Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Odmah na početku želim istaknut i upozorit na značaj ove materije, ovog prijedloga zakona jer je matični odbor za ovaj Zakon o pogrebničkoj djelatnosti saborski Odbor za obnovu i razvoj, tako da vjerujem da su oni isto temeljito proučili ovaj prijedlog zakona i dali svoj doprinos u obnovi i razvoju. Drugo što želim dilemu svaku razriješiti na početku, ovaj prijedlog zakona nakon nekoliko mjeseci razgovora, konzultacija i pisanja njegovog teksta preuzeo sam u ime Udruge pogrebnika Republike Hrvatske koji je već sedam godina u suradnji sa ministarstvom i drugim državnim tijelima ukazuju na određene probleme i nude različita rješenja tih problema. Ali, do sada nije ministarstvo željelo preuzeti inicijativu i postojeće zakone promijeniti ili predložiti da se pogrebnička djelatnost regulira na ovakav način. I Vlada u svojem očitovanju kao i matični odbor tvrde i polaze od toga da pogrebnička djelatnost nije komunalna djelatnost, nego gospodarska djelatnost. To ističu svi. I do 2004. doista je bilo tako da se pogrebnička djelatnost tretirala isključivo kao gospodarska djelatnost. Ali i prije toga, dakle dok je vrijedio nepromijenjeni Zakon o komunalnom gospodarstvu bilo je dosta nejasnoća u njegovom tumačenju i primjeni, pa je zbog toga 2002. godine Hrvatski sabor imao zahtjev za autentično tumačenje pojedinih odredbi Zakona o komunalnom gospodarstvu. Svojim zaključkom odbio je davati tumačenje uz obrazloženje, najvažniji dio ću citirati. “Istodobno razvidno je da se poslovi u svezi s pogrebom ili kremiranjem koji se obavljaju izvan područja groblja ili krematorija kao što je preuzimanje, prijenos umrle osobe, pripreme pokojnika za pokapanje ili kremiranje, oblačenje, uređivanje, balzamiranje, prodaja pogrebne opreme, organizacija ukopa ili kremiranja, tiskanja osmrtnica, ugovaranje vjerskog obreda ili slično, te prijevoz umrle osobe specijalnim vozilom od mjesta smrti do groblja ili krematorija su poslovi koje može obavljati fizička ili pravna osoba slobodno na tržištu ako ispunjava propisane uvjete i to bez koncesije jer se ne mogu smatrati komunalnim poslovima. Dakle, takve odredbe i takav odnos prema pogrebničkoj djelatnosti Hrvatski sabor imao je sve do 2004. godine. Izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu 2004. godine pogrebnička djelatnost definirana je pa otprilike pola komunalna, pola gospodarski. Ako pogrebnička djelatnost nije komunalna djelatnost zašto je onda utvrđena, propisana i uređena Zakonom o komunalnom gospodarstvu? Iz mišljenja Vlade iz studenog prošle godine stvara se dodatna zbrka ili zabuna, pa dozvolite da prokomentiram što je Vlada odgovorila na ovaj prijedlog zakona. Prvo konstatira da prijevoz pokojnika i održavanja groblja i krematorija uređuje se Zakonom o komunalnom gospodarstvu. To je točno. Djelatnost opremanje umrle osobe, prodaja pogrebne opreme, stupanjem na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu iz 2004. nije komunalna već gospodarska djelatnost i mogu je obavljati sve fizičke i pravne osobe koje udovoljavaju uvjetima prema posebnim propisima slobodno na tržištu i to je dio stava Vlade s kojim se slažemo mi koji smo radili na ovom prijedlogu novog zakona. Ali Vlada dalje piše. Međutim, djelatnost održavanja groblja i krematorija i prijevoz pokojnika je od posebnog značaja za lokalnu zajednicu i te se djelatnost ne mogu obavljati na čisto tržišnom principu već prema načelima komunalnog gospodarstva kao javna služba na temelju odluke i jedinica lokalne samouprave kao što je sada uređeno u Zakonu o komunalnom gospodarstvu. Ovaj dio gdje se govori o održavanju groblja i krematorija da je komunalno gospodarstvo, da je od značaja za lokalnu zajednicu nije nikome sporno. Zato i Hrvatska ima posebni Zakon o grobljima koji regulira način gospodarenja grobljima, odnosno krematorijima. Ali i prijevoz pokojnika da se u jednom trenutku tretira kao komunalna, odnosno djelatnost od značaja za lokalnu zajednicu, a u drugom kao čista gospodarska djelatnost koja se može obavljati slobodno na tržištu kosi se jedno s drugim. Naime, ako je neka djelatnost od posebnog značaja za lokalnu zajednicu, onda je jedino pravično rješenje da se ta djelatnost obavlja putem koncesija i nikako drugačije. Da li općinskih ili gradskih ili županijske koncesije to je druga stvar. Ali ne možemo neku djelatnost tretirati najprije kao čistu gospodarsku, a onda za nju tvrditi da je od posebnog značaja i da je lokalna zajednica uređuje i dodjeljuje nekome ali bez koncesija. Vlada ovaj svoj stav objašnjava: "Ovo zato što prema Zakonu o komunalnom gospodarstvu komunalna djelatnost su podržavanje groblja i krematorija, razumijeva održavanje prostora i zgrada, obavljanje ispraćaja i sahrane pokojnika." To je sve točno, ali Zakon o komunalnom gospodarstvu u članku 3. stavku 10. ne govori o prijevozu pokojnika, nego o groblju, krematoriju i samom ukopu, a predmet ovog prijedloga zakona nije ukop, ni održavanje groblja, ni krematorija, nego isključivo pogrebnička djelatnost, što ću kasnije obrazložiti, od mjesta smrti do groblja, a ne ono što se zbiva na groblju. Vlada nadalje spominje i upozorava nas da postoji posebni Zakon o grobljima, što je dobro i točno i konstatira da ni ostale komunalne djelatnosti nisu uređene posebnim propisima, odnosno da je komunalna djelatnost uređena samo Zakonom o komunalnoj djelatnosti, što naprosto nije točno jer rečenicu iznad toga Vlada veli da postoji posebni Zakon o grobljima kao dijelu komunalne djelatnosti. Dakle, već imamo dio zakona koji reguliraju materiju iz komunalne djelatnosti kao posebne zakone, a to je recimo Zakon o groblju. I na kraju, Vlada najavljuje novi Zakon o komunalnom gospodarstvu koji je navodno u pripremi i da se eventualne nejasnoće ili sporovi mogu regulirati tim novim zakonom kojega će Vlada predložiti. Dakle, ovom rečenicom Vlada daje za naslutiti da su i oni svjesni da postoji određeni dio problema na ovom području i da u pripremi novog Zakona o komunalnom gospodarstvu oni namjeravaju to riješiti. Čudno mi je da se ustraje na uređenju pogrebničke djelatnosti u Zakonu o komunalnom gospodarstvu, ako ostajem oko tvrdnje da ono nije komunalna aktivnost, nego gospodarska. U prijedlogu zakona ponudili smo jasno definiciju što je to pogrebnička djelatnost. U smislu ovog zakona to je pružanje usluga preuzimanja, prijevoza, opremanja umrle osobe te organizacija pogreba, odnosno kremiranja. Jasno su definirali koje poslove pogrebnik može obavljati, preuzimanje i prijevoz umrle osobe od mjesta smrti do nadležnog zavoda za patologiju, groblja, krematorija, zračne luke, željezničkog kolodvora, pomorske ili riječne luke i ostalih terminala za prijevoz umrlih osoba. Nadalje, organizacija prijevoza i prijevoz umrle osobe na teritoriju Republike Hrvatske kao i preuzimanje i prijevoz umrle osobe u inozemstvu. Organizacija prijevoza i prijevoz umrle osobe, sukladno međunarodnim standardima i propisima, organizacija pogreba, prodaja pogrebne opreme, organizacije tiskanja obavijesti o smrti, organizacija i pružanje usluge, njega tijela umrle osobe i ostali poslovi koji su neophodni za obavljanje tih djelatnosti. Dakle, ni jednom riječju ne zadiremo u onaj dio komunalne djelatnosti koji se odnosi na sam ukop od mrtvačnice do ukopnog mjesta, odnosno groba, što jeste komunalna djelatnost je regulirana dijelom Zakona o komunalnom gospodarstvu, a dijelom Zakona o grobljima. Predviđamo da za obavljanje ove djelatnosti bi trebalo biti licencirano, odnosno da onaj koji se bavi tim poslom treba imati licencu koju bi izdavali nadležni uredi državne uprave, odnosno upravno tijelo Grada Zagreba. Smatramo da se radi o značajnoj usluzi građanima Republike Hrvatske koje mogu obavljati samo oni koji zadovolje određene uvjete, koji se također zakonom propisuju, dakle propisani su uvjeti za dobivanje licence, da ima dobar ugled, da ima financijsku sposobnost, da fizička osoba ili odgovorna osoba u pravnoj osobi ima odgovarajuću stručnu osposobljenost, da zakonito posjeduje poslovni prostor kojim ispunjava minimalne tehničke uvjete, da zakonito posjeduje najmanje jedno pogrebno vozilo, da zakonito posjeduje ili ima neometani pristup parkiralištu za pogrebna vozila koje opet mora ispunjavati minimalne tehničke organizacijske uvjete. Predviđeni su i uvjeti financijske sposobnosti, tako samo izdvajam primjer da bi financijska sposobnost u skladu s ovim zakonom bila, ako pogrebnik ima na raspolaganju imovinu od visine od najmanje 150 tisuća kuna. Polaganje ispita o stručnoj osposobljenosti kao jedan od preduvjeta za dobivanje licence koje je dobavljala Hrvatska gospodarska komora i Hrvatska obrtnička komora koja bi ujedno i donosila posebni program osposobljavanja i polaganja samog ispita. Propisani su i uvjeti za obavljanje pogrebničke djelatnosti u tehničkim sanitarnim uvjetima koje propisuje ministar uz suglasnost Ministarstva zdravstva, kao i odredbe oko cjenika i njegovog objavljivanja. Dakle, ovim jasnim definicijama uvjeta, licence, dozvole za rad kao i strogih sankcija pokušali smo ponuditi zakonsko rješenje, pravljenje reda, obavljanje ove, po nama gospodarske djelatnosti. S obzirom da i Vlada naslućuje ili priznaje da određeni dio problema postoji, dozvolite da ja izdvojim za sad samo nekoliko. Komunalna poduzeća osnovana po zakonu o komunalnom gospodarstvu čiji su osnivači općine, ali najvećim dijelom zapravo gradovi koji se ujedno obavljaju i djelatnost održavanja groblja po Zakonu o grobljima, na tržištu se pojavljuju u ovoj čisto gospodarskoj djelatnosti i nude usluge pogrebničke djelatnosti. Dolaze na tržište sa damping cijenama, a razliku troškova pokrivaju ili povećanjem cijena usluga na groblju, kao što je cijena ukopnog mjesta ili godišnje naknade za održavanje groblja, ili jednostavno na kraju poslovne godine iskazuju gubitke u poslovanju koje osnivač, odnosno vlasnik, dakle najčešće gradovi moraju po zakonu sanirati i preuzeti na sebe. Zbog velike konkurencije i velikog broja i tih komunalnih poduzeća, ali i privatnih poduzetnika na tom tržištu, nastala je jedna anarhija i dvojakog tumačenja, ali i primjene samih propisa. Nadalje, dio privatnih poduzetnika na ovu nelojalnu konkurenciju ili damping cijene odgovara ili poreznim utajama ili vršenjem usluge mimo svih standarda i nivoa, tako da imamo pogrebnička poduzeća koja su registrirana na 16. katu nebodera, a pogrebna vozila parkirana tamo gdje parkiraju i stanari. Sve u cilju radikalnog smanjenja troškova i borbe za egzistenciju na tom tržištu. Oni koji žele ovu djelatnost obavljati sukladno zakonu, plaćati sve poreze, doprinose koje po zakonima moraju, ali isto tako svjesni da se radi u izuzetno osjetljivoj djelatnosti, naprosto su stjerani u kut i ne mogu se više na tržištu normalno ponašati. I tako dolazimo do zatvaranja kruga te nelojalne konkurencije, nereda i anarhije pa imamo i slučajeve u nekim gradovima, da Udruga građana Posmrtna pripomoć osnuje trgovačko društvo, poduzeće za pogrebničku djelatnost i uvjetuje da ne velim ucjenjuje korisnike usluga, dakle one koji plaćaju pogrebnu pripomoć da moraju koristiti usluge samo poduzeća koje je osnivač udruge građana. Jeli želja i namjera zakonodavstva bila da udruge građana kao posmrtne pripomoći obavljaju komunalnu djelatnost pogrebničke djelatnosti, ako je komunalna ili čistu gospodarsku djelatnost ako je promatramo kao čistu gospodarsku djelatnost. To je jedan od novih oblika stvaranja nereda na tržištu i nelojalna konkurencija. Gdje se unaprijed stvaraju ovisni korisnici koji mogu koristiti ako žele određene bonifikacije koristiti samo kod određenog pogrebničkog poduzeća. I doista je rijetki slučaj da udruge građana osnivaju trgovačka društva za obavljanje djelatnosti koje Vlada veli da je od posebnog značaja za lokalnu zajednicu. Čini mi se da jedino u Gradu Zagrebu poduzeće koje upravlja grobljima "Gradska groblja" ne obavlja ujedno i pogrebničku djelatnost. Ne tvrdim, ali čini mi se da je to samo u Gradu Zagrebu. Dakle, tvrtka koja osnovana za upravljanje grobljima sukladno Zakonu o grobljima, ujedno se na tržištu ne pojavljuje kao i davatelj usluga pogrebničke djelatnosti. Pa čini mi se da samo u Zagrebu postoji udruga građana koja je osnovala trgovačko društvo za pogrebničku djelatnost. Kada povežete dolazite do jedne čudne situacije i možda odgovore na pitanje zašto je to baš tako. Dakle, cilj ovoga zakona je stvaranje jasnih pravila, strogih uvjeta, oštrih sankcija i proglašavanja ili utvrđivanja pogrebničke djelatnosti kao čiste gospodarske djelatnosti. I želim napomenuti i slijedeće da ovaj prijedlog zakona ne isključuje mogućnost da postojeća komunalna poduzeća u vlasništvu lokalne zajednice obavljaju tu djelatnost osnivanjem poduzeća, tvrtke … [[Govornik se ne razumije.]] ali ona tada mora ići na tržište i samo za tu djelatnost biti registrirana, osposobljena i odgovarati za svoje financiranje, a ne iz proračuna gradova pokrivati gubitke koji nastaje, koje je i najčešće i teško ustanoviti da li su nastali u pogrebničkkoj djelatnosti, u upravljanju grobljima, odvozu smeća ili drugom komunalnom djelatnošću koje nastaje. I upravo ta pretakanja mogućih gubitaka koje uvijek idu na teret poreznih obveznika, prihvaćanjem ovog prijedloga zakona možda ne u cijelosti ali u velikoj mjeri zasigurno bi se spriječila. Model kojem je ponuđen uzor je Njemački da to ne bude nikakva tajna. Dakle, ovakvim pristupom i ovakav način gospodarsku djelatnost pogrebničke djelatnosti našli smo u Njemačkoj. Zato i jesmo uzeli taj primjer jer je primjeren i za Republiku Hrvatsku i zato što se radi o jednoj djelatnosti gdje doista nekoliko stotina poduzetnika u ovom trenutku nalazi se u situaciji naprosto pred krahom, bankrotom i propasti, ali ne zato što su nesposobni, nego zato što se radi o jednom tržištu gdje je vjerojatno u ovom trenutku najveća nelojalna konkurencija, s … [[Govornik se ne razumije.]] cijenama koje se kasnije pokrivaju iz proračuna gradova, odnosno vlasnika tih poduzeća. Ako pak prihvatimo tvrdnju Vlade da je ova djelatnost od posebnog značaja za lokalnu zajednicu, onda je jedino rješenje da to bude komunalna djelatnost, a da se obavljanje te djelatnosti dodjeljuje putem koncesije. I tada opet imamo čistu situaciju. Međutim, ni bivši zakon do 2004. ni ovaj koje ga je Vlada 2004. predložila, a i najavljuje novi ne predviđa da se za tu djelatnost daje koncesija. I bojim se da će opet i novom Zakonu o komunalnom gospodarstvu biti jedno gemišt rješenje ponuđeno i da se suština problema time nećemo riješiti. Ovdje se ne radi o tome da li ja osobno ili vi osobno smatrate da je ovaj zakon dobar ili loš. Nego naprosto moramo odgovoriti na pitanje da li trebamo reagirati i pokušati urediti odnose na tržištu ove usluga koje se građanima Hrvatske nude na bolji način nego što je to sada, jer siguran sam da svi skupa znate koliko problema posebice u nekim većim gradovima postoji oko financiranja tih komunalnih poduzeća koje se bave ovom djelatnošću. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, dame i gospodo, kolege zastupnici i zastupnice. Dozvolite mi da se obratim sa nekoliko riječi u ime kluba HDZ-a a na prijedlog ovoga zakona. Odmah na početku mogu reći da klub Hrvatske demokratske zajednice neće podržati Prijedlog zakona o pogrebničkoj djelatnosti koju je predložio predlagač saborski zastupnik Dragutin Lesar. Kao što je u uvodu i napomenuto, kada govorimo o samoj pogrebničkoj djelatnosti, a za bolje razumijevanje problematike i rječnikom običnog čovjeka, onda ju djelom i možemo raščlaniti na prijevoz pokojnika i održavanje groblja i krematorija što je danas obuhvaćeno i Zakonom o komunalnom gospodarstvu, te opremanjem umrle osobe, te prodaje pogrebne opreme. Pod ovim prvim, on je uređen kao što sam i rekao u uvodu o Zakonu o komunalnom gospodarstvu "Narodne novine" broj 26. od 2003. ali je isto tako donošenjem Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu iz 2004. opremanje umrle osobe i prodaja pogrebne osobe proglašena gospodarskom djelatnošću te je kao takova i ustanovljena da može raditi na tržnim principima. Zakon o komunalnom gospodarstvu kaže da a tako je da je održavanje groblja i krematorija a po Zakonu o komunalnom gospodarstvu i prijevoz pokojnika djelatnost od posebnog značaja za lokalnu zajednicu ne čisto tržna već kroz načela komunalnog gospodarstva kao javna služba a po odlukama jedinica lokalne samouprave. Ovdje treba spomenuti da postoji posebno pojašnjenje vezano uz održavanje groblja i krematorija za koje se podrazumijeva da je to održavanje prostora i zgrada za obavljanje ispraćaja i sahrane pokojnika te ukop i kremiranje pokojnika, osim gore navedenoga zakona izgradnju, korištenje i upravljanje grobljima uređuje jedan drugi zakon, to je Zakon o grobljima "Narodne novine" 19/98. za koje se kaže da su groblja komunalni objekti u vlasništvu jedinica lokalnih samouprava. Ona u svom konceptu ima svoju upravu kojom se upravlja a samo groblje je ograđeni prostor sa pratećim građevinama a što se podrazumijevaju krematoriji, mrtvačnice, dvorane i odar, prostor za ispraćaj umrlih. Za bolje praćenje navedene tematike valja spomenuti i sustav financiranja i sufinanciranja a uz plaćanje najbližih pokojnoj osobi za sam ispraćaj važno je spomenuti da kroz grobnu naknadu koja je propisana aktom nadležnoga tijela lokalne samouprave te kroz komunalni doprinos u kojem je posebni dio alimentiran kao dio sredstava za groblja je i segment sufinanciranja koji na dakle poseban i zakonom određen način govori o toj temi. Kada govorimo o prijedlogu zakona koji je predložio gospodin Lesar onda prije svega podrazumijeva organizaciju prijevoza i prijevoz umrle osobe, organizaciju pogreba, prodaju pogrebne opreme te organizacija tiskanja, obavijesti te uslugu same njege tijela. Rekli smo da je prijevoz pokojnika temeljem Zakona o komunalnom gospodarstvu određen kao preuzimanje i prijevoz umrle osobe od mjesta smrti do mrtvačnica na groblju ili krematoriju. Postavlja se pitanje što, kako i na koji način zakon određuje pojma obavljanje komunalne djelatnosti pa je navedeno da to može biti kao trgovačko društvo koje osniva jedinica lokalne samouprave, da to može biti javna ustanova, da to može biti služba ili vlastiti pogon, pravna i fizička osoba na temelju ugovora o koncesiji te pravna i fizička osoba na temelju ugovora o povjeravanju komunalnih poslova. U najvećem broju slučajeva, dakle u skladu sa zakonom danas a kad govorimo o prijevozu uređenom kao komunalna djelatnost obavlja se u skladu sa ovim zakonom kao vlastito trgovačko društvo koje osniva jedinica lokalne samouprave ili trgovačko društvo koje osniva jedinica lokalne samouprave a koja im je ta djelatnost u registru djelovanja. I još jedno a to je upravo ugovor o koncesiji na koji način će se također može obavljati pogrebnička djelatnost. Kada govorimo o segmentu prijevoza gdje je najveći prijepor valja ovdje reći da je donošenjem izmjena i dopuna zakona 2004. Udruga pogrebnika mislim grada Zagreba podnijela zahtjev za ocjenu ustavnosti navedenog prijedloga zakona, dakle za pokretanje samoga postupka za ocjenu ustavnosti i na koji se Ustavni sud očitovao i nije prihvatio navedeni prijedlog za ocjenu ustavnosti navodeći slijedeće. Dakle, u skladu sa Zakonom o komunalnom gospodarstvu, citiram, zakonodavac ima pravo tu djelatnost, dakle prijevoz umrle osobe od mjesta smrti do mrtvačnice na groblju ili krematoriju proglasiti komunalnom djelatnošću a nakon proglašenja komunalne djelatnosti jedinice lokalne samouprave su ovlaštene samostalno autonomno odlučiti u skladu sa Ustavom i zakonskim ovlastima kome će povjeriti obavljanje navedene komunalne djelatnosti u skladu sa člankom 4. stavak 1. Zakona o komunalnom gospodarstvu a vodeći pri tome računa o zahtjevima učinkovitosti i ekonomičnosti s jedne strane ali i o ostvarenju javnog interesa a koji je utjelovljen u svakoj javnoj službi s druge strane. Poseban osvrt dat je i na nejednaki položaj na tržištu kao stav Udruge pogrebnika gdje Ustavni sud kaže da promjene pravne naravi određene djelatnosti a to konkretno znači proglašenje jedne do tada gospodarske djelatnosti komunalnom djelatnošću nužno zahtijeva prilagodbu novim uvjetima poslovanja svih subjekata koje se tom djelatnošću bave. Dakle, na taj način nedvosmisleno je dat i odgovor vezan na ovu tematiku i problematiku. Osvrnut ću se na u ovom momentu i na prijedlog predlagača koji je vezan uz dobivanje licence. I kao što je u očitovanju Vlade Republike Hrvatske rečeno da u prijedlogu novog Zakona o komunalnom gospodarstvu možebitna dobra ugradnja nekih novih prijedloga, rješenja kao takovih će imati u vidu. Konstatiram da dobivanje licence kao preduvjeta za eventualno javljanje na koncesiju možemo smatrati pozitivnim smjerom ali dobivanjem same licence i temeljem toga uvažavanjem svih odredbi koje su potrebne za dobivanje licence i temeljem toga stavljanje te djelatnosti na čisto tržne osnove ne smatramo dobrim, tim više što je praksa u Republici Hrvatskoj posljednjih godina to demantirala a da o tome ne govorim sada detaljno. Osvrnuti ću se i na komentar vezan na uvodno izlaganje predlagača da su komunalna poduzeća koja dobrim dijelom danas imaju i prijevoz na taj način sufinancirane ili dotirane iz gradskih, općinskih proračuna tamo gdje ta komunalna poduzeća postoje jer mogu … [[Govornik se ne razumije.]] cijenama utjecati na nelojalnu konkurenciju i da ih zapravo poreznici, obveznici saniraju. Taj stav se ne može prihvatiti kao generalna ocjena već kao i kod drugih segmenata poslovanja kvaliteta i dobro poslovanje komunalnih poduzeća kojima upravo u skladu sa zakonom o komunalnom gospodarstvu jeste ispunjavanje svih onih po Zakonu o komunalnom gospodarstvu dodijeljenih poslova i zapravo korist svih građana Republike Hrvatske … [[Govornik se ne razumije.]] tih djelatnosti a ne stjecanje dobiti. Ali iz primjera grada iz kojega ja dolazim apsolutno jest drugačija situacija a to često i pretežito ovisi o situacijama a vezano uz komunalna poduzeća na prostorima gradova i općina na kojima se nalaze. I na kraju. S obzirom da je i Vlada, ponavljam sada najavila, pripremu novoga Zakona o komunalnom gospodarstvu, možebitne promjene u odnosu na dosadašnji zakon i reći ću to, pravila ponašanja su možebitno dobrodošle, ali ovakav prijedlog zakona o pogrebničkoj djelatnosti klub Hrvatske Demografske Zajednice neće podržati. Hvala.
Hvala. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Željko Vincelj. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku želio bih istači da će klub Hrvatske narodne stranke podržati donošenje ovoga zakona je to prvi zakon koji cjelovito regulira ovu djelatnost u Hrvatskoj. Sada je obavljanje pogrebničke djelatnosti u domeni Zakona o komunalnom gospodarstvu iz čega proizlaze i prijepori pa i sukobi komunalnih poduzeća koje se bave pogrebništvom i privatnih poduzetnika koji obavljaju prodaju pogrebne opreme i prijevoz pokojnika od mjesta smrti do mrtvačnice na groblju. Prijepori i sukobi uglavnom se odnose na prijevoz pokojnika, a samo malim dijelom i na prodaju pogrebne opreme. Naime, do izmjena Zakona o komunalnom gospodarstvu 2004. godine pogrebnička djelatnost u dijelu koji se odnosi na prijevoz pokojnika od mjesta smrti do mrtvačnice na groblju mogla je biti komunalna, gospodarska djelatnost pa je u skladu s time preko 300 privatnih poduzetnika ušlo u tržišnu utakmicu za obavljanje toga dijela pogrebničke djelatnosti. Spomenutim Izmjenama zakona o komunalnim djelatnostima 2004. godine utvrđeno je da je uz održavanje groblja i krematorija, dakle uz ukop i kremiranje pokojnika i prijevoz umrle osobe od mjesta smrti do mrtvačnice na groblju ili krematoriju, komunalna djelatnost a opremanje pokojnika i prodaja pogrebničke opreme tržišna djelatnost. Slijedom toga jedince lokalne samouprave ovlaštene su autonomno odlučiti u skladu sa ustavnim i zakonskim ovlastima kome će povjeriti obavljanje komunalne djelatnosti prijevoza umrle osobe od mjesta smrti do mrtvačnice vodeći pri tome računa o zahtjevima učinkovitosti i ekonomičnosti s jedne strane ali i ostvarenju javnog interesa utjelovljenog u svakoj javnoj službi s druge strane. U pravilu, ukoliko su osnivači komunalnog poduzeća koje se između ostaloga bavi i pogrebničkim poslovima, općine i gradovi su slijedom Zakona o komunalnom gospodarstvu poslove održavanja groblja, ukopa ali i prijevoza umrle osobe od mjesta smrti do mrtvačnice na groblju povjeravale svome poduzeću. Ukoliko pak nemaju takvo svoje poduzeće ili ono nije osposobljeno za pogrebničku djelatnost raspisivale su natječaj za dodjelu koncesije na koji su se u pravilu javljali privatni poduzetnici. Poneke jedinice lokalne samouprave su se za prijevoz pokojnika odlučivale za natječaj i dodjelu koncesije iako u svom vlasništvu imaju i osposobljeno komunalno poduzeće za pogrebničku djelatnost. Dakle, u praksi su prisutne situacije dodjele kompletne pogrebničke djelatnosti poduzeće u svom vlasništvu, dodjele samo djela pogrebničke djelatnosti tj. održavanja groblja i ukopa svom poduzeću, raspis natječaja i dodjela koncesije za kompletnu pogrebničku djelatnost najboljim ponuđačima ili raspis natječaja i dodjela koncesije samo za prijevoz umrle osobe od mjesta smrti do mrtvačnice. Činjenica je da je mnoštvo privatnih poduzetnika ušlo u posao prijevoza pokojnika, kupilo vozila, investiralo u urede i ostalu pogrebnu opremu jer u mnogim općinama i gradovima i nije bilo adekvatnog komunalnog poduzeća za to. Ili pak nisu bili zainteresirani za obavljanje toga dijela pogrebničke djelatnosti. S druge strane, postoje pak sredine gdje su za taj posao osposobljena, opremljena i zainteresirana i komunalna poduzeća ali i privatnici koji smatraju da taj posao mogu obavljati bolje ili pak jednako dobro kao komunalci a k tome i jeftinije. Moramo uvažavati i činjenicu da je privatna poduzetnička inicijativa u obavljanju djela pogrebničke djelatnosti u pravilu prisutna posljednjih 15-ak godina a prije toga se sav pogrebnički posao obavljao u nekoj vrsti organizacije i odgovornosti komunalnih službi. To ujedno i znači da su i komunalna poduzeća ulagala u vozila, poslovne prostore, mrtvačnica i drugu potrebnu opremu za obavljanje pogrebničke djelatnosti. Neosporna je činjenica da dio pogrebničke djelatnosti koji se odnosi na mrtvačnicu, održavanje, izgradnju groblja i ukope jest i mora biti od posebnog interesa za lokalnu vlast, te je logično da se štiti Zakonom o komunalnim djelatnostima, to je s pravom da te poslove radi komunalno poduzeće u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. Za dio pogrebničke djelatnosti koji se odnosi na prijevoz pokojnika od mjesta smrti do mrtvačnice, skloni smo stavu da ga ne treba štititi Zakonom o komunalnim djelatnostima tj. da treba omogućiti mogućnost tržišnog natjecanja komunalnih poduzeća i privatnih poduzetnika. Naravno, i u slučaju liberalizacije u obavljanju posla prijevoza pokojnika neka općina i grad će moći i taj dio pogrebničke djelatnosti proglasiti komunalnom djelatnošću tj. od svog posebnog interesa. No, vjerojatno bi to tada više bili izuzeci nego pravila. U svakom slučaju, privatnici bi sa izuzećem prijevoza pokojnika iz komunalnih djelatnosti imali veće šanse da dožive raspis koncesije za obavljanje poslova prijevoza pokojnika od strane općine ili grada, nego što je to sada. Problematika naravno nije jednostavna i lako rješiva, prvenstveno zbog činjenice da se lokalne vlasti teško odlučuju za raspis koncesije za obavljanje prijevoza pokojnika kada imaju osposobljeno i opremljeno svoje komunalno poduzeće za to jer se uvijek ispriječi ono praktično pitanje, a kuda će komunalno poduzeće sa specijalnim vozilom za prijevoz pokojnika, ako će privatnik raditi taj posao. Kuda će jedan ili dva vozača tog vozila? Naravno, sada i od strane privatnika dolaze ista pitanja. I mi imamo vozila, investirali smo u njih, zadužili se. Kako da preživimo ako su komunalci zaštićeni i mi ne možemo ući u natječaj za taj posao? Uvažajući interese ovdje sukobljenih strana komunalaca koji u segmentu prijevoza pokojnika od 2004. štiti Zakon o komunalnim djelatnostima i privatnika koji su ušli u posao prijevoza pokojnika prije nego što im je 2004. godine zakon uvelike umanjio šanse da žive od svog posla, smatramo da će biti dobro ako se i jednima i drugima pruži jednaka šansa u dobivanju tog dijela pogrebničkog posla. Slobodan sam reći da je i za većinu privatnih poduzetnika koji obavljaju prijevoz pokojnika to i jedina mogućnost opstanka na tržištu i osiguranja egzistencije svojih obitelji. Hvala.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin Nenad Stazić. Nema ga. Gospodin zastupnik Boris Matković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Raspravljajući o ovom pitanju na prijedlog zastupnika kolege Lesara mislim da je ovdje već u prethodnim raspravama istaknuto nešto što je vrlo bitno istaknuti na samom početku, a to je da postoji zapravo prijepor samo oko jednog dijela ovih usluga, a to je prijevoz dakle umrle osobe. Vratit ću se na to pitanje. Međutim, u samom startu ja bih kazao da kad se razgovara o ovom prijedlogu trebalo bi pitanja neka, kao što smo ovdje i čuli, u potpunosti razdvojiti. To su djelatnost samog opremanja umrle osobe i prodaja opreme, cjelokupne jasno, pripadajuće koja ide uz to, od djelatnosti koja se odnosi na groblja, njihovu izgradnju, održavanje krematorija, ali evo po Zakonu o komunalnom gospodarstvu i prijevoza pokojnika. Naime, prve ove dvije stavke se zapravo odnose na opremanje umrle osobe i prodaju te pogrebne opreme jer su zapravo, kao što je i kazano ovdje, gospodarska djelatnost i normalno je da za to imamo i tržišnu utakmicu što jasno daje do znanja da sukladno tom zakonu se mogu svi unutar toga i natjecati. A da je to zaista tako, evo kolega Vincelj je rekao podatak koji je meni poznat, preko 300 pogrebnih poduzetnika na toj tržišnoj utakmici sudjeluje ravnopravno i oni sudjeluju i u raspodjeli tog posla. To je definitivno poznato svima nama, a to znači zapravo da se dopušta podjednako i fizičkim i pravnim osobama da se mogu njime baviti, jasno ako udovoljavaju i uvjetima prema posebnim propisima. Međutim, ova druga djelatnost o kojoj smo čuli, a to je dakle održavanje groblja i krematorija te prijevoz pokojnika, mislim ipak treba kazati da je to djelatnost od, kako se i navodi svugdje i kao što čuli ovdje, od značaja posebnog za jedinice lokalne samouprave. One su uostalom osnivači komunalnog poduzeća i svakoga koje postoji tamo i dakle odlukom gradskih vijeća mi to svi znamo, povjeravamo njima određene poslove što jasno i proizlazi iz potrebe. Jer, tko će zapravo sutra preuzeti održavanja groblja, mrtvačnice, krematorija i svega onoga što ide, ako ne komunalna poduzeća jer su to oni oduvijek i obavljali. Mislim, to prepustiti nekome drugome po meni bi dovelo do određene pomutnje. Prema tome, to je čisto komunalni posao od interesa jedinice lokalne samouprave. Ja kao gradonačelnik mogu kazat recimo da mi u našem gradu nemamo nikakvog problema s tim. Ni što se tiče komunalnog poduzeća, ni što se tiče privatnih osoba koje se pojavljuju slobodno na tržištu u sudjelovanju dakle opremanja umrle osobe ili prodaje pogrebne opreme. I da oni ravnopravno tu mogu sudjelovati sa komunalnim poduzećem. Dakle, postoje neki poslovi koji po meni zapravo ne mogu ići na tržišnu utakmicu, dakle koji moraju ostati tu gdje jesu jer su oni od interesa jedinice lokalne samouprave. Da ovo stoji, obrazloženje ove tvrdnje proizlazi iz članka 3. stavka 10. Zakona o komunalnom gospodarstvu. I on kaže, to je naveo i sam predlagatelj, on će se složiti s tim da komunalna djelatnost zapravo jeste održavanje groblja i krematorija i ono podrazumijeva održavanje i prostora i zgrada za obavljanje svih već poslova koji proizlaze od ispraćaja te sahrane pokojnika, ukopa ili kremiranja itd. Također, Zakon o grobljima koji je ovdje isto spomenut, '98. godine jasno je uredio i izgradnju i korištenje i upravljanje grobljima. I ono je propisano na način da su to objekti u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. Mislim, po meni je onda i logično da jedinica lokalne samouprave će dakle poduzeću koji mu je osnivač, a to je komunalno poduzeće, i povjeriti te poslove. Uostalom, ako postoji negdje prijepor ili dvojba, složio se s tim i predlagatelj, ako će se raditi i dorađivati kako smo ovdje čuli dakle novi Zakon o komunalnom gospodarstvu onda su pojedina od tih dvojbi jasno može ugraditi u njega pa je logično da prihvaćanje jednog posebnog zakona, kako ga predlaže predlagatelj, zapravo nema potrebe jer ni sve ostale komunalne djelatnosti nisu uređene. Isto tako i dakle tu je Vlada apsolutno u pravu. Nisu uređene posebnim zakonima. Mislim zašto to sad odvajati. Onda bi mogli odvojiti i sve ostale poslove koji su u komunalnoj djelatnosti i za svaku imati poseban zakon. Što će nam onda Zakon o komunalnom gospodarstvu? Što će nam uopće, dakle onda zakon koji imamo i kojega možemo kao takvoga doraditi? Iz navedenih razloga svakako ne mogu se složiti sa predlagateljem da su pogrebni poduzetnici u neravnopravnom položaju silom zakona u odnosu na komunalna poduzeća i to da su kao što se navodi isto tako oni, dakle oni koje se preferira, dakle komunalna poduzeća da oni imaju monopol. Nisu i da su oni bez nadzora. Nisu, imaju oni i svoj nadzor isto tako. To je definitivno ili da su u prekršaju. Ma nisu u nikakvom prekršaju po meni ako se dakle vladaju prema odluci gradskog vijeća, a sukladno zapravo opet Zakonu o komunalnom gospodarstvu. Mislim mi koji u gradovima živimo i koji znamo i poznajemo komunalno gospodarstvo, dakle i u tom pogledu imamo komunalna poduzeća čiji su osnivači gradska vijeća definitivno se ne možemo složiti sa tom pretpostavkom. Uostalom, komunalna poduzeća su ako ćemo govoriti o financijskoj dakle strani su jeftinija, ali ne iz razloga koji se navode, nego iz nekih sasvim drugih razloga su oni jeftiniji i oni zapravo svojim uslugama ne stvaraju nikakve gubitke. Ja to mogu potvrditi u vlastitom gradu kao gradonačelnik da nema nikakve, niti su teret gradskom proračunu, ni bilo kome u bilo kakvim pozicijama što se jasno može vidjeti. Kad se govori o prijevozu u praksi kao prijeporu nekom ovdje u praksi pogrebni poduzetnici se uglavnom ponajviše i bave prodajom opreme, ali isto tako i prijevozom do mrtvačnice ili krematorija. Nabrojali smo malo prije, preko 3 stotine njih sudjeluje u toj utakmici tržišnoj i mislim da su apsolutno ravnopravni u tom pogledu. Evo toliko. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću koristeći se mogućnošću da kod prvog čitanja govorim općenito o ovom problemu, više govoriti općenito o problemu komunalnih poduzeća, pa i u ovom slučaju kada se radi o pogrebničkim uslugama. Moj će pristup doduše biti bitno drugačiji od pristupa kolege Matkovića i mislim da je dobro da na taj način suprotstavimo naša promišljanja o ovom problemu i da pokušamo doći do najkvalitetnijeg rješenja. Meni je drago da je kolega Lesar pred nas stavio ovaj prijedlog zakona jer nam otvara mogućnost da uđemo u jedno područje gdje imamo još puno toga činiti. Kolegice i kolege, u mnogim gradovima, vjerojatno i u vašim, kao i u mojim u kojem živim postoji veliki broj komunalnih poduzeća i uz ta komunalna poduzeća ja vidim i veliki broj problema. Prije svega, i znamo kako ta poduzeća formiraju svoje cijene. Mi znamo kakve su plaće zaposlenika u tim komunalnim poduzećima. Ja bih slobodno rekao da one imaju ipak jedan monopolistički položaj u mnogim segmentima svoga rada, da ne postoji tržišna utrka. Znamo na koji način se pokrivaju gubici komunalnih poduzeća podizanjem ruku većine u gradskom, općinskom vijeću. Uđite, kolegice i kolege, u sobu direktora takvoga komunalnog poduzeća, pa ćete vidjeti raskoš, neviđeni raskoš. Ni jedan direktor ni jedne bolnice u Hrvatskoj nema ni približno uređenu sobu kao što imaju direktori naših komunalnih poduzeća. Ni jedan sveučilišni profesor nema uređen kabinet ni približno onako kako su uređeni prostori u kojima radi direktor, pa i njegova sekretarica i mnogi drugi djelatnici u komunalnim poduzećima. Pogledajte kakav je vozni park gospodina direktora i njegovih suradnika. Kolegice i kolege, budimo iskreni pa progovorimo i o tome kako se zapošljavaju ljudi u komunalnim poduzećima. Da li ima tu strančarenja ili se isključivo ide po liniji stručnosti? Nemojmo biti naivni, to jeste ozbiljan problem u radu naših komunalnih poduzeća, vrlo ozbiljan problem. Ja ću na tu temu i kolegi Lesaru dati niz prigovora vezan uz ovaj prijedlog zakona. U obrazloženju dat nam je primjer grada Zagreba kao pozitivan primjer i ja ga uistinu podržavam. Mislim da su oni možda najkorektnije radili. Ali kad bih bio siguran da su koncesije za ostale poslove dolazile u ruke onih koji su bili najstručniji, najsposobniji, a ne u ruke onih kojima je natječaj naštiman. To je problem. Vezano uz stručnost ja kolega Lesar imam prigovor na ono što je ovdje predloženo u članku 10. i u članku 11. Mislim da ima jako puno tu suvišnog teksta, jako puno. Tu se stvari ponavljaju. Ja čak bih to sve skupa sveo na tri stavka iz članka 11. to je stavak. Samo malo mi dajte vremena sedam, osam i devet. Oni praktično pokrivaju sve. Ovo drugo je čudno razvodnjavanje, očito da se samo popuni nekakav sadržaj po tim člancima. Evo pogledajte ovo. “Stručno je osposobljena osoba“ čitam iz 10. članka stavak 2. “koja je uspješno završila program srednjoškolskog obrazovanja odraslih“. Pazite odraslih za obavljanje pogrebničke djelatnosti ili je položila ispit o stručnoj osposobljenosti za obavljanje pogrebničkih djelatnosti. Dakle, kolega Lesar jedan sanitarni inženjer ne bi bio osposobljen. Jedan liječnik ne bi bio osposobljen jer nije završio edukaciju za odraslu osobu za obavljanje ovih poslova što je smiješno. Prema tome, ta dva članka uistinu ne drže vodu. Trebalo bi ih znatno unaprijediti i popraviti i onda se slažem da možemo dati zeleno svjetlo u drugom čitanju. Ovako se slažem. Još jednom pohvaljujem vašu inicijativu. Mislim da je dobra. Ukazuje na bezbroj problema komunalnih poduzeća. Ali mislim da moramo do drugog čitanja neke stvari promijeniti i tada ćete dobiti i moj glas. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa dozvolite mi barem dvije ispravke vezane uz govor uvaženog gospodina kolege Dorića. S obzirom da sam i direktno vezan u okviru grada kojeg vodim uz komunalne djelatnosti ispravljam ga i po pitanju rastrošnosti od ureda pa do načina ponašanja, ne znam da li je kolega možda mislio na Zagrebački Holding, ali u ime tisuće i tisuće komunalaca i njihovih uprava koje samoprijegorno rade svoj posao i po danu i po noći. Moram ga ispraviti i ne može po tom pitanju generalizirati. I drugo, kada govorimo isto tako o zapošljavanju, na isti način, velik je broj tehničkih lica, osoba, inženjera danas u Hrvatskoj, evo do ovog momenta, teže gospodarenje zapravo bilo vrlo teško dobiti, neovisno o stranačkoj pripadnosti. Dakle, prije svega vezano uz struku, uz znanja i zato koristim priliku da ga u ovom momentu ispravim jer je to realna situacija na terenu i vrlo često se nalazimo u situaciji da sa kvalitetnim kadrom u okviru tako složene djelatnosti niti ne možemo radna mjesta popuniti, pa i ona rukovodna. Hvala.
Hvala. Želi li predlagatelj zaključno? Izvolite. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Prvo želim izraziti zadovoljstvo jer ovo je prvi prijedlog nekog zakona koji je došao iz oporbenih redova, a da nije proglašen glup, blesav i politikanski, nego je dobio slabu ocjenu nepotreban. Ali unatoč toga, poruka je pokoj mu vječni, je li? Jer će Vlada novim Zakonom o komunalnom gospodarstvu i to riješiti. Ja ovdje nisam zastupao sebe, nego više od 300 poduzetnika u Republici Hrvatskoj koje je ušlo u ozbiljne investicije za obavljanje jedne djelatnosti koja je bila gospodarska, pa proglašena komunalnom. Bilo bi interesantno odgovoriti na temelju usporedba cijena ovih usluga u onim sredinama gdje je odlukama gradova i općina to povjereno komunalnim tvrtkama i usporediti to sa cijenama gdje je tržišna konkurencija djelovala. U čijem je interesu da za pogrebničku djelatnost postoji monopol? Tko plaća cijenu monopola, ako ne građani? Ako ostanemo kod tumačenja da je pogrebnička djelatnost komunalna djelatnost, onda je to poruka poduzetnicima koji su do sad obavljali tu djelatnost, izvolite zatvoriti firme jer posla za vas više biti neće. Ali dozvolite da se samo na neke navode i argumente osvrnem. U ime kluba HDZ-a bila je spominjana grobna naknada i komunalni doprinos u smislu sufinanciranja komunalne djelatnosti, ali doista sa ovom djelatnošću ni grobna naknada, ni komunalni doprinos nemaju nikakve veze i razgovaramo samo u usluzi prijevoza i opremanje pokojnika. I ništa više. Upravo i ovo je primjer da stalno brkamo kompletnu komunalnu djelatnost koja se odnosi i na groblje, izgradnju i održavanju kao i krematorija. Ja razumijem stav HDZ-a da će podržati mišljenje Vlade, ali onda moram reći da je to i sljedeća poruka. Da ni novim Zakonom o komunalnom gospodarstvu ovdje neće biti dozvoljena tržišna utakmica. Nadalje, slijedi i poruka da doista svi oni koji su do sad investirali u vozila i drugu opremu da prodaju to i da odustanu od daljnjeg tržišnog natjecanja. Isti argument zabrinutosti komunalnih poduzeća vrijedi i za privatne, one koji su privatne inicijative i privatne poduzetnike jer oni postavljaju pitanje upravo ono što ste citirali iz presude i obrazloženja Ustavnog suda. Kada dođe do ovakve promjene, kada jedna djelatnost s čistog gospodarskog prelazi u komunalno, da je vrijeme prilagodbe strašno važno i bitno. Da li smo 2004. mijenjanjem Zakona o komunalnom gospodarstvu privatnim poduzetnicima dali vrijeme prilagodbe? Nismo. Praktički u 8 dana je nastala promjena gdje je radikalno promijenjen njihov status i uvjet i položaj na tržištu. I to je suština problema, što se naprosto jednom brzinskom promjenom zakona koji je odmah stupio na snagu njih stavilo u potpuno novu situaciju bez vremena prilagodbe. Da li se sjećate kako smo postupali kod drugih radikalnih promjena? Da su recimo kod uzgoja životinja za krzno i preradu krzna prijelazno razdoblje 8 godina smo utvrdili. Da bi se svi oni koji su na tržištu prilagodili novim propisima i novim uvjetima. Ovdje to nismo napravili. Pitam i sljedeće. Ako pogrebničku djelatnost u cijelosti tretiramo kao komunalnu djelatnost, znači li to da je prodaja ljesova komunalna djelatnost? Da li je prodaja vijenaca komunalna djelatnost? Jer je to pogrebna oprema. Pa nećemo valjda pristati i na tumačenje da je prodaja pogrebne opreme komunalna djelatnost? Ili ćemo i to svrstati doista i tumačiti kao pogrebnička djelatnost? Ja se zahvaljujem onima koji su podržali prijedlog u smislu toga da postoji osnov za odlučivanje i zahtjev prema Vladi da najavljenim novim Zakonom o komunalnoj djelatnosti ovo regulira na način da više ne bude dvojakog položaja i pristupa. I doista je posljednji trenutak da se i Vlada, a prihvaćanjem Vladinog prijedloga i Sabor i odredi. Pogrebnička djelatnost jeste čisto komunalna ili čista gospodarska djelatnost? I pod jednakim uvjetima na tom tržištu mogu konkurirati fizičke i pravne osobe bez obzira tko su im osnivači. I ako općine i gradovi žele imati i taj dio svoje djelatnosti, mogu ga nastaviti obavljati, ali osnivanjem tvrtke … [[Govornik se ne razumije.]] iz komunalne tvrtke postojeće koja će isključivo na tržišnim načelima vršiti ovu uslugu. Ili doista prihvatimo da se radi o čistoj komunalnoj djelatnosti, ali onda nema odredbe da se njima mogu baviti fizičke i pravne osobe, nego općine i gradovi neka izvole osnovati svoja komunalna poduzeća. Jer čim se dozvoli sloboda tržišta i osnivanjem privatnih tvrtki, nameće obaveze selekcije putem koncesija i nikako drugačije. Mislim da ona brzinska promjena 2004. bez vremena prilagodbe koje je trebalo postojati je rezultiralo ovom situacijom. Ali dobro. Moj prijedlog zakona biti će odbijen sa porukom privatnim poduzetnicima okanite se ćorava posla, rasprodajte vozila i ostalu opremu i prijavite se na zavod za zapošljavanje. Ništa drugo ne mogu prihvatiti i shvatiti, nego da je to poruka odbijanja bilo kakve promjene na ovom području. A njih nije 10, 20, 50, 100, niti 200, nego više od 300. Imat ćemo sustav monopola, imat ćemo sustav jedne tvrtke koja će diktirati cijene koje će skuplje plaćati građani nitko drugi. I sve će biti zakonito i čisto. Ali doista nije korektno od svih nas da smo preko 300 ljudi najprije zakonskim rješenjem navukli na privatnu inicijativu, na uzimanje kredita i zaduženje da se bave jednom djelatnošću koja je zakonom proglašena gospodarskom, a onda smo preko noći rekli, čujte ne sada to više nećete moći raditi, jer je to opći interes lokalne zajednice, posebni značaj, pa ćemo to napraviti jedno mješovito rješenje, a vi ćete biti izloženi nelojalnoj konkurenciji koja je svakim danom sve jača. Kakav odgovor im dati sad? Udruga pogrebnika postoji ima svoje članove, traže odgovor. Što da rade? Nastavljaju se boriti u ovom jednom rješenju kojega nitko ne razumije pa ni inspekcijske službe koje vrše nadzor ne znaju kako bi se postavile kod toga. Ili da im velimo, žao nam je, zatvarajte firme, otpuštajte zaposlene, rasprodajte aute i neće se više moći tom djelatnosti baviti. Oni traže odgovor. Prijedlog jednog odgovora je bio danas pred vama, drugog odgovora nema i nitko ne želi jasnu im poruku dati. Nitko iz nadležnog ministarstva, Vlade u cjelini, a bojim se da im nakon današnje rasprave neće biti puno toga jasno. Hvala vam na strpljenju što ste imali vremena, netko kaže ovu tešku temu rano ujutro slušati. Potruditi ću se da za dva, tri tjedna otvorimo neku veseliju temu koja doista bude onda u prilog obnove i razvoja, jer doista i pogrebnička djelatnost je značajna tema, jer je matični odbor, Odbor za obnovu i razvoj. Hvala.
Hvala. Ima jedan ispravak gospodin Mance. Izvolite.
Pa gospodine predsjedniče, državni tajniče ispravio bih navod kolege Lesara koji kaže, vezano za komunalna poduzeća za monopol. Slušajući ove rasprave nema politizacije ni gospodina Matkovića, ni kod gospodina Turka. Mi smo ljudi koji to radimo u praksi i možemo potvrditi da komunalna poduzeća obavljaju različite djelatnosti. Prema tome, ovako kako je to sada organizirano i ako mi to izvadimo pojedine djelatnosti i damo koncesiju, tvrdim u praksi, znam je oko sebe, dižemo cijene za 30%. Nisu to komunalna, krivo navođenje i krivo prikazivanje potpuno komunalnih poduzeća. Govorim potpuno odgovorno iz prakse. Prema tome, nije komunalno poduzeće to koje ima monopol. Ono se bavi zaista svim poslovima u manjim sredinama, a u većima su one podijeljene, a vađenje iz toga koncesija neće dati dobar rezultat i eventualna poboljšanja koja će dati ministarstvo. Ali ovo sada kako je neka ostane i ono u praksi dosta dobro i funkcionira. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Lesar je poželio vedrije teme, a isto tako je spomenuo da je raspravio Odbor za razvoj i obnovu o ovom zakonu. Ja ću se pridružiti ako mi dozvolite gospodinu Lesaru i reći da je još u prošlom stoljeću jedna velika američka pogrebna firma proglasila najbolju reklamu tog pogrebnog poduzeća, a ona glasi: "Vi samo umrite, a ostalo je naša briga". Dakle, ako gleda to sve sa vedrije strane. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se kada budu stekli uvjeti. Deveto, Prijedlog zakona o pogrebničkoj djelatnosti, prvo čitanje, P.Z. br. 183., predlagatelj: zastupnik Dragutin Lesar. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlozima saborskih radnih tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske koji glasi: “Ne prihvaća se Prijedlog zakona o pogrebničkoj djelatnosti.“ Molim tko je za prijedlog ovog zaključka? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova, 77 glasova za i 43 protiv. Hvala lijepa.
Hvala gospodine predsjedniče. Predstavniče Vlade, kolegice i kolege. Četiri zakona su danas na dnevnom redu ovog zasjedanja kojima klub SDP-a zapravo je predstavljao proračunsku politiku za 2009. godinu i očekivali smo da će oni biti raspravljeni prije donošenja proračuna za 2009. godinu. Od ta 4 prijedloga 3 ćemo danas na ovoj sjednici i raspraviti. S obzirom da oni nisu raspravljeni prije donošenja proračuna u neku ruku eto oni će se provući u raspravi i prihvaćanju već kada imamo prihvaćeni proračun za ovu godinu. S obzirom da je već u drugom polugodištu 2007. godine započeo rast inflacije i da smo imali upozorenja da će inflacija utjecati na gospodarski rast i gospodarski tijekove u Hrvatskoj, mi smo već početkom 2008. godine upozoravali na probleme koji se mogu javiti u domeni gospodarstva i predlagali određene promjene zakona koji naravno nakon rasprave i negativnih mišljenja Vlade nisu prihvaćeni. Danas kada gotovo nitko više ne dvoji da je Hrvatska u recesiji. Mi zapravo kažemo da korijeni, uzroci recesije nisu samo posljedice globalne financijske krize u svijetu već su oni dobrim djelom i posljedica sustava koji mi gradimo u Hrvatskoj. U ovom trenutku raspravljamo o promjeni Zakona o porezu na dobit. Članice Europske unije imaju isključivu odgovornost za razinu izravnog oporezivanja, dakle na poreze koji se primjenjuju na plaće i porez koji se primjenjuje na dobit. One utvrđuju i stope takvih poreza, uštede i kapitalne dobitke. Prema tome, ovakva izmjena nije u nesuglasju sa zakonodavstvom Europske unije i mi kao država smo samostalni da uređujemo odnose u ovoj domeni porezne politike. Naš postojeći Zakon o porezu na dobit utvrđuje stopu oporezivanja od 20% i to nije stopa koja je visoka u odnosu na neke druge države koje oporezuju dobit. Mi imamo i određene olakšice koje se primjenjuju kao porezne olakšice i to olakšice i oslobođenja za porezne obveznike na područjima posebne državne skrbi, oslobođenja za porezne obveznike na području grada Vukovara, olakšice za porezne obveznike na područjima brdsko-planinskim, olakšice i oslobođenja za porezne obveznike u slobodnim zonama, oslobođenja za porezne obveznike koji su registrirani i obavljaju isključivo istraživačko-razvojnu funkciju. Zatim imamo posebne poticaje za ulaganja i poticaj poreznim obveznicima osnovan u svrhu profesionalne rehabilitacije i zapošljavanja osoba s invaliditetom. U ovom prijedlogu mi predlažemo zapravo intervencije u poreznu osnovicu u smanjenjima i povećanjima. Premda mi imamo u dosadašnjem razdoblju dosta visok udio investicija u bruto društvenom proizvodu, međutim one su zapravo u najvećem dijelu javne investicije koje imaju dugačak vremenski period povrata a na stope rasta BDP-a značajno u ovom razdoblju utječe i osobna potrošnja. Nepovoljni čimbenici za rast investicija u ovom razdoblju a oni će se zaoštravati u 2009. godini je usporavanje kreditne aktivnosti, povećanje kamata na kredite i sve nepovoljniji uvjeti dobivanja kredita. Investicijska aktivnost u Hrvatskoj uvelike ovisi o javnim investicijama a doprinos segmenta privatnih investicija je nizak i njega bi trebalo dodatno osnaživati. Da dolazi do usporavanja investicijskog ciklusa pokazuje i podatak o padu građevinskih radova. Analitičari su skeptični prema planu rasta BDP-a i u 2008. godini a pogotovo sada u 2009. godini što se vidi i iz do sada objavljenih statističkih podataka. Tako smo na primjer imali još početkom godine relativno zadovoljavajuću stopu rasta BDP-a koja je u prvom kvartalu iznosila 4,3% da bi ona pala na 3,4, u ovom pretposljednjem kvartalu na 1,6% a neki prognoziraju da će zadnji kvartal završiti možda i sa negativnom stopom gospodarskog rasta i da će ukupni gospodarski rast u 2008. godini biti čak i ispod 3%. Mi smo pri prihvaćanju Državnog proračuna za 2009. planirali stopu rasta od 2%, međutim i tu sada imamo već sada određene korekcije na početku godine. Neki čak kažu da ćemo biti jako zadovoljni ako nećemo imati pad gospodarskog rasta. Hrvatska ima i nizak udio radno aktivnog stanovništva u zaposlenima. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku u 2007. godini u Hrvatskoj je bilo radno sposobnog stanovništva starijeg od 15 godina nešto više od 3 milijuna i 640 tisuća od čega aktivnog milijun 760 a zaposlenih milijun i 563. Stopa aktivne zaposlenosti iznosila je 48% a stopa same zaposlenosti nešto manje od 43% što je vrlo nizak. Stopa zaposlenosti u prvom kvartalu bila je manja čak i u odnosu na te 2007. godine, bila je manja nego što je to bilo u drugom polugodištu 2006. godine. Za rast proizvodnje i osiguranje prihoda države i mirovinskih fondova potrebna nam je i veća zaposlenost radno sposobnog stanovništva a ona se može osigurati samo otvaranjem radnih mjesta u realnom sektoru. Da imamo problema i sa industrijskim rastom koji zapravo osigurava realne stope rasta vidimo iz toga što u 2008. godini pet mjeseci imamo pad industrijske proizvodnje a zabrinjavajuće je što je taj pad zabilježen kontinuirano u zadnja tri mjeseca prošle godine. U takvoj situaciji potrebno je reagirati određenim gospodarskim mjerama, između ostalog i u poreznoj politici. Hrvatsko gospodarstvo istina u zadnjih godina je ostvarivalo veću dobit od gubitaka. Tako je u 2007. godini iznosila 36,7 milijardi kuna dok su gubici bili osjetno manji, svega nešto manje od 12 milijardi kuna. Na temelju takvih rezultata u 2008. godini isplaćena je dividenda u iznosu od 4,6 milijardi kuna ili čak 12,5% ostvarene dobiti. Najveći dio isplaćene dividende odnosi se na tvrtke koje su u pretežno stranom vlasništvu a treba napomenuti da se u Hrvatskoj ne plaća porez na dividendu, dakle takvi prihodu su zapravo najniže oporezivani jer se plaće oporezuju u rasponu od 15 do 45% a kapitalni prihodi od svega poreza na dobit od svega 20%. Mi imamo zabrinjavajući trend i u gospodarstvu. Za prvih devet mjeseci prošle godine naši poduzetnici ostvarili su pad bruto dobiti za oko 9% a udio investicija u dugotrajnu imovinu u tom razdoblju opao je za skoro 6%. Problemi su sve zaoštreniji i u likvidnosti. Likvidnost ponovo postaje jedan od glavnih problema u gospodarstvu tako da zadnji podaci govore da je blokirano oko 2 tisuće poduzeća sa ukupnim iznosom blokiranih sredstava od 702 milijuna kuna a uglavnom se odnose na poreze, doprinose i sudska rješenja, s time što značajno raste broj nepodmirenih obveza. Oko 20 tisuća pravnih subjekata ima nepodmirene dospjele obveze u iznosu od preko 14 milijardi kuna a u tim poduzećima radi gotovo 36 tisuća radnika. To su problemi koji će se zaoštravati u narednom razdoblju i o tome zapravo moramo voditi računa i ne smijemo se oglušiti na ovakvo stanje. Što mi predlažemo? Predlažemo intervenciju u članak 6. i članak 7. postojećeg Zakona o porezu na dobit. I to na način da u članku 6., u stavku 1. koji govori o smanjenju porezne osnovice, umanjenje osnovice povećamo za reinvestiranu dobit, dakle, onaj dio dobiti koji će se uložiti u investicije i u zadržanu dobit. Drugim riječima, onaj dio dobiti koji se neće isplatiti kroz dividende ali će se koristiti za tekuću likvidnost u tvrtci. Naravno ukoliko se u narednim godinama takva dobit isplaćuje potrebno je na nju platiti porez pa predlažemo da se u članku 3. koji govori o povećanju porezne osnovice poveća porezna osnovica za isplaćenu zadržanu dobit iz tog perioda. Mi smo predložili da ove izmjene zakona stupe na snagu 1. siječnjem računajući da će se zakon raspraviti prije donošenja državnog proračuna za tekuću godinu. Mišljenje Vlade je takvo da ona naravno odbija ovakav prijedlog, ona se u svome mišljenju također osvrće na sve moguće porezne olakšice koje do sada imamo. Međutim, zapravo ne odbacuje u cijelosti mogućnost da se na ovakav način smanjuju porezne osnovice poduzetnika. Međutim, kaže se da bi to kompliciralo evidencije i zapravo pravilo malo problema poreznoj upravi. Što mi ne možemo prihvatiti takvo razmatranje jer mislimo da danas u eri ovakve informatičke opremljenosti pojedinih institucija zapravo ne može biti govora da bi određene evidencije bile zapravo problem za određenu instituciju. Govori se o tome da je teško pratiti reinvestiranu dobit, odnosno da je teško pratiti neisplaćenu ili zadržanu dobit. Međutim, mi smatramo da to nije tako jer se i jedno i drugo evidentira u poslovnim knjigama i vrlo lako je moguće vršiti takvu kontrolu. Govori se da bi došlo do određenog smanjenja poreznih prihoda po toj osnovi, međutim, mi smo već sada svjedoci, kao što sam rekla u prethodnom dijelu da imamo i pad investicija, da imamo i pad dobiti pa će onda analogno tome i porez na dobit biti manji ako poduzetnicima pada bruto dobit. Znamo da su troškovi značajno porasli i početkom godine što se tiče energenata i takve negativne tedencije zapravo će biti i tijekom čitave ove godine. Smatramo da upravo ovakvim mjerama koje će rasteretiti troškove poslovanja s jedne strane a s druge strane smanjiti poreznu presiju zapravo možemo pomoći gospodarskim subjektima da u vrijeme recesije lakše posluju i ostvaruju bolje rezultate, da zadržavaju radna mjesta, eventualno otvaraju nova radna mjesta a time zapravo profitira i država i lokalne zajednice jer će dobivati adekvatni dio njihovih poslovnih rezultata kroz poreznu politiku. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Da. Uvaženi Ivica Mladineo, državni tajnik u Ministarstvu financija i ravnatelj porezne uprave. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Vlada ostaje pri svojem mišljenju, moram samo napomenuti da je stopa poreza na dobit jedna od manjih u Europi, da je veliki broj olakšica koji se primjenjuju u Zakonu o porez na dobit, tako da efektivna stopa ispod 19%. S ovim prijedlogom da se na reinvestiranu dobit ne plaća porezna dobit i da se odgodi plaćanje, ustvari da se porezna dobit plaća tek kada se isplati dobit. Ipak bi došlo do manjeg, naplate poreza, tako da bi za reinvestiranu, koliko ide na jednu trećinu za dvije milijarde i 400 milijuna bilo manje poreznih prihoda, a kod ovog načina plaćanja da se plaća dobit kada se isplati dobit. U početku bi također došlo do poremećaja, naročito sa primjenom izmjena ovoga, jer znamo da je to samo odgoda plaćanja koja bi se u kasnijim razdobljima ipak naplatila. I to bi za početak bilo sigurno jedno dvije milijarde ako ne i više. Evo toliko, a koliko bude, tu sam.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo? Ne. Odbor za financije i državni proračun? Predsjednik odbora uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 22. sjednici održanoj 9. prosinca 2008. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavio Klub zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru aktualnim od 28. listopada 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravljao je na temelju odredbe članka 65. ovoga Poslovnika Hrvatskoga sabora o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. U raspravi na Odboru prevladalo je mišljenje kojim se podupire stajalište Vlade Republike Hrvatske da se ne podrži predmetni zakon iz razloga što su porezne olakšice, oslobođenja i poticaji vezani uz porez na dobit propisani između ostaloga i posebnim propisima: Zakonom o područjima posebne državne skrbi, Zakonom o brdsko-planinskim područjima, Zakonom o obnovi i razvoju grada Vukovara, Zakon o poticanju ulaganja, Zakonom o slobodnim zonama, Zakonom o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu, Zakonom o znanstvenoj djelatnosti u visokom obrazovanju. Navedeni posebni zakoni koji propisuju porezne obaveze usklađeni su sa pravnom stečevinom Europske unije i europskim sustavom državnih potpora a propisuju umanjenje stope poreza na dobit ispod propisane stope od 20%. A u nekim slučajevima stopa poreza na dobit iznosi i 0% Osim navedenog, postoji i smanjenje osnovice poreza na dobit sukladno Zakonu o porezu na dobit, a uvođenje novih olakšica koje bi smanjile osnovice poreza na dobit utječe i na smanjenje prihoda od poreza na dobit u Državnom proračunu Republike Hrvatske budući da je poreza na dobit u cijelosti prihod Državnog proračuna Republike Hrvatske. Vlada Republike Hrvatske procjenjuje da će se u Državnom proračunu Republike Hrvatske prihodi od poreza na dobit smanjiti za oko 2,4 milijarde kuna u slučaju prihvaćanja odredbi predloženog zakona. Nakon provedene rasprave, Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je većinom glasova, 7 glasa za i 6 glasova protiv, predložiti Hrvatskom saboru zaključak da se ne prihvati Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvo ćemo vodit raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Činiti je skupo, ne činiti je najskuplje. Zato smo i poslali ovaj prijedlog u proceduru. A kakvo je trenutno stanje u Hrvatskoj najbolje govore pokazatelji. Gospodarska aktivnost stagnira. Industrijska proizvodnja je pala. Samo u studenom je zabilježen pad industrijske proizvodnje od -3,5%, a da ne govorim o tome da je gospodarstvo pretrpilo 2 milijarde kuna izravne štete zbog neadekvatnosti odgovora na plinsku krizu. Pala je i osobna potrošnja uzrokovana i padom dohotka. Po prvi put u 6. mjesecu prošle godine plaće su realno pale u Hrvatskoj zadnji put od '99. godine. Neki tradicionalni, nisko profitabilni industrijski sektori poput tekstila, kože i obuće sve su u težem položaju do te mjere da je ugrožen njihov opstanak. Smanjuje se potražnja i rastu troškovi poslovanja što u konačnici uzrokuje i prijeti otkazima radnika. Raste nelikvidnost u sustavu. Samo u godinu dana broj blokiranih pravnih osoba porastao je 30%, a iznos nepodmirenih obveza za čak 66%. Država se financira u domaćem sektoru i potiskuje mogućnost financiranja privatnog, privatne inicijative u domaćem sektoru i tako još do kraja traumatizira njihov položaj. Zato smo i predložili ovaj zakon, da bi poslali poruke javnosti, građanima, ali ne samo kao SDP, nego kao svi zastupnici Hrvatskog sabora ukoliko ga prihvatite. Da država brine za gospodarstvo, da država brine za radna mjesta i da država brine za ljude u ovoj zemlji. Zakon u kojem bi se uvela kategorija reinvestirane dobiti i koja se ne bi oporezivala, pretpostavlja tri temeljna cilja. Prvi je poticanje na investicije jer želimo u ovoj godini osigurati da poduzetnici investiraju bez straha od poreza na dobit. Drugi je manji rizik za investicije, dakle u investicije će zbog manjeg rizika moći investirati tako da će donijeti i detaljnije poslovne planove. U konačnici, to će osigurati očuvanje radnih mjesta, a i lokalna samouprava tj. prihodi jedinica lokalne samouprave će imati više zbog poreza na dohodak u svojim proračunima. Odgovor na svjetsku financijsku krizu i na strukturnu krizu u Hrvatskoj. Moramo se zapitati što Europa radi. Europa je ponudila plan za spas europskog gospodarstva težak 200 milijardi eura, sa dvije ključne stavke: investiranje u potrošnju u sljedećoj godini i poticanje pametnih investicija poput investiranja u infrastrukturu i energetiku, poput očuvanja malog biznisa, poput poticanja strukturnih reformi tamo gdje nisu napravljene, poput reducirane stope PDV-a za radno intenzivne službe što smo također predložili, poput povećane edukacije za radnike koji traže promjenu poslova. A što hrvatska Vlada radi, što je Hrvatska država napravila u prošlom razdoblju? Samo ću vas podsjetit da ste u ovom Saboru i određene porezne olakšice, koje su postojale za obveznike na područjima posebne državne skrbi, derogirali. Porukama o zamrzavanju odnosno ne zamrzavanju plaća poslana je poruka investitorima ne znamo što treba radit u fiskalnoj politici, ne morate doći. Jer oni planiraju sa periodom investicija od 5 do 8 godina. Tko će platiti štete 2 milijarde kuna zbog plinske krize? I ono što najviše me boli i što me najviše pogađa je samo 2% više ove godine za Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva u godini u kojoj Europa odvaja 200 milijardi eura za spas europskog gospodarska. A kako stoje stavke u proračunu, sada ću vam pročitat. Za ovu godinu predvidjeli ste manje za brodogradnju 25%, manje 100 milijuna. Za poticanje proizvodnje, proizvoda, inovacija i povezivanje sa znanošću 20% manje, 15 milijuna kuna. Za povećanje konkurentnosti hrvatske industrije čak 30% manje, 50 milijuna kuna. Za restrukturiranje i razvoj pojedinih grana industrije čak 30% manje. I što je na kraju i najdramatičnije, subvencije za poticanje izvoza čak 60% manje. To su stavke u državnom proračunu, nisam ih ja izmislio, možete ih provjeriti. Što SDP radi? U proceduru smo zato jer nemamo vremena čekati, mi imamo odgovornost za ovu zemlju, poslali 15 zakona, 10 odluka i zaduženja. Sve skupa, 25 antirecesijskih prijedloga. Još će sigurno dosta govora biti i o uštedama. N0o međutim, uštedama, rebalansom, pravilnijim planiranjem mogu se neke stvari spriječiti i mogu se potaknuti investicije. Također, trgovačka društva u većinskom državnom vlasništvu mogu štediti. Također treba zadužiti Vladu i za preispitivanje menadžerskih ugovora i naknada u nadzornim odborima za tvrtke u većinskom vlasništvu Republike Hrvatske te utvrditi prioritete u javnim investicijama i ulaganjima u energetiku. Da rezimiram, što Europa radi? "European Commision recovery plan" težak 200 milijardi eura za poticanje gospodarstva. Što SDP radi? 25 prijedloga, antirecesijskih prijedloga za spas ove zemlje. Što HDZ radi protiv recesije? Ništa. A u gospodarstvu krivo, sa 0% povećanja za gospodarstvo. Skupo je činiti, ali najskuplje je ne činiti. Za gospodarstvo, za građane, za njihove obitelji. I na kraju molio bih da svi zastupnici u ovom Saboru shvate da Sabor ne treba biti mjesto na kojem se problemi stvaraju nego da treba biti mjesto na kojem se problemi rješavaju. Zato vas pozivam sve da podržite naših 25 antirecijskih prijedloga. Ovo je jedan od njih. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Uz niz netočnosti koje je kolega iznio, a koje ćemo demantirati tijekom naših nastupa, ja ću ovom prilikom samo dvije ključne. Kolega kaže HDZ protiv recesije ne radi ništa. HDZ je protiv recesije donio proračun koji još uvijek drži vodu. Donio je praćenje tog proračuna. Ako niste dobili plaću za ovaj mjesec ja vam se ispričavam, koji još dakle uvijek drži vodu. Ima povjerenstvo Vlade, ima povjerenstvo izvan Vlade, stručnjaka koji prate zbivanja i ad hoc reagiraju ako treba. I napokon donio je proračun u kojem se restrukturira zdravstvo u kriznoj godini da se rastereti gospodarstvo, rastereti se na teret najvećeg socijalnog davanja. To je zdravstvo. Drugi netočan je, da je SDP donio 25 antirecesijskih priloga. Ako su svi prilozi kao ova tri, onda to nisu antirecesijski, nego recesijski prilozi.
Zahvaljujem. Imamo drugi ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ispravila bih navod, već me kolega gospodin Hebrang ispravljao je taj dio. Ali nije točno da Vlada ne poduzima ništa protiv recesije, a da SDP je predložio 25 recesijskih zakona. To nije točno. Devet godina vodite grad Zagreb kojeg ste doveli praktički u minus od 13 milijardi kuna. Gospodo, to su vaši recesijski prijedlozi i vaš recesijski zakon, da ste građane grada Zagreba natjerali u dugoročnu krizu i to samo SDP zna, drugo niš.
Zahvaljujem. Idemo dalje s raspravom. Na redu je klub HDZ-a, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Klub zastupnika SDP-a u paketu ekonomskih mjera uputio je u saborsku proceduru i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit. Izmjene i dopune Zakona o porezu na dobit Klub zastupnika SDP-a predlaže u svrhu povećanja gospodarskih investicija i to na način da se od oporezivanja izuzme ostvarena dobit tekuće godine koja se ulaže u investicije, odnosno zadržava dobit u obrtne svrhe. Istodobno ovim prijedlogom izmjena i dopuna povećava se porezna osnovica za isplatu i zadržane dobiti iz ranijih razdoblja koja se isplaćuje kao dividenda za koju prethodno nije plaćen porez na dobit. Hrvatskom gospodarstvu je doista potrebno povećanje gospodarskih investicija, ali je potrebna sustavna analiza zbog čega su gospodarske aktivnosti u opadanju i koje promjene je nužno poduzeti da bi se poduzetnički projekti pokrenuli. Taj složeni ekonomski problem nije rješiv jednostranim ekonomskim mjerom ili jednostranim ekonomskim mjerama koje sa sobom povlače i odgovarajuće pozitivne ali i negativne ekonomske učinke. Svaka promjena u bilo kojem segmentu društva, a posebice u osjetljivom dijelu fiskalne politike sa sobom donosi i prednosti i nedostatke. I u ovom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o dobiti istaknute su prednosti i očekivanja koja bi se tim izmjenama i dopunama ostvarili. Ali se ne analiziraju i posljedice eventualnih takvih promjena. Promatranja predviđenih i očekivanih učinaka samo iz jedne perspektive može nas uputiti na nepotpune, a ponekad i na pogrešne zaključke. Dubinsko sagledavanje problema zahtijeva realnu procjenu mogućnosti ostvarenja postavljenih očekivanja, ali i realnu procjenu primjene predloženih mjera i primjene u praksi, kao i realnu procjenu ostvarenja predviđenih učinaka. Istinita je tvrdnja predlagatelja da za provedbu ovih izmjena i dopuna Zakona o dobiti nije potrebno osigurati dodatna sredstva, ali je zanemarena činjenica da bi se u tom slučaju prihodi državnog proračuna umanjili za 2,4 milijarde kuna. Taj smanjeni prihod državnog proračuna nastao bi temeljem predložene reinvestirane dobiti, te još dodatno bi nastalo umanjenje prihoda državnog proračuna temeljem predloženih promjena u pogledu zadržane dobiti. Treba naglasiti da je prema Zakonu o neposrednim porezima već bilo predviđeno da strane i domaće, pravne i fizičke osobe ne plaćaju porez na dobit na dio, odnosno na dio dobiti koji reinvestiraju u cilju povećavanja ili moderniziranja proizvodnih kapaciteta kako u vlastitim, tako i u drugim poduzećima. Navedeno umanjivanje osnovica poreza na dobit prema tom zakonu neposrednim porezima nije dalo očekivane rezultate jer je bilo poteškoća u provođenju zbog čega je taj sustav od 1994., odnosno točnije s 31.12.'93. napušten donošenjem Zakona o porezu na dobit i Zakona o porezu na dohodak. Nesporno je da su investicije jedan od najvažnijih čimbenika gospodarskog rasta. Nesporno je da je i visina stope poreza na dobit među odlučujućim i stimulativnim čimbenicima poduzetničkih aktivnosti. Visina stope poreza na dobit u iznosu 20% jedna je od najnižih u Europi i zasigurno jedna od najstimulativnijih stopa za poduzetničku aktivnost. Ali za gospodarski rast i za investicije nije odlučujuća stopa na dobit. Među odlučujućim čimbenicima je cijena kapitala, visina kamatnih stopa i bez odgovarajućih kamatnih stopa je nemoguće očekivati gospodarske investicije. I sve zemlje Europe i svijeta koje su zatečene u ovakvim kriznim vremenima, koje je pogodila recesija upravo primjenjuju tu najučinkovitiju mjeru smanjenje cijene kapitala, smanjenje kamatnih stopa koje omogućuju gospodarstvenicima i poduzetnicima nova ulaganja. Ta nova ulaganja u Hrvatskoj doista izostaju, ali nije istinita tvrdnja da u Hrvatskoj ne postoje gospodarski i poduzetnički projekti. Oni postoje, ima ih na stotine. Međutim stoje jer ne mogu se financirati uz ovako visoku kamatnu stopu. Ne postoji ili rijetko koji postoji gospodarski projekt koji se može financirati dugoročno uz kamatnu stopu 12, 13 ili 14%. To je osnovni razlog zbog čega izostaju gospodarske investicije i poduzetničke aktivnosti se ne razvijaju, a ne stopa poreza na dobit. Zbog svega iznijetog, klub HDZ-a ne podržava donošenje izmjena i dopuna Zakona o porezu na dobit. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, nije istina da je visina stope poreza na dobit u Hrvatskoj jedna od najnižih u Europi, nego se nalazi negdje u sredini te ljestvice, a smanjenje ove stope, dakle ovaj prijedlog zakona predstavlja jedinu mogućnost preživljavanja hrvatskog gospodarstva, a vjerujem da je konačno i ministar Šuker shvatio da smo u banani.
Zahvaljujem. Nastavljamo s raspravom. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Željko Vincelj. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Izmjene i dopuna Zakona o porezu na dobit se predlažu u cilju povećanja gospodarske investicije na način da se od oporezivanja izuzme ostvarena dobit tekuće godine koja se ulaže u investicije, odnosno obrtna sredstva do eventualne isplate. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržati ćemo ovaj prijedlog zakona kojim se reinvestira na dobit, ne oporezuje kao jednu u nizu mogućih antirecesijskih mjera. Ovaj prijedlog zakona upućen je u saborsku proceduru u listopadu prošle godine, te smo, evo tek nakon nekoliko mjeseci dobili priliku da raspravljamo o ovoj zakonskoj inicijativi. Istovremeno, upravo u to vrijeme u rujnu 2008. godine kad je cijeli svijet govorio o nadolazećoj krizi i recesiji, nas su gotovo svi članovi Vlade uvjeravali s porukama kako nadolazeća kriza i recesija nije naš problem i kako će Hrvatska spremna dočekati nadolazeća krizna vremena. Pa i u momentu kada je posve jasno da je Hrvatska praktično u recesiji, retorika izvršne vlasti je još uvijek da recesija ide šumom, a mi drumom, dakle ne stanuje kod nas. U vremenu kad se svakodnevno razgovara o tome tko će opstati, a tko propasti, kako će država i građani preživjeti udar i s kojim žrtvama, hrvatska vlast ne samo da nam i dalje sugerira da nema tako ozbiljnih razloga za brigu, državne financije su pod kontrolom, PDV se puni po planu, nego svoju odgovornost za donošenje ionako zakašnjelih antirecesijskih mjera prebacuje na razne neformalne instance koje se osnivaju. U međuvremenu, radnici gube posao, a niz tvrtki je korak pred zatvaranjem, a pregršt nas je signala godinama upozoravalo da se održivi gospodarski rast ne može ostvariti bez jačanja poduzetničkog kapaciteta zemlje. Signali su dolazili i iz pozicioniranja Hrvatske u svjetskim istraživanjima konkurentnosti, poduzetništva, kvalitete regulatornog okvira, korupcije, ali i domaćih upozorenja, posebno iz Hrvatske narodne banke. Čak i da nije bilo tih upozorenja, bilo je dovoljno slušati iste i iste priče očaja poduzetnika o neuspješnim bitkama s administrativnim barijerama, o nemogućnosti fer dobivanja posla na tržištu ili o nedostatku pojedinih struka na tržištu radne snage i upitati se zašto takve situacije postaju naši gospodarski evergreeni? Je li moguće da ih ne znamo riješiti? Zbog takvih evergreena izgubljeno je povjerenje u institucije od institucija nositelja ekonomske politike do institucija koje štite pravo na jednake šanse u gospodarskoj utakmici. Preostaje nam se nadati da će iz šutnje koja vlada u Banskim dvorima kad je o antirecesijskim mjerama riječ, proizaći rješenje i to u kratkom roku. Gospodarstvo nema vremena čekati jer počne li se s konkretnim mjerama i akcijama, tek nakon svibanjskih lokalnih izbora, to bi moglo biti prekasno za mnoga radna mjesta. Jedna od tih mjera je upravo i ova o kojoj danas raspravljamo, a to je da reinvestirana dobit bude neoporeziva. Država mora odmah zaustaviti neoporezivu isplatu dividendi i poticati reinvestiranje u proizvodnju, a to isto mora uvjetovati i svojim partnerima u vlasništvu, bez obzira o kome se radi. Banke koje si već dugi niz godina isplaćuju milijarde kroz dividendu, ako i dalje žele podršku ove države, onda i one moraju preuzeti odgovornost za ovaj trenutak krize u kombinaciji normalno s državom, a ne i dalje inzistirati na ekstra profitu na grbači građana ove zemlje. U tom kontekstu, podržavamo inicijativu Kluba zastupnika SDP-a jer upravo je država ta koja je izvlačenjem dobiti kroz dividendu omogućila nastavak ove jalove politike kruha i igara, a u pravilu stranim partnerima u vlasništvu isplatu znatnih neoporezivih iznosa dividende. Pored ove mjere, za izlazak iz strukturne gospodarske krize i recesije, mi u HNS-u kontinuirano nudimo čitav niz mjera koje su već trebale biti provedene. Neke su, prva i osnovna je rast plaća i potrošnje unutar okvira gospodarskog rasta i rasta produktivnosti. Druga je zaustavljanje nerazumnih troškova poput izgradnje Pelješkog mosta. Treba zaustaviti i masovno nepotrebno zapošljavanje rodbine i prijatelja u javnim institucijama i tvrtkama, kao što je na primjer HAC koji po kilometru autoceste u ovom trenutku ima 70% više zaposlenih od europskog prosjeka. Država mora odmah zaustaviti isplatu dividendi i poticati reinvestiranje u proizvodnju, a to isto mora uvjetovati svojim partnerima u vlasništvu. HBOR mora biti ključni mehanizam za podršku proizvodnji i izvozu s naglaskom za turizam. Isti takav mehanizam mora se i osmisliti i za program poticajne stanogradnje. Dio tereta treba prenijeti na bogate u Hrvatskoj hitnim donošenjem Zakona o porezu na imovinu. Uz ove mjere, nužan je i paket socijalnih mjera za one koji će nažalost ostati na cesti ili neće primati plaću za svoj rad. Vlada treba pod hitno preuzeti i ispoštovati obvezu plaćanja dugova u roku od 90 dana. Smatramo da zakonom treba definirati pravo naplate tvrtki i dobavljača u odnosu na državu i javna poduzeća. Država koja ne poštuje vlastite zakone nije država. I na kraju, želimo ponovno poručiti svima, ovo nije vrijeme dokazivanja tko je pametniji, nego je vrijeme da pokažemo da li smo svi mi zajedno toliko pametni da izađemo iz ove krize i recesije.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Eto, za razliku od Zakona o doprinosima kojem klub SDP-a predlaže smanjenje 9 milijardi kuna, znači zdravstvu kojeg IDS neće podržati, ovaj zakon će IDS apsolutno podržati jer ovdje je riječ o reinvestiranju ostvarene dobiti. 2009. ja to ne bih volio, ali bojim se da će biti godina jednog gospodarskog, socijalnog, monetarnog, financijskog sloma. Ja se čak, dobro zbog toga se ne bojim, ali sam gotovo uvjeren da će ljudi ove Vlade ući u memoriju hrvatskih građana kao oni koji će uživati kao najpopularnija Vlada. Svi parametri su u ovom trenutku u ovoj državi su katastrofalni. Rast bruto društvenog proizvoda ne da će biti 2%, daj Bože da bude koliki je bio 2008. mi imamo pad zaposlenosti. Mi ne damo čak ljudima niti da rade nedjeljom, tamo gdje bi se mogla ostvariti koja kuna. pada kupovna moć, nema investicije, padaju prihodi od PDV-a, pada uvoz, pada izvoz, rastu troškovi sanacije brodogradnje, bez obzira što su subvencije manje. Mi imamo takvu situaciju da smo od 2000. godine na ovamo brodogradnji više novaca dali no što su brodogradilišta ostvarili prihode prodajom brodova. To se jasno ne odnosi na "Uljanik". Padaju krediti, rastu kamate, nema stranih investicija, nema prihoda niti od privatizacije, niti će ih biti, nema deviznih doznaka, raste nelikvidnost u ovom trenutku preko 19 milijardi kuna. Vanjski dug kojega je premašio 39 milijardi eura ili 50 milijardi dolara. Samo 2009. država Hrvatska trebati će vratiti ili osigurati 11,2 milijarde eura. I to npr. do 31. trećeg treba vratiti 2,5 milijarde eura, u drugom tromjesečju 2,7 milijarde eura itd. do 11,2 milijarde eura. Opstanak ove države ne ovisi o tome da li ćemo mi osigurati devize i da li ćemo moći platiti te sve obveze, nego da li ćemo moći prolongirati tu silnu zaduženost. U ovoj godini početi će slabiti pozicija i Hrvatske narodne banke. U ovoj fazi oni su spasili možemo reći banke, ali sa ovih jednom milijardom eura koje će Hrvatska narodna banka otpisati ili otpustiti poslovnim bankama 2009. sigurno se neće uspjeti osigurati stabilni tečaj. Iako si mi moramo postaviti pitanje da li je taj čvrsti tečaj kune bio jedan od razloga tako maloga izvoza i situacije u kojoj se država Hrvatska nalazi na današnji dan. Ali danas kada su naši građani prezaduženi, ako se ne varam nekih 123 milijarde kuna prema domaćim bankama, plus gospodarstvo 80 milijardi kuna, ne računajući vanjski dug, jasno da je stabilna kuna ključ opstanka naših građana. Majke banke, to je prognoza Međunarodnog monetarnog fonda zbog slabljenja valuta istočno Europskih država razmišljaju čak i o povlačenju novaca iz svojih banaka, ne znam u nama susjednim zemljama. Jednostavno ih više ne žele kreditirati. Da li je Hrvatska u tom žrvnju, ostaje da se vidi. Ali činjenica je da i kuna naprosto slabi. U 2008. od kolovoza do siječnja znači 2009. funta naspram eura slabi 13%, Švedska kruna 14%, zato mi nemamo turiste iz Švedske. Norveška kruna 17% zbog pada cijene nafte, Mađarska forinta 17,5%, Češka kruna 13%, Slovenija se spasila zbog eura, Hrvatska kuna negdje oko 4%. Država će, a to sam govorio i prilikom usvajanja proračuna za 2009. ispred gospodarstva de facto povući sav novac iz naših poslovnih banaka. I upravo to je danas na djelu. Hrvatska neće izbjeći nakon lokalnih izbora rebalans proračuna. Pitanje koliko je uopće moguće računati da će taj proračun ići na dolje, možda 5, možda 10%. Bojim se da krajem godine nećemo izbjeći niti intervenciju MMF-a. Hrvatsku želim u to vjerovati, neće pogoditi socijalno nezadovoljstvo. Zašto neće? Radi godine u kojoj ćemo biti stalno u izborima, lokalnih odnosno predsjedničkih, ali postavlja se pitanje, što je nakon toga. Što mi činimo? Mi smo ja se usuđujem reći od 2000. do 2009. vodili politiku, ništa nećemo. Mi smo bili apsolutno protiv svega i LNG i Družbe "Adrija" i golfa, i hotela, i ne znam industrije itd. Mi smo mogli privući u tom periodu između 4, 5 milijardi eura, otvoriti 50-ak tisuća radnih mjesta, a danas više nema ni novaca, niti ima investicija, niti je netko spreman ulagati na prostoru Republike Hrvatske. Jasno je da je danas prioritet spasiti kunu, a da pomoći gospodarstvo, kako, koliko je to moguće unutar proračuna, to ću nešto kasnije govoriti i izvršiti prijeboj potraživanja među poslovnim subjektima, rok PDV-a sa 30 dana protegnuti na 45 dana, ne dirati jasno plaće. Jednom riječju, ajde usuđujem se to kazati za ovom govornicom istrijanizirati državu Hrvatsku kako bi se konačno gospodo koji se smijete počelo u ovoj zemlji raditi. A kada govorimo o istrijanizaciji Hrvatske, onda ću vam reći da danas Istra ima 7 puta veći izvoz nego '90.-te bez obzira što i ja u ovoj godini koja je pred nama očekujem gubitak između 2,5, do 3 tisuće radnih mjesta. Ali znam da istarska poduzeća od države nisu dobile za svoj poslovni program niti jedne kune. Dapače, istarske tvrtke preko "Uljanika" ili "Uljanik plovidbe" spašavaju jedan "Treći maj", prije toga "Viktor Lenac" i da ne nabrajam dalje. Ta ista brodogradnja kojoj se samo ove godine otpisuje 4,5 prošle pardon, a ove će još toliko. Kada je riječ o "Uljaniku" istarskim brodogradilištima, ta brodogradilišta od države neće dobiti niti jedne kune. To je ono kada govorim da je potrebno ovu zemlju istrijanizirati. I zato Istra gospodo danas ima više radnih mjesta, nego '90. i manju nezaposlenost nego 1990. godine. Postavlja se onda i pitanje tko će u ovim okolnostima snositi najveći teret ove krize? Turizam, jasno da će biti na udaru. Možda ćemo ostvariti brojke kao i lani, govore minus 300 tisuća gostiju koji bi mogli biti ovdje. To je negdje oko 2 milijuna i 100 tisuća noćenja, to neće biti toliko tragično. Ali će vanpansionska potrošnja biti sigurno 15, 20 ako ne i više posto manja no što je bila 2008. A 2008. je bila toliko manja nego 2007. Izvoznici itekako su na udaru. Ja znam, gledam to. Glede jednoga "Cimos-a" koji izvozi 100 milijuna dolara. Pa njima su narudžbe 20, 30 40% manje. Toliko će biti njihov prihod na kraju iduće godine manji. Ali će te tvrtke moći dolaziti do deviza i moći će plaćati svoje kredite. A što će domaća industrija? Ja tvrdim da će domaća industrija u ovoj godini naprosto biti na koljenima. Pa drvna industrija je samo u 11., 12. mjesecu otpustila negdje oko 4 tisuće radnika. Domaća industrija ostat će bez zajmova, ostat će bez deviza i normalno da će biti ugrožena jednom sveopćom nelikvidnošću. A šta mi radimo gospodo? Kako se mi igramo? Kako vodimo ovu zemlju? Pa mi smo eto za ovih šest rukometnih dvorana utrošili negdje 3 milijarde kuna. A znate koliko će to u konačnici Hrvatskoj vis a vis otplate zajma ili tih najma koštati? Preko 7 milijardi kuna. Na primjer, Arena Zagreb koštala je 644 milijuna kuna. 28 godina Vlada i grad Zagreb svaki u jednoj polovici plaćaju najam dvorane i to u konačnici će iznositi 1 milijardu 820 milijuna kuna, 2,86% puta više. Na ovom primjeru javno privatno partnerstvo naprosto se raspalo a danas još moramo slušati nova obećanja o nekim novim dvoranama, novim rukometnim domovima. Pa to je nerealno gospodo, pa to je pretjerivanje u trenutku kada se ova zemlja financijski naprosto raspada. Ja vas molim, nemojte na taj način producirati krizu, nemojmo se na taj način igrati opstojnošću ove nacije i opstojnošću ove zemlje. 2010. biti će godina ja bih rekao jednog golog preživljavanja. Dobro je rekao malo prije gospodin Marić da ovaj zakon o dobiti težak je negdje oko 2, 3 do 2,5 milijarde kuna. Ja smatram da je možda i moguće pronaći 2,3, 2,5 milijardi kuna. Sumnjam da je moguće pronaći u proračunu daleko više novca od tog spomenutog iznosa. Listajući Reviziju proračuna za 2007. godinu vidio sam da su država, županije, Grad Zagreb, lokalna samouprava ostvarili proračunske prihode od nekih 145 milijardi kuna. Koliko je bilo u tom kapacitetu proračunskom izdvojeno za kapitalne investicije? Svega 9 milijardi kuna. Polovica, znači 4,5 do 5 milijardi se odnosi na državu, cirka toliko se odnosi na Grad Zagreb, 20 županija plus šta ja znam koliko ih ima 520, 530 što općina, što gradova. Ja se čak bojim da ćemo svi mi krajem godine ostati bez plaće, možda umirovljenici bez mirovine. I to valja izbjeći. Kako to valja izbjeći? Jasno borbom za svako radno mjesto i borbom da se pomogne gospodarstvu. Danas je možda primarnije koliko god to netko će reći socijalno ne zvuči pomoći gospodarstvu nego građaninu. Zašto? Jer ako nema radnih mjesta onda netko neće dobiti niti plaću i onda neće jednostavno moći podmirivati svoje kredite i sve druge obveze. Kako bi tu najlakše pomoći gospodarstvu? Tvrdim to ću govoriti kada dođe na dnevni red Zakon o porezu na dodatnu vrijednost da se PDV sa 30 dana plaćanje protegne na 60 dana, da uvoznici koji moraju platiti PDV u osam dana da to iznosi i za njih 60 dana. Tko je danas u stanju pazite PDV platiti u roku od 30 dana, pa gotovo da ih nema. I onda se čudimo zašto su ti proračunski prihodi po toj osnovi toliko manji ove godine no što su bili prošle godine. Znači, 2009. koliko god će to biti godina osobnih i poslovnih bankrota to će biti i godina borbe za golo preživljavanje. Ja ću i ovom prilikom citirati Kenedya koji je u jednom navratu prilikom svoje inauguracije otprilike rekao: "Nemojte pitati vi Amerikanci samo što Amerika može učiniti za vas, upitajte se što vi možete učiniti za Ameriku.". Možda i mi bi trebali poslati poruku "Nemojte samo tražiti da država nešto učini za vas, upitajte se što ste vi spremni učiniti za ovu državu kao što ste bili spremni činiti 91., 92., 93., 94. ili 95. dok je trajao Domovinski rat.". Dosta razbacivanja novca za neke dvorane i tome slično. Nije normalno, rekoh prije, da po jednome brodu mi država brodogradilištu više daje no što on ostvari prodajom broda. I evo, završit ću time. Istrianizirajmo Hrvatsku, počnimo raditi, solidalizirajmo se i pokušajmo se izboriti za kakvo takvo zajedništvo.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa ja zapravo se pitam koja je uloga saborskoga zastupnika kada za saborskom govornicom ovdje kaže i prognozira mi smo i ove godine će u Hrvatskoj biti gospodarski slom. To je neistina. Nitko od nas ovdje prisutnih ne umanjuje otežane uvjete gospodarskog poslovanja, ali reći, prejudicirati činjenicu i reći ove godine gospodarski slom je nešto što je apsolutno van svake i zdrave pameti uz sve poteškoće koje imamo. Nadalje, kada govorimo i onome što je istrianizacija Hrvatske gledajući u pozitivnom smislu apsolutno neprimjereno da na taj način dijelite lekcije Hrvatskoj. U Zaprešiću ove godine investiramo 3 milijarde kuna investicija ali mi ne padne na kraj pameti da bilo kojem dijelu Lijepe naše od onog u brdsko-planinskim ili bilo kojem drugom segmentu gdje takvi uvjeti nisu mogući da im solim pamet i da … [[Govornik se ne razumije.]] način mjerila ponašanje. Nama je zato zadatak da svim stvorimo jednake uvjete razvoja rada a ne da pametujemo na račun tijesnog politikanstva. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. U svom katastrofičnom govoru kolega Kajin je rekao niz neistina. Jedna od njih je, kaže: "Ova Vlada će ući u memoriju", misli valjda u pamćenje "građana kao najnepopularnija.". To nije točno. Imate prognozu Europske komisije ako joj vjerujete ako vam nešto znači kako će se kriza odraziti na bruto domaći proizvod pojedinih zemalja Hrvatska stoji najbolje u regiji i najbolje u Europi jer u njoj se predviđa nulta stopa. A slušajte šta je sa Njemačkom -2,3, Francuska -2, Velika Britanija -2,8, da dalje ne pričam. Što se tiče istrianizacije Hrvatske naša lijepa Istra je imala sreću da nije imala srpske agresija pa je zato napredna gospodarski, ne mora plaćati veliku cijenu rata ali nije točno da smijemo regionalizirati Hrvatsku na ovakav način. Jer onda ću ja reći ovako Istra nema dovoljno kleti, ajmo ju onda pozagorčiti.
Hvala. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnik Kajin je iznio niz netočnih navoda ali i jedan navod ako istrianiziramo Hrvatsku da će Hrvatska bolje živjeti. Nažalost gospodine Kajin ja bih volio ali Istra ne živi ništa bolje od drugih dijelova Hrvatske, a ja živim u gradu Puli gdje već 18 godina gradite kanalizaciju i samo trošite novac, niste došli niti van onog najužeg dijela. A kakav vam je prometni put? Kako vam je kada siđete sa istarskog y, niste niti jednu … [[Govornik se ne razumije.]] napravili. Prema tome, Hrvatska živi kao i drugi dijelovi, a istrijanizacija, kada govorimo o političkom dijelu, onda je nanijela ogromne štete za hrvatstvo Istre.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Boris Kunst.
Pa kolega … [[Govornik se ne razumije.]] se ovom raspravom ustvari popeo na prvo mjesto ljestvice katastrofičarskih stručnjaka u ovom Saboru. Prije svega netočno je što je rekao da se Hrvatska financijski raspada, ja ću ga podsjetiti, a slušao je o proračunu za 2009. godinu gdje su izdvajanja za socijalne potrebe, socijalno osjetljivim skupinama povećane. I sad da to ne spominjem, jer bih mogao tako jedno tri minute ovdje nabrajati, a to nemam vremena, da se primjenom Zakona o minimalnoj plaći, skoro sada će povećati negdje sada sa novom … [[Govornik se ne razumije.]] 500 kuna plaća. Da osnovica za plaće zaposlenih u … [[Govornik se ne razumije.]] 6% porasta. Da sredstva za pomoć socijalno-osjetljivim skupinama porasla sa 2,7 milijardi na 2,9 milijardi. I sada bih ja mogao tu pobrajati još cijeli niz tih socijalnih mjera koje su definirane u proračunu pa ne vidim onda gdje on vidi da se raspada Hrvatska financijski.
Zahvaljujem. I na kraju ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Davor Huška, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, pa vjerojatno bi nam trebalo cijelo poslijepodne da ispravimo sve netočne navode gospodina Kajina, ali evo ovdje samo osvrt na netočan navod da se država financijski raspada nije točno. Proračun je donesen za 2009. godinu i normalno je da će biti donesen i rebalans proračuna. Isto tako, Vlada vodi stabilnu, zajedno sa Hrvatskom narodnom bankom, monetarnu politiku, vodimo kvalitetnu fiskalnu politiku. Gospodi Kajin možda priželjkuje financijski raspad države, kao i sva ova kataklizmička predviđanja, ali nije korektno na takav način zastrašivati hrvatske građane.
Zahvaljujem [[Upadica: Ne priželjkujem ne!]] Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 209. Poslovnika koji govori da ako se zastupnik javi da bi zatražio riječ, ispravio netočan navod mora se ograničiti na ispravak, u protivnom će mu predsjedatelj oduzeti riječ. Ja vas molim da u tom smislu i djelujete, jer par epiteta je dobio gospodin Kajin, od gospodina Kunsta, katastrofičar, od gospodina Turka, kakav je to zastupnik, a to nije ispravljanje netočnog navoda, to je epiteti, morali ste ih tu opomenuti, da, da, pa ne možete tako, to nije navod. Tako da vas ja molim povrijeđen je Poslovnik.
Uvaženi zastupniče! [[Upadica: Naučili su oni na gore, to je dobro!]] Uvaženi zastupniče, nije povrijeđen Poslovnik, nažalost, uvriježilo se da neke stvari ovdje koriste i mimo Poslovnika, uključujući i vas i sve druge. Pa vas molim ne možete dobiti riječ na ovakav način i ne možete samnom polemizirati, možete samo zatražiti neku instituciju ili povreda Poslovnika i ništa drugo. Prema tome, nije povrijeđen Poslovnik i mislim da, u tom smislu ja se slažem ali onda da se svi drže toga načina rada. Zahvaljujem. U ime predlagača uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. U ime kluba želite govoriti? … [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete reći ništa, nažalost, Poslovnik vam ne omogućava. Pa nemojte koristiti povredu Poslovnika, ako nije povreda Poslovnika, a nije, molim vas! Izvolite uvažena zastupnice.
Hvala gospodine potpredsjedniče.
… [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite!
Ja se ispričavam, sada ste vi povrijedili Poslovnik. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, ali pročitati ću vam točno, kaže: "Zastupnik [[Upadica: O kojem članku govorite?]] mora se ograničiti na ispravak, u protivnom će mu predlagatelj, odnosno predsjedatelj.../… Ako netko daje epitet drugom zastupniku …/Govornik se isključio, pa ponovno uključio./… netočno je…
Uvaženi zastupniče, nije povrijeđen Poslovnik i niste u pravu, i molim vas da to više ne činite, da ne zlorabite instituciju povrede Poslovnika. Izvolite uvažen zastupnica gospođa Zgrebec.
Gospodine potpredsjedniče, htjela bih nekoliko rečenica reći nakon što su klubovi završili svoja uvodna izlaganja. Na početku bih htjela reći, kolega Hebrang da ostvarenje nulte stope rasta za Hrvatsku nije pozitivno. Hrvatska treba daleko više stope rasta od mnogih zemalja Europe, Hrvatska je razrušena u ratu, ima ogromne posljedice u gospodarskom smislu u ratu. Hrvatska je nažalost morala u čitavom ovom poratnom razdoblju sama iz državnog proračuna u najvećoj mjeri graditi ono što je ratom razrušeno, morala je u tom periodu tranzicije zapravo platiti i visoki trošak tranzicije i nama, mi se ne smijemo zadovoljavati sa nultom stopom, bez obzira što smo eto, kada je u takvoj situaciji čitav svijet. Htjela bih reći da smo mi zapravo ovakvim Izmjenama zakona o porezu na dobit željeli polučiti dva cilja. Prvo je da postignemo veće investiranje koje će biti jeftinije jer se na dobit koja će otići u tekućoj godini na investicije neće platiti 20% poreza na dobit. To znači da će se poduzetnicima pomagati u jeftinijem investiranju, zadržavanju zaposlenosti i osiguravanju novih rednih mjesta što je za Hrvatsku od neprocjenjive važnosti. Drugi cilj koji bi se postigao ovakvom izmjenom zakona jeste da ukoliko u tekućoj godini ne isplaćuje dividentu, dakle zadrži dobit, odgodi plaćanje poreza, povećava svoju tekuću likvidnost u toj godini. To znači da neće morati u tom iznosu angažirati eventualno kreditna sredstva, neće plaćati cijenu kapitala, nego će imati niže troškove poslovanja. Zašto je to važno? To je važno zato da zadržimo zaposlenost, to je važno zato da zadržimo niže troškove poslovanja, da povećamo proizvodnju. Mi imamo sve negativnije stanje u vanjsko-trgovinskom poslovanju. U prošloj godini ostvarili smo manjak u vanjsko-trgovinskom poslovanju veći od 10 milijardi eura, imamo najnižu stopu pokrivenosti uvoza izvozom otkada pratimo vanjsko-trgovinsko poslovanje i ono se negdje zaustavilo na svega 45% To su razlozi da mi moramo voditi drugačiju industrijsku politiku, da moramo povećavati industrijsku proizvodnju da bismo s jedne strane zadržali radna mjesta, a da bismo s druge strane mogli jednim dijelom vlastite proizvodnje supstituirati uvoz. Ja zahvaljujem klubovima koji su podržali naš prijedlog zakona, ali bih se htjela samo još sa nekoliko rečenica osvrnuti na izlaganje predstavnika kluba HDZ-a. Zapravo nama je drago što i vi u klubu HDZ-a uviđate da je potrebno činiti određene mjere kako bi se povećala investicija u realnom sektoru u Hrvatskoj. Međutim, vrijeme za dubinske analize problema u investiranju i poslovanju zapravo je prošlo. Mi smo već pet minuta iza 12. Međutim, ja hoću vjerovati i vjerujem i mi u klubu SDP-a hoćemo vjerovati da je Vlada činila takve analize. Predsjednik Vlade nam najavljuje paket antirecesijskih mjera. Istina bog, kaže da nam neće reći kakve su to mjere, ali mi očekujemo da će u idućim danima reći koje to mjere Vlada u vremenu koje je pred nama će poduzimati kako bi pogodovala i poduzetnicima, ali kako bi i olakšala životni standard našim građanima. Nismo zanemarili smanjenje prihoda u državnom proračunu, međutim ako jačate poreznu presiju ili ako u ovakvim situacijama gospodarskim kao što su danas u Hrvatskoj i koje će nas u bliskoj budućnosti dočekati, onda praktički takva porezna presija djeluje na način da se smanjuju porezni prihodi. Ako će nam padat zaposlenost, ako će nam padati gospodarska aktivnost, bit će i manji prihodi od poreza na dobit. Oni možda će u ovom trenutku biti manji u jednom kraćem razdoblju, ali oni nam osiguravaju perspektivu i dugoročno povećanje ovakvih prihoda. Možda je sada vrijeme da se učini analiza na kojoj razini je potrebno uvoditi poreze na ona primanja koja danas u Hrvatskoj nisu oporezivana. Možda je ovo vrijeme da se sačini analiza što znači da poduzetnici koji isplaćuju dividendu, koji ostvaruju po nekoliko desetaka milijuna prihoda u jednoj tekućoj godini, od tako uloženih sredstava ne plate ni jednu lipu poreza. Dok naš građanin koji ostvaruje prosječnu plaću mora platiti porez, a istovremeno ta prosječna plaća ne zadovoljava minimalne troškove njegove obitelji. Potrebna su smanjenja kamatnih stopa, rekao je vaš predstavnik. Mi se slažemo s time. Međutim, zašto onda se HBOR-u osiguravaju u proračunu za 2009. godinu minimalna sredstva? U 17 godina postojanja Hrvatske banke za obnovu i razvoj, mi smo uspjeli uplatiti od 7 milijardi zakonom utvrđenog temeljnog kapitala svega 4 milijarde i 80 milijuna kuna. HBOR koji je danas institucija koja je najbolji pratilac naših gospodarstvenika što se tiče razvoja, što se tiče regionalnog razvoja i što se tiče pomaganja poduzetnicima i u situaciji da nema niti osiguran temeljni kapital koji mu je zakonom utvrđen. Zašto se ne povećaju sredstva za udio u kreditima i subvenciju kamata HBORU-u? Zašto je u proračunu za 2009. godinu, kad znamo kakva je situacija u bankarskom sektoru, osigurano ukupno za sve namjene, od temeljnog kapitala, udjela u kreditima, subvencije kamata, svega 490 milijuna kuna. To su pitanja koja bi trebalo analizirati i do rebalansa proračuna dati odgovore. Hrvatska narodna banka je ovih dana donijela odluku o oslobađanju dijela deviznih rezervi za 840 milijuna eura. Iz informacija koje smo mogli pročitati, cjelokupni iznos realizirat će država. Ponovo će tjerati poduzetnike da ide na inozemno tržište, međutim oni se sada više neće moći zaduživati izvan Hrvatske. Takva je situacija. U trenutku kad se Hrvatska država počela zaduživati na domaćem tržištu potjerala je naše poduzetnike da se zadužuju vani. U tom trenutku mi imamo promjenu u strukturi vanjskog duga. Država stagnira, poduzetnici i banke su morali ići na inozemno financijsko tržište, tržište novca. Dakle, to su pitanja o kojima bi trebalo otvoriti širu raspravu, bez velikih analiza i u što skorijem periodu, ići i na rebalans proračuna i analizirati rashodovnu stranu proračuna na način da se osiguraju dodatna sredstva gospodarstvu i socijalnim potrebama građana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I sad imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Uvaženi zastupnik Andrija Hebrang je prvi. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice, netočno ste rekli, kolega Hebrang moram vam reći da Republika Hrvatska nije zadovoljna sa 0% porasta. Nisam to ja rekao, nego sam vam citirao izvješće Europske komisije. Ako hoćete čuti moje mišljenje, ja sam siguran da će na kraju godine biti bruto domaći proizvod pozitivan, unatoč tome što i ovaj proračun ima 10% davanja na račun posljedica rata, što znači socijalnih i gospodarskih davanja. Drugo što nije točno da je vrijeme, s čim se ne slažem, ja mislim da nije točno da se oporezuju, rekli ste, neki veliki poduzetnici. A što ako ti motori razvoja upravo u krizno doba zbog povećanja poreza počnu otpuštati?
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Želim ispraviti netočan navod kolegice koja je rekla da i mi u klubu HDZ-a uviđamo da treba činiti određene mjere. Nije točno da uviđamo, nego činimo određene mjere. Prva mjera je bila donošenje proračuna sa minimalnim deficitom za 2009. godinu i nakon toga slijede sve ostale aktivnosti koje proizlaze iz proračuna. Također, kad govorite o poreznim olakšicama na područjima stradalim u Domovinskom ratu, podsjetit ću na cijeli niz poreznih olakšica ovdje pobrojanih u obrazloženju Vlade. A najveća porezna olakšica nakon vladavine SDP-a početkom ovog stoljeća bila je što su gradovi i općine oslobođeni u cijelosti povrata poreza građanima, dok za vrijeme vladavine SDP-a kompletan povrat poreza išao je iz gradskih i općinskih blagajni. … [[Upadica se ne čuje.]] U potpunoj blokadi. To je najveća porezna olakšica na područjima zahvaćenim Domovinskim ratom. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boris Kunst, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Kolegica Zgrebec je rekla da se Hrvatska zadovoljila nultom stopom rasta bruto društvenog proizvoda. Mislim da nema mjesta takvoj ciničnoj konstataciji, jer sigurno da ste svjesni toga i da morate priznati da je Hrvatska na neki način zapljusnuta ovim tsunamijem svjetske i europske krize i da Hrvatska nije pusti otok izvan svega nego je dio normalno te globalne, svjetske krize. Sigurno da nitko se time nije zadovoljio i neće zadovoljiti. Razgovor je bio samo o tome da je to jedna od mogućnosti. Ali mislim da nema potrebe da o tome toliko pričate. Pa i vi ste bili na vlasti u ono vrijeme. Bili ste u poziciji ove zakone koje sada predlažete tada donijeti i promijeniti, a mislim da ovo, jasno je da je ovo zgodna predstava za široke narodne mase. Ali nemojmo biti cinični.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Berislav Rončević. Izvolite.
Uvažena kolegica Zgrebec je u svojem izlaganju rekla ako jačate poreznu presiju. To nije točno misleći vjerojatno da Vlada jača porezni pritisak. To nije točno. U čitavom mandatu od kad je HDZ sa svojim koalicijskim partnerima preuzelo odgovornost za upravljanje ovom zemljom nije uveden niti jedan novi porez niti su postojećim porezima povećane stope. Čak štoviše one su smanjivane kako za poduzetnike, tako i za građane Republike Hrvatske. Molim da se u ovom Domu koristimo preciznim i točnim podacima.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja bih isto se osvrnula na ovo što je rekao gospodin zastupnik Rončević. Naime, zastupnica Zgrebec je stvarno rekla da u stvari postoji jačanje porezne presije što nije točno, s obzirom da mi danas govorimo o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit ja bih kao, odnosno činjenica, agrumente rekla ono što su oni napisali, a to je da je stopa od 20% poreza na dobit među najnižim stopama oporezivanja dobiti, da je udio investicija u hrvatskom bruto domaćem proizvodu oko 31% i među najvišim u regiji i da hrvatsko gospodarstvo već nekoliko godina ostvaruje veću dobit od gubitaka. Prema tome, to su činjenice koje su oni sami napisali. Dakle, nema nikakvog jačanja porezne presije.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Gospodine Mladineo, kolegice i kolege zastupnici. Činjenica je da je Hrvatska u recesiji i da se mi moramo znati nositi sa tom situacijom. Kao što smo proteklih dana govorili konačno je na dnevni red Sabora došla rasprava o onome što najviše brine hrvatske građane i šta najviše bi trebalo brinuti hrvatsku Vladu, odnosno da hrvatska Vlada konačno ponudi neke mjere kojima bi hrvatskoj javnosti pokazala da je može voditi u ovim kriznim vremenima. Kako tih mjera nema, kako hrvatska Vlada nakon što redom sve europske zemlje daju svoje anti recesijske programe, prijedloge i vizije hrvatska Vlada je još među zadnjima koja nije dala nikakav prijedlog. SDP je ponudio 25 mjera kojima hoće hrvatskoj javnosti pokazati da ima rješenja za situaciju u kojoj se Hrvatska nalazi. A kakva je ta situacija, odnosno kakva je situacija konkretno pošto je ovaj zakon taj koji govori na koji način želimo pomoći hrvatskom gospodarstvu govore statistički pokazatelji. Stope gospodarskog rasta su niže nego ikada. Prošla godina je završila treći kvartal sa rastom 1,6% što je najniži gospodarski rast u trećem kvartalu dugi niz godina. Vjerujemo da će zadnji kvartal biti čak i negativan. To su dovoljni pokazatelji da je Hrvatska već sada u recesiji. A koji su razlozi te recesije prije svega naravno da utjecaj ima i gospodarska kriza koja se dešava u svijetu, ali ne možemo sve razloge naći samo u tome. Mislim da je jedan od temeljnih razloga i loša fiskalna politika koju hrvatska Vlada vodi posljednjih pet godina i fiskalna politika s kojom nas hrvatska Vlada nije pripremila za ovu kriznu godinu. Da je ta fiskalna politika loša vidi se po tome da je početkom godine izuzetno loša bila naplata poreza i da Porezna uprava bilježi lošiju naplatu nego proteklih godina. I šta se u tim situacijama dešava? Dešava se to da se Hrvatska okreće domaćem tržištu kapitala i uzima novac hrvatskim gospodarstvenicima kojima je potrebno za obavljanje njihove gospodarske djelatnosti. Ja ne bih rekao i ne bih otvorio priču kao što je djelomično i Klub zastupnika HDZ-a, ali i predstavnik Vlade ovdje rekao da se time iz državnog proračuna uzima 2,4 milijarde kuna. Ne, ovaj zakon ide za tome da se hrvatskom gospodarstvu i poduzetnicima da u ovoj kriznoj godini pomoć u iznosu 2,4 milijarde kuna kako bi se ostvario barem ista razina gospodarskog, odnosno bruto društvenog proizvoda od prošle godine da ne uđemo u recesiju. Inače nema optimizma i mislim da je vrlo realno da neće biti niti ovih nula posto što je malo prije spomenuo gospodin Hebrang, nego da ćemo sljedeću godinu završiti u minusu. A šta rade druge zemlje, Europska unija kao što je prije par minuta rekao kolega Bernardić je donijela program od 200 milijardi eura pomoći gospodarstvu. Šta radi Amerika? Mnogi od vas spominjete da je sve počelo u Americi, a meni se čini s obzirom da hrvatska Vlada ništa ne radi po tom pitanju, da čeka da Obama spasi i Hrvatsku. Obama je prije nekoliko dana uputio program od 800 milijardi dolara vrijedan kako bi pomogao američkom gospodarstvu. A kakav je program uputila Hrvatskom saboru hrvatska Vlada, koliko milijardi kuna pomoći hrvatskom gospodarstvu? Odgovor je nula, ništa. I zbog toga ovaj zakon kao prvi od ovih 25 mjera što smo ih uputili u saborsku proceduru nije zakon kako uzeti iz proračuna 2,4 milijarde kuna, nego zakon kako pomoći hrvatskom gospodarstvu sa incijalnih 2,4 milijarde kuna kako bi se održao barem ista razina bruto društvenog proizvoda kao što je to bilo prošle godine. A da su pokazatelji loši govori da je već u zadnjim mjesecima prošle godine pokazatelji pogotovo kada govorimo o investicijama, građevinskih investicija su u padu 11%. Da su pokazatelji loši govori se i vidi se po tome da pada broj zaposlenih. Krajem prošle godine u 10. mjesecu, 5 200 ljudi je izgubilo svoje radno mjesto. I zbog toga smatramo nužnim ovakvim mjerama, ovakvim prijedlozima zakona pomoći hrvatskom gospodarstvu u smislu održanja gospodarskih investicija i otvaranja novih radnih mjesta u smislu da oni ljudi koji će ostati sljedeće godine bez posla imaju se gdje zaposliti. I zbog toga moram reći da je, kako ovaj zakon, tako i onih 25 što zakona, što odluka nužno da odgovorni ljudi koji sjede u ovom Hrvatskom saboru podrže kako bi, evo kad na kraju krajeva Hrvatska Vlada nije uputila niti jedan prijedlog ima li ikakav plan i ikakve ideje da izađemo iz ove situacije u kojoj se Hrvatska danas nalazi.
Zahvaljujem. Prvo obavještavam da je u 12 sati i 1 minutu, sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu u raspravu u trajanju od 10 minuta. E sad, idemo najprije na nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Nije točan navod gospodina kolege Marasa kad je rekao da Vlada Republike Hrvatske nije pripremila, da se nije pripremila za krizu. Evo, jučer smo imali mogućnost pročitati da su stručnjaci Reifeisen banke ističu kako je Vlada Republike Hrvatske zahvaljujući dobro vođenoj monetarnoj politici izbjegla prelijevanje globalne krize. Ali Vlada Republike Hrvatske je i snižavajući proračunski deficit, dakle i fiskalna politika je dala svoj doprinos financijskoj stabilnosti pa još uvijek nije potrebna nikakva zaduživanja u inozemstvu. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Nije točno, kolega Maras, da ste vi sa ovim mjerama koje ste naveli 25, koliko ih brojite i ovim prijedlozima, zapravo setom prijedloga zakona koje ste uputili u Hrvatski sabor da vi s tim želite pomoći gospodarstvenicima u ovim vremenima. To nije točno. Gledajte, najveći subjekt i gospodarstveni i financijski vam je Grad Zagreb. Pa dajte ukinite taj prirez 18% koji je najveći u Hrvatskoj. Ukinite ga u Gradu Zagrebu, pa će se na taj način pomoći gospodarstvenicima, ali isto tako i građanima Grada Zagreba. A da ne velim dalje što se tiče komunalnih davanja, najveća su u Hrvatskoj, a od toga nemaju 50% nikakve koristi.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kratko, 2 ispravka. Loše je vođena fiskalna politika, objašnjenje loša naplata poreza. Naplata poreza nije fiskalna politika, nego samo jedan od segmenata ukupnog vođenja fiskalne politike. I drugo, 2,4 milijarde predviđenog manjka temeljem uvođenjem ovog poreza definitivno nosi proračunsku rupu ove godine. Pozdravljajući svaki dobar prijedlog kojem se otvaraju nova radna mjesta, ove godine sva nova investiranja i reinvestiranja će dati rezultat u sljedećoj godini ili za 2 ili 3 godine jer znamo kako teče ciklus investiranja kad netko predlaže 2,4 milijuna smanjenja, mora naći način gdje će u toj tekućoj godini 2,4 milijarde kuna naći iz prihodovne strane da se proračun ujednači. Hvala.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Isto vezano za okrenutu tezu. Ovaj prijedlog ne uzima 2,4 milijarde iz državnog proračuna, nego oni ovim prijedlogom daju 2,4 milijarde gospodarstvenicima. To nije istina. U proračunu nastaje manjak od 2,4 milijarde kuna. Ni jednog slova nema u ovom prijedlogu kako taj manjak namiriti. Samo u ovoj godini. Ako je svih ostalih 25 prijedloga zakona i ostalih dokumenata koje predlaže SDP ovakav, onda bi naša država u slučaju da ih prihvati stvarno došla u krizu iz koje se više nikad ne bi izvukla. Hvala.
Zahvaljujem. I sad imamo 2 replike. Prvo je uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras, dobro ste spomenuli i usporavanje u građevinskom sektoru. To nas svakako treba brinuti i nepripremljenost Hrvatske za moguću krizu i zato smo i uputili ovaj prijedlog. Nismo uputili Vladi ovaj prijedlog da očuvamo, tj. da potaknemo još više radnih mjesta, nego nažalost da očuvamo postojeća radna mjesta. A 60% gospodarstva ostvaruje se u Gradu Zagrebu i 60% gospodarstva Grad Zagreb i socijalnih prava transferira direktno po različitim dijelovima Hrvatske i stoga je bitno da Hrvatska u tu priču uđe pripremljena. I ne možemo, ja se s vama slažem, čekati Obamu da riješi hrvatske probleme. Hrvatske probleme mora rješavati Vlada Republike Hrvatske i ovaj Dom i zato smo poslali prijedlog da se upravo potaknu investicije u ovoj godini, da se ne oporezuje reinvestirana dobit jer država potiskujući kapital, znači mogućnost zaduživanja privatnog sektora smanjuje tekuću likvidnost. I upravo zato predlažemo da se dio dobiti zadrži da bi se upravo povećala tekuća likvidnost za investicije u ovoj godini. Hvala.
Zahvaljujem. Nisam vidio odgovor. Nema. Idemo dalje onda. Replika, uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Pa, mene je ustvari na neki način zapanjuje činjenica da predstavnici vladajuće stranke, a čini mi se i sama Vlada ne trpe ama baš nikakvu, ne samo kritiku, niti pokušaj pomoći. Jednostavno bilo tko iz opozicije bilo što rekao, to ne valja. Pa dragi moji prijatelji, mene to podsjeća na situaciju kada bolesnik umire, a pametnjakovići raspravljaju je li dobar pogled iz te bolničke sobe. Ovdje se pokušavaju neki svađati, da ne kažem mlatiti praznu slamu jesmo li u recesiji ili nismo. Jesmo i to svi znaju osim nekih koji misle da recesije nema kad oni kažu da je nema. To je jedna zaista čudna situacija, evo Dalmacija odakle ja dolazim nije bila po svemu onome što se objavljuje danas u nikad goroj situaciji. Kada je koalicijska vlast koju toliko volite spominjati, pozivati se, izgleda da svi hodate naopačke okrenuti, gledate unazad, a kao htjeli bi ići naprijed. Vidite, kad je ta vlast došla, onda je rast gospodarski bio -1, pa se to popelo na +5,7%. Sada ponovo izgleda ova vlast želi se vratiti tamo kakva je situacija bila kad je koalicijska vlast preuzimala vlast. Pričati ću, pričati ću draga gospođo i Vladu, ovdje ste spominjali monetarnu politiku. Nije Vlada vodila monetarnu politiku i sva sreća da je nije vodila, zato je to jedno dobro i zdravo područje. A inače, dajte uradite nešto da Carinska uprava naplati 3,5 milijarde kuna koje nije naplatila, koje nije naplatila i objasnite zašto nije naplatila.
Uvaženi zastupniče niste ste uopće referirali na repliku. … [[Upadica se ne razumije.]] Oprostite niste se uopće referirali na repliku. Pustio sam vas da govorite. Ali molim vas držimo se Poslovnika, sami smo ga donijeli. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Jurjević je dobro primijetio da će ova Vlada po prvi puta vratiti Hrvatsku u '99. u negativni gospodarski rast. A još jedna stvar koja je bitna. Znači ova pomoć 2,5 milijarde kuna hrvatskom gospodarstvu, odnosno 2,4 milijarde kuna. nije to samo rashod od državnog proračuna. Pa valjda će se nešto od toga novca vratiti u državni proračun kroz PDV ako se investira, kroz plaće ljudi koji će biti zaposleni kroz te investicije. Znači, teško je gledati proračun kao samo statističku situaciju, nešto dajemo, a ništa se neće vratiti. Pa normalno da će od tih 2,5 milijarde kuna se veliki dio vratiti u proračun samo kroz druge stavke. I zato nemojte govoriti da je to manjak u proračunu. Ne to je pomoć hrvatskom gospodarstvu u ovoj godini kada će im to biti najpotrebnije.
Zahvaljujem. I idemo dalje s pojedinačnom raspravom, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prvo želim reći da mi je doista žao što se rasprava o ovom prijedlogu pretvorila u razvodnjavanje što je kolega Kajin dao značajni doprinos, jer je krenuo od širine. Ja sam mislio da će doći na ustaše i partizane kada je ovaj prijedlog zakona u pitanju. A onda su uslijedili ispravci. Vjerojatno će i nakon moje rasprave biti ispravaka jer možete ispravljati navode iz prijedloga koliko god hoćete, ali jedna činjenica će ostati. Ostat će činjenica istina koja ne može promijeniti situaciju da u kriznim situacijama gospodarstvo i oni gospodarstvenici koji ostvaruju dobit ne bi trebali plaćati porez na dobit koji ostavljaju u poduzeću ili kojega reinvestiraju. Ne možete ispraviti činjenicu da je gospodarstvo u krizi i da treba pomoći. Da li će ta pomoć biti promjenom poreznog sustava ili direktnih dotacija iz državnog proračuna, to je možda predmet za raspravu. Ali sada imamo jedan od prijedloga koji veli da promjenom poreznog sustava možemo pomagati dijelu gospodarstva. Mene nije iznenadila pozicija Vlade koja je rekla da ne prihvaća ovaj prijedlog, jer bi to bilo umanjenje državnog proračuna za skoro 2,5 milijarde. Ja sam neko večer čuo potpredsjednika Vlade Polančeca koji je rekao da su oni mjere protiv krize počeli pripremati 2007. godine. godinu dana prije nego što je kriza u Americi i počela. Mada se vjerojatno radilo o nekom lapsusu ili propustu. I drugo što želim napomenuti da je rasprava i u parlamentu i u vladi, o oslobađanju poreza na dobit od onog djela koji se reinvestira ili zadrži u poduzeću unazad 10 godina do sada vođena 4 puta kada nije bilo financijske gospodarske krize. Dakle, kada je situacija u gospodarstvu bila ja bih rekao stabilna, pa su bile ideje i prijedlozi da taj dio dobiti država ne oporezuje. Gospodarska kriza je samo novi argument i moment u kojem bi trebali razmotriti položaj onih poduzetnika koji otprilike kažu ovako. Ostvarili smo dobit, jer smo dobro poslovali, bili smo sposobni, spretni, na vrijeme uhvatili nešto na tržištu. I želim investirati u gradnju novih objekata ili strojeva. Moramo platiti zemljište, moramo platiti komunalne doprinose, moramo platiti vodne doprinose, moramo platiti sve što god nam treba, a tu istu dobit država … [[Govornik se ne razumije.]] toga oporezuje. Ja vjerujem da ste vi svi tu čuli te primjedbe posebice onih poduzetnika koji su u razvoju, koji su uspješni, a posebice sada na tržištu Europske unije koji su i prije ove krize upozoravali na jednu čudnu poziciju da novac kojega ulažu u nova radna mjesta, novu tehnologiju, nove proizvodne pogone moraju prvo platiti 20% te dobiti samoj državi. Ovaj prijedlog sadržava i dva moguća pristupa. Veli reinvestirana dobit, dakle uložena dobit i drugo je zadržana dobit. Pa ako Vlada smatra da ovo zadržana dobit ne bi trebala biti oslobođena poreza, jer se može s njom svašta raditi, onda je drugačiji odgovor mora biti na onu reinvestiranu dobit. Dakle ono što je doista uloženo u nova radna mjesta, novu tehnologiju, nove strojeve, osvajanja novoga tržišta ili želimo da ovi sada sposobni poduzetnici koji ostvaruju dobit postanu u gubicima i problemima zato što u ovom trenutku ne razumijemo koliko je značaj da upravo njih oslobodimo da povuku daljnji razvoj, a da država financijskih intervenira kod onih koji poreznom politikom ili promjenom porezne politike direktno ne može pomagati. Ja bih prihvatio argument Vlade da se sastoji samo u jednoj rečenici, da ima ili da je provela, pripremila, odlučila usvojila i provela paket direktne pomoći gospodarstvu i da zbog toga ovaj zakon ne treba. Ali takvog programa, paketa mjera ili poteza ja bar nisam ni vidio ni čuo. I zašto u ovoj raspravi dakle koja je čisto pitanje porezne politike koja ima direktne posljedice na onaj dio gospodarstva koji je uspješan, svodimo na stranačke ili političke prepucavanja. Kako to da se nitko nije referirao od onih koji napadaju prijedlog argumentima poduzetnika? Što poduzetnici koji ostvaruju dobit unazad dvije, tri godine misle o jednom ovakvom potezu? Čuli smo mišljenje finaca, veli tu bi nama falilo 2 milijarde 400. da točno, bilo bi manje prihoda. Ali sada ako Vlada ima paket mjera koje će ulagati direktno u gospodarstvo, pa to će biti isti taj novac. Samo će preraspodjela biti očito po nekim drugim kriterijima, po nekim drugim mjerilima, pa se bojim da upravo takvim mjerama će novac otići onima gdje neće biti efekata kao kod ovih koji su već dokazali da jesu sposobni, jer su ostvarili dobit i da mogu biti nositelji daljeg razvoja. Bilo u pojedinoj djelatnosti, grani ili po regionalnom pristupu. Pa ako već imamo legitimirane takve poduzetnike upravo njih moramo poznatim imenom, prezimenom, adresom i djelatnošću kojom se bavi dalje pomagati i stimulirati da otvaraju ili zadržavaju postojeća i otvaraju nova radna mjesta. Vjerojatno će ovakva rasprava biti o ostalim prijedlozima zakona od doprinosa pa nadalje i onda ćemo se ispravljati do ponoći da bi se razišli i poduzetnicima dali poruku koju. Plaćat ćete do zadnje lipe porez na dobit koju ostvarujete jer državi treba novaca a istovremeno ih pozivamo da oni koji mogu, koji čak i ne trebaju bankarska kreditna sredstva za ulaganje da se dalje razviju mi ćemo uzimati 20% poreza na dobit iako ne trajno. Zašto se ne bi moglo dogovoriti da je ovo privremena mjera koja će trajati dvije godine upravo u ovoj situaciji u kojoj jesmo danas gospodarskoj? Zar i neke druge države nisu povukle takve poteze? Zar to već i nije bilo razmatrano kao jedna od doista mogućih mjera gdje država na taj način može direktno pomagati? Ako je gubitak u proračunu smanjenje poreza onda je gubitak direktna intervencija države bilo kroz HABOR bilo kroz koju drugu financijsku instituciju. Ali ono što ovaj prijedlog omogućava da novac ostaje onim tvrtkama koje su ostvarile dobit, dakle dokazano sposobne, koje ne trebaju drugu vrstu intervencije i pomoći. Ne bi li i usvajanjem ovog prijedloga bilo manje pritiska na kreditna sredstva u domaćim bankama? Možda da. Pa bi i to utjecalo na kretanje kamata ili uvjeta kreditiranja. Jedni odgovor ili protuodgovor, jedinu protumjeru koju mogu na ovaj prijedlog prihvatiti je konkretno referiranje tih 2 milijarde 400 Vlada planira uložiti u gospodarstvo na način: pa da čujemo kako. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Netočni navod je da poduzetnici nisu u prilici da se referiraju što misle jer njihovi predstavnici su u direktnim kontaktima na bilateralnoj razini sa predstavnicima Vlade. Njihovi predstavnici sudjeluju u ovom ekonomskom savjetu, njihovi predstavnici surađuju sa Ekonomskim institutom oko izrade paketa mjera koji se priprema vezano uz ovu recesiju koju tako nazivamo. Znači, to je netočno. Znači, preko svojih predstavnika oni su kontaktu. Jasno da nisu u kontaktu direktno svi ali imaju zato svoje predstavnike, svoje udruge koje kontaktiraju sa Vladom, izvršnom vlašću.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo, moram ispraviti netočan navod odnosno navodnu poruku koju država šalje privrednicima "Plaćat ćete do zadnje lipe jer državi treba novac.". Pa mislim da je to stvarno bespotrebno podgrijavanje nečega čega nema jer porez na dobit plaća se u skladu sa zakonom što znači gospodo poduzetnici nemojte poštivati zakon. A dobro znamo, ako su firme u teškoćama o kojima vi pričate onda nema ni poreza na dobit. Prema tome, u čemu je problem?
Zahvaljujem. I sad imamo tri replike. Prvo je uvažena zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Lesar, vi ste govorili u korist ovog zakona, u korist gospodarstva i govorili ste u korist tog rasterećenja zbog činjenice da je gospodarsko u krizi odnosno da postoji gospodarska kriza. Ja mislim da ste zanemarili jedan aspekt koji je bitno istaknuti a to je zašto je naše gospodarstvo u krizi. Činjenica je da postoji globalna financijska kriza ali je isto tako činjenica da danak koji danas gospodarstvo plaća plaća zbog toga što su u prethodnim razdobljima bili zanemarivani gospodarski razvoj i ulaganje rasta bruto društvenog proizvoda u taj razvoj i u neke ključne nacionalne projekte već se ta novostvorena vrijednost za koju se krvavo radi upravo u gospodarstvu trošila na neke relativno nebitne izdatke kroz državni proračun. I zato ne treba nikoga čuditi, tu se s vama slažem što se ovdje svjesno planira da se uzme državnom proračunu otprilike 2,5 milijarde jer je to neka vrsta itekako moralnog i stvarnog duga države, rastrošne države, o tome svjedoče mnogi gospodarstvu koje puni taj proračun i koje omogućuje državi da izvršava neke svoje obaveze. Međutim, država ima obavezu biti racionalna pogotovo u ovakvim vremenima. Sad je već kasno intervenirati. Na pravi način ove mjere možda i jesu vatrogasne ali drugog izlaza nema jer nisu na vrijeme činili ono što je, nisu se vodili analizama u državi odnosno u Vladi i nisu racionalizirali proračun onda kad se on punio a ne sad kad se prazni i zbog toga treba platiti danak i nema ga tko drugi platiti nego političari.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolegice Antunović, najjači argumenat u korist ovog prijedloga zakona i zašto sam ga podržao je upravo to da smatram da je on direktna pomoć za ulaganje u daljnji razvoj jer je kapital novac već kod onih koji su uspješni na tržištu i oslobađanjem oporezivanje posebice reinvestirane uložene dobiti izbjegavamo bilo koja druga uplitanja sa strane u redistribuciji toga novca, dakle prvenstveno i državu i zbog toga što se radi o dijelu poduzetništva koje je dokazano sposobno na tržištu. I tim pomaganjem upravo u tom dijelu gospodarstva bi napravili najveću korist. Slažem se i s vama to da je ovo vatrogasna mjera koju nažalost moramo povući, zato sam i rekao pa ako nikako drugačije pa ajmo se dogovoriti barem za dvije godine da ostane dok ova kriza i dok Obama ne riješi krizu, dok kriza ne prođe.
Zahvaljujem. Imamo dalje repliku uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani kolega Lesar, vi tu ste nekoliko puta u svojoj raspravi rekli Vlada bi ovo, Vlada bi ono. Vladu uopće ne zanima što mi danas razgovaramo jer jučer kad smo raspravljali i prekjučer o Zakonu o sprječavanju nereda na sportskim borilištima ovdje je sjedila potpredsjednica Vlade, jedan ministar, dva državna tajnika, šesnaest pomoćnika jer očito je to strašno važno za ovu državu. Danas kada raspravljamo o antirecesijskim mjerama mi imamo ovdje dva državna tajnika iz Ministarstva financija. Vlada nema svoje mjere i uopće ju ne zanima što netko drugi misli o tome kako bi se moglo izaći iz ove situacije u kojoj se trenutno nalazimo. Hrvatska je jedina država na svijetu u kojoj recesija neće doći onda kada to kaže ekonomski institut, u kojoj recesija neće doći onda kada to pokažu ekonomski pokazatelji, nego kada to premijeri i Vlada proglase. Budući da još nisu spremili svoje mjere za antirecesiju pa ne mogu proglasiti recesiju. Jedino je problem što će se dogoditi kada Vlada jedanput izvadi glavu iz pijeska.
Zahvaljujem. I imamo repliku, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Lesar, rekli ste da bi ove dvije do tri milijarde kuna koje bi ovim zakonom ostale u hrvatskom gospodarstvu bitno doprinijele oporavku hrvatskog gospodarstva, ali i na taj način bi se osiromašio proračun. Međutim, ova hrvatska Vlada, kao što je to rekao i moj kolega Mršić, još uvijek nema mjere niti se nalazi u recesiji. I ne postoje kriteriji kako bi hrvatska Vlada podijelila ove, odnosno vratila ove dvije, tri milijarde kuna nazad u poglavarstvo. Vjerujem da bi prošlo dosta vremena i da bi to bila nemoguća misija, pa da čak tu ne bi pomogao ni ovaj vaš Zakon o pogrebnoj djelatnosti. S druge strane, ova Vlada još uvijek nema mjere za prevladavanje ove gospodarske i opće krize. Treba vidjeti i na zadnjem aktulanom satu se vidjelo, koliko je sve poskupilo u Hrvatskoj. Jedina mjera ove Vlade i ovog ministarstva je odlazak u banku, novo zaduživanje, pa čak i za plaće zastupnika, za mirovine i za sve ono što čini potrošnju. I na taj način ponovno smanjuje mogućnost upravo tom hrvatskom gospodarstvu kako bi se u tim poslovnim bankama koje su doduše sve strane osim par hrvatskih banaka zadužile i ulagale to u … [[Govornik se ne razumije.]] investiranje, proizvodnje i otvaranje novih radnih mjesta. A ja pozivam, konačno evo i predsjednika Vlade Republike Hrvatske, gospodina Sanadera, da objasni hrvatskoj javnosti jesmo li ili nismo "u banani", a da ministar Šuker i njegovo ministarstvo konačno shvate da smo doista u jednoj dubokoj, gospodarskoj i općoj krizi.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite. Kolega Vinković možda bi i ovaj, prihvaćanje ovoga prijedloga na trenutak osiromašio proračun, ali dvije stvari, dva vrlo jednostavna poteza bi ga obogatila. Naime, korekcijom praćenja i mjerenja brutodruštvenog proizvoda kada smo u njega uvrstili i sivu ekonomiju BDP je porastao, za koliko? 15%? Ako se ne varam za 15%. To znači da je i negdje 15% poreznih prihoda izostaje iz državnog proračuna zbog toga što oni koji su zaduženi ne naplaćuju sve. To je recimo solidna osnova. I drugo. Prema nalazu državne revizije, koncem 2007. carinska uprava u glavnoj knjizi i financijskom izvještaju nije iskazala 4 milijarde carinskih potraživanja. To je za 2007. Ako je i za 2008. tu negdje 3 do 4 milijarde neiskazanih carinskih potraživanja, to je više čak pošto bi ovaj zakon na trenutak oduzeo iz državnog proračuna.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajnici. Ovaj Prijedlog za izmjenu i dopunu Zakona o porezu na dobit na prvi pogled se čini kratak i jednostavan, dakle, samo dva članka se mijenjaju i po nekim mišljenjima nema razloga da se ne prihvati. Jednostavno porezna osnovica se umanjuje za još dvije stavke, pored postojećih 7 koje su ugrađene u postojeći zakon i u drugom članku, dakle, porezna osnovica se povećava za jednu točku pored već postojećih 13 točaka. Međutim, te dvije stavke u prvom članku, dakle, reinvestirana dobit i zadržana dobit nisu terminološki definirane, njihov sadržaj nije precizno propisan. Pri pokušaju provođenja ugradnje ovih izmjena u bilancu i obrazac … [[Govornik se ne razumije.]] nalazi se na niz nejasnoća i nedorečenosti. Kao prvo, nije definirano koja je to veličina, ta reinvestirana dobit, koji je to dio dobiti i kako se ona izračunava, kako se utvđuje. Koji su dokumenti za reinvestiranu dobit? Da li je to neki elaborat. Da li se u reinvestiranu dobit može smatrati recimo kupovina nekog luksuznog automobila? Neki poduzetnik može smatrati da mu treba automobil za njegovo poslovanje, da li ćemo i za to smanjiti poreznu osnovicu? Nadalje, čime poduzetnik dokazuje da će tu reinvestiranu dobit zaista uložiti u investicije ili druge oblike unapređenja poslovanja, na koji način i kojim metodama spriječiti zlouporabu ove porezne olakšice, odnosno osigurati da se ona upotrjebi za unapređenje poslovanja, za investicije, za povećanje proizvodnje ili izvoza? Dakle, mislim da bi to sve trebalo pisati u tom zakonu. Slične nejasnoće i nedefiniranosti pojmova javljaju se prilikom primjene u praksi nove točke 7. "zadržana dobit". Koja je to veličina "zadržana dobit", kako nju definirati kod izrade godišnjeg obračuna poduzetnika, kada u praksi nju utvrđuje skupština dioničara prilikom usvajanja godišnjeg obračuna, odlukom o raspodijeli dobiti a skupština se održava u pravilu nakon datuma predaje godišnjeg obračuna poreznoj upravi. 30. travnja a do 20. 9. dakle trebala bi se skupština održati. U drugom članku predloženih izmjena i dopuna zakona čija je intencija povećanje porezne osnovice za isplaćenu zadržanu dobit, isti je problem primjene ovoga članka u praksi. Ovdje se doduše pokušalo definirati pojam ali u praksi na … [[Govornik se ne razumije.]] pozicija godišnjeg obračuna iz ranijih godina ne postoji neraspoređena dobit za koju nije plaćen porez. Mislim da nije dobro predlagati ovako nedefinirane odredbe zakona koje ostavljaju mogućnost zlouporabe i proizvoljnost u tumačenju ali i teškoće u primjeni. Evo recimo, evo jedan primjer, moguće zlouporabe reinvestirane dobiti definirane ovim prijedlogom. Poduzetnik recimo, svu svoju dobit ili veliki njezin dio, rasporedi u reinvestiranu dobit. Smanji si poreznu osnovicu za obračunsku godinu recimo 2008. godinu i plati mali ili nikakav porez. Reinvestiranu dobit upotrijebi kako mu volja jer nema što je to, nema nikakvog određenja. Dakle, za svoje osobne potrebe jer nije propisano koje dokaze mora osigurati da će ju upotrijebiti za razvoj. S druge strane tijekom obračunske godine 2008. godine uplaćivao je akontacije poreza na dobit na osnovu ostvarene dobiti iz prethodne godine 2007. godine. A kako si je u ovoj godini umanjio poreznu osnovicu za reinvestiranu dobit stvarna porezna obveza biti će mu znatno niža od uplaćene akontacije i imati će pravne osnove da traži povrat novca, odnosno povrat poreza. Istovremeno će akontacija poreza za iduću, dakle, sada 2009. godinu biti mala ili nikakva jer se ona uplaćuje na temelju ostvarene dobiti 2008. godine. Prema tome ne stoji da ovaj zakon neće utjecati na državni proračun. Dakle, mi smo svjesni da ima onih poduzetnika koji ne posluju po onim pravim principima, nazivamo ih kvazi poduzetnicima. Na taj način bi bio omogućen zakonski sistem stjecanja zarade i osobne koristi te izbjegavanja plaćanja poreza na dobit. S druge strane, poduzetnici kojima je cilj povećanje ili širenje svoje djelatnosti i osiguranje vlastitog kapitala za investicije u postojećem Zakonu o porezu na dobit imaju na raspolaganju niz poreznih olakšica, oslobođenja i jasno definiranih poticajnih mjera. Zbog toga evo predlažem da se ovaj zakonski prijedlog ne prihvati i predlažem da predlagači budućih izmjena ili prijedloga novih zakona ozbiljno i stručno elaboriraju zakonsku materiju kako bi ona bila jasna, lako primjenjiva u praksi odnosno stvarnom poslovanju. Mislim da prilikom izrade zakonskih prijedloga treba usko surađivati s onima koji će te zakone provoditi u život. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prva je uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Uvaženoj kolegici, nema straha od toga da bi hrvatski poduzetnici tu svoju dobit investirali u skupocjene ili luksuzne automobile ili jahte. No međutim, svjedoci smo a i kao i zastupnici, isto tako kao i građani, da se vozni park u raznim ministarstvima obnovio, čak je jedan ministar morao vraćati skupocjeni BMW ili Mercedes, tu mislim na Ministarstvo poljoprivrede iako poticaji još uvijek nisu isplaćeni itd. A najnoviji primjer je da se to dešava i u javnim poduzećima, npr. u Hrvatskoj elektroprivredi. Svjedoci smo poskupljenja struje, plina. Nama neće trebati u Hrvatskoj nova energetska kriza, niti Rusija i Ukrajina, niti Julija Timošenko ni Vladimir Putin jer to ni hrvatski građani, a ni hrvatsko gospodarstvo neće moći plaćati. Istovremeno, ovaj iznos ovih sredstava neće pomoći ovom plutajućem ili plivajućem proračunu kako je to netko ovdje nazvao, jer taj proračun sve dublje i dublje tone.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Pa evo, zastupniče Vinković, ja sam u prvom redu govorila o tome da sve treba biti definirano. Dakle, reinvestirana dobit, to je pojam jer utječe se direktno na, znači ovim izmjenama, na državni proračun. Vi znate da državni proračun ima i prihodovnu i rashodovnu stranu. Ako utječete na jednu stranu, a definitivno bi ovaj zakon smanjio prihode proračuna, onda mi recite koje rashode trebamo smanjiti. Ali ne na ovaj način, nego treba znači konkretno, treba reći da oni korisnici državnog proračuna jednostavno da će biti upitno njihovo izvršenje. Možemo mi donijeti cijeli niz nekih prijedlog da bi podilazili građanima, no to nije cilj. Cilj saborskih zastupnika je da donesemo one zakone koji su jasni, dakle ako se ide na reinvestiranu dobit onda se mora znat što je to. Dakle, bez tog što je to, točno što je to. Takav zakon mora biti. Kad budemo donosili i imali takav zakon, ja ću vidjet kakav je zakon, možda ću i podržat takav zakon.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo poštovana kolegice, naime dobro ste primjetili da ovaj zakon zapravo i nije pisan za primjenu jer ima čitav niz nedostataka, posebno definicija reinvestirane dobiti. Najgore je pisan za ovaj politički trenutak. Prije svega ide prvo najava katastrofe, biti će sve je loše, sve je katastrofično, a onda zatim e mi ćemo vam napraviti, pomoći ćemo vam, dati ćemo vam, samo nas izaberite. Interesantno, to se događa pred izbore, a da pritom treba zagrabiti u državni proračun. A u državni proračun grabimo zato da Vlada ne bi imala dovoljno za ono što treba, dakle za plaće svih onih koje Vlada plaća, za plaćanje dugova koji su nastali i za vrijeme dok su predlagači bili na vlasti i za čitav niz drugih stvari. Prema tom, jako mi je drago da se kolege bune, jer očito da se osjećaju pogođenima… … [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Tako da mislim da cilj neće biti pogođen…
Molim vas, bez dobacivanja.
Ni ovim zakonom, ni čitavim nizom novih zakona, jer je prije svega riječ o politikantstvu, a ne o dobroj namjeri. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku. Uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa evo, ja bih samo rekla, istakla ono što piše u obrazloženju, tako je napisano, SDP je napisao tako obrazloženje gdje ističe prednosti ovog zakona, dosadašnjeg Zakona poreza na dobit. Piše, točno piše da stopa od 20% poreza na dobit među najnižim stopama uopće u regiji. Udio investicija u hrvatskom bruto domaćem proizvodu je oko 31% i među najvišim u regiji. To piše u ovom prijedlogu zakona. Dakle, ovaj prijedlog odnosno ovaj sadašnji zakon je dobar kad to piše. I kaže da hrvatsko gospodarstvo već nekoliko godina ostvaruje veću dobit od gubitaka. Prema tome, imamo jedan dobar zakon o porezu na dobit, a ako naši poduzetnici ostvaruju iz godine u godinu stvarno pozitivne rezultate.
Zahvaljujem. I uvažena zastupnica Željka Antunović, replika. Izvolite.
Kao što reče kolegica, imamo dobar zakon, ali ovaj prijedlog ide sa namjerom da ga prilagodi aktualnom trenutku i da ga učini boljim, boljim sa aspekta mogućeg poslovanja ili poslovanja u krizi hrvatskog gospodarstva o kojemu direktno ovisi broj zaposlenih, njihovo smanjenje ili povećanje, redovitost ili neredovitost i visina isplaćenih plaća. I zato ne možemo zatvarati oči pred tom činjenicom. Međutim, javila sam se za repliku zbog vašeg argumenta protiv ovog zakona, a to su moguće zloupotrebe. Pa kolegice, ako je to argument onda nijedan porezni zakon ne bi mogli donijeti jer uvijek postoje moguće zloupotrebe. Al zato postoji država, postoje tijela nadzora i kontrole. Ali očito da ni vi ne vjerujete tim tijelima nadzora jer ste se sigurno i sami, jer to vam je struka, uvjerili da često puta ta tijela nadzora služe političkoj zaštiti nekima da ne plaćaju porez, ali zato danak i ceh plaćaju oni mali koje se itekako goni zbog recimo krivog evidentiranja pa onda nastalog poreznog duga. E to treba mijenjati, u strukturi države treba mijenjati one koji brinu o provođenju tih zakona i sprečavaju velike zloupotrebe, a ne zbog toga odustajati od donošenja zakona koji će zbog kriznih uvjeta nastalih zbog ranijih pogrešaka u vođenju gospodarske politike omogućiti i amortizirati gubitak radnih mjesta koji se očekuje i službeno planira, i smanjenje plaća zaposlenima, što bi morao biti naš zajednički cilj. Sačuvati standard i maksimalno smanjiti gubitak radnih mjesta.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažena zastupnica Antunović. Ja se nikako ne bojim zlouporaba u tom smislu, ja samo želim, a rekli ste i sami da sam radila, da sam u struci. Znam točno da trebaju biti definirani, točno definirani pojmovi i zadaci. I kada bi ovaj zakon na bilo koji način pomogao gospodarstvu, a da ne bi istovremeno odmogao nekome a vi nećete reći kome treba jer u ovom prijedlogu zakona točno, vidim da ste se svi suglasili da oko 2 i pol milijarde će biti manjak sredstava. Niste rekli kome treba smanjiti standard. Dakle, idemo poduzetnicima uz ovaj zakon koji kažemo da je dobar, da je među najboljim u regiji. Ali nećete reći kome treba smanjiti za to. 2 i pol milijarde nije malo. Osim toga, ja sam vam lijepo jedan primjer navela iz prakse jer sam radila u financijama, radila sam u bankarstvu. Ovo je istina. Po tom zakonu mi pitanje koliko bi bilo u stvari smanjen porez na dobit i koliko bi to utjecalo na državni proračun. To je istina. Ja sam točno pročitala. To stoji, jer sam radila i znam kako to ide. Prema tome, ako ćemo donositi onda ga točno reinvestirana dobit je to, to, to. U tu reinvestiranu dobit ulazi to, to, to. Onda ću ja reći da nema zlouporabe, da je to točno definirano. Ovako ovaj zakon neće u konačnici, nikako neće doprinijeti razvoju gospodarstva.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja bih zahvalila kolegici Majdanić što nam je dala dobre prijedloge i primjedbe budući da je zakon u prvom čitanju mi smo spremni svaku dobru primjedbu uvažiti i do drugog čitanja ju ugraditi u naš prijedlog. Vi se pozivate na naše obrazloženje, a to je zapravo samo potvrda da mi nismo katastrofičari kao što se ovdje želi prikazati naš prijedlog, nego da mi polazimo od realnih osnova, ali da predviđamo budućnost, predviđamo probleme koji se javljaju u gospodarstvu danas i koji će se dogoditi u narednim mjesecima i želimo ih preduhitriti. Kako utvrditi reinvestiranu dobit, odnosno zadržanu dobit. To je mnoge olakšice, oslobođenja i slično u poreznom sustavu regulirane su Pravilnikom i za porez na dobit i za porez na dohodak. Uz zakon postoje i pravilnici. Kako se utvrđuje dobit? Dobit se utvrđuje poreznom bilancom. Točno se zna kolika je dobit utvrđena. To su knjigovodstvene stvari. Možda nije baš uputno da ih ovdje na ovakav način raspravljamo, ali u poslovnim knjigama evidentira se kolika je dobit, evidentiraju se investicije, točno se zna koliko je investicija pokriveno vlastitim sredstvima, koliko kreditnim sredstvima i to nije problem kontrolirati. Svaki zakon može biti zloupotrijebljen ako nema nadzora. Na žalost mi u Hrvatskoj imamo jako slabi nadzor. U ovom trenutku reći ću samo evo aktualno izvješće Državnog ureda za reviziju koji kaže da naša Porezna uprava neredovito kontrolira poduzetnike što se tiče poreznih davanja pogotovo velike porezne obveznike. Dakle, učinimo nešto da taj nadzor bude efikasan, kontrolirajmo poslovne knjige i neće nikakvih problema biti. Bolje je da direktno pogodujemo poduzetnicima koji profitabilno posluju i da im se u tom trenutku omogućuje određene pogodnosti, nego da se u proračunu osiguravaju određena sredstva za intervencije. Jer onda uvijek može biti pogodovanja, može biti subjektivnih procjena i mi smo skloni tome da kad je moguće direktno pogodovati u smislu da oni koji ostvaruju dobit mogu tu dobit na određeni način bez poreza reinvestirati, zadržavati postojeću proizvodnju, povećavati proizvodnju, imati bolju tehnologiju, otvarati nova radna mjesta, onda im to treba i omogućiti. Jer to dugoročno koristi i državnom proračunu i povećanju prihoda od takvih poreza.
Zahvaljujem. I sad imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Evo zastupnica Zgrebec je rekla da je Pravilnikom o porezu na dobit da je rečeno što je reinvestirana dobit što nije točno. Ja sam to provjerila. To nije točno, a ako bi to trebalo biti onda bi to trebalo staviti, trebalo bi pisati u ovom zakonu. Prema tome, reinvestirana dobit po ovom zakonu nije definirana i meni je drago da sam vas ja potaknula i da ako netko ne bude podržao taj zakon jeste rekli da sam dala neke primjedbe, onda evo na neki način drago mi je to da ste prihvatili da ovaj zakon je stvarno nedorečen i da ga se jednostavno ne može primijeniti u praksi. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine. Pa evo, kolegica netočno navodi da zapravo ovim zakonom se dokazuje da SDP nije katastrofičar. Ako smo slušali kolege, brojne kolege pored ostalog kolegu Jurjevića i dalje, onda je to itekako najava katastrofe. Ali to me podsjeća na ono kad čovjeku podmetnete nogu on padne, a zatim mu kažete čuj, ja ću ti pružiti ruku i dići ću te, ali ako usvoje moj zakon.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ovaj put vrlo kratko. Javnost je, ja vjerujem da je gospođa Zgrebec citirala naš sastanak na Odboru za financije, ali ja zaista moram priznati da nisam čuo riječ ili rečenicu gospođe Šime da Porezna uprava ne kontrolira dovoljno porezne obveznike. Ja mislim da se ovaj put nespretno odrazila, jer koliko ja znam to zaista nije bilo rečeno direktno u tom obliku. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvažena kolegice, rekli ste da je slab nadzor naplate poreza, pa bih evo ja zatražio da ne pišem zastupničko pitanje da Porezna uprava dostavi ovdje u Hrvatski sabor spisak, … … [[Upadica Jarnjak, ne čuje se.]] Samo malo! Pa ispravit ću, ispravit ću. Pa ispravio sam kolegicu, a sad tražim od Porezne uprave i Ministarstva financija da dostavi spisak poreznih dužnika.
Ne ispravljate navod. Uvaženi zastupniče, sad vas neka vaš kolega Gordan Maras upozori. Molim vas! Bez dobacivanja! Sjednite! Nije ispravak netočnog!
Evo sad ću još jednom kolegicu ispraviti, dopustite mi.
Molim vas! Molim vas uvaženi zastupniče. Nemojte kvariti raspoloženje i raditi nered, jer to nije što nemate pravo…
Ne, ne, uopće ja ne pravim. Samo vi meni dopustite jer ste mi uzeli vrijeme.
Molim vas! Ne možete dalje govoriti. Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom, a sada vi raspravite …
A što se tiče katastrofe, mi smo na rubu provalije, ali idemo dalje.
Molim vas. A sad bih zamolio da na klubu SDP-a se dogovorite da ono što je govorio uvaženi zastupnik Gordan Maras je na tragu dobrog ponašanja unutar HDZ-a i ja se slažem s time u principu. Držimo se strogo Poslovnika, ali ne da se drži samo jedan dio Sabora, nego da se držite svi, uključujući i vas gospodine Vinković. Ako nemate Poslovnik, budemo vam nabavili. Evo. Idemo dalje sa raspravom. Ne može biti povreda Poslovnika na ono što sam vam ja sad rekao. Ma ne možete imati. Hvala lijepo.
Vi po Poslovniku, vi ga isto pročitajte, možete mi dati opomenu, a ne morate mi držati tiraže o Poslovniku.
Uvaženi zastupniče, pročitajte Poslovnik, pa ćete vidjeti da vam ja to mogu reći, a opomenu neću dat jer to na vas tako neće ništa utjecati. [[Pljesak.]] Idemo dalje sa raspravom. Uvažena zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Šteta je što se u ovom domu sve ono što se predloži od strane oporbe okarakterizira kao politiziranje nepotrebnim cinizmom, sijanjem straha među građanima, jednim katastrofičnim, dakle ovdje govorom. Loše je što se o svim prijedlozima zakona ovdje ustvari govori jednim etiketiranjem, umjesto argumentima. Ovo je tema o kojoj definitivno oni koji nas u ovom trenutku gledaju nemaju o nama dobro mišljenje, a i uopće zbog ovakve vrste rasprave, građani ne misle o nama dobro. Naime, građani svakodnevno osjećaju pad standarda, osjećaju da sve manje mogu kupiti sa svojim plaćama i mirovinama. Mnogi od njih već su sada dobili otkaze i oni osjećaju ovu krizu na sebi. Ignoriranje rasprave o tom problemu građana u ovom Domu, sasvim sigurno ne služi na čast ovom Parlamentu, ili bolje rečeno, onima koji se tako u ovom Domu ponašaju. Dakle, mi kad iz oporbe govorimo o tome da postoji problem u gospodarstvu, da jest prisutna dakle recesija u gospodarstvu, to svi pokazatelji govore, onda se nama iz Vlade, iz vladajuće strukture kaže dakle da mi širimo strah. Pa ako nas ne čujete, zašto onda ne čujete gospodarstvenike što vam govore? Zašto ne čujete na primjer ljude iz gospodarstva koji upozoravaju na to da je stanje teško, da oni ne mogu više i da se Vlada mora pomaknuti s mjesta, da mora donijeti mjere koje će njima olakšati poziciju u ovoj godini? Zašto ne čujete predsjednika od, dakle Udruge poslodavaca kada vas na to upozorava u ime onih koji rade u gospodarstvu? Zašto ne čujete na primjer predsjednika Hrvatske gospodarske komore koji je danas ovako rekao: "Za izlazak iz krize trebati će nam barem desetljeće. Tko kaže drugačije, laže." Zašto mi ne čujemo tog čovjeka? Zašto vi gospodo iz vladajuće strukture ne čujete čovjeka koji radi i djeluje u gospodarstvu i koji sasvim sigurno ne govori napamet kad već ne vjerujete nama? Zašto ne vjerujete pokazateljima, statističkim pokazateljima? Pa mi ne širimo nikakav strah, mi ne govorimo o katastrofi. Mi govorimo o nečemu što su statistički pokazatelji, a oni gospodo pokazuju već zadnje tromjesečje jedan izuzetno veliki pad svih parametara u gospodarstvu. Stope gospodarskog rasta su u zadnjem, dakle od 7. do 9. mjeseca već pale na 1,6%. Gospodarski analitičari kažu da ćemo biti sretni ako to u 12. mjesecu bude na nuli, ako ne budemo imali negativan predznak. Stope gospodarskog rasta industrijske proizvodnje, pogledajte kakav negativan predznak imaju i kako padaju iz mjeseca u mjesec u zadnjih nekoliko mjeseci protekle godine. Trgovina na malo koja ima neprestano dakle negativan predznak i pada, iz mjeseca u mjesec pada, što znači da ljudi padaju u svom standardu, da mogu sve manje trošiti, da sve manje kupuju. Zašto ignorirate te podatke? Zato što kad biste to priznali, onda morate priznati da se nešto mora napraviti u ovoj zemlji, a očigledno je to izuzetno teško, osmisliti mjere koje mogu pomoći gospodarstvu, a onda i stanovništvu da zadrži svoj standard i da zadrži radna mjesta u ovoj godini. Zašto vas ne brine na primjer porast broja nezaposlenih? Evo i tih podataka za proteklu godinu. Samo u zadnjem tromjesečju 18 238 ljudi je bilo više na zavodu za zapošljavanje. Samo u prosincu ih je bilo negdje oko 9 000 više. Samo u jednom mjesecu. I mi se ovdje usudimo ignorirati to i reći, ne, nema problema u Hrvatskoj, nije kriza. Moram priznati, vrlo loša poruka našim građanima. Vrlo loša. Pogledajte zaposlenost u Hrvatskoj koja isto tako permanentno pada. Još gore. U samo 3 mjeseca prošle godine bilo je 25 000 manje zaposlenih. 25 000 manje onih ljudi koji stvaraju, zarađuju, pune državni proračun, osiguravaju kakav takav opstanak mirovinskog sustava, zdravstvenog sustava, obrazovanja, svega onoga što se financira iz državnog proračuna. U protekloj godini je dakle prisutan sve veći broj nezaposlenih, sve manji broj zaposlenih. Dakle, definitivno ti pokazatelji govore o tome da imamo krizu u zemlji, gospodarsku i da moramo nešto učiniti i po svim parametrima mi jesmo u recesiji, htio to netko izgovoriti ili ne. Jesmo. Reći to, priznati hrvatskim građanima znači osvijestiti sebe da nešto trebamo učiniti i da se nešto u ovoj zemlji mora mijenjati. Glavni imperativ ove godine Vladi Republike Hrvatske, vama gospodo ovdje u HDZ-u mora biti očuvanje radnih mjesta, očuvanje radnih mjesta i očuvanje kakvog takvog standarda građana. Veliki broj ljudi je opterećen stambenim kreditima. Što će se dogoditi s ljudima koji će ostati bez posla ove godine? Što je sa ovih već 21 tisućom ljudi koji su u protekloj godini završili na zavodu za zapošljavanje? Hoće li netko povesti računa o tome? Što će biti s tim obiteljima koji će se možda preko noći naći na ulici? I upravo zbog toga, Zakon o porezu na dobit je samo jedan od koliko, 24 zakona koje smo jednim dijelom već sada uputili, uputiti ćemo u saborsku proceduru u narednom periodu kojim želimo reći da postoji način i postoje mjere kojima se može pomoći gospodarstvu da ga se u ovoj godini dodatno ne opterećuje, nego da mu pomognemo da preživi i da sačuva radna mjesta i da sačuva kakvu takvu egzistenciju velikog broja naših građana. To da Vlada nije svjesna u kakvom se stanju nalazimo pokazuje ovo mišljenje Vlade u kojem je napisano da je ovaj zakon trošak za proračun i da će smanjiti prihodovnu stranu proračuna. Pa draga moja gospodo, ako vi čitavo vrijeme ulaganje u gospodarstvo tretirate kao trošak, a ne kao ulaganje u novu stvorenu vrijednost, u buduće punjenje proračuna, onda to stvarno govori o jednoj lošoj politici koju ova Vlada ima prema gospodarstvu. Niti jedna lipa uložena u gospodarstvo nije trošak. To je ulog. To je ulog. I zato je nevjerojatno kada u mišljenju Vlade dobijemo ovako jednu rečenicu da bi ovo bio trošak. To da ste to vidjeli kao trošak govorio je i kolega Bernardić kada vam je čitao podatke o tome koliko su u ovom proračunu za ovu godinu pali iznosi svih stavki koje su usmjerene prema gospodarstvu. One su trebali biti znatno povećane, to smo vam cijelo vrijeme govorili. To vam govore ljudi iz gospodarstva. Ne vi ste uporno te stavke smanjivali. Kolega Bernardić je ovdje govorio neke su i do 30% smanjene, neke i do 60. Kakva je to politika vlade HDZ-a koja u ovoj godini kada gospodarstvu treba dati dodatna sredstva, vi ta dodatna sredstva smanjujete. I uporni ste u toj politici nikako da to promijenite. A znate što građani će platiti najveću cijenu te vaše politike. Problem je i nelikvidnost. Dakle, raste nelikvidnost u sustavu u samo zadnjih godinu dana. Broj blokiranih pravnih osoba porastao je za 30%, a iznos nepodmirenih obveza trajanja do 60 dana, dakle za čak za 65, 66% tih pravnih osoba. U tim tvrtkama radi oko 36 tisuća radnika. Ukoliko se ne riješi problem nelikvidnosti i ovih 36 tisuća radnika su jako u riziku da u ovoj godini možda ostanu bez radnog mjesta. Dakle, draga moja gospodo prestanite gledati tko što predlaže u ovom Domu, gledajte što se predlaže, koje kvalitete tog zakona i što je moguće prije, jer mnogi upozoravaju da smo već zakasnili. Donesite mjere koje će pomoći gospodarstvu i stanovništvu da ovu godinu nekako preživimo. Jer ako ne čujete nas iz SDP-a poslušajte ljude koji rade u gospodarstvu i koji već sada se ne bave kako iskomunicirati u javnosti svoje proizvode, nego kako iskomunicirati otkaze koji su već sada krenuli i koji su predviđeni u narednih nekoliko mjeseci. Dakle, to nije širenje panike, to nije širenje straha, jer drage moje kolegice i kolege građani to već osjećaju na svojim leđima i ne možemo mi dakle zatvarati oči pred tim, nego 'ajmo već jedan puta reći da imamo problem, imamo krizu i 'ajmo vidjeti što napraviti da se ta kriza u ovoj godini što je moguće manje osjeti prvenstvenog dakle kod naših građana u gospodarstvu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I sada imamo nekoliko ispravaka, netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Pa zastupnica Opačić očito danas nije slušala kada smo ovdje razgovarali pa uporno ponavlja kako nitko ne sluša gospodarstvenike, odnosno time ne želi negirati da uopće predstavnici kojeg gospodarstvenici imaju u svojim udrugama kontaktiraju sa izvršnom vlašću sa vladom. I upravo sa njima razgovaraju i u tom ekonomskom savjetu i sada kao što sam rekao ako ste pratili da Ekonomski institut priprema određene mjere, znači to nije točno. Drugo, što se tiče nezaposlenosti, budite iskreni pa onda recite da 80% te nezaposlenosti je otprilike jedan prosjek koji mjesečno varira iz razloga jer se radi u ugovorima na određeno vrijeme. A to su vam ugovori kada čovjek sklapa ugovor o radu, onda zna i kada mu prestaje. Znači to nema nikakve veze u ovom trenutku sa ovom recesijom ako pratite statistiku pogledajte. Drugo, budimo iskreni, pa recimo 2001. godine isto tako ste bili upozoravani vi da je recesija, da treba donijeti recesijske mjere od sindikata. Ja ću vam sada ako ne vjerujete donijeti izvatke koji su bili i na koji način ste bili upozoravani isto u to vrijeme. Znači nije problem u tome [[Upadica: Vrijeme.]] Sada odjednom ste vi shvatili da ljudi da teško žive [[Upadica: Vrijeme.]] Ljudi teško žive već desetljećima, godinama. I nemojte zloupotrebljavati u ovom trenutku ove probleme koji jesu počeli od Europe, svijeta i koji se odnose i na Hrvatsku [[Upadica: Hvala lijepa.]] Tako da ove sve mjere koje predlažete su populističke, o čemu će … [[Govornik se ne razumije.]]
Uvaženi zastupniče hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo zastupnica Opačić je rekla da je za nas, misleći valjda na HDZ da je za nas ulaganje u gospodarstvo trošak. To uopće nikada nismo rekli. To nije točno. Mi smo rekli da je to smanjenje državnog proračuna, a naravno da je onda važno reći što bi to trebalo smanjiti, kojim proračunskim korisnicima. Nikada nismo, ne smatramo da je u ulaganje u gospodarstvo trošak. Ali kada već govorite o tome kako imate svoje mjere, antirecesijske mjere, ja predlažem da vi to onda patentirate, patentirate SDP i pošaljete Obami, Ameriku, svijet, gdje god je kriza, gdje je pad gospodarstva i pad zaposlenosti.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Borislav Matković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo ovako ja isto moram ispraviti, jer je kolegica Opačić kazala da kao antirecesijski prijedlozi. Oni su dakle mjere dobri za hrvatske građane i gospodarstvo. Ja kažem da taj navod nije točan, jer je uvažena kolegica, a SDP zaboravio na jednu malu sitnicu, a to je da hrvatske građane bi to trebalo koštati 15 milijardi. Naime, to bi opet trebalo iz proračuna, a proračun pune hrvatski građani. Pa evo ne znam ne snalazim se u tome.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Goran Marić, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala lijepa. Ispravio bih netočan navod da koji je kolegica Opačić kazala da predsjednik Hrvatske gospodarske komore sigurno ne govori na pamet. Pa ozbiljni ekonomisti se ne bave predviđanjem budućnosti, nego stvaranjem budućnosti. I ekonomska znanost ne pozna takva predviđanja, jer ekonomija ovisi o mnoštvu čimbenika. Tako da ova predviđana desetogodišnja doista spada u domenu govorenja napamet.
Zahvaljujem. I sada idemo dalje sa raspravom. Uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Pa evo ja na početku moram utješiti zastupnike. Bilo je ovdje govora o Obami i o programu SAD za izlazak iz krize i drago mi je da su Obamin prijedlog i SDP-ov prijedlog slični. Voljeli bi imati isto tako odgovor i od Vlade za izlazak Hrvatske iz krize. Eto vidite kako se i to dogodi. Ali ja ću se s vama isto tako morati složiti, a složit ću se u tome da je uvijek lakše naći više argumenata zašto nešto ne napraviti, nego zašto nešto napraviti. Pa to je najjednostavnije. 'Ajmo ništa ne raditi i tako ćemo imati jednostavniji život. Činiti skupo što sam već rekao, ne činiti još skuplje, a činiti krivo je najskuplje. I to upravo pokazuju ove mjere i iskazane stavke u državnom proračunu. Dok cijela Europa daje više novca za gospodarstvo Hrvatska izdvaja manje. Dok cijela Europa prepoznaje važnost intervencije sada u gospodarstvo, Hrvatska vlada nije ni došla. Dok cijela Europa daje poticaje za izvoz, za restrukturiranje industrije, za poticanje industrije, mi smanjujemo stavke. Pa to sam već spomenuo. 25% manje u brodogradnji, 20% manje za poticanje proizvodnje, 30% za povećanje konkurentnosti, za restrukturiranje 30% manje i za subvencije za poticanje izvoza čak 60% manje. Ali ne samo to, nego donijeli smo i Zakon o neradu nedjeljom. Evo danas čitam 20% je pao promet u malim dućanima. Pa kao da si Hrvatska jedna mala zemlja sa 4,5 milijuna stanovnika može priuštiti takve zahvate koje si ne može priuštiti jedna Njemačka, koje si ne može priuštiti jedna Francuska a Hrvatska je ovisna o drugim državama, ovisna o uvozu svega. Hrvatska si ne može priuštiti takve zakone. I taj zakon je isto tako kao i ovi još jedan usudio bih se reći od prorecesijskih zakona ne antirecesijskih. I planiranje je bilo isto tako prorecesijsko. Bilo je tu govora i o gradu Zagrebu, bilo je tu govora i o gradskom proračunu. Ja moram upozoriti zastupnike, ja budući da sam zastupnik u gradskoj skupštini i pozivam sve one zastupnike koji žele sjediti u slijedećem mandatu sjediti u Gradskoj skupštini i tamo raspravljati probleme neka se kandidiraju. Ali isto tako, moram podsjetiti da je grad Zagreb motor hrvatskog gospodarstva. 60% svih prihoda se ostvaruje u gradu Zagrebu. Ubijete grad Zagreb ubili ste Hrvatsku, ubili ste penzionera u Dalmaciji, Slavoniji, svugdje gdje bi trebali ostvariti svoju mirovinu, socijalnu pomoć, naknadu, znači invalidsku mirovinu ili bilo kakav oblik socijalnih prava zato jer 60% gospodarstva i najveći broj prihoda upravo dolazi iz grada Zagreba. Evo, tu imate ljude iz Porezne uprave koji će vam to i potvrditi. I ja se ne bih složio sa pojedinom argumentacijom da se ne može pratiti ova ili ona dobit budući da imamo Poreznu upravu, pa ne bi mogli pratiti da nemamo i nemojmo omalovažavati ljude koji su tu došli, koji rade odgovorno svoj posao i zbog toga što se upravo može pratiti smo predložili ovaj prijedlog. Spominjali ste i uštede. Ja sam tu, ne znam da li nisam bio dovoljno jasan. Ja sam na početku taksativno nabrojao gdje se sve može uštedjeti, taksativno sam rekao. Vi ste u ovom proračunu uštedjeli na gospodarstvu, to govore brojevi. No međutim, tamo gdje se još može uštedjeti je ono što smo sve nabrojali a to je reforma glomazne državne uprave, štednje trgovačkih društava u većinskom državnom vlasništvu. Također smo to predložili. Također smo predložili preispitivanje menađerskih ugovora, utvrđivanje prioriteta u javnim investicijama s prioritetnim ulaganjima u energetiku. Također smo predložili od Narodne banke, znači spominjana je cijena kapitala što je doduše jedan jedini ajmo reći valjani argument koji je ovdje bio izrečen od kolege Marića. No međutim, ja moram reći da nije to isključivi argument jer je jedan od argumenata. I ne samo to nego smo poslali u proceduru dva zaključka Hrvatskoj narodnoj banci da izradi smjernice monetarne politike da vidimo kako ćemo s investicijama u ovoj godini upravo zato jer smo svjesni da treba sniziti cijenu kapitala smo odlučili povećati temeljni kapital HABOR-a da naša banka može financirati naše investicije i poslali smo sve one zakone za koje mislimo da će upravo i potaknuti investicije i snižavanje kamatne stope i poticanje investicija. I stoga, ja jedino što mogu na kraju reći je da ne smijete gurati glavu u pijesak, moramo zajedno shvatiti da je Hrvatska u problemima, da ima prostora za napraviti neke stvari, no međutim da se te neke stvari moraju napraviti. I ako vi nemate rješenja imamo ih mi, mi smo ih predložili i podržite naša rješenja kad ih nemate.
Zahvaljujem. I sada imamo dva ispravka netočnih navoda i tri replike. Prvo je ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bernardić je kazao da je kapital samo jedan od elemenata poticanja gospodarske aktivnosti. Ja bih ga ispravio. To je ipak najvažniji čimbenik poticanja gospodarske aktivnosti i poznato je da su čimbenici proizvodnje zemlje, rad i kapital. U Hrvatskoj nije problem zemlja i rad, problem je doista samo kapital. I gospodarstvenici nikada još nisam čuo da su prigovorili na stopu poreza na dobit ali jesu na doprinos Hrvatskoj gospodarskoj komori. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardić tvrdi, citiram "Hrvatska je premala zemlja da si može priuštiti neradne nedjelje jasno u trgovini.". Ali mislim da je to apsolutno pogrešno jer mnoge male i velike zemlje u Europi također ne rade nedjeljom, pa valjda su zato u recesiji. Ali Hrvatska si ne može priuštiti zdravlje, čuvanje odnosno nečuvanje zdravlja brojnih ljudi koji rade i brojnih žena koje rade u trgovini. Nekoliko desetaka tisuća majki je doma sa djecom. Pa dajte malo razmislite šta je bolje, 20% što tvrdite a što je paušalno ili ovo sve ostalo.
Zahvaljujem. I sada imamo tri replike. Prvo je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa vidite kolega Bernardiću, vi ste se pozvali na to kakve su mjere Obame. Mi doista znamo ili većina hrvatskih građana zna što će Obama predložiti i o čemu će se u Kongresu raspravljati. Mi znamo što će raditi Njemačka jer Njemačka je navodno u recesiji. Znamo što će raditi Francuska jer navodno je i Francuska u recesiji. Svi ti parlamenti su raspravljali o antirecesijskim mjerama. Jedino ne znamo što će raditi hrvatska Vlada. Nažalost, umjesto da danas raspravljamo ili da sučeljavamo u ovom parlamentu u kojem je oporba morala inzistirati i inicirati raspravu o stanju u gospodarstvu i državi da raspravljamo i kažemo ok SDP-ov prijedlog je takav, takav, dobar ili loš ali mi imamo bolji pa usvojimo ono što je bolje mi smo suočeni danas sa negiranjem prijedloga SDP-a i sa ignoriranjem krize. I to su dva velika problema. Dakle, SDP inicira raspravu o problemu. O problemu se ne želi raspravljati nego se negira problem i ignorira se u opće kriza koja je. Nažalost, vrijeme će nas u tome pregaziti i u jednom trenutku kada glava iz pijeska bude izvučena ako do tada uopće bude dovoljno pijeska da zatrpa sve te probleme koji se sada oko glave skupljaju onda ćemo biti u puno težoj situaciji. Nije za vjerovati da ako već neki tvrde da je kriza inicirana izvana da će i rješavanje te krize doći izvana. Nešto ćemo ipak morati sami učiniti.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani kolega Mršić, sjajno ste povukli paralelu i tri ključne stvari koje rade ne samo Sjedinjene Američke Države nego i Europska unija sa svojim 200 milijardi eura vrijednim financijskim planom je upravo ima tri sastavne komponente koje upravo je i SDP predložio, a to je mjere u području zaštite gospodarstva i poticanja gospodarstva, mjere u području zaštite stanovništva kao iznimno bitnu mjeru i najranjivijih grupa u tom stanovništvu i mjere u području ograničenja odnosno restrikcija u javnom sektoru. Dakle, tri komponente imaju Sjedinjene Američke Države, ima ih Europska unija i mi smo ih predložili. Jedino što se bojim kolega Mršić kad ste već spomenuli pijesak ne bih volio ako ih ne predložimo dovoljno na vrijeme, ako ih ne predložimo sad da spriječe negativne trendove u gospodarstvu ne bih volio da nam ostane samo pijesak.
Zahvaljujem. I replika uvaženi zastupnik Rajko Ostojić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. S time da većina naših saborskih zastupnica i zastupnika, kolegica i kolega na Internetu, pa ako pogledaju bilo koju stranicu, bilo koje tvrtke, vidjeti će mision and vision, misija ili vizija. Misija ili nas kao osobe ili tvrtke odgovara na pitanje Why I exist? Zašto postojimo? Postojimo da budemo pekari, konobari, liječnici, tu i tamo netko da bude saborski zastupnik, barem u jednom mandatu. Ali ono što je s druge strane a to je vision, Where are we going? Gdje idemo. I to je poanta, to je poanta kolega Bernardić, vaše i naše antirecesijskih … [[Govornik se ne razumije.]] ne zašto postojimo, to znamo, nego na osnovu dobre prakse, grada Koprivnice i grada Zagreba, na osnovu dobre prakse i dobrog vođenja gradova i Koprivnice i Zagreba, vi ste član gradske skupštine, velikih prihoda omogućiti dobro zdravlje naših žena, a ne kao što neke sada tu kažu na osnovu toga što žene rade nedjeljom, za ime Boga. Nego na osnovu dobrih preventivnih pregleda, dobrog rasta prihoda, omogućuje sjajan zdravstveni i socijalni program i grada Koprivnice i grada Zagreba. Znači misija i vizija. Upravo je to pretkazivanje budućnosti i po tome se razlikuju oni koji imaju viziju od onih koji nemaju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Bernardić.
Kolega Ostojić, složiti ću se s vama kada kažete da je vrlo bitno sagledavati problem, i to je ono što cijelo vrijeme ponavljamo da je problem potrebno sagledati široko da bi se mogao otkloniti, odnosno da bi se mogao riješiti. Da stvarima treba pristupiti na sustavan način. I zato je izrazito bitno da se te stvari i na sustavan način rješavaju u zdravstvu, u školstvu, u svakom segmentu. Nije dovoljno i ja sam to ponavljao kada je bio izvješće Nacionalne zaklade za znanost, nije dovoljno samo osigurati prostor za učenike, sagraditi škole, ne ono što je najvažnije, što treba našoj djeci je otvoriti vrata fakulteta širom, otvoriti vraća obrazovanim ljudima u gospodarskom rastu, a da bi to postigli, morate ulagati u ljude, morate ulagati u ljudski potencijal. I drago mi je isto tako što je i u Koprivnici i u gradu Zagrebu to ulaganje najveće i nadam se da će tako ostati. No, volio bih da i drugi krajevi Hrvatske slijede taj pozitivan trend.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine Bernardić, dobro ste napomenuli da mjera Vlade nema nikakvih a da to ne vidimo samo mi građani, vide to i gospodarstvenici. Evo, kolega Kunst je spomenuo da oni sudjeluju u GSV-u i da je činjenica da je jučer predstavnik gospodarstvenika u GSV-u gospodin Ivica Mudrinić, napao žestoko hrvatsku Vladu zbog ne činjenja, napao je Vladu optuživši ju za neodlučnost, kompromiserstvo, za nesposobnost za povlačenje reformskih poteza te posebno za nedostatak leadershipa. S druge strane, upozorio je ono na šta upozoravamo i mi iz SDP-a da se Vlada ponaša na način da formira savjete i da bi ekonomsko vijeće moglo poslužiti kao alibi za Vladine pogrešne političke poteze i da nas ne provođenje mjere, ne donošenje nikakvih poteza ili bilo kakvih zakona koji bi nas mogli izvući iz recesije može odvući još dalje u krizu. Znači ne govorimo to samo mi, to govori, gospodine Bernardić i struka. Konkretno hrvatski gospodarstvenici. I zato mislim da je ovaj zakon potreban i da ga trebamo donijeti što hitnije.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Bernardić.
To je sve točno i sve te medijske statistike a i općenito statistike su nažalost takve. I mi se ne ljutimo zbog toga što nitko od ministara danas nije došao. Ne ljutimo se zbog toga što ovaj prijedlog imate argumente zašto ga ne prihvatiti, ali se moramo ljutiti zbog toga što je u zadnja tri mjeseca 11 tisuća ljudi ostalo zbog posla. Mi se zbog toga ljutimo, no ja vam garantiram da se mi nećemo naljutiti ako vi uzmete naše zakone, prepišete ih, uzmete ono što vam se sviđa i predložite ih kao svoje ali da spasimo hrvatsko gospodarstvo. Evo ja vam kažem, mi se nećemo naljutiti, ali uzmite i napravite nešto moramo nešto napraviti.
Zahvaljujem. I idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, evo puno toga je danas rečeno ali mislim da je bitno ponoviti neke stvari vezano za Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit. U raspravama, u replikama, u ispravcima netočnih navoda, spominjano je da smanjenje porezne osnovice za obračun poreza na dobit definitivno bi donijelo do smanjenja prihoda državnog proračuna. Mislim da je to jedan temelj o kojem treba razmisliti, znači prihoda sa naslova poreza na dobit. A čuli smo da se radi o nemalom iznosu od 2 milijarde i 400 milijuna kuna u ovoj godini. To je još jedna pretpostavka koja bi dovela do deficita a znamo kakve muke ove godine imamo da ovaj minimalni deficit koji je sveden na nešto od više od 1% u proračunu za 2009. godinu zatvorimo kreditnim sredstvima. Zamislite što bi se tek dogodilo da je deficit ove godine na razini onog iz 2004. godine ili da ga povećamo sa svih ovih 20 i nešto prijedloga SDP-a na preko 20 milijardi. Otkud pronaći novce, iz kojih banaka uzeti novce, na čiji teret državu zadužiti, znači opet gospodarstvenicima oduzet mogućnost kreditiranja kreditnih sredstava da bi se deficit koji bi u slučaju ovih zakonskih prijedloga bio veoma visok namirio. Ne vidim drugi način, a nažalost niti slova upravo u tim problemima u ovim zakonskim prijedlozima SDP-a nema. Nadalje, nešto sam promijenio svoju raspravu, predviđeno je i želim se osvrnuti ovdje na dvije stvari, kada govorimo o raspravama koje su kolege prije toga imale. Pa bih se ovdje podsjetio rasprave kolege Lesara koji je pobrojavao što sve poduzetnik i investitor mora platiti koje doprinose, poreze, obaveze, prilikom investicije, … [[Govornik se ne razumije.]] u investiciju i provođenje investicije. Želim reći da u Hrvatskoj postoje područja od posebne državne skrbi. Područja koja su stradala u Domovinskom ratu na kojima Vlada Republike Hrvatske, resorna ministarstva i jedinice i lokalne samouprave kroz različite porezne olakšice, a jedna od tih poreznih olakšica je i oslobađanje poreza na dobit, osiguravaju kvalitetnije uvijete za investiranje, za razvoj gospodarstva, za novo zapošljavanje, za dislociranje industrije, poduzetništva iz velikih gradskih središta u periferne dijelove Hrvatske. Također, tu je značajna uloga jedinica lokalne samouprave a tom prilikom mislim i na mogućnosti koje imaju i druge jedinice lokalne samouprave u razvijenijim dijelovima Hrvatske koje bi se mogle odreći svog dijela kolača i kroz prirez, kroz porez na tvrtku, kroz komunalni doprinos, komunalne naknade, ako imaju toliku želju da u ovom trenutku pomognu poduzetnicima u provođenju njihovih investicija. U mom gradu, u Pakracu, nema prireza, prirez je 0%. U poduzetničkoj zoni u Pakracu komunalni doprinos je 0%. To su direktno prihodi kojih se odriče grad, ne bogat, stradao u Domovinskom ratu, kako bi poduzetnicima omogućio i privukao ih da investiraju provodeći jednu dugoročnu politiku, a ne ovakovu kratkoročnu, vatrogasnu, kakav je ovaj prijedlog poreza, da se otvaraju nova radna mjesta, da kroz godinu, dvije, tri iz poreza na dohodak dolaze i vraćaju se sredstva u proračun grada, dakle uz komunalne naknade koje su u prvim godinama ili 0% ili minimalni postotak u narednim godinama dođe do značajnijeg punjenja gradskog proračuna. Pozivam ovim putem i ponovno govorim poduzetnicima, ne treba skupo investirati u Zagrebu, u nekim bogatim gradovima, kad postoje mogućnosti da se investicije provedu u manjim gradovima koji su sve bolje i prometno povezani sa središtima, sa gradskim središtima, sa velikim gradovima da dođu, da investiraju u ta područja jer tamo je i radna snaga jeftinija i oslobođenja poreza na dohodak, znači i prirez koji je primjerice u nekim gradovima 0%. Tu bih se sjetio i rasprave odnosno jednog javljanja kolege Bernardića koji je rekao da grad Zagreb transferira svoje prihode na ostale dijelove Hrvatske. Da, u jednom dijelu se slažem s tim. Najveći prihodi zasigurno ostvaruju se u Zagrebu i bogu hvala da je to tako jer ovo je jedan primjer na koji način grad je pokušao transferirat direktno grad svoje prihode i pomoći opet nama lošije razvijenima i stradalima u ratu. Prije 3-4 godine u Pakracu je pokrenuta akcija "Hrvatska katolička udruga medicinskih sestara i tehničara" i grad Pakrac za sakupljanje sredstava, otprilike 250 tisuća kuna za kupnju mamografa u našoj bolnici u Pakracu. Normalno je da je u toj prigodi došao i gradonačelnik Zagreba u kratkim hlačama, trčkarao po gradu, slikao se, obećao desetke tisuća kuna za provođenje te akcije. Nažalost, nakon svih tih slikanja, izjava za medije, dobili smo 0 kuna, znači transferiranih sredstava iz proračuna Grada Zagreba. Evo, to je jedan primjer na koji način Grad Zagreb transferira svoje prihode i svoja sredstva na ostale dijelove Hrvatske. Zbog svega danas navedenog, evo i ovih podsjećanja u mojoj raspravi, zasigurno da ovaj SDP-ov Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit ne mogu prihvatit. Hvala.
Zahvaljujem. I sada imamo najprije ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Potpredsjedniče. Kolega Huška, izrekli ste nekoliko netočnih navoda. Navest ću dva. Prvo ste rekli da slova nema o tome gdje bi se država trebala financirat. Ima, ja sam to rekao u uvodnom slovu, da smo i mi taj prijedlog poslali, da ne uzima novčanu masu hrvatskim poduzetnicima. I broj dva, rekli ste da bi se neke jedinice lokalne samouprave mogle odreći dijela prihoda. To je netočno zato jer se neke već jesu odrekle, poput Grada Zagreba, kojima je Zakon o preraspodjeli poreza na dobit uzeo dvije milijarde. Ako ćemo tako gledati, možemo slobodno reći da je Grad Zagreb već u prošloj godini platio da se ne zamrznu plaće u državnoj upravi. Građane Grada Zagreba, i to treba glasno reći, su platili da se još prošle godine ne zamrznu plaće u državnoj upravi.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Huška je rekao, i ispravit ću taj netočan navod, da je ovo na neki način vatrogasna mjera i da mi sa jedne strane uzimamo ovim zakonom 2 i nešto milijarde iz državnog proračuna, da ne pokazujemo odakle ćemo ih namaknuti. Činjenica je, to nije netočno da je to vatrogasna mjera samo zbog toga što je ova Vlada potpalila u gospodarstvu "požar" odnosno situacija je neizdrživa i zbog toga ćemo sljedeće godine imati vjerojatno gospodarski ne rast, nego pad, a s druge strane ne uzimamo mi iz proračuna 2 i nešto milijarde kuna, jer vrlo vjerojatno bi se, kao što sam već ranije rekao, veliki dio tog novca u proračun samo drugim smjerom vratio. Tako da nemojte kao i većina rasprava danas iz Kluba zastupnika HDZ-a, govoriti o tome da je ovo uzimanje iz proračuna. Ne, ovo je pomoć gospodarstvu kako bi se zagasio požar koji je nažalost HDZ nečinjenjem potpalio.
Zahvaljujem. I sada imamo nekoliko replika. Prvo je uvažena zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Poštovani kolega, meni se dio vaše rasprave svidio. Govorili ste o ozbiljnim problemima s kojima se potencijalno suočava s jedne strane hrvatsko gospodarstvo, s druge strane državni proračun, a onda i svi proračunski korisnici. Iznijeli ste čak i neke po meni prijedloge kako je moguće racionalizirati tu sveukupnu javnu potrošnju govoreći o mogućnostima koje postoje u racionalizaciji i gospodarenje javnim sredstvima u lokalnoj samoupravi. To je pozitivno. Pa ova vaša rasprava me navela da progovorim o nečemu o čemu niste progovorili, ali što se da prepoznati, a to je onako jedno nepomirljivo odbijanje prijedloga koji dolaze s ove strane od ove vaše strane. Nedavno mi je premijer odgovorio na moje pitanje koje mjere Vlada poduzima govoreći samo o mjerama iz 2008., u 2009. nema mjera. Definitivno još se čekaju od strane Vlade odnosno od vaše strane. Evo mi smo izašli s nekim mjerama. Ja mislim da bi bilo jako dobro za sve koji se bave politikom u ovoj zemlji da mi ovako ne odbijamo a priori nešto što je inače kad govorimo o Zakonu o porezu na dobit i ovom prijedlogu standardna mjera, rasterećenje oporezive odnosno reinvestirane dobiti je nešto što je stvarno standardna mjera odnosno instrument porezne politike u mnogim zemljama, u krizi ili kad nije kriza. Zašto da ovako odbijamo? Zašto se ne uloži trud da pokušamo postići konsenzus? Ja mislim da bi nam to naši građani, oni koji su ostali bez posla, oni koji će potencijalno ostati bez posla, oni kojima je ugrožena plaća itekako vrednovali. Pa dajte malo popustite, mislim vi da ste nam predložili neke mjere, ja sam sigurna da mi s ove strane ne bi tako a priori odbijali. Rasteretiti gospodarstvo moramo na bilo koji način.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Sigurno da slažem se u jednoj mjeri sa vašim izlaganjem i mogu prihvatit da je to jedan od načina da se porez na dobit oslobodi i dijelom ostavi znači poduzetnicima za reinvestiranje. Ali, u mom Gradskom vijeću u Pakracu svaki gradski vijećnik zna, kad predlaže smanjenje proračuna za bilo koji iznos, bilo koju kunu, da mora reći otkud će se ta sredstva u proračunu namaknuti. Pa nije jarac da ovdje ne znate nakon svih tih godina, ako se proračun smanjuje za 2,4 milijarde kuna u 2009. godini. Dugoročno ovo je stvarno pozitivno. Ali otkud u 2009. namaći te 2 i pol milijarde kuna gotovo [[Upadica Jarnjak: Bez dobacivanja uvaženi zastupniče.]] To mi je žao što nije vidljivo i tu se slažem sa kolegicom Majdenić nije vidljivo od kud namać ta sredstva u državnom proračunu ove godine. Zato je to vatrogasna mjera. Vatra gori, hajde idemo je ugasiti u roku mjesec dana. Što ćemo poslije toga? Gdje ćemo ta sredstva do kraja godine u državnom proračunu pronaći.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa replikama. Sad je uvaženi zastupnik Mršić, sad možete govoriti. Izvolite.
Da hvala lijepo. Pa mene čudi kolega Huška da ste vi ovdje skeptični odakle namaknuti te dvije i pol milijarde o kojima govorite da će biti gubitak u državnom proračunu, ali koje će ostati gospodarstvu da bi stvorile možda 7 milijardi kuna u budućnosti za državni proračun. Ali ste vrlo lako digli ruku prošle, pretprošle godine kad se mijenjao Zakon o porezu na dohodak i porezu na dobit kada je lokalna samouprava ostala bez milijardu kuna koje nije otišlo gospodarstvu, nego je otišlo u državni proračun, koji je prošle godine umjesto da se stvorile pretpostavke da ove godine bude gospodarski rast rastrošno potrošilo, kad smo se ponašali kao pijani bogataši. To na vaš grad nije imalo utjecaj, zato jer za vas država vraća ukupno porez na dohodak. Na moj grad je to imalo negativni utjecaj. Ukupno je lokalna samouprava u 2008. godini ostala bez milijardu kuna poreza na dobit koji je transferiran u državni proračun. Da se to nije dogodilo, da smo prošle godine možda malo šparali ne bi se u HEP-u ponašali kao pijani bogataši, pa sponzorirali kapom i šakom okolo, pa dizali cijenu struje, pa kupili u recesiji nove automobile. Evo vam prijedlog predsjednika Gospodarske komore. On predlaže da se smanji državni proračun linearno za 10%. On je čak radikalniji od nas. On traži da 13 milijardi se smanji državni proračun. Vjerojatno on ima bolji pregled i zna kako se to može učiniti. Možemo smanjiti plaće menadžerima u javnim kompanijama, uzeti im kreditne kartice jer oni nisu na tržištu. Oni nemaju što promovirati da bi morali toliko ulagati. Samo kad bi smanjili te stvari našli bi ove 2 milijarde kuna o kojima mi danas govorimo. To bi ostalo u privatnom sektoru, a ne u javnom sektoru koji nije izložen ovom tržištu.
Zahvaljujem. Vrijeme vam je isteklo i nemrete dalje. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Huška.
Hvala gospodine potpredsjedniče. U zadnje dvije, tri rečenice slažem se sa kolegom Mršićem zasigurno da ima prebogato nagrađenih menadžera, pa i gradonačelnika i nekih drugih osoba u javnim službama u bogatijim gradovima. Ne mogu se složiti s onim što ste rekli da je država uzela gradovima porez na dobit, jer su gradovi koji su siromašniji prošli dobro u toj preraspodjeli. Ima se kome uzeti, ima hvala bogu sredina koje nisu ratom stradale, koje nisu ratom razrušene, koje stvaraju dobit, koje stvaraju novostvorene vrijednosti. I normalno je da će svaka normalna država takvim jedinicama lokalne samouprave uzeti, preraspodijeliti to na jedinice koje stvarno ne mogu preživjeti, odnosno gdje gospodarstvo nije poslije Domovinskog rata pokrenuto. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Ivan Hanžek, replika. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Digao sam umjesto ispravka netočnog navoda uvaženom kolegi i dragom prijatelju Huški repliku da može odgovoriti. Naime, mi se nalazimo u ovim raspravama dosta često. Oporba ima pravo predlagati, vlast odbijati jer da, onda bi na daj način ako prihvati oporbin prijedlog zapravo poslala poruku biračima da drugi put ne glasaju za njih. Sve je to normalno, ali u kriznim vremenima mislim da bi trebalo sa teatrologije preći na konkretne dogovore, razgovore, ne u velike koalicije. Ali oko nekih konkretnih mjera. Ja ću primijeniti u ovom slučaju sa Davorom u razmjeni mišljenja jedno da “sit gladnom ne vjeruje“. Gospodarstvo ima slobodu kretanja i odabira lokacija. Nema državnog intervencionizma sa slanjem firmi u Lipik, Pakrac. Kamoli sreće da nekoga možemo poslati, nego bira prema svojim ekonomskim mjerilima gdje će se locirati. Međutim, dio sredstava koje se, poreznih nazovimo ubire od onih koji su došli u Zabok, a to je recimo vodni doprinos koji je jednak i kod tebe i kod mene u Zaboku protiv čega ja jesam. Ja smatram da područja od posebne državne skrbi ne bi trebale imati vodni doprinos i da bi to bila jedna od mjera stimulacija novih investicija. Može država u jednom trenutku reći vi preko Hrvatskih voda sad malo u kontradikciji sam sa funkcijom koju zajedno sa potpredsjednikom obavljam, da u ovim kriznim trenucima investitor ima se ta davanja smanje. Smanjit će se neka ulaganja u potrebnu vodoopskrbu, ali u krizi idemo naći rješenja da zajedno uštedimo. Hvala.
Zahvaljujem. Vrijeme. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo, hvala Bogu da i na drugoj strani ima ljudi sa kojima se stvarno ne moramo gledati preko nišana i s kojima imamo i dijelimo zajedničke probleme i u jedinicama lokalne samouprave i na nekim drugim mjestima gdje radimo i borimo se sa zajedničkim problemima. Da, ali kolega Ivane, da vam netko u proračunu grada Zaboka smanji prihode za dva milijuna kuna. Što bi mu rekli na sjednici gradskog vijeća? A ne predloži povećanje ili neki drugi način da se ti prihodi, ta dva milijuna namire. Pa vodimo gradove jedan i drugi, borimo se sa tim našim proračunima i znamo na koji način se to radi. Pa budimo tu korektni. Izdvajanje za vodni doprinos, da mi ga plaćamo i sa zadovoljstvom ga plaćamo i u Pakracu mi. Gradi se … [[Govornik se ne razumije.]] koji će za vijeke vjekova riješiti problem vodoopskrbe Pakraca i Lipika vrijedan 150 milijuna kuna. To su naši proračuni u 10 godina naša dva grada, kompletni izvorni prihodi. Zato sa zadovoljstvom plaćamo vodni doprinos. Grade se kanalizacije, širi se vodoopskrba i to je jedan pozitivan namet države koji se vraća direktno građanima na teren. Hvala.
Zahvaljujem. I imamo još dvije replike. Sada je na redu uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite. Bez dobacivanja prosim lepo!
Kolega Huška, slažem se s vama jer odgovorna politika zna da su mogućnosti vođenja anti recesijske monetarne i fiskalne politike ograničene i to i visokim stupnjem euroizacije, ali i inozemne zaduženosti. Međutim, interne mogućnosti za pozitivne promjene postoje u provođenju strukturnih reformi od brodogradnje, energetskog sektora do daljnje reforme zdravstvenog i mirovinskog sustava, što Vlada naravno i čini. Međutim, predlagači ovih antirecesijskih zakona, pa i ovog o kojem danas razgovaramo odbijaju takve zakone kad dođu u saborsku proceduru. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. 100% se slažem s vama kolegice, to je upravo odgovor i gospođi Antunović. Ni jedan kvalitetan prijedlog koji dolazi sa strane Hrvatske demokratske zajednice i koalicijskih partnera ne prolazi koliko on god bio za dobrobit stanovništva, gospodarstva, zdravstva, umirovljenika ne prolazi, odbija se na drugoj strani saborske vijećnice. Hvala.
Zahvaljujem. I replika, uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, pa evo ja se samo nadam, ja u ovoj dvorani nikoga ne gledam preko nišana, niti ću ikad. Mi smo svi tu kolege i mislim da za takvo što nema potrebe, ja se samo nadam da ni vi mene valjda ne gledate preko nišana i drago mi je kad mogu s nekim popit kavu. No međutim, moramo biti svjesni da moramo suočiti argumente s kojima se Hrvatska susrela i koje treba rješavati. Dakle, nije dovoljno o njima pričati, treba ih rješavati. I izuzetno mi je drago što ste potakli pitanje transfera i transfera koje radi Grad Zagreb prema ostalim dijelovima Hrvatske. Pa to je u duhu i naše stranke, socijal-demokratskih vrijednosti jer mi smo takva stranka, solidarna. I upravo je najviše ulaganja bilo iz Grada Zagreba prema Vukovaru i prema Kninu, a tamo ste vi čvrsto na vlasti. I vidite, mi nismo od toga radili razliku, niti ćemo raditi od toga razliku. Krajevima posebne državne skrbi treba pomoć. Ljudima koji nemaju treba pomoći, ljudima koji imaju manje, treba pomoć i to ćemo nastaviti raditi. Da je sredstava bilo dovoljno u državnom proračunu koji vi kontrolirate, možda mi ne bi trebali intervenirati, ali nama je drago kad možemo pomoći i nastaviti ćemo pomagati i više i jače, i budite bez brige i mirno spavajte, ako je obećano, sigurno će građani Pakraca dobiti ono što ste i tražili i u tome neće biti nikakvih problema, a mi ćemo nastaviti pomagati svima onima kojima je pomoć potrebna, a i danas-sutra kad dođemo na vlast, još više u Slavoniji, pogotovo u Slavoniji.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo, hvala na pomoći koju nudite. Zakasnili ste, 4 godine je prošlo. Mamograf je kupljen za bolnicu u Pakracu, namaknuli smo nedostajuća sredstva iz siromašnog proračuna Grada Pakraca jer to je još jedan način da dodatno opremimo uz sve ove aktivnosti Ministarstva zdravstva našu bolnicu. Možda drugom prilikom, biti će mi drago da vas pozovemo, posebice vas koji još niste trčali nekakve maratone i slične aktivnosti u gradu pa da stvarno, evo pokušamo pomoći i Pakracu i Lipiku tim građanima. Samo jedan dodatak vezano za prihode koji se šalju iz Zagreba na područja Hrvatske. INA, benzinske crpke u Pakracu i Lipiku i ostalim dijelovima Republike Hrvatske, Croatia osiguranje, Privredna banka Zagreb, sve ostale tvrtke, ustanove koje imaju sjedišta u Gradu Zagrebu, gdje uredno uplaćuju svoje poreze i obaveze, skupljaju veliki broj prihoda po cijeloj Hrvatskoj. Pa red je da se dio tih prihoda …
Bez dobacivanja.
… vrati tamo gdje su skupljeni. I kolege, ja vas nisam stvarno prekidao dok ste govorili, pa malo kulture, možemo poslije u kafiću ovako se prepucavati. Hvala.
Zahvaljujem. I time smo sada, zaključiti ćemo u ovom trenutku dopodnevno zasjedanje. Nastavljamo u 15 sati. Prvi na redu je uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Hvala lijepa i želim vam u slast.
Kolegice i kolege zastupnici predlažem da počnemo sa radom i nastavljamo pojedinačnu raspravu. Za riječ se javio uvaženi kolega zastupnik Gvozden Flego. Izvolite kolega.
Malobrojne kolegice i kolege. Počet ću sa ovakvom konstatacijom naime da je porezna politika dio politike i u njoj se rješava i ona ovisi manje-više o koncepciji države. O koncepciji države u tome što državna tijela žele raditi u servisiranju javnih potreba i na koji način će državna tijela ustanovljavati a onda i servisirati potrebe stanovništva. U 21. stoljeću dakle zadnjih 50-a godina država je manje-više u svojim tijelima jedan nadzorni aparat ali jednako tako i skup tijela koja pruža mnoštvo usluga svojim građanima. Regulatorne mjere služe za optimalno funkcioniranje ili održavanje egzistencije gospodarstva, ali jednako tako služe i dobrobiti stanovništva dok dio paketa kojim se država služi jest zapravo i servisiranje cijelog niza potreba koje ljudi imaju od onih elementarnih da tako kažem uvjete za servisiranje potreba od onih elementarnih pa do onih najsublivnijih. U tom smislu ja mislim da treba sagledavati i nastojanje SDP-a da u trenucima koji nisu ekonomski jednostavni niti za Hrvatsku kao ni za ostatak pogotovo razvijenoga svijeta bih zapravo želio upozoriti na svega dva elementa i stoga ću biti relativno kratak. U onom djelu paketa od 25 mjera o kojima smo jutros razgovarali, ovo je zapravo tek jedan ali jedan elementarni ili jedan abecedni. Zadnjih 60-ak godina a najkasnije od … [[Govornik se ne razumije.]] na dalje je u ekonomskoj znanosti i u političkoj praksi posve jasno da sve one zemlje koje se žele razvijati stimuliraju svoj razvoj i različitim subvencijama ali jednako tako i različitim poreznim olakšicama. Reinvenstirana vrijednost ili reinvestrirana dobit kolegice i kolege je jedna od osnovnih poluga kojim države stimuliraju da se ostvarena dobit neposredno ne troši nego da ide u ulaganje koje će dovesti do još veće dobiti. i ove mjere to jednim djelom i predlažu. Ove mjere to predlažu na način ne da nekome uzmu ili da nekome daju, nego tako da jedan dio proračunskog dohotka preraspodijele ili prenamijene u druge svrhe. Drugačije govoreći da se poslovnim subjektima omogući da svoju dobit reinvestiraju u nešto što će donijeti novu dobit, čime će se zaposlenost zadržati, čime će nadajmo se zaposlenost rast. I to je ja mislim nešto čemu se ne smije protiviti niti zdravi razum, a kamoli bilo što drugo, a kamoli jasno artikulirana politička volja. Drugo, meni se čini da treba osvijestiti da Hrvatska ima krajnje skupu državu, odnosno državni aparat čije troškove mogu servisirati samo dobre, konstantne i ako je ikako moguće visoke stope rasta. I stoga treba smisliti, a onda dogovoriti i provoditi mjere koje će do toga dovesti. Reinvestirana dobit je zasigurno jedna od tih mjera. I radi se u osnovi o vrloj jednostavnoj matematici, da danas smanjimo prihode zato da bismo ih sutra mogli povećati. To tim više što si i Hrvatska i to si moramo osvijestiti nalazi u vremenu kad ili kriza zavladala ili su neposredno evidentni pokazatelji ekonomske krize. Vlas se naime segmentirano dijeli na vladajuće i na opoziciju, ali i vladajući i opozicija imaju istu brigu, to je dobrobit stanovništva. Mi smo predstavnici ili zastupnici naroda i ja bih vas želio podsjetiti da se mi pokatkada ali ne i uvijek razlikujemo u definicijama, metoda kojima ćemo tu dobrobit naroda ostvarivati. Ali nam je sigurno na brizi, na duši i na opisu radnog mjesta o tome brinuti. I zato mi se čini potpuno neuputnim i sasvim neprimjerenim da se sporimo oko toga odakle je koja mjera došla, nego da nastojimo ako je ikako moguće zajedno pogotovo u vremenima koja nisu baš laka, nego su krizovita i dosta neizvjesna, iznaći optimalna rješenja da se zadrži postojeće stanje stvari ili ako je ikako moguće da se kriza preokrene u nešto drugo. Zato mi se čini da bi bilo puno uputnije, s obzirom da vrijeme leti i s obzirom da su sve razvijene države već našle odgovarajuće mjere, a mi još na razini Vlade nismo, da se prihvatimo onoga što imamo na stolu, da to što je na stolu zajedničkim snagama ako je ikako moguće popravimo i dođemo do nekakvog optimuma koji će zaustaviti sadašnju tendenciju pada proizvodnje i u ostalom pada svega onoga što proizvodnja donosi i okrenuti je ako je ikako moguće u korist dobrobiti naših građana i svih nas skupa. U toliko moj pledoaje da se ne bi slučajno opet dogodilo kao što se redovito događa s proračunom da ni jedan od 650 vladin nije dovoljno dobar da ga usvoji nego da razmislimo možemo li naći zajednički nazivnik i da zajedno krenemo u nešto što bi kvalitativno bilo drugačije od ovoga prema čemu se sada krećemo. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijave za repliku. Najprije kolega zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Flego, vi ste upozorili na jednu činjenicu o kojoj dani se malo govorilo da to je dakle koja korist može biti državnom proračunu od toga što će gospodarstvu biti ostavljena mogućnost da neoporezivo reinvestira zarađeni novac. U svakom slučaju dakle prije svega izravna korist ako već govorimo o tome da bi mogao biti eventualno 2 milijarde 400 milijuna kuna manje u proračunu državnom zbog toga što neće biti naplaćena ta dobit. Ali izravna korist od toga je primjerice PDV jer na svaku tu investiciju platit će se 22% PDV-a. Porez na dobit je 20% a ako ne naplatimo 20% a naplatimo 22% na tu poreznu osnovicu onda bi trebao po čisto običnoj matematičkoj formuli državni proračun imati 2% više prihoda zbog toga što je PDV na investiciju će biti 22%. Dakle, ne da nema gubitka nego bi se de facto prihod državnog proračuna trebao povećati. To je jedno. Drugo, to je investicija koja dakle treba rezultirati time da netko tu investiciju radi. Ako netko bude radio onda znači da ćemo sačuvati radna mjesta pa neće biti otkaza i otpuštanja pa samim time neće biti manjka na stavki poreza na dohodak. Ako se reinvestira nešto onda je za pretpostaviti da će se i otvoriti neko novo radno mjesto znači i novi porez na dohodak. Prema tome, naš prijedlog Zakona o neoporezivanju reinvestirane dobiti ustvari ide za tim da trenutno se poveća prihod državnog proračuna, čak štoviše odmah zato jer se porez na dobit naplaćuje po godišnjoj prijavi a PDV nakon 30 dana.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi kolega zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Ja sam se pitao da li vam trebam zapravo išta odgovarati na vašu repliku, ali samo dva elementa. Želim upozoriti i možda nešto jače naglasiti od onoga što sam prvotno bio učinio. Mi posežemo za jednom propitanom i ekonomski prakticiranom, uvelike prakticiranom mjerom i predlažemo je ovom Saboru u nadi da će i drugi dio sabornice razumjeti i htjeti prihvatiti. I drugo, dobrobit od reinvestirane koristi je također višestruko provjeravana i nadam se da će ona biti usvojena a možda u nekim detaljima popravljena pogotovo s obzirom na argumente i gotovo računske koje ste vi iznijeli u replici. Hvala.
Iduća prijava replika uvažena kolegica zastupnika Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Flego, posebno ističete i ja mislim da je to vrijedno istaći jer to je na kraju krajeva polazište. Više puta smo od strane vladajućih bili pozvani pa i od gospodina premijera kad odgovara ovdje na aktualnom prijepodnevu pa kad ga se nešto može i pitati, dakle kad nije samo monolog nego eventualno pokušaj nego dijaloga onda on govori nemojte samo kritizirati dajte predložite nešto. I naravno, kao odgovorna oporba, dakle nije samo vlast odgovorna, smatramo da i oporba itekako ima svoju ulogu i smatramo to svojom odgovornošću da u trenucima kad Vlada samo govori o problemima ne nudi. Dakle, nudeći ovaj zakonski prijedlog a i čitav ovaj paket zakonskih prijedloga koji bi na neki način olakšali gospodarstvu i inače omogućili građanima da još više ne potonu u srozavanju vlastitog standarda. Dakle, ovo se odbija a ne nudi se ništa bolje i konkretnije i to istovremeno nego daju se odgovori, mišljenja Vlade koja ne upućuju ni na što drugo niti možemo očekivati što će biti u skoroj budućnosti. To je jedno. Drugo, evo napomenuli ste također nešto što je jako važno i što gospodarstvenici naši stalno ističu. Ne možemo više, naše hrvatsko gospodarstvo više ne može podnijeti ovaj državni aparat koji je pregolem i od kad se govori o reformi uprave uprava i dalje eksplodira po broju novozaposlenih. Dakle, i dalje dok god se govori, s jedne strane se govori o reformi uprave a s druge strane broj novih uposlenika a ništa nismo dobili na efikasnosti. Dakle, mi imamo jednu vojsku slabo plaćenih i nezadovoljnih državnih činovnika, službenika gdje se eto tako udomljuju ljudi bliski vlasti. Sama napomena od strane gospodarstvenika koja govori, to je podatak koji je iznio predsjednik Nacionalnog vijeća za borbu protiv korupcije gospodin Jovanović, to su mjerodavni podaci da svake godine nestane, utroši se a koje pripada hrvatskom gospodarstvu našim ljudima 6 milijardi kuna na mitu i na korupciji o tome. I to su ozbiljni problemi o čemu treba porazgovoriti. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Flego. Izvolite.
Ja bih se nastavio u nizu ovih argumenata koje ste spominjali. Naime, riječ je o tome da u naznakama krize ili u procesima krize država mora biti ne samo posebno odgovorna nego i posebno efikasna te podnijeti svoj dio. U svakom slučaju, vremenska dimenzija i značaj njezin mora biti također odgovarajući dimenzijama krize odnosno svega onoga što se zbiva. Mi sada već kaskamo. I drugo, sve dosadašnje razvijene vlade koje su se uhvatile u recesijski koštac su zapravo ojačale odgovarajuće mjere i nastojale državnim mjerama, različitim oblicima stimulacije pospješiti nove cikluse razvoja. Nadam se da će Hrvatska to znači učiniti i znati cijeniti i ići također u onom pravcu u kojem idu i ostale zemlje. Ne budemo li poštovali vrijeme vrijeme će nas pregaziti ali ćemo za to odgovornost onda snositi svi mi skupa ako ne prepoznamo odgovarajuće inicijative koje bi nas mogle iz toga izvući.
Hvala lijepo. Dalje se za riječ prijavio uvaženi kolega zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani gospodine potpredsjedniče. Pred nama su tri zakona slične tematike i meni je žao da nisu objedinjena jer bi rasprava bila sigurno još kvalitetnija budući da se ti tri zakona isprepliću poput spojenih posuda porez na dobit, porez na dodanu vrijednost i doprinosi su prihodi državnog proračuna i ne može se govoriti o jednom a da se ne spomene i ne izračuna drugi ili treći. No, kako je rasprava išla u tom smjeru da se o svakom posebno raspravlja ja sam evo bio slobodan javiti se da kažem nešto o ovom zakonu koji predlaže određene izmjene o porezu na dobit. Zakon je motiviran navodnom recesijom, zašto kažem navodnom? Zato što cijeli svijet nije objavio da je u recesiji. Recesija je znamo po ekonomskoj znanosti nekoliko mjeseci uzastopno negativnog prirasta društvenog proizvoda. Niti jedna zemlja ga još nije službeno objavila. Prema tome, treba donijeti zakone da ne uđemo u recesiju, ja bih rekao, radije nego zakone koji su usmjereni na stanje koje se zove recesija. Čak niti globalna recesija još nije niti proglašena. Jer globalna recesija po ekonomskoj znanosti nastupa onda prema opće prihvaćenim globalnim definicijama, kada ukupna gospodarska kretanja se smanje na porast manji od 3%. I to još nije proglašeno jer se ne odnosi na većinu zemalja. I naravno treća faza je depresija, to je onda kada gospodarstvo neke zemlje padne za manje od 10%, dakle, padne za ispod 10% ili za više od 10%. To se nažalost dogodilo u jednoj europskoj zemlji, u drugima još na sreću nije. Dakle, svi prijedlozi koji idu za time da se izbjegne recesija su apsolutno dobro došli, pa tako i ovaj prijedlog. No zbog čega mislim da prijedlog ne može zaživjeti? Zbog toga što treba ući u analizu što je to porez na dobit? Porez na dobit je prema definiciji koju zastupa i zagrebačka škola ekonomije i menađmenta. Porez na dobit ima tri osnovne obilježje. Jedna je da on mora biti stimulativan za razvoj gospodarstva i to je njegova glavna dimenzija. Druga mu je fiskalna, znači prihodovna, ta je manje izražena i treća mu je socijalna, ta je najmanje izrađena. Govorim o porezu na dobit, za razliku od drugih poreza, kao recimo porez na dodanu vrijednost koji ima sasvim obrnute karakteristike. I sa toga aspekta treba gledati što ćemo raditi sa porezom na dobit. Što god u porezu na dobit promijenimo diramo i zadiremo u njegovu najvažniju karakteristiku a to je da on mora biti stimulativan za razvoj gospodarstva. I zato je preporuka svih ekonomista, to možemo vidjeti u svim udžbenicima kada se raspravlja o promjeni poreza na dobit, najprije treba izvršiti izračun što to znači za investitora, tek onda izračun što to znači za fiskalni prihod, dakle, za ulaz novaca u proračun i onda pod C što to znači na socijalnom planu. Jer to je porez koji sigurno nema socijalnu namjenu osim u razini fiskalnog prihoda. U našem proračunu za 2009. porez na dobit je zastupljen sa prilično značajnim postotkom, 10 milijardi 388 milijuna kuna. Dakle, kod nas je on, ja bih rekao više nego što je uobičajeno, značajan i za fiskalni prihod. Pa smo tim više obvezni kada raspravljamo o njemu točno specificirati što će se sve dogoditi i koje će sve konsekvence ili posljedice imati zadiranje u porez na dobit. Ovdje se dakle, predlaže u ovom prijedlogu da se smanjuje porezna osnovica na ostvarenu dobit koja se reinvestira ili zadržava od isplate dividende. To je dobar prijedlog ali što mu nedostaje? Nedostaje mu analiza što znači smanjiti poreznu osnovicu na onaj dio koji se reinvestira. Mi naime već imamo stimulativne mjere za sve što se investira, pa i za ono što se reinvestira. Da li ćemo sa ovim zbrajati te poticaje? Ako hoćemo koje su mu posljedice na proračun, a koji na onoga tko investira, dakle, na poduzetnika? Isto tako treba reći koliko je to onda manje u proračunu novaca. Točno izbrojiti toliko stotina milijuna manje. Ili recimo kada se kaže da se smanji osnovica zadržani dio isplative dividende. Da li ta dividenda koja je zadržana će biti investirana ili neće. To ovdje nismo uzeli u obzir a to je strahovito važno, dividenda ne mora biti reinvestirana bez obzira da li je vi oporezovali ili ne. Ono što nije dobro da poreznu osnovicu po ovom zakonu povećavamo, kaže povećava se za isplaćenu zadržanu dobit iz ranijih razdoblja. Dakle, tu bi u proračun ušlo više novaca. Koliko bi ušlo više novaca? Ne znamo nije izračunato A što bi bila negativna strana toga? Da bi poduzetnik koji sada mora retroaktivno platiti porez na svoju zadržanu dobit odustajao od daljnjeg gospodarskog razvoja svoje tvrtke. On više nije stimuliran. Dakle, ono što meni tu nedostaje, kako bi na to reagirao realni sektor, sektor gospodarstva. Da li bi on na to reagirao povećanjem investicija ili smanjenjem u novu proizvodnju? Da li bi on taj novac koji bi tu uštedio, tu bi ga proračun izgubio iskoristio za kupnju repromaterijala, za nove tehnologije ili bi si kupio jahtu od 18 metara? Tu su procjene koje su sudbonosne za diranje u porez na dobit jer može biti i negativan rezultat. To znači da smo njemu omogućili veću dobit, državnom proračunu manje ili obrnuto. Ovdje nedostaje izračun što je to i kako bi se to moglo dogoditi. Osnovni cilj dakle, ovoga je bio da se na neki način u hrvatskom gospodarstvu stimulira proizvodnja. Tako sam ja shvatio ove promjene. Mi imamo više nego bilo koja europska zemlja stimulativni zakon. Ja ne smatram da je naš porez na dobit negdje u najnižoj kategoriji, on je negdje u sredini europskog poreza, ali po olakšicama u porezu na dobit, po stimulativnim mjerama u odnosu na Zakon o porezu na dobit smo sigurno prvi u Europi. Samo da podsjetim. Mi imamo zakone koji utječu na porez na dobit na područjima od posebne državne skrbi. Pa imate zakon koji kaže tko tamo neće ništa plaćati, imamo stopu nula, imamo stopu od 5%, 7%, 8%, 10%, 15%. Imamo Zakon o brdsko-planinskim područjima. U tom zakonu se porez smanjuje za polovinu, dakle, iznosi 10%, u nekim slučajevima 5% u nekim 15%. Imamo dalje zakone koji smanjuju porez na dobit ako se ulaže u znanje, ako se ulaže u razvoj, ako se ulaže u znanost. Recimo Zakon o poticaju ulaganja iz 2006 godine, ovisno o visini ulaganja umanjuje davanja državi, dakle, porez na dobit sve do nula posto. Pa imamo stope od nula posto, 3%, 7% i 10%. Kada predlažemo Izmjene zakona o porezu na dobit onda sve ovo moramo ukalkulirati u konačni rezultat, da ne bi škodilo. Dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] ili prvenstveno ne škoditi vrijedi za svako zadiranje u bilo koju izračunsku vrijednost proračuna, bilo prihodovnu, bilo rashodovnu. I upravo zbog toga mislim da kada se predlaže zadiranje u porez na dobit ili u jednom od sljedećih prijedloga zadiranje u porez na dodanu vrijednost mora postojati simulacija modela. Bez toga se događaju velike greške i mi smo ih radili i vaša Vlada ih je radila i druge države su radile. Učimo na svojim iskustvima kada zadiremo u porez, napravimo simulaciju modela i kažemo, da, ovdje smo uzeli iz državnog proračuna 2 milijarde 400 milijuna kuna, netko tvrdi da je to manje. Pa baš zato što imamo različite vizije koliko je uzeto iz proračuna, opravdava se moj zahtjev da se napravi financijska simulacija novoga modela i da se kaže točno smo toliko uzeli iz državnog proračuna. Mi smo izračunali 2 milijarde i 400, izračunala je Vlada. Ja sam po svojim kalkulacijama izračunao 2 milijarde i 500. Možda je milijarda i 800 koliko je netko rekao od vas sa lijeve strane dvorane. Svejedno koliko je. Mi moramo reći tko će to nadoknaditi u proračunu? Jer ako izvadimo milijardu 800 ili 2 i pol milijarde kako koja računica pokazuje iz državnog proračuna onda moramo reći. Aha onda zdravstvu ide 2 i pol milijarde manje ili nećemo platiti vojsku ili policiju ili nećemo imati za socijalni minimum ili nećemo imati za državne službenike i namještenike. Negdje ćemo tih 2 i pol milijarde morati nadoknaditi. Zato da zaključim. Dobro je i prijedlog je dobro došao da se raspravlja o poreznoj rekonstrukciji, to je uvijek dobro došlo pogotovo u razdoblju kad se spremamo na recesiju. Cijeli svijet se sprema i mi se spremamo, ali mislim da bi sve rasprave morale biti financijski potkrijepljene, izračunate sa svim pozitivnim i negativnim vrijednostima i u tom slučaju ne isključujem da bi se mogao ovakav prijedlog prihvatiti. Ovako ja se ne usudim za njega glasati. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo šest prijava za repliku. Najprije uvaženi kolega zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa evo, gotovo je nevjerojatno kolikom snagom i silom se pokušava sa strane HDZ-a ubjeđivati nas u SDP-u da u Hrvatskoj nema krize, da u Hrvatskoj nema recesije, a evo i gospodin Šuker danas pita gospodina Vidoševića kako to da već pet mjeseci nije htio reći da smo u krizi, nego to tek govori sada. Kriza je Hrvatskoj ne pokucala na vrata, nego ih je širom otvorila. Dokaz za to su stagniranje gospodarske aktivnosti, pad industrijske proizvodnje, pad osobne potrošnje i pad realnog dohotka građana. To su četiri čista, precizna argumenta zašto možemo reći da je Hrvatska u recesiji. Ali nije problem to što se iz HDZ-a ne želi priznati da smo u recesiji. Najveći je problem što se ne zna što učiniti kada smo suočeni sa recesijom, a nečinjenje nas vodi u depresiju. A najtragičnije je da se ništa ne čini jer se čekaju lokalni izbori, jer je proračun sačinjen da se političkom korupcijom preraspodjeljuje tamo gdje se želi osvojiti vlast i direktno se šteta nanosi svim građanima Hrvatske. Eto draga gospodo, u tome je najveći problem nerazumijevanja paketa antirecesijskih mjera koje SDP nudi ovom Saboru u interesu zaštite proizvodnje proizvodnih mjesta i svih građana Republike Hrvatske.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi kolega zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Pa štovani kolega, ja nisam uopće govorio da nismo u krizi. Ja sam samo govorio da nismo u recesiji. A zašto nismo u recesiji? Zato jer sam definirao što je u ekonomiji kriza, što je recesija, što je globalna recesija i što je najstrašniji oblik. To je depresija. A to vam piše u udžbenicima. Imate i na Internetu, ne morate se mučiti listati knjige. U recesiji nismo, u krizi jesmo. Da li treba panično reagirati poput gospodina Vidoševića i poručiti “urbi et orbi“ 10 godina se nećete izvući iz ove krize. Ima opravdanja ako želite zaustaviti investitore. Zašto gospodin Nadan Vidošević hoće zaustaviti investitore? On sigurno ima svoj interes, ali ta izjava nije pametna za onoga tko je odgovoran i tko vodi Vladu. Onaj koji ju ne vodi taj to može reći. Zato mislim da su pretjerane izjave kontra produktivne. Trebamo si priznati kriza je zakucala na hrvatska vrata, jer su naša vrata, vrata svijeta. Ako je u svijetu mora i kod nas biti. Pripremimo se što ćemo napraviti. Vlada je više puta rekla imamo projekte, pratimo situaciju, kad će trebati aktivirat ćemo dio po dio tog programa. Sigurno da će prije toga biti prilike i za javnu raspravu budite uvjereni kad dođe vrijeme.
Hvala lijepo. Dalje slijedi replika kolege zastupnika Zvonimira Mršića.
Evo, kolega Hebrang nas uporno pokušava uvjeriti da trebamo vjerovati njemu, a ne da vjerujemo primjerice jednom Ekonomskom institutu. Nismo mi rekli kakva je bila proizvodnja i obim proizvodnje u prošloj godini u Hrvatskoj u zadnjem kvartalu. To je rekao ekonomski institut. Ekonomski institut bi trebao objektivizirati pokazatelje o tome, a Ekonomski institut je rekao da smo u recesiji. Ja se nadam da će premijer ostati još jedno dan, dva u Europskoj uniji i siguran dam da kao što je uspio vas uvjeriti, da će uspjeti i uvjeriti svoje kolege tamo da ukinu proglašavanje recesije, jer Njemačka je to učinila, Francuska je učinila. Jer po ovome kako vi vjerujete njemu, a ne Ekonomskom institutu tako bi i oni trebali vjerovati. Njemačka sigurno nije u recesiji i uludo im je bacati tih silnih ne znam koliko 200 milijardi, 50 milijardi eura za banke, 50 za ono, 50 za ono kad naprosto nisu u recesiji. Ono što SDP predlaže da se u ovom trenutku smanji baza, osnovica za obračun poreza na dobit, da se ne bi dogodilo ono što će prouzročiti i vaše nečinjenje, a to je da se smanji porezna baza. Jer ukoliko će se dobit, zadržana dobit, neoporeziva dobit, … [[Govornik se ne razumije.]] reinvestirati onda će ići za tim da se očuvaju radna mjesta i da se stvore nova radna mjesta. Ukoliko vi oporezujete dobit, onda ćete imati ono što ste imali u 12 mjesecu a to je da je za 25% povećan broj nezaposlenih, pa ćete sa tom dobiti koju ste povukli, porezom na dobit koju ste povukli u državni proračun morati isplaćivati naknade preko Zavoda za zapošljavanje. Dakle, mi se suštinski razlikujemo. Mi smo za to da se spase radna mjesta, a vi ste za to da se povuče lova u državni proračun, pa da vi po političkim kriterijima to redistribuirate.
Odgovor na repliku uvaženi kolega Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepa. Štovani kolega, spomenuli ste ekonomski institut. Možda ima u Hrvatskoj dva Ekonomska instituta. Ja sam čuo izjavu predstavnika ekonomskog instituta koji je definirao što je recesija, pa je rekao to je onda kad ste dva mjeseca uzastopno u negativnom prirastu bruto društvenog proizvoda. Hrvatska hvala Bogu dragome i hvala ovoj Vladi još nije u tome, pa zato se pozivam na Ekonomski institut. Po njihovoj definiciji nismo još u recesiji, ali to je potpuno sporedno. Mi se za recesiju trebamo pripremiti u tome se s vama ja apsolutno slažem. Ali izazivanjem negativnih emocija, negativnih priviđenja ili Nadan Vidoševićevih prognoza nećete pomoći Hrvatskoj da ne uđe u recesiju. Strani kapital stoji pred vratima. Investicija je prošle godine bila 3 i pol milijarde dolara najveća od kad postoji Hrvatska država. Sad je kapital stao i čeka. Ako sluša vas i Vidoševića on će ostati čekati.
Dalje za repliku slijedi prijava uvažene kolegice zastupnice Dragice Zgrebec. Izvolite.
Pa meni je drago kolega Hebrang što ste tako dobro usvojili ekonomske kategorije i pomalo nam tu držite lekciju šta je recesija, a šta je kriza. Pa po vama smo u krizi, nismo u recesiji. Meni je sasvim svejedno jesmo li u krizi ili u recesiji ako su problemi ogromni u državi. Ako imamo tri mjeseca za redom pad industrijske proizvodnje iza toga slijedi pad gospodarskog rasta, pad društvenog bruto proizvoda jer istovremeno ne što padaju investicije, ne što pada proizvodnja, nego pada i potrošnja, a to su sve elementi koji zapravo utječu na gospodarski rast. Mi smo u navodnoj recesiji, vi kažete. Pa upravo zato ne smijemo čekati nego moramo unaprijed predviđati situaciju i reagirati u nju i otklanjati uzroke. Ja sam već danas rekla, predsjednik naše Vlade kaže imam mjere, ali vam ih neću reći. Pa šta je to, kakvo je to vođenje države, kakvo je to vođenje politike? Kakvo je to vođenje gospodarstva u jednoj državi? Vi kažete da je porez na dobit najmanja socijalna mjera, socijalno izražen karakter ima. Ja se s vama slažem, ali ne u Hrvatskoj, jer porez na dobit odnosno dobit ako se isplaćuje vi ne plaćate uopće porez. Pa to je socijalna mjera onima koji posjeduju kapital. Gospodine Hebrang, nema vremena ni za procjene, ni za ocjene, ni za analize, niti za proračune i obračune. Koliko će nedostajati u državnom proračunu, vrijeme je za mjere i financijske potpore gospodarstvu. Zemlje koje su članice Europske monetarne unije imaju dozvolu da imaju veći deficit nego što to je do sada monetarna unija imala onu granicu od 3%. A mi se hvalimo da ćemo imati nulu, a istovremeno 3 milijarde kuna u 2007. godini nismo evidentirali kroz poslovne knjige u državnom proračunu. Kakav je onda naš deficit? Nitko ne zna.
Odgovor ne repliku. Kolega zastupnik Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Zgrebec, ne morate bit nervozni. Ja nisam zaista mislio nikoga uvrijediti… … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ja sam samo nervozan kad čujem neistinite podatke, a danas sam već imun na nervozu jer sam ih toliko čuo. Dakle, u vašoj replici ne znam koja je bila njezina poanta, rekli ste držite nam lekcije. Ne pada mi na pamet. Pa vi ste stručnjak za ekonomiju, ne ja. Ja sam priučeni ekonomista, samo 20 godina pratim makroekonomiju i samo sam 10 godina privatni poduzetnik. Ali sam u tih 10 godina privatnog poduzetništva u proizvodnji, direktno proizvodnji, naučio puno više nego što sam i mislio da ću naučiti. Pa govorim kao mali poduzetnik, a govorim i kao mali zastupnik što se tiče znanja iz ekonomije i kao takav mali mogu vam reći, nikad predsjednik ove Vlade, a veliki sam u memoriji, nikad predsjednik ove Vlade nije rekao imam program, ali neću vam reći. To ste izmislili. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, rekao je stvaramo program, pratimo zbivanja, Vlada prati zbivanja, ima i ekonomsko vijeće stručnjaka u kojem su i članovi vaše stranke koje prati. I kada dođe trenutak da se koja mjera primijeni, onda ćete doznati o njoj i moći raspravljati. To je rekao premijer ove Vlade. Ili vi taj dan niste slušali radioteleviziju. Da je ova Vlada napravila što je trebalo napraviti, vidjeli ste i po samom proračunu. Proračun se do zadnje minute prilagođavao zbivanjima u svijetu, iz minute u minutu, dok smo raspravljali o proračunu padale su dionice na Londonskoj burzi. Evo ja sam pratio Tokijsku burzu, to sam vam rekao tog dana u raspravi. Otkad smo počeli raspravu dok sam došao do riječi pale su dionice na Tokijskoj burzi za 1,8%. U takvim dinamičnim zbivanjima Vlada je prilagođavala svoj proračun, ulazno-izlaznu stranu upravo zato da se pripremi za prijeteću recesiju. Prema tome ne brinite. Vlada ima program i kad dođe, na vrijeme raspravit će pred vama.
Dalje. Slijedi replika uvaženog kolege Luke Denone. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Pa imam repliku na izlaganje gospodina Hebranga. Evo, ja nisam niti ljut ni nervozan pa ja se nadam da neću ni vas naljutiti i da nećete biti nervozni. Ali eto, ostao sam začuđen prije svega, ili zaprepašten ako mogu tako kazati, lakoćom kojom se tvrdi da u vremenima u kojima danas živimo u Hrvatskoj nismo u recesiji, ali možda jesmo u krizi pa se sada dvoumimo i čekamo da nam ekonomski institut ili nekakvi lingvistički stručnjaci kažu što je to definicija same recesije ili što je to definicija krize. Očito je, gospodine Hebrang, da ja i vi zasigurno ne živimo u istom okruženju, da ne srećemo iste susjede, prijatelje ili znance koji su dobili otkaz, koji sa plaćom koju imaju ne mogu kupiti onoliko koliko im je potrebno za uzdržavanje svoje obitelji. E vidite, njih ne zanima niti definicija krize, niti recesija, oni je nekako već osjećaju, barem što sam ja čuo. Ili su mi oni nešto krivo rekli. Naravno, ovaj naš prijedlog zakona kojega danas nudimo nije spasonosan prijedlog i on sam za sebe zasigurno ne može riješiti recesiju u kojoj se zasigurno već sada nalazimo, nego bi on trebao biti u paketu sa nekim drugim antirecesijskim mjerama koje mi predlažemo, ali očekujemo naravno da i Vlada Republike Hrvatske kaže da jesmo u recesiji i da ponudi ovom Saboru i hrvatskim građanima izlazak iz te, ajmo reći krize, a vi kažete da recesije nema. Kažete da je potrebno i vrijeme da se napravi simulacija, da se tek treba izračunati, ali nažalost mi vremena previše nemamo, jer kriza ili recesija je zasigurno već duboko ukoračila u Hrvatskoj, bez obzira na Tokijsku burzu koja se mog susjeda ne dotikava nikako po nijednom pitanju. A rekli smo i pričali smo u prijašnjim raspravama, ispričavam se, evo samo još jednu sekundicu, da gospodarstvenici su konzultirani i da su pitani. Jedan od gospodarstvenika koji je valjda konzultiran i valjda pitan, ja ne znam što je pitan, ali čitam njegov odgovor. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, neću komoru spominjati. Znači, jedan gospodarstvenik koga se vjerojatno pitalo, rekao je ono što je, čini mi se, ne treba čekati da se puno izračuna, da Hrvatska može prevladati krizu uz prave antirecesijske mjere. No, nedostaje nam snažno vodstvo koje može podnijeti teret krize, sadašnje nije u stanju preuzeti odgovornost za nužne, ali bolne poteze pa se umjesto odlučnih i odgovornih poteza podilazi interesnim skupinama. Taj čovjek je sjedio tamo gdje ga se pitalo, ovo je odgovor, ne znam što ga se pitalo. Očito je da trebamo nešto poduzeti.
Hvala lijepo. Očito da je dio replike i na neki drugi skup, ali ja molim da na ovu repliku odgovori uvaženi kolega zastupnik Hebrang. Već se javio.
Hvala lijepa, kolega Denona, na ovoj vašoj replici. Iz nje, zbog vremena, ću moći samo dva odgovora dati. Što se tiče ovoga gospodina kojeg ste citirali, ne znam tko je, on kaže da treba odlučno i snažno vodstvo. Pa to je vodstvo koje sad vodi državu, sa našim koalicijskim partnerima. Ako je to vodstvo moglo izvući državu iz krize 2003. godine kad je naslijedilo 6,4% deficita državnog proračuna… … [[Upadica se ne čuje.]] Jedini hrvatski proizvod 2003. je bio 6,4% deficita državnog proračuna što pomnože, danas je nula i ostat će nula, samo to vama nikad nije jasno kako se došlo do toga, zato sad repliciram. Ako je to vodstvo znalo doći sa 6,4 na 1,2 i planirati deficit nula proračunski za kriznu godinu u kojoj se nalazimo, onda će znati riješit i probleme ovog vašeg kolege gospodarstvenika. Što se tiče vašeg i mojeg društva, rekli ste da se vi družite s ljudima koji su dobili otkaze, pa ste me povukli za jezik. Ja vjerujem ipak statistici, koliko god to nekima nije drago. Zavod za zapošljavanje je dao zadnje izvješće za prosinac 2008. U odnosu na studeni, u Hrvatskoj je bilo 2,2 zaposlenih manje. Ali u odnosu na godinu dana ranije, 7,7 zaposlenih više. Što znači, da kad gledate podatke o nezaposlenosti, uzmite u obzir da je prosinac vrijeme kad manje ljudi radi nego u srpnju. A u odnosu na prošlu godinu, radi ih 7,7% više. Pa zar je to recesija? Ne. To je samo prijetnja da nećemo taj pozitivni trend moć zadržati kad globalna recesija se prelije nama, ali vjerujte da imamo i za to mjere i račun.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega zastupnik Zdenko Franić se javio sljedeći za repliku. Izvolite kolega.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine Hebrang. Rekli ste u vašem izlaganju vezano uz zadržavanje dobiti da to može destimulirati poduzetnike, da rade odgovorno i ostvaruju profit, a ovdje bih i istakao primjer najodgovornijih firmi u Republici Hrvatskoj je primjerice Lura nakon što ju je preuzeo Lahtalis, sada već i sami nekoliko godina, odnosno 2 godine koliko su u vlasništvu Lure dobit zadržavaju i reinvestiraju, pa su primjerice kupili i Kim Karlovac, spasili jednu bankrotiranu mliječnu industriju i osigurali tim ljudima radna mjesta. Vezano uz recesiju i teorijska razmatranja koji su prediktori ili indikatori recesije, uz ove što je naveo kolega Jovanović, ja bih naveo i barem nekoliko ekonomskih kriterija koji ukazuju na recesiju, na primjer kretanje kamata u odnosu na glavnicu, zaposlenost i tako dalje. A sad jesmo li u recesiji ili krizi, to ovisi o percepciji, ali bih u tom kontekstu samo pročitao naslove koji su se pojavili na internetu u posljednjih pola sata. Recimo, mirovinski sustav ostao bez 6 milijardi kuna zbog pada prinosa u 2008. godini, registracija novih automobila u Hrvatskoj pala za polovinu, poslodavci od Vlade traže otvori oči, hitno donesite antirecesijske mjere, dakle Hrvatska udruga poslodavaca je to danas na skupu tražila i već notorni Vidoševićev crni prospekt je tko kaže da ćemo izaći iz krize u manje od 10 godina, laže. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, uvaženi kolega zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Kolega, vi ste citirali internetske portale i njihove naslove i ja uopće nisam rekao da oni nisu u pravu. Činjenica je da je priljev u proračun manji nego prije godinu dana, ali je činjenica da je takav da nije ušao uz onu recesiju. Činjenica je da su rashodi proračuna socijalni ove godine veći nego prošle godine. Upravo zbog toga, i tu smo već napravili prvi iskorak za izbjegavanje recesije, da se ekonomska kriza koja će se sigurno dijelom preliti na Hrvatsku ne odrazi na socijalno najosjetljivije slojeve. Čitajte proračun pa ćete vidjeti da je za 2009. najsocijalniji proračun, što u prijevodu znači najviše izdataka za socijalne stavke od svih proračuna od nastanka Hrvatske države. I to je priprema za krizu koja će sigurno uslijediti. Što se tiče naslova internetskih portala, ja sam dok ste vi govorili na tri portala metnuo naslov koji kaže ovako Nadan Vidošević daje crnu prognozu, ali to nije crna prognoza, za mene je to crni humor jer čovjek koji tako govori, kao i svi ovi koje ste vi spomenuli, sigurno ima neki interes da tako govori. Taj interes može biti gospodarski, što ne vjerujem, može biti politički, što vjerujem. Najgore ako ćemo ići iz osobnog političkog interesa narušavati stabilnost gospodarstva. To je ono što treba izbjeći, što je bila poruka mojeg govora i što podvlačim. Budimo realni, ne budimo fatalisti jer fatalizam utječe negativno na razvoj gospodarstva, a mi smo danas bojim se bili više fatalisti, nego realisti. Što se tiče dobiti, imam još 30 sekundi, vi ste predlagali porez na kapitalnu dobit u vrijeme kad je Crobex išao 10, 12% gore, a gdje vam je danas ta dobit kad Crobex ide već tjednima dolje, i ne samo Crobex, nego svi indeksi na svim svjetskim burzama. Prema tome, vidi se kuda bi vaš pucanj pogodio, u prazno kao i svi drugi vaši pucnjevi.
Hvala lijepo. I 6. prijava za repliku, kolega zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Hvala lijepo. Bez obzira da li je riječ o recesiji ili je riječ o krizi, Hrvatskoj bi sigurno dobro došle antirecesijske mjere, u tome se slažemo i vjerojatno s time ne treba potezati. Drugo, u nekoliko navrata se ovdje protegnula jedna skepsa prema reinvestiranoj dobiti jer bi se ona mogla zlorabiti za kupnju jahta, automobila i tako dalje. Pa investiraju u jahte oni koji se bave čarterom, a u automobile oni koji se bave autoprijevozom i taksijem, ali investiraju u svoju, reinvestirana dobit znači investirati u svoju djelatnost, a ne u nešto treće ili četvrto. I treće, ukoliko je problem sa ovim zakonom samo u simulaciji mjera i dakle pretpostavki i posljedica koje bi ove mjere dovele, pa mi ćemo vam to pripremiti za drugo čitanje pa ćete imati cijelu sliku na papiru i mislim da ćete se tada onda definitivno moći odlučiti za podržavanje ovih zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Završili smo sa ovim replikama. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Uvaženi kolega zastupnik Željko Turk. Izvolite kolega.
Hvala gospodine predsjedavajući, uvaženi kolega državni tajniče. Pa evo, podosta je vremena prošlo danas u elaboriranju ove teme i dozvolite mi ukratko ipak još za dio razrade odnosa ovih 2,4 milijarde što po razmišljanjima i po elaboraciji će nam faliti u proračunu za ovu godinu ukoliko ovaj zakon kao takav donesemo, u odnosu na njegovu dobit. Ono što je neminovno točno je činjenica, iako je netko ovdje spomenuo da je to možda vatrogasna mjera, ne može i nije i ono što bi eventualno moglo polučiti određene efekte jeste vrijeme koje dolazi, a to je naredno razdoblje. To je možda 2010., 2011., 2012. u tom ili u nekom drugom obliku, a kad govorim o godini koja se zove 2010. tada osim u jednoj maloj mjeri, gotovo da ne možemo razgovarati. Slažem se sa kolegom Mršićem koji je rekao da u momentu novoga investiranja svakako postoje kako izravne i neizravne dobiti, ne samo kroz PDV, nego kroz novo zapošljavanje tvrtki koje na tome rade, hrvatskih tvrtki i poduzeća, kroz novostvorenu vrijednost u tim poduzećima i kroz novu dobit tih koji i na tome rade. To je točno i to je činjenica u mom kraju je to u ovom momentu to intenzivno, ali da bu u jednom u takovom novom investiranju došlo do momenta nove izgradnje, novih pogona, novih hala, novih strojeva treba proći protek vremena i preduvjet tome je stvaranje dobrih i kvalitetnih institucijalnih okvira koji ponegdje jesu, a dobrim djelo do sada nisu bili ostvareni, a kada govorimo o vremenskom periodu unutar nekoliko mjeseci, a govorimo o 2010. godini. Dakle, točna je činjenica svako smanjenje poreza u nekom momentu mora imati određene efekte, ali je pitanje vremenskoga roka koji u datom momentu može donijeti i neosporna je činjenica da treba pronaći u ovoj godini 2,4 milijarde nadomjeska koji će se ostvariti u nekoj drugoj poziciji, gdje ćemo ili nekoga uskratiti ili ćemo kroz ove efekte o kojima je on rekao dobiti i neke pozitivne stvari. E sada kada upravo govorim o tome, rečeno je u svakom novom investiranju uvjerava vas jedino pitanja kapitala. Ovdje nitko nije spomenuo da u jednoj iole ozbiljnoj i kvalitetnoj investiciji, osim same dobiti kao takve da bi se kvalitetna i prava investicija napravila gdje su potrebna i dodatna financijska sredstva vezna na banke, bankarska sredstva, jer sam dobit kao takova ponegdje da, ali dobrim djelom nije dovoljna za ulazak u samo investiranje što znači da je ukupan kapitalni iznos često i ponajviše veći od same one dobiti koja je ostvarena ali da svakako dobro došla. I sada dolazimo upravo do toga stvaranja tog osnova kapitala, dolazimo do onoga drugoga. Što je ova hrvatska Vlada ili kada govorimo o određenim ministarstvima napravila ili radi, da omogući kvalitetno investiranje u datom momentu, a što je bit i poruka ovoga zakona. To konkretno znači da kroz određene prostorne planove kao preduvjet, kroz mjere vlade formiranja poslovnih zona, sufinanciranja kapitalnih i investicijskih zahvata u odvodnji, u kanalizaciji, u izgradnji cesta, stvaramo mogućnost da bi se u datom momentu mogli na neki način pokrenuti novi investicijski ciklusi. Dakle, govorim o vremenskom otklonu. A i nakon toga dolazi do onoga momenta koji je vezan na moment izdavanja samih građevinskih dozvola što … preduvjete u našim uredima, a dijelom i ova hrvatska Vlada napravila novi oblik decentralizacije gdje je spustila dio poslova i zadataka državnih ureda na manje nivoe. Dakle gdje je dala ovlasti velikim gradovima da sami vode postupke izdavanja potrebne za glavne projekte kako bi stvorila nove uvjete da što je brže i kvalitetnije investiranje. Činjenica je da je danas otprilike negdje oko 300-njak poslovnih zona koje su u različitim fazama investiranja, u različitim fazama novoga zapošljavanja kako kroz radove, a tako onda i kroz stvaranje novostvorene vrijednosti nakon što se takovi projekte dovrše i uđu kao nova snaga pa kako i kroz porez na dobit, tako i kroz novo zapošljavanje poreza na dohodak, komunalnu naknadu i druge razne oblike koji stvaraju proračunske cifre kako u državnom proračunu, a i sto tako i onda i u proračunu lokalnih samouprava, dakle gradova i općina. Točno danas manje, ali da bi sutra imali više, ali kada govorimo o momentu otežanih privrednih očekivanje je privredne djelatnosti danas, onda je dakle pitanje što je to ono što mi danas i u ovom vremenu činimo kroz ove mjesece u ovoj 2009. godini kako bismo što je moguće kvalitetnije a u okviru i proračuna i onda gospodarstvenika napravili taj iskorak da nas svjetska i globalni problemi u gospodarstvu što je manje uspiju iznenaditi ili da na neki način imamo na njih odgovor kada i u kojem momentu i u kojem obliku najkvalitetnije možemo i znamo. Sigurno je da danas na početku ove godine, a pokazalo je to i slaganje proračuna krajem prošle godine, nismo znali što i koliko u gospodarskom rastu očekujemo kako u globalnom svjetskim zbivanjima, tako ovdje i u europskima. I svakako da Hrvatska nije država koja se nalazi zatvorena pod staklenim zvonom, nego je podložna svim tim događajima i ne sumnjam da ćemo u vremenu koje je pred nama znati kvalitetno i operativno naći najbolje načine i mjere za daljnji tijek i vođenja gospodarstva. Ali kada govorimo o državom proračunu da imamo uravnotežene stavke kako vezano na tematiku vezano poreza dobit, njegovog punjenja i pražnjenja, a onda isto tako i na ove ostale teme koje su i predmet sljedećega zakona. Hvala.
Hvala lijepo kolega. Imamo prijavu ispravka netočnog navoda, kolegica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Pa evo kolega Turk je u svojoj raspravi rekao, a netočno je to da bi se namaknule ove 2,4 milijarde koje bi nedostajale zbog našeg zakonskog prijedloga, da bi trebalo napraviti svojevrsnu nivelaciju na rashodovnoj strani proračuna. Dakle, da bi obavezno trebalo nekome uzeti da bi proračun ostao uravnotežen. Dakle, država ima obvezu i brinuti i o prihodovnoj strani, ne samo o rashodovnoj, dakle neka država brine o tome da se naplate prihodi. A iz izvješća Državne revizije čuli smo da u prošloj godini carinska uprava nije naplatila 3,5 milijardi kuna. Dakle, neka država o tome brine da carina naplati te prihode, dakle to je puno više od ovih nedostajućih 2,4 milijarde.
Hvala lijepo. Imamo i tri prijave za repliku. Najprije kolega Mršić. Izvolite.
Pa kolega Turk ja bih se s vama mogao složiti kada bi dakle to bilo tako. ili tih 2 milijarde 400, a sve bude ostalo isto. Međutim ova mjera ide za tim da se smanji prihod od poreza na dobit, ali da se poveća prihod od poreza PDV, da se ostane stabilan prihod ili poveća prihod od poreza na dohodak zato jer će se očuvati radna mjesta i otvoriti nova radna mjesta. Da se učine i neke druge stvari koje bi doprinijeti da se neki drugi porezi barem ne smanjuju. Ako se ovo ne usvoji, potpuno je izvjesno u ovom trenutku da se smanjuje broj zaposlenih u Hrvatskoj. Ono što je kolega Hebrang rekao nije točno. Dakle, 12. mjesec prošle godine u odnosu na 12. mjesec 2007. godine je 25% više nezaposlenih prijavljeno na Zavod za zapošljavanje. Dakle, smanjuje se broj zaposlenih i povećava se broj nezaposlenih. To je smanjivanje, naravno nije smanjivanje u državnom proračunu, nego proračuna jedinica lokalne samouprave, ali valjda nam je stalo da se ne smanjuju prihodi proračuna u cjelini, a ne samo državnog proračuna. Dakle, ponavljamo naš prijedlog zakona ide za time da se smanji porezna osnovica za porez na dobit ali da se sačuva baza ostalih poreza. Ako se ovo ne usvoji doći će do toga da će se smanjiti baza, bit će manje onih koji će plaćati PDV, bit će manje onih koji će plaćati porez na dohodak, bit će manje onih koji će plaćati porez na tvrtku, bit će manje onih koji će plaćati razne rente, doprinose itd. I u konačnici će biti manje u državnom proračunu i to puno više nego 2 milijarde i 400 milijuna.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi kolega zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Kolega Mršić i ja se jako dobro razumijemo s obzirom da svaki u svom gradu vodi jednom djelom i politiku koja je vezana i uz posao i zapošljavanje, on uz svoje znanje ima i sreću dakle djelom velikih sustava koji su privredni giganti i svakako da su to pozicije i komentira uz njegovo znanje. Ali je neosporna činjenica da novo investiranje ima vremenski odmah i da mora proći određeni odmak da bi se ona kao takva stavila u funkciju. To je neosporna činjenica dakle uz uvažavanje njegove riječi. Ali koristim priliku da kažem još nešto. Za naše gospodarstvenike i investitore i ne znam da li ćete se, da li vam je to na toliki način poznato. Točna je činjenica da osim ono što je potrebna ta financijska snaga i kapital potrebne su još dvije, tri bitne stvari a to je njihova pravna i politička sigurnost. To ne mislim na političku stranku jednu i drugu koja je na vlasti nego kontinuitet zakona kako poreznih tako i svih onih koji daju mogućnost i koji daju kvalitetnu snagu onima koji ulažu da neće biti bitnih promjena u vrijeme … [[Govornik se ne razumije.]] ciklusa da svaka iole veća investicija ima određeni vremenski ciklus od pola godine, godinu pa i više. Naš trgovački poslovni centar je investicija koja traje sedam godina a koja je teška 2 milijuna i vrlo je bitno za investitore da znaju kakovu političku ekipu imaju u gradovima, u općinama u koje dolaze. To im je vrlo često i presudno. I drugo, kada govorimo o toj njihovoj ukupnoj želji onda je pitanje da li na tom prostoru u suradnji i vrlo često su vrlo kvalitetne da uvažavaju lokalne prilike i zapošljavaju lokalne ljude i kao takove, to je onaj motor generator od novog i budućega razvoja. I dalje, apsolutno stojim na tome da usmjeravanje, reinvestiranje i smanjenje poreza na dobit a kod reinvestiranja može imati pozitivan učinak kroz određeni vremenski period ali svakako više u godinama koje dolaze a za to je svakako potrebna i ekonomska … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepo. Dalje za repliku se javio kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče. Kolega Turk, dosta često se iz redova HDZ-a povlači argument nismo znali koji će biti razmjeri ove krize. Ja sam gledao proteklih dana i mjeseci dosta i CNN i sve strane vijesti. Niti od jedne vlade u Europi i svijetu nisam čuo taj argument. A gledao sam premijera Browna koji je iznio mjere za spas u Velikoj Britaniji odnosno mjere za recesijsko razdoblje. Gledao sam neki dan i plan gospodina Obame koji je isto bio prezentiran na CNN-u i nitko se nije vadio da nije znao. Nama je valjda još jedinima u svijetu argument to da nismo bili svjesni koji će biti razmjer ove krize. S druge strane, kada govorite o proračunu i 2,4 milijarde kuna. Ovaj proračun ne da nije uravnotežen, mi smo, imamo deficit planiran. On je mogao biti ne uravnotežen nego razvojan da se proteklih pet godina HDZ-ova Vlada ponašala odgovorno i napravila reforme koje su mogle dovesti do velikih ušteda u državnom proračunu da smo danas mogli biti spremni za ovu krizu i imati novac i za ovo a i za sve ove ostale mjere koje SDP predlaže.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Turk. Izvolite.
Hvala. Bit ću vrlo kratak i odgovorit ću vrlo pragmatično gospodinu Marasu. U kriterijima za ulazak nas u EU rečeno je da smijemo imati deficit platne bilance samo do određenoga postotka i to je jedan od mjerila i kriterija za ulazak u EU Republike Hrvatske a sama Njemačka koja je jedna od bitnih čimbenika europskoga gospodarstva, politike je to što je zadala nama u proteklih mjesec ili dva dana promijenila svoju vlast u državi. Komentar je suvišan.
Hvala lijepo. I treća prijava za repliku uvaženi kolega Luka Denona. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče. Kolega Turk, ja se s nekim vašim razmišljanjima u vašoj raspravi mogu složiti i mogu vas razumjeti, ali ne mogu razumjeti da u pokušaju da se obrani stajalište da jedan ovakav prijedlog zakona treba odbiti, naravno i sve druge zakone koji će uslijediti koji imaju mogućnost da možda budu antirecesijski jednostavno ne razumijem. Imam osjećaj da nas kvalificirate kao zloguke proroke a koji su loši momci a evo s ove strane su dobri momci koji nešto brane. Da vas podsjetim samo to da li smo u krizi, nismo u krizi, jesmo li došli do statusa da treba ubiti glasnika kao što mi se čini da sada i Nadana trebamo ubiti jer je lošu vijest rekao pučanstvu i narodu. Ovaj paket zakona ako se ja dobro sjećam mi smo uputili u 10. mjesecu prošle godine upravo tada kada je možda bilo potrebno reagirati kroz proračun da se ove neke mjere u proračunu već onda vide. Znači, četiri mjeseca su prošla, ovo je drugi mjesec a da mi smo još uvijek u fazi da ne znamo je li kriza ili recesija. Trebamo tek izračunati i trebamo tek simulirati. To nije dobro da smo tek u toj fazi a mi smo iako nismo zloguki, znate meni nije drago da smo u krizi ili recesiji kao što vjerojatno ni vama nije drago da smo u krizi ili recesiji pa ćemo probati ta dva termina nekako usuglasiti. Ali probati nešto učiniti mi smo to nudili u 10. mjesecu kada je bilo vremena da se kroz proračun prihodovno i rashodovno reagira na ovo što nas danas čeka a ne mi smo došli u fazu da tek računamo i da tek nešto simuliramo. To nije dobro.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Turk. Izvolite.
Vrlo kratko. Dapače, ja apsolutno nemam ni jedan jedini razlog da se ponašam … [[Govornik se ne razumije.]] ja pokušavam u svojim raspravama koristiti svoje petnaestogodišnje ili dvadesetgodišnje iskustvo u privredi od običnog radnika pa do rukovodioca, iskustvo u policiji vođenja grada pa evo i sada ovo saborsko iskustvo. A kada je riječ o mjesecu desetome i prijedlozima svjesni smo upravo da je i 10. i 11. i 12. mjesec su bili mjeseci kada se globalno, dakle, kako na svjetskoj, tako i na europskoj političkoj i privrednoj sceni događale i promjene i izmjene i nažalost negativni trendovi. I da je upravo i to što je sam proračun donesen što je moguće kasnije po mom dubokom uvjerenju bilo primjereno momentu i u trenutku u kome se nalazimo i na taj način najbolje reagiramo i u tom stvaranju proračuna shodno tom trenutku. Hvala.
Hvala lijepo. Završili smo i sa ovim replikama. Sada slijedi rasprava uvaženog kolege Stazića. Izvolite kolega Stazić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Stvar je pomalo apsurdna, mi smo ovdje zastupnici građana ove zemlje. Oni su nas izabrali ovdje da štitimo njihove interesa. A šta oni ovdje mogu čuti? Nadmudrivanje o tome da li je u Hrvatskoj kriza ili recesija ili depresija. Kao da će njima točan odgovor na to pitanje jako pomoći. Kao da će to pomoći onima koji su danas izgubili posao, onima koji su ga izgubili jučer i onima koji će ga izgubiti sutra. Utješne riječi doktora Hebranga da imaju genijalnu Vladu njima neće pomoći. Oni su posao izgubili i pitanje je da li će ga ponovo naći. U takvim uvjetima u kojima se Hrvatska trenutno nalazi oči građana su s pravom uperene u Vladu. Očekuju da Vlada nešto učini. Da povuče neke poteze, da se kola počnu izvlačiti iz gliba. Uprli su oči u Vladu, ali tamo nemaju što vidjeti. Vlada šutim, Vlada se pravi kao da se s tim građanima ne događa ništa, Vladu kao da se ti građani ne tiču niti malo. Onda se javi SDP sa 24 antirecesijske mjere, 25, kada se već nije javila Vlada mi ovdje izabrani predstavnici tih građana, pokušavamo tim građanima pomoći. Kako se može građanima pomoći? Može im se pomoći samo na jedan način da se pomogne gospodarstvu. Jedna od tih antirecesijskih mjera je i ovaj zakon. Ostaviti gospodarstvu više novca, ne uzeti mu to kroz porez na dobit. Ostaviti mu da reinvestira, da zadrži postojeća radna mjesta, da eventualno otvori pokoje novo ako može. To se pak parlamentarnu većinu ne tiče, a ona taj naš prijedlog zakona, tu jednu od 25 naših mjera odbija uljepšavanjem stvarnosti. Nije recesija nego je kriza, Vlada je genijalna, Vlada razmišlja, Vlada prati, Vlada će ovo, Vlada će ono. Kad će Vlada, šta će Vlada o tome niti riječi. Zaduženost građana je ogromna, u Hrvatskoj gotovo da nema obitelji koja nema bar jedan hipotekarni kredit. Sada su počeli ljudi gubiti radna mjesta masovno, u svim industrijama, kako će oni vraćati te kredite, kako će otplaćivati rate kredita kada izgube radno mjesto. Ionako im se te rate povećavaju zbog klizanja tečaja kune, povećati će se još kada se povećaju kamatne stope što bankari najavljuju. Pa ti će ljudi ostati bez svojih kuća, bez svojih stanova, oni će na ulici završiti. Pa to pokušavamo spriječiti sa svojih 25 antirecesijskih mjera, to, zaštiti te ljude da ne postanu sutra beskućnici. To parlamentarna većina odbija s rečenicom nije to tako gadno, Vlada prati, Vlada promatra. A šta promatra? I do kada će promatrati? Promatra te ljude koji svaki dan gube posao. Pa s čime im se obratila ta Vlada, pa s kojom mjerom! Zašto su ljudi, zašto ljudi padaju u ove dužničke krize, zašto će ostati bez svoje imovine kada banke aktiviraju te hipoteke. Upali su u to zbog jedne lakovjernosti svoje, Vlada je naime obećala, odnosno HDZ i koalicijski partneri i napisala u koalicijski sporazum sljedeće, citiram: "Vlada Republike Hrvatske u mandatu 2007/2011. provoditi će politiku i potrebne mjere kako bi osigurala stabilan gospodarski razvoj uz stalan rast BDP-a, to su ljudi povjerovali. Valjda su zato i glasali za HDZ. Povjerovali su da će to biti tako. Prevareni su, to nije tako. Nema stalnog rasta BDP-a, upravo suprotno, nema nikakvoga, biti će nula, ako bude i nula. Ako ne bude ono kako je bilo '99. uoči dolaska koalicijske Vlade, da je bila negativna stopa rasta. To će biti. Takvu su zemlju ostavili '99. tako će je valjda ostaviti i uoči idućih parlamentarnih izbora. U recesiji. Znači tu se radi o jednoj klasičnoj prevari davanjem lažnih obećanja. Obećam ti gospodarski rast, obećam ti bolji standard, ti se zadužiš, uzmeš kredit, toga svega nema, ti kredit ne možeš vraćati izvoli na ulicu. To je program ove Vlade, to je djelovanje ove Vlade prema građanima. Recesija ili kriza, kako to kaže doktor Hebrang, u Hrvatskoj koja trenutno vlada nije još odjek ove svjetske recesije, to će tek doći. To nas isto čeka. Ovaj pad standarda, ovo urušavanje životnih uvjeta, smanjenje realnih plaća, to je posljedica petogodišnjeg djelovanja ove Vlade, katastrofalnog djelovanja. Na sve to će se još nakalemiti i globalna recesija i njezine posljedice. Da ovo urušavanje standarda dana nije posljedica svjetske krize, to je vrlo jednostavno dokazati. U posljednjih pet godina samo kruh je poskupio 57% Ne sad kad je počela globalna recesija, nego u tih pet godina. Samo kruh. 57%. To je slika djelatnosti ove Vlade. To je legitimacija. Po tome se mjeri efikasnost. Koliko je ova Vlada učinila za svoje građane? Jer Vlade ne postoje zbog sebe samih. One postoje s jednim ciljem, da građanima omoguće svaki dan bolji život. Kaže Vlada u svojem mišljenju skupe su ove mjere. To je 2,5, samo ovaj zakon 2,5 milijarde kuna. A procjena vijeća, Nacionalnog vijeća za korupciju da godišnje 6 milijardi kuna nestane u korupciji u ovoj zemlji. E to Vladi nije skupo, s tim se ne misli boriti. Nego HDZ-u skloni članovi u tom vijeću napadaju predsjednika vijeća kad iznosi podatke o korupciji. Članovi Antikorupcijskog vijeća napadaju predsjednika vijeća kad iznosi podatke o korupciji. Da Vladi nije stalo da se korupcija riješi, pa to je jasno iz dva primjera koja, dalo bi se 500 nabrojit. Ništa još nije riješena afera nabave kamiona gdje je nestalo 15 milijuna kuna u MORH-u, nisu riješeni troškovi lobiranja u dvije ambasade u svijetu gdje je nestalo 10 milijuna kuna. Tu 15, tamo 10, tamo 7, šta to Vladu briga. Za kamione izvidi traju ravno 4 godine, izvidne radnje 4 godine. Morali smo u ovaj Sabor uputiti prijedlog da se osnuje Istražno povjerenstvo jer to nikog ne zanima u ovoj zemlji. Predsjednik Republike deset puta upozorava. Upozorava i na ovo trošenje po ambasadama. Ma koga briga što je nestalo 10 milijuna kuna iz proračuna. Ali ovdje vam je svaka kuna koju bi trebalo uložiti u gospodarstvo, e to vam je puno, to ne. Pa radije ćete potrošiti na lobiranje. Jedna od tih lobističkih tvrtki u Americi su muž i žena, jedan stari par, vode odvjetničku kancelariju koja se bavi brakorazvodima. Njima je išla lova za lobiranje za Hrvatsku. Prestrašno. Gledajte, nema Vlada antirecesijskih mjera, to je jasno. SDP ih predlaže 25, ali jedina prava antirecesijska mjera bila bi smjena ove Vlade.
Hvala lijepo. Imamo prijave za dva ispravka netočnog navoda. Najprije uvaženi kolega Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Kolega Stazić, opet ste iznijeli netočan podatak o nezaposlenosti u Hrvatskoj. Da ne bi morao puno dokazivati, www.hzz.hr/doc.slike.slide4. Evo vam ga, Konferencija Hrvatskog zavoda za zapošljavanje od 16. siječnja 2009. odnosi se na podatke o nezaposlenosti u prosincu 2008. i kaže ovako: u prosincu 2008. godine, u odnosu na prosinac 2007. godine, bilo je manje nezaposlenih 14.029 ili 5,5%. Pozdravlja vas recesija.
Hvala lijepo. Imamo još jednu prijavu ispravka navoda. Uvaženi kolega Rončević. Izvolite.
Meni je žao, gospodine Staziću, što nisam bio u ovoj dvorani za vrijeme čitavog vašeg izlaganja, vjerojatno bi tu bilo puno za ispravljat. Ali ispravit ću onaj dio koji sam čuo. Kod nabave kamiona nije nestalo ništa. Na proračunskoj poziciji Ministarstva obrane za tu nabavu je bilo 35 milijuna kuna. 35 milijuna kuna je nabavljeno, kamioni su tamo na uporabi u Oružanim snagama Republike Hrvatske. Za razliku od 5600 raketa koje su na misteriozni način nestale iz skladišta Oružanih snaga za vrijeme mandata koalicijske vlasti o kojem ne tražite Istražna povjerenstva, o predmetu u kojem vas apsolutno ništa ne zanima. Prema tome, apsolutno niste u pravu, niste pogledali niti jedan spis, nemate pojma o tom predmetu, ali na jedan grubi i podli način politizirate. … /Svi govore u isti glas./…
Hvala. Imamo pet prijava pet prijava za repliku. Samo malo, budimo strpljivi. Svi će doći na red. Uvaženi kolega Boris Kunst. Izvolite.
Pa kolega Stazić, i od vas sam čuo, a i to sam pročitao ovih dana. Kaže da 1 od 24 vaših recesijskih mjera je i ta da tražite od banaka odgodu plaćanja kredita za one radnike koji ostaju bez posla. Onda vas ja moram podsjetiti da prije svega ta mjera izvorno nije mjera SDP-a, već ste ju ukrali iz 2001. godine čemu može svjedočiti, mislim da sam vidio bivšeg baš ministra rada, socijalne skrbi ovdje, kada sam ja upravo tu inicijativu pokrenuo prema bankama i kada je Hrvatska udruga banaka prihvatila tu moju inicijativu i zajedno sa vašim ministrom tadašnjim smo provodili jednu takvu akciju razgovora sa bankama da bi se to realiziralo itd. Tako da bi bilo dobro onda kada već spominjete te neke svoje mjere da navedete možda i aute ili da navedete otkada datiraju takve mjere, znači nije izvorno vaš. A što se tiče inače znate ove cijele socijalne žalopojke vaše, evo pročitat ću vam samo izvatke iz novina "Slobodna Dalmacija". Kaže, 2001. glavna obilježja u gospodarsko-socijalnom području bila su, pa kaže najveća evidentirana nezaposlenost u Hrvatskoj sa 386 tisuća nezaposlenih. Pa kaže, bankarske institucije u Hrvatskoj 2001. godine, jasno, sanirane su i sa štednim ulogom građana, prodane stranim bankama itd. Pa kaže, osnovica za plaću je umanjena 7% za državne službenike, namještenike. Pa kaže, provodi se neoliberalni model socijalne politike koji se temeljio na restrikciji socijalnih egzistencijalnih prava radnika. Pa onda imamo "Večernji list". Kaže, osvrt na Državni proračun 2002. pa kaže, punjenje državnog proračuna i ove godine uvjetuje se uvođenje novih poreza pa su se tako uveli i prirezi itd. E sad ja vas pitam…
Vrijeme, kolega Kunst.
Kako ste vi nakon 6 godina odjedanput postali tako socijalno osjetljivi, a kad ste bili u prilici, bili ste na vlasti, iste ove ljude, radnike, kojih toliko su vam puna usta, ste očito tada tretirali kao maćeha i maćehinski se odnosili prema njoj. … [[Upadica se ne čuje.]]
Odgovor na repliku. Uvaženi kolega zastupnik Stazić. Izvolite.
Prvo, ukoliko baš inzistirate na autorskom pravu za ovaj prijedlog mjere nemamo ništa protiv toga. To datira iz vremena vaše djelatnosti kad ste kao sindikalist još vodili računa o građanima i o njihovom životu prije nego što ste ušli u političke vode kad vam to očito sada u toj stranci u kojoj djelujete više uopće nije važno. Kao što ste i sami rekli, kolega Vidović je očito tu vašu inicijativu prihvatio jer SDP prihvaća dobre inicijative bez obzira od koga dolaze. Za razliku od vas i vaše stranke koje dobre inicijative ne prihvaća čak i onda kad su u interesu građana, a izabrani ste ovdje zbog toga da djelujete u njihovu interesu. Mi sada ovdje raspravljamo ne o tom, ne o odgodi ili moratorij na vraćanje kredita građana koji izgube posao, nego o zakonskom prijedlogu SDP-a o porezu na dobit. Međutim, ova mjera moratorija na otplatu kredita po doktoru Hebrangu neće biti ni potrebna, jer on tvrdi da u Hrvatskoj nitko nije izgubio posao i iznosi o tome statističke podatke. Ja se nadam da su ga čuli i oni koji su danas izgubili posao, da su ga čuli oni koji su jučer izgubili posao i da će znati cijeniti njegovo zalaganje za njihov interes.
Dalje slijedi replika uvaženog kolege zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Staziću, govorili ste o jednoj najznačajnijoj antirecesijskoj mjeri koja je dugoročna, a to je borba sa korupcijom i naveli ste podatak od 6 milijardi kuna koliko godišnje je procjena da košta gospodarstvo hrvatsko, korupcija. Eto vidite kada čovjek na jednoj sjednici Nacionalnog vijeća iznosi takve podatke onda se on proglašava senzacionalistom i populistom, a ja kao čovjek koji je sada u politici, inače sam po struci liječnik. A znate u medicini postoji jedan pojam medicine utemeljene na dokazima. E pa ja se kao političar borim za politiku utemeljenu na činjenicama, a ovih 6 milijardi kuna su činjenice onog Ekonomskog instituta koji danas toliko puta zagovara profesor Hebrang. Znači Hrvatsku košta korupcija šest milijardi, a u tih šest milijardi sigurno je tu uračunato i onih 15 milijuna kuna koji se nisu nigdje izgubili, ali su se potrošili više nego što je trebalo zbog nabave gospodina Rončevića kada je umjesto 76 kamiona za 38 milijuna kuna nabavljeno 39 kamiona za 35 milijuna kuna. Pa to vam je način kako se HDZ bori protiv recesije ili uostalom Hrvatski fond za privatizaciju koji nikad nije ukinut, a obećano je da će biti. Pa onda njihov predsjednik iznajmi auto od 300 konja, 3000 kubika, pogon na 4 kotača i plati 17000 kuna jer je poznato da je takav model auta najbolji za vožnju u petoj brzini po Zagrebu.
Odgovor na repliku, kolega Stazić. Izvolite.
Kolega Jovanoviću vrlo kratko. Nemojte se čuditi, nemojte se čuditi što su vas napali kao predsjednika Nacionalnog vijeća za borbu protiv korupcije kada iznosite podatke o korupciji, kada iznosite podatke o šteti koju korupcija nanosi u ovoj zemlji. Nemojte se čuditi zbog toga što morate znati od koga ti napadi na vas dolaze. Dolaze od članova Vijeća za borbu protiv korupcije koji su u to vijeće izabrani od HDZ-a. Očito ne zato da se bore protiv korupcije, nego zato da tu borbu protiv korupcije što je moguće više spriječe. I zato vas nazivaju senzacionalistom, i zato vas nazivaju politikant. Ja vas poznam i siguran sam da vas ti napadi neće obeshrabriti kao što neće obeshrabriti cijeli SDP da ukazuje na korupciju koja zahvaća najviše vrhove vlasti u kojoj nestaju milijuni. Ili se milijuni kao u aferi nabavke kamiona nepotrebno potroše, u kojoj se donose zakoni prema onima koji su sponzori HDZ-a, zakoni se za njih donose. Prema tome, borba protiv korupcije bila bi jedna od najboljih antirecesijskih mjera kad bi od ove Vlade i od HDZ-a bilo političke volje da tu borbu povedu. Ali njihova politička volja je da tu borbu spriječe.
Dalje prijava za repliku, uvaženi kolega Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani kolega Staziću. Vrlo je važno inzistirati na činjenici da sadašnje stanje u hrvatskom društvu i hrvatskom gospodarstvu nije proizvod nikakve globalne krize, jer već više godina, a to dokazuje istraživanje Caritasa i Centra za promicanje socijalnog nauka crkve da u Hrvatskoj 1/3 kućanstava živi u siromaštvu. Ne od ove godine kolega Staziću, ne od krize globalno, nego 18 godina je više nego takvo stanje. Da je jedna polovina građana odnosno domaćinstava u Hrvatskoj ne može pokriti svoje mjesečne potrebe, a još poraznija činjenica da 720000 građana živi u siromaštvu, a svega 16% od njih prima neku socijalnu pomoć od države. Kolega Staziću, to nije proizvod globalne krize. To je proizvod nesposobnosti hrvatske Vlade. To je proizvod politike od '93. godine, od tzv. programa stabilizacije u Hrvatskoj i pretvorbe i privatizacije u Hrvatskoj. A ako govorimo o novcima i radnim mjestima i projektiranju novih radnih mjesta, onda treba uzeti u obzir da u posljednjih pet godina za vrijeme HDZ-ove vlasti je osnovano na desetke državnih agencija i zavoda, instituta, a nije se smanjio broj zaposlenih u javnoj upravi. Takva briga pod navodnim znacima jede novac, javni novac koji se može investirati u projektiranje radnih mjesta proizvodnog karaktera kako bi mogli biti konkurentni na nečemu na europskom tržištu. Prema tome, vrlo važno je, ne radi HDZ-a, radi građana Hrvatske reći od kud je stanje u Hrvatskoj i zašto je stanje u Hrvatskoj. Tek nas čekaju efekti europske krize koju nitko ne kontrolira u Hrvatskoj. To je problem. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, kolega Stazić. Izvolite.
Ali kolega Leko, ma što to vrijedi tumačiti? Vi ste tu u pravu, ali što to vrijedi tumačiti kad doktor Hebrang tvrdi građanima ove zemlje da su 2003. godine kad su preuzeli vlast, preuzeli krizu. On to njima danas tvrdi. Da su građani 2003. godine živjeli lošije nego što žive danas. Da su mogli kupiti manje nego što mogu kupiti danas. To se njima ovdje tvrdi. Građane se pravi ludima, kao da oni ne znaju i kolike su im bile plaće i kolika im je bila kupovna moć. Kao da ne znaju pa im sada iz saborskih klupa doktor Hebrang mora objasniti da im je 2003. godine bilo jezivo, a da im je sada fantastično i da je Vlada genijalna, premijer posebno i da se brinu o tim građanima, evo nema tu dva državna tajnika su pozvali na raspravu ovu. Njih se ovo uopće ne tiče, uopće ih se to ne tiče. Ni jedan prijedlog zakona kako pomoći građanima.
Dalje prijave za raspravu. Uvažena kolegica Gordana Sobol. Izvolite. Za repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Malo prije smo, kolega Staziću, evo u ovoj današnjoj raspravi cjelodnevnoj već tome je li kriza, je li recesija, je li depresija čuli i jedan komentar gdje je doslovce izrečeno od strane kolege Hebranga da je činjenica da je priliv u proračunu ove godine manji nego prošle godine. Sjećate se pred tjedan dana ili koliko, malo manje, ovdje je ministar Šuker odgovarajući meni na moje zastupničko pitanje vezano oko problema punjenja proračuna, povezala sam to i sa povećanjem cijene benzina, rekao o čemu ja pričam? Kako smanjen priliv proračunu? Nije točno. Kolega Hebrang, molim vas. Ja vas nisam prekidala kad ste govorili ni kad ste davali replike ili ispravke netočnih navoda. Molim vas. Prema tome, s jedne strane ministar Šuker kojeg istina danas ovdje nema uvjerava nas jedno, s druge strane zastupnici vladajuće koalicije drugo, nešto treće će sutra reći premijer Sanader, potpredsjednica Vlade nas stalno uvjerava da Vlada intenzivno svaki dan razmišlja o tome valjda što se dešava u svijetu i kod nas. Prije nekoliko mjeseci nas se uvjeravalo da to što se dešava u globalnim razinama ustvari nema veze sa Hrvatskom, mi smo sve napravili što je trebalo, zar ne vidimo pokazatelje koji jesu, evo vidjeli smo danas koji su pokazatelji. Dakle, nas se to ne tiče. Mi smo tada bili po vladajućoj koaliciji ustvari čardak ni na nebu ni na zemlji. Danas odjednom, ne pa zar ne vidite globalna kriza, ipak je to i nas zahvatilo i tako dalje i tako dalje, ni najgore od svega. I tu treba još jedanput i treba stalno ponavljati. Ova Vlada ne želi, ne zna što učiniti, pritome, možda joj se to ne bi trebalo ni zamjeriti, ali onda makar bi trebala prihvaćati prijedloge koji dolaze, ne samo od strane oporbe, nego koje dolaze od strane stručnjaka i pritome ne širiti ovdje žalopojke tko je kome nešto ukrao ili nije ukrao. Ali osnovno je problem, vladajuća koalicija ustvari ne zna, valjda živi u nekakvim svojim milijunima i milijardama kuna i ne znam čega, pojma nema što to znači kako živi prosječan hrvatski građanin, kolegice i kolege, da baš tako. Ministar Šuker meni kaže što stvaram problem oko nekoliko lipica, nekoliko lipica, zamislite kad gorivo ode gore, evo nedavno je pred koji dan opet poskupio benzin. Kako će se opet to objasniti? E tih nekoliko lipica je problem ustvari u razmišljanjima što oni znaju što znači sa 30 kuna dnevno živjeti od početka do početka, jer ovdje se radi o ne znam kojim milijunima kuna.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Stazić.
Pa nemojte kolegice Sobol sa Šukerovim izjavama dolaziti. Molim vas, pa to je ministar koji je rekao prije 3 mjeseca da će gospodarski rast biti 4,5%. Mislim, on nema pojma izračunati, kako se izračuna BDP, onda mu je premijer za 10 dana rekao, biti ćemo sretni ako bude 2, a tek im je guverner Rohatinski rekao da će biti 0. Pa ministar Šuker, pa naravno da vam je govorio da će se proračun puniti jer nema pojma, jer je napravio proračun, krivo izračunao na rastu, predviđenom rastu od 2%. Neće biti toga rasta. Umjesto da sad ide u rebalans proračuna. Da bar sad na vrijeme da prizna pogrešku. Neće ni to. Prema tome, nemojte sa izjavama ministra Šukera dolaziti, to je uopće neozbiljno komentirati što on sve ne govori.
Hvala lijepo. I posljednja prijava za repliku, uvaženi zastupnik Pančić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem. Kolega Staziću, potpuno ste u pravu kada kažete da je manje korupcije i kriminala koje se vezuju uz ovu Vladu. Lakše bi se nosili sa krizom. Spomenuli ste i cifru od 6 milijardi kuna, koliko se godišnje vjerojatno utroši na korupciju. Vjerojatno je to jedna optimistična procjena. Spominjali ste i kamione, Brodosplit, to je bio kikiriki, to je valjda novac utrošen za kikiriki u odnosu na novac koji je pokraden na velikim infrastrukturnim projektima. Zbog čega je ova Vlada bila opčinjena takvim jednim megalomanskim projektima? Pa jednostavno zato što se na tim projektima najviše može uzeti. Prije par mjeseci, odnosno prije 2 mjeseca državni odvjetnik mi je odgovorio, rekao da će mi odgovoriti na onu krivičnu prijavu u vezi takvih jednih nezakonitosti na autocestama. Još do dana današnjeg nisam dobio odgovor. Zašto? Pa zato što bi odgovor vjerojatno potvrdio da je nezakonitosti bilo, a ja ću vas samo podsjetiti da je cijena kilometra autoceste sa 4 milijuna eura, kolika je bila 2003. godine skočila 2008. godine na 8 milijuna eura, a projekcije za buduće gradnje su govorile o 10 ili 11 milijuna eura. Pa sasvim je razumljivo zbog čega Hrvatske autoceste nisu mogle se zadužiti na međunarodnom tržištu za 2 milijarde da završe ono što je bivša koalicijska Vlada započela zato što im u svijetu više nitko neće dati niti lipe. I zbog toga ova Vlada sada govori da bi one ceste koje smo već davno sagradili trebalo dati nekome u koncesiju. Kome u koncesiju? Pa vjerojatno zna se kome. I preporučam vama, a i svima ostalima da pročitaju onu knjigu … [[Govornik se ne razumije.]] ili da pogledamo svi zajedno film … [[Govornik se ne razumije.]] tamo bi se moglo dobro vidjeti kako ova Vlada vlada. Hvala.
A sodoma ništa? Hvala. Odgovor na repliku kolega Stazić.
Vi kolega Pančiću upozoravate na kriminal, na korupciju u cestogradnji. Vi to radite sa pravom samo pazite, dobro pazite da vas članovi Vijeća za borbu protiv korupcije ne optuže za senzacionalizam.
Hvala lijepo. I zadnja prijava pojedinačno je rasprave, uvaženi kolega zastupnik Slavko Linić.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo tajnici, kolegice i kolege. Podaci u obrazloženju ovoga zakona koji je SDP predložio još u studenom datiraju rujan, listopad 2008. Možemo ih ocjenjivati alarmantne, nealarmantne ali evidentno je da su ti statistički podaci i događaji koji su počeli sa zadnjim kvartalom prošle godine upućivalo da i Hrvatska ekonomija i hrvatsko gospodarstvo imati će i problema i poteškoća. I evidentno je da svaka ozbiljna Vlada koja ocjenjuje da teškoće dolaze treba učiniti određene korake da gospodarstvo umanji loše okruženje, da gospodarstvo učini sve da se smanje posljedice negativnih trendova. Naravno, najjače oružje koje je hrvatska Vlada imala pred sobom bio je državni proračun za 2009. godinu, bio je državni proračun za 2009. godinu. Kao što vidite, zakone nismo raspravili koje je predložio SDP i samim time održali smo koncept državnog proračuna koji je vrlo jasan, rastrošan, potrošački, prevelik i pretežak za hrvatsko gospodarstvo. A podaci o hrvatskom gospodarstvu u rujnu i listopadu prošle godine nisu bili dobri. Takav proračun je prošao zahvaljujući našim rukama i raspravama u Hrvatskom saboru. Četiri mjeseca od ovoga prijedloga što možemo zaključiti da su podaci lošiji nego što su bili u rujnu, listopadu godine. Da su kretanja lošija nego što smo predviđali u rujnu i listopadu prošle godine. I ono što je najvažnije što bi mi u saborskim klupama trebali čuti to su vapaji gospodarstvenika. Gospodarstvenici jasno govore, da se neće moći sami nositi sa recesijom, da traže intervenciju Hrvatske države, da, to poručuju gospodarstvenici u posljednja dva mjeseca. Da li ih mi čujemo? Evidentno da ih ne želimo čuti. Evidentno iz današnjih rasprava ne želimo čuti pozive gospodarstvenika. Znači ne govorimo ovdje ni o institutima, ni o statistici, govorimo o jasnim porukama gospodarstvenika. Oni su i jasno rekli, gospodo, očekujemo da nam pomognete sa najmanje pet milijardi kuna, sa najmanje pet milijardi kuna. Govore i o 15 milijardi kuna, govore o posebnim fondovima, znači oni jednostavno pretpostavljaju da će 2009. godinu zbog ovakvih okolnosti u kojima rade, vrlo teško preživjeti. Ali ti isti gospodarstvenici što pokušavaju također poslati poruku? Preteška i preskupa nam je državna potrošnja. Preteška i preskupa. Da li ih mi čujemo? Ja ću samo jedan podatak istaknuti, samo jedan, a o tom podatku ćemo se očito baviti. Često spominjete 2003. i spominjete koalicijsku Vladu. 2003. izdaci za plaće zaposlenih u svim javnim sektorima bile su 14.7 milijardi kuna. Došli smo na 23 milijarde i 400 kuna. Kada bi bio rast plaća nikome ništa. Ali nije rast plaća, enormni broj zaposlenih, novozaposlenih, enormni broj. Jer je rast izdataka preko 60% a rast plaća je negdje oko 28%. Što se to događa? Da li mi sada shvaćamo poruke poslodavca, gospodo pretežak teret, ne možemo ga nositi. Izvolite odraditi svoj dio posla, učinite nešto da nam olakšate taj … [[Govornik se ne razumije.]] ne, mi te poruke poslodavaca nažalost ne čujemo. I u tome se razlikujemo. U tome se razlikuju većina i manjina u Hrvatskom parlamentu. Da, mi smatramo da im treba omogućiti sredstva za preživljavanje u 2009. godini. Zato je i klub SDP-a i rekao, jedno od rješenja je Zakon o porezu na dobiti u kojem ćemo im ostaviti tu dobit u 2009. godini. Nećemo je oporezivati ako je oni vrate u investicije, ako je zadrže za obrtna sredstva. Osloniti ćemo se na to da će biti odgovorniji u tome kako sredstva vratiti u projekte, nego da li opet administracija sama dijeli sredstva. Da, to je jedan vid, i naravno drugi vid, Hrvatska banka za obnovu i razvoj, koja mora pratiti izvozne projekte i gdje bi morali napokon uplatiti temeljni kapital i da ta banka prati naše gospodarstvenike. Znači mi u SDP-u pokušavamo čuti poruke gospodarstvenika, ne statistiku, ne institucije nego gospodarstvenike, jer mi i njih moramo slušati. I to su poruke pretočene u ovaj zakon. Nažalost većina ne prihvaća te poruke gospodarstva, ne prihvaća, jer ja velim, možda i nije dobar model, možda i nije dobar, može i drugi, ali dajte da rečemo kako dati te novce privrednicima, da krenu investicije i da ih stimuliramo na investicije. Znate, dovoljno je pogledati malo obrazloženje u ovom zakonu, pa nam Vlada veli da mi ne oporezivamo niti … [[Govornik se ne razumije.]] od dividendi, ni udjela u dobiti itd. To su obrazloženja koja stoje, da to je istina. Sada ja vas pitam, što mi poručujemo s ovakvim stavom o zakonu i ovakvim zakonima o poreznoj politici? Koje su naše poruke? Ma gospodo sve što dobijete u dobit, uzmite u dividendu i nemojte više ulagati, nemojte ulagati. To su poruke sa naših poreznih politika. Jednostavnije je dobit staviti na banku i živjeti od kamate, živjeti od kamate. Nemojte ulagati, ne brinite o radnim mjestima, zatvorite radna mjesta. Da su pogreške u poreznoj politici. Ako nam fali sredstava za ovu mjeru, promijenimo zakon. Nemojte stimulirati isplate dividenda. Da čudit ćemo se sada kada strani vlasnici banka izvuku dividende iz Hrvatske. a neće platiti porez. Zašto to dozvoljavamo? Nemojmo to dozvoljavati. Ali stimulirajmo one koji ulažu. I tu se razlikujemo. Razlika u pristupu poreza. Oslobodi i stimuliraj onog tko ulaže, tko ulaganjem otvara radna mjesta, tko čuva radna mjesta za razliku od onoga tko troši. To su razlike u pristupima nas manjine i vas većine. Istina je ovdje olako dana, procjena 2,5 milijarde će nedostajati u proračunu. Pa ljudi nije istina. 'Ajmo strukturu tog poreza od dobiti u Hrvatskoj, pa recite tko najviše dobiti ostvari. Bankarski sustav. Pa jel bankarski sustav treba osloboditi dobiti? Ne treba. Pa nije to 2,5 milijarde, mi govorimo o ulaganjima u investicije, pa nije to baš tako. Zašto se tako olako razbacujemo? Zašto želimo stvarati nerealne velike … i plašiti samo zato što ne želimo promijeniti poresku politiku. Ne želimo jednostavno onima koji znaju kako otvoriti radno mjesto dati tu priliku. Prema tome, netočne su ove brojke, uopće nisu prihvatljive. A s druge strane ako ne riješimo krizu nema dobiti u 2009. neće ju biti. Da li smo svjesni da neće tko imati platiti porez, jer ne stvaramo mogućnost da se jednostavno ostvari ta dobit. Sigurno izgubit ćemo sve što smo planirali, osim naravno poreza iz prošle godine koji je još ostao. To su stvari o kojima bi trebali razgovarati barem mi u Saboru, pokušajmo se odvojiti od hrvatske Vlade. Ostavimo da ona radi svoje mjere, da ona primjeni paket mjera, ali razmišljajmo o tome što mi možemo učiniti kao hrvatski saborski zastupnici koji ipak moraju dati rješenja gospodarstvenicima.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu replike, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Kažete kolega treba čuti gospodarstvenike. Ali kada bi oni čuli gospodarstvenike to bi značilo apsolutnu promjenu o čemu ste i govorili čitave filozofije i filozofije prije svega javne potrošnje. Naime poticanje ekonomskog rasta u zaduženje bez cjelovite strategije razvoja i uz zanemarivanje izvoza kao jedinog zdravog doprinosa razvoju zemlje, dakle to je bio siguran otvoren put u recesiju na što smo mi i odavno upozoravali. Ali ne samo mi, nego gospodin Borislav Škegro, nekadašnji potpredsjednik Vlade, danas direktor investicijskog fonda izjavljuje kako bi bio sretan kada bi se sve ovo što se događa samo završilo na recesiji. Prema tome, treba priznati ovu situaciju ali znati iznaći hrabrosti i načina dakle, treba imati petlju, a ne stalno petljati gospodo draga. Mjere kažete ove ne valjaju. A što radi Vlada? Zatvara se u kabinet i činovnici, odnosno njihovi odmah podređeni, što rade, zatvorili su se u kabinet, nema rješenja, nego se igraju kompjutorske igrice, a ovdje u Saboru kolega Liniću govorite da bi mi također mi trebali imati jedan jedinstveni stav. Ali što ćete kada kolega umjesto da pronađe neku mjeru za koju Vlada njegova i naša Vlada nema rješenja, gospodin Kunst šta radi i većina. Izrezuju novinske članke iz 2001. godine. Pa hoćemo na takav način riješiti probleme. Oprostite ovdje se otmjena hrvatska javnost, hrvatski građani zaista tretiraju od strane vladajućih kao neuka cirkuska publika.
Odgovor na repliku? Ne. Hvala lijepo. Imamo na kraju još prijavu za završnu riječ u ime predlagatelja uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
U ime kluba. Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Jedino naša intencija danas s ovim prijedlogom zakona je bila da država bude poticaj, a ne kočnica gospodarstvu. I to je jedina intencija. Da ona stimulira investicije, da daje investicije onima koji su u stanju osigurati radna mjesta, da oslobodi prostora za gospodarstvo, da oni koji znaju upravljati, znaju osigurati radna mjesta da budu i dobili priliku za to. Čuli smo različite argumente, jedini argument koji je zapravo pokazao utjecaj na investicije je bio argument od kolege Marića da je o investicijama ovisi i cijena kapitala. I mi smo toga u SDP-u itekako svjesni i zbog toga smo i poslali još dva zaključka, a vezana su na poticanje zaduživanja privatnog sektora na domaćem tržištu i zato je potrebno da država oslobodi novčanu masu na domaćem tržištu, znači ograničenje u javnom sektoru. Drugi prijedlog je dokapitalizacija HBOR-a da se upravo sa dokapitalizacijom HBOR-a stvore pretpostavke za investicije u Hrvatskoj. I treći prijedlog koji je bio pri raspravi HNB-a da Hrvatska narodna banka dostavi mjere monetarne politike za sljedeću godinu upravo kako bi mogli pratiti efikasnost utjecaja kamata na same investicije. Ono što još moram napomenut, a iskristaliziralo se iz rasprave i to je dobro kolega Hebrang primijetio da je riječ o spojenim posudama. Je riječ je o spojenim posudama no na onom princip u na koje je to upozorio kolega Mršić. Ukoliko osiguramo primjenu ovog zakona smanjit ćemo rizik za investicije. Oni će odgovornije planirati. Budući da će odgovornije planirati imat će i zaštiti će radna mjesta. Zaštita radnih mjesta donijet će isti dohodak ili nešto veći u one sredine u kojima se on ostvaruje, a isti dohodak će na kraju donijeti prihod od poreza na dohodak jedinicama lokalne samouprave. Ukoliko to ne napravimo, jedinice lokalne samouprave će sasvim sigurno u ovoj godini izgubiti. Ali ne samo to. ako ne prihvatimo ovaj zakon, ako ne prihvatite ovaj zakon, a mi smo otvoreni za sve popravke i za sve sugestije, kvalitetne prijedloge da doradimo u drugom čitanju, jer želimo nešto napraviti za ovu zemlju, ako ga ne prihvatite riskirate gubitak radnih mjesta građana Hrvatske, pad standarda građana i njihovih obitelji, loše poslovanje gospodarstva u slijedećem periodu i na kraju krajeva manje prihode jedinica lokalne samouprave. I zato se barem nadam da će gradonačelnici iz redova koalicijske vlasti iz HDZ-a, HSS-a dići ruku za ovaj prijedlog kako im se upravo proračuni u slijedećoj godini ne bi umanjili. Mi se nećemo ljutiti naravno ni ako vi naše zakone jednostavno prepišete pa ih dostavite u proceduru za tjedan dana ali bitno je da nešto napravite. Prepišite ih, evo mi vam ih nudimo, 25 prijedloga je tu, prepišite ih i dajte u proceduru, mi se nećemo naljutiti. Bolje učiniti nešto, prihvatite bar jedan, možda spasimo koje radno mjesto. Kad već od Vlade ne dolaze takvi prijedlozi mi ih imamo 25 u nadi da ćete barem koji podržati da spasimo koje radno mjesto. Hvala.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Oprostite, u ime predlagatelja završena riječ uvaženi kolega zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem svim zastupnicima na učešću u raspravi i sama rasprava je pokazala da nitko od nas ne sumnja da imamo teškoća u gospodarstvu i kako god tko čitao statistiku da gospodarstvo ipak očekuje pomoć i od hrvatske Vlade ali i od Hrvatskoga sabora i da ćemo se morati pozabaviti u našem radu u toku ove godine sa problemima gospodarstva i kojim mjerama mi kao Sabor možemo utjecati na to da se okruženje za rad gospodarstva promijeni i da se jednostavno 2009. godina daleko lakše proživi. Pa vjerujem da i ova dugotrajna rasprava je sve nas potaknula na to razmišljanje kako dati doprinos u promjeni okoline oko našeg gospodarstva. Također smo dobili kvalitetnih sugestija u smislu da bi morali definirati što ćemo sa dobitkom na 2008. godinu, da li bi bilo u redu osloboditi i za reinvestiranje i za zadržanu dobit, dobit u 2008. godini kako u tom dijelu nešto učiniti pa ukoliko zakon prođe u drugo čitanje nastojat ćemo u drugom čitanju itekako doraditi ove naše prijedloge da u dogovoru i sa Ministarstvom financija vrlo jasno vidimo koje su to veličine. Ponavljam, moramo se vratiti na tome da je nama prije svega želja da industrija oni koji proizvode prije svega investiraju i da si osiguraju prihode ili ja bih rekao manje izdatke za poreze koje će moći onda uložiti u poboljšanje svoje likvidnosti. I procjene Ministarstva financija od 2,5 milijarde ne stoje i nisu takve. Nažalost, industrija i nije tolika snažna po dobitima koliko je financijski sektor koji ipak nije taj koji će biti oslobođen obaveze plaćanja poreza na dobit. Također, moramo realno procijeniti da će najveći problem u ovoj godini biti likvidnost i da će vrlo teško biti redovito plaćati obveze, neovisno da li su to obveze prema poreznim obvezama ili su to obveze prema obveznim odnosima iz ugovora o kupnji i prodaji. I zato su sredstva vlastita cijelo bogatstvo koje upravo gospodarstvo može pomoći u proživljavanju ove godine. I nemojte zaboraviti da ćemo svi zajedno rješavati problem likvidnosti. Ukoliko osiguravamo što veći dio vlastitih sredstava tog trenutka shvatite da će privreda imati manje izdatke za kreditna sredstva, manje izdatke u troškovima poslovanja pa će zaista onda moguće biti da i krajem 2009. nekoliko važnih gospodarskih subjekata završi svoje poslovanje sa dobiti tako da ipak možemo očekivati i određene uplate u državni proračun. Jer ukoliko ne smanjimo troškove poslovanja ne možemo očekivati bitnije pozitivnije rezultate u ovoj godini. I možda upravo prateći obrazloženje Ministarstva financija pokušajmo sebe pitati kao saborski zastupnici da li baš imamo najpravilniju poresku politiku. Evidentno je da nam trebaju radna mjesta, da nam trebaju gospodarstvenici koji će ulagati u radna mjesta ali mi njih oporezujemo. Ali oni koji izvlače dobit, koriste dobit i od svojih poslovnih rezultata za svoje osobne potrebe ne plaćaju porez. Prema tome, da li bi ipak morali razmisliti o određenim promjenama poreske politike, na taj način nadomjestiti određene prihode u proračunu a ipak se okrenuti stimulaciji onih koji brinu o radnim mjestima. Hvala.
Hvala lijepo. Evo sada smo doista stigli do kraja rasprave. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti kao što sam već rekao.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, prvo čitanje, P.Z. 184., predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlozima saborskih radnih tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske koji glasi: “Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit.“ Tko je za prijedlog ovog zaključka? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Ovaj zaključak je prihvaćen većinom glasova, 77 glasova za i 43 glasa protiv.
I sada prelazimo na točku - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima, prvo čitanje, P.Z. br. 185, Predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a Predlagatelj ovog akta je Klub zastupnika na temelju članka 129. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona i to članak 144. do 150. Prijedlog akta svi smo primili poštom. Primili smo i dostavljeno Vladino mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun te Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća odbora također smo primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite, kolega Maras.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo nakon rasprave o prethodnom zakonu drugi od 25 akata koje je SDP uputio ili će uputiti u saborsku proceduru kao mjere protiv recesije, antirecesijske mjere je Zakon o promjeni odnosno izmjene i dopune Zakona o doprinosima. Ovo je mjera koja ide u smjeru zaštite stanovništva. Zbog čega u smjeru zaštite stanovništva? Zbog toga što su naši građani sigurno prvi koji će se naći na udaru gospodarske krize kako će reći netko, a ja ću reći danas recesije u Hrvatskoj. Plaće u Hrvatskoj padaju, plaće u Hrvatskoj ne vrijede kao što su vrijedile prije 3, 4, 5 mjeseci odnosno hrvatski građani mogu za svoje novce kupiti manje roba i usluga. I zbog toga smo dužni kao Hrvatski sabor, kao ljudi koji pokazuju odgovornost prema građanima koji su ih odabrali trenutno jednom mjerom pomoći da građanima bude u ovom trenutku lakše. O čemu ovaj zakon govori? Dvije su osnovne stvari i cilj zakona je, odnosno izmjena zakona je, prvo da se trenutno povećaju neto plaće i drugo, da se poveća izdvajanje za drugi stup, za drugi mirovinski stup. Pokušat ću obrazložiti obadva cilja. Prvo, znači povećanje neto plaća zaposlenih bi se ostvarilo na sljedeći način. U prvom stupu bi se napravile, preraspodjela doprinosa bi se napravila na sljedeći način. Iz prvog stupa bi se smanjilo izdvajanje, odnosno iz plaća bruto bi se smanjilo izdvajanje za prvi mirovinski stup sa 15 na 8%. Istovremeno bi se taj iznos prebacio na bruto plaću, ali ne bi dodatno opteretio poslodavca. S druge strane, povećao bi se udio izdvajanja za drugi mirovinski stup sa 5 na 9% i 4% bi ostalo rasterećenje izdvajanja iz bruto plaće radnika, što bi trenutno dovelo do povećanja neto plaće od, u ovom trenutku kada se gleda prosječna plaća u Hrvatskoj, 232 kune. S druge strane, dodatno izdvajanje za drugi mirovinski stup sa 5 na 9% bi dovelo do povećavanja izdvajanja za drugi mirovinski stup u iznosu 312 kuna. Konkretno, te dvije izmjene bi svakom hrvatskom građaninu odnosno zaposlenoj osobi trenutno pomogle sa 544 kune. Smatramo da u trenutku kada hrvatski građani, kao što sam rekao, svakim danom mogu kupiti manje roba i usluga nego što su to mogli kupiti do prije mjesec, dva dana, kada se očekuje daljnji udar na životni standard hrvatskih građana kroz rasta kamata na stambene kredite, na druge kredite koji su već danas na djelu. Vi danas imate situaciju da hrvatski građani koji su uzeli kredite u švicarskim francima plaćaju po 1000 kuna veće rate stambenih kredita nego što je to bilo prije nekoliko mjeseci, znači ne samo da realno se manje za plaću može kupiti, nego je i životni standard ugrožen odnosno troškovi života su veći. I smatramo da je bitno uz gospodarstvo, što je bio predmet prethodni zakon, pomoći konkretno odmah i hrvatskim građanima. A da hrvatski građani osjećaju krizu ne govorimo samo mi u SDP-u, to pokazuju i relevantna istraživanja. Evo, navest ćemo istraživanja agencije GFK objavljeno 12.8. da u Hrvatskoj trećina kućanstava jedva sastavlja kraj sa krajem. 38% hrvatskih građana očekuje pogoršanje svog financijskog stanja sljedeće godine. 96% prognozira da će u idućih godinu dana nastaviti se znatan ili umjeren rast cijena. 44% ispitanika financijsko stanje svog kućanstva ocjenjuje lošijim nego prije pola godine. 33% ispitanih naglašava da jedva sastavljaju kraj sa krajem, kao što sam već spomenuo. Zbog toga smatramo da osim šta naravno prva antirecesijska mjera koju smo danas prezentirali ide u smislu zaštite rasta gospodarskog omogućuje poduzećima da više investiraju, da zaštićuju radna mjesta. Na taj način isto pomažu građanima. Moramo konkretno ovog trenutnog djelovati i pomoći hrvatskim građanima da kao što sam rekao, sa 544 kune mjesečno imaju efekt na svoj budžet što nije malo. To je otprilike, kada gledamo na razini godine, još jedna prosječna neto plaća. I na kraju, htio bih reći ono što smatram vrlo bitnim u ovom zakonu, predložili smo povećanje stope izdvajanja za drugi mirovinski stup sa 5 na 9%. Svi smo svjedoci ovih dana rasprave oko toga da je upitna mirovinska reforma ukoliko se nastave izdvajanja pod ovim okolnostima, odnosno upitno je da li će građani koji budu odlazili u mirovinu za 15, 20, 25 godina, oni koji su se od početka upustili u drugi mirovinski stup, da li će imati mirovine kao što je to zamislila mirovinska reforma 2002. godine odnosno da li će te mirovine biti 70% prosječne njihove zadnje plaće. Ukoliko se nastavi ovaj trend rasta mirovinskih fondova koji ostvaruju prihode iz drugog stupa i ukoliko se nastavi ovo izdvajanje, to neće biti moguće i cijela ideja mirovinske reforme doći će u pitanje i na kraju ćemo opet imati izdvajanja za naše umirovljenike iz proračuna, ono što nismo htjeli kada je mirovinska reforma bila startala. Kada govorimo o tome i tu su bili komentari određenih, rekao bih, zastupnika pa i iz Hrvatske stranke umirovljenika da to nije dobro povećati izdvajanje zbog toga što je sad takvo stanje na tržištu kapitala da se može potencijalno više izgubiti. Možda da u ovom trenutku, ali definitivno dugoročno izdvajanje pod višim stopama sigurno ne može biti loše za buduće umirovljenike. I s druge strane, možda će predstavnik Vlade reći da je to veliki iznos i da teško je izdvojiti 4% iz državnog proračuna, pošto mi predlažemo vidjeli ste u prijedlogu zakona da se taj dio refundira iz smanjenja izdvajanja za zdravstvo sa 15 na 8%. Ali podsjetit ću da i kad je kretala mirovinska reforma 2002. godine u jednom trenutku smo se morali odlučiti da se odreknemo 5% doprinosa za mirovine iz prvog stupa pa smo to učinili i nismo od toga stvarali problem. Znali smo naći rješenje kako bi se u proračunu novac za to našao. I na kraju reći ću još i ovo. 25 mjera antirecesijskih SDP-a ovo smatram jednu od bitnijih zbog toga što je okrenuta na konkretnu trenutnu pomoć hrvatskim građanima kojima je ona definitivno nužna i potrebna. Nadamo se da ćete ovaj zakon podržati i da će hrvatski građani rekao sam od sljedećeg mjeseca od početka primjene ovog zakona konkretno 544 kune mjesečno imati koristi i više novaca u svojem kućnom budžetu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje Vlade? Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Prijedlogom izmjena Zakona o doprinosima s kojim se predviđa smanjivanje doprinosa iz plaće za 4%. Također povećanje doprinosa za drugi stup sa 5 na 9%, ali je to ujedno i prijedlog smanjivanja doprinosa za zdravstveno osiguranje sa 15 na 7%. Prema izračunu to bi bilo ipak manje prihoda državnog proračuna preko 9 milijardi kuna, a znajući i onaj prvi prijedlog od 2 milijarde i 400 i sad prijedlog koji će doći za PDV to bi već došlo preko 14 milijardi kuna, a znamo šta je to kad je već proračun donesen i što bi to značilo na prihodovnu stranu proračuna. Znači, Vlada ostaje prema svom mišljenju koje je iznijela tu.
Hvala lijepo. Čuli smo dodatno obrazloženje mišljenja Vlade. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Nema. Ako ne, onda prelazimo na raspravu. Najprije ili prva prijava je u ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena kolegica zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima sastavni je dio SDP-ovog antirecesijskog paketa i za razliku od prethodnog zakonskog prijedloga koji je bio usmjeren na rasterećenje gospodarstva ovaj prijedlog predstavlja zapravo SDP-ov odgovor na sveprisutno urušavanje životnog standarda hrvatskih građana. U tom smislu ovaj zakonski prijedlog ima dva primarna cilja. Prvi je povećanje neto plaća zaposlenih, dakle zaustavljanje daljnjeg pada životnog standarda i taj bi efekt bio odmah vidljiv. A drugi je povećanje izdvajanja za drugi stup mirovinskog osiguranja, odnosno za individualnu kapitaliziranu štednju i tu je riječ o odloženom efektu koji bi došao do izražaja naravno prilikom umirovljenja. Predloženo zakonsko rješenje sastoji se u preraspodjeli postojećeg ukupnog doprinosa za mirovinsko osiguranje na način da se smanji dio mirovinskog doprinosa temeljem generacijske solidarnosti i istovremeno poveća dio doprinosa za drugi stup mirovinskog osiguranja s tim da bi se dio doprinosa prevalio i na poslodavce. No, trošak poslodavca, odnosno opterećenje poslodavaca ne bi se time ni malo povećalo jer bi se istovremeno u jednakom omjeru smanjila njegova obveza s naslova izdvajanja za zdravstveno osiguranje. Ali da krenemo redom. Prema aktualnom Zakonu o doprinosima u Republici Hrvatskoj stopa doprinosa za mirovinsko osiguranje temeljem generacijske solidarnosti iznosi 15%, a za mirovinsko osiguranje temeljem individualne kapitalizirane štednje 5% ili ukupno se za mirovinsko osiguranje izdvaja 20% i ta je obveza u cijelosti na radnicima. Doprinos za osnovno zdravstveno osiguranje iznosi 15% i u cijelosti ga plaća poslodavac. Za razliku od ove naše situacije primjeri europskih zemalja s kojima se rado volimo uspoređivati pokazuje nešto drugo. Prvo da stope izdvajanja za mirovinski doprinos i stope izdvajanja za zdravstveni doprinos nisu tako ujednačene kao kod nas, odnosno da je stopa mirovinskog doprinosa znatno veća od stope zdravstvenog doprinosa. Drugo, da doprinos za mirovinsko osiguranje djelomično plaćaju i poslodavci, a ne samo zaposlenici kao što je to eto kod nas slučaj. I treće, veći broj europskih zemalja financira zdravstveni sustav i iz poreznih prihoda, a ne samo iz doprinosa kao što je to kod nas slučaj. Dakle, klub SDP-a prilikom kreiranja ovih zakonskih prijedloga nije izmišljao toplu vodu, nego se eto rukovodio postojećim dobrim primjerima europske prakse sa ovog područja. A sada sasvim konkretno o našem zakonskom prijedlogu, odnosno o tome što zapravo SDP ovim prijedlogom želi postići. Stopa doprinosa za mirovinsko osiguranje temeljem generacijske solidarnosti smanjuje se za radnika s 15 na 7%. Ova razlika od 8% prebacuje se na teret poslodavca. Dakle, obveza za radnika smanjuje se za 8 postotnih poena, na koji način se otvara prostor da se 4% usmjeri u neto plaće, a za drugih 4% povećava se izdvajanje za drugi stup mirovinskog osiguranja. Tako se izdvajanje za individualnu kapitaliziranu štednju povećava sa postojećih 5% na 9%. Dakle, gotovo se udvostručuje. Prebacivanje 8% doprinosa za mirovinsko osiguranje s radnika na poslodavca neutralizira se na način da se istovremeno smanjuje stopa izdvajanja za zdravstveno osiguranje s postojećih 15 na 7%. Jasno, smanjenje stope doprinosa za zdravstveno osiguranje za 8 postotnih bodova imalo bi za posljedicu manjak sredstava u zdravstvenom sustavu. Međutim, to za Vladu koja zna ne bi smio biti nerješiv problem. Naime, ovaj se manjak može nadoknaditi tako da država štedi na sebi. Dalje, tako da se suzdržava od neracionalnih investicija s dugim rokom povratka. Dakle, pelješki mostovi ovoga trenutka doista nisu prihvatljivi, ali i da se oporezuju dividende. Konačno, već sam bila rekla naprijed, europska praksa potvrđuje da se zdravstveni sustav financira i iz poreznih prihoda, a ne samo iz doprinosa. I upravo su ovakve situacije, kolegice i kolege prilika da Vlada pokaže svoju kreativnost u iznalaženju modela financiranja zdravstvenog sustava, a da to ne bude preko leđa građana i gospodarstva kao što je to redovno do sada bio slučaj. I samo da pojasnimo zašto predlažemo rasterećenje zaposlenika s naslova mirovinskog doprinosa smanjivanjem stope s 15 na 17%. Zato što mislimo da mirovinsko osiguranje za generacijsku solidarnost kao tranzicijski trošak ne smije opterećivati samo radnika, taj trošak primarno bi morala podnijeti država. I na kraju ću samo rezimirati efekte predloženog zakona. Dakle, prihvaćanjem predloženog zakonskog rješenja dobili bi zapravo svi prvo, i prije svih dobili bi radnici, a to je ovoga trenutka najvažnije i to bi dobili dvostruko. S jedne strane jer bi im se smanjenjem ukupne stope izdvajanja za mirovinsko osiguranje s postojećih 20 na 16%, trenutačno povećala neto plaća za nešto više od 4% ili to je nominalno 224 kune, čime bi se u značajnoj mjeri neutralizirao negativan utjecaj inflacije i zadržala realna vrijednost plaće. Drugo, zato jer bi se bitno ili u nominalnoj svoti je to preko 300 kuna, povećala izdvajanja za 2. stup mirovinskog osiguranja, što bi osiguralo veće mirovine i dakako sigurniju starost. Svima je naime jasno da je aktualna stopa izdvajanja za 2. stup mirovinskog osiguranja od 5% premala, nedostatna i da je izravna posljedica toga što su mirovine novih umirovljenika daleko niže u odnosu na mirovine starih umirovljenika. Dalje, profitirala bi i država jer ovo nominalno povećanje prosječne radničke plaće od preko 220 kuna, ne bi otišlo u štednju, već u potrošnju jer sadašnja prosječna plaća ni približno ne pokriva potrošačku košaricu. Dakle, radnici bi samo nadoknadili inflacijom nagriženu kupovnu moć. A veća potrošnja, što se države tiče, znači i veći PDV, odnosno veći prihod državnog proračuna. Dalje, profitirale bi jedinice lokalne i regionalne samouprave jer bi se povećala porezna osnovica poreza na dohodak za otprilike 75 kuna. I na kraju, zdravstveni doprinos smanjio bi se gotovo 600 kuna. Dakle, iz ovoga se vidi da bi svi profitirali, s tim da je potrebno posebno naglasiti da ovo zakonsko rješenje ne bi imalo nikakvih negativnih posljedica po konkurentnost poslodavca, budući da se ne bi povećala cijena rada jer koliko bi se povećalo opterećenje s naslova mirovinskog doprinosa, isto toliko bi se smanjilo opterećenje s naslova zdravstvenog doprinosa, dakle možemo reći da ovaj naš zakonski prijedlog ima, odnosno da je potpuno financijski neutralan za poslodavca. Evo, to su naši argumenti, mi smo uvjereni da su dobri i da bi bilo dobro da ih se prihvati. I na kraju želim samo reći to da smo predlagali donošenje ovih izmjena po hitnom postupku još uoči rasprave o proračunu za 2009. godinu. Dakle, da bi se što prije pomoglo hrvatskim građanima i da se promjene koje bi izazvao ovaj zakonski prijedlog mogu ugraditi već u proračun za 2009. godinu. Nažalost, ni ovaj zakonski prijedlog kao uostalom ni svi drugi iz ovog paketa, dakle svi su oni više od 3 mjeseca gurani na začelje dnevnog reda, podsjećam da su dati u zakonsku proceduru potkraj mjeseca listopada prošle godine, dakle apsolutno pravovremeno. Vlada očito nema rješenja ili ih još uvijek ne želi objelodaniti, kao da hrvatskim građanima još uvijek nije dovoljno teško, a naša se eto rješenja ne prihvaćaju, a sve opet velim na štetu hrvatskih građana. Hvala.
Hvala lijepo. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik gospodin Andrija Hebrang. Izvolite zastupniče.
Hvala lijepo štovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Biti ću vrlo kratak jer na prijedlog izmjena doprinosa možemo biti još sažetiji u razlozima odbacivanja sa strane kluba HDZ-a budući da su ti razlozi vrlo jasni i konkretni. Krenuti ću od početka. Dakle, prije svega, naravno omjer doprinosa mirovinskog prema zdravstvenom u Hrvatskoj je apsolutno veći u korist mirovinskog, nego u svim nabrojenim ovdje zemljama, citiram Austrija 22:7, Mađarska 26:15, Slovenija 24:13, Hrvatska kao što znamo 20:15. To naravno ima i svoje obrazloženje zašto je to tako. Prije svega, broj umirovljenika u Hrvatskoj je zbog rata i te kako veći u zemljama koje rata nisu imali, pa je zato stopa izdvajanja velika, a s druge strane, stopa izdvajanja za zdravstvo je veća nego u spomenutim zemljama. Ne zbog previsokog stupnja izdvajanja u doprinosima, nego zato što sve citirane zemlje, pa i puno šire zdravstvo financiraju 10 do 20% iz džepa osiguranika. U Hrvatskoj toga nema jer je dopunsko osiguranje u Hrvatskoj također obješeno na sustav HZZO-a, što znači za riznicu. Dakle, rizik tog dijela preuzima proračun, u svim drugim zemljama Europe, taj rizik preuzima dopunsko osiguranje koje je na tržištu. U Sloveniji je 98% stanovnika dopunsko osigurano na tržištu, o Njemačkoj, Francuskoj, Engleskoj, Italiji i tako dalje svi postoci se kreću između 80 i 90%, u Hrvatskoj na dopunsko na tržištu je osigurano 0% osiguranika, nisu na tržištu, nego su u dopunskom osiguranju HZZO-a, što znači i taj rizik pokriva državni proračun. I zato je naše izdvajanje veće. Kada će doći do promjene naravno ovisi o tome kako će se puniti proračun i koliko godina će proračun moć izdržati ovakav način financiranja zdravstvenog sustava koji je i ove godine, da vas podsjetim dobio daleko najveće povećanje financiranja na rashodovnoj strani od svih drugih stavaka rashoda proračuna. Toliko za uvod, a sada o prijedlozima. Imamo prijedlog za restrukturiranje doprinosa za mirovinsko osiguranje i za zdravstveno osiguranje. Primjedba i za jedno i za drugo je da nam nedostaje financijska simulacija modela, što znači ne vidimo u brojkama što to znači u odnosu na državni proračun, drugim riječima, dolazimo u opasnost da škodimo, a ne koristimo. Dakle, mi inzistiramo da se u drugo čitanje unese financijska simulacija modela, pa ćemo možda u tom slučaju imati drugačiji stav. Dok toga nema naš stav je sljedeći. Ako izdvajanje za mirovinski fond prebacimo sa zaposlenika na poslodavca, to nikako ne znači da ćemo zaposleniku, ne mi nego poslodavac povećati plaće. To samo može značiti da će poslodavac svoje povećano opterećenje jednostavno izjednačiti smanjenjem plaća svom zaposleniku, jer poslodavac nije dobio novi priliv sredstava, a dobio je nove obveze. I zato to ne možemo prihvatiti. Što se tiče prijedloga za zdravstveno osiguranje. Obrazloženje je još jednostavnije. Naime, ovdje se predviđa da se smanji izdvajanje za zdravstvo sa 15 na 8%, na 7%, dakle da se smanji stopa za 8%. Napominjem da je svaki postotak milijarda i 240 milijona kuna otprilike. Znači smanjuje se priliv zdravstva za preko 9 milijardi kuna. A odakle će se namaknuti taj novac za zdravstvo? Citiram: "Manjak potrebnih sredstava treba nadoknaditi štednjom u državnom proračunu u skladu s preporukama guvernera Hrvatske narodne banke, te oporezivanjem prihoda na kapital." Ja bih volio vidjeti točno prijedlog gdje ćemo na kojoj stavci uštedjeti. Ako imamo prijedlog za uštedu 9 milijardi i 200 do 9 milijardi 300 milijona kuna, ja sam spreman promijeniti svoj osobni stav, a naravno kako će naš klub u tom slučaju reagirati to ćemo se dogovoriti. Znači ne možemo sustavu zdravstva uzeti 9 milijardi i ostaviti rizik povećanja morbiditeta i mortaliteta na račun gospodarske krize. Nikako nećemo žrtvovati zdravlje i ne želimo žrtvovati zdravlje i živote naših građana na uštrb rješavanja problema krize. Nama je ipak u prvom redu zdravlje i život, a krizu ćemo rješavati drugim metodama i drugim mehanizmima. Zbog toga ne možemo prihvatiti niti ove izmjene u doprinosima za zdravstveno osiguranje. I na kraju želim dodati zaključno, jer mi više u raspravi nećemo sudjelovati, da smo u prvoj točki dali sve svoje stavove u odnosu na predložene zakone o izmjenama poreza na dobit i izmjenama poreza na dodanu vrijednost i da tome nemamo šta dodati. U odnosu na izmjene doprinosa koje su predložene u ovom izlaganju u ime kluba također smo dali svoj stav i mi doista ćemo sa užitkom slušati vaše uzajamne replike da vidimo kako ćete sami sebi opravdati ono što mi tražimo, a to je da ubuduće svaki prijedlog zakona koji zadire u poreze i doprinose ima i tablicu financijskog izračuna što to znači u brojkama na prihodovnoj, a što na rashodnoj strani, jer onda ćemo imati ozbiljnu raspravu. Bez brojaka rasprava o proračunu za mene i po mom ukusu nije ozbiljna, i žao mi je da tu nisi bili vaši vrhunski stručnjaci Grčić i Jurčić, vjerojatno ne bi podržali vaš prijedlog, ali ako bi onda bi bar imali i stručno obrazloženje. Ovako je ono izostalo. Zbog svega toga mi u ime kluba odbacujemo i ovaj prijedlog. Hvala na pažnji i dobro jutro.
Hvala lijepo. Imamo najprije zahtjev predlagatelja da se, da dobije riječ. Izvolite. Uvaženi zastupnik Maras. … [[Upadica se ne razumije.]] Ok. Može. Ispravci navoda. Najprije zastupnik Lučin. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] kolege Hebranga iako ih je bilo više. Dakle, on je ustvrdio da je odnos stopa doprinosa u Hrvatskoj takav kakav je zbog velikog broja umirovljenika. I tu se slažemo. Međutim, on je u drugom dijelu rekao da je u Hrvatskoj veliki broj umirovljenika zbog rata, što je totalno netočno. Jer ako se vratite malo kroz povijest vidjet ćete da ratovi baš sa povećanjem broja umirovljenika nemaju velike veze. Dapače, trendovi su suprotni. Da sad to ne objašnjavam. Međutim, treba kazati povećanje broja umirovljenika u Hrvatskoj razlog taj što je HDZ proveo privatizaciju i pretvorbu, odnosno pretvorbu i privatizaciju na takav način kakav je proveo. Dakle, rješavala se jedna sirova prvobitna akumulacija kapitala gdje su poduzeća shvaćana kao nekretnine, a radnici i rad kao trošak i onda se trebalo riješiti radnika i rada kao troška da bi se došlo do nekakvog novca. I HDZ, odnosno vlade HDZ-a podržavale su takav koncept privatizacije. I danas Hrvatska ima tako veliki broj mladih umirovljenika upravo zbog toga, a ne zbog rata.
Hvala lijepo. Ispravak navoda, uvaženi zastupnik Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Ispravljam isti, potpuno netočan navod da je rat uzrok za povećanje broja umirovljenika u Hrvatskoj. Uz ovo što je iznio kolega Lučin, treba se istaknuti i to da je do povećanja broja umirovljenika došlo odmah nakon dolaska HDZ-a na vlast, jer je u mirovinu tada poslao ogroman broj Srba, zbog nacionalne pripadnosti, ogroman broj onih koji su im bili ideološki neprihvatljivi, mladih ljudi, koji su kasnije godinama bili u penziji i opterećivali mirovinski fond. Prema tome, za slom mirovinskog fonda, za težak položaj umirovljenika isključivi krivac je HDZ.
Nadica Jelaš, uvažena zastupnica, ispravak navoda. Izvolite.
Uvaženi zastupnik Hebrang je rekao da će preraspodjelom doprinosa za mirovinsko osiguranje između radnika i poslodavca poslodavac biti dodatno opterećen. Neće biti dodatno opterećen, jer po našem zakonskom prijedlogu za poslodavca bi se smanjio doprinos za zdravstveno osiguranje s postojećih 15 na 7%. Dakle, za 8 postotnih poena. Očito je dakle da dio doprinosa za zdravstvo bi bio supstituiran doprinosom za mirovinsko osiguranje.
Imamo sada još i prijavu, vidio sam jednu tablicu za repliku. Ivan Lučić, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Onda je sada stvarno na redu u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo htio sam samo reagirati odmah na izlaganje gospodina Hebranga. Prvo, kao što je već bilo rečeno, mi smo ovaj zakon uputili prije izrađivanja proračuna za ovu godinu i da se htjelo mogla se naći preraspodjela unutar proračuna, uštede koje su bile potrebne za provedbu ovog zakona. Konkretno rekao je kolega Hebrang, a i gospodin Mladineo vezano za zdravstvo i iznos koji će biti potrebno namaknuti ukoliko se smanji doprinos izdvajanja za zdravstvo sa bruto plaće zaposlenih u Hrvatskoj. To se može napraviti preraspodjelom u proračunu izbacivanjem projekata koji nisu potrebni da se sada ove godine rade. I s druge strane uvodimo i svjedoci smo sada i reforme zdravstva koju pokušava, doduše pomalo i neuspješno uvesti aktualni ministar zdravstva, gdje će se hrvatskim građanima kroz dopunsko dodatno zdravstveno osiguranje koje je napravljeno tako da ga vrlo vjerojatno svi će biti prisiljeni uzeti. 2 milijarde kuna misli njima izvući iz džepa. Znači evo postoji način i HDZ je pokazao bez toga da s jedne strane olakša hrvatskim radnicima prihvaćajući ovakve prijedloge i ovakve zakone koje predlažemo da bi se konkretno pomoglo hrvatskim građanima kroz neto plaće, da će im uzeti na neki drugi način novac iz njihovih novčanika bez obzira na to da li će im nešto omogućiti. S druge strane bez obzira što nema simulacije izračuna plaće u prilogu ovog zakona, mislim da je kolega Hebrang dovoljno stručan da razumije ovo što je i moja kolegica Jelaš malo prije rekla. Znači poslodavac neće imati dodatnih opterećenja, odnosno ovih 8% koje spominje prebacivanja prvog stupa na bruto plaću neće opteretiti poslodavca, nego će ta izdvajanja ostati kao što je to bilo i do sada jer se predviđa smanjenje izdvajanja za zdravstveno osiguranje. Znači nema govora da se ne može naći prostora za uštede u proračunu, nema govora da se ima političke volje i želje pomoći hrvatskim građanima da bi se moglo naći načina da se rasterete bruto plaće hrvatskih radnika u ovom smislu u kojem smo mi to predložili, ali jednostavno uvijek je naći lako izgovor u tome da nema simulacije, nema tablice da bi se nešto onda odbilo što se može vrlo jednostavno izračunati ukoliko je mogla izračunati ispred predstavnika Vlade. Evo gospodin Mladineo je dao koliko treba preraspodijeliti tako je isto kao mogao izračunati Klub zastupnika HDZ-a. Ima dovoljno stručnih ljudi u Klubu zastupnika HDZ-a koji bi mogli to napraviti ukoliko to gospodin Hebrang nije u stanju. A sa druge strane što se tiče kolege Jurčića i Grčića aposolutno stoji iza ovog zakona, jer smo ga zajedno u klubu svi skupa izrađivali. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Slijedi dalje rasprava u ime klubova. I ime kluba IDS-a uvaženi kolega zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Meni je krivo da ovdje nema gospodina Hebranga kada je spomenuo Markovićev model. A što je to Markovićev model? Koliko je tada prosječna plaća godine 1990. participirala, pardon prosječna mirovina u prosječnoj plaći? Čak 75,3%. Nevjerojatno ali 75,3%. Tada smo na jednog umirovljenika u Republici Hrvatskoj imali 3 radnika. I ukupni izdaci za mirovine kada gledamo u bruto društvenom proizvodu iznosili su 9,9%. Nikada prije, nikada poslije vjerojatno nikada na ovim prostorima prosječna mirovina neće biti 75,3% da budem precizan prosječne plaće. 1995. mi imamo na jednog umirovljenika 1,81 radnika. Prosječna mirovina u prosječnoj plaći 45,9%. 2000. imamo 1,36 radnika na jednog umirovljenika 37,6%. 2006. dolazimo na 40,8%, 1,4 radnika na jednog umirovljenika itd. Možda je gospodin Mamić kada je rekao ono što je rekao, na što ja imam recimo i rezerve, između ostalog mislio i na ovaj Markovićev poučak ili na ovaj detalj. No pustimo sada ovom prilikom Markovića. Ja sam od jutros rekao da IDS će apsolutno podržati Zakon o dobiti, ali na ovaj prijedlog zakona imamo određene rezerve. Najprije da se dotaknem ovih ocjena potrebnih sredstava za provedbu zakona, umanjene stope citiram: "doprinos iz 8% za osnovno zdravstveno osiguranje stvoriti će se manjak oko 9 milijardi kuna, manjak potrebnih sredstava treba nadoknaditi štednjom u državnom proračunu" itd.. A na strani jedan se uspoređuju Europske zemlje gdje se kaže da osim u Njemačkoj između stope doprinosa za mirovinsko osiguranje i zdravstveno osiguranje je znatno veće u korist mirovinskog osiguranja, te se nabraja Austrija 22,8 mirovinsko 7,7%, zdravstveno osiguranje, Mađarska, ne znam Slovenija itd. Što želim reći? Ovo jednostavno nije '68. pa da bi ne znam bili realni i da bi tražili nemoguće. Hrvatska država je ušla u 2009. sa ogromnim problemima. Oporavak ove zemlje ili na oporavak neće trebati 10 godina kao što je rekao gospodin Vidošević predsjednik Gospodarske komore, ali ako se svijet pokrene desete, jedanaeste onda isto tako možemo reći da oporavak u Hrvatskoj neće biti prije 2012., 2013. godine. 2009. godine u ovoj zemlji je recesija. 2010. možda i depresija. Tamo negdje jedanaeste, dvanaeste sabirati ćemo štete, a dvanaeste, trinaeste eventualno oporavak. Daj Bože da se svijet pokrene što je moguće brže, jer će to za sobom povući i Republiku Hrvatsku. Utoliko ovaj prijedlog smanjenja 9 milijardi kuna na stavci zdravstva mene na neki način plaši, kao što me isto tako plaši kada se gospodin Sanader naprosto poigrava dvoranama koje ajde usuđujem se reći jutros sam to rekao, gotovo da vode u bankrot. Tako se kao što se Sanader ne može igrati na taj način sa dvoranama mi ne možemo igrati ni sa zdravstvom. Jednostavno si ne možemo dozvoliti to da bogati sebe mogu liječiti u inozemstvu, a da siromašni ne znam trebaju biti doma. Ja bih rekao, tu se slažem sa predlagačem da u ovom trenutku doprinosi za zdravstvo, normalno smanjenje je problem, ali sama ta sredstva za zdravstvo nisu toliki problem koliki je problem taj mirovinski sustav. Nije bitno kada smo mi usvojili u ovom Parlamentu taj drugi stup. I ja sam na žalost sebe prijavio tamo. Danas mi je silno krivo zbog toga, je vidim da sam na gubitku ili da bih mogao biti na gubitku kao što je vjerojatno i svima onima koji su to isto zajedno sa mnom tamo negdje 2002., treće učinili. Zašto je problem u tom sustavu? Pa zato jer je 900 tisuća ljudi pa neću reći prevareno, ali na neki način pokazalo se i kroz vrijeme oštećeno. 130 tisuća ljudi u dobi od 45 do 50 godina plus 770 tisuća mlađih od 40 godina koji su počeli izdvajati onih 5% doprinosa u drugi stup danas je slobodno se to može reći oštećeni. To je svima trebalo donijeti veće mirovine a vidimo da danas 2009. ovaj sustav njima, nama ako ne idemo u ovu zastupničku mirovinu donosi bitno manje. Na primjer, prvih 160 žena koje su počele primati mirovinu za oba stupa približno one dobivaju tisuću 660 kuna imale bi oko 400 kuna više da su ostale samo u prvom stupu. Oni koji bolje zarađuju ili bolje rečeno ovako što bolje zarađuješ to će ti penzija vis a vis ovog drugog stupa biti manje. Pa tako, ako netko zarađuje 15 ili 16 tisuća kuna on će de facto imati 40% manje nego da je ostao u prvom stupu. Na primjer, ako bi taj sa tom plaćom imao 6-6,5 tisuća kuna zbog drugoga stupa de facto ima 40% manju mirovinu. To je problem. Nije to znači problem zdravstveno osiguranje i to se mora što je moguće prije kroz neki način promijeniti. Jasno je da bi svi mi u ovoj zemlji voljeli plaćati što je moguće manje bilo da je riječ o PDV-u, bilo da je riječ o doprinosu za mirovine, za zdravstvo itd. ali opet se vraćam na onih 9 milijardi kuna glede zdravstvenog sustava da li je to naprosto u ovom trenutku realno nadoknaditi određenim preraspodjelama. Ja se bojim da to jednostavno nije moguće zato jer bi samo danas predložene preraspodjele u konačnici to bi bilo više milijardi iznosa. Netko je spominjao čak čini mi se 12 do 13 milijardi koji bi osjetio proračun na ovaj ili onaj način. S druge strane, ako imamo na umu da su svi proračunski kapaciteti znači grada Zagreba plus 130 gradova, plus četristotinjak općina, plus 20 županija, plus države Hrvatske 2007. iznosili 145 milijardi kuna. Ne računam ovdje izvanproračunske fondove kao što su Hrvatske ceste, Hrvatske auto-ceste, Hrvatske vode, onda se od tih 145 milijardi kuna 2007. za kapitalne investicije preraspodijelilo 9 milijardi kuna. Prema tome, postavlja se pitanje gdje pronaći onda iznos iznad tih 9 milijardi kuna. A ako ne investiramo u te kapitalne investicije od kojih je veliki broj pogrešno zacrtan i osmišljen onda će zasigurno biti i manji bruto društveni proizvod u ovoj zemlji. Jasno je da nama nisu potrebne bile ove dvorane kao što nam nisu potrebni neki mostovi za Pelješac ili ne znam šta, možda nam nisu potrebne ni neke sanacije koje idu prema nekim sustavima koji iz godine u godinu više dobivaju no što privrede, ali moramo isto tako voditi računa i o brodogradilištima i o svima ostalima. Mi smo za ove dvorane ugovore potpisali na 3 milijarde kuna. Kada kroz javno privatno partnerstvo izvođačima platimo najam itd. te dvorane nas će koštati 6-7 milijardi kuna. Pa samo Zagrebačka Arena koja je koštala 644 milijuna kuna kroz 28 godišnji zakup pazite koji podnose 55% Vlada, 55% grad Zagreb u konačnici će ta dvorana ili INGRA-i donijeti milijardu 820 milijuna kuna. Da li je netko naprosto o tome spreman progovoriti otvoreno ili nam doista treba ova šutnja kada premijer najavljuje još jedan rukometni dom. Ja sam uvjeren da će do promjene vlasti na narednim parlamentarnim izborima doći. Mislim da to nije sporno, ne samo što bih ja to volio nego što će se to i dogoditi. Da li će to biti 2011., da li će biti na nekim prijevremenim izborima to ostaje da se vidi ali ja mislim da niti vladajući na takav način danas HDZ ne smiju milijarde kuna usmjeravati u nepotrebne investicije niti mi u opoziciji smijemo predlagati prijedloge koje ne bi mogli ostvariti ili ispuniti da smo u poziciji vlasti. I to je naprosto ja bih rekao istina. Ono što mi kada je riječ o mirovinskoj reformi predlažemo rekoh da su prvi gubitnici ovih 160 žena, za njima sad uskoro još tisuće i tisuće onih koji su u to ušli. Ali gledajte, gdje je tu problem. Problem je u tom neravnopravnom načinu obračuna mirovina osiguranicima znači koji su prešli u drugi stup a da to nisu morali a koji sad gube dodatak na mirovinu koji dobivaju oni koji su u prvom stupu. Za 2009. to iznosi taj dodatak 26,4%. I zato mi u klubu IDS-a nama je drago da se razgovara o ovome zakonu. Tražimo da se u Vladi, u ovdje Saboru razmotri mogućnost za promjenu formule za izračun osnovice iz prvog stupa, dakle na 15% doprinosa koji i dalje uplaćuju u taj prvi stup a sad nemaju pravo na dohodak ili mogućnost da se ti ljudi koji su u tom drugu stupu zakinuti ponovo vrate u prvi stup. Ja smatram da bi nove generacije umirovljenika koje su mogle birati između ostanka u prvom stupu ili prelaska u drugi stup, znači rođeni prije 62. trebali imati obračun mirovine na slijedeći način. Znači, za uplate 15% doprinosa da tri četvrtine mirovine sa povećanjem za dodatak na mirovinu a ovih 5% ili za uplate 5% doprinosa što je jedna četvrtina mirovine po propisima koji vrijede za drugi stup. Na taj način mislim da bi se eto neutralizirala ova nepravda kojoj za početak svjedoči ovih 160-tak žena a kasnije će i mnogi drugi. Ali sam isto tako duboko uvjeren kao što je država morala donijeti radi "mira u kući" Zakon o obeštećenju umirovljenika jednako tako morat ćemo ispraviti i ovu nelogičnost tog drugoga stupa. Sve u svemu, nama je drago da se taj Zakon pojavio sada o doprinosima u proceduri. Mi podržavamo da ide on u drugo čitanje ali kao što rekoh imamo i određene primjedbe.
Hvala lijepo. Imamo prijave jednog ispravka navoda. Uvaženi zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Zahvalio bih kolegi Kajinu što će podržat da ovaj prijedlog zakona ide u drugo čitanje. Ispravio bih dva kriva navoda. Prvo bih ispravio krivo citiran grafit sa Sorbone '68. koji su studenti napisali. On nije glasio "Budimo nerealni, tražimo nemoguće", nego "Budimo realni, tražimo nemoguće". … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ali vi ste rekli nerealni, gospodine Kajin. Onda je bio lapsus. Onda sam krivo čuo. Ispričavam se.
Budimo realni.
Dolazim na glavni narod. Gospodin Kajin je rekao da je hrvatski proračun odnosno da su sva proračunska sredstva u Hrvatskoj prekapacitirana. Da, ovako kako su postavljeni. Ali ovaj zakon i 25 drugih zakona i mjera koje SDP je predložio i koji će predložit, podrazumijeva da se i restruktuira proračun odnosno da se napravi rebalans proračuna, jer ovo se ne bi moglo provest bez novog proračuna. E sad, postavlja se jednostavno pitanje da li je ova Vlada spremna napraviti nešto na uštedama. Mi smo u Hrvatskoj zaboravili jednu veliku rezervu, a ta rezerva se zove reforma državne uprave pa mi ipak imamo ako ne šire, ono barem u okruženju najskuplju državu itd., itd. Dakle, da, kad se gleda s ove pozicije proračun je prekapacitiran, ali kad se imaju na umu mjere koje predlažemo on nije prekapacitiran i ima rezerve.
Hvala lijepo. U ime predlagatelja uvaženi zastupnik gospodin Maras.
Hvala lijepo. Evo, ponukan sam se javiti nakon izlaganja gospodina Kajina. Drago mi je što će podržati da ide zakon u drugo čitanje i da se eventualno još neke nedoumice pokušaju razjasniti do tog drugog čitanja. Što se tiče dva osnovna segmenta zakona, odnosno reforme koje su potrebne da budu napravljene da bi se zakon i da bi se ovaj manjak u proračunu od 9 milijardi što manje osjetio. Prva reforma je naravno zdravstvena reforma. Mi moramo naći nove modele financiranja zdravstva. Zdravstvo se ne može samofinancirati na način na koji se do sada financirao, a to je iz doprinosa koji ide na bruto plaću radnika odnosno od strane poslodavca. To Hrvatska možda još jedina u svijetu ima tako riješeno. Moramo naći nove modele i sustavno riješiti financiranje zdravstva i mi tu predlažemo isto neke nove stvari. Može se ići na financiranje zdravstva kroz povećavanje prihoda u proračunu od oporezivanja prihoda od imovine. To se može napraviti i mogu se naći dodatni izvori za financiranje zdravstvenog sustava. S druge strane, mirovinska reforma. Pa cijela poanta mirovinske reforme odnosno i ovog našeg prijedloga da se poveća izdvajanje sa 5 na 9% je da i novi umirovljenici za 15, 20, 25, 30 godina ne budu financirani iz proračuna. Da se tu napravi prostor kako bi se moglo kasnije financirati iz štednje građana, mirovine, odnosno na svaku izdvajat cijeli život, cijeli svoj radni vijek za svoju mirovinu, a da ne pada kasnije njegova mirovina na teret proračuna. I to je poanta i mislimo da treba ići na povećanje toga izdvajanja kako se ne bi desilo to da onda opet za 20, 30 godina imamo financiranje mirovina kao što je to sada. Moram upozoriti i to naravno smatramo izuzetno bitnim i zbog toga predlažemo ovo povećanje sa 5 na 9%, da su protekle godine vrijednosti mirovinskih fondova odnosno imovine umirovljenika pale. Mi smo cijelu godinu uplaćivali i umjesto da se poveća vrijednost mirovinskih fondova ona je pala i iznosi otprilike 3 milijarde kuna manje nego samo da se nominalno zbrojilo izdvajanje iz plaća hrvatskih radnika. Kada bi se tako nastavilo nekoliko godina, definitivno bi bila upitna mirovinska reforma. I mi smatramo da to izdvajanje treba povećati. To je izdvajanje također za budućnost. Ne samo za budućnost hrvatskih radnika, nego za budućnost hrvatskog proračuna zbog toga što ukoliko to neće biti dostatno za isplatu dostojne mirovine, a ona bi trebala biti ne kao što je danas ispod 40% prosječne plaće, nego 70% prosječne plaće, onda će se opet morati refundirati razlika između toga iz državnog proračuna. I zato smatramo da ovaj zakon i preraspodjela unutar proračuna i nalaženje novih prihoda unutar proračuna mora biti jedina alternativa ove Vlade. Ne može se samo gledati na način koliko će faliti, a da se nema vizije što će se dešavati narednih 5, 10, 15 ili 20 godina. Kao što sam rekao i 2002. smo mi odjednom morali reći da 5% ćemo izdvajati u drugi stup. I do tada se 20% izdvajalo za umirovljenike direktno iz plaća, ali se država 5% odrekla za budućnost odnosno za reformu mirovinskog sustava. I kada govorimo o ovih 9 milijardi kuna manje što se tiče izdvajanja u proračunu, znači sa bruto plaća hrvatskih radnika vezano za zdravstveni doprinos, pa neće taj sav novac negdje nestati, ispariti. Naša procjena je da će otprilike hrvatski radnici dobiti 4 milijarde kuna neto više novca tijekom godine. Od tih 4 milijarde kuna pa neće to ljudi spremiti u čarapu, nemaju oni novca da štede. Njima taj novac treba za svakodnevni život. Vjerojatno će se kroz PDV vratiti milijarda kuna. Vratit će se kroz povećanu potrošnju, kroz zapošljavanje drugih ljudi itd. Znači, očekujemo da će se sigurno 2 milijarde kuna vratiti odmah direktno kroz povećane druge porezne prihode. Tako da nije samo crno-bijela situacija kao što se uvijek, i to mi je žao što Vlada nikad ne napravi simulaciju, što se može očekivati sa druge strane prihoda od poreza. Oni naprave samo, numerički zbroje koliko je to manje 7% zdravstvenog doprinosa i onda kažu 9 milijardi kuna. Ja kažem da će se po osnovi drugih poreza sigurno prihodovat više od 2 milijarde kuna ako se ovaj zakon prihvati. Tako da moramo sagledati situaciju iz svih kutova da bi mogli donijeti na kraju krajeva konačni sud. Moram na kraju reći da ovaj zakon naravno koji pomaže direktno da hrvatski građani lakše prebrode ove krizne trenutke, ide za dvije strukturne reforme. Jedna, koja je počela 2002. godine, a zove se mirovinska i jedna, koja nažalost neuspješno počinje već dugi niz godina i sada je opet neuspješno počela, a zove se zdravstvena. Mi moramo naći drugačiji model financiranja zdravstvenog sustava, jer ovaj jednostavno više nije održiv. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi se za raspravu prijavio uvaženi zastupnik kolega Davor Bernardić. Izvolite, kolega.
Poštovani potpredsjedniče. Pa na početku moram reći da nije bilo lako 1.1.2002. zarezat u bolan mišić i povećat izdvajanja tj. usmjerit izdvajanja u drugi mirovinski stup. Ali to su državnički potezi, to su reformski potezi. Oni razlikuju državnike od onih koji voze u istoj trasi cijelo vrijeme i zato je to trebalo napraviti. No međutim, tad je to što je napravljeno nije dovoljno. Nastavak reforme je nužan, a to pokazuju i svjetski trendovi. S tom reformom se nije izmišljala topla voda već je ona primjer slijeda najboljih europskih u praksi. Dakle, Hrvatska tu nije izuzetak niti bi smjela biti. I sa tom reformom je nužna intervencija u dijelu povećanja izdvajanja za obvezan drugi stup. No međutim, to ne dolazi preko noći, dolazi s vremenom i trebalo je doći u zadnjih pet godina. Na žalost nije došlo. Efekti starenja stanovništva ne samo hrvatskog već i europskog umanjuju mogućnost isplate mirovina na temelju generacijske solidarnosti i to je bio glavni razlog zašto su se europske države odlučile za oblik štedno-rentnog oblika osiguranja, odnosno isplate mirovine nakon određene faze štednje. I takav oblik osiguranja mi imamo i danas. Ono što ne može veseliti je znači jučerašnji novinski članak po kojem će umirovljenici zbog slabih izdvajanja, odnosno zbog loših poslovanja mirovinskih fondova imati manje mirovine 2035. ako se sad ovakav trend nastavi. Ja se nadam da neće. Znači, nemojmo bit tu katastrofičari. Znači, ako se ovakav trend nastavi da će imati 2035. manje mirovine. E sad, razlog za to isto tako snosi država. Država propisuje i regulira mehanizme kuda ti mirovinski fondovi mogu ulagati. Ja ću vas samo podsjetiti da sam kad sam pričao o Izvješću Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga u ovom Visokom domu rekao da je HANFA svojim pravilnikom omogućila ulaganje mirovinskih fondova iz prve kotacije Zagrebačke … [[Govornik se ne razumije.]] u javnu dioničku kotaciju Zagrebačke … [[Govornik se ne razumije.]] Na taj način povukli su novce iz investicijskih fondova gdje su držali dio sredstava, srušili su cijenu likvidnih dionica. Nakon toga tržište se počelo urušavati, a sve nakon, nešto nakon prodaje HT-a. Dakle, proces raspada špekulativnog balona time je ubrzan i ukoliko se ne uspostave mehanizmi za nadzor poslovanja mirovinskih fondova, ukoliko se ne uspostavi zakonska osnova, zdrava zakonska osnova upravo da svoja sredstva plasiraju kako bi u budućnosti donijela dobit onima koji trebaju od njih primati mirovinu mi nećemo biti u dobroj situaciji pogotovo umirovljenici koji će iz tog fonda morati ostvariti dobar dio kolača svoje mirovine. No međutim, to je svjetski trend, europski trend i treba ga slijediti i stoga i ide ova nadopuna. Naš je prijedlog da država mora štediti. Ovim prijedlogom država jednostavno mora štediti. Poslodavca ova reforma, ovakav prijedlog zakona ne košta ništa, a radnik je dvostruko u plusu. U startu će imati veću plaću od 550 kuna, a sutra će imati veću mirovinu zbog većeg izdvajanja za drugi stup. I poruka danas koju pokušavamo sublimirati bez obzira na trošak državnog proračuna od 9 milijardi ove reforme je slijedeća. Država mora uštediti ako želimo danas osigurati veće plaće i sutra veće mirovine. Bez državne štednje u dugom roku neće biti većih plaća i većih mirovina i toga svi trebaju biti svjesni. To nije pamet koju prosipaju političari SDP-a. To je pamet koju su prosuli brojni ekonomski analitičari i znanstvenici ekonomske teorije. Država mora uštediti ako želimo veće mirovine i plaće. I na kraju, samo bih rekao da podrškom naša tri zakona danas podržavate tri stvari. Podržavate veće plaće odmah, niže cijene osnovnih stvari odmah za naše građane koji to neophodno trebaju. Podržavate više investicija u kratkom roku, u roku od godinu, dvije dana i podržavate veće mirovine sutra za sve naše buduće umirovljenike. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu za repliku, uvaženi zastupnik Željko Franić. Izvolite. Zdenko, Zdenko. Da.
Ne njemu, jer se zovem Zdenko ne Željko.
Oprostite, ispravio sam se.
Štovani gospodine Bernardić, tu ste u pravu da je Vlada maestralnim intervencijama na tržištu kapitala obezvrijedila vrijednost većine fondova što se uostalom može pratiti i iz trendova indeksa Zagrebačke burze Crobexa koji uz manje ili više, veće varijacije kontinuirano pada još od negdje ožujka 2007. godine. Dakle, daleko prije nego što je ovaj balon hipotekarnih kredita uzrokovao globalnu krizu prvo u Americi, a onda svjetsku. Međutim, još je interesantnije promatrati i trendove mlađeg bratića od CROBEX-a, dakle indeks CCROBIS koji se odnosi na Vladine obveznice, a koji kontinuirano pada od 23. studenog 2003. godine kada je koalicijska Vlada izgubila izbore i od tada taj CROBIS, dakle indeks obveznica, indeks povjerenja u Vladinu mogućnost plaćanja i alimentiranja gospodarstva neprekidno pada tako da od vrijednosti 102 je danas na svega 86. Dakle, fini ovako lijepi trend što znači da je totalno nepovjerenje u Vladine obveznice, a dakle i gospodarsku politiku.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Bernardić. Izvolite.
Štovani kolega Franić, dobro ste potaknuli pitanje državnih obveznica. Pa povjerenje je ključna stvar u svakom sustavu – financijskom, gospodarskom, političkom. Bez povjerenja se ne može planirati nikakav rast na dugi rok i stoga je ovo o čemu vi govorite upravo jedan od većih problema. Nedavno smo bili svjedoci da se država upravo kod istih tih mirovinaca koji su ostvarili velike gubitke zbog sloma tržišta kapitala, a opet zbog nepovjerenja građana prema tržištu kapitala koje ubrzali su potezi Vlade. Znači da se država zadužila za novce, za kamatu da otplati kamatu državnih obveznica. To otprilike izgleda ovako. U Mirovinskom fondu koji ulaže u obveznice koji ima sto kuna on investira u obveznice i računa s prihodom od 107 kuna. Država posudi tih 107 kuna od njega i kaže vratit ću ti još tih 6 kuna na 107 kuna. Ukupno mirovinski fond računa se 113 kuna, ukupno država je uzela 113 kuna, država je 113 kuna potrošila, mirovinski fond samo računa s parama koje nema. Evo.
Hvala. Dalje se za raspravu prijavila uvažena kolegica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pa klub zastupnika SDP-a kroz izmjene poreznih zakona te Zakona o doprinosima ponudio je rješenja koja bi trebala ublažiti prije svega udar gospodarske krize na standard građana, ali i rasterećenje gospodarstva te poticanje postojanih aktivnosti. Tijekom 2008. godine došlo je do pada plaća, velike inflacije koja je u srpnju mjesecu iznosila čak 8,4% i bila je najviša od kada se stopa inflacije mjeri indeksom potrošačkih cijena. Povećanje cijene energenata i prehrane, odnosno visok rast, cijena osnovnih životnih namirnica pogodilo je prije svega obitelji sa prosječnim i one sa nižim primanjima. U Republici Hrvatskoj, čuli smo to od kolege Marasa, jedna trećina domaćinstva jedna sastavlja kraj s krajem. Procjenjuje se da u Hrvatskoj ima oko 720 tisuća siromašnih. Od ove godine cijena plina za kućanstvo porasla je za 20%, što će opet najviše pogoditi one s malim i prosječnim primanjima. Prvi na udaru krize našli su se građani. SDP je tijekom prošle godine upozoravao i nudio rješenja kako bi se ublažio udar krize na standard građana, ali Vlada naše prijedloge nije prihvaćala i ponašala se kao da kriza ne postoji, kao da se sve ovo događa negdje drugdje, a ne u Hrvatskoj. Nije nudila rješenja, što je bila dužna, tako se ponaša i danas. Jedina mjera koju je ponudila tijekom 2008. godine bilo je osnivanje Povjerenstva za praćenje cijena, međutim što se dogodilo sa tim povjerenstvom, gdje je ono danas, to danas više nitko i ne spominje. Ali moram vam priznati, Vlada je ipak nešto poduzela, donijela je tijekom ove godine tzv. zdravstvenu reformu koja se provodi opet preko leđa hrvatskih građana i to onih koji nemaju, ali tko im je kriv što su siromašni i bolesni. U tzv. zdravstvenoj reformi morati će sudjelovati i umirovljenici koji će ovisno o visini svoje mirovine plaćati doprinos. I upravo zato što Vlada ništa ne čini da zaštiti životni standard građana predlažemo da se ovim izmjenama Zakona o doprinosima poveća neto plaća zaposlenika kao i izdvajanja za drugi mirovinski stup, stup individualne kapitalizirane štednje. To bi se postiglo preraspodjelom doprinosa za mirovinsko osiguranje iz prvog stupa na način da poslodavac preuzima plaćanje 8% doprinosa, a ostalih 7 bi teretilo plaće zaposlenika, odnosno plaćalo bi se iz plaće zaposlenika. Nadalje, predlaže se povećanje izdvajanja za drugi mirovinski stup, individualne kapitalizirane štednje sa 5 na 9% što bi također plaćao zaposlenik iz plaće, tako da bi ukupna stopa mirovinskog doprinosa koja se plaća iz plaće zaposlenika umjesto dosadašnjih 20 iznosila 16%. Istovremeno, stopa doprinosa za zdravstveno osiguranje smanjuje se za 8% sa 15 na 7. Ovakvom preraspodjelom doprinosa, plaće zaposlenih bi porasle za 4%, znači u neto iznosu oko 224 kune, a istovremeno ne bi došlo do povećanja cijene rada te poslodavci ne bi imali nove troškove. Povećanje izdvajanja za 2. mirovinski stup individualne kapitalizirane štednje je neophodno. Mirovine umirovljenika koji primaju mirovinu iz 2. stupa, njih oko 150 već sada su manje za više od 500 kuna, u odnosu na one koji mirovinu primaju iz prvog stupa. Te razlike će ubuduće biti veće, ali Vlada ovdje ne nudi nikakvo rješenje. Ili ne zna za taj problem, ili ju se taj problem ne tiče. Moram reći da su se s tim problemom bile suočile i druge zemlje koje su to riješile na način da njihovi umirovljenici primaju mirovinu iz 1. stupa. I na kraju, ono što je važno naglasiti, da bi uslijed smanjenja doprinosa iz plaće, te zbog toga i povećanja dohotka, odnosno veće osnovice za oporezivanje došli do povećanja poreznih prihoda sa osnove poreza prireza na dohodak koje pripadaju jedinicama područne i lokalne samouprave. To su samo neki od razloga koje sam navela zbog kojeg smatram da bi ovaj prijedlog zakona trebalo prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavila uvažena kolegica Brankica Crljenko. Izvolite. Nema je. Gubi pravo za raspravu. Slijedi rasprava uvaženog kolege Davorka Vidovića.
Kolegice i kolege, gospodine predsjedniče. Ja ću se pokušati kratko osvrnuti samo na članak 3. ovog prijedloga zakona koji očigledno i iz rasprava koje su se do sada vodile na ovu temu izaziva i ponajviše pozornosti, a po prilici i interes javnosti se sve više okreće prema jednom pitanju koje nas neminovno čeka i s kojim ćemo se morati suočiti. Ova, ona ili treća ili četvrta Vlada jer je riječ i o projektu koji traje već, evo četvrtu Vladu. Naime, riječ je o konceptu mirovinskoga sustava koji je uspostavljen, ili se počeo uspostavljati prije točno 10 godina. Podsjećam, '99, godina je bila godina kada je započela ozbiljna mirovinska reforma u Republici Hrvatskoj, po prilici ono isto vrijeme kada su počele mirovinske reforme i u drugim europskim zemljama iz sasvim praktičnih razloga. Naime, sustavi, mirovinski sustavi u Europi su se urušili naprosto i financijske obveze s jedne strane i financijska neodrživost tog sustava, a s druge strane niske razine mirovina su dovele do toga da su se počela tražiti najbolja rješenja da se problem dugoročno pokuša riješiti na neki drugi način. Te godine, dakle govorim o vremenima Matešine HDZ-ove Vlade, tako da ne bi bilo nikakve zabune kada je riječ o tome da se nešto brani ili napada samo zato što se događalo u ovom ili onom mandatu. Pitanja su preozbiljna i nadilaze neusporedivo mandate samo jedne Vlade, ali su rješenja koja se, rješenja, potezi, aktivnosti, promjene zakona koje se događaju u pojedinim mandatima dugoročno onda mogu ubrzavati ili usporavati pojedine procese i očekivanja koja se u tom sustavu mogu dogoditi. Ovih dana u medijima se pojavio, a vidim i kod jednog dijela naših kolega se pojavila jedna katastrofična najava koja prijeti tome da na brzu ruku donesemo i određene zaključke. Kaže obmana drugog stupa, mirovine niže 25%. Po prilici, evo i u ovim raspravama čujemo taj tip diskusije koji nije loš kao upozorenje, ali ni u kom slučaju ne bi smio dovesti do krivoga zaključka. Naime, da se kvalitetno, argumentirano, stručno procijene efekti i učinci mirovinske reforme u cjelini, posebno onoga što smo implementirali 2002. godine, od 1. siječnja, dakle uvođenje trodijelnog mirovinskog sustava, zato je potrebno puno više ozbiljnije analize od onoga što se na brzinu u medijima, na temelju 150 mirovina žena koje su otišle u prijevremenu mirovinu, dakle nakon 5 godina kapitalizacije može i smije uopće dogoditi. Napominjem da ne bude nikakve zabune, ovih 150 žena da to prvo apsorbiramo, nikako nisu smjele uzimati i odabirati II. stup. To je bila ozbiljna pogreška, i mogu podsjetiti da su tadašnji kreatori reforme i oni koji su imali obvezu obavješćivati ljude upozoravali da se u sustav kapitalizirane štednje mirovinske ne treba ići, iako su pravo imali oni koji su bili u životnoj dobi između 40-te i 50-te godine, ne trebaju ići oni koji ne misle najmanje još 15-tak godina raditi iako nemaju visoke prihode, visoka primanja. Dakle, činjenica da su neke žene svega 5 godina bile u mirovinskom sustavu su dovele do toga da su njihove mirovine iz II. stupa, da sada iznose svega 60 kuna, u tih 5 godina je toliko njihova mirovina iz I. stupa. Što se još dogodilo? Mislim da objasnim to da ne bude zabune. Razlika između onih koji su dakle mirovinu ostvarili samo u I. stupu i oni koji su otišli u II. stupu, mislim na ovih 150 žena je dakle 30 kuna. No međutim šta se drugo desilo. Desilo se da smo intervenirali kao država u nekoliko navrata u I. stupu. Prvi puta smo intervenirali kada je 2007. godine, kada je došlo do smanjenja da tako kažem penaliziranja odlaska u prijevremenu i starosnu mirovinu, što se nije odnosilo i na mirovine koje se ostvaruju iz II. stupa, sa nekih 25% na svega 9% je iznosio taj, to penaliziranje je dovelo do povećanja mirovina iz I. stupa, ali ne i onoga koji se odnosi na ove koji idu iz II. stupa, a riječ je isključivo o privremenim, dakle invalidskim mirovinama i to za žene. I druga stvar koja se dogodila prošle godine, kao što znadete, je započela isplata dodatka na mirovine novih umirovljenika i ukupno su sada dakle mirovine za tih 150 žena 400 kuna niže negoli što bi bilo da su ostale u I. stupu. E to je sada ova jedna priča koja nije dobra za donošenje generalnih zaključaka. Za donošenje generalnih zaključaka treba imati u vidu projekcije koje se tiču onoga što će se dogoditi za 15, 20 ili 30 godina. Prvo što treba reći, niti ja ovdje zagovaram niti a priori branim. Mislim da ćemo ozbiljno morati razgovarati o tome što ćemo napraviti u mirovinskom sustavu, ne branim II. stup, ali mislim da svi izračuni, naravno pod pretpostavkom da ne dođe do opće kataklizme u svijetu i da se čitav sustav fondova, fondovske industrije ne uruši, burze ne propadnu, itd. To je jedna krajnje katastrofična vizija. Ako bi došlo do tih dramatičnih promjena, onda propadaju mirovine i u I. stupu, i u II. stupu. Onda se sustav mijenja, itd. Ali pod pretpostavkom da se generalno stvari neće bitnije mijenjati, II. stup će sasvim sigurno osigurati onima koji će primati dvodjelnu mirovinu, višu mirovinu. E sad kada? Ako bi ostali na 5 postotnom izdvajanju, kao što je slučaj sada onda bi se to moglo desiti tek 2035. godine kao što pokazuju neke analize. To je naravno nedopustivo. SDP sa ovim svojim prijedlogom ide zapravo na ono što je bilo obećano i što je bilo sastavni element uvođenja mirovinske reforme kao trodjelnog sustava i kada se planiralo da se mirovinska izdvajanja za II. stup postupno povećavaju svake godine za 1% do 10%. Kako je već prošlo 7 godina otada, a izdvajanja su ostala na razini od 5%, izvjesno je da te mirovine iz II. stupa nemaju šanse se povećati i da će bitno zaostajati za mirovinama iz I. stupa. To je velika nepravda, to nije pošteno prema ljudima koji sada rade. To je ozbiljan društveni problem. To nije više stvar samo politike. I zato je neobično važno da se shvati da se, ako se ne može u ovoj godini ići na ovo što mi sada predlažemo, barem počne od sada svake godine za 1% povećavati udio izdvajanja za II. stup ukoliko ne želimo da imamo potpuni kolaps mirovinskog sustava i nekakve, ako hoćete, i Ustavne jednakosti ljudi koji će se naći u strahovito različitim režimima i sa različitim primanjima bez obzira kako i na koji način štedjeli. To meni crveno svijetli? Onda moram zaključiti. U svakom slučaju, ja vas molim kolege, to mi ćemo sad biti zastupnici pa ćemo otići. Nemojte da se desi da za 10 godina, da nas naša djeca, naši prijatelji itd., susjedi da nas proklinju, propituju o našoj odgovornosti što ste vi to radili zaboga, bili vi oporba ili pozicija, njima će to biti sasvim svejedno, ukoliko im ne osiguramo u ovom trenutku nešto što će garantirati iole pristojan život. Bez povećavanja u II. stup budite sigurni imat ćemo katastrofu u mirovinskom sustavu, to je izvjesno.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavio uvaženi kolega zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa evo pred nama je zakon koji smo htjeli pomoći građanima Republike Hrvatske, očito vladajuća većina nema čak ništa ni reći za protiv ili za taj zakon, a očito da im nije u interesu dobrobit građana Republike Hrvatske. Mi smo ovim zakonom htjeli da građani Republike Hrvatske imaju više novca u svojoj novčaniku i da mogu bolje i mirnije preživjeti ovu 2009. godinu, za koju očito vladajuća većina nikako da kaže da je godina recesije i da ulazimo u recesiju. Valjda će konačno netko reći onu staru istinitu, a znači "Car je gol". Konačno će valjda netko krenuti u to da objasni narodu u Hrvatskoj da smo u recesiji i da novaca nema. Cijelo vrijeme se pokušava noimputirati da mi namjerno radimo rupu od 9 milijardi u proračunu jer mi smo tako neodgovorna oporba pa ona mi milimo da možemo predložiti što hoćemo. Mi smo jasno u našim dokumentima ako ste dobro pročitali rekli način kako će se taj dio nadoknaditi, a osim toga očito da ova Vlada ne zna nikakav drugi način nego uzeti novce iz džepova građana Republike Hrvatske. imate 5 milijardi kuna rupu u proračunu. To ste odlučili nadoknaditi oporezivanjem građana tzv. dopunskim osiguranje, a evo sada je poskupila benzin. Svugdje u svijetu nafta pada, pojeftinjuju cijene benzinskih derivata, samo u Hrvatskoj u posljednjih mjesec dana je dva puta raslo. Prema tome, očekujemo da će još nešto u ovoj zemlji poskupiti samo da se proba popuniti proračunska rupa. Kada govorimo o ovih 9 milijarda zdravstvo samo po sebi ako mu date i 27 milijardi, ono će 27 milijardi potrošiti. Reforma koja je pokrenuta nije reforma nego je u principu samo način kako popuniti fiskalnu rupu u proračunu, a da je prava reforma onda bi reforma krenula od strukturnih promjena i u strukturnim promjenama u zdravstvu sa sredstvima koja imamo na raspolaganju moguće je osigurati dobru zdravstvenu zaštitu i unapređenje zdravlja građana Republike Hrvatske, jer u ovom trenutku mi živimo 4 godine manje, nego naši sugrađani, odnosno ući ćemo u tu Europsku uniju. Znači 4 godine kraće živimo, a razlog tome je zdravstveni sustav koji ne odgovara nikome niti pacijentima, a niti liječnicima. Reforma zdravstva koja to nije reforma je išla za ciljem da kao onda kada imate čopor vukova koji tjeraju ovce u tor, tako je krenula i ova ministrova reforma Milinovićeva reforma. Ustrašila je cijeli narod, da evo morate se osigurati, morate dati novce, jer nema drugog načina, jer ćemo vas oporezivati u svemu onome u čemu kada krenete u zdravstveni sustav, ako krenete korak prema zdravstvenom sustavu eto vas na 15 kuna. Prije se liječniku išlo bez 15 kuna, bilo se išlo bez novčanika, a sada se ide sa novčanikom. Kažu da to nismo jedini i da to postoji u Francuskoj, da u Francuskoj se isto tako plaća prvi dolazak liječniku. Određeni dio da. Ali se ne plaća onaj drugi dio kada idete u bolnici. U Hrvatskoj se plaća i taj dio. Zašto Francuzi tako misle? On i misle da ako netko već ide u bolnicu, onda je taj netko stvarno bolestan, pa prema tome ne treba ni plaćati. U Hrvatskoj morate platiti kad idete i bolnicu. Prema tome, ako hoćete diskutirati replicirajte. Nemam ja ništa problema da se nas dvoje repliciramo. Prema tome, ali nemojte dobacivati, mislim da nije prirodno. Učili su vas doma da drugačije se ponašate. Prema tome, zdravstvena reforma je nešto što je moguće i sa čim je moguće novce sačuvati i sa čime je moguće dovesti da Hrvatska ima zdravstvo kakvo zaslužuje i da ima zdravstvo kakvo mu treba. Ono što u zdravstvu će se sada još događati, a što je isto tako pred vratima, je da će naši osiguranici dobivati slabiju zdravstvenu zaštitu jer se uvodi famozni DTE sustav koji primjerice evo u mom području za liječenje akutnih leukemija predviđa 16 tisuća kuna. sa 16 tisuća kuna vi ne možete moderno liječiti niti jednog pacijenta. Prema tome, ako je to ušteda onda ja tu uštedu ne prihvaćam. Ako govorimo o racionalizaciji, onda se racionalizacija mogla napraviti na drugi način, a ne na ovaj način. Mi smo predložili ovim zakonom da se građanima Republike Hrvatske ostavi dio sredstava u džepu i da se tim sredstvima mogu preživjeti bolje ovu godinu. Očekujemo osim benzina još više poskupljenje, a kada govorimo o zdravstvu ja očekujem da će polica zdravstvenog osiguranja vrlo brzo narasti jer neće biti dosta novaca za pokriti rupu u proračunu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu prijavu ispravka netočnog navoda. Uvaženi gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Mrsić je netočno naveo da reforma zdravstvenog sustava nije reforma i da je ona ustrašila cijeli narod. Želim reći da je po ocjeni Svjetske zdravstvene organizacije po dostupnosti i kvaliteti ovom prilikom ponoviti Hrvatska na vrlo visokom 30-om mjestu. A glede dopunskog osiguranja isto je potrebito ponoviti da gotovo 2,5 milijuna korisnika se neće ništa promijeniti. I da u svim zemljama Europe postoji isto tako dopunsko osiguranje koje će naravno pomoći glede saniranja i glede popravljanja stanja u zdravstvenom sustavu o čemu smo govorili više puta i vi osobno u ovom Visokom domu. Dakle, u svakom slučaju ne stoji ovo što ste rekli da sa ovom reformom se neće niša, nego je cilj reforme da konsolidira zdravstveni sustav i da unaprijedi zdravstveni sustav u prilog čega govori i fond skupih lijekova o čemu smo govorili ovdje koji je isto tako povišen. I u tom dijelu držim da svakako vaši navodi ne stoje. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijave za repliku. Najprije uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Vidite kolega Mrsiću, vlast ne želi priznati krizu, jer ova vlast je sama kriza. Vlast ne želi priznati probleme jer je uz sve probleme koje imaju hrvatski građani, hrvatski narod, ova vlast postala za nju najveći teret i najveći problem. Zašto se oni vama najviše repliciraju na sijanje straha. Onaj tko je uplašen sa vlastite pozicije kada se nema ideja i putova kao što je to ova vlast, onda sije strah. I točno je da se čitav narod, svi građani nalaze u posebnoj tkalačkoj krizi ove vlasti, čim dignu glas. Ova vlast odlučuje o tome, dakle o ovome što ste vi govorili u pogledu zdravstvene reforme i to neću ja ponavljati, niti vas se tu ima što replicirati. Ali ova vlas odlučuje tko će živjeti, tko će napredovati, tko će biti uništen, tko će biti čistačica, a tko će biti sutkinja Ustavnog suda. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Kolegice Antičević vi ste u pravu kada govorimo da nije samo sijati strah, nego je stvar i u tome da kada govorimo da su građani Republike Hrvatske ustrašeni. Ustrašeni su zato što prvi puta u životu moraju platiti za nešto što su imali besplatno i nešto što su imali slobodno, a sada moraju platiti novcem. Govorimo toj Sloveniji kažemo u Sloveniji su svi u dopunskom osiguranju. Da, ali su u dopunskom osiguranju da dobiju nekakav drugi standard a ne da pune proračunsku rupu.
Hvala lijepo. Dalje imamo prijavu repliku uvaženi kolega zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Mrsić vi ste u svojoj raspravi povezali paralelu između naših zakonskih prijedloga koji omogućuju građanima više novaca u njihovoj lisnici i svega onoga što predlaže HDZ što u pravilu ostavlja tim istim ljudima manje novaca u njihovoj lisnici i to ste povezali sa zdravstvenom reformom što je najbolji prikaz. Dakle, čujemo muk sa ove strane govornice danas na ovaj prijedlog zakona koji će omogućiti građanima više novaca na neki način da izguraju ovu krizu koja je pred nama. A istovremeno imamo zdravstvenu reformu koja nije ništa drugo nego uzimanje novca iz đepova osiromašenih građana i Hrvatska je postala još jedan egzaktan primjer za cijeli svijet. Mi imamo dobrovoljno dopunsko osiguranje ali koje je prisilno i po tome smo jedinstveni u svijetu.
Hvala lijepo. Slijedi rasprava uvaženog kolege zastupnika Stazića. Izvolite kolega
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče. Ovo je još jedan antirecesijski zakon i valjda zbog toga što je antirecesijski Vlada ga odbija. On je neprihvatljiv i klubu HDZ-a, čuli smo. Zakon je jednostavan. Postiže brojne efekte. Prvo, on ne opterećuje dodatno poslodavce. Njihovi doprinosi ostaju isti, jedino što se drugačije raspoređuju. Postiže drugi bitan efekt a to je da povećava za oko 4 indeksa poena neto plaću radnika. Što znači povećati neto plaću radnika u uvjetima kakvi danas vladaju u Hrvatskoj ja mislim da ne treba nikome posebno objašnjavati. Građani su suočeni sa divljanjem cijena, sve je poskupilo, sve. Hrana, gorivo, energija. Poskupile su zdravstvene usluge. Evo kao što je to sad malo prije kolega Mrsić objasnio. Pa to građani znaju, morat će sad plaćati, moraju plaćati participaciju kod posjeta liječniku, za umirovljenike je uveden doprinos za zdravstveno, to im smanjuje penzije. Moraju ako neće plaćati te participacije kod posjeta liječniku, ako nećete plaćati dane bolničkog liječenja kad se razbole moraju uzeti policu dodatnog zdravstvenog osiguranja. To je novi atak na plaću, novi fiskalni namet, fiskalni, parafiskalni, kako hoćete. Povećavaju se trošarine kao što su povećane na duhanske proizvode. Znači, jednom riječju život je djelatnošću ove Vlade sve skuplji zbog odluka Vlade. Građanima u novčaniku ostaje sve manje. Što ova Vlada bude dulje u sedlu to će građani sve lošije i lošije živjeti. Nije točno da Vlada ne brine o svim građanima, to bi bilo nepravedno reći da je tako okrutna prema svim građanima. Nije. Vlada štiti one najbogatije. Za njih se brine. Posebnu skrb prema njima pokazuje, pa tako odbija na primjer Prijedlog zakona o uvođenju poreza na kapitalnu dobit, prihod od kapitala. Pa kad netko proda Luru, Agrocor, ne znam šta, onda neće platiti porez ali građanin koji proda svoj stari auto on će platiti porez. Taj mali novčić od građanina Vladi je sladak. Onaj krupni od tih bogataša uzeti neće, to ostavlja njima. Znači, ne možemo reći da je Vlada potpuno ravnodušna prema svim građanima. Nije, ipak ima jedna mala grupa građana za koju Vlada pokazuje brigu. Dakle, kad bi se ovaj prijedlog zakona usvojio gospodarstvo trpjelo ne bi, poslodavci trpjeli ne bi, profitirali bi građani svaki zaposleni i to na dva načina bi profitirali. Profitirali bi zbog toga što bi im se neto plaća odmah povećala za 4 indeksna poena a profitirali bi i stoga što bi im buduće mirovine onima koji su danas u svijetu rada bile veće jer bi se povećalo izdvajanje u drugi mirovinski stup. Situacija inače sa Mirovinskim fondom je strašna. Znate, do 90. godine tamo, do dolaska HDZ-a na vlast Mirovinski fond on je u onoj zajedničkoj državi mirovinski fondovi su bili podijeljeni po republikama, to su bili republički mirovinski fondovi i to su bili najbogatiji fondovi. Privreda je od njih posuđivala novce uz kamate. Svi ovi domovi umirovljenika, sve to što postoji sve je to izgrađeno iz tog novca mirovinskih fondova. Zašto? Pa zato što je broj zaposlenika i umirovljenika bio bitno različit. Bilo je valjda pet zaposlenih na jednog umirovljenika a danas 1,3 zaposlena na jednog umirovljenika. Ogroman broj mladih ljudi poslan je 90. godine u mirovinu. Hebrang kaže da ih je rat poslao u mirovinu. Nije rat, nisu došli paravojne formacije i JNA pa slale ljude u mirovinu. Oni su napadali zemlju ali stvarno nisu ovdje umirovljivali nikoga. Nije tome kriv rat. Kriva je za takav narušen odnos između broja zaposlenih i broja umirovljenika, prije svega kriva je politika HDZ-a u tih prvih deset godina administracije. Najprije su u mirovinu poslali sve politički nepodobne, onda su poslali sve Srbe koje su mogli i koje su pronašli uopće, oni su im bili nacionalno nepodobni. A onda je došla privatizacija i pretvorba, izgubljena su radna mjesta. Ti su privredni subjekti podijeljeni bud za što HDZ-ovcima, onima kojima kutlama, mutlama, tima koji su sve opljačkali, koji su uništili te tvrtke, koji su radnike istjerali na ulicu. Pa to je bio HDZ-ov kadar sve. Kad se počelo pokazivati velik broj nezaposlenih, kad je statistika postala nemoguće, onda su dio njih poslali u mirovinu. Mlade ljude s 30 godina, 35. Ti će biti u mirovini još 30 godina. To je uništilo Mirovinski fond. Uništilo. To je jedna takva dugoročna, to je veća šteta od štete koja je nastala u privatizaciji samom pljačkom. To je daleko veća šteta, jer je nju nemoguće sanirati. Koliko sad decenija treba da se opet uspostavi nekakav balans između broja zaposlenih i broja umirovljenika. Nema toliko. Kad bi se postigla puna zaposlenost u Hrvatskoj još uvijek bi taj odnos bio nepovoljan, jer je broj mladih umirovljenika velik. Znači, to se čak ni povećanjem zaposlenosti ne može riješiti. To je dakle jedna dugoročna šteta, to je jedan zločin koji je napravljen prema zemlji, prema građanima i prema umirovljenicima dugoročno. Oni se ne mogu nadati većim mirovinama. Ne mogu. Oni taj račun nemaju kome ispostaviti. Da mogu, ispostavili bi ga HDZ-u. To bi bilo jedino pravedno. Ali HDZ ne bi to mogao platiti. Kao što piše ovdje u obrazloženju ovoga zakonskog teksta, tu treba 9 milijardi kuna za zdravstveni sustav. E sad, pitaju se otkuda. Otkud 9 milijardi kuna. Vidite, u posljednjih pet godina, dakle za vrijeme ove HDZ-ove vlasti osnovano je na desetke državnih agencija, zavoda, instituta, drugih ustanova koje su preuzimale poslove iz djelokruga ministarstava i zapošljavale su velik broj ljudi. Istovremeno se broj zaposlenih u ministarstvima nije smanjivao što je dovelo de facto do povećanja državnog aparata. Ukupni rashodi za zaposlene povećani su za 9 milijardi kuna. Dakle, da nije nabujala ova administracija, evo 9 milijardi kuna. E istina bog, tad bi se pomoglo svim građanima, a ne samo onim podobnima koje ste zaposlili u tom državnom aparatu, stranačkim drugovima. Ali to je politika ove Vlade, ona pomaže stranačkim drugovima, šta njih briga za druge. Treba HDZ-ovce nahraniti, treba ta gladna usta namiriti. A za ove druge Vladu nije briga. U 15 ministarstava danas ima 69 državnih tajnika. To je 3 i pol puta više nego za vrijeme koalicijske Vlade Ivice Račana kad je to bilo zamjenik ministra i bilo ih je 19. Bilo je 19 zamjenika ministara, a sad imamo 3 i pol puta više državnih tajnika, 69 državnih tajnika. A manja Vlada. Još uvijek ima 125 pomoćnika ministara odnosno ravnatelja uprava, upravo onoliko koliko ih je bilo i prije smanjenja broja ministarstava. Uz 45 državnih tijela poput ministarstava, državnih ureda, državnih zavoda, Hrvatska ima 154 državne agencije, zavoda, instituta, fondova, drugih ustanova, a Vlada je uz sve to osnovala čak 60 savjetodavnih povjerenstava i komisija. Svaka ima predsjednika, tajnika, službu stručnu, troškove, naknade članovima, rezultati mnogih od njih nisu nam vidljivi. Ali sve to košta. E pa da se umjesto u bujanje državnog aparata i smještavanje i zapošljavanje rođaka i stranačkih prijatelja uložilo 9 milijardi kuna u projekt ovakvog zakona, građani bi imali veće neto plaće i živjeli bi bolje.
Imamo prijave 2, 4, 6 replika. Najprije uvaženi kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa nemojte se, gospodine Staziću, čuditi što HDZ ne želi prihvatiti ove promjene Zakona o doprinosima. Njima su draži, rekli ste i sami, novčići i novci malih građana, nego oni koje bi mogli oporezivati. A sa druge strane, HDZ misli da građani ne žive loše. Danas cijeli dan slušamo ovdje da se u Hrvatskoj živi dobro, da nismo u recesiji. Krize nema. HDZ misli da građani ne plaćaju krediti danas više nego što su ih plaćali prije mjesec, dva dana, da nema inflacije, da je zdravstvo dostupno i jeftino. Dostupno svima i jeftino, da je reforma izvrsna. HDZ nažalost misli ono sve što nije istina i zato se gospodine Staziću nemojte čuditi što oni ne čine ništa. oni misle da je u Hrvatskoj situacija takva da ne treba ništa činiti, na žalost svih hrvatskih građana.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega zastupnik Stazić. Izvolite.
Pa ja ne znam da li se njima čini da je situacija dobra ili je situacija samo njima dobra pa im se čini da je svima dobra, to ne znam, ali činjenica jest da pokazuju nebrigu, nemar prema običnim ljudima. Običnom malom čovjeku koji živi od svoga rada, koji pošteno radi 8 sati dnevno, nekada i više kad to poslodavac od njega traži, koji uplaćuje poreze, koji uplaćuje doprinose, koji će sada morat plaćati različite njihove participacije koje su uveli. O tim građanima ne vidim da se vodi računa. Ne vidim da postoji uopće nekakav interes da se to pitanje rješava. Ne vidim da postoji interes. Pa to svjedoči i pasivnost kluba HDZ-a i u ovom prijedlogu zakona i uopće u antirecesijskim mjerama koje predlažemo ne zbog sebe, ne zbog SDP-a, nego zbog građana. Ne znam da li oni ne primijete da građani dobro žive, jer ako čitaju novine i gledaju televiziju, to bi morali primijetiti. Čak i da se ne sretnu ni s jednim čovjekom na ulici, običnim. Ali novine dnevno izvještavaju. Tamo je izgubljeno 400 radnih mjesta, ovdje otpušteno 500 radnika, onaj će otpustiti 300. To svaki dan piše u novinama. To doktor Andrija Hebrang te članke valjda ne čita ili im ne vjeruje ili ih čita i vjeruje im, a onda ovdje priča nešto drugo ili ga se, što je možda najvjerojatnije, sve to skupa ali uopće ne tiče.
Hvala. Dalje. Prijava replike. Uvaženi zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Kolega Staziću, da bi se neki problem mogao riješiti ili barem pokušao riješiti morate najprije priznati da problem postoji. Meni se zapravo čini da jedan od razloga što vladajuća većina ne želi prihvatiti nijedan od naših prijedloga jeste što još uvijek neće da prihvate da recesija i problemi postoje. I ja sam uvjeren da neće prihvatiti ni jedan prijedlog. Moram kazati da sam malo iznenađen što kolega s lijeva našeg odnosno s desna nisu uzeli učešće u ovoj raspravi, jer ovo im je bila jedinstvena prilika da se još jednom osvrnu na rad koalicijske Vlade. Ja sam se upravo u tom smislu i spremao, jer to bi bio dodatni argument. Znate, kad vam je šest godina u raspravi o politici i o gospodarstvu argument to što je radila neka Vlada od prije šest godina, a vi niste u stanju u šest godina to promijeniti šta je bilo prije šest godina. Kako ćete se suočiti i promijeniti ono što je politički realitet. I to je mislim danas mnogo širi problem nego što se na prvi način čini. Evo, drago mi je da sam vidio kolegu, a otišao je iz HSU-a. Mislio sam da je ovo tema koja je jako interesantna za HSU da će oni razgovarati, ali nema ih. Hvala.
Odgovor na repliku, kolega Stazić. Izvolite.
Kolega Lučin, priznati postojanje recesije to bi za Vladu značilo zapravo priznati vlastitu nesposobnost. Svjetski recesijski tokovi, globalna kriza koja je izbila u zapadnim zemljama ona se još nije prelila u Hrvatsku, taj val još nije došao. On će tek doći. Vidjet ćemo na ljeto vjerojatno smanjenjem broja turista u Hrvatskoj. Bit će kriza u zapadnim zemljama sasvim sigurno dovesti do toga da će ljudi manje odlaziti na godišnje odmore, bilo gdje, pa tako i u Hrvatsku. To nas tek čeka. Kad prestane mogućnost da izvozimo i ovo malo što izvozimo, jer to nitko neće uvozit, jer će biti recesija u tim zemljama u koje izvozimo, to malo što izvozimo. Tada će se odjeci globalne krize, globalne svjetske recesije osjetiti u Hrvatskoj i posljedice toga još su nezamislive. Koliko će to značiti broja radnih mjesta, koliko će još ljudi zbog stvarno zbog te globalne svjetske krize u Hrvatskoj ostati bez posla. To još ne znamo. To je teško predvidjeti. Ali ovo što se sad događa u Hrvatskoj to je posljedica nesposobnosti petogodišnjeg rada ove Vlade i priznati ta negativna kretanja u Hrvatskoj za ovu Vladu bi zapravo značilo priznati svoju nekompetentnost i svoju nesposobnost. Pa zato su i pričali da krize u Hrvatskoj neće biti, da će gospodarski rast biti 2009. 4,5%, da inflacije neće biti, pa zato su to i pričali. Jer sve drugo bi značilo priznanje. Sada oni i dalje neće priznati, to je jasno da neće priznati. Samo su suočeni s istinom i onda moraju kao doktor Hebrang ovdje izvrtati činjenice ili govoriti kao što sam za sebe kaže neistinu.
Dalje replika, kolega Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolega Stazić spomenuli ste problem umirovljenja, umirovljenika i rasta broja umirovljenika. O tome je bilo riječi i danas a povezano je i sa kolateralnim efektom rata i činjenica je da je neznatno da se iza rata neznatno povećao i broj umirovljenika. Nakon toga se spustio '95., '96., '97. godine na razinu invalidskih umirovljenja, a sad ću vam reći budući da sam čitao izvješće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje od jedno 2000 do 3000 umirovljenika godišnje. Ono što je zapravo mene začudilo u samom tom izvješću i što mi nikako nije bilo jasno niti mi je nitko mogao objasniti je skok u prosincu 1999. godine. Znači, '95., '96., sedma, osma godina imate konstantno 3000 invalidskih umirovljenja po godini da bi u prosincu, studeni/prosinac '99. godine taj broj bio 39000. Dakle, riječ je o skoku od 10 puta i to je jedna enigma koja je dosta veliko opterećenje za invalidski, za mirovinski sustav. No međutim, na koju ja ne znam odgovor, a pitam vas možda vi ste bolje informirani da li možda znate. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor kolega Stazić.
Da, postoji objašnjenje i to vrlo jednostavno objašnjenje. Izbori su bili 3. siječnja 2000. '99. godina je zapravo bila predizborna godina, zapravo godina izbora, neposredno pred izbore. Da su svi ti koji su zapravo ostali bez posla propašću industrije kao posljedica desetgodišnje loše vlasti završili na burzi onda bi statistike o nezaposlenosti bile strašne. U izbornoj godini HDZ si to nije htio dopustiti. Htio je malo frizirati izvještaj sa burze i onda 10 puta se povećao broj umirovljenika, te koji su zapravo izgubili posao kojima je mjesto bilo na burzi, jer su izgubili posao. Njihova poduzeća su propala. To je završilo u HDZ-ovskim rukama. Nisu oni znali s tim upravljati. To se popljačkalo, izgubila su se radna mjesta. E onda su ih poslali u mirovinu '99. godine. I to vam je taj porast od 10 puta studeni/prosinac '99. godine i ti ljudi će još velim godinama, desetljećima opterećivati Mirovinski fond. To je primjer neodgovorne vlasti. To je primjer čuvanja vlastite političke pozicije, stranačke pozicije u društvu ne vodeći računa o tome kakvu društvenu štetu radite i za koje vrijeme. Jer to nije jednokratna šteta. Znate, kad se napravi afera kupovine kamiona onda vam je to jednokratna šteta 15 milijuna kuna je jednokratna šteta. 10 milijuna kuna u veleposlanstvima je jednokratna šteta pa će se to nekako namiriti. Ali ovo je šteta ne za godinu, ne za dvije. To je šteta za decenije, za decenije unaprijed.
Zastupnica Dragica Zgrebec, također se javila za repliku. Izvolite kolegice.
Pa kolega Staziću vi kažete ova Vlada odbija ovakve naše zakone zato što nema ni sama svoje mjere, odnosno rješenja kako to razriješiti. Međutim, postoji i još jedan razlog zašto i Vlada i ova saborska većina odbijaju ovakve uopće dublju jednu raspravu o ovakvim prijedlozima. Zato što je cilj konkretno ovoga zakona da se povećaju plaće, a da se ne dira u bruto plaću, odnosno u cijenu rada i da to osjeti radnik, ali negativno ne osjeti poslodavac jer on nije ni sklon povećavati plaće, ako baš ne mora jer je to sukob između kapitala i rada. Kapital hoće profit, rad hoće višu cijenu. A koji je cilj naše Vlade? Iz svih obrazloženja koja nam je dala na ove prijedloge zakona, cilj Vlade je kako što više u jednoj godini dobiti poreznih prihoda kako bi ih ona mogla što lakše onda riješiti rashodovnu stranu proračuna. A zašto je nužno da u ovoj situaciji kada zaista objektivno poslodavci ne mogu podići plaću na ovaj način pokušati riješiti povećanje neto plaće radnicima? Zato što prosječna plaća i prosječna mirovina ne mogu pokriti minimalne troškove života i kad vam to prosječna plaća ne može pokriti, kako onda nadoknaditi razliku koja vam je potrebna da riješite taj minimalni standard, onda se zadužite. Naše obitelji su dužne u bankama 123 milijarde kuna, ili to je po obitelji gotovo 100 tisuća kuna ili je to prosječnih 19 plaća, dakle svaka obitelj prosječno ima, je anticipirala svoje prihode za 19 mjeseci unaprijed. To je katastrofa za onu obitelj koja će ostati bez, čiji će članovi ostati bez posla. Dakle, situacija nije ružičasta, situacija je ozbiljna i krajnje je vrijeme da nešto i mi u Parlamentu otvorimo ovakvu raspravu, da svi u njoj učestvujemo i da poručimo Vladi da nema više vremena za čekanje.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Stazić. Izvolite.
Kolegice Zgrebec, situacija s običnim građanima, njihove životne prilike, njihove male plaće i veliki troškovi je sada u Hrvatskoj takva da bi se neto plaća morala povećati 40% da bi građani mogli odahnuti pod teretom cijena. Ne može se, nema takvog čarobnog štapića, nema tih čarobnih riječi kojima bi se to moglo napraviti. Ali ja ne shvaćam nešto. Ako postoji mogućnost, a postoji da se ta neto plaća digne 4%, samo 4%, ali da se tim prezaduženim građanima 123 milijarde kuna duga bankama, da im se bar malo olakša, pa bar za tih 4% da im se olakša. Da se takav prijedlog odbija. E pa sad, ja bih to doduše i shvatio kad bi se s druge strane od strane Vlade nudila nekakva druga rješenja. Pa da mi danas uz ova tri naša prijedloga zakona imamo 5 Vladinih kako pomoći građanima. Pa da Vlada kaže, ne vi ste glupi, vi to ne znate, mi to znamo bolje, evo to su naša rješenja. Ja bih to shvatio. Ali Vlada ne nudi ništa, ali brate mili ništa. Njih ovdje ni nema kad se raspravlja o tome. Ima od 169 državna tajnika su 2 pronašli. E, prema tome, kad bi se bilo što nudila, ali kad bi se tamo vidjela jedna jedina misao kako to riješiti, kako pomoći ljudima, ja bih to istinski cijenio i mi bismo to pažljivo saslušali i prihvatili bismo rješenja, kao što prihvaćamo zakonske prijedloge koji dolaze iz Vlade kad procijenimo da idu u korist građana, 85% … [[Govornik se ne čuje.]] Prihvatili bi, ali ne shvaćam da netko tko sam ne radi ništa, gleda kako građani se pate i ne prihvaća rješenje onoga drugoga koji nudi i koji ima rješenje. To je krajnje neodgovorno.
Za repliku se javila također uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kolega Staziću, govorili ste o nabujaloj administraciji koju više naše gospodarstvo ne može podnijeti. Tobože, ispočetka mala učinkovita Vlada, a metastazirala na koji broj državnih dužnosnika, teško ih je uopće izbrojiti. U pojedinom ministarstvu čak i ne znaju koji su sve državni tajnici. Do te mjere je ovaj posao zapošljavanja rođaka, poznanika napredovao da se to više ne da sakriti niti od međunarodnih institucija. Ono što se događa recimo u carinskoj upravi, što je predmet, poseban predmet opservacije i Nacionalnog vijeća za borbu protiv korupcije, pa se eto priprema organizirani napad i sinkronizirani na predsjednika nacionalnog vijeća Jovanovića zato što eto je ozbiljno i shvatio svoj posao. Dakle, ta nabujala administracija nije bila u funkciji bojnih usluga građanima, nego smještena za podobnih. Mišljenje sindikata o premještaju i rasporedu službenika u Carinskoj upravi Republike Hrvatske odaslano je na sve adrese, pa čak i na međunarodne institucije. Neovisni sindikat carinika govori upravo o nepodnošljivoj toj više brutalnim i smišljenim politizacijama kadrova, posebno onih na rukovodećim mjestima. To su doslovno riječi nezavisnog sindikata. Ljudi koji rade svoj posao, koji upozoravaju na mito i korupciju bivaju kažnjeni ili na niža mjesta ili se jednostavno ne daje nikakav posao kako bi se sami udaljili jer to su ljudi koji su navikli na posao. I onda, evo imate za ovo posljedicu i što je odgovor, zbog čega ove mjere odgovora na recesiju, na krizu nisu dobrodošli? Jer mijenjaju cijelu njihovu filozofiju. To oni neće nikada na to pristati, nego i zašto se obnoć raspravljaju? Ja vjerujem evo, da će dio zakona doći i ujutro da ljudi vide o čemu mi to raspravljamo, što to jedna opozicija predlaže Vladi koja je nesposobna i neodgovorna
Odgovor na repliku, kolega Stazić, ali ne treba vikati jedni na druge, vidite da smo se umirili, slušamo se … [[Govornik se ne razumije.]]
Govorite kolegice Ingrid o carinskoj upravi. Da, to je carinska uprava, to su ministarstva, to su državni uredi, to su zavodi, to je administracija. Ali gledajte sad, nema tome kraja, to postaju i sudovi. I sad je, recept je vrlo jednostavan. Parlamentarna većina u državno sudbeno vijeće izabere svoga čovjeka, a onda taj u državnom sudbenom vijeću bira suce, postavlja suce, pa kad nema nikakvog drugog obrazloženja, onda je još toliko bahat, toliko drzak da govori o genetskoj predodređenosti nekih kandidata. To znači narugati se javnosti, to znači narugati se građanima, to znači narugati se idealu demokracije, to znači pokazati svoje pravo lice. I to nije sad samo sudovi nekakvi općinski, onda to ide do Ustavnoga suda. Onda se uzme nekoga iz državne administracije koji je dotad radio kao pravnik u Vladi, pa odmah s njom u Ustavni sud. Ima li uvjete, nema uvjete. Pa nije to briga ovu parlamentarnu većinu. Pa to njima uopće nije bitno. Bitno je samo to da njihov čovjek dođe na poziciju. Krše li se zakoni, ne krše li se zakoni, što ih briga. To je obrazac ponašanja ove Vlade i ove parlamentarne većine.
Hvala. I posljednja prijava za repliku, uvaženi kolega Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani kolega Stazić, govorili ste o porastu broja državnih tajnika i pomoćnika ministara, a ustvari to što ste nazvali bujanjem administracije bila jedna anticipacija koju je još evo "Financial Times" kao nesumnjivi autoritet u gospodarskom disku predvidio kao slom globalnog tržišnog kapitalizma i slobodnog tržišta. Drugim riječima, Vlada je to anticipirala i zaposlila toliki broj državnih tajnika i pomoćnika ministara koji svi primaju plaće, uredno plaćaju porez, kupuju proizvode, plaćaju PDV, koriste javni promet. Dakle, novac se okreće, kabineti ministra su puni glasnogovornika koji pak hrane novinare, televizijske ekipe i uglavnom dolazi do procvata svekolike razmjene tržišno robnih usluga i zapravo to su možda one skrivene antirecesijske mjere naše Vlade do kojih mi nikako ne možemo doći, a evo vi ste ih uspjeli barem djelomično detektirati.
Hvala lijepo. Nema potrebe. Hvala. Idemo onda sa posljednjom prijavom za raspravu 10 minuta, uvaženi zastupnik Slavko Linić. Izvolite kolega Linić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, državni tajnici, kolegice i kolege. Jedan zakon i rekao težak zakon. Težak zakon jer sa ovim rješenjima dodirujemo sve probleme Republike Hrvatske ili najveći i najteži dio problema. Problem hrvatske konkurentnosti gospodarstva je vrlo jasna poruka nismo konkurentni jer je trošak rada u Hrvatskoj prevelik. Problem ulaska green field investicija iz razloga jer smo nekonkurentni zbog visokog troška rada. Poruka smanjite nam namete države da bi trošak rada bio manji. To je poruka gospodarstvenika. U ovom prijedlogu mi ne idemo na smanjenje, ali iako je taj trošak rada prevelik što on pokazuje? Niske plaće radnika. Plaća radnika dovoljna je možda za pokriće svega dvije trećine troškova života građana, a niske plaće radnika kad stavite još u odnos prema prosječnoj mirovini, onda je zaista niska razina mirovina. Znači kako ponuditi rješenja da ne mijenjajući trošak rada povećamo plaću, jer samim povećanjem plaća očekuje se i povećanje plaća u onom stupu. Izvinjavam se, mirovina u stupu generacijske solidarnosti. Znači bitno je poslodavcu pokušati reći, ostat će vam isti trošak, ali imat ćete zadovoljnijeg radnika. Imat ćete radnika koji će moći ipak nešto više trošiti. Imat ćete radnika koji će moći kupovati i vaše usluge i proizvode na tržištima Hrvatske. To je jedno od rješenja koje smo ponudili. Drugo. Veliki trošak rada, a imamo problem da rad osigurava sve doprinose za zdravstveno osiguranje građana Hrvatske. Milijon i pol, milijon i 540 tisuća radnika daje doprinose za 4 i pol milijuna stanovnika i njihovo zdravstveno osiguranje. Evidentno je da je to neodrživo, ne može trošak rada participirati za pokriće i za osiguranje zdravstvenih sredstava. To moramo promijeniti. Da li je to nauka? Pa nije. Mi samo moramo europska rješenja primijeniti našem sustavu. U Europi glavni doprinos za zdravstvo nije rad, ne plaća radnik. Obrnuto. Imovina je ta koja osigurava zdravstveni sustav u većini zemalja Europske unije. A mi idemo u tu Europsku uniju. Ne želimo o tome govoriti. Da. Mi pokušavamo reći maknimo dio troška za zdravstveno osiguranje. Nemojmo da milijun i pol radnika plaća za 4 i pol milijuna stanovnika. Mora dio imovine platiti, jer je to praksa zemalja gdje ulazimo. Kako će naši privrednici biti konkurentni kad na žalost u trošku rada je svo zdravstveni doprinos za zdravstveno osiguranje i zdravstvenu zaštitu građana. To moramo promijeniti. To je reforma koju nismo riješili. Sa nametima koje sada uvodimo kao zdravstvenu reformu to ne rješavamo. Znači to je još jedan problem koji ovaj zakon pokušava riješiti. I tada dolazimo do još jednog problema, a to su mirovine, mirovinski sustavi. Miješanjem dva sustava generacijske solidarnosti i štednje građana. Sustav koji je počeo se primjenjivati ili donio zakon '99., nismo ga do kraja uhodali. Ostalo je toliko problema gdje svatko od nas se mora stiditi sutra djece koja neće uspjeti za sebe osigurati mirovinu. Zašto neće? Pa iz razloga što tranzicijski trošak mirovinskog sustava plaćaju radnici. Mi stari koji plaćamo i bit ćemo u tom sustavu pa je svejedno, ali mlađi radnici, izvinite, najveći dio doprinosa daju za bivše umirovljenike. Daju za generacijsku solidarnost. Ne štede za sebe. I to je razlog da sutra neće imati dovoljne mirovine. To je problem kojeg znamo. Gdje nam stručnjaci pokušavaju ukazati na to. SDP govori, mi moramo taj sustav riješiti. Ako mi ćemo dio zdravstvenog, ostaje prostor da pokušavamo riješiti taj sustav, taj novi mirovinski sustav. Znači ne oštećujemo prihode fonda HZMO jer tamo će biti dovoljno za generacijsku solidarnost, ali ostaje problem što učiniti sa mladim radnicima koji trebaju za sebe štediti i gdje jednostavno nedovoljno osigurati, i time pokušavamo riješiti i te probleme. Prema tome, jedan mali zakon koji dodiruje hrvatsku konkurentnost, konkurentnost gospodarstva, strana ulaganja u potpuno nove investicije koje pokušavaju riješiti veće plaće, veće zadovoljstvo radnika koji pokušava riješiti i prebaciti na neke druge prihode, problem zdravstvenog, novca i osiguranje dovoljnih sredstava i naravno ono što moramo riješiti u plaćama to je mirovinskom sustava. S jednim zakonom toliko problema. Pa dozvolit ćete, Europska unija nam tumači, niste riješili mirovinski sustav, Europska unija nam tumači niste riješili zdravstveni sustav, to nam tumači Svjetska banka. Svi nalazi Svjetske banke ukazuju na to, moramo riješiti. Pa gospodo tko će to riješiti ako mi nećemo u ovom Saboru? Kada ćemo početi rješavati te sustave? A da bi ih rješavali moramo se ozbiljno poznavati troškom rada i što sve prebacujemo na trošak rada. Iz tog razloga ovaj zakon nije u proceduru prvi puta ušao u studenom prošle godine. ne. već u veljači prošle godine mi smo pokušavali kao klub SDP-a ukazivati na to da nam je prevelik trošak rada i da moramo drugačije izvršiti preraspodjele u onim … za socijalne potrebe društva. I tu je vrlo jasna politika SDP-a. Naša politika je gospodo socijalne probleme ne može više plaćati samo radnik. Mi smo na socijalne potrebe društva sav teret navalili na zaposlene. Na onog tko živi od svoga rada. Evidentno je da je u Hrvatskoj sve više onih koji žive od kapitala, koji ostvaruju prihod od kapitala. I mi uporno ponavljamo nećemo ih oporezivati. Da li se u ovoj Hrvatskoj smo postali svjesno da se sve više ostvaruju prihodi od kapitala i da dio socijalnih problema ovog društva trebaju plaćati i građani Hrvatske koji prihode u tom djelu ostvaruju. I tada ćemo imati potrebno rasterećenje troškova rada, tada ćemo imati pravilniji porezni sustav, ravnomjerno raspoređen ja bih rekao na sve one koji ostvaruju prihode u Republici Hrvatskoj. Dok to ne shvatimo dok to ne promijenimo, nijednu reformu nećemo moći promijeniti. Ne možemo promijeniti reformu i to nas mora zabrinjavati. Prolaze godine a mi temeljne probleme društva koji su ostali od socijalizma nismo promijenili, dapače u otežanim uvjetima živimo. Prevelik broj umirovljenika u odnosu na radno sposobno i zaposleno stanovništvo. Sada imamo i svjetsku recesiju i ja bih rekao naše probleme tranzicije u cijelom ovom sustavu. I ako ne shvaćamo da ćemo morati mijenjati porezni sustav. I to je ono gdje mi kao SDP-ovci neprekidno pokušavamo okrenuti se prema Vladi i ponuditi rješenja. Ljudi mi moramo razmišljati. Ovdje vi imate vrlo jasne poruke naših kolega, dajete prijedloge. Pa gospodo kada ćemo se prestati igrati? Mi ćemo reći prijedlog imovina i onda će mi netko reći da ja želim radniku koji ima 40 kvadrata stan uzeti porez. Jeli to ozbiljan politički rad? Pa ne možemo tako raditi. Rado bi mi davali te prijedloge, na što će se izvrnuti. Pa to da ćemo zastrašivati građane. Mi stalno strašimo građane. Ali ne rješavamo temeljne probleme, a ne rješavajući ove probleme, ove reformske probleme mi hrvatsku ekonomiju nećemo dovesti u stanje da bude konkurentna. Stalno ćemo imati problem prevelikog uvoza, stalno ćemo imati problem nemogućnosti izvoza i ono što je najveći problem da ćemo i u Hrvatskoj sve više trošiti stranu konkurentniju i robu i usluge. Zato smatram da je veliki dio problema i odgovornosti na nama koji sjedimo u ovom Saboru i svatko od nas je svjestan ovoga, a malo doprinosimo da promijenimo postojeće stanje.
Hvala lijepo. Repliku je prijavio kolega Maras. Najprije izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Linić primijetili ste vrlo dobro nelogičnosti današnje situacije prilikom štednje za mirovinu, odnosno da hrvatski građani danas kada počnu raditi za svoju mirovinu štede tri puta manje nego što se isplaćuje mirovina iz prvog stupa. I to je ono što ova mirovinska reforma treba promijeniti. Mi moramo štedjeti za svoje mirovine da bi jednog dana iz toga mogli isplaćivati mirovine koja će biti dostojna da možete do kraja života ugodno živjeti od svoga rada. A da taj novac nije mali, reći će vam to da otprilike svaki hrvatski građanin godišnje uštedi za svoj drugi stup otprilike 4 tisuće kuna, a s druge strane za mirovinsku solidarnost uplati 12 ili 13 tisuća kuna koji ide u proračun i onda se isplaćuje kroz proračun dalje u mirovine. Skoro 21 milijarda kuna godišnje. Koliko će se mirovinskom mirovinom ukoliko ona uspije, a uspjet će jedino ukoliko osiguramo da hrvatski građani da sa tim izdvajanjem mogu dostojno uštediti da bi si mogli iz toga kroz osiguravajuća društva isplaćivati mirovine do kraja života, uštedit ćemo 20 milijardi kuna iz proračuna koje se one kasnije mogu drugačije preraspodijeliti. Zbog toga smatram da je izuzetno bitna stavka ovog cijelog zakona i cijele priče oko drugog mirovinskog stupa je izuzetno bitna jer ta mirovinska reforma ne smije biti ugrožena. Kolega Vidović je primijetio da ovakvim izdvajanjem pod ovim rastom koji je sada, a koji može biti manji ukoliko se kriza nastavi narednih par godina. To će se tek desiti 2035. godine. Mislim da je to nedopustivo i da moramo osigurati većim izdvajanjem da se to desi najmanje desetak godina ranije. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Linić. Izvolite.
Hvala. Teško mi je uopće pogledati nekog mladog radnika koji razumije sustav mirovinskog osiguranja. Zašto? Pripadam starijoj generaciji, pripadam generaciji koja će uživati mirovinu iz generacijske solidarnosti. Iz mog rada ide 20% u HZMO za ja bih rekao bivše radnike i tako ću ja sutra osiguravati svoju mirovinu. Svatko onaj tko je započeo rad 2000. ili nešto ranije plaća za te bivše radnike 15% za sebe 5%. To je neodrživo. Prema tome, svaki tko se sutra zaposli on će plaćati generacijsku solidarnost, on će osiguravati mirovine za sve nas koji ovdje sjedimo, jer smo većina pretpostavljam nećemo govoriti o saborskim mirovinama, većina smo ta generacija koja se opredijelila … [[Govornik se ne razumije.]] Oni će plaćati za naše mirovine a za sebe će štedjeti 5% mirovina koja im neće biti dovoljno. Da li shvaćamo kolika je ta naša odgovornost? Neprihvatljivo je da taj mladi radnik koji je počeo raditi, koji ulazi u novi mirovinski sustav plaća tranzicijski trošak sustava. Taj trošak sustava trebao je platiti netko drugi. U našem prijedlogu mi kažemo neka plate poslodavci ali ne smijemo poslodavcu opteretiti trošak rada. I zato predlažemo skidanje zdravstvenog doprinosa koji bi kao u Europi trebao ići na teret onih koji žive od imovine i prihoduju i stvaraju svoje godišnje prihode na imovinu. To je nešto što svatko od nas mora razmišljati. Nemamo pravo opteretiti mlade radnike da plaćaju mirovine za sadašnje umirovljenike a da za sebe nedovoljno osiguravaju mirovinu.
Hvala lijepo. Dalje se za repliku prijavila kolegica Indrig Antičević-Marinović. Izvolite.
Kažete kolega sve veći broj građana jedan dio ima sve značajniji prihod od kapitala i tu se vidi izvor proračunskih sredstava. Govorite kako to treba promijeniti, međutim sasvim je jasno da ova vlast to neće promijeniti jer ova vlast je to i omogućila i ona vrlo rado bogatima toči do vrha. Ovo je vlast krupnog kapitala. A za one druge osigurala je upravo da na njihovoj grbači se provode reforme koje nisu u njihov korist nego su u korist upravo ovih koji su oslobođeni takvih nameta, dadžbina i dača a za narod što je ostao, narod je ostao kruha, igara a tu i tamo nekad se čak i za kruh sada sam snađe. Prema tome, nijedna vlast kao i ova koja je nesposobna, to nije uopće upitno, ali nijedna vlast nije toliko nesposobna da ne bi mogla vidjeti da je narod u krizi, da je osiromašio, da standard rapidno pada ali oni jednostavno ne bi ništa mijenjali. A zašto i bi računaju oni ovako. Ako nismo se ni u prvom mandatu prvo namučili pa nam je različitim spiniranjem krenulo. Što bi mi sada nešto mijenjali, tamo se nešto petljali, pitanje je i ne znamo to raditi i kako bi to izašlo. Najbolje je ništa, stvarat ćemo ovako jedan privid pa dokle gura gura. Kako bi rekli susjedi Talijani "Fince dura, non paura". Ali izgleda da ste dotjerali stvarno cara do duvara, da je trenutak istine nastupio.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Linić.
Budimo iskreni, nismo mi političari jedini koji govore da se porezni sustav mora okrenuti raspodjeli socijalnog tereta pravednije i da se mora okrenuti ka prihodima u domovini. U posljednjih nekoliko mjeseci sve su to češće poruke i udruge poslodavaca, ljudi koji ulaže kapital u proizvodne investicije, ljudi koji se bore za otvaranje radnih mjesta i njihove poruke su da, moramo mijenjati porezni sustav i zato sam ja uvjeren da ćemo već ovu godinu o tom sustavu sigurno ponovo progovoriti i da ćemo ga početi mijenjati. Jednostavno tereti socijalne brige u našem društvu su teški i mi ih moramo preraspodijeliti a to su poruke koje ja bih rekao na naše zadovoljstvo, moje zadovoljstvo sve više ipak govore gospodarstvenici.
I treća replika zastupnica Gordana Sobol. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Linić, ja bih to ovako ustvari danas rekla nakon ove cjelodnevne rasprave a čeka nas još. Slušajući nas, gledajući i slušajući ovu drugu stranu koje istina ima sve manje izgleda da će danas sa ovim zakonima biti kao u onoj pjesmi "Uzalud vam trud svirači". Međutim, kad danas govorimo o ovim temama svjesni smo toga i mi ovdje da će naravno sutra ili za koji dan vladajuća većina elegantno odbaciti sve ove prijedloge zakona i neće ih propustiti u drugo čitanje. Svakom zakonu se nađe i svakom prijedlogu zamjerka doslovce pa da kažem gotovo ih se popljuje svaki prijedlog koji dolazi sa naše strane. Međutim, ono što možda više zabrinjava, ajde vratimo se negdje godinu i više unazad problem je u neodgovornosti i bahatosti Vlade kad s jedne strane kaže zašto samo kritizirate, ajde nešto konkretno predložite. I onda kad to ali bilo tko u ovoj državi učini jedino što doživi to su udarci, to je pljuvanje i omalovažavanje. Sjetimo se guvernera Narodne banke kada je još prije godinu i više dana upozoravao na problem inflacije, sjetimo se premijera tada našega Sanadera šta je tada govorio. Govorio je da se diže panika, da se varaju ljudi, da se laže itd. da tko uopće to smije u ovoj državi. Ja bih rekla lako je možda, nema kolege našega danas ovdje Ljube Jurčića pa on je SDP-ovac pa lako ćemo pljuvati po njemu i po ovim recesijskim, antirecesijskim mjerama koje smo kao klub SDP-a predložili, ili po Branku Grčiću. Ali u zadnje vrijeme sve više vam uglednih privrednika, poduzetnika, poslodavaca uglednih ukazuje na to da ne da smo u krizi nego da smo u recesiji, ne da ćemo se izvući za nekoliko mjeseci nego će nam trebati više godina. A ja se pitam da li će kao što je ovih dana i u buduće svaki drugi stručnjak koji istupi doživjeti pljuvanje od strane vladajućih, od strane vladajuće koalicije kao što su to doživjeli svi koliko toliko suvisli dobri ili odlični prijedlozi koji su dolazili bilo sa strane opozicijskih stranaka, bilo sa strane bilo kojeg stručnjaka ove države. To je problem.
Odgovor kolega Linić.
Slažem se kolegice Sobol da je zamorno predlagati, pokušati obrazložiti razloge zbog čega nešto mijenjamo a druga strana vas proglašava nestručnim, neodgovornim ili politikantom. Ali ja bih rekao toliko smo toga naučili u ovoj političkoj praksi da nas to ne treba destabilizirati. Ponavljati, ponavljati i ponavljati. Mi u Hrvatskoj moramo shvatiti da postoje rješenja, da ćemo ih sami potražiti, da su rješenja skupa i da će ih nažalost građani Hrvatske najvećim djelom platiti. Snaga Vlade će biti kad shvati da promjene mora pokrenuti, da okupi što više ljudi da budemo zajedno na tim promjenama. Što više bude vrijeđala, odbijala razgovor o promjenama to će njoj teže biti povesti sve nas u ja bih rekao određene promjene koje neće biti laka za hrvatska društva. Sami procjenjujete koliko su teški ovi paketi koje SDP nudi, onda znate da će to biti vrlo skupe i teške promjene. Mislim da će svakoj Vladi tada trebati svaki građanin Hrvatske, svaki političar, svaki privrednik. Prema tome, bojim se da Vlada troši svoj kredibilitet da bi sutra pokrenula ove promjene.
Hvala lijepo. U ime kluba SDP-a, završno, za riječ se javila zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Iskoristit ću poslovničku mogućnost odnosno pravo da ispred kluba SDP-a još jedanput rekapituliram efekte ovog našeg zakonskog prijedloga. Dakle, ponudili smo danas rješenje po kojem bi profitirali svi, od radnika do države. Radnici bi smanjenjem doprinosa za mirovinsko osiguranje s 20 na 16% dobili veće plaće i to bi bio trenutačni efekt. Zbog povećanja stope mirovinskog doprinosa za drugi stup mirovinskog osiguranja s 5 na 9% budući umirovljenici dobili bi veće mirovine preko 300 kuna, dakle njihova bi starost bila sigurnija, manje neizvjesna. Profitirala bi država, jer bi većom neto plaćom radnici mogli kupiti više potrošnih dobara, a veća potrošnja znači veći PDV, dakle dio pozitivnog efekta smanjenja mirovinskog doprinosa slio bi se i u državni proračun. Na kraju, profitirale bi i jedinice lokalne samouprave jer bi se povećanjem porezne osnovice povećali prihodi od poreza na dohodak. I sve to, zamislite, ostvarilo bi se a da se trošak rada za poslodavca ne bi povećao niti za jednu lipu. Interesantna je zapravo ova situacija. Vlada ne poduzima ništa, mi smo napravili sve. odradili smo ono što je zapravo trebala odraditi Vlada. Ponudili smo paket od 25 antirecesijskih mjera. Niste nam kroz svoje rasprave izbili niti jedan adut iz ruke. Niti jedan argument. Ali naše zakonske prijedloge na kraju ipak nećete prihvatiti. Kako ćete to objasniti hrvatskim građanima? Odbijanjem naša dva danas prezentirana zakonska prijedloga, dakle Zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit i Zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima odbit ćete sljedeće. Odbit ćete mogućnost da posustalo gospodarstvo dođe do daha, da se zadržavanjem dijela dobiti i njegovim reinvestiranjem zadrže postojeća i otvaraju eventualno i nova radna mjesta. Odbit ćete mogućnost da radnici dobiju veće plaće i da dobiju veće mirovine, a to su ovoga trenutka, kolegice i kolege, egzistencijalna dakle životna pitanja naših građana i naravno, našega gospodarstva koje puni državni proračun kojim Vlada raspolaže. Svega ovoga, očito, hrvatska Vlada na žalost hrvatskih građana nije svjesna. Hvala.
Na kraju, u ime predlagatelja, uvaženi kolega zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. Evo na kraju jedne kvalitetne rasprave ja bih se htio zahvaliti svima koji su u njoj sudjelovali i koji su pomogli da argumentima uvidimo da je ovaj zakon po nama potreban, a i po raspravama koje smo sada čuli zastupnika koji su diskutirali i da smo iz tih rasprava čuli mnogo razloga za prihvaćanje ovoga zakona. Razloga kao što je primjer trenutnog učinka na podizanje standarda hrvatskih građana, razlog kao što je podržavanje mirovinske reforme, odnosno ciljeva mirovinske reforme i ispravljanja potencijalnih problema koji bi mogli nastati u ostvarivanju mirovinske reforme. I sa druge strane, mogućnosti da se i zdravstveni sustav pomalo počinje mijenjati, način u njemu, na koji način će se financirati, da se nađu novi izvori financiranja zdravstvenog sustava. Da li je ovaj zakon realan, da li je to sve skupa moguće ostvariti? Mi mislimo da je. Moguće je ostvariti određenim uštedama u državnom proračunu, moguće je ostvariti time što će dio novca koji će hrvatski građani ostvariti vratiti se u proračun kroz druge porezne prihode. Moguće je ostvariti i na taj način da sve skupa ovo što smo mi planirali, znači tih 9 milijardi kuna se može isfinancirati iz drugih prihoda. Mi imamo zdravstveni sustav koji se financira, još jedini možda u Europi, iz novaca poslodavca koji se obračunavaju na plaće hrvatskih radnika. Pošto će ovaj zakon ići u drugo čitanje, predlažemo kao što smo predložili prilikom prvog zakona vladajućoj stranci koja danas doduše nije iskazala pretjerani interes za raspravu, bila je samo rasprava ispred kluba zastupnika, ne znači da do druge sjednice neće biti interes malo veći. Pošto će vrlo vjerojatno na drugoj sjednici, kako se situacija razvija, možda doći i pitanje rebalans proračuna. To su već najave koje su ozbiljne i u stručnim krugovima, ali i od strane Vlade, da se iskoristi ta šansa da se i ovaj zakon možda u tom smislu bolje prouči od strane Vlade i da se vidi da se može u ovom trenutku na ovaj način pomoći hrvatskim građanima. Danas nakon ove duge rasprave dvije točke koje je SDP kao prve od 25 antirecesijskih mjera uputio u Hrvatski sabor, pokazuje koliki je interes i koliko je to bitno da se te mjere dobro rasprave. Dvije točke smo raspravili tijekom cijelog ovog dana i smatram da hrvatski građani zaslužuju da se sve te točke rasprave na identičan način pod, ajmo to tako reći, prisutnosti i gledanjem javnosti, jer smatramo da svaka od tih točaka koja će doći na dnevni red je bitna i može pripomoći hrvatskim građanima i hrvatskim gospodarstvenicima da bolje prebrode ova krizna vremena. Na kraju, hvala vam evo na raspravi i nadamo se da će do drugog čitanja doći na sljedećoj sjednici i da će se ovaj zakon prilikom druge rasprave i na kraju prilikom glasanja i usvojiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Više nema, nema više ni prijavljenih, prijave za predstavnika Vlade. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti,
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima, prvo čitanje, P.Z. br. 185., predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlozima saborskih radnih tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske koji glasi: “Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima.“ Molim tko je za ovaj zaključak? Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Ovaj zaključak je prihvaćen većinom glasova, 77 glasova za i 43 glasova protiv. Imamo izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva, molim predsjednika Mandatno-imunitetnog povjerenstva, gospodina Sesvečana da se.