utakmica i borba, jer interpelacija koju ste podnijeli vrvi neistinama i lažima koje sam iznio i jasno dokazao. Ponavljam još jedanput, nikad ova Vlada nije pregovarala sa Vijećem za stabilizaciju i pridruživanje. A vi čak citirate i datum. I nizom drugih netočnosti i nelogičnosti na koje se pozivate. Prema tome, s punim, s punom odgovornošću tvrdim ovdje pregovori se nastavljaju u najboljem ozračju i s najboljim namjerama da ostvarimo ove ciljeve. Spremni smo, ukoliko se svi skupa složimo poslati ovaj sporazum, odnosno ovaj protokol na ratifikaciju suprotno vašoj odluci, ako smijemo promijeniti vašu odluku. Ako nam to vi ne budete protiv te promjene? Ja sam spreman u ime Vlade dati riječ da ćemo poslati ovaj, ako takav dogovor, poslati suprotno odluci Vlade od 29. listopada poslati protokol kad ga dogovorimo na ratifikaciju u Hrvatski sabor. Ali ne pristajem na to u ime Vlade, da nas se optužuje za kršenje zakona. Mi zakon ne kršimo, mi vodimo pregovore na temelju Zakona o vođenju međunarodnih ugovora, a ne o provedbi Zakona o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. I završit ću mojim apelom, budući da ste i vi htjeli i ja želim sada spustiti loptu na zemlju, doista očekujemo, a vi i znam da nam je to svima u interesu, znam da i vaša Vlada prethodna puno učinili za taj AVI, i to je točno i to s punom odgovornošću tvrdim. Nastavljamo i mi. I želimo taj pozitivni AVI i odluku Vijeća, odnosno najprije Vijeća ministara, pa Europskog vijeća u lipnju o statusu kandidata i o početku pregovora. I sigurno je jedno, i ovo nemojte nipošto interpretirati kao alibij, ne tražim ga, ali je sigurno da nas Europska komisija i Europska unija promatraju, jesmo li i koliko spremni pregovarati i izpregovarati, jer tek nakon te odluke dolazi odluka kada počinjemo pregovore acquis communauitaire, daj Bože da to bude sve onako kako i predviđamo do kraja godine ili početak 2005., tada imamo 30-tak poglavlja acquis communautaire, dakle pravnih stečevina koje moramo ispregovarati s Unijom, pa ako ovdje ne možemo pokazati, ali dakle uz potporu svih, a ne uz kočenje, uz potporu svih, ako ovdje ne možemo dokazati našu spremnost da obranimo Hrvatske interese i da istovremeno znamo ispregovarati važne dokumente s Unijom, a onda kako ćemo pregovarati i tih 30-tak poglavlja koji će trajati dvije, dvije i pol godine ili tri kako, ovisno o našoj brzini, spretnosti, učinkovitosti. Prema tome, i ja spuštam loptu na zemlju i kažem ovo nam nije trebalo, za sve postoji i način budući da smo bili spremni i doći i donjeti i bili smo na dvije ili tri sjednice odbora, spremni smo i dalje razgovarati, upoznati sve. A ovo u u načelu ciljevi koje sam iznio i koji stanje pred našim pregovaračkim timom koje vode ministri Grabar, Kitarović i Čobanković. Znači a) kvote se ne smiju povečati u onom zbroju kada imamo 15 dosadašnjih ... [[Govornik se ne razumije.]] plus 10 novih koje smo imali s njima kada se sve zbroji ne smiju biti veće nego moraju biti manje ako možemo ostvariti i b) ostvarujemo bezcarinski neograničeni izvoz svih poljoprivrednih proizvoda u tih 10 novih zemalja osim ova tri proizvoda koja sam malo prije naveo. To su ciljevi i to sam siguran da su dobri ciljevi za Republiku Hrvatsku i da ova Vlada itekako vodi računa o hrvatskoj poljoprivredi, o hrvatskom seljaku, ne prepirući se sa bilo kime, puno više nego možda neka druga. Hvala na pozornosti. [[Pljesak!]]
Otvaram raspravu. U ime Kluba. Prvo otvaram raspravu a idu redom klubovi. Poštovani kolega Tomčić ja ću strogo postupiti ono kao što ste i vi prema Poslovniku. Članak 211. stavak 2. predlagatelj, odnosno predstavnici predlagatelja u uvodnom izlaganju na početku rasprave najdulje 30 minuta, u izlaganju na kraju rasprave najdulje 30 minuta a prigodom svakog objašnjenja tijekom rasprave najdulje 10 minuta, dakle, mora se prvo otvoriti rasprava, 1 treba govoriti pa onda kada se otvori rasprava onda vi imate dalje participirati u raspravi. Onda molim u ime Kluba HSLS-a, DC-a poštovanu zastupnicu, poštovanu potpredsjednicu Đurđu Adlešić.
Ja se nisam prijavila prva, ali dobro.
Tako ste tu, tako piše.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Mi u ime Kluba HSLS-a i DC-a doista nakon ovih obrazloženja nećemo ulaziti u pravnu stranu podnesene interpelacije odnosno mišljenja Vlade kojim se ona pravno osporava jer mi se čini da su argumenti bili prilično jasni. U ovom Saboru smo već naučili na, da naknadno se mijenjaju stavovi, naknadno se iznose drugačiji argumenti i mi koji smo bili u jednoj vlasti, u drugoj vlasti, izgleda imamo iskustva i sa jednima i sa drugima i imamo pravo vjerojatno i na određeno čuđenje. Želimo naglasiti da mi imamo razumjevanja za podnesenu interpelaciju jer je tijek pregovora o Protokolu 7. izazvao zabrinutost hrvatskih poljoprivrednika. Poljoprivrednike se prilično plaši tim Protokolom 7. sa premalo stvarnih informacija. Međutim, činjenica je da je više brige su izazvali politički istupi nego samo činjenično stanje. Moram prizanti da sam nedavno i ja čula informaciju da je, da su najavljeni prosvjedi početkom sljedećeg tjedna u Hrvatskoj. Prosvjedi poljoprivrednika na cestama. I to je informacija koju sam čula iz Bjelogorsko-bilogorske županije iz Garešnice. Zanimljivo je da su se traktori pojavili jutros i u Bulincu, u jednoj sasvim drugoj općini u kojoj nije donesena nikakva odluka o raspolaganju poljoprivrednom zemljištu što je služilo kao obrazloženje za prosvjede seljaka. Ja doista moram reći da me ovi argumenti navode da počnem razmišljati što se u Hrvatskoj počelo događati ako su sve to legitimni načini političke borbe. Zanimljivo je da su ti isti seljaci 4 godine bili prilično strpljivi čak i kada se cijena pšenice nije mijenjala. Ja sam prije 5 godina sjedila na jednom od tih traktora i kada se cijena ponovno nije promijenila, prošle godine sam pitala hoćemo li opet na traktore jer ne znam što se događa zašto sada svi šutite. Mogu samo nagađati koje su stvarni odgovori, žao mi je da se doista sa poljoprivrednicima manipulira na takav način. Mislim da bi zapravo mogla odustati od daljnje argumentacije jer mi se čini da iz uvodnog dijela i jednih i drugih, i predstavnika Vlade i podnositelja, prilično jasno o čemu se radi i da je zapravo ono čega se mi zastupnici moramo držati a i hrvatska javnost obećanje koje je dala Vlada u Hrvatskom saboru. A ja se iskreno nadam da će manipulacije koje se često događaju u politici a uvijek mi je žao kada se radi o poljoprivrednicima valjda jednom postati potpuno transparentne. Hvala lijepo. [[Pljesak!]]
U ime predlagatelja, poštovani zastupnik Zlatko Tomčić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, jedno prethodno pitanje, da li ste prečuli ili, uvrede koje je gospodin premijer izrekao na račun pojedinaca i kluba ili smatrate da je to normalno? Ako je normalno onda dozvolite da i ja u tom stilu nastavim. Čini mi se da za ovom govornicom se još nitko nije usudio ovako licemjerno, prljavo, neistinito, glumački dorađeno, savršeno glumački dorađeno, govoriti kao predsjednik Vlade Republike Hrvatske, gospodin Ivo Sanader. Naša interpelacija vrvi neistinama i lažima, a Ivo Sanader aktualni predsjednik Vlade Republike Hrvatske neće razumjeti, neće se sjetiti da je i sam pisao takve dokumente u kojima je naprosto radi pravnoga sklopa mora se citirati sve što piše. Ali predsjednik Ivo Sanader nije želio pročitati naše obrazloženje do kraja. Pa kaže kako su predstavnici Vlade Republike Hrvatske u dva navrata pregovarali u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje, za njega je tu točka. A ne želi pročitati i privremenom Odboru. To je konstrukcija iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma i ona se ne može razdvajati. I mi znamo gospodine Sanader da ne postoji vijeće, ne postoji radi toga što ona debela knjiga koju sam malo prije pokazivao našim gledateljima koja se zove Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju ona nije na snazi. I dok ona nije na snazi nema vijeća. Ali zato imamo ovu drugu knjižicu koja se zove privremeni sporazum i ima privremenog odbora i privremeni odbor je taj koji iz ovog sklopa, to je naprosto retorički zakonski sklop koji se ne može razdvajati, koristi se ovaj dio privremeni odbor. Prema tome, vaše objede, vaše objede da se radi o lažima su najobičnija manipulacija. Takvom manipulacijom se za ovom govornicom još nitko nije bavio. Kao što je i manipulacija da je naša Vlada donjela odluku o ... [[Govornik se ne razumije.]] a da se nismo bunili i da nismo podnosili interpelaciju. Pa malo fakinski: ne bu išlo, ne bu išlo, eto. Jer se tako malo fakinaže za ovom govoricom od strane premijera nije na, nije na odmet. To je naprosto nepoznavanje, nepoznavanje cijelog tijeka događaja, Vlada je donjela tu odluku ali ta odluka nije nikada konzumirana, a da je konzumirana pa nemojte biti sigurni da ne bi bilo interpelacije i na to. [[Pljesak!]]
A što se, ja bih molio da sa smjehom ne popraćate izlaganje poštovanog zastpunika. Molim vas mir.
A što se tiče izrečenog da ova Vlada nastavlja posao započete Vlade, smješna konstatacija. Nijedna Vlada pa nijedan pojedinac nije amnestiran od nepoznavanja prava. Prema tome ona je Vlada mogla pogriješiti da je nastavila tim putem, možda bi nekad i odgovarala. Ali vi morate znati da nemate to pravo. Vi morate znate da ne možete pregovarati. MOžda vam je Račan htio podmetnuti i šta ja znam šta je htio Račan raditi. Možda vam je podmetnuo, možda je znao da će otići s vlasti pa vam je malo, pa vam je malo podmetnuo ne? Ali vi ste morali znati da ne možete pregovarati na bazi Zakona o sklapanju bilateralnih ugovora. Morali ste znati da se morate vratiti pod okrilje sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma. Znate ja se jako žalostim što ja moram tako govoriti za ovom govornicom, a izazvan sam od gospodina Premijera i ružno je kako je govorio kao što je ružno i kako ja govorim, ali ponekad se mora naprosto radi zaštite vlastitog dostojanstva odgovoriti istom mjerom. Takvog ružnog govora sa ove govornice do sad nije bilo. Takve dvoličnosti i želje za samodopadnošću i želje za impresioniranjem slušateljstva i gledateljstva nije bilo. A moglo bi se govoriti i o dvoličnosti. Moglo bi se govoriti o dvoličnosti, o postupcima dvoličnosti vezano za haške optužnice. Moja Vlada možda je potpisala ovaj, ovu odluku da će pregovarati po krivom zakonu, ali nije nijednog generala isporučila u Haag. Vi ste isporučili do sad cijelu regimentu a cijelo vrijeme se kunete u zaštitu i njihovog dostojanstva i dostojanstva Domovinskog rata i tako dalje. ... [[Upadica se ne razumije]] Kad mi predsjedavajući da mogućnost da vam odgovorim ja ću odgovoriti.
Molim vas.
Ista priča je i oko isključivog gospodarskog pojasa. Vi ste gospodine Sanader ovdje, za ovom govornicom lili suze, ovo je ilustracija, ovo je ilustracija dvoličnosti. No da se malo vratimo, da se malo vratimo u temu. Gospodin Ivo Sanader kaže da privremeni Odbor ne može pregovarati u ime 10 članova. Ovaj zakon, 9 novih članova, ovaj Zakon upravo određuje da upravo privremeni Odbor može to jedino raditi i nitko drugi. Samo privremeni Odbor. Ja ću ostaviti pravnicima nek se tuku, nek citiraju članke, ali privremeni Odbor je jedini taj koji je, gdje se mogu voditi pregovori, vršiti konzultacije i donositi odluke i o liberalizaciji trgovine poljoprivrednim, prehrambenim artiklima i o proširenju Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog ugovora radi toga što su u međuvremenu ušle nove članice. Formalno taj posao ne mora biti gotov za manje od dvije i pol godine i to je definirano u ovim Zakonima. I ne stoji činjenica da se pregovori moraju završiti do 1. svibnja. Pregovori se ne moraju završiti do 1. svibnja. Za pregovore ima vremena još točno dvije i pol godine. Kakvi će rezultati pregovora biti o tome je gospodin Sanader pokušao nešto reći. Da neće biti smanjene, da neće biti povećane kvote nego EU 15 plus 10. I to je krivo gospodine predsjedniče Vlade. 10 zemalja sa kojima samo imali ugovore o slobodnoj trgovini imali su daleko niže izvozne subvencije i njihova roba je bila u Hrvatskoj manje konkurentna nego što će biti kada uđu u Europsku uniju i da budu imali pravo na znatno veće izvozne subvencije. To su sve stvari o kojima se mora voditi računa kod pregovora da bi se zaštitili nacionalni interesi. I na kraju u ovom dijelu izlaganja, vidim da će se brzo upaliti zeleno svjetlo, kako god je, crveno svjetlo, kako god je premijer Ivo Sanader nakon huke, buke i talabasana Klub HSS-a i na mene rekao: “Želimo spustiti loptu” tako ću i ja sada isto reći. Uistinu želimo spustiti loptu. Uistinu želimo da Vlada shvati da je pogriješila, da shvati da postupa protuzakonito i da se vrati naprosto u ovaj Sabor po dozvolu za pregovore za, za strategiju pregovora jer je to jedini način da bi ovi pregovori bili u okviru legalnosti, u okviru sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i u okviru privremenog sporazuma. Sve ostalo, ja vas uvjeravam, biti će nešto što nakaradno, ovaj će Sabor doći u napast da, da ozakoni nezakonite postupke Vlade Republike Hrvatske. Voditi ćemo sporove pred Ustavnim sudom što nam nikom ne ide u korist. Bit ćemo neozbiljna zemlja. Trebamo avis, željno očekujemo avis, željno očekujemo kandidaturu. Na taj način to nećemo gospodine predsjedniče Vlade postići ni načinom kako ste započeli današnji svoj istup. Hvala vam lijepa.
... [[Govornik se ne razumije]] Povreda Poslovnika. Poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodine predsjedniče gospodin koji je sad govorio, srećom ne znam mu ime povrijedio je članak 214. i njegov stavak 6. a vi ste mu u tome dobrano pomogli. O čemu je riječ? Prekršio je gospodin i Ustav i članak 12. našega Ustava. Članak 12.našega Ustava kaže, citiram: “U Republici Hrvatskoj u službenoj je uporabi hrvatski jezik i latinično pismo”. Gospodin nije govorio hrvatskim jezikom. U ovomu sazivu Sabora jedino taj gospodin krši Ustav, a u prošlomu sazivu Sabora kršio ga je taj gospodin i gospodin Milan Đukić. Hvala lijepa.
Predsjednik Vlade Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo ja mislim da onda nas dvojica nemamo isti tekst interpelacije. Ja imam vaš tekst interpelacije koji ste uputili predsjedniku Hrvatskog sabora i koji je predsjednik Hrvatskog sabora uputio meni. I u tom tekstu na stranici 2., pročitat ću ponovno radi zapisnika nisam ništa preskočio ovo što ste vi rekli uopće ne stoji to što ste vi rekli. Ne spominje se nikakav privremeni Odbor u poglavlju, u, na drugoj stranici, drugi pasus. Stoji točno ovako: “U međuvremenu su predstavnici Vlade Republike Hrvatske u dva navrata pregovarali u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje, u zagradama (drugi krug pregovora bio je 17.3.2004. godine) o protokolu 7 o proširenju Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju u području trgovine, poljoprivredno prehrambenih proizvoda.” Točno to. Ne spominje se u tom drugom pasusu taj privremeni odbor. Ali kad bi i ovo što ste vi rekli bilo točno, dakle nije, evo teksta tu. Nije točno. Ponovno ste obamnuli odnosno možda nesvjesno ili, ali u svakom slučaju izrekli ste jednu neistinu što se u narodu kaže laž. Kad bi bilo točno da ste napisali da smo vodili pregovore u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje i privremenom odboru, što vi tvrdite da stoji, a ne stoji u tom drugom pasusu, ali kad bi i to stajalo i to bi bila laž jer ni to nismo vodili. Nismo ni u privremenom odboru vodili pregovore nego smo vodili pregovore između Vlade i komisije i to je ono što sam ja utvrdio ovdje, a vi meni tvrdite da sam ja nešto netočno kazao jer da smo mi vodili pregovore u vijeću, odnosno rekli ste poslije da znate da vijeće ne postoji nego da je to zajednički sklop vijeće za stabilizaciju i privremeni odbor pa da smo vodili u privremenom odboru. Ne, nismo vodili u privremenom odboru pregovore. Nismo vodili u privremenom odboru pregovore. I zašto tvrdite nešto da smo radili kada nismo to radili. Jer da smo to radili, onda biste bili u pravu, onda bi trebala platforma Hrvatskoga sabora, a budući da vodimo izravno pregovore sa Europskom komisijom koja odlučuje o tome hoće li u ime deset novih zemalja pregovarati ona ili će se naći neki drugi oblik pregovaranja. To je njihova odluka i oni su odlučili da pregovara komisija u ime 10 novih članova, a ne privremeni odbor. Prema tome želim radi javnosti, radi zapisnika još jedanput ponoviti. Gospodin Tomčić kao podnositelj ove interpelacije dva puta je iznio neistinu, jedan puta u tekstu interpelacije, drugi puta ponavljajući ovdje za govornicom. To naprosto što ste vi rekli nije točno. Možete vi govoriti da ja glumim ili da ne glumim, ja govorim ono što vi pišete i to komentiram i tvrdim s punom odgovornošću da nije točno da smo pregovarali bilo u vijeću koje ste na kraju priznali i vi da ne postoji, ali nismo ni u privremenom odboru za koji tvrdite da jesmo. Nismo nego vodimo izravne pregovore s komisijom. Prema tome, i to ih vodimo, ponavljam još jedanput, na temelju Zakona o međunarodnim ugovorima, o sklapanju međunarodnih ugovora, a ne Zakona o provedbi Sporazuma o pridruživanju i stabilizaciji jer tema nije taj sporazum nego je tema deset novih članica i zato je to drugačiji sporazum i zato on nije subjekt u, odnosno nije tema, nije u okviru Sporazuma o pridruživanju i stabilizaciji nego je on dodatnih deset članica koje ulaze u Europsku uniju 1. svibnja i u tome je cijela priča. Prema tome vi možete naravno raditi što god hoćete, ali ovo je puta istina. Dakle u interpelaciji se iznose laži i neistine o Vladi, o pregovorima koje Vlada vodi. Bilo bi puno bolje da ste rekli istinu, a to je da Vlada vodi pregovore sa Europskom komisijom a ne u privremenom odboru tada bismo bili korak bliže istini i možda zajedničkom nekom zaključku. Ovako kada i dalje ustrajavate na tome da mi vodimo pregovore u privremenom odboru, a ja znam zašto ustrajavate, ustrajavate zato jer tada bismo kršili zakon, tada biste vi bili u pravu da ih vodimo u privremenom odboru. Ali ne vodimo, vodimo ih sa komisijom, a sa komisijom ih vodimo na temelju ovog Zakona o sklapanju međunarodnih ugovora i to je cijela priča. I ja ne znam zašto inzistirate toliko na tome kao da se ne razumijemo dobro, unatoč ovome ja razumijem što on govori, ali mislim da je dovoljno jasno da nije riječ o ovome što ste u interpelaciji rekli, da interpelacija vrvi na tome i dalje stojim, jer to se i dalje i u pasusu trećem, u pasusu trećem se spominje privremeni odbor za razliku od pasusa broj dva u kojemu se privremeni odbor ne spominje, ali i to opet nije točno jer ponavljam nismo u privremenom odboru vodili pregovore. Prema tome, zaključujem. Mi ćemo nastaviti ove pregovore na temelju Zakona o sklapanju međunarodnih ugovora i ponavljam još jedanput, naša je intencija da pošaljemo ovaj sporazum na ratifikaciju, dakle ovaj Protokol 7 na ratifikaciju u Sabor. Ukoliko vi smatrate da ne moramo na temelju odluke bivše Vlade, možemo se i tako dogovoriti. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. U ime kluba HSS-a poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine premijeru, članovi Vlade. Zbilja se nalazimo u jednoj neobičnoj situaciji ovdje u Parlamentu koji meni liči na teatar apsurda kada slušam od premijera da možda nešto što je netočno napisano da je laž i da potpuno nepotrebno tu riječ upotrebljava dvadesetak puta u toku jedne rasprave onda je ovo ipak teatar. A građani sva istraživanja koja promatramo, naslovi u novinama se zovu euroskepticizam. Pa upravo zbog nas takvih ne vjeruju da ćemo ih uspješno približiti prema Europi zato jer smo takvi, bavimo se kvazipolitikom a ne pravom politikom. Naši građani … Ja vas molim ovo sve da se odbije od vremena. Jako su stvari jednostavne. Jako su stvari jednostavne, građani se boje jer nisu upoznati, a boje se zato jer otprilike pretpostavljaju da ih čeka jedan novi izazov. Pitaju jednostavne stvari, da li ćemo dobiti povećanje izvoznih kvota i da li će ovih desetak zemalja, 10 zemalja koje ulaze u Europu imati neke prednosti kod svojih kvota u Hrvatskoj naravno, jer će konzumirati one premije iz Europske unije koje nisu nama dostupne. Naravno da njih zanima hoćemo li mi izvoziti sirovinu ili ćemo izvoziti finalni proizvod u te zemlje i hoćemo li uspjeti dignuti trajne nasade i vinograde koji nas čekaju također u ovom kratkom vremenu. Da li ćemo poticati i stvarati regionalne igrače, da li ćemo nastaviti one reforme kao npr. što je reforma poljoprivrednog zemljišta gdje je prema prijedlogu HSS-a upravo prednost imalo domicilno stanovništvo i po prvi puta privatizacija u korist seljaka. Da li ćemo mi ukinuti taj zakon?, upravo se to provlači u zadnje vrijeme. Hoćemo li omogućiti strancima da kupuju poljoprivredno zemljište? Na žalost sve naše informacije o tome upravo dolaze iz medija. Čitamo kako ministar Žužul na putovanjima obećava, a na žalost što kasnije ostvarujemo, uvoz junica iz zemalja u kojima je bilo pojava kravljeg ludila, a formalno i naknadno to se potvrđuje u okviru Ministarstva poljoprivrede i Vlade Republike Hrvatske. Dragi prijatelji i gospodo da li je interpelacija samo pravno pitanje ili je zapravo to obaveza Vlade Republike Hrvatske da nas sve zajedno upozna kakvu politiku ćemo voditi u pristupu prema Europskoj uniji. Mi u HSS-u nismo rekli da ćemo biti protiv takove politike Vlade, međutim u potpunosti sigurno tražimo informacije kako bi ih znali reći i drugima. Da li je zapravo najvažnije pravno tumačenje oko čega smo do sada stalno govorili? Međutim nije jedino ova pojava, jer mi ovdje u Parlamentu ne razgovaramo i o drugim zakonima koji su ključni kako bi riješili harmonizaciju sa zakonodavstvom Europe. Sabor naravno ne raspravlja ni o čemu samo marginalno, na naše stolove dolaze takovi zakoni. Naravno mi ovdje ne raspravljamo ni o Haagu. Naravno, to je bila praksa saziva Parlamenta u starom sazivu, a kada bi oporba bila na vlasti i kada bi oni bili dosljedni koji su se vjerojatno iz iskrenosti i osjećaja vezali lancima za drveće, pretpostavljam da bi mi danas ovdje imali većinu jer njih ovdje ne bi bilo, ukoliko dosljedno bi primjenjivali politiku za koju su se zauzimali u prošlom vremenu. Mi čujemo odgovore, imamo mandat, mi predstavljamo volju biračkog tijela, ne daj Bože da vi mislite drugačije jer mi najbolje znamo što je za vas dobro. Nikoga i ne pitamo za mišljenje nego provodimo program, a kojeg zapravo i nema. Evo, maloprije smo čuli kako se zapravo nastavlja program bivše Vlade kao i uglavnom u ostalim sektorima jer naročito program nove Vlade u gospodarstvu nismo čuli pa ja se usudim reći da ga nismo ni osjetili niti mi kao ni građani Hrvatske. Pa možda je i dobro da idemo u Europu čim prije, pa i na ovakav način ukoliko će nas Europa natjerati da prihvatimo jedna drugačija načela jedne druge demokratske norme koje ćemo, potpuno sam siguran, u sklopu približavanja prema Europi morati i prihvatiti. Međutim, nitko ovdje ne postavi pitanje kako ćemo riješiti činjenicu da nam je društveni brutoproizvod nekoliko puta manji nego u Europi, da nam je produktivnost 10-ak puta manja, da su nam plaće nekoliko puta manje, da su strana ulaganja nekoliko puta manja nego kod zemalja u tranziciji i da nam je izvoz također u stagnaciji već 10 godina. Jedino što je nekoliko puta veće od nama sličnih je vanjska zaduženost koja je bila velika i dalje nažalost raste. Također je i nezaposlenost nekoliko puta veća. Mi bi htjeli slušati ovdje da li ćemo HBOR staviti u funkciju izvozne i garantne banke, da li ćemo poticati regionalne igrače kako bi oni bili spremni za izazove da zajedno sa nama se približavaju prema Europi, hoćemo li poticati direktno izvoznike i hoćemo li supstituirati nepotreban uvoz. Naravno da bi mi htjeli i veću i odgovorniju ulogu države. Ne državni intervencionizam nego upravo podrška onima koji mogu biti aktivni u procesu približavanja. Puno puta se ovdje zaklinjemo upravo u Irsku koja se pripremala 15 godina za ulazak u Europu, međutim, koja je ostvarila jedna konsenzus. U prvom dijelu je ostvarila jedna konsenzus politike, u drugom dijelu između države, između poslodavaca i sindikata i, naravno, u tom uspjela. Međutim, ovdje mi koristimo Izvješće o interpelaciji kao jedan suhoparni pravni jezik, tvrdimo nije šija nego je vrat i upravo sva obrazloženja idu u tome pravcu. Pregovori o sklapanju dodatnog protokola vode se u formi međunarodnog ugovora, te Vlada, citiram: "Nije obavezna uputiti Hrvatskom saboru prijedlog odluke i prijedlog stajališta", ovdje naglašavam stajalište, "u vezi navedenih pregovora". Međutim, činjenica je da 10 novih država ulazi u Europu, a to uzrokuje početak pregovora oko sklapanja dodatnog protokola uz privremeni sporazum upravo o trgovinskim odnosima između Republike Hrvatske i Europske unije. Ulaskom novih država članica trgovinski odnosi između tih država i Republike Hrvatske prestati će se odvijati u skladu sa onim ugovorima koje smo imali, bilateralne, o slobodnoj trgovini. Mi moramo adaptirati postojeći sporazum u svakom slučaju jer to su potpuno novi momenti, rokovi su potpuno kratki jer je 1. svibanj i preblizu pred nama. Međutim, možemo se mi složiti da taj dodatni protokol se može tretirati kao međunarodni ugovor i da ne podliježe ovakvoj proceduri u Saboru. Međutim, ono što je potpuno sigurno bilo bi bolje da se Vlada Republike Hrvatske i nadležna ministarstva konzultiraju sa Saborom, a ne to samo putem odbora gdje se dala informacija. Nas ne zanima informacija, nas zanimaju stajališta, stajališta naročito zanimaju i građane Republike Hrvatske. Pa ja vjerujem da bi bilo konačno i vrijeme da mi Hrvati oko nečeg postignemo suglasje. Vjerojatno je suglasje potrebno, a i moguće ostvariti oko približavanja Europskoj uniji kako bi u ovom roku koji je pred nama ostvarili jednu dobru pripremu i konačno ostvarili ono što od nas građani i očekuju. Ja vas uvjeravam, ako nastavimo na ovaj način, euroskepticizam i rezerva građana prema Europskoj uniji će se nastaviti, a mi smatramo u HSS-u da za to nećemo biti odgovorni. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Neven Mimica. Informacija, još 5 prijavljenih klubova i 20 pojedinačnih zastupnika po 10 minuta.
Hvala lijepa, poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani članice i članovi Vlade. Evo, povodom interpelacije o radu Vlade osvrnit ću se u ime Kluba SDP-a na temeljna pitanja koje pokreće ta interpelacija. Odmah treba reći da priroda instituta interpelacije nije utvrđivati je li se Vlada ponaša u skladu sa Zakonom, nego ostvarivati politički nadzor nad radom Vlada. Ali kako Vlada u svome Izvješću o interpelaciji uglavnom brani zakonitost svojih postupaka onda će i o toj pravnoj strani trebati nešto reći. Za nas ne postoji dvojba oko pitanja je li Vlada prekršila Zakon o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma o trgovinskim i s njima povezanim pitanjima. Pravnim stručnjacima lako je prepoznati da odredba članka 23. Privremenoga sporazuma sasvim jasno i izrijekom određuje da se konzultacije o pitanjima koja se odnose na trgovinsku politiku u slučaju pristupanja neke treće zemlje zajednici, a ovdje se upravo o tome radi, pristupanju 10 zemalja zajednici, da se te konzultacije održavaju u okviru privremenoga odbora. Ako je tome tako onda posljedično proizlazi da pri zauzimanju stavova o pregovaračkim pozicijama za pregovore o Protokolu 7, koji se vode u okviru privremenoga odbora, kako to i propisuje ovaj privremeni sporazum, Vlada mora bezuvjetno poštivati postupak propisan Zakonom o provedbi privremenoga sporazuma što ona nije učinila. Želim podsjetiti da je Zakon donesen 2001. godine na prijedlog tadašnje oporbe, kao izraz želje za snažnijim nadzorom Hrvatskoga sabora nad provedbom ugovornih odnosa sa Europskom unijom. Klub SDP-a stoji na stajalištu da u dosadašnjem toku pregovora o Protokolu 7 Vlada nije poštivala odredbe Zakona o provedbi privremenog sporazuma. Naime, Vlada je samostalno, bez traženja zaključka Hrvatskoga sabora, utvrdila konačne pregovaračke pozicije na temelju kojih je Vladino izaslanstvo već obavilo dva kruga pregovora sa Europskom komisijom. Na vlastitu inicijativu Saborski odbori za europske integracije i vanjsku politiku i poljoprivredu održali su zajedničku sjednicu na kojoj su saslušana usmena izvješća predstavnika Vlade o dosadašnjem toku pregovora o Protokolu 7. Odbori su podržali pregovaračke pozicije Vlade te ukazali na potrebu da se ustraje u obrani od liberalizacije hrvatskoga tržišta koja bi prelazila razinu već ugovorenih carinskih povlastica iz ugovora sa Europskom unijom i onih bilateralnih ugovora koji smo sklopili o slobodnoj trgovini sa 6 zemalja pristupnica. Ipak, rasprava u saborskim odborima ni u kojem slučaju ne može zamijeniti potrebu donošenja zaključka Hrvatskoga sabora kako to u ovom slučaju određuje poseban zakon. I evo, sada se svi skupa nalazimo u situaciji u kojoj očito nema sadržajnoga spora i razlika između Vlade i saborskih odbora u pogledu poželjnoga i nužnoga ishoda pregovora o Protokolu 7, ali postoji formalno-pravna dvojba o poštivanju zakonske procedure dolaska do zajedničkih stavova Vlade i Hrvatskoga sabora o pitanjima koji se raspravljaju u okviru privremenoga odbora. Uz to, Vlada je pregovore o Protokoli 7 obavila nepotrebnom velom pretjerane tajnosti. Zbog održavanja takve tajnovitosti, propustila je prigodu da javnosti objasni pravu prirodu i sadržaj pregovora, što je onda dodatno dramatiziralo opću percepciju opasnosti tih pregovora za Hrvatsku poljoprivredu. Glavni pravni protuargument koji Vlada iznosi u svom očitovanju interpelaciji, je tvrdnja da se pregovori o protokolu 7. ne odvijaju u okviru privremenoga odbora, nego da su to izravni pregovori s Europskom komisijom u kojoj se dogovaraju izmjene i dopune privremenoga sporazuma. Zbog toga se tvrdi da Vlada u njima sudjeluje poštujući odredbe Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora, a ne Zakona o provedbi privremenoga sporazuma. Navodi se da će Sabor biti uključen u odlučivanju o protokolu 7. na kraju pregovora, kada će mu Vlada uputiti na ratifikaciju tekst protokola koji je dogovorila s Europskom komisijom, što je predsjednik Vlade danas i potvrdio. Kod ovih argumenata izostaje jedino odgovor na pitanje, što ćemo sa člankom 23. privremenoga sporazuma? Kako ćemo njega preskočiti i zanemariti? Jer ono pregovore o protokolu 7. nesumnjivo na kraju smješta u formalni okvir privremenoga odbora, bez obzira kako se i s kim oni trenutno vode. Vlada u svome očitovanju čak prešućuje i izbjegava izrijekom citirati onaj dio članka 23. koji određuje da se konzultacije o trgovinskim pitanjima nastalima proširenjem Europske unije vode u okviru privremenoga odbora. Ali tim selektivnim citiranjem ipak se ne može tek tako olako zanijekati postojanje među takve međunarodnopravne obveze. Vlada će po svemu sudeći morati odlučiti koji zakon krši. Krši li Zakon o provedbi privremenoga sporazuma, zbog toga što ne uključuje Sabor u zauzimanje pregovaračkih pozicija po pregovorima koji se vode u okviru privremenoga odbora? Ili krši sam privremeni sporazum doduše zajedno s Europskom komisijom, jer pregovore ne smješta u okvir privremenoga odbora, kako to propisuje članak 23. privremenoga sporazuma? Prema tome, ustrajavanje Vlade na tome da se pregovori o protokolu 7. vode po Zakonu o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora, ni u kojem slučaju nije uopće upitno. To je točno. Ali to istovremeno ne znači da se na te pregovore ne može i ne treba odnositi i dodatna procedura uključivanja Hrvatskoga sabora u pregovarački proces kako to predviđa Zakon o provedbi privremenoga sporazuma. Vlada iznosi i niz drugih pravnih argumenata, koje doduše lako oboriti, ali to i nije glavni cilj današnje rasprave o interpelaciji. Tako na primjer pogrešno tvrdi da se u pregovorima o protokolu 7. ne radi o provedbi privremenog sporazuma, da se ne radi o donošenju odluka privremenoga odbora ili da jednom donesene odluke privremenoga odbora ne podliježu daljnjem potvrđivanju Hrvatskoga sabora. Dio te argumentacije navodi nas da se zabrinemo zbog nedopustivo niske razine pravne ekspertize s kojom Vlada izlazi pred Hrvatski sabor. Na kraju ovoga pravnoga prijepora treba reći da nije točna niti tvrdnja Vlade, da je jedini slučaj kada je Zakon o provedbi privremenoga sporazuma lex specialis u odnosu na Zakon o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora slučaj pregovaranja dvostranih ugovora o regionalnoj suradnji. Zakon o provedbi privremenoga sporazuma je lex specialis i u slučaju svih odlučivanja u privremenom odboru, pa tako i u slučaju odlučivanja o carinskim pitanjima vezanim za proširenje Europske unije. Zato temeljno pitanje i nije, koji se zakon ovdje primjenjuje, je li Zakon o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora ili Zakon o provedbi privremenoga sporazuma? Po svemu je razvidno da se u slučaju pregovora o protokolu 7. treba postupati po oba ta zakona. i zato naravno da je prošla Vlada bila u pravu kada je pregovore o protokolu 7. pokrenula po Zakonu o sklapanju i izvršavanju međunarodnog ugovora, niti jedan međunarodni ugovor ne može se drugačije niti pokrenuti, nego po tom zakonu. Ono sve u nastavku pregovora, ako spada, a mi tvrdimo da spada pod odredbe Zakona o provedbi privremenog sporazuma, dolazi tek kasnije kad se utvrđuju pregovaračke pozicije. Nekako mi nakon svih ovih pravnih i sadržanih zavrzlama prestaje biti jasno što je pravi cilj Vlade. Pod svaku cijenu dokazati da nije prekršila zakon i tako se obraniti od pomoći koju joj nudi Sabor kao institucija koja može najviše ojačati njene pregovaračke pozicije u pregovorima s Europskom komisijom ili stvoriti uvjete da ishod pregovora bude u interesu naše poljoprivrede i prehrambene industrije. A upravu tu leži i najvažnije političko pitanje. Za mene ono nije toliko vezano uz formalno pravnu proceduru pregovaranja koliko uz sadržaj i ishod tih pregovora. Ako bi se na kraju prihvatili oni zahtjevi Europske komisije koji kod nekih od nas, za nas osjetljivih proizvoda idu sve do traženja velikih carinskih koncesija pri uvozu na Hrvatsko tržište koji ponekad znatno premašuju zbroj već odobrenih carinskih koncesija, onda bi to zbilja značilo dramatično pogoršanja stanja u Hrvatskoj poljoprivredi i prehrambenoj industriji. Zato se u sadržajnom pogledu Klub SDP-a priklanja svima onima koji upozoravaju na to da ishod pregovora može biti samo ona visina liberalizacije hrvatskoga tržišta koja ne prelazi zbroj već odobrenih carinskih povlastica. i to ne kao pravilo, već kao izuzetak. Jer treba imati u vidu da će carinske povlastice koje u bilateralnim ugovorima o slobodnoj trgovini s Hrvatskom ima 6 zemalja pristupnica, one sada moći koristiti u znatno veće proizvodne izvozne subvencije koje će im osigurati zajednička poljoprivedna politika Europske unije. Nadamo se i očekujemo da će se naši pregovarači izboriti upravo za takav ishod pregovora i da im pri tome neće biti prioritet vrijeme do 1. svibnja ove godine do kada Europska komisija očekuje, a ne obvezuje da se pregovori završe. Nego da će im prioritet biti stvarni interes naših poljoprivrednih proizvođača. Treba otkloniti sumnje i strahove da bi nesklapanje sporazuma o protokolu 7. do 1. svibnja ugrozilo pozitivno mišljenje koje bi u našem zahtjevu za članstvo u Europsku uniju trebalo objaviti Europska komisija. Poljoprivredni pregovori su uvijek najteži i najtvrđi dio pregovora o slobodnoj trgovini, i tu nitko realan ne očekuje idilične odnose i automatsku spremnost na prihvaćanje početnih zahtjeva suprotne pregovaračke strane. Imamo dovoljno razloga i argumenata za objasniti, zašto nam objektivno treba više vremena za dovršetak pregovora, ako druga strana ne pokaže dovoljno razumijevanja i fleksibilnosti za stanje naše poljoprivrede i razinu razlike u konkurentnosti i razlike u mogućnosti poticaja poljoprivredne proizvodnje izvoza. Zato treba otklanjati svaki pokušaj vezivanja AVI za ishod i rok dovršetka pregovora o protokolu 7., ako takvih pokušaja bude. Klub SDP-a ustrajava na političkoj osudi svakoga kršenja zakona, pogotovo kada ona dolaze od strane onoga tko je ustavno zadužen za uredno izvršavanje zakonskih propisa. U ovome konkretnome slučaju vidimo međutim, i potrebu da se stanje stvari u pogledu podnesenih interpeleacije najprije sagleda u političkom kontekstu sadašnjega trenutka naših ukupnih odnosa s Europskom unijom, i općeg interesa kojeg imamo u približavanju članstvu Europske unije. Stoga držimo, da interpelaciju treba iskoristiti prvenstveno za stvaranje čvršćeg zajedništva Hrvatskoga sabora i Hrvatske vlade u zastupanju interesa koja Hrvatska ima u konkretnom slučaju pregovara o protokolu 7., ali i u ukupnom procesu priključivanja Europskoj uniji. SDP-e ocijenjuje da tako jačanje naših pregovaračkih pozicija može donijeti daleko više koristi, nego li bi ih u ovom trenutku donijela rasprava o povjerenju Vladi ili možebitno nepovjerenje Vladi zbog razloga navedenih u interpelaciji. Istovremeno držimo da Hrvatski sabor treba izbjeći situaciju koja mu nikako ne bi bila na čast, a do koje bismo došli ako bismo dopustili da se o čisto pravnim pitanjima i argumentima, pa i o pravnim dilemama koje proizlaze iz međunarodnih ugovora Sabor izjašnjava preglasavanjem. Takvo bi glasovanje nužno bilo motivirano političkim opredjeljenjima i određeno političkim odnosima snaga između parlamentarne većine i oporbe. Mišljenja smo da bi i Vlada trebala izbjeći situaciju u kojoj bi od odgovornosti za kršenje Zakona o provedbi privremenoga sporazuma iskupila tek snaga parlamentarne većine, a ne snaga nespornih pravnih argumenata. Zbog svega navedenoga poželjan izlaz iz ove situacije nalazimo u dogovoru da Vlada makar i naknadno zatraži donošenje saborskoga zaključka o pregovaračkim pozicijama o protokolu 7. po odredbama Zakona o provedbi privremenoga sporazuma. Time bi hrvatski pregovarači u daljnjem toku pregovora s Europskom komisijom dobili dodatnu pregovaračku potporu koja proizlazi iz snage demokratske legitimacije koju može dati samo Parlament kada god se radi o definiranju i provođenju opće volje i interesa hrvatskih građana u svim pitanjima pa tako i u trgovinsko carinskim pitanjima o kojima se pregovara u protokolu 7. Ovo bi za Vladu trebalo biti tim prihvatljivije kada je sasvim razvidno da saborski i Vladini stavovi o trgovinskim odnosima sa prošireno Europskom unijom idu u istom općem smijeru. Čak kada je u zakon, čak kada joj to zakon ne bi ni nalagao, Vladi bi bilo uputno i politički korisno pribjeći suradnji i zajedničkom djelovanju sa Hrvatskim saborom u ovom prevažnom pitanju. Hvala. [[Pljesak!]]
Hvala lijepo poštovani zastupniče. U ime predlagatelja javio se zastupnik Josip Vresk, izvolite zastupniče.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Ispričavam se, dvije minute ću vam zlorabiti vrijeme, dužan sam nekoliko objašnjenja. Naime kada je Klub HSS-a podnosio interpelaciju u samom tekstu obrazloženja, ponavljam obrazloženja koje niti nije toliko važno koliko je važan ovaj tekst da se odnosi na interpelaciju a koja jest, slažem se sa gospodinom Mimicom, prije svega političko ali ujedno i pravno pitanje, ali prije svega političko je korištena zakonska formulacija. Koristi se u obrazloženju i privremeni odbor ali se koristi i vijeće. No, ako je već tome tako i ako se radi o pregovorima sa Europskom komisijom onda se zapravo Vlada bi trebala dogovoriti sama sa sobom koji to zapravo zakon krši. Ali mi smo zašiljene situacije i mislimo da o tome ne rješava problem i mi smo za spuštanje tenzija. Još samo jednu rečenicu. Dužan sam objasniti legalnost postupanja bivše Vlade i to ovako. Točno je da je bivša Vlada donjela odluku o početku pregovora i točno je da je takvu odluku donjela na temelju onog općeg zakona i na temelju ovog zakona takvu odluku Vlada uopće ne može niti donjeti. Govorim o početku pregovora. Nije bitan tu čin ratifikacije ali ovaj zakon iz 2001. godine koji je donesen, znamo i svi na čiji prijedlog i kako govori o nadležnosti Hrvatskog sabora. Taj zakon uopće ne regulira donošenje odluke o početku pregovora pa kaže, citiram: "Ovim se Zakonom uređuje postupak utvrđivanja stajališta Republike Hrvatske koje njezini predstavnici zastupaju u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje i privremenom odboru prilikom donošenja odluka i preporuka kao i postupak provođenja odluka i preporuka Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje i privremenog odbora u Republici Hrvatskoj." Dakle, taj zakon ne regulira uopće područje početka pregovora niti odluku koja inicira te pregovore. Već onaj prvi. Zato smo i rekli da se paralelno primjenjuju oba zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Za riječ se javila i ministrica, gospođa Kolinda Grabar-Kitarović, izvolite.
Zahvaljujem poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, poštovani zastupnici. Drago mi je da je poštovani zastupnik prije pročitao ovaj članak 1. Zakona o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju jer on upravo govori da se Zakonom uređuje postupak utvrđivanja stajališta Republike Hrvatske koje njezini predstavnici zastupaju u vijeću i privremenom odboru, prilikom donošnja odluka i preporuka kao i postupak provođenja odluka i preporuka Vijeća za stabilizaciju i privremenog odbora. Rezultat pregovora o Protokolu 7. ne može se usvojiti u obliku odluke privremenog odbora budući da privremeni odbor nije prema odredbama privremenog sporazuma ovlašten odlučivati o svim pitanjima koja su predmet pregovora. Stoga će rezultat pregovora biti usvojen u obliku dodatnog protokola u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju a ne u obliku odluke privremenog odbora. Pregovori se odnose na izmjene Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma zbog pristupanja Europskoj uniji 10 novih država članica. Drugim riječima, pregovora se o novom pravnom okviru koji nije uređen niti odredbama SSP-a ni odredbama privremenog sporazuma. Tome u prilog ide isto tako i činjenica da se europske strane na Protokol 7. odnose se odredbe akta o pristupanju novih država članica Europske unije. Prema odredbi članka 6. stavak 3. navedenog Akta o pristupanju, pristupanje novih država članica, postojećim međunarodnim ugovorima koje su Europska zajednica i njene države članice zaključile sa trećim državama ili koje se privremeno primjenjuju urediti će se Protokolom koji u ime država članica sa trećim državama dakle, i sa Hrvatskom zaključuje Vijeće EU a o kojemu pregovara komisija. S hrvatske strane Protokol 7. ima značaj izmjena temeljnog teksta Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju te je za njegovo stupanje na snagu potrebna ratifikacija Sabora. Stoga se u konkretnom slučaju mora primjenjivati Zakon o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora a ne Zakon o provedbi SSP-a. Slažem se da cijela poanta priče ne mora biti isključivo pravno utemeljena i ja bih htjela kazati da kada je riječ o tome da nismo bili transparentni da se time ne mogu uopće složiti, budući da smo i između ostaloga i u dva navrata u Ministarstvu europsih integracija brifirali novinare koji moram priznati nažlost nisu bili zainteresirani tada prviše za tu temu, tek kada se o njoj počelo politizirati onda su se počeli javljati i veći napisi u medijima. Nadalje, isto tako kao što zna poštovani zastupnik gospodin Mimica, u dva navrata smo u odborima svjedočili i nakon prvog kruga pregovora o tome konkretnom protokolu izvjestili smo pregovaračkim pozicijama i zaključeno je tada da ćemo odborima dostaviti izvješće. Žao mi je da tom prigodom nitko nije povukao pitanje da bi se rasprava trebala voditi i pred, u ovoj sabornici, jer je to nešto o čemu smo mogli i tada razgovarati. Dakle, čekalo se prilično dugo prije nego što se Vladi počelo prigovarati da ignorira Sabor. Držim da to uopće nije točno jer smo se mi odazvali a pozive odbora, odgovorili smo na sva pitanja i dostavili smo i pismeno izvješće. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo gospođo ministrice. Idemo sa raspravom dalje. Mislim da ovo nije bio pokušaj zlouporabe. U ime Kluba HDZ-a, potpredsjednik Sabora, gospodin Darko Milinović, izvolite kolega.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvaženi ministri u hrvatskoj Vladi. Pa dokument interpelacije o radu hrvatske Vlade obično pobuđuje veliku pažnju pogotovo oporbe. Pa možda nazočnost današnje oporbe ovdje u Saboru govori nešto i o samom sadržaju interpelacije a isto tako, dame i gospodo, onih 20 zastupnika koji su potpisali interpelaciju o radu hrvatske Vlade čini mi se da je ovdje nazočno 3 ili 4. I zato kažem u uvodu možda sama nazočnost spomenutih govori o ozbiljnosti rasprave ili o ozbiljnosti sadržaja interpelacije o radu hrvatske Vlade. No, međutim, ja bih u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice rekao nekoliko riječi o timeingu koji je uzet oko podnošenja ove interpelacije. Ja bih rekao da i ptice na grani pa i na krovu ovoga Sabora znaju da hrvatska Vlada odnosno Hrvatska očekuje pozitivan "avi" Europske komisije. Isto tako, dame i gospodo vrlo dobro znamo da bi bilo kakva nestabilnost u ovoj Državi ili nestabilnost ove Vlade mogla utjecati na pozitivni "avi" Europske komisije. Ja ne želim vjerovati da podnositelji ove interpelacije su se služili i takvim nečim. Ja želim čvrsto vjerovati da ovaj konsenzus hrvatskih stranaka u ovom Saboru je čvrst konsenzus. I da nije to konsenzus koji čeka i najmanju priliku da bi na bilo koji način ugrozio pozitivni avis ili ugrozio stabilnost ove Vlade. Prije nekoliko tjedana bili smo svjedoci da se hrvatska javnost pokušala uznemiriti, a ono u svakom slučaju je bila senzibilizirana haškim optužnicama. I danas s ove govornice pa i nekoliko točaka dnevnog reda se spomenulo kako to da nema prosvjeda pa da nema vezanja lancima i tako dalje i tako dalje pa već je jednom bilo jasno da i odgovoreno da hrvatski birači, hrvatski građani dragovoljci Domovinskog rata, branitelji imaju povjerenje u ovu Vladu i zato su izostali prosvjedi i sve ono što ste danas sa ove saborske govornice spominjali. Ali isto tako moramo reći da mi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici živimo, a ja osobno svaku večer molim Boga da put generala u Haag bude još jedan u nizu njihovih pobjedonosnih puteva. Pa kada se na taj način nije uspjelo destabilizirati hrvatsku Vladu ili Hrvatsku državu onda se uzima tajming za podnošenje interpelacije o radu Vlade Republike Hrvatske i ja se nadam da smo svi svjesni da bilo kakva rasprava o povjerenju Vlade itekako slušaju u Europskoj uniji i da bi bilo kakvo izglasavanje što može proizaći po nekima, po nama ne iz ove interpelacije može značiti i odgodu avisa ili odgodu da Hrvatska sačeka neko dogledno vrijeme da uđe u Europsku uniju. Ili je možda interpelacija bila uvjetovana kako često puta u medijima ili u novinama čitamo da hrvatska Vlada u ovom Saboru ima tijesnu većinu, a ja bih tu stavio znak jednakosti tijesna većina jednako je stabilna većina. Jer bili smo svjedoci kada je bivša koalcijska vlast imala komotnu većinu i po nama radila je mnoge greške upravo iz tog razloga. A ta tijesna većina znak jednakosti stabilna većina je jamac da će se ova Vlada ponašati i odgovorno i učinkovito i da će ustrajati u izvršavanju jamstava koje je dao predsjednik Ivo Sanader u jamstvenoj kartici. No međutim vidjeli smo u sadržajnom izvješću koje je Vlada podnijela povodom interpelacije skupštine zastupnika veoma je iscrpno i stručno obrazloženo zašto ustvari ovu interpelaciju ne treba prihvatiti i treba je jednostavno rečeno odbaciti. U privitku izvješća smo zapravo primili i mišljenje i pročitali mišljenje profesora doktora Siniše Rodina s katedre za europsko javno pravo Pravnog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu i koji, iz koje proizlazi da je interpelacija zapravo promašena u svim svojim bitnim točkama. Da se razumijemo institut interpelacije zamišljen kao politička kontrola Parlamenta je dobro došao i mislim da se svi s time slažemo da ga treba koristiti naročito da ga treba koristiti oporba. Ali kada se u toj interpelaciji napominje kako bi se trebalo, kako bi ovaj Sabor trebao kontrolirati i zakonitost rada Vlade Republike Hrvatske onda to nadilazi okvire rada ovoga Sabora. I ovaj saziv Sabora i prošli saziv Sabora i mnogi drugi sazivi Sabora su se zapravo izborili i težili za trodiobu vlasti u smislu izvršne, zakonodavne i sudbene vlasti. Pa kada bi ovaj Sabor govorio ili donosio nekakve odluke o zakonitosti rada ove ili bilo koje druge Vlade onda bi nesumnjivo zapravo ulazio u pitanja i povrijedio Ustav budući da je jedino Ustavni sud Republike Hrvatske institucija koja je nadležna za to. Kao što je u mišljenju istaknuta potpisnici interpelacije istakli su čitav niz pogrešno neutemeljenih navoda jer Vlada sa europskom komisijom dame i gospodo ne pregovara o provedbi već progovara o izvjesnim izmjenama SSP-a kako bi se uzelo u obzir proširenje Europske unije sutra, pod navodnike sutra sa 10-tak novih članova. U obzir, s obzirom na ovu činjenicu, na ovu činjenicu u interpelaciji netočno navedno da bi Vlada u tim pregovorima trebala postupiti u skladu s odredbama Zakona o provedbi SSSP-a. I dame i gospodo potpuno je jasno da Vlada Republike Hrvatske koristeći se člankom 112. Ustava Republike Hrvatske provodi tu istu politiku prema Europskoj uniji. I potpuno je nedvojbeno jasno da Zakon o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju nije primjenjiv na pregovore o protokolu 6. te ga Vlada Republike Hrvatske zapravo nije niti mogla povrijediti. Neki su potpisnici interpelacije negodovali i reagirali na izjavu predsjednika Vlade da se tu radi o politikanstvu, ali kada kažem, zapravo kada vidimo iz prošlih izjava da je sadržaj ove interpelacije toliko, ja ću upotrijebiti blag izraz netočan onda bi mogli uzeti u obzir da se tu radi i o određenom politikanstvu. A isto tako vrlo je tepško vjerovati da bilo koja pa tako i ova ozbiljna Vlada bi mogla imati takav propust u provođenju svoje politike prema Europskoj uniji. Ovakvo razmišljanje ne samo da je neosnovano nego je moguće i ne samo uvredljivo za Vladu Republike Hrvatske već za niz građana Republike Hrvatske koji su prije nekolio mjeseci dali nedvojbenu podršku ovoj Vladi. Sam Premijer je naglasio da je Vlada Republike Hrvatske kada je govorio ovdje s ove govornice saslušala premda nije bila, nije bila obvezna, saslušala nekoliko mišljenja saborskih odbora kako bi i na taj način imala utemeljene pozicije za razgovore koji im predstoje u Europskoj uniji. Stoga treba opet reći i istaknuti da će se s rezultatima pregovora doći pred ovaj Sabor i valjda je svima jasno da je ovaj visoki dom jedini koji može ratificirati međunarodne ugovore. Ova interpelacija osim po nama pokušaja vraćanja naklonosti dijela birača što je dakako legitimno pravo svake političke stranke tako i podnositelja ove interpelacije ali možda neke smeta što Hrvatska zapravo nezaustavljivo kreće prema europskim integracijama. Što Hrvatska u nekoliko dana ili nekoliko tjedana zapravo očekuje pozitivni avis, sve je izvjesnije i da će nadamo se ubrzo uslijediti razgovori u pristupanju Europskoj uniji. U posljednje se vrijeme u javnosti mogu isto tako čuti razno razna mišljenja što nam sve lošega donosi članstvo u Europskoj uniji. Pa ja bih volio da netko u ovom Saboru dade primjer jedne države koja je ušla u Europsku uniju, koja ne živi bolje ili države koja je ušla u Europsku uniju i upotrijebila nekakve institucije da bi iz te iste Europske unije izašla. Neke od prednosti Europske unije i razlog zašto sve veći broj zemalja želi ući u krug jesu jedinstveno tržište, gospodarska monetarna unija politika sigurnosti kao i suradnja na područjima pravosuđa i unutarnjih poslova. Isto tako Europska unija u svoju integraciju uključuje i veoma važnu socijalnu komponentu budući da je jedan od ciljeva zajednice poboljšavanje uvjeta života i rada te jačanje socijalne kohezije. Zato je potpuno razumljivo da Hrvatska koja se zapravo odavno smatra i bitnom sastavnicom Europe, traži pristup Europskoj uniji a samo je dame i gospodo splet povijesnih okolnosti prouzročuje činjenicu da Hrvatska mora naknadno aplicirati za pristup u Europskoj uniji. I nakon izbora u studenom kada je 23.11. hrvatski birač rekao da Hrvatskoj demokratskoj zajednici, mi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici smo se susreli sa dva problema. Jedan problem je predizborna kampanja koja je strašila hrvatske birače ukoliko HDZ dođe na vlast da će biti izoliran, da će Hrvatska država biti izolirana. S druge strane morali smo toj istoj Europi, tom istom svijetu dokazati europeizaciju Hrvatske demokratske zajednice i ljudi koji danas i koji će ubuduće voditi najjaču stranku u Hrvatskoj. U važnijim međunarodnim kontaktima i razgovorima u Europi je predstavljena, a neki to ne žele prihvatiti nova politička elita s europski prihvatljivom ideološkom opcijom, proeuropski orijentirana i u potpunom suglasju sa sustavnim vrijednostima koje vladaju u Europskoj uniji. Dobro je isto tako naglasiti da nakon dvodnevnog sastanka interparlamentarne unije koji je održan u Bruxellesu krajem veljače, europski parlamentarci od Europske unije su zatražili da pregovori o članstvu Hrvatske u Europsku uniju zapravo započnu prije kraja ove godine. Isto tako bilo bi dobro naglasiti da je većina zemalja koja je u svibnju ove godine u uniji, ulaze u uniju, pregovarala o svom ulasku četiri i više godina što je nekima u Europi, a i ovdje kod nas argument da Hrvatska neće 2006. ili 2007. ući u Europsku uniju. No međutim postoji protuargument Slovačke čiji su pregovori trajali nešto manje od dvije godine što je isto tako vrlo jak argument nama u Hrvatskoj demokratskoj zajednici da Hrvatska svoje članstvo u Europskoj uniji može ostvariti u tom zadanom roku. I nakon svega dame i gospodo postavlja se pitanje koji je zapravo pravi motiv podnošenja ovakvih interpelacija. Stvarna briga za hrvatsko gospodarstvo i standard hrvatskog čovjeka ili možda dame i gospodo ljubomora što će neka nova politička garnitura ili neki novi čelnici uvesti ili biti ponovno upisani zlatnim slovima u povijest Hrvatske kao politička garnitura koja je Hrvatsku uvela u Europsku uniju. I na kraju krajeva teža pozicija ove Vlade u pregovorima s Europskom unijom je isto tako brzopotezno potpisivanje Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju 2001. Imamo uvjeravanje europskih parlamentaraca koji nam govore da smo i svi to dobro znamo, da smo imali još dva mjeseca roka za pregovaranje kako bi osigurali što bolju pregovaračku poziciju. Za vjerovati je da će Hrvatski sabor opravdano odbaciti ovu pravno i politički neutemeljenu interpelaciju, a isto tako budući da se spuštala lopta na zemlju i ja imam jedan prijedlog do kraja spustiti loptu na zemlju …
Kolega potpredsjedniče ako stignete.
… i zamoliti HSS da povuče ovu interpelaciju. Hvala.
Hvala lijepo. Stigli ste. U ime predlagatelja, zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo ja ću isto ići ovom terminologijom koju je evo i završio uvaženi zastupnik i potpredsjednik, da spuštamo loptu na zemlju, ali prije toga je ipak okarakterizirao nešto politički što se nećemo složiti i moram reći nema ljubomore. Cilj svega je bio vrlo jasan. Zbog nedostatka informacija, zbog ja bih rekao tajne, zbog javnosti Hrvatske koja, a svi smo toga svjedoci i na kraju pogledajte nekoliko zadnjih anketa koje su provedene u tom smjeru. Željeli smo da se o ovim problemima razgovara. Mislim da ciljevi o kojima je bio ovdje govorio gospodin premijer kao što su smanjiti kvote, uopće nisu upitne. No međutim onaj drugi cilj da će Hrvatska dobiti nova izvozna područja u pogledu novih zemalja, mi to imamo. Ja mislim da to ministrica zna da i bez potpisivanja pristupom novih članica mi dobijamo to tržište jer su to te članice potpisale sa Europskom unijom. Prema tome mi imamo sporazum sa Europskom unijom i nemamo nikakvog problema izvoza na sva ta nova tržišta, prema tome 15+10 je naše novo tržište. Ono što bih htio reći nije bio cilj destabilizirati Vladu, bio je cilj da dobijemo informaciju, da razgovaramo o informaciji, da ojačamo poziciju. Ja bih molio da razumijete da je jedna stvar kada određenu stvar se donese zaključkom na plenarnoj sjednici, a drugo su određeni razgovori na osnovu određenih inicijativa. Mislim da ako želimo izbjeći sve ovo, a vjerujem da to svi želimo. Ako želimo izbjeći i ovaj dio pravnih nadmudrivanja iako su ovdje izrečene teške riječi. Mislim da se trebamo usmjeriti da je jasno svima, a možete pogledati praksu svih zemalja, poljoprivreda je zadnje pitanje koje se rješava zato što je specifična, teška i mislim da u tom dijelu nema nikakve dileme. Prema tome nemojmo u tom dijelu brzati, nemojmo biti prebrzi u donošenju određenih odluka ili određenih potpisa jer bi nam se to moglo na ružan način vratiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Ministar Čobanković. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dozvolite mi da kažem par riječi. Mislim da ne stoje tvrdnje da je Vlada ove pregovore držala u nekoj nazovimo prevelikoj tajnosti nego dapače mi stojimo na stajalištu da su ovo do sada pregovori koji se vode na najtransparentniji način. U prilog tome govori da smo o tome izvijestili saborske odbore u više navrata. Da smo o problematici vezano za potpisivanje Protokola 7 razgovarali sa gospodarstvenicima u Gospodarskoj komori, znači vodili smo razgovore i razgovarali sa onima kojih se taj Protokol najviše tiče, znate. Upoznali smo ih sa situacijom i mislim da nije dobro da se uporno priča i govori o rekao bih onim polaznim kvotama koje je Europska komisija uputila hrvatskoj Vladi kao osnov za pregovaranje. Sljedeće što bih želio kazati, a o tome je govorio uvaženi zastupnik gospodin Pankretić, govorio je o načinima kako su se vodili pregovori sa Mađarskom i koliko su se vodili i na koncu konaca rezultat toga je bio Ugovor o slobodnoj trgovini između Hrvatske i Mađarske s kojim je sam gospodin Pankretić rekao da kao ministar nije bio zadovoljan. Znači nije vrijeme faktor koliko ćemo mi biti poslije zadovoljni sa onim što ćemo postići u pregovorima nego je daleko veći faktor kvaliteta pregovaranja. I u tom pravcu mislim da je ova Vlada kroz pripremu smjernica za vođenje ovih pregovora odradila jedan kvalitetan, jednu kvalitetnu stvar i dala kvalitetne smjernice za ove pregovore.
Hvala lijepo. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Zastupnik Kolar. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, ispravljam netočni navod da ste upoznali sve interesne skupine i poziciji pregovora, načinu pregovora i sve drugo. Ne ulazim ovo na odborima kakva je bila načelna informacija. Tvrdim odgovorno da nema seljaka, poljoprivrednoga proizvođača, obiteljskoga domaćinstva o čemu vi pregovarate, na koji način pregovarate, što ga čeka ovoga časa ili onoga časa pristupanju. Ja vam to tvrdim jer ja sam seljak i sedim u ovom Saboru pa ne znam to, a da zna javnost, to je stvarno dezinformacija. Oprostite, morao sam reagirati.
Idemo dalje s raspravom. Ministar. Mislim da ćemo mu odobriti govoriti s mjesta.
Hvala što ste mi dali još jednom riječ, ali isto tako, dozvolite mi samo da kažem da se cijeli Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju ispregovarao u 3 kruga, bez konzultacija svih onih koji, kojih se ticao.
Hvala lijepo. Imamo povredu Poslovnika, izvolite. Zastupnik Kolar.
Gospođo potpredsjednice, mislim da je i vam očito da gospodin sasvim nekaj drugo, nije meni odgovoril na pitanje nego je zlouporabil ovo. Mislim da je vrijeme ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Kolega zastupniče, ja ...
On to može.
Ja kršim Poslovnik ako od vas ne inzistiram da se pozovete na članak kad već idete na povredu Poslovnika. Možemo imat razumijevanja jer Poslovnik regulira trenutke kad ga nema pa vas lijepo molim. Zastupnik Pankretić, izvolite.
Hvala lijepa, potpredsjednice. Pa kratko ću samo, istine radi. Mislim da nije ovoga ništa sporno. Mislim, nećemo se sada međusobno uvjeravat, ali ajmo se prisjetit na inicijativu zastupnika Tomčića na Vanjskopolitičkom odboru, donesen je zaključak da se sastane Odbor i to 3 odbora. Zapravo, prvo 2 odbora, Odbor za europske integracije i Odbor za poljoprivredu. Naknadno tome se priključuje i Vanjskopolitički odbor. Znači, inicijativa je krenula u tom smjeru i u tom smjeru smo mi na neki način dobivali informacije. Ma, mi si možemo iskreno reći da nakon drugog kruga pregovora gotovo je bila zabranjeno vozačima da komuniciraju sa pregovaračima da ne bi bilo koja informacija došla negdje. Mislim to su činjenice da se ipak, nikad se nije tako, možete pitati novinare, razgovarajte sa svima, nije se tajilo toliko. I to je izazvalo na određeni način ...
Ja vas lijepo molim, prije svega, za tišinu u sabornici. Slažem se da se ovdje ne raspravlja o meritumu, to je točno. Međutim, moramo poštivati i Poslovnik, čini mi se da se za sada natječete ko je bio prvi i tko je bio brži, a mislim da to nije sastavni dio dokumenta o kojem raspravljamo. Molim vas lijepo.
Ja samo govorim zbog čega je došlo do određenih stvari, a molio bih uvažene zastupnike da to saslušaju jer mislim da je za sve ovdje nas ne samo u ovoj sabornici nego u Hrvatskoj, zadnje ankete koje su se pojavile, koje govore o određenim stvarima i prihvatljivosti Europske unije u Hrvatskoj nešto što nas treba zabrinuti. Ja odgovorno tvrdim da u tom postupku nije bilo takve transparentnosti i da to trebamo popravit, da to trebamo ispravit i da je zasigurno najbitnije ono što je rekao i gospodin ministar, kvaliteta pregovaranja i što ćemo dobiti, ali i ova, ja bih rekao, javnost koja sigurno neće naročito ovom Parlamentu koji sigurno može osnažiti naše pregovaračke pozicije. Hvala.
Hvala lijepo. Idemo dalje s raspravom. U ime Kluba LIBRE zastupnik Jozo Radoš, izvolite.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice, gospođo i gospodine ministre, kolegice i kolege. Ova rasprava koju danas vodimo ima smisla samo ako dovede do stvarne sadržajne rasprave o tome što je, čini mi se, intencija predlagatelja ove interpelacije. Ako ne danas, ali nakon ovoga, svakako prije postizanja sporazuma ne uslijedi ta rasprava, sadržajna rasprava o biti stvari onda ovo što danas radimo je čisti promašaj. Promašaj i zbog razine na kojem se rasprava vodi, a i time što se vodi samo o formalnim pitanjima, ne vodi se, dakle, o biti stvari. Moram reći da nikad u ovom Saboru nisam čuo da je predsjednik Vlade tako žestoko i tako grubo napao bilo koji klub zastupnika, a pogotovo to čudi što se dogodilo zapravo o jednoj minornoj stvari. Dozvoljavam da klub zastupnika, odnosno Klub zastupnika HSS-a nije najbolje formulirao poneke dijelove interpelacije, ali u političkom smislu klubu zastupnika, dakle, predlagatelj interpelacije nema se što prigovorit i zacijelo nije zaslužio tako žestoki napad kada se uzastopce za ovom govornicom ponavljale riječi koje se u političkoj komunikaciji ako nema baš snažnih razloga za to trebaju izbjegavati. Evo, ja sam zastupnik 14 godina, 12 godina u ovom Saboru, nikada nisam čuo da se predsjednik Vlade na takav način obraćao bilo kojemu zastupniku i to svakako nije dobro. No važnije od toga je zapravo što mi ovdje ne razgovaramo o biti stvari, a to je naravno intencija predlagatelja ove interpelacije. Poljoprivredna politika je najvažnije politika koju bilo koja zemlja, a to znači i Hrvatska, koja pristupa ili će pristupiti Europskoj uniji ima za riješiti. Po svojim socijalnim i drugim posljedicama, to je najvažnija politika i zato je važno da Hrvatski sabor u taj proces bude uključen. I sasvim je tu sporedno, naravno da nije nevažno, jer razumijem ove rasprave oko toga koji je od ovih zakona u ovom slučaju prekršen, ali apsolutno je važno da se vidi o čemu se zapravo radi i da se hrvatski interesi u tom smislu pokušaju zaštititi. To je važno, a nije, dakle, presudno to da li se ti sporazumi vode prema Zakonu o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju ili pak prema Zakonu o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora, ali jasno je kada se gleda politička bit tih dvaju zakona, da je Zakon o provedbi sporazuma daleko važniji zakon jer ima puno važniji, viši politički sadržaj nego što je to tehnički Zakon o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora i bilo bi najbolje da je Vlada vodila pregovore tako da ne krši niti jedan od ta dva zakona. Da je Zakon o provedbi sporazuma važniji zakon to pokazuje i nekoliko konstatacija od samoga predstavnika Vlade, među inima i predsjednika Vlade, kada kaže da nismo pregovarali u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje nego između predstavnika Republike Hrvatske i Europske komisije. Pa valjda je razina Europske komisija važnija, to znači naravno i o važnosti same teme o kojoj se govori, nego što je razina Vijeća. Pa to ne može biti argument, to može biti argument formalno pravne naravi da je predlagatelj krivo formulirao neke elemente interpelacije. Ali apsolutno je to potvrda da se radi o važnijem pitanju, jer ne mogu pregovarati predstavnici vijeća, nego nužno o tako velikim pitanjima i tako krupnim pitanjima ima pregovarati Europska komisija. Zatim se govori o tome da ovo nije provedba međunarodnih ugovora, nego nešto što je još krupnije, a to je izmjena tih istih međunarodnih ugovora. Pa valjda je važnije, valjda je i veća važnost se mora pridati i samome procesu ako se radi o mogućoj izmjeni međunarodnog ugovora, nego o njegovoj provedbi. Pa bi onda trebalo naravno izvući zaključak da upravo u tom pitanju treba uključiti Hrvatski sabor, pa makar se tu zakoni tumačili ovako ili onako. i to apsolutno nije ono što je dakle nevažno, to je apsolutno najvažnije pitanje, a to koji je zakon prekršen i da li je formulacija predlagatelja interpelacija ovakova ili onakova, da li je formalno pravno korektna, to je apsolutno sekundarno pitanje. Treba reći još da treba, da pozdravljamo naravno u ime Kluba LIBRE izjavu predsjednika Vlade, da kvote nakon ovih pregovora neće biti veće, nego što su danas. To znači da kvote koje smo imali sa Europskom unijom i kvote sa ovih 10 zemalja nakon završetka pregovora, odnosno nakon što te zemlje postanu članice Europske unije da te kvote neće biti veće, nego što su danas. To je konačni cilj i tu izjavu predsjednika Vlade treba pozdraviti. Ali, zar u tim pitanjima ne bi trebao sudjelovati Hrvatski sabor? Bitna razlika između ova dva zakona, o kojima se ovdje sporimo bez velike koristi, je što se prema Zakonu o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora mišljenje Hrvatskog sabora, stav Hrvatskog sabora dobija naknadno, kada je kao što znate sve više manje gotovo, a prema Zakonu o provedbi sporazuma, Hrvatski sabor svoje mišljenje, svoj stav daje prije nego što se sklopi sporazum sa drugom stranom, bez obzira da li je to Europska komisija ili je to privremeno Vijeće. Prema tome, to je apsolutno najvažnija stvar. i o tako važnim pitanjima, mislim da Hrvatski sabor treba prije nego što se sklopi taj sporazum o tom sporazumu razgovarati. Pogotovo kada se zna kakvo je stanje naših odnosa, već po sadašnjim dakle sporazumima, sa dvijema susjednim zemljama, Mađarskom i Slovenijom. Ono što je ovdje rekao bivši ministar Pankretić, a to naravno nije osporio niti ministar Čobanković, to da je odnos kvota Republike Hrvatske i Republike Mađarske 1:10. To je doista porazno. i treba pokušati vidjeti kako eventualno taj odnos mi možemo popraviti. i o tome treba razgovarati u ovome Saboru. Prema ocijeni Vijeća Europe, Mađarska je jedna od zemalja koja najbolje stoji u pogledu razvijenosti svoje poljoprivredne proizvodnje u odnosu na ostale zemlje. To je privreda, odnosno poljoprivreda koja je tradicionalno izvozno orijentirana i zadnjih nekoliko godina suficit platnoga prometa poljoprivredne trgovine raste u Mađarskoj, tako da je 2001. godine iznosio 538 milijuna eura, a 2002. godine već je bio 618 milijuna eura. Suficit poljoprivredne proizvodnje zemlje koja će se nama u mnogim segmentima pojaviti kao konkurent, u Europskoj uniji i danas kada još uvijek formalno gledajući ni Hrvatska ni Mađarska nisu članice Europske unije. Jednako tako kada se radio Sloveniji, također susjednoj zemlji koja nam je u tom segmentu veliki konkrent i ostat će konkurent i kada zajedno budemo u Europskoj uniji. Slovenija već prihvatila prijedloge Europske komisije u pogledu reforme zajedničke poljoprivredne politike i već je te prijedloge koje se dakle tek formiraju u Europskoj uniji ugradila u svoju razvojnu strategiju i reformu Slovenske poljoprivredne politike. To govori da se radi o visokoj razini razumijevanja i usklađivanja poljoprivredne politike, a ta će nam se zemlja sutra u Europi također pojaviti kao konkurent. i o tom pitanjima zapravo bi trebalo razgovarati, a manje se skoncentrirati na to da li je prekršen sporazum o Zakonu o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora ili pak sporazum Zakona o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. i na kraju zaključujem sve ovo što sam govorio, ima samo jedan cilj, a to je da Hrvatski sabor prije nego što se postigne sporazum sa Europskom komisijom o izmjeni sporazum, da Hrvatski sabor tome raspravlja prethodno i da svoje mišljenje. To će imati dvije dobre stvari. Prva dobra stvar što ćemo sigurno taj sporazum učiniti boljim ili u najmanju ruku nećemo ga pokvariti, jer će naravno naši pregovarači predstavnici Vlade sa stavom Hrvatskog sabora imati jaču političku pregovaračku poziciju i sigurno ćemo imati u konačnici bolji sporazum, nego što bi ga imali bez toga. I drugi jednako tako važan, može se reći možda i važniji razlog, što ćemo stvoriti povoljnu atmosferu. Apsolutno ne vjerujem u to, da kada ovdje dođe na ratifikaciju promijenjeni sporazum, da ćemo imati oko toga koncenzus. Bojim se da ćemo imati sukobe oko toga, što će biti nepovoljno u tom sporazumu, a te sporazume apsolutno je nemoguće postići da nešto u njima nije nepovoljno za Republiku Hrvatsku. i zbog toga bi i vlasti bilo pametnije, dakle ovo nije samo odnos izvršne vlasti prema Parlamentu, nego vladajuće većine prema opoziciji da dio odgovornosti preko informacija, preko rasprave prenese i na opoziciju, tako da u vrijeme kada taj sporazum dođe na ratifikaciju u Hrvatski sabor, ako ćemo dalje funkcionirati temeljem Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora, budemo ovdje u Hrvatskom saboru oko tog ključnog pitanja imali bolju atmosferu, nego što je to danas. To su dakle razlozi zašto podržavam političku intenciju interpelacije predlagatelja Hrvatske seljačke stranke, i očekujem da ćemo u Hrvatskom saboru prije nego što se postigne sporazum između pregovarača Hrvatske strane i Europske komisije imati raspravu o tom sporazumu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Za riječ se javila ministrica Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite gospođo ministrice.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani ministre, poštovani zastupnici. Ja se slažem s poštovanim zastupnikom Radošom, da postoji niz pitanja o kojima možemo raspravljati u ovoj sabornici. Međutim, činjenica je da je interpelacija upućena Vladi Republike Hrvatske s pravnim argumentima uz konstataciju, odnosno uz tvrdnju da Vlada ne provodi zakone. i zbog toga mi danas razgovaramo o pravnim argumentima. Normalno je da se o tome raspravlja kad se sama interpelacija temelji na tvrdnji da ne poštujemo Zakon o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Kad je riječ o nadleštvu Hrvatskog sabora u okvirima Zakona o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju kad se on odnosi na međunarodne ugovore treba istaknuti da se tim Zakonom o provedbi sporazuma uređuje nadzor Hrvatskog sabora samo nad postupkom sklapanja dvostranih ugovora o regionalnoj suradnji, a ne i na ovakvu vrstu protokola koji će biti kao, koji će biti sklopljen i koji će biti upućen Saboru na ratifikaciju, što znači da će Sabor biti uključen u taj proces i bio je do sada, odgovorno tvrdim, jer smo razgovarali u okviru klubova. Hvala.
Hvala lijepo. Nastavljamo s raspravom. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite kolega zastupniče. I još jedan Klub i 18 prijavljenih. I ne znam je li bitna informacija, nema prijenosa.
Gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, gospođo ministrice, kolege i kolegice. Prvo, Klub HSP-a je nezadovoljan dosadašnjim tijekom rasprave vezano za ovu vrlo bitnu temu. Sada ću vam odmah kazati zbog čega smo mi pravaši potpisali ovu interpelaciju, tri su bitna razloga. Prvi, da se konačno u ovom Saboru otvori rasprava o stanju u hrvatskoj poljoprivredi, to je najvažniji razlog zbog čega smo mi potpisali ovu interpelaciju. Drugi, bitan razlog je taj, treba poštovati prije svega božje zakone i treba pregovarati u interesu hrvatskoga seljaka, hrvatskoga ribara. A ne pregovarati kako zakon kaže. To je najvažniji interes ove Vlade i tako se trea pregovarati. Što se tiče informiranosti, treba informirati koga prije svega, kako se u Sloveniji to radilo? Hrvatskoga poljoprivrednika, znači on mora saznati, i hrvatskoga ribara, on mora saznati što i kako se pregovara il se pregovara preko njegovih leđa i sve će to na kraju na njemu završiti. Znači to je najvažniji taj dio. Okanimo se forme i svega ostaloga, ajmo u srž problema, to je mislim najbitnije u ovome trenutku. Znamo i sami da Hrvatska prema svojima kapacitetima može hraniti 20 milijuna stanovnika. A znamo i sami da nas je 4,5 milijuna pa ću vas samo podsjetiti prema podacima za prošlu godinu kakvo je stanje u hrvatskoj poljprivredi. Najzornije vam to govori činjenica da smo prošle godine uvezli poljoprivrednih proizvoda u iznosu od 1 milijardu 255 skoro 256 milijuna dolara. To vam najbolje govori kakva je tu situacija. A izvezli smo u isto vrijeme 768, 768 milijuna 300, 769 milijuna dolara proizvodnje. Znači s obizrom na naše kapacitete bilo bi, trebalo bi napraviti obrnuto. Da je izvoz naš toliki, znači preko milijardu i 300 milijuna dolara a da nam je izvoz na 700 milijuna dolara. Na taj način bi mi dokazali da je situacija u Hrvatskoj daleko bolja. Samo ću vam iliustrirati što smo sve uvozili. Uvozili smo recimo bumbare i čujem da i dan danas uvozimo bumbare za oprašivanje jedan bumbar 13,5 kuna. Uvozili smo sijeno po 15,5 kuna. Uvozili smo slamu, koštice, cvijeće smo uvozili jer smo sa svojom proizvodnjom zadovoljavali samo 3% potreba a iznos uvoza je 50 milijuna euroa. Također mora se kazati da Izrael, recimo od koga mi sada učimo kako se treba navodnjavati on zarađuje na izvozu cvijeća na način da negdje 20% njegovog BDP-a je od izvoza cvijeća. A mi znači idemo, a imamo daleko bolje klimatske i druge uvjete da bi došli do te situacije. Prema tome, za očekivati je što je bilo, bilo je, pocrtajmo, ajmo dalje raditi u interesu hrvatskoga seljaka. Da bi se to sve napravilo kako treba prvo moramo znati bilancirati ono što se u Hrvatskoj proizvede u kojim količinama da država usmjeri tu proizvodnju. Ali na način da se usmjeri proizvodnju da se zna točno kome će naš seljak to prodati što proizvede. Znači to je jedna od najbitnijih stvari jer se država u ovoj situaciji kakva je mora umješati da bi hrvatski seljak stao na svoje noge. U tome ga normalno mora pratiti, pratiti hrvatske banke, ali mi njih nažalost više nemamo. Zbog toga treba ići na Hrvatsku poštansku banku ili na Agro banku koja će financirati hrvatskoga seljaka na način da mu se omogući za onu proizvodnju koju će mu država poticati, subvencionirati. Da na taj način mu točno kaže kome će prodati, u kome iznosu, da nećemo imati svake godine prosvjeda vezano za pšenicu i slične i druge stvari. Prema tome to se očekuje od ove Vlade, to očekuje hrvatski seljak, to očekuje hrvatski ribar. I što je sada najbitnije ovdje, ajmo mi malo vratiti priču na drugu stranu. Nije bitno samo razgovarati o uvoznim kvotama. Uvozne kvote su vam, nam već tako, takve naravi da smo recimo prošle godine za potrebe turizma uvezli nešto oko 70% potreba. Ajmo malo razgovarati o izvoznim kvotama. To očekuje prije svega recimo hrvatski ribar. Znate li vi da u izvoznoj kvoti imamo predviđeno samo izvoz 120 tona srdela, znači samo 120 tona srdela, 50 tona inčuna. Znate li vi da smo mi recimo prošle godine izvezli samo znači iz područja ribarstva za 163 milijuna dolara. A kolike mi mogućnosti imamo? Znači o tome treba pregovarati. Gledajte u čemu je poanta. Mi imamo dobre izvozne kvote za one stvari kojih nemamo a za one stvari koje imamo imamo slabe izvozne kvote, znači to očekujemo da se napravi taj bitan korak. Znači radimo, zaštitimo hrvatsku poljoprivredu, zaštitimo je od uvoza, znamo što se je napravilo sa otvaranjem velikih trgovačkih lanaca, 70% je sigurno inozemne robe, znači od tih trgovačkih lanaca koji svoju robu dovlaće iz vana. Sam ministar Šuker nam je rekao da 70% PDV-a naplaćujemo na granici. Znači poljoprivreda je grana, gospodarska u Hrvatskoj koja može i mora se staviti na noge da nam bude izvozna grana. Prema tome, informirajte prije svega i ovaj Hrvatski sabor, ali prije svega informirajte hrvatskog ribara, hrvatskoga seljaka. To će biti pravi način pregovaranja, znači bez, i, napravite da poljoprivreda stane na svoje noge. Ako i dalje budete uvozili bumbar za 13,5 kuna, sijeno po 15,5 kuna, mi ćemo tražiti da nas se smijeni. Prema tome, vratimo se na temu i vodimo brigu o prije svega hrvatskome seljaku, hrvatskome ribaru na način da on može živjeti. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepo. Ovo vratimo se na temu je dobar prijedlog. Javio se ministar Čobanković za riječ. Izvolite gospodine ministre.
Hvala gospođo potpredsjednice, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine Kovačeviću, ja bih daleko bio sretniji da smo mi danas otvorili temu da raspravljamo o problematici poljoprivrede. Mislim da bi o tome imali itekako što kazati i da bi to bila daleko bolja, sadržajnija i kvalitetnija rasprava. Ali nažalost mi smo danas ovdje po zahtjevu za interpelacijom. Znate? Kako ste tražili interpelaciju. Mogu zastupnici tako na isti način tražiti i raspravu o poljoprivredi i spreman sam otovoriti raspravu da otovoreno govorimo o svim problemima sa kojima se susrećemo u poljoprivredi. Ali isto tako ne sam problemima nego i sa strateškim odrednicama koje je ova Vlada u ovom, rekao bih ovih 100 dana zacrtala kao svoju strategiju razvoja poljoprivrede i koju nastojim provoditi. Jer znate, ja sam svjestan kao i vi veličine uvoza, svjestan sam opasnosti od toga uvoza ali rekao sam dočekali smo dočekalo nas je kada smo došli da smo bili prisiljeni ići na uvoz onih proizvoda koje smo do sada uvijek izvozli. Ima objektivnih okolnosti, bila je velika elementarna nepogoda, smanjene su količine i prinosa i uroda tih proizvoda ali ima slobodan sam kazati subjektivnih propusta, subjektivnih propusta u formi što smo dozvoli da nam se u 11. mjesecu izveze 30 tisuća tona pšenice a onda u 1. mjesecu uvozimo tih 30 pa još dodatnu kvotu od 50 tisuća da bi uopće stabilizirali tržište pšenice, a sa pšenicom i brašna. Sljedeće što, na čemu stojimo i na čemu ćemo ustrajati to je konačno uvođenje reda na tržište poljoprivrednih proizvoda i mislim da smo svima pokazali da u to želimo ići ozbiljno i odlučno i, i, i zato nisam mogao prihvatiti ni one amandmane koji su težili tome da jedan zakon učinimo kao što sam rekao kada sam ga predstavljao. Nije nam intencija da od zakona napravimo svetu vodicu pa da će netko platiti 500 kuna što ide u promet određenih proizvoda na nedozvoljen način. Prekršaj je prekršaj i to su te naše intencije. I spreman sam, pozovite, otvorimo raspravu o poljoprivredi i pričajmo otvoreno i vjerujem da pričamo o problematici poljoprivrede ja sam uvjeren da bi ova sabornica danas bila puna, a ne ovakva kakva je danas. I moram kazati: veliki broj zastupnika se zaklinje za veliku brigu o hrvatskoj poljoprivredi. Danas raspravljamo što vi kažete o bitnoj, važnoj stvari za hrvatsku poljoprivredu. Pogledajmo sami kako, koliki nas je broj u sabornici.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče taman sam mislio da je lopta krenula prema dolje, ali ne, ona i dalje ide u zrak. I dalje se nabacuju voleji i to dakako nije dobro. Gospodine ministre zašto koristite ovu interpelaciju da se podsjeća koliko bi ovdje bilo zastupnika da se raspravlja o poljoprivredi? Raspravljamo o poljoprivredi i to važnom dijelu poljoprivrede. O onom dijelu poljoprivrede za kojeg je hrvatski seljak najviše zainteresiran. Kakva će mu konkurencija biti ove godine, sljedeće godine, 2006. godine i tako dalje. To je ono što primarno našeg seljaka interesira. Nije davno bilo kad je ova sabornica bila puna kada smo raspravljali o Proračunu za ovu godinu. Kada smo, htjeli vi to priznati ili ne u odnosu na prošlu godinu smanjili državni proračun za 200 milijuna kuna i na taj način objektivno odgodili moguće vrijeme prilagođavanja hrvatskog seljaka u smislu konkurencije za Europsku uniju. Ma nama je ljudi ostalo za to prilagođavanje ova godina, sljedeća godina i 2006. godina i nema više. Sa ovom dinamikom ulaganja u poljoprivredu, sa ovom razinom proračuna nećemo uspjeti dobiti dovoljnu kritičnu masu hrvatskog seljaštva koje će moći konkurirati europskom seljaštvu. Nećemo dobiti. Idemo o tome razgovarati. A kada u tim okolnostima kada je seljak svjestan da je sve manje novaca koji se ulažu u dizanje njegove konkurencije, njegove konkurentnosti, kada se k tome stvori nekakva crna zavjesa nad protokolom 7, kada su informacije zaštopane prema javnosti. Kada nama zapravo dnevni tisak prvi počinje izvještavati o tome kakve su propozicije izvoznih kvota iz Europske unije u Hrvatsku nakon potpisivanja protokola 7. Pa sjetimo se prve informacije su bile prisutne u hrvatskom tisku pred nešto više od 2 mjeseca. Prve informacije. Nisu informacije došle iz Vlade. Nisu došle iz Ministarstva poljoprivrede. Pa zašto bi sada drugačije pričali nego upravo tako kako je. Ma ljudi moji mi ćemo se suočiti sa činjenicom bez obzira na koji način ćemo pristojno ili nepristojno govoriti u ovom domu. Mi ćemo se suočiti sa činjenicom da radi ovakvog načina vođenja pregovora o liberalizaciji trgovine poljoprivrednih proizvoda rapidno će padati raspoloženje hrvatskih građana posebno onih koji žive od poljoprivrede i koji su u bilo kakvoj ovisnosti o poljoprivredi, rapdidno će padati njihova prihvatljivost Europske unije. To nam ne može biti cilj. Ma to se dogodilo u zadnjih 10 dana. Ma nemam ja nikakvih iluzija. Ja znam da se i određene emisije i određena istraživanja vode i vrše tendenciozno, ja znam da postoji kojekakvih želja i željica, ali Hrvatskoj ne može biti strateški interes niti nacionalni cilj da nam se ... [[Govornik se ne razumije]] ta prihvatljivost Europske unije i integracijskih procesa u 10 dana se 75% na 18, 20, 25% ovisno o tome tko je autor istraživanja emisija i tako dalje i tako dalje. To je ono što mene zabrinjava. A ako je to točno, a priznat ćete da je točno, a priznat ćete da u Državnom proračunu nema dovoljno novaca za bilo koje svrhe pa tako nema ni za poljoprivredu ali priznat ćete i to da imamo ove godine 200 milijuna manje nego prošle godine. Onda pokušajmo makar utješiti javnost, utješiti hrvatske seljake otvorenim pristupom ovom problemu na način da znaju svakog momenta o čemu se pregovara, o kojim kvotama se razgovara, kakvi su zahtjevi Europske unije? Nemojte misliti znate da je Europska unija nešto što, što je nedodirljivo. Nešto o čemu se ne smije razgovarati. Mi smo partneri sa Europskom unijom. S jedne strane je Europska unija, s druge strane je Hrvatska. Pročitajte sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Pročitajte privremeni sporazum. Pročitajte sve zakone i dokumente koji reguliraju te odnose. Svugdje se govori o sporazumijevanju, o dijalogu, o obostranom interesu. Pa kako to da mi nemamo snage reći Europskoj uniji nije obostrani interes i mi ne možemo prihvatiti u tako kratkom roku tako naglo, nagle promjene kvota. Ja sam dobro zapamtio šta je ovdje danas rečeno. EU 15 + 10 novih zemalja = EU 25. I to je previše i to naša poljoprivreda ne može, ne može izdržati. I gospodin Mimica i ja smo o tome rekli po jednu rečenicu. Deset novih zemalja Europske unije su imali skromne subvencije i skromne izvozne kvote ako su ih uopće imali. Onog momenta kad oni uđu u Europsku uniju tada su i subvencije za njihovu primarnu proizvodnju drugačije. Tada su i njihove mogućnosti subvencioniranja izvoza drugačije i tada više to nije ona konkurencija, onih 10 zemalja sa onim količinama. To je onda neka druga konkurencija. Onda će proizvodi iz tih zemalja koje smo do, do danas, do jučer mogli otrpiti kao prihvatljive cijene, one će odjednom postati neprihvatljive na našem tržištu odnosno naš seljak neće biti konkurentan ni tim cijenama. Pa i o tome moramo voditi računa. Zašto onda stvar ne pojednostavimo? Stvar je vrlo jednostavna. Ovdje je samo pitanje da li se hoće prihvatiti činjenica na koji su način pregovori započeti? Na koncu pravnici su nam rekli da drugačije nisu mogli ni biti započeti nego onakvom odlukom Vlade, ali da se podrazumijeva da se presele na područje sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i privremenog sporazuma. Ako nema, ako nema drugog rješenja, ako treba na neki, na neki način sanirati i odnose u javnosti, ako treba ponovo dići raspoloženje javnosti pa u ćemu je problem? Pa kome će kruna s glave spasti da vratimo, da vratimo taj problem u ovaj drugi pravni sustav. Ja kasnije želim govoriti nešto detaljnije, detaljnije o tome jer vas ne bih ovog momenta zamarao. Naprosto nikakav problem ne bi bio vratiti se u sustav privremenog sporazuma, otvoriti pregovore, ako jeste ili ako niste sasvim je sve jedno u okviru privremenog odbora. Privremeni odbor jedini ima pravo u ovim slučajevima donositi odluke, dakako da te odluke kada se pretoče u ugovor dakako da dolaze u ratifikaciju u ovaj Sabor. Ali u svakom momentu omogućimo hrvatskoj javnosti i Hrvatskom saboru da aktivno sudjeluje u tom procesu. I još jedna vrlo važna stvar. Nije niti važno niti obavezno niti bilo gdje postoji obveza Republike Hrvatske da do 1. svibnja potpiše ovaj ugovor. Ta obaveza ne postoji. Ta obveza postoji do sredine 2006. godine. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba zastupnika HNS-a PGS-a poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Iako se radi o teškoj i ozbiljnoj temi, ja ću ovaj puta kao i uvijek do sada govoriti bez upotrebe teških riječi i završiti prije no što ovi semafori počnu žmigat. Osnovni je problem ne samo danas i ovdje u ovoj raspravi nego i u hrvatskoj javnosti, a to sigurno ljude interesira, s kime se zapravo pregovori vode pa je bilo rečeno u medijima da bilateralno sa 10 budućih članica, sa europskom komisijom, u privremenom odboru i ta je sjena neizvjesnosti još uvijek prisutna. To se vrlo jednostavno da razriješiti ako dobijemo imena pregovarača s druge strane i znat ćemo koga oni i predstavljaju. Zakon o provedbi Sporazuma o suradnji i pridruživanju je jasan. Stajališta Hrvatske u pregovorima utvrđuje Sabor. Isto tako privremeni sporazum o trgovinskim pitanjima između Hrvatske i Europske zajednice je jasan jer izrijekom spominje da u slučaju pristupa novih članica Europskoj zajednici će se u okviru privremenog odbora otpočeti konzultacije i pregovori o tome. Međutim činjenica koja za mene daleko bitnija je u tome, da zaista u sadržaju pregovora, dakle pustimo sve do sada izrečene pravne nejasnoće ili različite stavove da sadržaj pregovora o čemu se pregovara, koji su bili početni zahtjevi iz druge strane, gdje je granica s hrvatske strane je i Sabor i javnost iz toga isključena. Ja želim i moram podsjetiti na činjenicu kada se je taj Sporazum o suradnji i pridruživanju usvajao u ovom Hrvatskom saboru da su tadašnji zastupnici HDZ-a napustili zasjedanje, a kasnije je bilo rečeno zbog toga da bi HDZ ispregovarao čvršći ili tvrđi sporazum. Dakle ova interpelacija i ova rasprava danas je u smjeru toga da naprosto nas morate uvjeriti da ono što će biti finiš pregovora bude upravo u tom smjeru da će još tvrđa pozicija Hrvatske biti nakon kada završe pregovori o Protokolu 7. Možda i idu pregovori primjerice kao što je Poljska dobila status i ispregovarala da nakon što postaje članica Europske unije još određeni broj godina ima odgodu primjene pojedinih točaka ili sastavnica. U čemu se dakle pregovara o tome danas nije na žalost uopće bilo govora. O kvotama, o 10 novih članica koje ulaze sa 1.5., o iskorištenim ili o neiskorištenim kvotama koje su one do sada imale. Naime mi znamo da dio država s kojima smo imali ugovorene kvote, a koje 1.5. postaju članice nisu mogle iskoristiti kvote izvoza u Hrvatsku pa je taj izvoz iz njih bio manji od kvota, prijenosom tih ugovorenih kvota u Europsku uniju iskoristit će je neka druga članica Europske unije. Pregovara se vjerojatno i o carinama, odnosno o ukidanju carina za izvoz iz Hrvatske u Europsku uniju ili Europske unije u Hrvatsku. Tko je što zahtijevao od Hrvatske? Zašto su se ti pregovori otvorili sada, o tome nije bilo danas rasprave, a uvijek smatram a to će biti i uvijek moj stav, ukoliko postoji dilema tko utvrđuje polazne pozicije i platformu za pregovore. Da li je u nadležnosti Vlade ili Sabora da bi uvijek onaj koji tu dilemu ima trebao ići sistemom da ide u korist javnosti i parlamenta. I završavam sa sljedećim. Ja čvrsto vjerujem da će Hrvatska dobiti pozitivni … [[Ne razumije se.]] i svi mi u ovoj dvorani to vjerujemo. On je uvjet za početak pregovora u članstvu Hrvatske Europskoj uniji. Pregovori će otpočeti, trajati nadam se ne duže od dvije godine to vjerojatno i premijer želi i onda su oni gotovi i što iza toga slijedi. Referendum. Građani Hrvatske će na referendumu donositi odluku o učlanjenju ili neučlanjenju u Europsku uniju. Zar mislite svi skupa da ovakva atmosfera u javnosti i mogući sporovi u trenutku kada počnemo pregovore u članstvo Europskoj uniji će ići na ruku pozitivnoj odluci. Da li i ovom raspravom ili okretanjem toga da uvijek idemo kada postoji dilema u korist javnosti i Parlamenta činimo pozitivnu atmosferu za taj referendum ili ne. Ovo je poljoprivreda jedna od najbolnijih i najtežih točaka pregovora, ja ne podcjenjujem ni jednu drugu. I upravo zbog toga da krajnju odluku, a prvi ozbiljni pregovori u očekivanju AVIA o Protokolu 7 u hrvatskoj javnosti doveli su do toga da povjerenja prema Europskoj uniji u Hrvatskoj opada, možemo doći u situaciju da sa rezultatima pregovora budemo izuzetno zadovoljni i svi pregovarači pa i ovaj Parlament, da ishodujemo zaista dobre i povoljne uvjete i onda na kraju u to ne uspijemo uvjeriti birače Republike Hrvatske. Zbog toga apeliram i molim da i posebice u tom političkom aspektu finiša pregovora, a to je referendum, vode računa oni koji vode pregovore, vodi računa o tome i Vlada Republike Hrvatske i sam premijer. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom zastupniku Lesaru. Sada smo iscrpili raspravu po klubovima. Poštovani zastupnik Ivan Kolar. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine premijeru, gospodine ministre, dame i gospodo. Rijetka je prilika da vam direktno može u Saboru govoriti seljak, čovjek koji je potekao na selu gdje je stekao imanje i evo u Parlamentu se bori za dostojanstvo seljaka za dobrobit sela i gdje je svaka izgovorena riječ nađe svoju težinu i vjerujem kad bi nas bilo između vas sviju kako nas ima 152 bar 20 da bi bila ova interpelacija iskorištena na način da se govori o srži, o suštini stvari i na način kako ovom Parlamentu i priliči. Naime, ja vam prenosim zabrinutost sela, seljaka, obiteljskih domaćinstava, dijela prehrambene industrije koja s podozrenjem sluša, prati, u konačnici već je rečeno, razno raznim intervjuima, ja sem jedan bil od kojega su ankete ispitivane o značenju pregovora o kvotama, načinu pregovaranja, itd., i ankete su pokazale da smo zapravo mi počeli biti euroskeptici umjesto da smo proeuropski orijentirani građani. Ja vas uvjeravam i sljedeće. Naše selo, seljaci, robni proizvođači su duboko zagrizli u Europu, otišli u Europu i mimo političke integracije, mimo rasprave o jel nam treba Europa il ne, oni su sudionici tih procesa. Sudionici su bilo tehnološkoga napretka, bilo organiziranja proizvodnje i njih ne interesira naše političko prepucavanje ili politikanstvo. U tom smislu nego uvjete koji će nam se stvoriti. I zato dok raspravljamo o tomu ja stvarno apeliram na Vladu, na resorno ministarstvo da ne treba se bojati javnosti je li je ona na ovoj ili onoj strani nego treba na vrijeme pravilno pripremati, informirati, ako treba i educirati. Međutim, osobno onolko kolko ja znam, ako je zbroj 15 plus 10 25 i sve tu skupa zbrojano je više neg je bilo 15, jel, a ne bi trebalo rezultirati tom istom, tom istom brojkom, da to bude an gro pregovori i da to sve skupa se prihvati. Već je tu rečeno, a ja vas uvjeravam zadnjega razgovora u Mađarskoj Mađari, neko je drugu zemlju spomenul, meni je ona susjedna, imam dobrosusjedske odnose s jednom županijom i jednim gradom. Oni traže sada ne ovih 10% fondova koje budu imali prav koristiti nego odgodu 10 godina da se na njih ne primjenjuje kad uđu u ovaj režim koji je tam. Znate zbog čega? Jer im padaju njihove subvencije u vodu, a Europska im unija tolko ne daje. Sada se ja pitam jel je moje strahovanje opravdano, jel se možda to nam isto može ili slično dogoditi kad uđemo? Ako je to točno ja onda izražavam svoju bojazan bez pretenzija da je umanjujem ili da dramatiziram stvari nego tražim jednu pravu informaciju. Dostupnost fondovima u Europskoj uniji se ne otvara samo tak. Trebalo se steći uvjeti, godine i svaki proizvod je ... [[Ne razumije se.]] osjetljiv i svaki proizvod nema iste reprekusije na našu poljoprivredu i na naše seljaštvo i obiteljska ili bilo koja druga poljoprivredna domaćinstva i dijelom na prerađivačku industriju. Mene posebno muči ona proizvodnja koja je Hrvatskoj dostigla razinu samodostatnosti i već je rečeno otvara se mogućnost izvoza. Pa gospodo draga, s Mađarskom imamo asimetrični ugovor o slobodnoj trgovini vina, vi znate kolko smo ga skoristili. Ostale su nam kvote ni na jednoj trećini iskorištene, za badav su nam dali tolko široke mogućnosti. I isto nam se to događa sada kod pregovora. Mene interesira tam di mi viška imamo jel se tu otvara mogućnost i takva informacija onda daje meni za pravo da se ja veselim Europskoj uniji, ne ja, ja govorim sad u ime sela, seljaka, da seljak se okreće tomu i počne pripremati. Već je tu rečeno na jedan drugi način, mi smo baš kod ovoga proračuna pokazali pravo proeuropsko lice. Ja vas uvjeravam, naše su subvencije premale da bi prilagodba tekla jednim ubrzanim tempom. Svaka čast ministarstvu jednom ili drugom koje nas bude pripremalo na način, ali su sredstva ograničena. Tempo koji nam treba to je jedna, jedan ubrzani tempo, to su strahovita velika injekcija selu, seljaku, poljoprivredniku koja treba ići na način direktno prek subvencija ili ne znam na koji drugi način. Ali u ovom času se to ne osjeća osim da je rečeno načelno. Zato, dok ministar meni govori da ima konsenzus ili da je bar obaviješten taj cijeli sektor poljoprivredi, on je u jednoj kmici, on je u jednoj tami i on luta. I ono gdje su naši izvoznici koji izvoze u prvom mahu rekli da nam, da im donosi, evo već ovi proizvođači ove izvorske vode boje se konkurencije jer, jasno, otvara se ogromno tržište, ogromna konkurencija jer dobivaju. Ako je samo zaključiti po jednoj Podravci koja na jednom proizvodu otvara, otvaraju se velika vrata, bome na drugom dijelu se itekak boji konkurencije i ne zna kak to bude nadomjestila. Bude za oni sateliti koji su vani već sad u Europi da mi namirila dohodak. To je jedna druga priča jer se ona tak organizirala, ali ove druge koje nisu, kakve su im šanse? Zato ja molim dok raspravljamo o ovom, mi moramo uzeti u obzir da je selo bilo to koje je nosilo tradiciju običaja, očuvalo vjeru i da selo nam ne smije izumrijeti. Ako se pozivam, gospodine ministre, sad se vam obraćam, inače to nije moj način obraćanja i nek mi predsjednik Sabora oprosti, samo jedna izjava da mi moramo menadžerski poljoprivredu ustrojiti. Ja vas, ja se toga bojim jer na selu imati od 125 hiljada domaćinstava 125 hiljadu menadžera znate kak bi to izgledalo? To je fikcija do koje mi nemremo sad dojti. Pustimo nek poljoprivreda ima jedan svoj tijek okrupnjavanja, pomognimo im da budemo u restrukturiranju dosljedni, dosljedni. Ne da se cimamo levo i desno, da taj obiteljski čovjek, obiteljsko domaćinstvo zaživi, da ono ima uporište ove Vlade, sljedeće Vlade i da se ne skreće s toga puta. To znači jedno uvjerenje da nam je obitelj kao temelj temeljna zajednica i temeljna jedinka za proizvodnju koja nam sve u obiteljskom domaćinstvu proizvodi za sebe, svoja domaćinstva pod znanim uvjetima ekonomski opravdano, dostatno za tu svoju obitelj. To su europske smjernice, ne samo naše smjernice i ako to, takve stvari budemo podržavali onda to znači da i veća sredstva budemo odgovorili. I na koncu, ako netko misli da je Europa samo velika proizvodnja, evo, prošlo je dva tjedna ili koliko je bilo. Putovanje po Bavarskoj nas sasvim suprotno uvjerava. Male obiteljske proizvodnje su temelj i one se vraćaju natrag ... [[Ne razumije se.]] I zato apel naš, dajte direktne potpore za takvo obiteljsko domaćinstva na malom poljoprivrednom zemljištvu da se ostvaruje ekonomski opravdana, visoko produktivna, onda sigurno takvo jedno opredjeljenje i mi podržavamo. Zato nek ova rasprava rezultira jednom namjerom da je ova država odredila se, da ova država nema fikciju nego zapravo da provodi svoju poljoprivrednu politiku na način bez diskreditiranja jel je to leva ili desna opcija predložila. U tom smislu i ova naša interpelacija nek se shvati kao jedna podstrijek Vladi da se izađe s onom pravom istinom na vidjelo, da uvjerimo javnost da se o svakom čimbeniku u poljoprivrednoj proizvodnji vodi posebna briga i da nam nije svejedno kak taj, ti pregovori budu završili. U tom uvjerenju, ja se nadam i da Vlada vodi računa jer u protivnom već je, tu bi bilo spočitano da su danas slučajno bili prosvjedi. Ja vas uvjeravam, a ministar zna zbog čega su bili prosvjedi. Oni su ciljano bili izazvani, tak su i završili, ciljano s dogovorom, razlogom, bez pretenzija da nam ili vam onemoguće ili čak da nekomu budu u prilog. Jer su bili na jednom mjestu isprovocirani s jednom, jednim rješenjem koje vjerojatno bude na adekvatan riješeno. Ali ako je i tu, ako su i prosvjedi i to je dio europske kulture koju mi na silu idemo i moramo biti pripremljeni da se na taj način seljak bude branio, jer je to njegovo pravo i ne trebamo onda spočitavati zašto se žurimo u Europu. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Ante Markov.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, gospodo i gospođe ministri, kolegice i kolege. Držim da ovo podmaklo vrijeme, pa i činjenica što nema televizijskog prijenosa ne smije biti razlog za prazne klupe. Bez obzira o kome se radi, mi smo tu, isključivo i kako svoju dužnost obavljamo to će vrednovati građani na izborima. Ovo je moj mali komentar na potpredsjednika Sabora koji je u kontekstu ove teme interpelacije govorio da je ona neozbiljna zbog toga što nema jednog dijela članova Hrvatskog sabora. Mislim da je ona potpuno ozbiljna, da je ona potrebna i da se ona nema potrebe dogoditi na bilo koji drugi pijedestal niti treba izazivati neku nervozu. Mislim da je Parlament mjesto gdje se treba i mora o svemu raspravljati, pa i Hrvatska kao mlada demokratska zemlja, vjerujem da već ima takva pravila i takve pravne norme koji su vrlo visoke i naša tolerancija, tolerancija u ovoliko godina koliko Hrvatski parlament živi je pokazala da se može nositi sa i sa svojom snošljivošću, tolerancijom, pa i načinom međusobnog komuniciranja sa našim susjedima, pa i sa nekim koji su dublje i imaju više iskustva u parlamentarnoj demokraciji. U kontekstu teme ja bih kazao da danas gotovo nema segmenta društvenog, političkog ili gospodarskog života u kojima se dešavaju promjene ili reforme kako mi to volimo znati, a za koje će bilo koji građanin kad ga pitate da li je za te reforme kazati da on je za te reforme. Vi mu nakon toga možete reći, da su te reforme u njegovu korist. On će još uvijek biti skeptičan prema tim reformama. To je jedno pravilo koje vjerojatno ne vrijedi samo za Hrvatsku, odnosno sigurno ne vrijedi samo za Hrvatsku. Vidite, u svega nekoliko godina od velike privrženosti NATO-u, Europskoj uniji od ogromnog oduševljenja samom činjenicom da ćemo se približiti i ući u te euroatlanske asocijacije, dolazi vrijeme kad postoji jedna ogromna zemlja i neinformiranost, a tko je zadužen za edukativnost djelovanja upravo prema NATO-u prema Europskoj uniji, tko, tko više od nas ovdje? Prema tome, ovo jest mjesto gdje se treba raspravljati o svim temama, o meritumu tih tema, jer neprihvatljiva je činjenica da se u većini, pa i pojedini javne osobe u svojim istupima kad govore o NATO-u kaže, ne treba nama sirova vojna sila. Naravno NATO danas nije sirova vojna sila, ona je nešto drugo, ona je pokretač određenih transformacija i procesa u onim zemljama koje se pokušavaju približiti euroatlanskim zemljama i asocijacijama. Prema tome, ispravnost djelovanja o nekoj temi, definitivno utječe i na stanje nacije, definitivno utječe na ukupnost mišljenja, i upravo stoga je Parlament mjesto gdje se o svim stvarima koje mogu pobuditi pozornost naših građana, njihovu zabrinutost, njihovu zebnju ili na bilo koji način dovesti do onakvog mišljenja koje neće u konačnici biti u interesu države i politike treba biti raspravljano na ovom mjestu. Upravo stoga i ova današnja tema koja se danas obrađuje, treba biti shvaćena kao javna rasprava koja će zasigurno dati svoj doprinos u smislu razumijevanja svih onih procesa za koji je veliki dio stanovništva, i ne samo taj dio stanovništva, seljaštvo, ribari i ostali, zaintersiran, nego koji će dati i ostaliim građanima koji žele vjerovati u bolju budućnost u Ujedinjenoj Europi, na koji način parlamentarna i većina i manjina raspravljaju, razmišljaju i koliko javno i transparentno postavljaju sve one pozicije, pa i moguće probleme koji postoje u svakoj transformaciji u svakoj tranziciji i u svakoj reformi, a ovo jest svojevrsna reforma. i zbog toga nepotrebna nervoza koja se očitovala prilikom izlaganja našeg premijera, nema svoje mjesto i mislim da mi imamo pravo razgovarati na različit način, a želim vjerovti da možemo svi pritom imati iste i zajedničke ciljeve. Mislim da takvi ciljevi koji su prije svega u interesu narodu, nedaju nam pravu za nikakvu ljutnju, nego upravo za argumentiranost za raspravu koja će upravo u očima javnosti doživjeti da se izbace sve one tobožnje opasnosti i sve ono što naši građani akumuliraju u sebi dijelom kroz negativnost pojedinih medija, a dijelom radi opće neinformiranosti koja vlada. Prema tome, ne treba se bojati ni direktno televizijskog prijenosa, ne treba se bojati ni da se o ovoj temi raspravlja, ali se treba bojati svega onoga što može dovesti kroz ne raspravu, kroz stvaranja, kroz stvaranje alibija do toga da se svako podijeli na svoju stranu i da svako gura svoju politiku. Jer takve stvari i u našoj povijesti su uvijek loše završavale. Ja sam stoga siguran da se početna nervoza apsolutno može pomiriti i da apsolutno svaka Vlada i kada griješi ima pravo da to popravi, ima pravo i da promijeni svoj način ponašanja. A mi imamo pravo, ali i obavezu da o svemu tome javno i jasno diskutiramo, i vjerujem da se i kroz zaključke, pa i kroz stajališta Vlade koju jasno premijer može ovdje izreći, može učiniti ono što na kraju svi građani od nas očekuju, a to je da se ključnim, da o ključnim, nacionalnim i bitnim stvarima možemo dogovoriti makar u onom minimumu koji je vrlo često isto tako daleko kao i maksimum. Ali ja se nadam da se i to može promijeniti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Više nema prijavljenih zastupnika. Pa molim predstavnika predlagatelja da uzme zaključnu riječ. Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, gospođo ministrice, gospodine ministre. U ovom svom završnom izlaganju, u ovih nekoliko rečenica koje ću izreći krenut ću onako kako je trebao krneuti predsjednik Vlade kada se oglušio na našu interpelaciju. Ja recimo prihvaćam da naše obrazloženje interpelacije ima propusta u smislu kako je to rekao gospodin Radoš, pa čini mi se i gospodin Mimica. Međutim, suštinu promašili nismo. Suština stoji. i naš Klub i zastupnici koji su supotpisali ovu interpelaciju u potpunosti ostajemo kod suštine. Prihvaćamo da nas se špota što možda nismo sve najpreciznije, stilski naljepše napisali, ali ostaje temeljna činjenica, zašto smo podnijeli interpelaciju. Podnijeli smo je radi toga što je Vlada promašila način pregovaranja s Europskom unijom o protokolu 7., odnosno liberalizaciji trgovine poljoprivrednim proizvodima i prehrambenim proizvodima. Dosta je ovdje citirano članaka, zakona, dosta je ovdje su vućene paralele između jednog i drugog pravnog režima, da tako uvjetno kažem, jedan režim bilateralno pregovaranje, drugi režim područje Sporazuma o stabilizaciji, privremenog sporazuma i našeg Zakona o provedbi. Dakle, ne bi bilo uputno čini mi se da sada ponovo ulazim u nekakvu pravnu argumentaciju prije svega radi toga što nisam pravnik, ali je meni ipak vrlo razumljiv ovaj članak 16. kojeg sam već jednom citirao. A posebno onaj dio koji govori o roku. A članak 16. vrlo jasno kaže da se zajednica i Hrvatska unutar privremenog odbora najkasnije do 1. srpnja 2006. godine za svaki pojedinačni proizvod i na odgovarajućoj osnovi istražiti mogućnost itd., itd., radi postizanja veće liberalizacije trgovine. Dakle, ne stoji ni u kojem slučaju, argument koji nam se ovdje u nekoliko navrata servirao da je obveza Republike Hrvatske završiti ove pregovore o liberalizaciji do 1. svibnja 2004. godine, 2006. godina je rok. I članak 23. se može tu involvirati na način kako on rješava što se događa kada nove zemlje pristupaju u članstvo Europske unije i uistinu nema smisla da to sada ponovno detaljno elaboriram. Ali želim vrlo jasno, jasno reći, Hrvatska nema obveze, Hrvatska mora suptilnije, pažljivije i odgovornije, sporije, detaljnije, uz informiranje javnosti, uz informiranje ovoga Sabora uz dobivanja placeta u ovom Saboru voditi te pregovore. I ponovo naglašavam Europska unija i Hrvatska nisu dva svijeta osim ako mjerimo po prosječnom GDP-u ili bruto domaćem proizvodu. Tu smo u velikim razlikama. Mislim da čak i u demokratskim razlikama. Više te, u demokratskim standardima, više te razlike nisu tako velike. Dakako da u kulturološkim, civilizacijskim razlika uopće nema. Dakle, postoji ta jedna ključna razlika, razlika u stupnju razvijenosti gospodarstva. I upravo radi toga ovi dokumenti koje danas ovdje cijelo popodne citiramo, oni su dobri dokumenti, oni u svakoj drugoj rečenici na svakoj stranici pozivaju na sporazumjevanje, na pregovaranje, na uvažavanje, na konzultirane, na obostrani interes. Pa mi moramo gospodo smoći snage i našim partnerima u Europskoj uniji reći, Hrvatskoj nije interes da prihvati nove disparitete u trgovini poljoprivrednih i prehrambenih interesa, proizvoda. Dakle, mi moramo smoći snage to reći. Mi moramo smoći snage reći da nam treba više vremena da završimo te pregovore. Pa ćemu ovakvo bezglavo, nepotrebno juriti i žuriti. Da li je to posljedica naše nespremnosti, da li je to posljedica naše servilnosti, da li je to posljedica našeg neusuđivanja izreći jednu takvu ocjenu, ja ne mogu to procjeniti. Ali upravo da se otklone svi ti mogući nedostaci, dakle, niti za jedan nedostatak nisam rekao da postoje mogući nedostaci. Vratimo cijelu priču upravo na ovaj teren kojeg ova interpelacija sugerira. I još jedan argument kojeg sam izrekao kod prethodnog izlaganja kada nije bilo predsjednika, predsjednika Vlade, ja i na ovaj način pokušavam apelirati, svjesni smo činjenice i svjedočimo da je na razno razne načina došlo do nagle erozije prihvatljivosti Europske unije među građanima Republike Hrvatske isto tako i NATO saveza. Teško će vrhunski psiholozi, sociolozi na bazi najispravnijih metodoloških istraživanja utvrditi što se to dogodilo. Da li se to podmeće, da li se to namjerno vodi k tome procesu, da li se postavljaju takva pitanja koja će sugerirati ljudima, da li smo mi nemušti kada objašnjavamo neke stvari, da li možda javnost ne prihvaća ovu tajnovitost Vlade itd. Pitanja je puno, ali siguran sam u jedno, svi skupa razmišljamo na isti način. Nije dobro da ovako naglo erodira prihvatljivost u hrvatskoj javnosti Europske unije. Ja osobno ne vjerujem u podatke koji se iznose, ne vjerujem ni u one rezultate koje smo slušali na televiziji, koji se publiciraju u raznim tiskovinama i vjerujem da tu ima puno metodoloških pogrešaka ako ne i ponešto drugo. Ali je evidentno da postoji jedan trend, da postoji trend sve veće neprihvatljivosti, to nam je naprosto zadaća zaustaviti taj trend i pokušati vratiti povjerenje građana Republike Hrvatske u korisnost euroatlanskih integracija, dakle, pristupanja i NATO savezu i Europskoj uniji. To možemo na najbolji način spriječiti ako postignemo adekvatnu sinergiju Hrvatskoga sabora i hrvatske Vlade. Tu sinergiju, uvjeravam vas nećemo postići ako će svaki ostati na svojoj poziciji. Na koncu nikome nije u interesu da bilo kada na bilo koji način se ospori zakonito postupanje Vlade Republike Hrvatske. Pokušajmo upravo na tom ključnom momentu, kada osjećamo da nam raspoloženje javnosti ... [[Govornik se ne razumije.]] ne samo da je njava, nego da ide u suprotnom smijeru i to rapidno, pokušajmo bar, zakonodavna i izvršna vlast na bazi ovih argumenata ako nismo spremni danas, ostavimo to za pet dana, sjesti, odlučiti, vidjeti, analizirati, konzultirati, ako je potrebno i ako se smatra da je potrebno, to ćete vi odlučiti. Da li je režim u koji je ušla Vlada bez obzira na odluke prethodne Vlade koristan i dobar za Hrvatsku ili eventualno taj režim treba mijenjati. Mi u HSS-u smo uvjereni da ga treba mijenjati i da je on od samih početaka krenuo krivo. Zato pokušajmo vratiti cijelu stvar u domene pravnog sustava Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, privremenog sporazuma i našeg, našeg Zakona o provedbi sporazuma. Pokušajmo ga vratiti pod ovaj krov i pod krov preko puta Vlade Republike Hrvatske ali tražeći sinergiju zakonodavne i izvršne vlasti. Upravo radi toga da bi to postigli, mi smo u skladu sa našim obećanjem iz uvodnog izlaganja i teksta interpelacije predložili ovom Domu zaključke, dozvolite da ih pročitam pa da ih iza toga predam predsjedniku Sabora. Temeljem članka 122. Poslovnika Hrvatskoga sabora na interpelaciji o radu Vlade Republike Hrvatske u cjelini Klub zastupnika HSS-a predlaže Hrvatskome saboru donošenje sljedećih zaključaka: 1. Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da u roku od 15 dana dostavi Hrvatskome saboru Prijedlog odluke kao i Prijedlog stajališta za pregovore o Protokolu 7. iz članka 3. Zakona o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i europskih zajednica i njihovih država članica i Privremenog sporazuma o trgovinskim i s njima povezanim pitanjima između Republike Hrvatske i Europske zajednice kako bi Hrvatski sabor po provedenoj raspravi donio zaključak iz članak 4. citiranog zakona. 2. Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da u roku od 15 dana izvjesti Hrvatski sabor o do sada vođenim pregovorima između Republike Hrvatske i Europske zajednice o Protokolu 7. o proširenju Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju u području trgovine poljoprivredno prehrambenim proizvodima te o svim zahtjevima ili prijedlozima koji su dostavljeni Vladi Republike Hrvatske od nadležnih tijela Europske unije. Ja molim predsjednika Hrvatskog sabora da primi zaključke koji su predati u skladu sa Poslovnikom prije okončanja rasprave i dozvolite samo još nekoliko rečenica. Dakle, ovim zaključcima tražimo povrat cijelog, cijele ove priče, cijelog ovog procesa u Sabor i u okvire drugog pravnog režima sa Europskom unijom. Ne bilateralno nego sa Europskom unijom. Svjestan sam da je moguće doživjeti u ovom Saboru i odbijanje ovih zaključaka, ali još jednom naglašavam odbijanjem ovih zaključaka siguran sam da će biti nanešena nesaglediva ili nenadoknadiva šteta prije svega hrvatskom parlamentarizmu jer bi se dogodilo po svemu sudeći da Hrvatski sabor ozakoni nešto što nije zakonito. Vjerujem da će se na taj način dogoditi i daljnja šteta u javnom mišljenju u Republici Hrvatskoj i daljnja erozija neprihvatljivosti integracijskih procesa što mislim da ni u kom slučaju ne možemo dozvoliti. Vjerojatno na taj način bi se mogla dogoditi i šteta na relaciji, u odnosima na relaciji Republika Hrvatska-Europska unija. Ovaj trenutak je preosjetljiv. Ovaj trenutak zahtijeva punu koncentraciju i punu odgovornost. U ovom trenutku samo desetak, petnaest ili dvadeset dana prije odlučivanja o avisu Republike Hrvatske ne bi si smjeli dozvoliti da nesmotrenim odlukama i potezima koji iza toga mogu slijediti na bilo koji način naštetimo ili eventualno spriječimo donošenje pozitivnog avisa. Ja sam svjestan toga da avis u negativnom smislu ili ograničenom smislu se može dogoditi i bez ovoga o čemu mi govorimo. Ali o tome će eventualno odlučiti sama Europska unija. Nemojmo dozvoliti da mi na to utječemo kako ne bi imali kasnije grižnju savjesti da nam je, da smo zapravo sami doprinjeli da dobijemo negativni avis. Dakle pozitivni avis je apsolutni prioritet ovog momenta. Iza toga apsolutni prioritet dobivanje kandidature za punopravno članstvo i isto tako otvaranje pregovora. I kod tih pregovora će opet isti postupak trebati primjeniti i u ovom pravnom režimu o kojem danas govorimo. Eventualno neprihvaćanje ovih zaključaka siguran sam da će imati kako sam rekao vrlo loše nesagledive posljedice. Taj teret ja osobno i moja stranka ne želimo nositi. Gospodo koji imate većinu u ovom Parlamentu odlučite sami. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa gospodine Tomčić. Obzirom da je sada u skladu sa Poslovnikom predlagatelj iznio prijedlog zaključaka molim predsjednika Vlade da se očituje u pogledu prijedloga tih zaključaka. Predsjednik Vlade gospodin Ivo Sanader.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dame i gospodo ovo su prijedlozi zaključaka o kojima će glasovati Hrvatski sabor. Prema tome ja mogu samo iznijeti stajalište Vlade o tome. Mi, nama ovi zaključci nisu prihvatljivi iz onih razloga koje sam već iznio u svom uvodnom izlaganju. A to je prvo, činjenica da smo pregovore vodili na temelju Zakona o sklapanju međunarodnih ugovora a ne na temelju Zakona o provedbi, o provedbi SSP-a. I to stoga što smatramo da smo u pravu jer je: a) to tako odlučila i prethodna Vlada pa smo nastavili tu praksu koja je dobra b) jer je tako sugerirao i Europska unija znači jer je u ime 10 zemalja koje ulaze 1. svibnja u Europsku uniju europska komisija odlučila predložiti Hrvatskoj vođenje pregovora izravno i bilateralno. Budući da je riječ o 10 novih zemalja one ne mogu ni biti tema u okviru sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju jer su upravo nove članice a ne one s kojima smo pregovarali. Zato iz svega, iz svega ovoga proizlazi da će Vlada nastaviti ovim, ovom dosadašnjom praksom i završiti pregovore te uputiti u Sabor ukoliko to tako se dogovorimo i ako to tako smatrate da je u redu, a to znači da bismo onda, da ćemo postupiti suprotno odluci Vlade od 29. listopada, Vlade u kojoj ste vi bili koalicijski partner. Da ćemo postupiti suprotno toj odluci i predložiti Saboru ratifikaciju tog protokola 7. Ja sam za da to ide i da se raspravi u Saboru nakon što ga Vlada potpiše, nakon treće runde pregovora. Ponavljam još jedanput uvjeren sam da ćemo ovim pregovorima uspjeti izboriti korisne kvote za Hrvatsku. Ono na što nećemo pristati to je da se kvote povećavaju, znači dosadašnje kvote EU15+10 novih ne mogu biti veće u svom zbroju nego što su sada. Mogu biti samo manje, a Hrvatska dobiva u ovim pregovorima iznimno važnu, važan cilj ostvarujemo a to je da možemo izvoziti, ponavljam još jedanput u ovih novih 10 zemalja neograničeno i bez carine sve proizvode osim ona 3 o kojima je već ovdje bilo riječi. Prema tome i zaključno da se osvrnem i na ovo što je predsjednik HSS-a kazao malo prije a to je stupanj prihvatljivosti odnosno potpore ulaska Hrvatske u euroatlanske integracije. Ja sam puno veći eurorealist nego euroskeptik i držim da nema razloga za zabrinutost. Mislim da ćemo trebati svi skupa raditi, tu se slažem sa nekim ocjenama zastupnika, da ćemo morati svi skupa raditi na tome da kažemo koje su to kvalitete, koje su to vrijednosti koje će Hrvatska dobiti ulaskom u europska, u euroatlanske integracije i da od tog razgovora i od te rasprave u javnosti ne treba bježati, ali uvjeren sam isto tako da i ovakvim nepotrebnim raspravama koje polaze sa krivih stajališta, pogrešnih stajališta možemo pridonijeti toj eroziji, da citiram malo prije govornika za ovom govornicom. Ja osobno držim da hrvatski građani itekako dobro znaju što nam donosi Europska unija, znaju da nijedna zemlja koja je ušla u Europsku uniju ne želi iz nje izaći i znaju dobro da svaka zemlja koja je ušla u Europsku uniju, danas njezini građani bolje žive nego što je to bilo prije ulaska u Europsku uniju. No o tome će odlučiti građani na svom referendumu nakon što Hrvatska završi pregovore o poglavljima Acqui Communitair-a kad završi i kad za to dođe vrijeme. Do tada mi moramo raditi u Vladi ono što smatramo da je najkorisnije za Hrvatsku i zašto smo dobili mandat hrvatskih birača. I to upravo radimo i na ovom sporazumu pokazat će se da ovo o čemu sam danas govorio da smo bili u pravu i na kraju budući da je ovo i zadnji dan zasjedanja Sabora prije Uskrsa u ime Vlade Republike Hrvatske svima koji nas čuju, a i svim zastupnicima koji slave Uskrs katoličke vjere želim sretan Uskrs. [[Pljesak]]
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje zaključak koji je predložio Klub zastupnika HSS-a. Tko je za taj prijedlog zaključka? Hvala. Tko je protiv? Jeste pobrojali? Hvala. Tko je suzdržan? Utvrđujem da je za zaključke glasovalo 12 zastupnika, protiv 75 i 3 suzdržana, dakle da nisu dobili potrebnu većinu. Dajem na glasovanje dalje sljedeći zaključak: Odbija se Interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske. Tko je za taj zaključak? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala. Tko je protiv? Utvrđujem da je sa 77 glasova za, protiv 10 i 3 suzdržana odbijena Interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske. Imamo samo još jednu kratku točku. Prijedlog odluke o utvrđivanju obrasca zastupničke iskaznice Prijedlog odluke je Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove. Prijedlog akta primili ste na sjednici. Primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Molim predsjednika odbora gospodina Branimira Glavaša da obrazloži dodatno prijedlog ako ima potrebe. Nema potrebe. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za prijedlog ove odluke? Hvala lijepa. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 89 glasova za donesena Odluka o utvrđivanju obrasca zastupničke iskaznice u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Zaključujem 5. sjednicu sa čestitkom za sretan Uskrs i uskrsne blagdane svima onima koji to obilježavaju. [[Pljesak.]]