Idemo dalje. - Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, drugo čitanje, P.Z. br. 171; Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav, poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za Ustav i zastupnik gospodin Zoran Vinković i klubovi HSS-a i HDZ-a. Državni tajnik u Ministarstvu poljoprivredi, ribarstva i ruralnog razvoja Josip Kraljičković će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane saborske zastupnice i poštovani saborski zastupnici. Zadovoljstvo mi je u ime Vlade Republike Hrvatske ukratko predstaviti Prijedlog zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori kao konačni prijedlog. Prvo bih se htio zahvaliti saborskim odborima a posebno Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav na vrlo konstruktivnim raspravama i prijedlozima koje su oblikovane u amandmane i koji će poboljšati tekst zakona omogućiti odličnu osnovicu za osnivanje Hrvatske poljoprivredne komore. Već zakon o poljoprivredi koji je Hrvatski sabor donio 2001. godine stvorene su pretpostavke za pripremu i za rad i za osnivanje, odnosno donošenje Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. Sada je po prvi puta u pravo hrvatske Vlade upisano da se taj zakon pripremi i donese u 2008. godini. Zakon je bio na čitanju 1. listopadu 2008. godine u Hrvatskom saboru. Nakon razmatranja svih primjedbi i prijedloga koji su upućeni na tekst, tadašnji prvi tekst zakona predlagač je uvažio i ugradio u konačni prijedlog zakona gotovo sve primjedbe i prijedloge. Tako da tekst koji je pred vama držimo da predstavlja izvrsnu osnovicu za osnivanje Hrvatske poljoprivredne komore. Među brojnim djelatnostima koje po zakonu će komora obavljati izdvajamo dvije i to kontrolu mjerilnog razvoja i evidenciju izravne prodaje za poljoprivredna gospodarstva što će biti javne ovlasti komore i temelj za potpisivanje obaveznog članstva. Članstvo u komori će biti obavezno a članovi su sve fizičke i pravne osobe koje su upisane u upisnik poljoprivrednih gospodarstava. Kakva je slika danas? Danas je u Ministarstvu poljoprivrede, ... [[Govornik se ne razumije.]] razvoja koja vodi upisnik upisano 178 tisuća poljoprivrednih gospodarstava od čega 172 tisuće obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava 2600 obrta i oko 1600 trgovačkih društava. Svi oni su organizirani u više od 800 različitih udruga koje na različite načine predstavljaju interesne skupine pojedinih skupina, da tako kažemo proizvođača ali nemamo jedinstvene organizacije niti koja zastupa ukupne interese cijelog hrvatskog prostora, … [[Govornik se ne razumije.]] svih proizvođača poljoprivrednika a niti je kao kompetentan, relevantan partner Ministarstva poljoprivrede i hrvatske Vlade u donošenju mjera agrarne politike. Zbog toga držimo da je i to jedan od vrlo važnih razloga za osnivanje ovakve Hrvatske poljoprivredne komore. U zakonu je ustrojstvu komore predloženo da se bavljenje poslova i zaradaka komore za to moglo osnivati ispostave za područje jedne ili više jedinica područne odnosno regionalne samouprave. U ispostavama se mogu također osnivati sekcije u pojedinim područjima djelatnosti članova komore. Tijela komore sada čine skupština, upravni odbor, nadzorni odbor i predsjednik komore koji se bira na mandat od 4 godine. Komora je samostalna i neovisna stručna i poslovna organizacija. Za obavljanje stručnih, administrativnih i pomoćnih drugih poslova u komori se osniva stručna služba čijim radom upravlja tajnik komore. On se bira na natječaju a imenuje ga i razrješuje upravni odbor. U zakonu su priređeni odnosi između komore i jedinica lokalne i područne samouprave što se vidi u članku 22. Za provedbu prvih izbora za skupštinu komore osniva se povjerenstvo čija je zadaća da propiše i provede izbore za skupštinu komore kako je predviđeno člankom 26. ovoga Zakona. U Ministarstvu poljoprivrede održana je i rasprava sa našim poljoprivrednicima, predstavnicima 23. udruge i saveza i možemo reći sa zadovoljstvom da su poljoprivrednici podržali 100%-tnom broju predloženi, konačni tekst Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori sa napomenom da je to trebalo biti još jučer ali da će im to biti vrlo dobra poluga za njihovo djelovanje i da se osjećaju i smatraju da je upravo ta komora za njih prava socijacija gdje oni mogu izraziti svoje interese i ostvariti svoje interese koje oni imaju. Znači ponoviti ću ukratko još jednom. Cilj osnivanja Hrvatske poljoprivredne komore je stvaranje institucija koje će okupiti glavne nositelje poljoprivredne proizvodnje u Republici Hrvatskoj a koja bi zastupala njihove stručne interese i koja bi bila istinski kompetentan partner Vladi i sektoru i sukreator mjera poljoprivredne politike i razvojnih programa te njihovoj efikasnoj provedbi. Budući da postoje iskustva u susjednim zemljama u osnivanju takvih komora mi smo se ovdje kod prijedloga ovoga zakona koristili iskustvima i Slovenije i Austrije i Francuske i Njemačke i ugradili smo dio toga u prijedlog ovoga konačnog teksta zakona. Iskustva tih zemalja govore da je komora vrlo važan čimbenik u kreiranju njihove i provođenju njihove politike, ali i ostvarivanju određenih interesa u Europskoj komisiji, odnosno Europskoj uniji. Tako da, držimo da će i naša komora također to omogućiti. Ovdje je za sjedište predložen grad Zagreb, iz razloga što gotovo u Zagrebu kao središnjem dijelu Hrvatske i upravnom centru Hrvatske osim ostalih institucija koje se mogu istovremeno ili isti dan obavljati ili koristiti. Omogućeno je da svim gospodarstvima iz cijele Hrvatske bude slična dostupnost i korištenje i dolazak i korištenje vremena, budući da se npr. najveći broj poljoprivrednih gospodarstava nalazi u Županiji Osječko-baranjskoj, druga po redu je Županija Zagrebačka, zatim Bjelovarsko-bilogorska itd. Znači, Splitsko-dalmatinska, ne možemo govorit da se samo u jednoj županiji nalaze naša poljoprivredna gospodarstva, već se nalaze u svim županijama. Ono što želim posebno naglasiti, ovaj zakon omogućava da upravo poljoprivrednici sami organiziraju komoru prema njihovom najboljem interesu, njihovoj želji i to omogućuje ovaj zakon da to organiziraju putem statuta. Znači, nismo im ovdje propisali kako i što moraju činiti, već to oni prema, kad imenuju skupštinu, izaberu skupštinu, oni putem statuta organiziraju komoru kakvu drže da je njima najbolja. Držimo da će ovo biti vrlo dobra osnovica i polazište za bolji rad i organiziranje naših poljoprivrednika i suradnju sa hrvatskom Vladom i sa svim relevantnim institucijama u Hrvatskoj. Zahvaljujem.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav? Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj? Odbor za lokalnu i područnu samoupravu? Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Članak 4. ovoga konačnog prijedloga zakona u Hrvatskoj poljoprivrednoj komori glasi da djelatnost komore čine sljedeći poslovi, zadaci: promicanje zaštite, zastupanje interesa članova komore pred tijelima državne uprave, lokalne područne samouprave, osobito u postupku donošenja propisa od interesa za poljoprivrednike. Zatim usklađivanje interesa članova komora, praćenje stanja u poljoprivredi, ruralnom prostoru, koordiniranje djelovanja poljoprivrednih udruga itd., itd. da to sve ne nabrajam. U načelu sigurno ova inicijativa nije loša, samo pod jednim uvjetom da članstvo u toj komori bude dobrovoljno. Ključno je sljedeće na ovoj strani 26. gdje se doslovce kaže da sredstva za osnivanje komore osiguravaju se u državnom proračunu, u razdjelu Ministarstva poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja i za provedbu ovog zakona sredstva se osiguravaju iz planiranih izvora za rad komore u skladu s odredbom članka 24. ovog zakona i to doslovce se ovdje navodi od članarina, sredstva ostvarenih obavljanjem vlastite djelatnosti, te izvanrednih prihoda, darova, sponzorstava itd. Članak 9., članovi komore znači svoje interese ostvaruju posredno, dobrovoljnim udruživanjem u sekcije iz članka 8. Članstvo u komori, to je suština, dijeli se na obvezatno i dobrovoljno. Obvezni su članovi komore fizičke osobe u članku 10., obiteljska poljoprivredna gospodarstva upisana u Upisnik poljoprivrednih gospodarstava koja predstavljaju nositelj u skladu s odredbama poslovnog propisa i zatim fizičke osobe, poljoprivredna gospodarstva itd., itd. Ja mislim da tjerati ljude, prije svega ove male poljoprivrednike upisane u upisnik, da postanu članovi komore, a uz to i da u ovoj besparici plaćaju komorski doprinos nije vaš obećavajuće. Mislim da će to stvoriti jedan odium, jedan prirodni otpor ovakvoj ideji za koju rekoh ne mora da je loša. Za mene je to obvezatno plaćanje tog doprinosa, poglavito za male poljoprivrednike nešto što smo imali '48. kada smo ljude tjerali u zadruge. I zar vi doista mislite da bi recimo Hrvatska gospodarska komora trošila koliko troši da ne postoji obvezatnost recimo članstva u istoj? Svi se danas u ovoj zemlji s pravom bore protiv tzv. parafiskalnih nameta, bilo da te parafiskalne namete određuju jedinice lokalne samouprave, općine, gradovi, županije, Hrvatska radiotelevizija, pa i to treba ukinuti. Hotelijeri u svakoj sobi moraju platiti televizijsku pretplatu, pa toga nema valjda nigdje na svijetu, osim u Hrvatskoj. A mi sad uvodimo još jednu novu obvezu i to ni manje ni više nego onoj najranjivijoj grani hrvatskog gospodarstva, a to je poljoprivredi. Koga tjeramo da se udruži? To sam rekao, ovaj članak 10. stavak 1. točka 1 i 2. Znači, mi tjeramo te fizičke osobe, te male pojedince. Oni veliki poljoprivredni subjekti, oni će ionako djelovati kroz Gospodarsku komoru, dapače njihove će interese štititi Vlada, ovo ili ono ministarstvo, a na ove male prebacit ćemo ambiciju, usuđujem se reći, jedne ili više stranaka da zaposle par svojih ljudi na, 'ajde za njih recimo nekom reprezentativnom položaju u Poljoprivrednoj komori. Zato se osobno zalažem za dobrovoljnost članstva u toj komori pa tko voli onda neka i izvoli. Zašto s druge strane i to je pitanje, mi gospodo ne kopiramo recimo naše susjede, u Njemačkoj se time jasno ne bavi formiranjem poljoprivredne komore njihova savezna država, već se formiranjem poljoprivredne komore bave članice te savezne države. U Austriji su to Länderi. Isto je ili slično u Francuskoj, u jednoj Italiji gdje su to regije itd., itd. Jasno je da hrvatske županije nije moguće uspoređivati niti sa francuskim, niti sa austrijskim, niti sa talijanskim regijama, ali Poljoprivredna komora koja bi s druge strane, i to treba reći, trebala biti smještena u Zagrebu, ma ni to nema smisla. Da ste gospodine državni tajniče, ili oni koji su predlagali ovaj zakon, rekli Osijek, Đakovo, Slavonski Brod, pa ne bih rekao ništa. Pa neka to bude jedan embrij policentričnog ustroja, ali u Zagrebu formirati ili tu odabirati sjedište Poljoprivredne komore pa to u najmanju ruku je, ja ću reći to nema smisla. Jedino tko se ovdje u ovome gradu bavi poljoprivredom, kako ja to nekako doživljavam, to je ovaj rasadnik "Zrinjevac" i na tome sve zapravo stoji. U Zagrebu da budem ciničan treba formirati jednu uvozničku komoru, a uvoz poljoprivrednih proizvoda uništio je usuđujem se reći i selo u Slavoniji, pa i hrvatsku poljoprivredu. I stoga treba doista “dite“ rekli bi Dalmatinci dati materi. Znači, dajte tu Poljoprivrednu komoru Slavoncima. Zagreb u ovom trenutku ima gotovo sve druge institucije, sva ministarstva su ovdje, velika javna poduzeća od Hrvatske elektroprivrede, Hrvatskih voda, Hrvatskih cesta, Hrvatskih autocesta šta ja znam, INA-e, Hrvatskih šuma. Sve banke su ovdje kao takve koncentrirane. Dakako, da su one i privatne i tome slično, komore, pa onda hajde barem tu jednu preostalu zadnju komoru koju bi trebalo formirati dajte onima koji će znati što će sa istom. Da se razumijemo. Nemam ja ništa protiv Zagreba, dapače. Ali i građani Zagreba isto tako će reći pa šta će nam još sada recimo jedna takva institucija. S druge strane, metropolizacija Hrvatske ja mislim da nije dobra za Hrvatsku. Zagreb u pravom smislu te riječi usisat će Hrvatsku politički, financijski, gospodarski, demografski i to nije onda obećavajuće ni za sam grad Zagreb, ni za Hrvatsku, ni za hrvatsku periferiju. Zagreb, tj. vlast mora početi razmišljati da regionalizira Hrvatsku, jer se naša Vlada vidimo i sami sve teže snalazi kada je riječ i o gospodarstvu i o čitavom nizu drugih pitanja. I mislim da je vrijeme da počnemo govoriti i o jednom policentričnom ustroju Republike Hrvatske, a to će reći da treba početi razmišljati da jedno Ministarstvo poljoprivrede bude u Osijeku, jednog turizma u Poreču ili ne znam Opatiji, brodogradnje hajde recimo u Rijeci bez obzira što su gotovo ugasili svoje brodogradilište, promet u jednom Zadru ili Splitu, a industrijski razvoj neka Hrvatskoj osmisle Istrijani. Teško da će se jasno to dogoditi, to prelijepo zvuči. Ali ova zemlja se doista treba decentralizirati i kao što isto tako pitanje je koliko je u ovom trenutku oportuno stvarati neke nove institucije kako bi se pri njima zapravo zbrinjavali zaslužni iz ove ili one stranke i onda sve to još dalje gurati prema Zagrebu. Ako ministarstvo nećemo izmještati iz Zagreba, a siguran sam da se to neće dogoditi, pa Poljoprivrednu komoru dajmo Slavoncima. A gdje će biti jedna takva Poljoprivredna komora u Slavoniji neka se dogovore sami Slavonci među sobom. Za kraj još jedanput ću reći. Ideja o formiranju Poljoprivredne komore zasigurno nije loša ideja, ali se protivim obvezatnosti, učlanjenja u istu, onih koji su u upisniku, odnosno mislim da je isto tako koliko je oportuno sjedište te komore u ovome trenutku locirati u gradu Zagrebu.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Marijana Petir.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, kolega Kajin je rekao da je ovo osnivanje komore isto kao i '48. kad se ljude tjeralo u zadruge. To je netočan navod zbog toga što se osnivanjem komore nikome ništa ne uzima. Naprotiv, omogućava se poljoprivrednim proizvođačima da postanu aktivni sudionici kreiranja poljoprivredne politike i komora će im omogućiti da budu partner Vladi Republike Hrvatske u tim razgovorima. Navodeći primjere drugih zemalja potpuno je pogrešno iščitao kako oni imaju organizirano sustav članstva u komorama, tako da primjerice Austrija, Njemačka, Luxembourg, Slovačka, Poljska, Francuska, Slovenija imaju obavezno članstvo u komori baš onako kako je i Odbor za Ustav i Poslovnik predložio Ministarstvu poljoprivrede i mi to podržavamo.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Zlatko Koraćević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. O poljoprivrednoj gospodarskoj komori prije par mjeseci raspravljali smo i dobra je da je predlagač u ovaj konačni tekst uvrstio cijeli niz primjedbi koje su tada bile izrečene. To samo potvrđuje da smo bili u pravu unatoč svim onim ispravcima navoda, replikama ali činjenica da smo bili u pravu. Činjenica da smo bili u upravu vezano na članstvo makar je to kategorija s kojom se mi u klubu Hrvatske narodne stranke ne slažemo. Govorimo o obveznosti članstva u komori, jer članstvo u komori treba biti posljedica interesa. Članstvo u komori treba biti posljedica dobrog rada komore i perspektive ili budućnosti onih koji su članovi komore. I budite sigurni kad članovi komore vide tu perspektivu, kad osjete da komora njima daje jedan novi prostor bit će sasvim sigurno članovi i uopće nije sporno da li hoće ili neće. Međutim, u ovoj varijanti oni su obvezni s obzirom na cijeli niz poticaja potpuno opravdanih u poljoprivredu. Šteta je i nije dobro što ti poticaji nemaju svoju cost benefit alnalizu. O poticajima ću nešto kasnije, ali u slučaju mogućeg dobrovoljnog budite sigurni i uvjeren sam da bi se onda članstvo u komori uvjetovalo i sa isplatom poticaja. Prema tome, dobro je i potpuno podržavamo čisto iz ovih svih razloga, ne sadržaj nego čisto ovih formalnih razloga podržavamo i prijedlog Odbora za Ustav da gotovo svi članovi, znači da nemamo dvije kategorije obveznih i dobrovoljnih, nego gotovo da su svi članovi komore moraju biti i obavezno članovi komore. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržat ćemo ovaj Konačni prijedlog zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori prvenstveno iz razlog jer naši poljoprivredni proizvođači jednostavno očekuju nakon što su kroz čitav niz strategija, zakona, prijedloga, akcija bili prevareni. Očekuju da kroz komoru možda će se ustrojiti nekakav sustav gdje će imati priliku nešto reći u što suštinski poznavajući postupak predlaganje ove komore, poznavajući i određene članke ovog konačnog prijedloga, nisam baš siguran da će to i dati rezultat onaj kojega poljoprivredni proizvođači očekuju. Neki će sasvim sigurno dobiti. I siguran sam da će dobiti onih 220 prvih na listi po visini isplaćenih poticaja, sigurno će dobiti, ali pitanje da li će i koliko će dobiti oni koji su na začelju liste isplaćenih poticaja u svim ovim godinama iza nas. Prema tome, da ne duljimo, sasvim sigurno podržati ćemo ovaj konačni prijedlog zakona o osnivanju, ali izražavamo sumnju da će taj prijedlog zakona u Hrvatskoj poljoprivrednoj komori i osnovana Poljoprivredna komora iz nekoliko razloga, da će i ispuniti svoju funkciju jer suština poljoprivrede danas je izuzetno dramatična. Svjedoci smo da nam se strategija poljoprivredna puca po šavovima, svjedoci smo da je u 2008. godini uvezeno 2 milijarde i 600 milijuna dolara hrane, da je to po srednjem tečaju Narodne banke, po srednjem tečaju dolara da je to negdje oko 13 milijardi i 250 milijuna kuna. Svjedoci smo da je istovremeno izvezeno svega 7 milijardi kuna, da imamo negativnu bilancu za 6 milijardi i 250 tisuća kuna. Kad bismo u tih 6 milijardi 250 milijuna kuna stavili jedan uobičajeni dohodak, 20, 25, 30%, kad bismo to pretvorili sa prosječnom plaćom na ovoj razlici koliko smo više uvezli nego smo izvezli, mi smo u 2008. godini izgubili 20 tisuća radnih mjesta. Da smo osposobili našu poljoprivredu, a pitam zašto ju nismo i zašto je došlo do toga, mi bi imali 20 tisuća radnih mjesta više. Samo na razlici koliko smo platili, koliko nam je disparitet uvoza sa izvozom. Sasvim sigurno da ovakva poljoprivredna gospodarska politika je nešto što ova država ne zaslužuje. Sasvim sigurno da je to nešto što dovodi u opstanak obiteljska gospodarstva koji su glavni nositelji poljoprivredne proizvodnje i sasvim sigurno za ukupno stanje u poljoprivredi jedini i najveći krivac je Vlada Republike Hrvatske i jedini i najveći krivac u toj vladi je Ministarstvo poljoprivrede u Vladi Republike Hrvatska. I tu nema olakotnih okolnosti. Ne spominjem sad ni jednu Vladu, ali prozivam sve ministre. Prozivam ih. Ni jedan ministar nakon ovakvih podataka uvoza od 2 milijarde i 600 milijuna dolara, izgubljenih 20 tisuća radnih mjesta samo kroz matematiku u prosječnoj plaći, ne govorimo sve ono ostalo. Ni jedan ministar nema opravdanje, ali istovremeno dužan je hrvatskoj javnosti prije svega dati sljedeće, a to je zeleno izvješće što je obveza u Zakonu o poljoprivredi iz 2002. godine, članak 43., zeleno izvješće kojim ćemo utvrditi kakvo nam je stanje u poljoprivredi, to zeleno izvješće ide na godišnjem nivou i dok god u ovom Hrvatskom saboru nećemo imati prilike i nećemo imati mogućnosti raspraviti o zelenom izvješću i da u tom zelenom izvješću vidimo stvarne elemente kakvo nam je stanje u poljoprivrednoj proizvodnji, mislim da sve ove mjere koje donosimo, mislim da su vatrogasne, a mogao bih slobodno reći da su u smislu bacanja pijeska u oči onima koji su najugroženiji, a u ovom trenutku mala obiteljska gospodarstva. O uspješnosti naše poljoprivredne proizvodnje ima čitav niz elemenata koji mogu dati ocjenu i procjenu. Ja želim spomenuti jednu. Naime, svojevremeno u hrvatsku javnost se izlazilo s argumentom i bilo je katastrofično kad je uvoz svinja od ukupne količine uvezenih svinja mogla formirati kolona od Zagreba do Rijeke. Prije godinu i pol dana rekli smo katastrofa jer je ta kolona od Zagreba do Zemuna. Kolegice i kolege, ona je s uvozom u 2008. godini od 764 tisuće i 500 komada svinja, naše Ministarstvo poljoprivrede je tu kolonu dovelo do Sofije. Da li možemo govoriti o uspješnosti poljoprivredne proizvodnje? Koji su elementi i 2001. i 2002. i 2003. i 2006. i 2007. i 2008. uzrokovali godišnjem porastu? Mislim da je to suština i mislim da o tome trebamo progovoriti i mislim da bez odgovora na ta pitanja, spomenuo sam samo jedno, ima čitav niz, mislim da ćemo teško stvoriti one uvjete našim poljoprivrednim proizvođačima koji oni očekuju i potpuno opravdano, potpuno opravdano. Jer činjenica je, u zadnjih nekoliko mjeseci ovdje u Hrvatskom saboru raspravili smo o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, prošlo je u Sabornici na način na koji je prošao zahvaljujući kolegi Čehoku koji je došao u zadnji trenutak i bio 77. glas. Ne ulazim u tome je li s tim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu mi ulazimo u pitanje vlasništva ili ne ulazimo. Ne želim uopće otvarati tu temu, ali je činjenica da jedan od argumenata Zakona o poljoprivrednom zemljištu je bio zemljišna zapuštenost. Zašto je zapušten? Jer želimo reći da naši ljudi ne žele raditi? Da naša poljoprivredna gospodarstva nisu spremna raditi, obrađivati svoju zemlju? Govorim za svoje Zagorce. Ako išta cijene, cijene zemlju. Ako su moji Zagorci spremni zbog centimetra zemlje suditi se 20 godina budite uvjereni da oni cijene tu zemlju. Ali sigurno da od te zemlje nemaju koristi ako ulože dobiju 60, da od te zemlje nemaju koristi i zato ju ne obrađuju. Činjenica je da je 2001. godine, 2002. godine su promijenjeni poticaji i od tada je počela katastrofa za mala poljoprivredna gospodarstva. 7,5 tisuća goveda u Varaždinskoj županiji je danas manje nego je bilo 2002. godine, 7,5 tisuća. Budite uvjereni da je to 5 tisuća staja ostalo praznih. Istovremeno, Zakon o golfu digli smo na nivo nacionalnog interesa. Je li to u redu? I koliko taj Zakon o golfu upravo ulazi u prostor poljoprivrednog zemljišta, koliko? Rekli smo ovisi o jedinicama lokalne uprave. Mislim da bi tu trebala jedna doza korektnosti i odgovornosti i u takvoj argumentaciji i u predlaganju takvih zakona. Nedavno je donesen Zakon o agenciji za razvoj sela koji ima razmišljanje, ima i potrebu baviti se sa znanstvenim radom u poljoprivredi. Potpuno u redu i potpuno korektno. Ali ja pitam poljoprivredne fakultete, pitam sve institucije koje se bave znanstvenim radom u poljoprivredi pa gdje je problem, u čemu je problem. Da li nema komunikacije između izvršne vlasti i njih? Sinoć smo raspravljali o agenciji za plaćanje. Podržavamo ju. Prvo, obveza je a ono što je najveća vrijednost te agencije uvodi se kontrola. Kontrole nama najviše fali. I konkretno vezano na ovaj zakon budući da mi vrijeme ističe mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržat ćemo ovaj prijedlog zakona. Govorimo iz razloga jer možda jednog dana jer u ovom trenutku on prije svega ulijeva jedan optimizam, jednu mogućnost, jednu slamku spasa za poljoprivredne proizvođače, da li će se to desiti vidjet ćemo a sasvim sigurno u ovom trenutku kad konačno dobijemo "zeleno izvješće". Podržavam ove prijedloge ili primjedbe Odbora za Ustav. I na kraju isto ne manje važna stvar. Ovu komoru idemo formirati odozgo prema dolje. Navodimo iskustva Austrije, Francuske, Njemačke, Slovenije i svih ostalih. I ako iščitavate i dobro je da da je predlagač u ovaj zakon stavio iskustva ostalih. Ali gospodo draga, u svim ovim zemljama, u svim ovim državama komora najprije napravi na regionalnom nivou, konkretno u francuskoj departmanskoj pa je trebalo jedno dvadesetak godina da bi se napravio Savez departmanskih poljoprivrednih komora u Francuskoj. Ista priča je u Njemačkoj, ista priča je i u Austriji. I budite uvjereni, da smo krenuli s osnivanjem ovih komora po županijama, po regijama. Mi regionalne politike nemamo a obvezni smo o njoj, obvezni smo ju donijeti po Zakonu o poljoprivredi. Da smo krenuli po tom principu budite uvjereni da bi slika bila potpuno drugačija i da bi svrha osnivanja poljoprivredne komore svima bila jasnija. Ovako, idemo pokušati nešto napraviti a što će biti od toga vidjet ćemo koji mnogi drugi elementi koji su prisutni u našoj poljoprivrednoj proizvodnji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo ispravke netočnih navoda. Za prvi se javila zastupnica Marijana Petir.
Uvažena gospođo potpredsjednice. Gospodin Koračević je rekao da naši poljoprivredni proizvođači su bili u niz slučajeva prevareni a tako će biti i u slučaju komore. Pa upravo suprotno, komora će omogućiti poljoprivrednim proizvođačima da dobe vlastitu organizaciju, vlastito tijelo kroz koje će moći dobro štititi svoje interese i pregovarati sa Vladom. Isto tako, istaknuo je da za ukupno stanje u poljoprivredi koje on opisuje katastrofalnim je krivo Ministarstvo poljoprivrede. Kolega Koračeviću, nije krivo Ministarstvo poljoprivrede što Hrvatska država od Banovine Hrvatske pa do sada nije imala vlastitu razvojnu politiku koja bi vodila hrvatsko selo k napretku. O nama su uvijek posredno odlučivali u Beču, Pešti pa u Beogradu i sad umjesto da stavimo svi glave na hrpu i podržimo dobre projekte koje radi i ova Vlada i Ministarstvo poljoprivrede uporno se kritizira i izokreću se činjenice. Uvode se posebni tržni redovi, suzbija se crno tržište, organizira se sakupljačka i marketinško zadrugarstvo, izgrađuje se tržna infrastruktura, potiče se izravna prodaja proizvoda. To su sve mjere koje ovo ministarstvo i ova Vlada radi i ja ne vidim zašto uporno to prešućujete.
Još jedan ispravak, zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Naime, ispravio bih netočan navod gospodina Koračevića koji je kazao da sve mjere koje provodi ministarstvo i sve mjere koje provodi Vlada u poljoprivredi da je to bacanje pijeska u oči. Mislim, to je apsolutno netočno. Ja bih samo htio podsjetiti kolegu zastupnika da smo mi od 2006. godine pa na ovamo, znači za 2009. godinu povećali potpore u poljoprivredi, dakle poticaje za milijardu kuna. Dakle, to je novac koji ide našim poljoprivrednim proizvođačima. Isto tako, da je doneseno niz operativnih programa gdje ne ide samo proračunski novac nego i novac Hrvatske banke za obnovu i razvitak pa jamstva i novac HAMAG-a itd. Prema tome, ti problemi nisu od jučer, strukturne reforme su teške. Problemi uvoza nisu samo hrvatski nego i Europske unije posebice izloženost prema trećim zemljama odakle dolaze jeftini proizvodi, jeftina radna snaga, mala socijalna davanja itd. To su problemi s kojima se susreće i Europska unija pa sigurno i Republika Hrvatska.
I treći ispravak, zastupnik Stjepan Milinković.
Gospođo potpredsjednice, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Koračević je izrekao više netočnih navoda. Ja bih se osvrnuo samo na onaj gdje je rekao da poljoprivredna strategija puca po šavovima i da je Ministarstvo poljoprivrede krivo. Nije točno. Naime, Ministarstvo poljoprivrede i hrvatska Vlada ulažu ogromne napore glede stvaranja konkurentne poljoprivrede. U prilog tome govore ovi operativni programi u govedarstvu, svinjogojstvu. 550 i više staja modernih u posljednjih nekoliko godina je formirano, proizvodnja mlijeka itd. Rekli ste nekih 7 tisuća grla je manje u vašoj županiji. Dođite u moju općinu dragi kolega gdje na jedno jutro jednu kravu. Povećano je dvostruko broj krava, znači pojedinci … [[Govornik se ne razumije.]] Svi ovi programi daju rezultata, strategija je dugotrajna i zasigurno će kroz dogledno vrijeme to pokazati rezultate. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom. U ime kluba HDZ-a zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice kao što smo to činili i kod prvog čitanja znači podržavamo donošenje ovog zakona i ustrojavanje Poljoprivredne komore. Smatramo da osnivanje komore predstavlja još jedna korak u institucionalnom usklađivanju i prilagodbi Republike Hrvatske Europskoj uniji. Također pozdravljamo činjenicu da je ministarstvo od prvog čitanja prihvatilo najveći broj primjedbi saborskih zastupnika i klubova i smatramo da je posebno važno što se komori osigurava neovisnost, što znači ne isključuje dobru suradnju sa Ministarstvom poljoprivrede, ali to je posebno bilo ona primjedba istaknuta na biranja člana nadzornog odbora komore i tu je isto tako i prihvaćeno da Ministarstvo poljoprivrede neće davati suglasnost na statut. Što je isto važno i što smatramo da također osigurava neovisnost rada komore. Vezano uz članstvo da li ono obvezno, dobrovoljno itd. mislim da nakon što se Odbor za Ustav i Poslovnik očitovao da je ta dilema razjašnjena dakle da će svi oni koji su upisani u upisnik da će imati obvezno članstvo. Ono što sigurno predstoji da se ta situacija sada novonastala regulira između gospodarske, obrtničke i ove nove Poljoprivredne komore. Smatramo da komora bi trebala u budućnosti osigurati na neki način i podršku i logistiku posebice malim proizvođačima koji su danas organizirani danas u različitim udrugama. Ono što je dobro to je da se proizvođači udružuju. Međutim ono što nije dobro je činjenica da manje od 5% dakle tek negdje 5 do 6 tisuća članova od ukupno 172 tisuće obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva koji su upisani u upisnik pri Ministarstvu poljoprivrede. Dakle, da je tih 5 do 6 tisuća članova učlanjeno u više od 800 različitih registriranih udruga. Tako da npr. samo u vinarstvu imamo 80 različitih udruga. Jasno da takav sustav ne može biti potpora, ne može biti partner, dobar partner ministarstvu pa i kod onoga kada se rade zakoni ali jasno i donošen ju različitih mjera poljoprivredne politike. Udruge su odigrale svoju ulogu u razvoju hrvatske poljoprivrede, no sigurno je da će ovo biti jedna dodana vrijednost i da će se interesi poljoprivrednih proizvođača artikulirati kroz rad komore. Također treba podsjetiti da ulazak Hrvatske u Europsku uniju i sve ono što trebaju napraviti naši poljoprivredni proizvođači kako bi se prilagodili, kako bi postali kompatibilni, kako bi se implementirala kompletna zajednička politika Europske unije, da to zahtijeva jednu organiziranu potporu, jednu organiziranu logistiku. Evo treba tu podsjetiti na nekoliko podataka, dakle da više od 40% proračuna Europske unije izdvaja se znači negdje oko 52 milijarde izdvaja se za poljoprivredu godišnje isto tako da kada se govori o zakonodavstvu koje regulira područje poljoprivrede da to čini 50% zakonodavstva Europske unije. I isto tako treba reći da Europska unija računajući u razdoblju od 1990. do danas već provela 4 ozbiljne reforme poljoprivrede. Dakle, to su takve reforme koje doista cijeli sustav koji je postajao posebice u ovom smislu potpore i poticaja dovodi u pitanje. On se gradi na jednim novim osnovama. Jasno je da bi se sve to moglo sve to pratiti, da bi naši proizvođači se mogli snaći u tom jednom mozaiku i propisa i promjena i načina poslovanja itd. znači da im je potrebna jedna takva logistika kao što je komora. Komora kao krovna institucija ima velike šanse znači u budućnosti biti ključni nositelj na promicanju i na zaštiti interesa poljoprivrednih proizvođača. Znači i biti partner državi, ali biti na neki način i kolektiv u donošenju mjera i vođenju poljoprivredne politike. Također ona bi trebala pomoći u provedbi strukturnih reformi. Udruge donošenjem Zakona o komori neće nestati, one se neće ugasiti one nisu ovim zakonom dovedene u pitanje, ali ono što se očekuje u tom području udruga i organiziranja poljoprivrednih proizvođača da će se oni više okrenuti udruživanju na temelju određenih proizvodnji. Mi znamo već i u slučaju zaštite ovih autohtonih tradicionalnih proizvoda, da se nijedna zaštita niti oznaka izvornosti, niti tradicije, niti zemljopisnog porijekla ne može dobiti ukoliko proizvođači nisu udruženi u udruge. I tu je apsolutno značaj udruga važan i kažem tu slijedi jedna specijalizacija ka pojedinim proizvodnjama. I sigurno da će to doprinijeti i pomoći da udruge više neće biti uvučene u političke utakmice ili nešto još gore da budu i same ispolitizirane. Klub HDZ-a pozdravlja činjenicu, znači da će komora biti neovisna, da će njezinim radom upravljati članice preko tijela komore i poljoprivredni proizvođači. Ono što sam zadnji puta govorio u ime kluba vezano za komoru, mislim da to treba ponoviti i o tomu treba voditi računa. Naime, komora bi trebala voditi jednu kvalitetnu kadrovsku politiku. Ono što komora ne smije u budućnosti postati, a to je da služi za zbrinjavanje ljudi na bilo koji način, dakle i u onom stručnom i biološkom smislu itd. Znači u komori bi doista trebali biti najkompetentniji najstručniji ljudi kao i u ministarstvu da bi ona mogla u cijelosti ispuniti svoju zadaću. Isto tako treba podsjetiti da će komora sukladno ovome zakonu, raditi i određene poslove, ono što zovemo javnim ovlastima koje će se plaćati iz državnoga proračuna i ne znam tu je kontrola mjera ruralnog razvoja, vođenje evidencije itd. Prema tome, i ti poslovi koji su kompatibilni s radom ministarstva i potrebni znači trebaju itekako provoditi stručni i kompetentni ljudi i zato mislim da prije svega kod ustrojavanja komore treba voditi računa sad to imao u mogućnosti idemo od početka da tu dođu kompetentni ljudi koji će moći obaviti taj posao. Hrvatska ima iskustva u komorskim sustavima od Obrtničke do Gospodarske komore i mislimo da samo njeno osnivanje i njezin rad neće, neće biti nikakvih problema, da će to biti jedna važna karika u vođenju gospodarske i poljoprivredne politike. Na kraju klub Hrvatske Demokratske Zajednice podržava donošenje Zakona o poljoprivrednoj komori. Prije svega smatramo da će u vremenima koji su pred nama biti važan partner i korektiv i države i ministarstvu ali isto tako i potpora i pomoć našim poljoprivrednim proizvođačima i da će i rad komore zajedno sa svim akterima doprinijeti uspješnijoj provedbi strukturnih reformi u poljoprivredi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, zastupnik Zlatko Koračević.
Hvala lijepo, pa želim ispraviti jednu konstataciju kolege Kovačevića koji je rekao u svom izlaganju a to je da je osigurana neovisnost poljoprivredne komore. Kolega Kovačević nisam baš siguran da je osigurana neovisnost, jer u članku 23. propisano je da na godišnji program rada i godišnji financijski plan prije nego ga donese skupština svoju suglasnost mora dati ministarstvo nadležno za poljoprivredu. Isto tako i godišnje izvješće o radu, ne može se usvojiti na skupštini, ne može doći na raspravu na skupštinu komore, ako prethodno nije dobilo mišljenje ministarstva nadležnog za poljoprivredu. Ako vučemo paralelu sa Hrvatskom gospodarskom komorom koja je isto obavezna kao ova, na program rada, na godišnji financijski plan, na izvješće, niti Vlada niti bilo koje drugo ministarstvo se mora referirati. U ovom slučaju Ministarstvo poljoprivrede prisutno je i u ulazu i izlazu. Prema tome, nisam siguran da osigurava neovisnost komore.
Idemo dalje sa raspravom. U ime Kluba zastupnika HSS-a, zastupnica Marijana Petir.
Uvažena gospođo potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržati će donošenje Zakona o poljoprivrednoj komori. To je važno zbog interesa i zaštite samih poljoprivrednih proizvođača, obiteljskih gospodarstava koja se bave poljoprivredom u Hrvatskoj ali i njihovih udruženja. Treba reći da je poljoprivredna komora itekako potrebna. Mnoge europske zemlje koje smo imali priliku posjetiti na čija iskustva se počesto pozivamo imaju konstituirane poljoprivredne komore, a možemo reći isto tako da Austrija, Njemačka, Francuska, Poljska, Slovačka, Slovenija, Luksemburg ima dobro razrađen sustav članstva u komori koji je obavezan i stoga mi u Klubu HSS-a pozdravljamo odluku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji je razriješio dileme oko način organiziranja u Hrvatsku poljoprivrednu komoru. Dakle, također smatramo da članstvo u toj komori treba biti obavezno. Zašto je to izuzetno značajno? Danas prema nekim statističkim podacima u Hrvatskoj imamo 800 različitih udruga poljoprivrednih proizvođača i kada se obavljaju razgovori koji su nužno potrebni ne samo u sektoru poljoprivrede nego i u drugim sektorima i ukoliko želimo doista postići konsenzus oko važnih pitanja, a sigurno je jedno od presudno važnih pitanja u trenutku kada Hrvatska ulazi u Europsku uniju jest i poljoprivreda onda moramo biti jasni i pošteni i reći da je skoro pa nemoguće komunicirati sa svih 800 različitih udruženja u poljoprivredi. A sigurno da zbog korektnosti prema njima moramo naći model kako im proslijediti informacije, kako oni mogu izabrati svoje predstavnike s kojima će nadležna tijela vlasti ili ministarstvo razgovarati, pregovarati, i kako ostvariti taj partnerski odnos i donositi zajedničke odluke. Da bi se sve to moglo realizirati, naravno izabrati predstavnike seljačkih udruga i obiteljskih gospodarstava potrebno je provesti izbore i dati im mjesto gdje će oni zastupati svoje interese a bolje mjesto od poljoprivredne komore ovog trenutka zasigurno nitko ne može predložiti. Isto tako Ministarstvo poljoprivrede intenzivno šalje poruke prema udruženjima poljoprivrednih proizvođača da želi s njima razgovarati da ih želi imati u ulozi ravnopravnog partnera, da želi na temelju stručnih podloga uključiti ih u sukreiranje poljoprivredne politike i provođenje mjera poljoprivredne politike i to je zasigurno izuzetno važno. Dakle, poljoprivredna komora je mjesto gdje će biti predstavnici poljoprivrednih proizvođača koji ih trebaju interesno zastupati. To nije mjesto gdje će se netko uhljebljivati kao što je bilo insinuacija prilikom nekih prethodnih rasprava. Poljoprivredna komora je mjesto na kojem će se razvijati partnerski odnos između Vlade i seljačkih udruga i obiteljskih gospodarstava. I poljoprivredna komora je mjesto koje će biti stručni i savjetodavni servis poljoprivrednih proizvođača. Naravno uvijek kada osnivamo neku novu instituciju postavlja se i pitanje da li je novac za to osiguran, mi smo u okviru proračuna za poljoprivredu osigurali sredstva za uspostavu poljoprivredne komore. Moram reći nakon komunikacije sa predstavnicima seljačkih udruga i obiteljskih gospodarstava njihova očekivanja od poljoprivredne komore su posebno velika a posebno u dijelu kada govorimo o pregovorima sa Europskom unijom. Jer smatramo da interese seljaka nitko ne može bolje zastupati od njih samih i to je istina. Seljaci traže od politike samo zakonski okvir, a na jednom mjestu žele imati i struku i interes i usklađujući naše zakonodavstvo sa europskim zakonodavstvom. Potrebno je donijeti 60-ak zakona u sektoru poljoprivrede, ozbiljnih zakona koji se direktno i indirektno tiču poljoprivrednih proizvođača i to zasigurno Ministarstvo poljoprivrede bez takvog jednog partnerskog odnosa neće moći učiniti kvalitetno. Bilo bi potpuno neozbiljno da se ti zakoni donose bez konzultacija sa onima na čijim će se leđima to zakonodavstvo morati implementirati i provoditi. Znamo da je u upisnik upisano 176 tisuća obiteljskih gospodarstava i nemoguće je svaki taj zakon izkomunicirati sa svih 176 tisuća obiteljskih gospodarstava ili sa 800 udruga. Ali ako oni između sebe izaberu predstavnike kojima vjeruju onda je to itekako moguće korektno i efikasno provesti. Stav seljaka, seljačkih udruga je da niti jedan zakon koji se donosi u području poljoprivrede ne može i ne smije biti donesen bez njih. I mi u Klubu HSS-a taj njihov stav u potpunosti podržavamo. Kad govorimo o poljoprivrednim proizvođačima u Hrvatskoj, možemo reći da oni do sad nisu imali previše sreće u zastupljenosti u pojedinim komorama. Ribari imaju tek Hrvatsku obrtničku komoru, znači prema Zakonu o obrtu oni su dužni biti članovi obrtničke komore. S druge pak strane, najveći granski sindikat PPDIV-a znao se izboriti za radnike "PIK Vrbovca", "Belje", "Kutjeva", ali čini se da seljak, taj naš mali seljak oko kojeg svi uvijek brižno raspravljamo, ali često nam je teško donijeti konkretne mjere ili dići ruku za njih kad tom seljaku treba pomoći. Čini se da je taj seljak nažalost u percepciji većine ostao kulak i da njegove interese štite tek poneki. HSS se ne srami, ne boji reći da štiti interese tog seljaka već više od sto godina, ali smatramo da interesi seljaka trebaju organizirano štititi i sami seljaci i da će za to podlogu naći upravo u Poljoprivrednoj komori. Da je ova Vlada, Ministarstvo poljoprivrede ispunilo svoja obećanja i napravilo puno na provedbi seljačke poljoprivredne politike govore i konkretni podaci i konkretne činjenice. Od samog donošenja proračuna za poljoprivredu koji je 30% veći nego što je to bilo prijašnjih godina, do toga da smo digli kapitalna ulaganja za jednostavne investicije na 40%, a za složene investicije na 50%. To konkretno znači da se poljoprivrednim proizvođačima koji grade farme vraća od države 50% njihove investicije, što svakako nije beznačajno, da smo u segmentu za operativne programe osigurali pola milijarde kuna. Da smo ispunili svoja obećanja govori i činjenica smo vratili poticaj po jednom hektaru i po jednom grlu i omogućili da se u sustav poticaja vrati preko 70 tisuća obiteljskih gospodarstva. Da smo ispunili svoja obećanja govori i to da smo podigli potporu dohotku za drugu skupinu na 10 tisuća kuna. Da smo ispunili svoja obećanja govori i to da smo isplatili potpore, zaostatke za kapitalna ulaganja i sve ono što seljaku pripada u iznosu od 3,4 milijarde kuna za 2008. godinu. Da smo ispunili svoja obećanja govori i to da smo znatna sredstva predvidjeli za ruralni razvoj jer smo svjesni da trebamo pratiti trendove u Europskoj uniji, da trebamo pratiti trendove koji se događaju u zajedničkoj europskoj poljoprivrednoj politici. I ovaj Sabor je donio proračun u kojem je pola milijarde kuna osigurano upravo za projekte ruralnog razvoja koji trebaju pomoći poljoprivrednim proizvođačima da stvarno, konkretno na terenu krenu sa realizacijom programa preporoda hrvatskog sela, a cilj tog programa je zadržati ljude na selu, dakle osigurati im adekvatnu i komunalnu i društvenu infrastrukturu. Mi u HSS-u smatramo da to dugujemo ljudima koji žive na ruralnim područjima jer su oni čuvari tog prostora. Dok oni žive u našim hrvatskim selima, vidi se dim iz dimnjaka, peče se kruh u krušnoj peći, ne raste šikara već se obrađuje zemlja. Onima kojima to nije jasno već ovdje vode besplodne rasprave i prigovaraju treba ponoviti još nešto. Hrvatsko selo sačuvalo je kroz stoljeća jezik, kulturu, nošnju, vjeru hrvatskog naroda. Upravo zbog te njihove ostavštine, njihove brige, danas mi ponosni možemo ući u Europsku uniju, jer se ne moramo bojati kao neki drugi narodi da ćemo izgubiti svoj identitet. Zbog toga to hrvatsko selo zaslužuje ipak jedan drugačiji odnos, zaslužuje konsenzus kad govorimo o opstanku i preporodu hrvatskog sela, konsenzus svih zastupnika ovdje. Ne smije hrvatsko selo biti briga samo HSS-a ili samo vladajuće koalicije. Hrvatsko selo trebalo bi biti na srcu svih zastupnika ovdje u Hrvatskom saboru, bez obzira kojoj političkoj stranci pripadaju. I ja se nadam da evo i ovaj zakon koji danas donosimo, Zakon o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, jest jedan korak naprijed i da unatoč političkim razlikama, ideološkim razlikama, svi su svjesni da ovakav zakon trebamo donijeti i da ćete ga svi podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Na redu je u ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnik Dragutin Bodakoš.
Hvala lijepo, potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo ja bih vezano u ime kluba SDP-a počeo, nakon ovoga eseja o hrvatskom selu koje nam je dala zastupnica Petir, da ovu današnju raspravu o Konačnom prijedlogu zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori u ime kluba SDP-a isto tako započnem jednim citatom, ali citatom Josipa Kozarca iz "Mrtvih kapitala" kada pristav Vlatko Lešić objašnjava zašto živi i radi na selu. "Ja sam već rekao da vas moji razlozi možda neće zanimati, ali kad me već tjerate na odgovor, moram vam reći da me je na to ponukala ona ogromna množina mrtvog kapitala koji se nalazi u našoj zemlji, a mi taj mrtvi kapital još povećavamo jer smo s jedne strane svi nasrnuli glodati golu kost, a s druge strane preveć smo komotni da zasučemo rukave, da se upremo i izvučemo blago iz naše zemlje." Zašto sam započeo sa ovim odlomkom iz "Mrtvih kapitala"? Zato što sve rasprave u prvom čitanju koje su ukazivali da osnivanje ove institucije treba imati za cilj da udruženi proizvođači i stručnjaci iz oblasti poljoprivrede ostvare maksimalno korištenje prirodnih resursa, a to je ova naša zemlja koja je bogom dana za poljoprivredu i poljoprivrednu proizvodnju i koja nam omogućava da postanemo neovisni o uvozu osnovnih poljoprivrednih proizvoda. Upravo svi ti prijedlozi nisu našli neko bitno mjesto u ovom konačnom prijedlogu zakona. Naprotiv, kako i gdje će se raditi i gdje će sjediti činovnici, vrlo dobro je razrađeno. Ali kako ćemo razriješiti te probleme, ja iz ovoga prijedloga Poljoprivredne komore ne vidim. Iz prijedloga nije vidljivo kako ćemo ostvarivati taj svoj cilj, a to je osnovno. Znači podizanje konkurentnosti poljoprivrednih proizvođača i njihovih proizvoda na europskom tržištu, jer ipak je ovdje po meni glavna opsesija predlagača da obvezno učlani sve poljoprivrednike iz upisnika. Znači, njih preko 170000, uzme im članarinu, a sve one koji bi trebali i mogli aktivno pridonijeti realizaciji osnovnog cilja unapređenja proizvodnje i korištenja zemljišnih resursa nabraja da ne kažem pod navodnike kao dopisne članove obrazovne, savjetodavne institucije. One bi po meni trebale biti uključeni ali ne vidi se kako će i na koji način oni pripomoći ovome glavnome cilju, znači stvaranju konkurentnosti naše poljoprivrede. Druga stvar, ovdje u obrazloženju imamo mnogo toga normativnih primjera organiziranja Poljoprivredne komore u Francuskoj, Njemačkoj, Austriji. Mislim da bi mnogo kvalitetnije i bolje bilo da nam je predlagač rekao i objasnio kako misli riješiti neke odnose i pitanja koja su momentalno aktualna. Prvo recimo kako će se riješiti isplata poticaja koji zaostaju za realiziranom proizvodnjom. Sada je dug već preko 1 i pol milijardu kuna. Kako će se riješiti pitanje uvoza koji je dostigao u prošloj godini preko 2 i pol milijarde dolara i stvorio do sada najveći debalans između uvoza i izvoza poljoprivrednih proizvoda. Ja znam da to uvijek govorim u svojim diskusijama, međutim mislim da je to bitno pitanje koje odgovor se dobiva pa mi nismo ni 10%, poljoprivreda nije ni 10% hrvatskog uvoza. Je točno. Od 30 milijardi dolara uvoza Hrvatske 2 i pol milijarde su uvoz poljoprivrede. Međutim, šta znači da mi kroz smanjenje toga uvoza. Mi ćemo onda sigurno uzeti dio tržišta koje ima ova uvozna roba kod nas i koju možemo sami proizvesti pa ćemo imati kroz taj dio kad prodamo te naše proizvode imat ćemo i određeni rast i proizvodnje i dohotka koji nam je u ovim trenucima neophodan upravo zbog toga što su sve tendencije da će rast proizvodnje biti na nuli ili čak ispod toga. Znači, sam sebi nekako postavljam pitanje da li je Hrvatska kao država sa takvim uvozom da li je ona je uopće poljoprivredna zemlja. Zašto joj uopće treba i Poljoprivredna komora? Možda bi bilo bolje da donesemo zakon o uvoznoj poljoprivrednoj komori koja će bilancirati uvoz i možda ga i smanjiti. Zatim, ovdje je bilo govora isto i sada kapitalnih investicija. Međutim, je donešeno je to, ali šta je sa tim isplatama poticaja za kapitalne investicije. Neki zahtjevi čuo sam stoje i već skoro godinu dana nisu još riješeni. Zatim rješavanje zemljišne problematike. Koja je novim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu dovela do velikih problema vezano uz vlasništvo. Kako će to Poljoprivredna komora rješavati? Ili jedno od ključnih pitanja koje se pokazalo evo sada i u cijeni kukuruza i proizvodnji kukuruza, usklađivanja autputa i inputa, odnosno da cijena izlaznog proizvoda ne bude manja od cijene koštanja i da proizvođača ne dovodi u dužničko-ropski odnos. Konačne cijene koje imaju i žitarice i uljarice, a posebno kukuruz sada u velikom je padu i seljaci su zabrinuti, odnosno oni smatraju da sa ovim cijenama su negativni i da će vrlo lako doći u situaciju da nemaju od čega živjeti. Kad sve ovo na neki način pitanja ova na koje ne daje odgovore kako će rješavati ova Poljoprivredna komora. Međutim, mi idemo u nove asocijacije poljoprivrednih proizvođača. Mislim da je dobro i za pozdraviti osnivanje asocijacija koje će to rješavati. Da li je to agencija što smo jučer o plaćanju itd. Međutim, zbog čega je, ja sam i u svojoj prvoj raspravi govorio pitanje tko to sve je danas involviran u pod navodnicima pomaganje, rješavanje problema u poljoprivredi. Imamo resorno ministarstvo koje bi, poljoprivrede sa svojim agencijama, službama i zavodima. Zatim već imamo obvezne institucije, Hrvatska gospodarska komora, Hrvatska obrtnička komora, zadružni savez i drugi. Uz sve ove navedene asocijacije obvezni dio sredstava iz poljoprivrede uzima se za njihov rad, jer su sve to, moraju biti članovi pravne osobe iz poljoprivrede tih organizacija. Uz to imamo i asocijacije koje poljoprivreda slobodnom voljom daje sredstva, poljoprivreda daje slobodnom voljom sredstva kao što su udruga ne znam HUP ili seljačke udruge, strukovne udruge. Ima mnogo toga. Svim tim navedenim poljoprivreda plaća obvezne ili neobvezne doprinose. Zato se i nameće pitanje što im ova nova asocijacija donosi osim novih nameta ili ljepše rečeno nove članarine. Ono što smo tražili u raspravi o prvom čitanju je bilo da se preispita, a u svrhu rasterećenja poljoprivrede koje su obveze koje ona ima prema svim dosad osnovanim asocijacijama, da vidimo konačno koje, koliko to sve košta te naše poljoprivrednike. Obrazloženje isto nismo u ovome zakonu o tome dobili ni riječi. Zato se ne mogu oteti mišljenju da Ministarstvo poljoprivrede umjesto da konstatira koliko sve ove postojeće asocijacije opterećuju poljoprivrednu proizvodnju i cijenu proizvoda po hektaru, odnosno kilogramu žive stoke ono obveznošću članstva u Poljoprivrednoj komori predlaže nove namete za poljoprivredne proizvođače, a što je jako loše mislim. Kroz to i smanjuje konkurentnost njihove proizvodnje. Nemojmo osnivati asocijacije zbog onih koji bi tamo trebali raditi. Ustrojstvo je ovdje vrlo dobro razrađeno i đe će bit sjedište itd. i sve ostalo kolko će biti po regijama ovih komora. Međutim, materijalna korist budućih članova je nedefinirana, a probitak naše poljoprivrede i stvaranje samodostatne proizvodnje nije garantirana ni jednim od ovih članaka. A kad već govorim o člancima članak 4. koji nabraja poslove i zadatke komore, a kojih je vrlo mnogo u tom članku nabrojano svega i svačega ni jednim daljnjim ne navodi kako će ih realizirati. Pa lako je nabrojiti šta ćemo raditi, ali kak ćemo ih realizirati. Posebno nam povjerenje ne ulijeva ovaj članak 9. i 10. koji govore o obveznom i neobveznom članstvu. Konstatacije da jesmo i nismo za nešto nikada ne donosi dobar rezultat, a posebno ne u realizaciji naglašenog cilja Poljoprivredne komore jer cilj Poljoprivredne komore je oporavak hrvatske poljoprivrede u dostatnog proizvođača hrane našeg stanovništva. Vidim da je došao amandman koji govori o obveznim članstvu, ali tu nastaje novi problem je li po ovom amandmanu jedan subjekt, možda će morati biti član jedne ili dvije ili više komora gdje je obvezan da bude. I zato, evo na kraju vračajući se na ovaj moj početak izlaganja mogu jedino reći da Kozarčeve mrtve kapitale neće pokrenuti ni početi koristiti ni ova zakonska odredba u obliku osnovane Poljoprivredne komore, ali ćemo zato već na ovu oglodalu kost, a to je ta naša poljoprivreda dovesti još jedan broj ljudi koji će umjesto na poljima raditi po papirima, a koji neće dati nove prinose hrane. Vidljivo je iz ovoga izlaganja da su problemi u hrvatskoj poljoprivredi golemi, da dosadašnji napori nisu dali prave rezultate. Poticaji, govorilo se ovdje o poticajima, koliki su poticaji, koliko je poticaja dala država, međutim onda nije dala rezultate jer nemamo ni povećane proizvodnje, a uvoz imamo veći nego ikada što je bio, prema tome, treba se malo kvalitetnije to odraditi, a ne samo izrecitirati da smo napravili to i to, a ustvari rezultat je bitan, nije bitno što smo radili, nego što smo ostvarili, kakav smo rezultat ostvarili. Klub SDP-a i ja osobno koji uvijek podržavam sve prijedloge koji trebaju pomoći poljoprivredi jer sam sam iz Slavonije, znadem što je poljoprivreda, vodio sam i radio duge godine u poljoprivredi, ona je i osnova opstanka i razvoja, posebno regije iz koje dolazim, podržati će zato osnivanje Poljoprivredne komore uz zahtjev da jedno godišnje se podnese ovome Saboru izvješće o rezultatima koje je postigla u realizaciji glavnog cilja oporavka hrvatske poljoprivrede ova Poljoprivredna komora i da na neki način opravda sredstva koja će kroz tu obveznu članarinu biti uplaćena od strane poljoprivrede da vidimo koliko je toga napravila korisnoga za razvoj i oporavak hrvatske poljoprivrede. Hvala lijepo potpredsjednice.
Hvala lijepo. Imamo 2 ispravka netočnog navoda. Prvi je zatražila zastupnica Marijana Petir.
Uvažena gospođo potpredsjednice, pa kolega je krivo iščitao zakon. Naime, on je rekao da komora donosi nove namete i nove članarine. U zakonu jasno stoji da je članstvo obavezno, a članarine će se rješavati statutom, dakle internim aktom koji će članovi komore donijeti. To znači da oni mogu ako žele odlučiti da članarina bude jednu kunu.
I drugi ispravak, zastupnik Stanko Grčić.
Hvala lijepo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi zastupnik je krivo naveo činjenicu koju govori da će se smanjiti konkurentnost ovim donošenjem ovakvog zakona. Taj navod je netočan i stoga ga ispravljamo jer upravo osnivanjem ove komore se podiže konkurentnost poljoprivrednih proizvođača, na kraju krajeva i sam prijedlog zakona u svom cilju kaže da je osnivanje komore i stvaranje i institucionalne potpore potrebne za podizanje konkurentnosti poljoprivrednih proizvođača i njihovi proizvoda na europskom tržištu, stoga nije točan navod da će se time konkurentnost smanjiti, već upravo obrnuto, konkurentnost će se povećati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Prije nego što nastavimo sa raspravom po klubovima, obavještavam vas da je sukladno članku 207. stavak 3. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta, točnije u 10,43. Dalje, za raspravu u ime Kluba zastupnika SDSS-a na redu je zastupnik Mile Horvat. Nema ga. Pardon, tražim vas gore.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Dozvolite da se u ime SDSS-a osvrnem na ovaj prijedlog koji nam je došao u ime predlagača, dakle Prijedlog zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. On je u svom prijedlogu, kao što vidimo prilično kratak, načelan i vjerojatno trpi određene komentare, no prije toga ja bih samo nakratko rekao da je sasvim dobro što je u obrazloženju, što su u obrazloženju navedene ovi komparativni pregledi razvoja i stečevina poljoprivrednih komora u zemljama našeg okruženja. Dakle, znači u zemljama koje imaju uređenu agrarnu politiku. Tako je posebno interesantan i primjer, ovdje je već spomenut, ali mislim da je potrebno ponovo reći, interesantan primjer Francuske u kojoj su i članovi obitelji poljoprivrednika putem komore socijalno, zdravstveno zbrinuti, dakle postoji mogućnost i da se u ovakvoj jednoj asocijaciji i ostvari socijalna komponenta i briga o članovima poljoprivrednih domaćinstava, odnosno članovima komore. Mislim da je i model francuski o participaciji u skupštini sasvim dobar i mislim da o ovim stvarima kada se budu donosila rješenja internim aktima, statutom ili nečim sličnim da treba voditi računa. Pitanje je sad jedno gdje smo mi u ovom trenutku. Ja bih prokomentirao moje viđenje stanja, prostora sa kog dolazim, a to je istočna Slavonija i Baranja pa bih rekao nekoliko razmišljanja. Dakle, tranzicijom velikih pikova, da ne komentiramo dalje samo činjenicu tranzicije, nestankom klasičnih zadruga, a posebno gašenje kooperacija za koje smo rekli da su … [[Govornik se ne razumije.]] međutim koji su po svojim bitnim elementima i kvantitativnim nekim pokazateljima bili gotovo jednakog učinka kao i tadašnji veliki pikovi i koji su praktično bili najvitalniji segment sela i seljaka. Dakle, takvim negativnim pojavama došlo je do velikog otpuštanja radnika i velik broj tih ljudi se našao na ulici. Tako je, ja moram reći, iskoristiti priliku da kažem da samo u jednoj godini tranzicijom Belja, dakle najjačeg pika u Baranji je bez posla u jednoj godini ostalo nekoliko hiljada ljudi voljom tadašnje uprave Belja. Radi se o periodu poslije reintegracije. No, na sreću programom raspolaganja poljoprivrednim zemljištem koji je u svojoj ideji imao činjenicu otkupa, zakupa ili nekih drugih oblika stjecanja poljoprivrednog zemljišta otvorena je mogućnost da upravo taj jedan višak radne snage koji je nastao ovakvom politikom apsorbira kroz osnivanje obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i mislim da su time postignuti na prostoru odakle ja dolazim i pozitivni efekti, pozitivni učinci odnosno vrlo stimulativnim mjerama prije nekoliko godina u samom začetku te ideje kroz poticaje, kroz kapitalna ulaganja pa možemo ovdje reći čak i kroz vrlo povoljne primamljive bankarske kredite, bankarske uvjete stvoren je niz obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, ljudi su vrlo hrabro ušli u te projekte, ušli su u sferu privatnog biznisa u kojem do sada nisu bili. Ušli su u sustav PDV-a i postali su vrlo uredni, čak možda jedni od urednijih platiša poreske obveze. No, tako je kod nas, ovdje ću istaći činjenicu čisto zbog egzaktnosti na prostoru Osječko-baranjske županije u tom periodu podignuto po tom principu negdje oko 3 hiljade hektara nasada od čega je veći dio voćnjaka a manji dio vinograda i bitno je reći da nije sve tako crno kao pričamo. Prošle godine je upravo to rezultiralo da je na tržište izbačeno negdje oko 120 hiljada tona proizvoda. Međutim, tu nastaje problem. Očito da nije problem seljaku proizvesti i očito da problem nastaje kada to treba oprihodovati, kapitalizirati ili zovimo već kako hoćemo. Dakle, tada nastaje problem jer na istom tom prostoru županije nema dovoljno hladnjača. Ako je istinit podatak mislim da se radi o svega jednoj ulo hladnjači koja ima europske standarde i koja može da po tim europskim standardima sutra bude skladištar i otkupljivač tog voća koje je proizvedeno u Osječko-baranjskoj županiji. Ono što je negativno jeste da nije ni formirano nekakvo kvalitetno otkupno tržište, tržište otkupljivača. Nažalost, iskustva govore da otkupljivači koji rade uglavnom za velike mega markete su postali veliki tržni monopolisti. Njih država časti sa poticajima za otkup a oni onda vrlo rigorozno vrše taj otkup prema običnom čovjeku na način da klasificiraju i klasiraju tu robu po visokim europskim standardima govoreći da je to za izvoz. Na taj način indirektno prepolovljuju njihov urod a onda ista ta roba završi na policama lokalnih dućana i trgovina, dakle kod domaćeg kupca. O naplati neću da govorim. Prema tome, mislimo da ovakvim načinom divljanja tržišta odnosno neorganiziranja tržišta i pojavom koja se sada javlja, koja postaje vrlo simptomatična a to je rigorozna ponašanja banaka prema svojim komitentima, OPG-ima u zadnje vrijeme. Prijeti da devastira jednu dobru ideju koja je, dakle da devastira jednu ideju koja se zove obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo na našem prostoru. I zaključno, dakle ako komora kao asocijacija koja će u svom sastavu imati i svom članstvu imati osim OPG-a imat će i velike sisteme i ukoliko će ona moći iznivelirati tu vrstu odnosa između njih i ukoliko će pri tom stvoriti jedan povoljniji položaj i tretman toga malog proizvođača unutar komore ja u ime kluba SDSS-a kažem da podržavamo ovakav koncept formiranja Hrvatske poljoprivredne komore. I da se osvrnem samo kratko na sam koncept zakona, na sam tekst. U nekakvom formalno materijalnom smislu tekst je vrlo koncizan pa bih molio nekakva dodatna objašnjenja iako smo neke čuli i uglavnom je generalni odgovor da će sve što nije ovdje rečeno da će se to reći ili konkretizirati internim aktima, konkretno statutom. To mi možemo načelno reći ali ovakva jedna rasprava bi tražila nekakve konkretnije odgovore, pa bih ja tako molio ako mi se može razjasniti, objasniti šta je predlagatelj mislio kada je recimo u članku 2. gdje je definirao ciljeve komore pa rekao promicanje i zaštita, pa pružanje potpora članovima itd. da to malo konkretizira bar u nekakvoj ideji, da ne ostane jedan osjećaj da se radi samo o formaliziranim tezama u ovom tekstu. Isto tako, člankom 4. je između ostalog u jednoj alineji rečeno da će se voditi evidencije izravne prodaje za OPG. Meni je to iskreno rečeno dosta nejasno. Ne znam kakva bi ta evidencija trebala da bude, na što se ona konkretno odnosi i koji bi rezultati takve jedne evidencije trebali biti, da li je to jedinstveno knjigovodstvo što je naravno nemoguće, da li je to mogućnost nekakve zajedničke naplate. Ne znam, jednostavno me ta formulacija prilično zbunjuje. I toliko osporavani članak 10. mislim da je na vrijeme ispravljena jedna formalno pravna greška a to je moguća čak i neustavna konstrukcija takvog jednog članka jer ne može se diskriminatorski postaviti članstvo ovako ili onako. Konkretno, mi mislimo da bi članstvo u komori trebalo biti jedinstveno a to znači dobrovoljno. Mislimo da treba biti dobrovoljno i da komora u svojim počecima rada treba da ima stimulativne elemente koji će stimulirati ljude odnosno članove tih malih OPG-a da uđu u članstvo a ne da ih silom zakona odnosno silom odredbe tjeramo da oni budu po svaku cijenu članovi nečega što možda ne osjećaju kao svoju potrebu. Pa ako to sad onda budemo malo i maliciozni pa kažemo izvodimo matematiku ako smo čuli da je negdje 1809 hiljada takvih subjekata pa da kažemo da će biti 10 kuna mjesečna naknada … [[Govornik se ne razumije.]] to su ogromni novci na nivou matematike svake godine. To su u pitanju milijunske vrijednosti. To nam da je za pravo da razmišljamo da nije li to možda jedan od osnovnih i glavnih motiva zašto ljude obavezujemo da budu i obvezni članovi te komore. Iako uvažavam da postoje primjeri u europskim zemljama gdje je to riješeno i drugačije. Mislimo da treba jasnije možda definirati participaciju županija u samim organima, dakle u skupštini u upravljačkoj strukturi komore. I konačno, zanima nas kako se vidi decentralizacija te komore odnosno gdje će biti konkretno detaširani organi te komore jer danas je vrlo bitno da znamo da će to biti u krajevima posebne državne skrbi, u krajevima gdje su osnovni egzistencijalni uvjeti u pitanju, za život u pitanju, a o organiziranom tržištu i organiziranom otkupu itd. je jedna futuristička misao do koje na tom prostoru još neće dugo doći. isto tako mislimo i konačno mislimo da sjedište Hrvatske poljoprivredne komore treba biti u istočnoj Slavoniji iz vrlo jednostavnih i fragmatičnih razloga. Dakle, tamo gdje se proizvodi gdje je najveća koncentracija te djelatnosti, treba da bude i sjedište te asocijacije, pa ako je ona dobro umrežena, ako je dobro detaširana nema potrebe da to bude u glavnom gradu. Iz svega ovoga evo mi u klubu SDS-a ćemo uz ovakav koncept naravno uz ova dodatna pojašnjenja podržati. Hvala vam.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina zastupnica Zdenka Čuhnil.
Uvažena gospođo potpredsjednice, uvaženi tajniče, kolegice i kolege. Klub nacionalnih manjina podržava donošenje Zakona o poljoprivrednoj komori, čak što više izražavam žaljenje što je moralo proći punih 8 godina od donošenja Zakona o poljoprivredi koju je predvidio osnivanje Poljoprivredne komore što to nismo učinili. Možda bismo danas razgovarali o jednoj drugačijoj poljoprivredi, ne o poljoprivredi kao oglodanoj kosti, već možda upravo o onim djelatnostima koje imaju komore od obrtničke, liječničke da ne kažem koji drugih koji ipak štite strukovna asocijacija upravo takve djelatnosti. Naime, u svakom slučaju ukoliko je nepostojanje institucije koja bi trebala zastupati stručne interese poljoprivredne proizvodnje koja bi trebala kreirati mjere poljoprivredne politike i zastupati normalno upravo poljoprivredne proizvođače prema tijelima državne uprave, zasigurno a s ciljem unapređenja poljoprivrede da nam takvo tijelo itekako treba. Naime, slušajući kolege koji jednim dijelom kažu da ne podržavaju donošenje te komore, sjećam se samo kako smo vrlo olakotno prihvatili donošenje Zakona o šumarskoj komori iako znam da je tamo gotovo 94% površina u državnom vlasništvu, da je svega 6% dispergirano u privatnom vlasništvu, a ovdje gdje upravo imamo obrnutu situaciju. Gdje je većina u privatnom vlasništvu, gdje je zaista poljoprivreda dispergirana s jedne strane na gotovo 170 subjekata obiteljskih gospodarstva, odnosno na poljoprivredne tvrtke i gdje itekako jedno tijelo u tom ruralnom prostoru je neophodno, odnosno u objedinjavanju ruralnog prostora mi pokušavamo praktički da nam komora ne treba. Jer ja se upravo nadam da će upravo ta komora inicirati a u cilju bržeg razvitka hrvatske poljoprivrede i obiteljskih gospodarstava donošenje Strategije o poljoprivredi, da nećemo više govoriti o nekakva dva pravca kretanja naše poljoprivrede već da ćemo prije svega govoriti o učinkovitoj, konkurentnoj, samodostatnoj poljoprivredi koja će početi izvoziti koja će zaista prilagođavati se tržišnim uvjetima. Meni je žao danas ovdje nekoliko puta su čak frcale iskre vezane uz poticaje koji nisu mali, tražen je konsenzus oko toga da itekako je potrebno se objediniti oko poljoprivredne politike. Međutim, ja moram reći da sam skeptik kada gledam potpore koje idu u poljoprivredu i povratno rezultate koje u toj poljoprivredi postižemo. Naime, ako nismo sa ulaganjem ogromnih milijardi danas povećali proizvodnju niti 10%, onda zasigurno da netko mora o tome razgovarati, pa da ne kažem i odgovarati za to što je stanje takvo kakvo je. Mislim da je prije svega i ovaj Parlament itekako trebao razgovarati više puta o usmjeravanju sredstava u poljoprivredu. Jer činjenica je da poljoprivredna proizvodnja ne može bez poticaja, ali jednako tako vući sredstva iz proračuna, davati poticaje, nemati povratne informacije, odnosno imati informacije koje imamo da je stanje u proizvodnji tako da 40% uvozimo, zasigurno bi nas trebao zabrinuti sve. I zato bih još upozorila na nešto što je Zakon o poljoprivredi predvidio prije ponovo kažem 8 godina, a nismo učinili ništa, odnosno konkretno, čak šta više jučer smo ravnateljstvo za tržišnu i strukturnu potporu preimenovali, odnosno usvajanjem Zakona o Agenciji za plaćanje ćemo doslovce to ravnateljstvo usmjeriti u jednom dugom cilju opet samo prateći tijek novca, a prilikom donošenja Zakona o poljoprivredi bilo je zamišljeno da upravo to ravnateljstvo za tržišnu i strukturnu potporu u poljoprivredi regulira i prati tržište poljoprivrednih proizvoda, da njegova uloga bude praćenje viškova, praćenje deficita pojedinih roba na tržištu, intervencija u momentima jednako kako deficita roba, tako i viškova kako ne bismo upravo imali ono što nam se sa našom poljoprivrednom događa. Ili su cijene dvostruko veće, jedanput hrane, pa imamo uništavanje stočarstva, drugi puta imamo hiperprodukciju u stočarstvu, pa imamo uništavanje kompletno matičnih stada, bez obzira o kojoj se djelatnosti radilo. I mislim da nismo dobili odgovor tko će na kraju upravo voditi brigu o tome tko će regulirati viškove na našem i manjkove na tržištu ono što sve europske zemlje imaju i koje ne dozvole niti uvoz hrane ovako kao što mi dozvoljavamo, niti oscilacije cijena unutar deset, to je maksimalno zemlja koja dozvoljava 20% oscilacije cijene, a ja ću vas podsjetiti i na kukuruz prije dvije godine, odnosno na kukuruz iz prošle godine. Imamo cijenu 2,5 kune da bismo imali cijenu sada ispod 50 lipa. Prema tome, to je nešto što moramo imati regulativu od strane nadležnih ministarstava, od strane države što nikako sama poljoprivreda ne može činiti. Prema tome ako će samo mali korak u regulaciji poljoprivrede, u strukovnom povezivanju i kvalitetnijem razvoju ruralnog prostora doprinijeti ova komora. U svakom slučaju, podržavamo osnivanje ove komore jer očekujemo da će zaista pomoći i jačanju poduzetništva u poljoprivredi i jačati učinkovitije poslovanje, jačati konkurentnost poljoprivredne proizvodnje i poljoprivrednih proizvoda, osigurati stabilan dohodak i primjereniji životni standard što svi očekujemo na selu. Jednako tako podržavamo da članstvo bude obvezatno, da se plača. Jer imamo dojam da ono što dolazi badava da se manje cijeni a osim toga nadamo se da će tada oni koji plaćaju i koji su članovi te komore itekako početi tražiti odgovornost u radu te komore i njihovo zastupanje. Možda je malo nejasno oko toga, kaže se da pravni subjekti ne moraju biti, odnosno njihovo je dobrovoljno pristupanje, budući da je dobrovoljno pristupanje a do sada su bili obvezni biti članovi gospodarske komore, šta će to značiti ako pristupe znači komori poljoprivrednoj, odnosno da li je tada, da li se brišu iz članstva gospodarske komore. Ne znam da li je to, nisam vidjela da li mi je to dovoljno definirano. Ali u svakom slučaju kažem da podržavamo i tu mogućnost da pravni subjekti biraju članstvo ovisno koju komoru će preferirati. A klub podržati će, kažem, donošenje Zakona o poljoprivrednoj komori već stoga što očekujemo i jednog zaštitnika, kvalitetnijeg strukovnog, prije svega naše struke i poljoprivrede. Hvala lijepa.
Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ma samo kratko, vezano za ovu konstataciju da mi usmjeravamo agenciju za plaćanje u jednom smjeru, gdje bi ona bila samo … [[Govornik se ne razumije.]] mehanizam a da ne bi vodila u tom smislu poljoprivrednu politiku. Dakle mi, niti usmjeravamo niti tu imamo ikakve mogućnosti kreacije. Agencija za plaćanje mora biti kompatibilna svim agencijama na razini Europske unije jer inače ulaskom u Europsku uniju ne možemo povući niti kune sredstava. Prema tome, i procedure, dakle, onaj … [[Govornik se ne razumije.]] itd., i mehanizmi nadzora itd., to je sve determinirano, određeno i mi jednostavno to moramo implementirati, inače ne možemo povlačiti poticaje iz europskog agrarnog fonda.
Hvala lijepo. Okončali smo rasprave po klubovima a riječ je u ime predlagatelja zatražio državni tajnik Josip Kraljičković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Poštovani saborski zastupnici ja bih se osvrnuo kratko na dosadašnju raspravu i pripomogao vama u nastavku rasprave. Pa zašto ovaj zakon, kome je on namijenjen? Da pokušavam kroz taj odgovorit na vaša pitanja koja sam čuo u raspravi. On je podloga za organiziranje Hrvatske poljoprivredne komore. On ne rješava pitanje ni uvoza ni izvoza ni konkurentnosti hrvatske poljoprivrede. Ali je nužna i povijesna osnovica za organiziranje poljoprivrednih proizvođača. Prije gotovo 150 godina imali smo prvo … [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskoj koja se osnovala kao udruga poljoprivrednika. Nakon toga, ovo držimo da je povijesna prilika i trenutak za osnivanje organizacije svih poljoprivrednika i to putem ovoga zakona. Tko će to platiti? Ono što je vrlo ovdje važno rečeno, u zakonu piše, sami se organiziraju članovi kako oni to žele, kako oni misle da je njima najbolje, na razini države, putem statuta na razini regija, odnosno županija ili više županija, ovim zakonom to nije propisano. Ako oni drže da će imati u svakoj županiji ispostavu izabrali su to oni, nismo mi njima nametnuli. Članovi, proizvođači, oni o kojima govorimo, 178 tisuća tih članova. Oni su obavezni članovi, imati će članarinu, sami će si odrediti kakva će to biti i tko će plaćati članarinu. No da će neki plaćati 0,1 kunu, drugi će plaćati drugačije, ali to ovisi o njima određuje statut, oni to određuju. Kako? Ovdje piše u članku pretposljednjem kako se osniva. Nakon izbora gdje svi članovi sudjeluju izabire se skupština koja kasnije donosi statut odnosno sami članovi utvrđuju i kakav će to biti statut. Ministarstvo poljoprivrede, njegova uloga, ono je tu da pripomogne u početnom dijelu da se osnuje ta komora i da daje svoja mišljenja a nikakvu suglasnost. Jer normalno je da je potrebna pripomoć i komori ali i ministarstvu u smislu bolje suradnje ali i ovlasti koje će komora imati u provedbi javnih ovlasti. Ovdje se pita koje su to ovlasti. Mi sada ćemo imati uskoro u Saboru i Zakon o potporama u poljoprivredi i ruralnom razvoju i tu ćemo definirati među ostalim i mjere ruralnog razvoja koje će kontrolirati ova komora a među ostalim su i izravna prodaja, to znači prodaja na gospodarstvu, različiti oblici prodaje, na sajmu itd.. Tu će evidenciju, tu brigu će preuzeti na sebe da to vodi i organizira i dalje prati komora. Kada je riječ ovdje koja je možda izazvala i prijepor sjedište komore. Upravo smo namjerno ostavili da to piše u zakonu kako ne bismo gubili silnu energiju kada se komora, osnuje skupština pa da se onda raspravlja i gubi silna energija oko toga. A podaci govore da od 21 županije, tu računam i grad Zagreb, Slavonske županije su po broju članova, gospodarstava u poljoprivredi, jedna je na prvom mjestu, sljedeća je na 6. mjestu, sljedeća na 9., na 10. i na 17. mjestu. Odnosno ukupan broj članova buduće komore po ovome zakonu 26% ukupnog broja bili bi iz Slavonskih županija, 26% iz Jadranske Hrvatske da tako kažemo, a 47% iz Središnje Hrvatske, odnosno Sjeverozapadne Hrvatske. Znači ne možemo govoriti ni o jednoj koncentraciji, nigdje nikako ne postoji da su svi članovi na jednom mjestu u Hrvatskoj ili samo na drugoj. Držimo da je ovaj prijedlog najbolji za sve članstvo i da rješava najbolje ono što je predviđeno ovim zakonom a to je da komora se osnuje, da počne uspješno, učinkovito raditi. Kada su ovdje bila riječ, slušam pa, malo mi je to i neobično, bez obzira o čemu pričali, koje zakone imali pred sobom ili prijedloge ovdje, uvijek slušam jednaku ili istu raspravu o poljoprivredi, o uvozu, izvozu. Pa mislim ja ću isto sada ponoviti. Uvoz u odnosu 2008.-2007. godina količinski je porastao za 1%. Mjereno u eurima za 13% vrijednosno. Pokrivenost uvoza izvozom poljoprivredno prehrambenih proizvoda je 54%. Poljoprivreda sudjeluje u ukupnom ruralnom deficitu Hrvatske samo sa 7,4% ne govorim, samo uvoz u ukupnom uvozu sa 8,6%, a izvozu sa 10%. To sve stvara 5% stanovništva koje se bavi poljoprivrednom proizvodnjom, bez obzira u kojim oblicima. Znači, to 5% stvaraju gotovo dvostruki udio već imaju u uvozu. Imaju oko 6% udio u bruto društvenom proizvodu i govorimo o uvozu koji je stalno kažemo visok. Slažemo se. Europska unija je najveća uvoznica u svijetu poljoprivrednih proizvoda. Nije zbog toga proglašena uvozna oranizacija. I Slovenija isto ima odnos vjerojatno isto kao i mi, još nepovoljniji. Mjere koje čini Vlada Hrvatske su upravo te mjere da pomognu razvoja poljoprivrede. Vi ste ovdje spomenuli određene mjere. One su danas jedne od najpovoljnijih mjera za razvoj, za ulaganje u razvoj poljoprivrede u cijelom okruženju koje ima Hrvatska, bez obzira da li istočno ili zapadno. I danas je potrebno da to poljoprivrednici iskoriste i ova komora će u tome sigurno pripomoći. Kada je riječ oko ulaganja i potpora i proizvodnje, ja opet ponavljam uvaženim zastupnicima da je došlo do promjene statističke metodologije i da smo uputili Europskoj komisiji statističke podatke koji su jedino mjerilo … [[Govornik se ne razumije.]] i koje se mogu koristiti i službeno i o poljoprivrednoj proizvodnji i o površinama. One se odnose od 2000. do 2007. godine. U tom razdoblju, ono što je opet govorim najvažnije, došlo je do porasta korištenih poljoprivrednih površina za 3%. Došlo je do povećanja voćnjaka i vinograda, površina, zasađeni su novi 14%, maslenika 25%. I ono što je važno za stočarstvo reći, da došlo je do pada broja krava, to svi priznamo, ali istodobno je došlo u ovom razdoblju do porasta proizvodnje mlijeka za 42%. To su rezultati koji su svjetski uspješni rezultati. Tako da kada govorimo o poljoprivredi kao krivcu za stanje, držimo da je poljoprivreda stabilizator stanja i potencijalni osiguravatelj još boljega blagostanja u hrvatskom društvu. Nadam se da će vam ovo moje obrazloženje pripomoći u daljnjoj raspravi u donošenju ovoga zakona. Zahvaljujem.
Hvala državnom tajniku. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Poštovani predstavnici Vlade. Kolegice i kolege zastupnici. Lako se složiti da je potrebna Poljoprivredna komora u Hrvatskoj. Samo ako gledamo povijest poljoprivrede zadnjih 19 godina, mogli bismo reći da smo i zakasnili sa osnivanjem komore, ali nažalost ništa ne ide onako kako se očekuje. I osnivanje komore izazvalo je dosta rasprave u tijelima radnim, posebno u Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, pa je na intervenciju tog radnog tijela izvršena korekcija u osnovnom tekstu Prijedloga zakona o osnivanju Poljoprivredne komore, pa se članstvo u komoru predlaže kao obvezatno. A to sasvim mijenja smisao komore. Naime, valja naglasiti da u članku 43. Ustava Republike Hrvatske kaže da se jamči pravo na slobodno udruživanje radi zaštite probitaka tih koji se udružuju, zauzimanje za socijalna, politička i druga pitanja, a mi smo ovdje sada utvrdili da je članstvo u komoru ex lege, po zakonu, obvezno. A kad smo to utvrdili onda nismo utvrdili u stavku 1. što je komora po svojoj naravi. Kolegice i kolege, oni koji malo prate šta se može osnovati, koju vrstu pravnih osoba imamo, neka mi odgovore iz članka 2. šta se podrazumijeva pod komorom. Komora je samostalna, neovisna, stručna i poslovna organizacija. Je li to ustanova? Nije. Je li to trgovačko društvo? Nije. Je li to agencija? Nije. Je li to udruga građana? nije. Šta je, gospodine predstavniče hrvatske Vlade, šta je komora? Jer ovdje se ne zna iščitati šta je komora. Ako tome dodamo da se komori daju i javne ovlasti, to predlagatelj priznaje i to stoji u članku 4. Zadaća i dužnosti komore, pa se kontrola mjera ruralnog razvoja, vođenje evidencija itd., to je javna ovlast koja se daje u zakonu. Ali predlagatelj ne kaže tko kontrolira obavljanje te javne ovlasti. Molim predlagatelja da odgovori na pitanje tko je odgovoran za nadzor nad obavljanjem javne ovlasti koji Sabor prenosi na komoru. Nemam ništa protiv toga, dapače, ali da se zna tko šta radi i zašto tko odgovara. Drugo, u tom istom članku 4. na kraju se kaže da komora može obavljati druge poslove u skladu sa svojim statutom. Ok, ako komora može obavljati i druge poslove u skladu sa statutom znači da će oni sami odlučivati koje će poslove obavljati, koje neće, šta će proširivati, tim više što nije predviđeno da ni Sabor, a ni Vlada daje suglasnost na statut. E sad nešto oko obvezatnog i neobvezatnog članstva u komori. Naime, članak 10. osnovnog teksta, odnosno prije toga članak 9. a on nije koliko ja vidim u amandmanima izmijenjen kaže da članovi komore svoje interese ostvaruju posredno dobrovoljnim udruživanjem. I stavak 2. članovi se dijele na obvezno i dobrovoljno članstvo. To treba promijeniti ako ostaje ovaj amandman Odbora za Ustav i Poslovnik i politički sustav. Ali nije to sve. U članku 26. također se govori o dvije vrste članova, pa kaže se u stavku 2. utvrdit će popis obveznih članova komore i upisivati dobrovoljne članove komore u skladu sa člankom 10. Dakle, i to mora biti promijenjeno ako ćemo glasati o tekstu koji je međusobno usklađen. Ali, ni to nije sve. U članku 15. stavak zadnji upravni odbor odlučuje o prijemu i prestanku članova u komoru. Ako je članstvo u komori ex lege, dakle po zakonu obvezno i zna se na koga se to odnosi, onda šta će odlučivati upravni odbor o prijemu članova u komoru. Koja je tu onda sada zadaća i kakvi su ti članovi koji se upisuju po odluci upravnog odbora. Dakle, nisu ex lege, nisu po zakonu, nisu ni po Statutu nego po diskrecionom pravu upravnog odbora. Zatim komori što je u redu, u komori se ustrojava sud časti za članove komore. Ali u komori djeluje i stalna arbitraža i molim vas gospodo ta stalna arbitraža trebala bi rješavati sporove između članova komore i onih koji su izvan članova komore. Pa kako se to komora može nametnuti da može ona odlučiti da će njezina arbitraža rješavati sporove sa članovima komore i onih izvan komore. Dakle, arbitraža može biti za članove komore, a sve ostalo je izvan volje same komore. Ako pogledamo nešto što je vezano za samostalnost komore, jer to pretpostavljam da je udruga pravnih osoba, fizičkih i pravnih osoba koje ostvaruju svoje interese kroz djelovanje komore. To nemam ništa protiv, dapače to je dobro, podupirem. Ali gledajući članak 23. kako je ovdje predložena kaže godišnji program rada i godišnji financijski plan iz članka 14., dakle komore donosi se uz prethodno mišljenje ministarstva nadležnog za poljoprivredu i razvoj. Ovakvom stipulacijom ova komora postaje paradržavno tijelo, jer ministar, Ministarstvo nadležno za poljoprivredu će odlučiti o programu rada, jer on daje prethodnu suglasnost. A kad je riječ o članarini onda se u članku 24. predviđa članarina i to zakonom, dakle obvezna. Ali se sredstva mogu namicati iz vlastite djelatnosti. Opet nemam ništa protiv i sada bih molio šta se pod stavkom drugim misli, podrazumijeva. Statutom komore može se propisati i obvezan način razrađivanja plaćanja komorskog doprinosa. Ako komoru formiramo kao paradržavno tijelo, a zakonom omogućujemo komori da nametne još jedan porez na članove komore onda oprostite, ali onda komora postaje zaista nešto što nije u funkciji da tako kažem slobodne volje članova i poljoprivrede nego postaje u funkciji države, odnosno ministarstva. I na kraju da kažem, ako to sve ostane ovako onda jučer sam predložio predlažem da se donese zakon o osnivanju centra za dosmrtno uzdržavanje seljačkih poljoprivrednih domaćinstava. Zato što će nakon Zakona o golfu, gdje država kaže da su golf igrališta od posebnog njenog interesa i Zakona o poljoprivrednom zemljištu kako je za sada na snazi seljačka poljoprivredna proizvodnja doći pod tešku poziciju u Republici Hrvatskoj. Pretvorit ćemo se u zemlju agrobiznisa. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Na redu je za pojedinačnu raspravu zastupnica Nada Čavlović Smiljanec.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, predstavniče Vlade, kolegice i kolege zastupnici. U obrazloženju Konačnog prijedloga zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori predlagatelj kao razloge zbog kojih se ustanovljuje ta komora navodi između ostalog brži razvitak hrvatske poljoprivrede i prilagodbe poljoprivrednih gospodarstava tržišnim uvjetima, uključivanje glavnih nositelja poljoprivredne proizvodnje u Republici Hrvatskoj, a to su prije svega obiteljska poljoprivredna gospodarstva u tu instituciju koja bi se onda kao relevantni partner pomagalo u kreiranju mjera poljoprivredne politike i razvojnih programa te njihovoj efikasnoj provedbi. Cilj je komore između ostaloga i stvaranje institucionalne potpore potrebne za podizanje konkurentnosti poljoprivrednih proizvođača i njihovih proizvoda na europskom tržištu, te razvijanje proizvodnje koja bi poljoprivrednicima osigurala stabilan dohodak. Osnivanje komore svakako je potrebno i to traži i većina poljoprivrednih udruga. Međutim, ocjenjujući ciljeve koji su postavljeni želi se stvoriti dojam kao da će komora riješiti najveći dio problema sa kojima je danas suočen hrvatski poljoprivrednik. Da li će komora riješiti problem zaostalih poticaja koji iznose oko 1,2 milijarde kuna? Kada će biti isplaćene potpore za kapitalne investicije koje stoje kao zahtjev duže od 180 dana. Kako da prežive oni poljoprivredni proizvođača koji su u 2008. godini otkupili pšenicu po 1,50 kuna po kilogramu, a sada je tržišna cijena 1,08 po kilogramu. Veleprodajne cijene pšenice u 12 mjesecu 2008. godine niže su za 28% u odnosu na otkup u žetvi, a u odnosu na 12 mjeseci 2007. godine prosječna cijena pšenice u 12 mjesecu 2008. godine pala je za 44%. Šta se u 2008. godini dogodilo sa cijenom kukuruza? Otkupna cijena od 0,62 kune po kilogramu, te poticaj od 2250 kuna po hektaru nisu dovoljni da se pokriju troškovi proizvodnje. Postavlja se pitanje kakva je to politika države? Problem je nastao zbog uvoza jeftinijeg kukuruza iz Mađarske sa 8% carine čime je nastala velika šteta za domaće proizvođače. Zašto ta carina nije bila veća? Vidi se iz naprijed navedenog da u našoj državi nema nikakvog plana oko proizvodnje, seljak je prepušten sam sebi. Uvozom svega i svačega uništavamo domaću poljoprivredu te pogodujemo pojedinim interesnim skupinama. A da je uvoz zaista u velikom rastu dovoljno govore podaci koje ću navesti. Kod hrane bilježimo povećanje uvoza u svim stavkama. Tako je na primjer uvoz žitarica i proizvoda od žitarica veći čak za 44,4%. Tako uništavamo domaću proizvodnju. Za naše uvjete imamo iznimno visoke cijene umjetnih gnojiva, goriva i silinske robe zbog čega niti jedna grana poljoprivrede ne stoji dobro i za seljake dolaze zaista teška vremena. Moram još spomenuti kriminal koji se događa oko raspolaganja i raspodjele poljoprivrednim zemljištem gdje zemlju dobivaju podobnici i to oni kojima poljoprivreda uopće nije osnovno zanimanje. Takvih raspodjela u Virovitičko-podravskoj županiji iz koje dolazi je bilo mnogo, a vjerujem i u drugim dijelovima Hrvatske. I zato se postavlja pitanje da li će ova komora o kojoj danas raspravljamo uspjeti riješiti bar jedan dio problema na selu, da li se možda od te komore previše očekuje? Koji je onda smisao postojanja savjetodavnih službi u županijama koje se financiraju iz državnog proračuna? Nisu li se te službe koje već postoje trebale reorganizirati? Nije li ih trebalo malo protresti pa da one obavljaju poslove zbog kojih su i osnovane? Koliko su te službe opravdale svoje postojanje? U nastavku bih se osvrnula na konačni prijedlog zakona, odnosno na pojedine njegove odredbe. Iz predloženog teksta vidljivo je da je većina pitanja u samom zakonu ostaju neriješena te bi se to trebalo riješiti statutom komore. Vidimo da je ostavljena mogućnost da statut propiše i plaćanje komorskog doprinosa. Jasno je, a uzimajući u obzir izvore financiranja da će se sigurno ustvari uvesti obveza plaćanja tog doprinosa. To znači novi namet za seljake. Nadalje, članstvo u komori je obavezno, a znamo da su poljoprivrednici koji su obrtnici i koji po ovom zakonu moraju biti članovi komore već članovi Obrtničke komore i plaćaju doprinos Obrtničkoj komori. Znači li to plaćanje dva doprinosa? Zakonom se isto tako omogućuje da dobrovoljni članovi komore mogu biti i pravne osobe, trgovačka društva. Neće li tu opet veliki krojiti, odnosno imati utjecaj na poljoprivrednu politiku na uštrb malih poljoprivrednih proizvođača zbog kojih se ova komora ustvari osniva. Isto tako Statutom će biti određen način osnivanja, ustroj, poslovi i zadaci ispostava koji će se osnivati za područje jedne ili više jedinica područne samouprave. Iz ovog nije jasno koliko će ispostava biti konkretno? Što to znači za Slavoniju, za pet slavonskih županija gdje je poznato, stanovništvo se uglavnom bavi poljoprivrednom proizvodnjom? Nadalje, postavlja se pitanje ne bi li sjedište komore trebalo biti u jednom od slavonskih gradova? Zašto to sjedište komore treba biti u Zagrebu? I na kraju, pored svih institucija koje bi trebale voditi računa o poljoprivredi, a ima ih zaista mnogo, prije svega počevši od resornog ministarstva pa do agencija, komora i savjetodavnih službi, moram reći da je stanje u poljoprivredi danas u Hrvatskoj iznimno loše. Evo, osniva se i ova Poljoprivredna komora, no hoće li ona opravdati svoje postojanje ili će se samo poslužiti za uhljebljivanje podobnih kadrova? Vrijeme će najbolje pokazati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa dobro ste primijetili da zaista je dobro da članstvo u komori bude obvezujuće, ali komora kao i svaka komora treba biti onda u službi samih članova i ni u kom slučaju ne bi trebala biti eventualno proteza za lošu državnu politiku, niti u ovom, niti u bilo kojem sektoru. Nego upravo, onaj ispravljač jer na kraju krajeva, ona će se i financirati iz članarine svojih članova, tj. poljoprivrednih proizvođača. I da smo imali ranije komoru, duboko sam uvjerena da se ne bi dogodilo ovo što se dogodilo. Naime, da poljoprivredno zemljište u Zakonu o golfu može se preimenovati. Dakle, čisto poljoprivredno zemljište u golf igralište i na taj način otvara se mogućnost da i stranim golf investitori mogu postati vlasnici poljoprivrednog zemljišta, što je izrijekom zabranjeno u ovom prijelaznom periodu. Prema tome, nije točno da je strancima onemogućeno kupovanje poljoprivrednog zemljišta, nažalost kad se pojavljuju kao golf investitori onda to mogu učiniti i još im država daje posebnu beneficiju da ne plaćaju preinaku takvog jednog zemljišta.
Hvala lijepo. Idemo dalje. Na redu je za raspravu zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Predlagatelj je i napisao i u usmenom obraćanju Sabora objasnio da Vlada predlaže osnivanje Poljoprivredne komore kao pomoć obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima i poljoprivrednicima obrtnicima da će lakše raditi, više zarađivati i bolje poslovati. Što bi ta komora trebala raditi, dakle koja je funkcija komore po ovom zakonu? Promicati interese, usklađivati interese članova, pratiti stanje u poljoprivredi, davati inicijative i stručna mišljenja, razmatrati cijene, surađivati s obrazovnim organizacijama, promicati interese članova u inozemstvu, surađivati sa inozemnim poljoprivrednim komorama, pripremanje i organiziranje poljoprivrednih sajmova, organiziranje stručnih osposobljavanja, savjetovanja, skupljati i obrađivati podatke, dodjeljivati priznanja, voditi bazu podataka, obavljati druge poslove i kad to stavite u jednu veću, to je otprilike jedna veća MPK 7, 20, 30. Ali ima nešto što je posebice interesantno, veli koordinirati djelovanje poljoprivrednih udruga. Udruge su udruge građana. Dakle, skrivena namjera predlagatelja je da komora postane krovna organizacija poljoprivrednih udruga. Ili ne? Kakve veze, a to ću reći kasnije, jedna komora koje članstvo je obavezno … /Govornik je isključen, pa ponovo uključen./ … dobiva koordinativnu funkciju dobrovoljnih udruga građana ove države. Normalno da je tajna još u dvije alineje da komora dobiva javne ovlasti u kontroli mjera ruralnog razvoja i vođenje evidencije izravne prodaje na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. Ove dvije sitne ovlasti su date upravo u funkciji toga da se može operativno provesti predloženi članak 10. o obaveznom članstvu. Pa zakon predviđa da fizičke osobe, odnosno nositelji obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava kao i fizičke osobe koje se poljoprivrednom bave kao obrtnici, moraju biti članovi ove komore. Postoji odredba i u zakonu koju ovlašćujemo skupštinu da statutom propiše članarinu, pa čak i uvede komorski doprinos. Našao sam u obrazloženju i podatak da se u Hrvatskoj fizičkih osoba koje se bave poljoprivredom je oko 172 tisuće njih i ako ta skupština te komore propiše članarinu samo od 100 kuna po jednome godišnje to je otprilike 17 milijuna kuna, nešto više od 17 milijuna kuna budžeta za desetak vjerojatno stranačkih ljudi koji će figurirati kao komora koja je u usluzi i pomoći poljoprivrednim proizvođačima. Ali interesantno da upravo ovih mjeseci u Hrvatskoj traje rasprava o tome što učiniti sa Hrvatskom gospodarskom komorom, ukinuti obavezno članstvo ili smanjiti prevelike doprinose koji su tamo. Što učiniti sa Hrvatskom obrtničkom komorom, smanjiti doprinose ili ukinuti obavezatno članstvo jer sami gospodarstvenici tvrde da su im obaveze prema tim komorama koje je država natjerala da budu članovi prevelike a da su koristi nikakve ili premale. I dakle, kada jedni dio gospodarstva razmatra rasterećenje gospodarstva od pomorskih doprinosa mi imamo prijedlog zakona izmišljanja još jedne komore s obavezatnim članstvom 180 tisuća građana ove države kao novi teret, ne samo članarine nego i komorskog doprinosa. A kako vam to u praksi izgleda kada država nekoga natjera u članstvo komore je slijedeći primjer. Poduzetnik koji je ovih dana pokušao sudjelovati u natječaju za dobivanje posla morao je priložiti potvrdu da nema poreznog duga. I nije mogao dobiti tu potvrdu zbog toga je komori gospodarskoj dugovao tisuću kuna članarine. Dakle, država je članski ulog doprinos komori izjednačila sa poreznim dugom. I sve one koji duguju članarinu obrtničkoj ili gospodarskoj komori ili minirala i s mogućnosti natjecanja na natječajima koje država raspiše. Ovo sada isto očekuje obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Za 100 kuna duga ako će takva članarina biti neće moći sudjelovati kao ponuditelji svojih proizvoda kada je s druge strane takav uvjet jer neće moći dobiti potvrdu da ne duguju poreze jer država članarinu u komori tretira kao porezni dug. To je drugi efekat i jako veliki doprinos pomaganju poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima. Kako možemo propustiti zakon u kojem piše da obavezatno članstvo plaća članarinu a da manja grupa njih u skupštini može uvesti komorski doprinos, niti koliko ni po kojem kriteriju ni obimu, ni ništa tvrdeći da će to biti na korist poljoprivrednicima u ovoj državi. Ako komora takvog oblika i sadržaja može biti korisna za one koji se bave poljoprivredom onda ona mora biti dobrovoljna. Članstvo u njoj mora biti dobrovoljno. I ako je uspješna, ako daje korist članovima, ako građani i poljoprivrednici osjete da od nečega imaju korist oni će dobrovoljno ući u to članstvo, financirati članstvo i dobrobit koju od njih dobivaju. Prisilno članstvo u jednoj komori nije bilo dobro, nije davalo rezultate i podsjećam dva, tri mjeseca tema članskih doprinosa, komorskih doprinosa i u Gospodarskoj i u Obrtničkoj komori je ozbiljna tema kojim se bave svi, umjesto poteza da njih rasteretimo uvodimo novu. I vjerujem da do kraja ovoga mandata ćete doći sa prijedlogom zakona prema kojem svi nositelji obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava osim članstava u Poljoprivrednoj komori moraju biti član barem jedne od vladajućih stranaka po mogućnosti HSS-a. Hvala.
Imamo jednu repliku. Zastupnik Dragutin Bodakoš.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolege i kolegice. Gospodin Lesar, vi ste rekli pitanje članarine kao jednoga od momenata u osnivanju ove komore odnosno ono što je mislim bitnije da ta još jedna članarina sigurno opterećuje konkurentnost naše poljoprivrede. Šta to znači? Pa znači da svaki hektar ili svako grlo da će biti opterećeno ta proizvodnja sa tog hektara ili proizvodnja kilograma kod jedne životinje, da će biti opterećeno sa još jednim dodatkom odnosno da ćemo na taj način sigurno biti manje konkurentni. Zbog toga ono što je bitno i što bi trebalo ministarstvo napraviti svakako da vidi gdje se može smanjiti te obaveze i ta konkurentnost da se poveća naše poljoprivrede. Jer upravo to traže danas i ostale grane industrije i ostalih privredne grane u Hrvatskoj. Pa prema tome, posebno kada naši proizvodi često puta nisu konkurentni upravo zbog te cijene, zbog skupoga goriva, zbog gnojiva, zbog sjemena itd. obaveze koje će proizlaziti prema plaćanju još jedne od članarina a obvezatnost već postoji i prema nekim drugim asocijacijama normalno da će poskupiti taj proizvod i smanjiti konkurentnost naše poljoprivrede a ulazak u Europsku zajednicu je pred vratima. Prema tome, ne znam kako ćemo se moći nositi sa njihovom konkurencijom. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Lesar.
Dobro ste kolega na to upozorili da se radi o jednom dodatnom opterećenju, s time da oni koji se poljoprivredom bave kao obrtom već jesu obaveznici plaćanja komorskog doprinosa Obrtničkoj komori. Obiteljska poljoprivredna gospodarstva morati će biti članice ove komore ali ako stalno, neka bude samo to i 100 kuna mada će biti sigurno više. Ponavljam, svi oni koji će željeti sudjelovati u javnim nabavama gdje je s druge strane države. Recimo, obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo javi se za opskrbu poljoprivrednim proizvodima u bolnici, domu umirovljenika. Da bi imao uvjete natjecanja u ponudi morat će dati potvrdu da nema poreznih dugova a dug prema, članski dug prema bilo kojoj komori država tretira kao porezni dug i ne mogu te potvrde dobivati, ispadat će iz konkurencije zbog toga jer će država jednim takvim ja bih rekao čak ucjenjivačkim pristupom utjecati da svi prije plate članske doprinose nego isplate recimo i radnicima koji za njih rade.
Hvala lijepa. Riječ za raspravu ima zastupnik Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Lesar vi raspravljate kao da je država nametnula koliki će iznos plaćati članovi komore. To nije točno. Znači, poljoprivredni proizvođači sami između sebe će se dogovoriti koliki će iznos biti. Hrvatska poljoprivreda opterećena je teškim naslijeđem i promjenama koja predstavljaju ograničenja u njenom daljnjem razvitku poput nepovoljne agrarne strukture, neadekvatne edukacije poljoprivrednika, nerazvijene servisne infrastrukture, nedovoljne organiziranosti doslovnog nestanaka zaselaka pa i čitavih sela. U gospodarskom smislu glavni cilj je da poljoprivreda postane ekonomski zdrava, perspektivna i nadasve humano zanimanje, te centralna gospodarska aktivnost ruralnih prostora. Poljoprivreda treba biti ne samo izvor zaposlenosti poljoprivrednika i njihovih obitelji, već i izvor mnogih malih ili većih prerađivačkih djelatnosti u seoskom prostoru. Ona je izvor i proizvodnog i uslužnog zanatstva, turizma stvarajući vrlo raznoliku proizvodnu strukturu. Stoga je u cilju promicanja vrijednosti važnosti očuvanja i unapređenja poljoprivrede, ruralnog prostora u ukupnom društvenom gospodarskom razvitku Republike Hrvatske. važno je uspostaviti potporu koja će biti u funkciji zaštite zastupanja interesa, glavnih nositelja te proizvodnje. Upravo je komora institucija koja bi trebala imati tu ulogu. U procesu pridruživanja Republike Hrvatske Europskoj uniji pitanje osnivanja Hrvatske poljoprivredne komore kao institucije koja bi zastupala stručne interese poljoprivrednih proizvođača koja bi kao relevantni partner pomagao u kreiranju mjera poljoprivredne politike i njihove efikasne … ponovo je postalo aktualno. Dosta je razloga zbog kojih je potrebno podržati ovoga zakona, a istaknut ću neke. Poljoprivredna komora ne neophodan oblik organiziranja naših poljoprivrednika koji u ovom trenutku nemaju jedinstvenog predstavnika, te u razgovorima s Vladom nastupaju razjedinjeno ispred pojedinačnih udruga, zadruga ili njihovih saveza. Komora treba predstavljati zajedničke interese svih poljoprivrednika, komora će Vladi Republike Hrvatske olakšati pregovore s poljoprivrednim sektorom jer će za sugovornika imati jednog relevantnog partnera. Jer vjerodostojnost komore kao relevantnog partnera u zastupanju interesa poljoprivrednika temeljit će se na prethodnim izborima koji će se provesti u cijeloj zemlji i po svim županijama. Komora mora biti prepoznata i priznata kao suradnik i ravnopravni partner Vladi Republike Hrvatske, odnosno resornom ministarstvu u rješavanju problema koji su se pojavili u poljoprivrednom sektoru. Prilikom kreiranja mjera poljoprivredne politike i razvojnih programa u poljoprivredi i ruralnom razvoju, nadležna ministarstva trebala bi se konzultirati s komorom posebice što se tiče tehnike njihove provedbe. Komora treba biti institucija koja će omogućiti članovima slobodno izražavanje interesa problema i razmjenu mišljenja. Oblikovati zajedničke ideje i interese cjelokupnog poljoprivrednog sektora ili pojedinih grana i donositi odluke na demokratski način. Propagirat će se ideje i inicijative aktivnosti na poljoprivrednim gospodarstvima, osigurati kontinuiranu stručnu edukaciju i pravovremenu informiranost svojih članova o novostima u sektoru. Komora treba okupiti najbrojniju skupinu poljoprivrednih gospodarstava kao okosnicu razvoja poljoprivrede. To su fizičke osobe upisane u upisnik poljoprivrednih gospodarstava kao obiteljska poljoprivredna gospodarstva ali i kao obrti. U Republici Hrvatskoj ne postoji tradicija obrtništva u poljoprivredi na način da se u poljoprivrednici obrtnici okupljeni u sektorske cehove, putem kojih ostvaruju svoje interese. Komorski sustav u većini srednjeeuropskih zemalja Europske unije granski je organiziran. To se pokazalo kao najefikasniji način zastupanja interesa poslovnih subjekata koji djeluju u pojedinom sektoru. Podržat ću donošenje ovog zakona. Zahvaljujem se.
Hvala lijepo. Na redu za raspravu je zastupnik Daniel Srb.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ovaj prijedlog Zakona o poljoprivrednoj komori je apsolutno dobro došao i podržavam ga. No međutim, moram podsjetiti da su u određenim trenucima nezadovoljstva upravo poljoprivredni proizvođači i prilikom prosvjeda koji su znali organizirati jedan od zahtijeva koji su upućivali Vladi bilo je i osnivanje Poljoprivredne komore. Bojim se stoga da ono na žalost dolazi u određenom smislu prekasno. Trebalo je biti ranije, no međutim što je tu. No međutim, kada govorimo o poljoprivredi kao gospodarskoj djelatnosti i stanju posebice u onom dijelu Hrvatske u kojem je to izražena gospodarska grana, ja moram reći i nekoliko statističkih podataka koji se dosta često ne vide u hrvatskoj javnosti. Naime, iz županije koje dolazim Osječko-baranjskoj županiji nezaposlenost iznosi 21% za posljednju 2008. godinu. Ona je unutar županije raspoređena na takav način da se u gradovima kreću od 11 do 14%, a na razini općina ona se kreće od 30 do 92% u jednoj općini. Dakle, ukoliko usporedimo razinu nezaposlenosti u gradovima i na općinskoj razini, onda dolazimo do jednog nevjerojatnog parametra da je upravo na slavonskim selima nezaposlenost izrazito visoka. Zbog toga ovaj prijedlog zakona je apsolutno dobro došao, no međutim moramo biti svjesni toga da one neće riješiti sve probleme u poljoprivredi koji postoje. Naime, upravo zbog ovakve nezaposlenosti koja govori o stanju u hrvatskom poljodjelstvu potrebno je upravo zbog toga sačiniti jedan poseban program oporavka slavonskog sela, cijelog hrvatskog sela i posebnih poticaja radi razvoja u poljoprivrede kako bi se i stanovnici našeg sela doveli u onu razinu u kojoj su i stanovnici gradova kada je u pitanju njihova ekonomska perspektiva. Ja podržavam i prijedlog da sjedište ove Poljoprivredne komore bude tamo gdje ima najviše upisanih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Slučajno je to Osječko-baranjska županija, ali time bi i Vlada Republike Hrvatske pokazala da je sklona provesti i određenu decentralizaciju države, da ne mora sve biti u Zagrebu i da i kroz to pokažemo da možemo utjecati pozitivno i na nezaposlenost tamo gdje je ona najveća i gdje treba i različitim drugim sustavima državne potpore poticati na zapošljavanje. Hvala na pozornosti.
Hvala lijepo. Na redu za raspravu je zastupnik Šime Đurđević.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću maksimalno skratiti moju raspravu, pred nama je i glasovanje a i vjerujem daleki put prema kući. Ja sam krenuo jednim drugim pristupom a to je da sam nakon 1. čitanja, materijala fotokopirao i sastao se sa udrugama poljoprivrednika, sa onima koji su u … [[Govornik se ne razumije.]] s onima koji su u sustavu PDV-a, sa udrugama stočara, voćara vinogradara i da sada ne nabrajam. I tražio sam na terenu, dame i gospodo, vi radite na tom imanju, na njivi, na vinogradima, ajte molim vas budite ljubazni pa recite što vi mislite o osnivanju poljoprivredne komore. Mogu reći i ovdje prenijeti njihove da velika većina podupire osnivanje poljoprivredne komore a da neki to gledaju i skeptično. Skeptično gledaju oni nažalost, nažalost oni koji obrađuju, ne svi, ne mogu reći, velike površine poljoprivrednih zemljišta, a mali poljoprivrednici koji u Hrvatskoj više od 2/3 i posjeduju to poljoprivredno zemljište. Kada im se na dobar i kvalitetan način obrazloži što im donosi učlanjenjem u komoru oni su za osnivanje poljoprivredne komore. Osnivanje komore je staranje po meni i po njima institucionalne potpore za razvoj poljoprivrede i obrazovanja poljoprivrednika u regiji što pridonosi podizanju konkurentnosti poljoprivrednih proizvođača i njihovih proizvoda na surovom europskom tržištu. U ostvarenju zacrtanog cilja, vidim i savjetodavnu ulogu komore uz postojeće državne institucije kao što su Hrvatski zavod za poljoprivrednu savjetodavnu službu, Hrvatski stočarski centar i Hrvatsku šumarsku savjetodavnu službu. Htio bih još vrlo kratko nešto reći o članku 18. stavku 4., znači poljoprivrednici s kojima sam obavio razgovor također su za to da poljoprivredna komora preseli u onu Hrvatsku regiju gdje se gro toga zemljišta i obrađuje. I shvaćaju sjedište poljoprivredne komore u Zagrebu kao jedno prijelazno rješenje. Uvažavajući regionalni razvoj Hrvatske, u kojem duhu je osnovano i Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstvo i vodnoga gospodarstva. Držim da obvezno članstvo moraju činiti svi vlasnici poljoprivrednog zemljišta budući je kao što sam i rekao u Hrvatskoj oko 2/3. Ovakvim ustrojem vidim da središnjica hrvatske poljoprivredne komore prezentira komoru prema državi i državnim tijelima. Slavonija kao najpoljoprivrednija regija time dobiva osnovu za novi i bolji razvoj. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Evo, govorio sam u ime Kluba Hrvatske narodne stranke, imam potrebu i u pojedinačnoj raspravi. Naime, nakon moje rasprave u ime kluba kroz institut pogrešnog navoda, imali su potrebe reagirati i kolegica Petir i kolega Kovačević i potpuno se slažem sa onim što su rekli. Potpuno se slažem. Meni je drago, meni je drago da imamo vlastitu razvojnu politiku, da ona više ne ovisi o Beču, Budimpešti, Beogradu, ali je moje pitanje opet kako imamo Vladinu politiku kada govorimo o poljoprivredi. Koliko je učinkovita? Da li je ta Vladina politika učinkovita na način da smo došli sa uvozom na dvije milijarde i 600 milijuna eura, da li je ona učinkovita kada mi u razlici između uvoza i izvoza godišnje gubimo 20 tisuća radnih mjesta? Gospodin državni tajnik čudi se zašto, kada govorimo o Zakonu o poljoprivrednoj komori raspravljamo o stanju poljoprivrede. Ali gospodine državni tajniče, mi nemamo druge prilike, dajte nam zeleno izvješće, dajte izvršite svoju obvezu prema Hrvatskom saboru. Recite i Hrvatskom saboru i hrvatskom narodu kakvo nam je stanje u poljoprivredi. Ja jednostavno ne želim vjerovati u nešto da je dobro kada vidimo da nije dobro. Ja znam kakvo je moje Hrvatsko zagorje bilo prije 40, prije 30, prije 20 godina, a znam kakvo je danas. I nije točno, a pokušava se to kroz zakon, obrazloženje je potrebe uvođenja zakona, jedno od obrazloženja potrebe uvođenja zakona o poljoprivrednom zemljištu pokušava se reći da naši ljudi ne žele raditi, naši ljudi ne žele, neće raditi. Pa ajmo im onda, ajmo onda njihovu zemlju putem propisane procedure, ajmo njihovu zemlju dati onima koji hoće. Ali vjerujte, naši ljudi žele raditi ali postavlja se ključno pitanje, da li im se isplati raditi. I sada dolazimo do onog glavnog, nešto što mi moramo razriješiti i mislim da Parlament, da ovaj Parlament, upravo prostor gdje o tome moramo progovoriti, a to je da li mi trebamo ili da li idemo, da li želimo ići na industrijalizaciju naše poljoprivrede ili želimo podići mala poljoprivredna gospodarstva. Gledajući ekonomskom logikom, svakome je od nas jasno da veća proizvodnja smanjuje utjecaj fiksnih troškova, daje konkurentnu cijenu. To je svakome od nas jasno. Ali, da li nam je jasno zašto su naša poljoprivredna gospodarstva iz dana u dan sve napuštenija, da li nam je jasno zašto i zbog čega imamo sve veće i veće količine poljoprivrednih površina neobrađenih. Ja preporučam svakome od kolega saborskih zastupnika, a vjerujem da su svi čitali taj tekst. Ako nisu, otiđite na bolog agropolitike, agropolitikablog.com. ili hr., nisam siguran, ima jedan vrlo interesantan tekst o krahu govedarske proizvodnje u ovoj državi, vrlo interesantan tekst, argumentiran tekst koji je čak dobio i naziv zabranjenih. Dovoljno je pročitati taj tekst. Čitanjem i iščitavanjem tog teksta svakome će biti jasno što se desilo ovoj državi i zašto nam je govedarska proizvodnja doživjela slom, zašto i zbog čega. Činjenica je da smo mi 2004. godine donijeli Operativni program razvoja govedarstva, to je točno. Planirali smo veću konkurentnost domaće proizvodnje, stvoriti povoljniji položaj pri ulasku u Europsku uniju, u cijelosti zadovoljiti domaće potrebe za mlijekom i mesom. 2 i pol milijarde je bilo predviđeno za izgradnju 7 tisuća farmi, velikih farmi. 2008. imamo 190, ne 7 tisuća nego 190, govorim o brojci koja je evidentirana u Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj. Što osuvremenjenih, što novih farmi. Krediti su iskorišteni svega sa 14%. Udio tih novih farmi, moderniziranih farmi u ukupnoj isporuci mlijeka je svega 17%. I dalje 83% su mala gospodarstva. Prema tome, to su elementi o kojima treba progovoriti, ne općenito nego konkretno na bazi argumenata, na bazi stvarnog stanja. I čemu si uljepšavati stvarno stanje kad je ono stvarno kritično, kad ono nije dobro. Na području Varaždinske županije, to sam već spomenuo, spomenut ću i opet, jer je to podatak kojega moramo iz dana u dan spominjati, 2002. godine kad je ukinuta potpora, kad je uvedena potpora koja je bila vezana na broj goveda, znači onim gospodarstvima koji su imali po jedno govedo, dva goveda, ukinuta potpora. Bilo je 17 tisuća goveda, danas je 7 tisuća. Zašto? Ti ljudi ne žele raditi. Varaždinska županije je jedna od rijetkih županija gdje jedinica lokalne uprave još prije tri godine, bio sam član tog poglavarstva županijskog i posebno sam ponosan na mnoge projekte koje smo onda pokrenuli. Jedna od rijetkih je županija koja je u ovoj državi uvela u osnovne škole obavezno korištenje mlijeka i mliječnih proizvoda. Obavezno korištenje, ponavljam. Koje mlijeko? Mlijeko koje se proizvede na Varaždinskoj županiji. Uz sve te uvjete koje nam postavlja jedan veliki proizvođač mlijeka, mi smo ipak uspjeli nekoliko malih proizvođača koji su imali mini mljekare uključit čitav taj projekt. Napravili smo duplu korist. Kupili smo 20 laktofriza, jer je laktofriz bio problem zašto i zbog čega ljudi ne mogu one male količine mlijeka koje proizvode, ne mogu skupit na jedno mjesto i dati u distribuciju. Jedan laktofriz koji košta 250 kuna, posljedično, a to vi državni tajniče znate, uvjeren sam da imate tu informaciju, posljedično je stvorio poziciju da smo sa tih 250 tisuća kuna aktivirali 5 milijuna kuna. Koliko se skupi mlijeka s tim laktofrizom, a inače ne bi jer za našeg velikog proizvođača to su presitne količine, njemu se to ne isplati voziti. Prema tome, ima čitav niz mjera i mislim da svatko od nas prvo ima potrebu o tome govoriti, sigurno ima što reći. Ako želimo biti iskreni, prije svega hrvatskoj poljoprivredi, prije svega poljoprivrednim proizvođačima, onda trebamo potpuno otvoreno i jasno govoriti. Uvoz. Mi imamo mogućnost u Zakonu o trgovini, postoji ta mogućnost, ukoliko su prisutne prekomjerne količine uvoza koje narušavaju neku od naših gospodarskih grana, mi imamo pravo tražiti zaštitu. I prije par godina "Croatia stočar" je pokrenuo taj postupak, međutim podrške Vlade nije bilo. 'Ajde bila je onda druga Vlada, drugi ljudi su vodili to ministarstvo, ali ja pitam sad ove nove ljude u novom ministarstvu, zašto i zbog čega se ne nastavi s tom akcijom dalje? Jel nas netko sprječava? Evo imam tu pred sobom, jučer je na jednom blogu izašla informacija Talijanski Parlament zabranio francuski maslac. Talijani imaju snage, pogotovo u ovo krizno vrijeme. Doduše, kod nas se još uvijek ne zna jel' imamo krizu, imamo recesiju, nemamo, di smo, što smo, pa možda je to razlog zašto ne reagiramo. Ali Talijani su reagirali, zašto mi ne reagiramo? U svakom slučaju, svi smo suglasni, Poljoprivredna komora uz sve one anomalije, sve one primjedbe koje smo čuli danas tokom rasprave, definitivno slažemo se, mogući je jedan od instrumenata za razvoj i stabilizaciju poljoprivredne proizvodnje. Slažemo se. Ali opet ponavljam, nije taj koji će to riješiti, riješit će sustavne mjere Vlade Republike Hrvatske, jedna daleko drugačija odgovornost prema poljoprivrednoj proizvodnji … [[Govornik se ne razumije.]] Poljoprivredna proizvodnja ima svih ovih godina. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak. Gospodin Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Naime, ispravio bih netočan navod gospodina Koračevića koji je konstatirao da je upravo na snazi slom govedarske proizvodnje u Republici Hrvatskoj. Dakle, ako govorimo o slomu onda možemo govoriti o ratnom vremenu. Tada je bio doista slom govedarske proizvodnje i zbog devastacije ratnih djelovanja, ali i zbog okupacije teritorija i to upravo onoga na kojem je ta proizvodnja bila najveća. A da bih demantirao ovaj netočan navod, reći ću da je samo u zadnje dvije do tri godine podignuto preko 800 novih mliječnih farmi koje ispunjavaju sve uvjete veterinarsko zdravstvene, tehnološke itd. po uzoru na Europsku uniju i da smo povećali proizvodnju mlijeka za preko 100 milijuna litara. Prema tome, ja bih vas molio da ne obmanjujete javnost kao što ste maloprije napravili kada ste mi ispravljali netočan navod i krivo pročitali članke zakona. Rekli ste da se treba dati suglasnost, međutim ministarstvo ne daje suglasnost na nijedan dokument komore, već samo prethodno mišljenje. To je razlika kao nebo i zemlja.
Hvala lijepa. I pet minuta u ime kluba HNS-a, završna riječ, gospodin Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, ja shvaćam vašu nervozu, shvaćam da je petak, shvaćam da je petak i shvaćam vašu nervozu, ali jednostavno ne želim shvatiti i neću shvatiti ovakvu vašu reakciju kad govorim o poljoprivrednoj proizvodnji, kad raspravljamo o stanju u poljoprivredi, doduše sad ne jer nismo dobili priliku, jer ovaj Parlament još nije dobio priliku od 2002. godine, što je obveza i ministra, Ministarstva poljoprivrede i Vlade Republike Hrvatske, da kroz zeleno izvješće da informaciju kakvo nam je stanje u poljoprivredi. Mi tu priliku još nismo dobili od 2002. godine. Do 2003. godine ministar poljoprivrede je bio ministar Pankretić i opet je ministar Pankretić. Kolegice i kolege vladajući, mi iz oporbe nemamo mogućnost natjerati da Vlada poštuje svoju obvezu, ali vi imate. Prema tome, jednostavno iskreno nije mi jasno zbog čega i zašto nemamo priliku raspravljati odgovorno i ozbiljno o nečemu što je problem. Ja imam jedan dokument kojega i svatko od vas može imati jer se uzima na web stranici. Naslov tog dokumenta je "Slom hrvatske poljoprivrede zbog uvoza hrane". Dokument iz 2006. Ja vjerujem gospodine državni tajniče da ste vi bili jedan od autora tog dokumenta, pretpostavljam iz vaše stranke. Koja razlika 2006. i koja je razlika danas? I zaključno, Hrvatska narodna stranka podržava Prijedlog zakona o osnivanju Poljoprivredne komore. Uz sva ona obrazloženja koja smo dali i u ime kluba i u prvom čitanju, i danas u ime kluba, i pojedinačno i kroz ovaj završni dio. Prije svega, kao jedno od mogućih rješenja stabilizacije poljoprivredne proizvodnje, kao jedno od mogućih rješenja u svakodnevnoj, doslovce goloj borbi za egzistenciju svih naših, a pogotovo malih poljoprivrednih proizvođača. Ne govorim o onih 220 koji su najveći po poticajima, po isplaćenim poticajima, govorim o onima koji su na začelju i onima koji nemaju pravo na poticaje, a trebali bi dobiti. Vjerujem da ćemo u Hrvatskom saboru dobiti priliku i da će Vlada izvršiti svoju obvezu, a to je da raspravimo ukupno stanje poljoprivrede temeljem zelenog izvješća, temeljem argumenata. Jedino ako su argumenti takvi da se Vlada boji izaći pred hrvatsku javnost sa takvim argumentima. Ja se nadam. A konkretno, kad govorimo o ovom zakonu, klub Hrvatske narodne stranke ga podržava, ali uz jednu sumnju da tako pozitivnu zakonsku inicijativu ne prate adekvatno i ostale mjere Vlade Republike Hrvatske prije svega za boljitak sela i boljitak malih poljoprivrednih proizvođača koje stalno svi spominjemo, a u kakvom su stanju, kakvoj situaciji, to najbolje znaju oni. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Berislav Rončević. Izvolite.
Pa ispravio bih netočan navod kolege Koračevića koji je rekao da mi vladajući iz HDZ-a smo iskazivali nekakvu nervozu. Ne radi se ni o kakvoj nervozi, nego samo smo protiv toga da netko ovdje u ovom Visokom domu i pred hrvatskom javnošću zahvaljujući ovom TV prijenosi iskazuje nekakvu lažnu brigu za poljoprivredu. Jer iskazivati pravu brigu za stanje hrvatske poljoprivrede podrazumijevalo bi barem pročitati zakon, ako se već tri puta uzima rasprava, a kolega Kovačević mu je pokazao da nije ni pročitao zakone.
Hvala. Ne znamo da li je pročitao ili ne. Zaključno o ovoj točci dnevnog reda u ime predlagača, gospodin Josip Kraljičković, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici Hrvatskog sabora. Pa potrebno je nekoliko rečenica zaključno reći. Hrvatsko govedarstvo nije pred slomom. Podaci s kojima raspolažemo, ponoviti ću ih. 2000. godine imali smo 426 tisuća goveda, 2007. 467 tisuća goveda. Porast za 10% ukupnog broja goveda. Proizvodnja mlijeka sa 605 milijuna kuna porasla je na 859 milijuna kuna, kilograma, ili 40 i više posto. Ne možemo govoriti o tome. Drugo, primjer Varaždinske županije i druge županije slično rade i ono što je još važnije reći da hrvatska Vlada je u ovom kratkom vremenskom razdoblju toliko podloga napravila zakonskih, ali stvorila je najbolje do sada pretpostavke za ulaganje u poljoprivredu. Sve ove mjere što su na lokalnoj razini, regionalnoj razini su puno manje od državnih mjera. Nikad se do sada nije moglo povratiti ulaganje u poljoprivredu 50% ukupnih investicija. Nikada do sada. To se danas može učiniti i za ova kapitalna sredstva što smo danas pričali. Ono što je još vrijedno naglasiti, ja držim da ovaj zakon danas će ući u povijest kao i 1841. godine kada je osnovano Hrvatsko-slavonsko gospodarsko društvo, prvo takvo društvo u kriznim vremenima koje je okupilo one koji će pokušati riješiti probleme poljoprivrede u današnjoj Hrvatskoj. Kada je riječ o ovom zakonskom prijedlogu svaki članak smo prošli sa našim udrugama i poljoprivrednicima, za svaki članak smo dobili podršku tako da nije potrebno posebno i dodatno objašnjavati i držim da je on, ponavljam dobra osnovica za brže i bolje rješavanje ukupnih problema u hrvatskom društvu, pa i u poljoprivredi. Zahvaljujem se.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Zlatko Koračević.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, želim ispraviti navod gospodina državnog tajnika koji tvrdi da hrvatsko govedarstvo nije doživjelo slom. Sama činjenica da smo u prošloj godini uvezli 128 tisuća komada goveda, 128 tisuća, ponavljam, ne opravdava činjenicu da imamo porast mlijeka, to je točno. Međutim, proizvodnje mesa nemamo, a već sam i spomenuo u svojoj raspravi da nam je kolona svinja, nije više do Zemuna, nego Ministarstvo poljoprivrede ju dovelo do Sofije, 764 tisuće komada svinja smo uvezli u prošloj godini.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo kasnije. Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, bio je drugo čitanje, P.Z. br. 171, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, zastupnik Zoran Vinković, zajednički Klubovi zastupnika HSS-a i HDZ-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o predloženim amandmanima državni tajnik Josip Kraljičković molim izjašnjenje na amandman zastupnika Zorana Vinkovića u članku 3.
Ne prihvaća se. U Upisniku poljoprivrednog gospodarstva upisano je 178 tisuća gospodarstava, od toga 47% njih se nalaze u središnjoj Hrvatskoj, 27% u Slavoniji, a 26% u jadranskoj Hrvatskoj. Držimo da je za uspješan početak rada agencije odnosno komore najbolje sjedište grad Zagreb.
Hvala. Nema gospodina zastupnika Zorana Vinkovića pa stavljam ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća na glasovanje. Tko je za? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandmane klubova zastupnika HSS-a i HDZ-a. 1, amandman 1. na članak 4.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Amandman 2. na članak 5.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Amandman 3. na članak 18.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. I amandman 4. na članak 24.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. I imamo amandmane Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Amandman na članak 9.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Zatim, 2. amandman na članak 10.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. 3. amandman na članak 26.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 94 glasa za, 12 suzdržanih i 3 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dame i gospodo zastupnici, na temelju članka 204. stavak 2. Poslovnika predlažem dopunu dnevnog reda točkom ovog zasjedanja - Prijedlog zaključka u svezi s Graničnim sporazumom s Republikom Slovenijom, predlagači: klubovi zastupnika i gospodin nezavisni zastupnik Lesar. Kad se bude čitao prijedlog zaključaka nabrojit će se klubovi koji su dali potporu ovome. Ima li primjedbi na uvrštavanje ove točke u dnevni red? Ako nema u pogledu uvrštavanja točke u dnevni red glasujemo dizanjem ruku. Tko je da se uvrsti ova točka u dnevni red? Hvala lijepa. Ima li protiv? Nema. Jednoglasno prihvaćeno sa 115 glasova za, ništa protiv. Prelazimo odmah na ovu točku. Molim predsjednika Odbora za vanjsku politiku Hrvatskoga sabora Maria Zubovića da pročita prijedlog zaključaka koji su usuglašeni sa klubovima zastupnika i kao što sam rekao nezavisnim zastupnikom Lesarom.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče. Ovaj zaključak je sastavljen sa dogovorom između klubova zastupnika HDZ-a, SDP-a, HNS-a, IDS-a, HSS-a, SDSS-a, HSLS-a, HSU-a, HSP-a, Kluba nacionalnih manjina i nezavisnog zastupnika gospodina Dragutina Lesara. Polazeći od temeljnog opredjeljenja Republike Hrvatske da otvorena pitanja sa susjednim zemljama rješava u europskom duhu i duhu dobrosusjedskih odnosa nastojeći naći prihvatljivo rješenje utemeljeno na međunarodnom pravu, potvrđujući svoju privrženost vladavini pravo kao jednom od temeljnih načela Europske unije i Sjevernoatlanskog saveza, polazeći od pregovaračkog okvira Europske unije za Republiku Hrvatsku kojom se upućuje na sredstva mirnog rješavanja sporova uključujući i pred Međunarodnim sudom pravde u Haagu, podsjećajući na činjenicu da je Republika Hrvatska pružila potporu Republici Sloveniji za ulazak u Europsku uniju i Sjevernoatlanski savez s istom granicom između dviju država kakva je ona i danas. Hrvatski sabor donosi zaključak u svezi s graničnim sporom s Republikom Slovenijom: "Hrvatski sabor izražava neslaganje sa sadržajem zaključka o zaštiti slovenskih državnih interesa kod pristupanja Republike Hrvatske Sjevernoatlanskom sporazumu kojeg je 18. veljače 2009. godine usvojio Državni zbor Republike Slovenije. Hrvatski sabor smatra neprihvatljivim navode iznesene u zaključku Državnog zbora kojim je najviše predstavničko i zakonodavno tijelo Republike Slovenije pokazalo namjeru prejudiciranja granice na lijevoj obali rijeke Dragonje i na lijevoj obali rijeke Mure područja koja su 25. lipnja 1991. bila nesporno pod suverenom vlasti Republike Hrvatske te područja cjelokupnog morskog prostora u Savudrijskoj vali, Piranskom zaljevu nad kojim Republika Slovenija 25. lipnja 1991. godine nije obnašala isključivu jurisdikciju niti je imala teritorijalni doticaj s otvorenim morem. Hrvatski sabor odbacuje takav pokušaj prejudiciranja državne granice. Hrvatski sabor smatra da je zaključak usvojen od Državnog zbora Republike Slovenije 18. veljače 2009. godine predstavlja presedan u povijesti primanja novih članica Sjevernoatlanskog saveza kao i Europske unije koji može imati neželjene posljedice u budućim postupcima proširenja odnosno primanja novih država članica. Hrvatski sabor smatra da posljednja događanja još jednom potvrđuju da je izbor Međunarodnog suda pravde u Haagu najvišeg sudskog tijela Ujedinjenih naroda najbolji izbor za mirno rješavanje sporova o razgraničenju. Hrvatski sabor poziva Republiku Sloveniju na poštivanje dogovora dvaju predsjednika Vlada na Bledu 2007. godine da se otvoreno granično pitanje riješi pred Međunarodnim sudom pravde u Haagu. Hrvatski sabor poziva Republiku Sloveniju da u ime prijateljstva i dobrosusjedskih odnosa dvaju naroda zajedničke europske budućnosti te budućeg savezništva u Sjevernoatlanskom savezu omoguće rješavanje otvorenog graničnog pitanja u europskom duhu vladavine prava poštujući međunarodni pravni poredak i poklanjajući povjerenje pravosudnom tijelu Ujedinjenih naroda.". Ovaj zaključak objavljuje se u "Narodnim novinama". Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Klubovi su se dogovorili da ovaj zaključak usvojimo bez rasprave. Dakle, stavljam prijedlog koji smo čuli i koje imate na klupama na glasovanje. Molim, uključimo se. Glasujmo. Tko je, tko nije ili je suzdržan? Molim provjerite da li reagira ovo. Molim rezultat? Utvrđujem. Molim. Gospođa kaže da nije funkcioniralo. Slažete se da ponovimo? Molim vas lijepo uključimo se i ponovno glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je Hrvatski sabor jednoglasno sa 119 glasova prihvatio prijedlog zaključka u svezi sa graničnim sporom sa Republikom Slovenijom. Hvala.