Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Pred vama je Zakon o poticanju prodaje stanova kao jedna od mjera koju je Vlada Republike Hrvatske najavila za oživljavanje gospodarstva ali i pomoći ljudima da našim građanima da kupe pod povoljnijim uvjetima stanove koji se danas nalaze na tržištu i koji su gotovi. Bili ste svjedoci u medijima gdje se nagađalo o broju tih stanova. Govori se 8 tisuća, 10 tisuća, 13 tisuća. Nikakva analiza nije napravljena osim analize koju smo napravili sa gospodarskom komorom u kojoj smo tražili da se dade pregled od toga koliko tih stanova danas ima na tržištu a koje građevinari ne mogu prodati i dobili smo podatak od 2 tisuće 315 stanova za koje smatramo da bi ih trebalo što prije staviti u prodaju i na taj način omogućiti daljnju izgradnju. Ono što moram reći to je da danas u Hrvatskoj imamo oko 150 tisuća ljudi koji rade u građevinarstvu, bilo u građevinarstvu bilo kao obrtnici ili u proizvodnji građevinskog materijala i da je do danas nažalost već oko 15 tisuća ljudi ostalo bez posla. Prema tome, Vlada smatra da im treba pomoći kao što pomaže ostalim gospodarskim subjektima sa onim mjerama o kojima ste raspravljali. I ovo je znači kao treća mjera koju bi trebalo i predložiti, naravno koju Vlada vama predlaže a vi ćete odlučiti hoćete li ju prihvatiti i kako. Ono što je u ovom zakonu predloženo to je da se stanovi koji su izgrađeni i koji će dobiti ili su dobili uporabnu dozvolu do donošenja ovog zakona se mogu prodavati putem, između znači kupca i izvođača radova na način da se pojavljuje, da si kupac sam bira lokaciju, veličinu stana, banku kod koje će uzeti kredit jer znate da su velike razlike između pojedinih banaka i mi ovdje ne uvjetujemo nijednu od tih stvari. Znači, ljudi si sami biraju, pronađu stan, naprave predugovor, nakon toga dobe od banke potvrdu da su kreditno sposobni i da mogu dobiti kredit, dolaze u APN, APN će sa sredstvima koja se osiguravaju u državnom proračunu platiti ono učešće koje smo ovdje predložili a predložili smo da Hrvatska država kreditira kupce stanova koji kupuju stanove do tisuću eura po metru kvadratnom sa 300 eura po metru kvadratnom. Zatim, od tisuću i jedan do tisuću 150 eura kreditira sa 250 eura po kvadratu. Zatim, za vrijednost stana od tisuću 151 do tisuću 300 sa 200 eura po kvadratu, tisuću 301 do tisuću 450 sa 150 eura po kvadratu, i od tisuću 451 do tisuću 600 eura sa 100 eura po kvadratu. Prema tome, taj kredit bi se davao ljudima na 30 godina. 20 godina je greis period u kojem će kupci plaćati 2% kamata a nakon toga onih 10 godina će otplaćivati sa kamatom od 5%. To je isti uvjet kao što je i u POS-ovim stanovima. Vi znate da mi sa POS-ovim stanovima nismo stali, da ih radimo i dalje, da tamo ima jedan veliki problem u jedinicama lokalne samouprave jer jedinice lokalne samouprave nemaju zemljišta koja bi mogli osigurati za tu izgradnju. Međutim, to ide dalje i taj posao se uredno odvija. Najviše prijepora sa pojedinim subjektima koji su se javili već oko tog zakona je bio taj zašto mi kažemo da trebaju prodavati stanove izvođači, znači oni koji su izgradili te stanove a ne neki investitori ili agencije koje danas na tržištu postoje. Mi ne možemo prihvatiti da agencije prodaju te stanove radi toga jer oni zaračunavaju 2% na tu vrijednost stana što znači da bi ljudima taj stan bio skuplji za 2%, APN ne uzima nikakve troškove i ništa ne obračunava za obavljanje tog posla. Druga stvar se radi o investitorima kako recimo ljudi iz HUP-a njih zovu developerima koji su investitori i koji povjeravaju izgradnju objekata nekome drugome. Mi imamo sva saznanja i putem samih firmi i putem njihovih udruženja da ti ljudi koji su sagradili takve stanove puno duguju građevinarima i da oni jednostavno nemaju nikakve garancije da kad oni prodaju stan da će platiti onome tko je izvodio radove, a ako to ne bude tako građevinari će ostajat bez posla i naravno da to ne možemo dozvoliti. To je razlog zbog kojeg predlažemo takav, znači da samo izvođači mogu to prodavati. Još jednu stvar bih htjela reći, da se Hrvatska država inače brine oko stanogradnje u Hrvatskoj, da mi ove godine u proračunu imamo osigurano 985 milijuna kuna za stanogradnju, od čega vi znate da radimo POS-ove stanove, radimo stanove za stradalnike Domovinskog rata, to gradimo ili kupujemo, gradimo stanove ili kupujemo stanove za bivše nositelje stanarskih prava. Radi se na obnovi i stambenih objekata na područjima od posebne državne skrbi i radi se i stambena štednja koja se svake godine osigurava iz proračuna, po prilici 250 milijuna kuna. Znači, to su sredstva koja se inače ulažu od strane Hrvatske države u stanogradnju. Ovim načinom predvidjeli smo da bi se ove godine moglo prodati oko 1000 stanova, za to je predviđeno 100 milijuna kuna i prema tome mislimo da bi na taj način omogućili i ljudima da kupe stanove pod povoljnijim uvjetima, ali isto tako i građevinari da za one objekte koji su gotovi, koji imaju uporabnu dozvolu mogu te objekte naplatiti i da nakon toga započnu sa novom stambenom izgradnjom, jer kao što znate nama još uvijek u Hrvatskoj stanovi trebaju. Bilo je primjedbi da će se ovo naročito reflektirati, kao dobro reflektirat na prostore izvan velikih gradova što je zapravo i točno jer su tamo u tim prostorima, kao što su npr. Osijek, Vinkovci, Sisak, Karlovac i slično, stanovi su jeftiniji nego u Zagrebu i Splitu i naravno da smo mi, pošto smo rekli da ćemo davati takve kredite isključivo onima koji kupuju stanove do 1600 eura po kvadratu bez PDV-a da su ti stanovi i na tim područjima. Ima i u rubnim dijelovima velikih gradova, isto tako tih stanova koji se kreću u tim cijenama, a velim ali i u ostalim dijelovima Hrvatske. Pošto mi radimo zakon za cijelu Hrvatsku smatramo da je to pravedno i da nema nikakvih razloga da recimo u Slavoniji ne mogu kupiti te stanove pod povoljnijim uvjetima, a u nekom velikom gradu da to mogu kupiti. I ovaj zakon, još samo to da velim, ovaj zakon odnosi se na one koji prvi puta kupuju stan ili oni koji imaju male stanove. Kao što znate, puno obitelji je kupilo male stanove, izrodila su se djeca i naravno da im trebaju veći stanovi. Ako prodaju taj mali stan mogu kupiti i veći stan. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za rad i socijalno partnerstvo predsjednik odbora, gospodin Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani predsjedniče. Ministrice, kolege zastupnici. Odbor za rad i socijalno partnerstvo Hrvatskoga sabora je na svojoj 36. sjednici koju smo održali jučer raspravljao o Prijedlogu zakona o poticanju prodaje stanova. Odbor je navedeni akt raspravio sukladno članku 75. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo. U kratkom uvodnom izlaganju istaknuto je da se predloženim zakonom želi omogućiti izvođačima odnosno građevinarima da se dobivenim sredstvima od prodaje stanova započne novi ciklus, odnosno da zaposle svoje kapacitete i na taj način sačuvaju brojna radna mjesta. Tako bi se uz očuvanje brojnih radnih mjesta istodobno zainteresiranim kupcima stanova koji prvi puta kupuju stan ili kupuju veći stan omogućila kupnja stana uz državnu pomoć pod povoljnijim kreditnim uvjetima. Očekuje se da će se ovim zakonom potaknuti prodaja stanova kako bi se prevladalo nepovoljno stanje u stanogradnji odobravanjem zajma koji se daje iz državnih sredstava kao pomoć prilikom kupovine stana radi poticanja prometa stanova do 31. prosinca 2011. godine. U raspravi je isto tako iznijeto mišljenje da će zbog znatno viših cijena stanova u Zagrebu, kao i u drugim većim gradovima, iznos zajma biti znatno manji s obzirom da ovisi o cijeni kvadratnog metra stana čija je cijena u većim gradovima znatnije veća od cijene utvrđene u prijedlogu zakona. Dio članova odbora mišljenja je da bi Vlada Republike Hrvatske trebala pravno regulirati osim prodaje stanova i najam stanova. Naime, kako je intencija zakona da su potencijalni kupci stanova mlađi ljudi, znači mlađe obitelji koje možda u ovom trenutku nemaju uvjete za kupnju stana, ali bi isti mogli unajmiti te i kupiti da im se poboljša kreditna sposobnost pa na taj način, po mišljenju članova odbora, pridonijelo bi se prodaji stanova i smanjio bi se broj nelegalnih stanodavaca. Tijekom rasprave više puta je naglašeno da je svrha ovog zakona potaknuti stanogradnju kako bi se sačuvala radna mjesta radnika u građevinarstvu, budući da je gotovo 15 tisuća radnika zbog ovog nepovoljnog trenda prošle godine ostalo bez posla. U raspravi je predstavnica predlagatelja, ministrica gospođa Marina Dropulić, odgovorila članovima odbora na brojna pitanja, a koja su se odnosila na buduću izgradnju stanova za najam, visini cijena najma, često i precijenjenim cijenama zemljišta, cijeni novoizgrađenih stanova na cijelom području republike Hrvatske, stanje u građevinarstvu kao poticajima za gradnju ili adaptaciju obiteljskih kuća. Odbor je nakon rasprave većinom glasova odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o poticanju prodaje stanova.
Hvala. U ime Odbora za lokalnu, područnu, regionalnu samoupravu predsjednik Odbora gospodin Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege. Odbor za lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu je na sjednici 17. ožujka raspravljao o Prijedlogu zakona o poticaju prodaje stanova kao zainteresirano radno tijelo. U raspravi su članovi odbora podržali donošenje ovog zakona pri čemu su iznijeta sljedeća mišljenja, primjedbe i prijedlozi. U odnosu na rješenje predloženo člankom 7. stavkom 1. konačnog prijedloga zakona iznijeto je mišljenje prema kojem bi ovu odredbu članka trebalo dopuniti na način da se utvrdi da se zajam sukladno uvjetima i načinu propisanim ovim zakonom može odobriti pored fizičkih osoba koje su u vlasništvu nemaju stan za potrebe vlastitog stanovanja i fizičkim osobama koji u vlasništvu nemaju kuću za potrebe vlastitog stanovanja. U odnosu na rješenje predloženo člankom 8. stavkom 1. konačnog prijedloga kojim je propisano da se zajam odobrava samo za kupovinu novog stana u zgradi za koje je akt za uporabu izdan do dana stupanja na snagu ovog zakona iznijeto je mišljenje prema kojem bi se rok za izdavanje akata za uporabu a koji je uvjet za odobravanje zajma sukladno ovom zakonu trebao produžiti, odnosno definirati na način da se uzmu u obzir i oni stanovi u zgradama koji su već završeni ili su pred završetkom radovi na tim zgradama, a zgrade nemaju akt za uporabu obzirom da zbog objektivnih razloga primjerice zimskih uvjeta građevinari nisu mogli izvesti sve potrebne radove a koji su uvjet za dobivanje akta za uporabu. Također u odnosu na rješenje predloženo člankom 8. prijedloga zakona iznijeto je mišljenje prema kojem bi stavak 1. ovog članka trebalo izmijeniti na način da se utvrdi da će se zajam odobravati za kupovinu novog stana u zgradi za kojeg je podnijet zahtjev za izdavanje akta za uporabu do stupanja na snagu ovog zakona. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o poticanju prodaje stanova uz sljedeći amandman. Na članak 7. u članku 7. stavku 1. iza riječi: "Nema stana" dodaju se riječi "odnosno kuću". Obrazloženje. Predloženim amandmanom predlaže se da se zajam pod uvjetima i na način propisanim ovim zakonom odobrava pored fizičkih osoba koji u vlasništvu nemaju stan za potrebe vlastitog stanovanja i fizičkim osobama koji u vlasništvu nemaju kuću za potrebu vlastitog stanovanja. Hvala.
Hvala. U ime Odbora za prostorno uređenje, graditeljstvo predsjednik odbora gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora raspravio je na 30. sjednici održanoj jučer Prijedlog zakona o poticaju prodaje stanova s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. veljače 2010. godine uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo na temelju članka 140. Poslovnika raspravio i predloženi zakon kao zainteresirano radno tijelo. Uvodno je ministrica zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva istaknula da se predmetnim zakonom u cilju prevladavanja nepovoljnog stanja u stanogradnji do 31. prosinca 2011. godine uređuju odobravanje zajmova, te sklapanje i praćenje provedbe ugovora o zajmu koji se iz državnih sredstava daje prilikom kupovine stana. Uz kratki prikaz modela poticaja prodaje stanova i pogodnosti koje on donosi za kupce stana istaknula je značaj provedbe ovog zakona za građevinare, odnosno izvođače. Ovdje je prvenstveno riječ o poticanju posustale stanogradnje i očuvanju radnih mjesta u ovoj djelatnosti. Istaknula je podatak da je danas u graditeljstvu zaposleno oko 150000 radnika, te da je zbog nepovoljnog trenda do kraja 2009. godine bez posla ostalo 15000 radnika. Posebno je naglasila prednosti povjeravanja Agenciji za pravni promet i posredovanje nekretnina svih upravnih tehničkih i drugih poslova vezano za odobravanje zajma i sklapanje ugovora o zajmu, te postavljenog uvjeta kupnje stanja izravno od izvođača. Ujedno je napomenula kako su građevinari iskazali spremnost za odobravanje popusta na cijenu stana po metru četvornom kako bi se uklopili u ponuđeni model. Za provedbu zakona u prvoj godini njegove primjene osigurati će se sto milijuna kuna i to 67 milijuna kuna u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2010. godinu, a 32 milijuna kuna sredstava preostalih od Fonda za dugoročno financiranje stanogradnje uz potporu države na računu Hrvatske banke za obnovu i razvitak. U raspravi na odboru podržano je donošenje ovog zakona, te je istaknuto kako će se njime potaknuti novi ciklus izgradnje i na taj način sačuvati radna mjesta u graditeljstvu, a s druge strane kupcima omogućiti kupnju stanova po povoljnijim kreditnim uvjetima. Vezano na zakonom predloženo rješenje da se stan kupuje izravno od izvođača, te imajući na umu da izvođač ne mora biti ujedno i investitor zatraženo je pojašnjenje može li izvođač ukoliko nije investitor biti obuhvaćen ovim modelom poticaja. Istaknuto je da predloženim zakonom predviđen veći iznos zajma po povoljnijim uvjetima za kupnju stana s nižom cijenom po metru četvornom u čemu je prepoznat značaj ovog zakona za poticanje i prodaju stanova u manjim mjestima, a samim time i poticanje ostanka stanovništva i u konačnici i poticanje decentraliziranog razvoja. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o poticaju prodaje stanova. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice prihvaća Prijedlog zakona o poticanju prodaje stanova. Odmah na početku treba naglasiti da je ovaj zakonski prijedlog dobar i da je donošenje ovoga zakona nužno kako bi se izbjegle dodatne negativne posljedice koje su prouzročene smanjenjem prodaje stanova na tržištu nekretnina. Evidentno je da je tijekom 2009. godine došlo do značajne stagnacije u prodaji stanova na tržištu nekretnina, da graditeljstvo ima sve manje posla sa trendom da se ovakva ni malo povoljna situacija nastavi i u 2010. godini. Važno je naglasiti i to da djelatnost graditeljstva ima iznimno važnu ulogu u hrvatskom gospodarstvu gdje je zaposleno oko 150000 radnika od kojih je velik dio zaposlen u samoj stanogradnji. Zbog nepovoljnog trenda na tržištu nekretnina do kraja 2009. godine u djelatnosti graditeljstva je ostalo 15 tisuća radnika bez posla, a ukoliko se ovakav trend nastavi u 2010. godini bez posla mogao bi ostati i dodatni broj radnika. Naime činjenice da Hrvatska godišnje ulaže 985 milijuna kuna u stanogradnju kroz razne programe poticane stanogradnje, stambenu štednju, izgradnju kuća za invalide, te obnovu kuća na područjima koja su razorena ratom. Međutim u ovoj situaciji to nije dovoljno, a kako bi se spriječilo daljnje otpuštanje u graditeljstvu te potaknuo novi ciklus gradnje stanova Vlada je osmislila projekt poticanja prodaje stanova o kojem danas ovdje i raspravljamo. Pojednostavljeno rečeno radi se zapravo o prijedlogu gdje bi država davala zajam za kupovinu prvoga stana ili kupovinu većeg stana, naravno ukoliko se prodaje manji. Cilj ovako predloženog zakona je da se omogući građevinarima da sa sredstvima od prodaje stanova započnu novi ciklus izgradnje, da zaposle svoje kapacitete i ono što je u uvjetima visoke nezaposlenosti iznimno važno da se sačuvaju sva radna mjesta. S druge strane zainteresiranom kupcu, odnosno fizičkoj osobi koja po prvi puta kupuje stan ili koja u vlasništvu ima samo jedan stan koji prodaje zbog kupovine većeg stana želi se uz državnu pomoć omogućiti kupovina stana po povoljnijim kreditnim uvjetima. Naime rata otplate zajma će iznositi 221 euro mjesečno, a poček na otplatu iznosit će maksimalno 20 godina. Tijekom počeka će se obračunavati kamatna stopa od 2% godišnje na glavnicu, dok će od trenutka početka otplate, pa do potpune otplate zajma kamatna stopa iznositi 5% godišnje. Rok otplate kredita je 30 godina. Procjenjuje se da je ovako postavljen model 30-ak posto povoljniji od trenutačnih komercijalnih kredita. Zajam se na temelju ovoga zakona može odobriti samo za kupnju novoga stana i to u zgradi za koju su izdane sve potrebne dozvole i suglasnosti do dana stupanja na snagu ovoga zakona. Isto tako važan uvjet za dobivanje zajma jest i to da se stan kupuje od izvođača koji je do 1. srpnja 2008. godine podmirio sve obveze prema Republici Hrvatskoj s osnova poreza, prireza i doprinosa te nad kojim nije u tijeku postupak, nije u tijeku stečaj ili pak postupak zbog utvrđivanja uvjeta za ostvarenje stečajnog postupka. Dakle država će kroz poticanje prodaje stanova sa 100 milijuna kuna u ovoj godini omogućiti kupnju prvoga stana ili kupnju većeg stana. Očekuje se da će se u prvoj godini primjene ovoga zakona potaknuti prodaja oko tisuću stanova, čija je ukupna vrijednost 664 milijuna kuna. Predloženim zakonom zajmovi bi se odobravali do kraja 2011. godine. Raspon državne potpore kreće se od 100 do 300 eura po kvadratu, ovisno o cijeni kvadratnog metra stana. Tako je 100 eura potpore namijenjeno za stambeni kvadrat od tisuću 451 do tisuću 600 eura, a najveću potporu u iznosu od 300 eura imat će stanovi čija cijena ne prelazi tisuću eura po četvornom metru. Stanove čija je cijena iznad tisuću 600 eura po metru četvornome država neće subvencionirati, odnosno na te se stanove ovaj zakon neće odnositi. Ovakav model trebao bi zapravo biti poticaj građevinarima da dodatno snize cijene stanova kako bi što veći broj stanova ušao u ovu kategoriju. Naime cijene stambenog kvadrata u Hrvatskoj su visoke i u mnogim slučajevima ne odgovaraju kvaliteti izgrađenih stanova. One se u prosjeku kreću od tisuću i po pa do 4 tisuće eura na pojedinim lokacijama, a naravno ima ih dakako i daleko skupljih. Međutim i prosječne cijene prosječnih stanova sve većem broju hrvatskih građana postaju nedostupne. Unatoč tome što je velik broj neprodanih stanova na tržištu, njihove cijene još uvijek ne padaju, pa se nadamo da će ovaj zakonski prijedlog potaknuti razmišljanje upravo u tom smjeru. Važno je još reći da se ovim modelom poticanja prodaje stanova planira ostvariti i prihod u državnom proračunu kroz uplaćeni PDV u iznosu od 103 do 113 milijuna kuna. Zaključno, klub Hrvatske demokratske zajednice je mišljenja da bi se odobravanjem kredita za kupovinu stanova ovako kako je predloženo u ovom zakonu potaknula prodaja stanova čime bi se započeo novi ciklus izgradnje te na taj način sačuvala brojna radna mjesta, i zato u potpunosti podržavamo donošenje Zakona o poticanju prodaje stanova. Hvala.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Ja bih vrlo rado podijelio optimizam kojim je kolegica prethodnica završila svoje izlaganje, pa i optimizam koji se na žalost neosnovano pojavio u vezi ovoga prijedloga kad se o njemu počelo govoriti. Ja bih ga rado podijelio, ali naprosto nema niti jednog argumenta koji bi nam dao pravo da ovom zakonu dademo podršku, jer bih rekao da spin koji je stvoren oko tog zakona biva temeljito razbijen činjenicama. Zašto ovaj zakon ne može dobiti podršku kluba SDP-a? Naravno ne zato što je SDP oporbena stranka pa eto što god predloži vladajuća stranka nije dobro ili nije dovoljno dobro, nego naprosto zato što ovaj zakon ne osigurava ostvarivanje niti jednog ishoda ili cilja koji se najavljuje njegovom primjenom. Niti jednoga. Drugo, zato jer on ne pomaže onima kojima se navodno ovim zakonom želi pomoći, to su građevinari i građani koji trebaju kupiti stan. Nećemo ga podržati niti zato jer on u osnovi intervenira isključivo u korist kapitala, a ne u korist građana. I nećemo ga podržati zato što je i u samoj svojoj intenciji on parcijalan, on je nesustavan, on u najboljem slučaju je nedovoljno promišljen, a realno pokazat će se i neodgovoran prema proračunu i svima onima koji ga pune. Dakle, spin oko ovog zakona je da on pomaže građevinarima i budućim kupcima stanova, a istina je da je riječ o zakonu kojim se pomaže onima koji jedini u ovoj zemlji ne trebaju pomoć i kojim se, kako bi to rekao, čestiti HDZ-ovac Hebrang maže vrat debeloj guski, bankama i debeloperima, dakle onima koji su prošle krizne godine profitirali oko 6 milijardi, iako se ne zna točno, kuna koje su uglavnom isparile iz Hrvatske i onima koji unatoč zastoju prodaji stanova godinu dana ne spuštaju napuhane cijene stanova u Hrvatskoj. Samo njima pomaže ovaj prijedlog zakona. Argumenti, deklarirani ciljevi ovoga su zakona sljedeći: prvo, citiram: "omogućiti građevinarima, izvođačima da dobivenim sredstvima od prodaje stanova započnu novi ciklus izgradnje, zaposle svoje kapacitete i na taj način sačuvaju brojna radna mjesta." Kako plemenit cilj! Ali na čemu se temelji ovo očekivanje? Na uvjerenju da su građevinari ključni igrači u stanogradnji u Hrvatskoj. Ma nemojte molim vas! Špekulantski kapital, investitori, bankari, debeloperi, tipovi koji su na razne načine došli do novca, neka mi oproste pošteni i čestiti ulagači, svašta se našlo na tom tržištu stanova u Hrvatskoj i zna se kako su i na koji način vodili kolo svih ovih godina kada su cijene stanova napuhane do neslućenih visina. I prema nekim istraživanjima koja su provedena pribavljivost stanova u Hrvatskoj je na najnižoj razini u Europi. Znači, gledajući omjer naših kupovnih mogućnosti i cijene kvadratnoga metra, metra stana. To nije normalno, to nije prirodno stanje i mi takvu situaciju umjesto da sagledavamo i da ju rješavamo na kvalitetan, odgovoran i ozbiljan način idemo zapravo za tim da se ovakvim parcijalnim rješenjima pogoduje, da se zapravo takvo stanje i zadrži. Drugim riječima, ako su investitori koji ne moraju imati nikakve veze sa građevinarstvom ušli u izgradnju stanova i u ovaj biznis isključivo i samo zato što su očekivali brze, brze povrate, visoke profite i kojima je tako svejedno da li ulažu u kladionice, golf terene, stanove, dragulje. Njima je potpuno svejedno, oni žele samo brzo što više novca. Njima ovakav zakon ne samo da ih neće ostaviti u ovom biznisu nego naprotiv jasno im je da bez subvencija nema tu više velikog posla i velike zarade i da će cijene padati približavanjem EU oni će iz tog posla izići. 160 tisuća ljudi je radilo u građevinarstvu, 15 tisuća ih je već otpalo, otpast će ih i daljnjih 45 tisuća to je sasvim sigurno. Ovaj zakon u tom smislu neće apsolutno pomoći da se ta priča sa građevinarstvom i stanogradnjom zaustavi. Ti će investitori se preseliti u djelatnost koja će im osiguravati opet brzi povrat novca. Kako bi se to moglo zadržati? Pa jedino tako da ova zemlja napokon dobije jednu osmišljenu, sustavnu stambenu politiku koju nije imala i nije dobila u ovih 20 godina naše samostalnosti. Dakle, onima zbog kojih se navodno ovaj zakon piše ne pomaže zakon. Druga kategorija koja je dovela kod građana do povećanog optimizma pa i uvjerenja da se eto nešto kao radi. Kaže se ovako, da ovaj zakon mora omogućiti zainteresiranim kupcima koji prvi puta kupuju stan ili kupuju veći uz državnu pomoć omogućiti kupnju stana pod povoljnijim uvjetima. Točno, ali samo djelomično. To se odnosi na kupce tisuću stanova, recimo koji se planiraju čak ovaj, uzmimo da je to tako, ali ne i za sve ostale druge. Ministrica je spomenula da se u Hrvatskoj govori oko 8, 10, 13 tisuća neprodanih stanova, izgrađenih gotovih stanova. Što je sa njima? Ovdje je uvedena u cijelu priču diskriminacija. Ovdje je tobože zbog pravičnosti itd., su isključene čitave kategorije ljudi koji rade u tom stambenom sektoru i građevinskih tvrtki koji sudjeluju u izgradnji stanova. Za njih će cijene ostati iste. Naprotiv, onoga trenutka kada je Vlada najavila jednu ovakvu mjeru ono što bi se dogodilo na tržištu stanova se nije dogodilo. Naime, godinu dana traje kriza, stanovi se ne prodaju. Situacija je upravo bila takva da su realno trebale početi padati cijene tih stanova. Ovog časa kad je ovo najavljeno taj trend pada je zaustavljen. Drugim riječima, ne samo da se neće jeftinije nabaviti stanovi nego će ova mjera pomoći da oni budu skuplji. I da cijena koja bi se realno postigla na tržištu da će biti viša od te koja bi se postigla. Znate, u beričetnim godinama kada su građevinci ili investitori u stanogradnji ostvarivali ekstra visoke profite onda se govorilo a ljudi moji pa živimo u tržišnom kapitalizmu, tržišno je gospodarstvo. Tržište, zakon ponude i potražnje on će odrediti visinu cijena. Sad kad se ne prodaju stanovi, kada bi trebali padati, e sad bi se malo igrali socijalizma i sad bi država kao trebala intervenirati u tu cijelu priču. Sada bi socijalizam bio dobar, sada više zakon ponude i potražnje ne vrijedi. Sinoć sam malo listao forum na nekakvom, nekakvom internetskom portalu gdje ljudi izrijekom kažu ako su na tržištu pa neka konzekventno budu na tržištu. Pa i kada ne ide, pa neka prodaju, pa neka prodaju ispod cijene, pa neka idu u stečaj. Ako je to Zakon ponude i potražnje i ako je to tržišna filozofija. Ne, to se ne smije dogoditi tobože sada u interesu…Zašto država to čini, zašto država pomaže banke, kako banke, zato što su banke dale, iskreditirale su izgradnju tih stanova, a sa nižom cijenom s kojom bi morali ići na tržište, ne mogu osigurati povrat novca koji su od banaka dobili, a šefovi banaka su se potpisali da će ostvariti određeni profit i određenu zaradu ispod koje ne mogu ići, i tu se priča zatvara. A prošli tjedan država se zadužuje kod domaćih banaka za 3,5 milijarde kuna se izdaje obveznica koje idu preko domaćih banaka, stvari su prilično jasne, nemojmo se zavaravati oko toga. Što država, da ne ispadne da ja zagovaram laisse fair situaciju, i princip kada je riječ o stanogradnji, naprotiv. Siguran sam da je upravo tragično što država i Vlada nisu u ovom području intervenirali svih ovih 20 godina i što Hrvatska nije dobila za razliku od većine normalnih Europskih zemalja, strategiju stanovanja ili stambene izgradnje koja bi onda uključivala dugoročno planiranje različitih aspekata koji bi pomogli da se očuva jedna važna gospodarska grana na dugi rok, a ne na dvije godine kao što ovdje se cilja s određenom mjerom, da se uspostavi određena stabilnost, da se uspostavi novi oblici stambene izgradnje koja bi uključivala izgradnju javnih stanova za najam, socijalnih stanova, koja bi inkorporirala onda i civilne udruge stambene zajednice, stambene zadruge, lokalne zajednice itd., sve ono što normalne zemlje imaju. To Hrvatska nema, i bilo bi sjajno da nam ministrica osigura do kraja ovoga mandata barem skicu, barem nacrt jednog takvog ozbiljnog promišljanja, rješavanja ovih problema. MI na žalost toga nemamo. Neću spominjati Austriju koja je postala ogledni primjer, ne postala već postoji desetljećima, koja na sjajan način regulira cjelokupnu ovu materiju, nego i neke zemlje s kojima se mi baš ne volimo uspoređivati koje imaju đinovske iskorake u odnosu na nas, kao na primjer Srbija. Oni imaju strategiju stambene izgradnje, oni poznaju principe uključivanja lokalne zajednice u stambenu politiku, i stambena politika je sastavni dio cjelokupne politike. U Hrvatskoj, još samo ću ovoj reći, u Hrvatskoj u kojoj se toliko naoko zdvaja nad niskim natalitetom, nad sve kasnijim ulaskom u brakove, nitko ne vodi računa da je ovo ključni elemenat za tu fertilitetnu motivaciju. Imati vlastiti stan je prvi uvjet da se poželi imati dijete, ne pet godina rodiljnoga dopusta, nego ovo, a Hrvatska u tom pogledu osim ovakvog jednog nesustavnog parcijalnoga i u osnovi štetnoga dugoročnog rješenja neki moji kolege će reći nije to ništa zapravo, to je iz šupljega u prazno, neće niti zagrepsti zapravo u ono što čini meritum stvari i meritum problema. Nije ovo Zakon kojega bi trebalo podržati, nisu banke oni koje bi trebalo pomagati iz državnog proračuna kojega punimo u ovim teškim vremenima svi zajedno.
Hvala. Prije ćemo ispravke, pa onda gospođa ministrica. Imamo ispravak prvi, gospodin Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice. Ispravit ću netočan navod kolege Vidovića koji je rekao da ovaj Zakon ne pomaže građevinarima. Uz to što ovaj Zakon pomaže onima koji prvi puta kupuju stan, pod uvjetima koji nisu bili još na tržištu u Hrvatskoj otkada postoji slobodna država Hrvatska, ovaj Zakon pomaže i građevinarima. Upravo sredstva predviđena ovim Zakonom mogu dobiti samo građevinari a ne špekulanti kako ih vi nazivate, mi ostali ih nazivamo investitori ljudi koji ulažu svoja sredstva, ne mogu dobiti ova sredstva iz Zakona iz ovog programa, nego građevinari koji imaju posjedovne listove, koji imaju uporabne dozvole za stanove koje mogu ponuditi na tržištu za prodaju pod uvjetima koji definira ovaj Zakon a posebnu korist imat će oni koji prvi puta kupuju stanove jer ovakvih uvjeta za kupovinu još nismo imali na tržištu u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Božica Šolić ispravak.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo kolega Vidović je rekao u svojoj raspravi da ovaj Zakon pogoduje i da je u korist samo kapitalu, a da ne ide u korist građana. To naprosto nije točno jer vas demantira i članak 17. gdje vam lijepo piše jedna tabela raspon uvjeta zajma, ali što je najvažnije u ovom Zakonu, što je točno, što vas demantira a to je da za vrijeme počeka otplate kredita će biti kamata samo 2%, što je stvarno, što je rekao kolega prvi slučaj u Republici Hrvatskoj, a poslije počeka kamata ide 5%, to je jedno, i nije točno da će ovaj stanovi poskupjeti primjenom ovog Zakona jer sigurno će biti u interesu građevinarima i onima koji prodaju stanove da će se svesti u ove okvire od 1000 eura po kvadratu do 1600 eura po kvadratu, to je činjenica i to je točno bez obzira koliko bi vi htjeli izvrnuti sve naopako.
Hvala. Još jedan ispravak gospodin zastupnik Anđelko MIhalić.
Hvala lijepa. Evo ja bih isto demantirao kolegu zastupnika gdje govori da će korist od ovog Zakona imati samo špekulanti, developeri i banke. Naime, u članku 8. točno piše: „Zajam se odobrava samo za kupovinu novog stana u zgradi, za koju je akt za uporabu izdan do dana stupanja na snagu ovog Zakona i ako se taj stan kupuje“ dakle ovo je važno „izravno od izvođača koji imaju odgovarajuću suglasnost za započinjavanje obavljanje djelatnosti građenja prema posebnom Zakonu“ Znači da developeri nemaju, to da developeri nemaju licence nemaju developeri nego će izvođači, građevinari prodavati koja je korist za kupce stana ali je velika i velika korist za same građevinare i izvođače jer developeri neće na taj način moći sklapati ugovor sa APN-om. Hvala.
Hvala. I ministrica gospođa Marina Matulović Dropulić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Pa eto žao mi je da se gospodin Vidović zapravo obrušio na one koji su lako došli do zarade, na koji se i mi obrušavamo. Mi smo jasno i glasno napisali da ti dotični koji su formirali firme isključivo zato da naprave jednu kuću ili 10 kuća, dobro prodaju stanove, ti nisu uključeni u ovaj zakon. Govori se isključivo o onome koji je izvodio radove. A vi kažete da ovdje nema građevinara. Samo građevinari su ovdje. Oni građevinari koji imaju licence koji su se registrirali za obavljanje građevinske djelatnosti. Tu uopće ne govorimo o developerima. Ja sam u svom uvodnom izlaganju rekla da smo od HUP-a imali primjedbu i da je HUP tražio da developeri uđu unutra, međutim mi ih ovdje nismo stavili. Nijedna građevinska firma nije isključena, znači svi oni koji imaju licence svi oni koji grade mogu prodavati taj stan. I definitivno će se to pomoći. Mi na karaju krajeva ljudi mogu vjerovati ili vama, odnosno onome tko tvrdi da se to neće ništa pomoći ili mogu vjerovati nama koji mislimo koji smo obavili razgovore i sa bankama i sa građevinarima i sa Gospodarskom komorom i sa sindikatima i sa svima s kojima smo morali obaviti taj razgovor da vidimo na koji način i kako zaustaviti pad građevinske industrije. Naravno da je ovo samo jedan mali segment, jer sve ono što je govorila i predsjednica Vlade neki dan koliko se ulaže od naših trgovačkih društava u investicije, koliko država Hrvatska ulaže još dodatno u investicije, naravno da to sve skupa treba zbrojiti i tek onda nešto za građevinare znači. Ovo je samo jedan mali dio i to za one koji se bave visokogradnjom. Vi dobro znate da imamo različite djelatnosti u građevinarstvu, kao što sam rekla proizvodnja građevinskog materijala koja je itekako zainteresirana od pločica, cijevi i slično da može prodati i da se mogu sagraditi ti stanovi i da imamo obrtnike koji su itekako za ovo zainteresirani radi toga jer obrtnici rade sve te male radove, a isto tako i ovi građevinari koji izvode radove. I sada bih samo još htjela reći par riječi oko strategije i gdje se svi vi skupa čudite da mi strategije nemamo i uspoređujete nas s Austrijom. Znate što Hrvatska država je do sada uložila u obnovu Hrvatske države u ovaj dio 25 milijardi kuna. 2 milijarde kuna za izgradnju stanova stradalnika Domovinskog rata, 2 milijarde kuna za povratnike koji su imali bivše stanarsko pravo. 562 milijuna kuna za nositelje stanarskog prava i još posebno na područjima posebne državne skrbi, 16 milijardi za obnovu kuća. I nakon toga još 431 milijun za POS-ove stanove. Prema tome, mi jednostavno danas nismo u stanju nuditi, mi jesmo napravili jednu strategiju, mi znamo kako bi to trebalo izgledati, naročito vezano na najamne stanove o kojima se ovdje govorilo. Međutim, danas u današnje vrijeme dok nas čeka još tako velike investicije uz sve ovo što sam rekla i mi jednostavno strategiju kao Austrija ne možemo imati. Mi smo ipak bili zemlja koja je bila ratom zahvaćena i zemlja koja mora svojim ljudima omogućiti normalno stanovanje tamo gdje su nekada bili. Hvala lijepa.
U ime kluba HSS-a gospodin zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, uvažena gospođo ministrice, kolegice i kolege. Kao što svi manje više i znamo u graditeljstvu u Republici Hrvatskoj je zaposleno oko 150 tisuća radnika. Ono potiče brojne gospodarske grane kao što je drvna industrija, tekstilna industrija, industrija kemijskim proizvoda, lakova, boja, metalna industriju i tome slično. Tijekom 2009. godine došlo je do značajnog zastoja u građevinarstvu zbog smanjenja prodaje stanova, pa su gospodarski subjekti koji se bave graditeljstvom prijavili, točna brojka je 2 tisuće 315 neprodanih stanova ukupne površine oko 144 tisuće kvadratnih metara. Prema proračunima ovim prijedlogom zakona bi se moglo postići prodaja od oko tisuću stanova ukupne vrijednosti oko 664 milijuna kuna, a za koje treba osigurati potporu od 100 milijuna kuna. Dio sredstava nešto veći od tridesetak milijuna kuna Vlada je već osigurala od preostalih sredstava Fonda za dugoročno financiranje stanogradnje uz potporu države, a ostatak od oko 70 milijuna kuna potrebno je osigurati u državnom proračunu za ovu 2010. godinu. Isto tako procjena je da će se prodajom ovih tisuću stanova u 2010. godini s cijenom od prosjek od tisuću i 300 eura na osnovi PDV-a država bi trebala ostvariti prihod državnog proračuna između 103 i 113 milijuna kuna. Dakle, država bi svoja uložena sredstva odmah vratila, a pospješit će se aktivnost u graditeljstvu, utjecat će se na zadržavanje radnih mjesta građevinskih radnika, te istovremeno olakšati brojnim građanima da dođu do vlastitog stambenog prostora. Predmetnim zakonom želi se olakšati građevinarima da prebrode ova teška vremena krize, time što će sredstvima od prodaje stanova moći započeti novi ciklus izgradnje, zaposliti svoje ljude i aktivirati ostale materijalne kapacitete. Isto tako na drugoj strani kupcima koji prvi puta kupuju stan ili kupuju veći stan, želi se omogućiti kupnja stana pod povoljnijim uvjetima. Ovaj se zakon isto je bitno naglasiti donosi na određeno vrijeme, odnosno do 31. prosinca 2011. godine za koje je pretpostavka da nakon isteka toga roka će prestati i potreba za ovim zakonom. Isto tako ovaj zakon odnosi se samo za kupovinu novog stana koji ima uporabnu dozvolu do datuma stupanja na snagu ovog zakona ili prodajom manjeg, a kupnju većeg stana, a za koju su podmirene sve obveze prema državi. Visina potpore iznosi, to smo već čuli, od 100 do 300 eura po metru kvadratnom ovisno o cijeni stana, uz maksimalni poček otplate od 20 godina za kada je predviđena kamatna stopa od 2%, s time da je najduži rok otplate stana od 30 godina. U zakonu nema nikakvog ograničenja u odnosu na dob podnositelja subvencije. Jedino ograničenje je da podnositelj zahtjeva za odobravanje zajma priloži javno-bilježničku ovjerenu ispravu odnosno izjavu da u vlasništvu nema stan ili da u vlasništvu ima samo jedna stan koji prodaje radi kupnje većeg stana ali zbog potrebe isključivo vlastitog stanovanja. Također jedna stvar se ne spominje a to je koliko maksimalne kvadrature može biti stan koji se prodaje i kako će se država osigurati od toga da prodavatelj koji je započeo proces prodaje stana kada pribavi sve dozvole ne odustane od te iste prodaje. Prijedlog zakona predviđa da se dopusti uknjižba hipoteke na nekretninu od strane banke ali i od strane Agencije za pravni promet i posredovanje nekretnina što znači dvostruka hipoteka ali ono što nas možda još tu interesira kako će to biti izvedeno u praksi jer u zakonu to nije precizirano. Klub HSS-a smatra da bi te odredbe zakonom trebale biti precizno definirane bez mogućnosti daljnje fleksibilne izvedbe. Prilikom upućivanja ovog prijedloga zakona u proceduru čule su se kritike kako će ovo Vladino subvencioniranje spriječiti pad cijena stanova te kako on pogoduje isključivo građevinskom lobiju, to smo čuli i danas. Međutim, treba naglasiti da u predmetnom zakonu stoji da Vlada najvećim iznosom od 300 eura po metru kvadratnom subvencionira najjeftinije stanove, dakle one čija cijena iznosi od tisuću eura po metru kvadratnom bez PDV-a a za svako povećanje cijene za 150 eura potpora se smanjuje sukladno tome za 50 eura po kvadratnom metru. Isto tako, najmanju potporu dobit će kupci stanova čija je cijena od tisuću 451 eura do tisuću 600 eura dok za stanove čija vrijednost premašuje iznos od tisuću 600 eura država neće isplaćivati potpore. Na taj način kupci bi trebali biti zainteresirani za kupnju jeftinijih stanova pa je za očekivati da će sadašnje cijene biti značajno korigirane ili će se kupovati stanovi u manjim mjestima i u područjima od posebne državne skrbi gdje je kvadrat stana već u startu mnogo jeftiniji. Izvođači koji žele prodati stanove u većinom gradovima morat će, to vjerujem da svi dijelimo takvo mišljenje, morat će još jednom razmisliti o postavljenoj cijeni te u skladu sa novonastalom situacijom i analizom isplativosti smanjiti njihove cijene. Nepobitna je činjenica da je u Hrvatskoj cijena stana previsoka, pogotovo ako se uzme u obzir platežna moć građana. Cijene stanova sve većem broju hrvatskih građana postaju nedostupne iako ih je po nekim evidencijama oko 10 tisuća neprodanih, govorim o stanovima. Ali isto tako i ne govorimo o stanovima koji će se graditi na primjer na Cvjetnom trgu kojima će cijena barem po pričama koje su danas u javnosti biti oko 10 tisuća eura po kvadratu nego o cijeni stanova koje je prihvatljivo za svakog našeg građanina, odnosno trebale bi biti. Krediti su isto tako sve nedostupniji i nepovoljniji, pa mi u klubu HSS-a pozivamo i investitore odnosno građevinare da dobro razmislite prilikom oblikovanja cijena stana jer na primjer za šezdesetak kvadrata životnog prostora hrvatski građani trebaju raditi u prosjeku 11 godina. Za isti taj broj kvadrata navest ću primjer praga, trebaju raditi oko šest godina. Smatramo da je vrijeme i da se građevinari, investitori stave na svoje mjesto i da shvate da je vrijeme brze zarade, el dorado zarade ipak prošlo. I na kraju klub HSS-a podržat će prijedlog ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Dalje u ime kluba HNS-a uvažena kolegica zastupnica Vesna Pusić. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnikom, kolegice i kolege. Namjera ovog zakona je svakako pozitivna. Dinamiziranje jednog segmenta hrvatskog gospodarstva i tu se uglavnom završava sve što je pozitivno u ovom zakonu i vezano na ovaj zakon. Nažalost, ovako postavljen zakon nema puno šanse postići taj cilj, dakle postići cilj dinamiziranja jednog važnog segmenta hrvatskog gospodarstva a nema nikakve šanse postići optimalne efekte. Dakle, one učinke koji bi se mogli postići u ovom dijelu. Za početak ako se hoće dinamizirati jedan segment ili ovaj segment hrvatskog gospodarstva onda za početak polazi od krivih pretpostavki. Dakle, neprodanih stanova u ovom trenutku nije 2,5 ili 2 i nešto tisuće nego 10 tisuća. U tih 10 tisuća neprodanih stanova zamrznuto je otprilike 8 milijardi kuna što se gospodarstva tiče, dakle onih koji nisu u ovom trenutku u gospodarstvu nego su zamrznuti u tim kvadratima. Za državu tu je zamrznuto otprilike milijardu 200 milijuna PDV-a. Dakle, ako gledamo cijelu sliku, ne samo segment, ne samo ovisno o tome tko je gradio, tko je u vlasništvu nego ukupne a intencija zakona kao što se kaže u članku 1. ovog zakona je prevladavanja nepovoljnog stanja u stanogradnji, poticanje prodaje stanova. Dakle, očito dinamiziranje ovog segmenta gospodarstva ili ovog segmente privrede. Pa ako se hoće dinamizirati jedan segment privrede onda je vjerojatno logično da se po mogućnosti oslobodi što je moguće više kapitala koji je zamrznut u tom dijelu gospodarstva a nešto manje. Dakle, što više od tih 8 milijardi a ne što manje. Ako gledamo na sam prijedlog zakona po člancima dva su ja bih rekla primarno sporna članka ili uopće sporna pristupa u ovom modelu koji se ovim zakonom predlaže. Sadržani su u članku 7. i članku 8. odnosno u odgovorima na pitanje tko može kupiti i tko može prodati. Odgovor na pitanje tko može kupiti daje se u članku 7. i kaže se da, i sad se onda definira i sužava broj ljudi odnosno tip kupca koji može se kvalificirati da kupi stan po ovom zakonu. Dakle, fizička osoba koja je u vlasništvu nema stan za potrebe vlastitog stanovanja itd. Ova odredba koja kaže, koja ograničava one koji mogu kupiti stan je u direktnom sukobu sa člankom 1. ovog zakona koji kaže nije cilj omogućiti jednom segmentu populacije da kupuje stanove nego je cilj prevladati nepovoljno stanje u stanogradnji. Dakle, pokušava se pomoći stanogradnji da se dinamizira, građevinarstvu da se dinamizira, svakako važna grana hrvatskog gospodarstva. Prema tome, treba omogućiti i pomoći građevinarstvu da se dinamizira, znači omogućiti ljudima koji pod ovim uvjetima hoće i mogu ne sužavati nego po mogućnosti proširivati broj ljudi koji mogu kupiti stan. Nešto ako se ne želi i ako od toga se zaista nitko neće puno usrećiti, ali ako se želi ograničiti onda je jedna mogućnost da se kaže da po tom modelu jedan kupac može kupiti samo jedan stan, što i inače treba provjerit u praksi jer može biti da će navalit ogromna navala, ali nekako mi se čini nerealnim da će navaliti ogromna navala, a može biti da se po ovom modelu uopće neće moći prodat stanovi ili da će bit premalo interesenata. Pa da onda efekat na gospodarstvo, a to je takav zakon, dakle zakon koji ide prema recimo nekakvom kriznom interveniranju odnosno interveniranju u kriznom stanju u hrvatsko gospodarstvo pa da onda od toga gospodarstvo neće imati nikakve koristi. Dakle, način ograničavanja onih koji se mogu kvalificirat da po ovom modelu kupe stan koji je opisan u članku 7. u direktnoj je suprotnosti sa intencijom zakona definiranom u članku 1., a to je pomaganje građevinarstvu odnosno rješavanje problema ili olakšavanje problema u stanogradnji. Drugo pitanje, tko može prodati stan i odgovor na pitanje tko može prodati stan. U članku 8. kaže se dakle samo izvođač koji ima odgovarajuću suglasnost za počinjanje djelatnosti, licencirani prodavatelj. E sad prvo, zašto samo licencirani graditelji. Prvo, postoji naravno niz različitih licencija, ali do 2008., do konca 2008. licence su se dobivale po broju zaposlenih. U prijevodu, ovdje znači samo veliki građevinari jer samo oni imaju licence, a oni koji nemaju određeni broj radnika ne mogu prodavati zbog toga što do konca 2008. nisu ni mogli dobiti licencu. Taj članak je inače direktno u suprotnosti sa člankom 49. hrvatskoga Ustava o jednakom položaju poduzetnika na tržištu koji između ostalog kaže država osigurava svim poduzetnicima jednak pravni položaj na tržištu, zabranjena je zlouporaba monopolskog položaja određenim zakonom. Uvođenjem ove kategorije, a sa saznanjem da se do kraja 2008. davalo licence na temelju broja zaposlenih, dakle samo velikim tvrtkama stavljaju se poduzetnici u neravnopravni položaj i krši se članak 49. hrvatskoga Ustava. Dakle, između ostalog zakon je i protuustavan. A onda kaže se da mogu prodavati oni nad kojima nije u tijeku stečaj ili postupak radi utvrđivanja uvjeta za otvaranje stečajnog postupka. To izgleda dodatno apsurdno jer ako je intencija zakona da se pomogne ovom segmentu hrvatskog gospodarstva, dakle građevinarstvu, a onemogućava se ljudima koji bi eventualno mogli izbjeći stečaj ili se izvući ili u samom stečajnom postupku će ionako morat prodat ono što imaju, onda se potpire intencija samog zakona. Jer cijela ideja bi trebala biti ne da se ljude otjera u stečaj i tvrtke nego obrnuto, da im se omogući da ne idu u stečaj odnosno da im se omogući da se restrukturiraju kroz stečaj i na taj način prežive pa naravno onda i da im se olakša u prodaji one imovine koju imaju. Na jednom primjeru, da se samo vidi efekt od ovog zakona, ću ilustrirati. Po ovom zakonu stan od 70 m2, država za stan od 70 m2 po cijeni od 1300 eura po kvadratu država će po ovom modelu posuditi novac u iznosu od 14 tisuća eura, a građanin ili kupac će morat s bankom dogovoriti kredit za ostalih 77 tisuća eura. To je samo ugrubo preko pola milijuna kuna. Dakle građanin će, a banka nema nikakvog ni razloga ni poticaja da smanji svoju kamatu. Dakle, vi ćete dobit ovu povoljnu kamatu za 14 tisuća eura, a za 77 iliti preko pola milijuna kuna ćete morati sa bankom plaćat kamatu koju vam banka odreže. Ruku na srce, ako vi imate plaćati za preko pola milijuna kuna kamatu koju vam banka odreže pa nekako ćete se snaći za ovih 14 hiljki eura. Drugim riječima kad pogledate odnos snaga u stvarnom životu 70 kvadrata za 1300 eura po kvadratu vi još uvijek bez ikakve mogućnosti ili povećanja sigurnosti banci kojim bi se rizik banci smanjio, pa bi onda ona smanjila svoju kamatu morate za taj stan biti u stanju posuditi od banke 77000 eura. E sad, to je, to su primjedbe kad gledate zakon iznutra. Međutim, što se kluba HNS-a tiče postoji ovdje jedna temeljna primjedba koja gleda zakon načelno, koja gleda ovakav pristup načelno i tu je promašen cijeli pristup. Naime, ovim zakonom se regulira nešto što ne bi trebalo regulirati zakonom. Ono što bi trebalo regulirati zakonom je da se omogući da država putem različitih modela pomogne u različitim situacijama koje će sigurno biti različite danas, za godinu dana, za tri godine, za pet godina da pomogne u oporavku ili dinamiziranju u ovom konkretnom slučaju segmenta hrvatskog gospodarstva koji se zove građevinarstvo ili građevinska industrija. Kako će pomoći? Konkretni model će se mijenjati. To pokazuje i sam ovaj prijedlog zakona koji možda vrhunac apsurda donosi zakon za 20 mjeseci. Dakle, donosi zakon do 31. prosinca odnosno predlaže da se donese do 31. prosinca 2011. Pa zašto da donosimo zakon za 20 mjeseci? Treba donijeti zakon izmjene i dopune Zakona o POS-u, posebni zakon od tri članka, što god hoćete. Ali treba donijeti zakon koji će omogućiti da se intervenira putem različitih modela. To može biti ovaj model koji ste vi predložili, koji je loš i neće imati efekata. Može biti model POS plus koji je HNS predložio i pokazao u javnosti koji bi imao efekata ali molim lijepo to ne morate prihvatiti ako mislite da ga negativno ocjenjujete. Ali sama činjenica ljudi što nešto dolazi od HNS-a ili od opozicije ne smije biti dovoljan razlog da se odbije ili ne smije biti dovoljan razlog da se, ako je blizu zdrave pameti i ima šanse da postigne efekt koji se kaže da se želi ovim zakonom postići da se ad liminem odbaci. Prema tome, HNS na žalost iako namjeru zakona podržava sadržaj smatra da je promašio cijelu temu. Dakle, definira u zakonu, ide u mikro menadžment. Definira model umjesto da definira mogućnost, a kad definira model model je kriv. Na žalost nećemo ga moći podržati.
Hvala. Imamo dvije prijave ispravaka navoda. Najprije uvaženi kolega Josip Đakić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice. Pa evo ispravit ću jedan netočan navod kolegice Pusić u kojem je navela da samo licence mogu dobiti samo veliki. Apsolutno je netočno da samo veliki mogu dobiti licence. Naime, propisano je točno što je potrebno za licencu. Građevinska operativa za koju je firma registrirana, također i stručnjaci koji moraju biti zaposlenici firme kako bi mogli obavljati poslove za koje se firma registrirala. Stoga vas moram upoznati da danas u Republici Hrvatskoj preko 6500 ima licenci za građevinsku operativu koja je u dva navrata licencirana i tako se na tržištu građevinskih poslova i natječe za dobivanje kvalitetnih poslova, ali i izradu kvalitetnih poslova s obzirom da ima stručan kadar i operativu koja je potrebna za graditeljstvo.
Hvala. I druga prijava ispravka navoda kolega Anđelko Mihalić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa gospodine predsjedniče, gospođo ministrice. Pa ja bih samo nadopunio kolegu Đakića. Isto to sam i ja mislio reći. Naime, nije točna tvrdnja da samo velike građevinske firme i da je ovaj zakon pogoduje velikim građevinskim firmama. Pa tako na primjer firma od 30 ljudi koja ne spada u red velikih firmi ima, dakle licencirana firma može biti nosioc posla i graditi do visine vrijednosti investicije 3 milijuna eura, a to je negdje oko 20 ili 30 stanova obzirom na cijenu rada i troškove. Isto tako, malo prije ako mogu još samo jednu riječ reći prije je bila tvrdnja da se ovaj zakon pogoduje developerima, a sad se tvrdi da pogoduje građevinarima. Upravo građevinarima, pa u onom dijelu gdje nisu bili plaćeni od naručioci posla moći će sigurno lakše i kvalitetnije sada doći do naplate i do sređivanja teškog financijskog stanja u svojim firmama. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime predlagača uvažena ministrica Marina Matulović Dropulić. Izvolite.
Štovani potpredsjedniče, gospođe i gospodo. Pa eto, ono s čim se slažem sa gospođom Pusić je da sigurno postoje razni modeli. I nema nikakvog razloga da netko ne predloži i neki drugi model za nekakve druge ljude ili druge građane koji će moći na drugačiji način plaćati te stanove i kupovati stanove. Mi nismo odbili do sada ni jedan prijedlog. Kao što znate, prekjučer je bila konferencija za tisak kluba HNS-a. Ja sam jučer saznala da ste vi to uputili u Vladu. Naravno da ćemo se mi o tome očitovati. Ali ono o čemu se sigurno u ovom Saboru možemo teško dogovoriti ako se radi o klubovima recimo SDP-a i HNS-a jer je na primjer HNS za to da se developeri itekako prodaju stanove za razliku od SDP-a koji smatra da samo građevinari trebaju prodavati stanove i mi smo se na to opredijelili. Mi smo rekli u ovom modelu građevinari prodaju stanove, a u nekom drugom modelu mogu i neki drugi prodavati stanove. U našem modelu građevinari prodaju stanove. Osim toga, potpuno je napamet rečeno da ima 10000 stanova neprodanih. Nitko živ nije napravio nikakvu analizu tih stanova [[Upadica: Je.]] Ne nije. I prema tome, tako dugo dok mi ne znamo koliko ih ima naravno da možemo i bez ikakvih problema predložiti i neki drugi model. Ovaj model odnosi se na građevinare, odnosi se na ljude koji nemaju kupovnu moć kao što imaju neki drugi koji mogu kupiti stanove, a valjda država može reći što će država kreditirati na duži rok. Ne znači da država sada stanove koji će u zagrebu koštati 3 tisuće eura po kvadratu, će isto tako kreditirati na duži rok. To jednostavno ne dolazi u obzir. Ali samo jednu stvar još moram reći, oko onoga bez obzira što gospođa Pusić nije govorila o tome, ali sam ja iz konferencije za tisak njihove vidjela, izašlo je na HINA-i, iako onaj sam materijal ćemo valjda sad dobiti pa ćemo ga, i o njemu se moći izjasniti, ali bitna razlika između POS-a plus ovoga što ste vi iznijeli na konferenciji za tisak može bit da to nije točno, to ja ne znam, radi toga je li onako kako piše štampa, kaže se da ljudi moraju dati 20% učešća, isto kao što je to danas kod POS-a. Ako ljudi daju učešće naravno da moraju osigurati kako ste rekli za 70 kvadrata ne znam 14 tisuća ili 15 tisuća eura. Kod nas nema učešća i tu je bitna razlika. Čovjek ne plaća nikakvo učešće, čovjek, mi, znači agencija APN to plaća i prema tome tu je ta bitna razlika da ne ulazim sad u cjelokupni dio, to ćemo se na tome izjasniti. Ali hoću reći, ukoliko predlažete određeni model, ne znači da ne možemo imati dva, tri ili pet modela. Nema nikakvog razloga da mi ne vidimo što je dobro još i da se neke stvari ne prihvate. Na kraju krajeva mi smo i dalje provodimo POS, sagradili smo 4 tisuće 800 stanova u POS-u, prema tome nema nikakvog razloga da se ne prihvati i nečiji drugačiji prijedlog, samo mi tražimo da u ovom času, znači kad je, zašto je na dvije godine, zato jer imamo na tržištu stanova koji su kompletno gotovi, znači radi se o tim zalihama, koje treba prodati, a može bit da će biti neki model koji će govoriti o budućnosti, o dvije godine, i o pet godina ili uopće neće imati rok. Prema tome, ja mislim da i molim vas da ovo se … [[Govornica udaljena od mikrofona, ne razumije se.]]
Hvala lijepo. Uvažena kolegica Vesna Pusić, ispravak navoda.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospođa ministar je govoreći nešto o ovome, komentirajući što sam ja rekla, govorila o učešću od 14 tisuća eura. Ne, ja sam, nisam rekla da je učešće 14 tisuća eura, nego sam rekla da država po vašem modelu, država daje ove povoljne ajmo reći kamate za prosječno recimo stan 70 kvadrata koji košta tisuću 300 eura po kvadratu, povoljni uvjeti se odnose od ukupne cijene samo na onaj dio koji je 14 tisuća eura, a 77 tisuća eura još uvijek je po bankovnim kreditima koji se od banke dobiju. To je ono što sam ja rekla.
U ime predlagatelja, ponovo uvažena ministrica Matulović Dropulić.
Ja mislim gospođo zastupnice da me vi niste razumjeli. Ja nisam govorila o ovome što ste vi danas rekli, nego što ste rekli na konferenciji za tisak, kada ste predstavljali svoj program plus, pa ste tamo kaže se, ja sam se ogradila, rekla sam da nisam sigurna je li to točno, jer to je iz novina, ali piše da ljudi trebaju dati 20% učešća. Prema tome, ništa drugo, a ovo je tako kako vi kažete, ali tako je i danas u POS-u.
Hvala. I posljednja prijava u ime kluba, u ime kluba IDS-a, uvaženi kolega zastupnik Damir Kajin. Izvolite kolega Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, uvažena gospodo zastupnici. Hrvatska je pred gospodarskim slomom, svakodnevni prosvjedi to potvrđuju, gospodin Kunst se smije, danas se trebao dogoditi Split, za mjesec i po dana generalni štrajk se navješćuje. U velikoj mjeri za ovu situaciju što je paradoksalno odgovorni su oni koji danas štrajkaju? Zašto? Kako su glasali tako je svima nama. Međutim pustimo sada to. Pred tri godine sam govorio. … [[Upadica se ne čuje.]] A ne daj, daj, daj, tako je. Pred tri godine sam govorio da će nam 2008. biti godina nagovještaja gospodarskog, ajde neću reći sloma sada, 2009. kraha, a da bimo dno negdje trebali dočekati početkom ove godine. Da smo sproveli drugi krug privatizacije hrvatske brodogradnje, da su dva, tri brodogradilišta završila u stečaju, to bi se vjerojatno i dogodilo. Ovako kupujemo socijalni mir, ali početkom ja vas uvjeravam 2011. i o tome ćemo razgovarati kao što danas razgovaramo ili progovaramo o neprodanim stanovima. U Hrvatskoj ima ne 2 tisuće neprodanih stanova, gospođa Pusić je spominjala brojku 10 tisuća, ima onih koji govore da u Hrvatskoj na današnji dan imamo negdje oko 15 tisuća neprodanih stanova. To je kada bi to recimo pomnožili sa 4, otprilike koliko u tom stanu može živjeti građana, otprilike grad veličine jedne Pule, jednoga Zadra, jedne Velike Gorice, gdje bi se znači u tim neprodanim stanovima moglo smjestiti 50, 60 tisuća ljudi. I daj Bože da po ovom, onom ili ne znam kojem modelu krene prodaja stanova, jer bi proračun vjerojatno nešto osjetio, ali kako su gospodarske prilike takve kakve jesu, sa čime sam i započeo ovaj govor, vjerojatno se to tako skoro neće dogoditi. Vjerojatno se to neće dogoditi ni sa ovim zakonom, vjerojatno se to tako skoro neće dogoditi ni sa nekim drugim modelom. Mi imamo sreću da prodaju stanova u onoj konačnici ne opterećujemo sa PDV-om, kako je to recimo u Europi, već samo sa onim socijalističkim porezom na promet nekretnina od 5%. Ali ni tako vidimo, kada je riječ o prodaji, u ovom trenutku ništa ne ide. Jasno je da građevinari na robu, na radove, na posao koji daju plaćaju PDV od 23%. Nije to ništa sporno. Ali je činjenica da u ovom trenutku je sve stalo i imam dojam da će stajati još dugo. Kada smo mogli prodati gotovo svaki kvadrat, nije bitno da li je riječ na Jadranu ili u Zagrebu, onda smo bili protiv svega. Danas kada nam bez posla u graditeljstvu, svaki mjesec ostaju tisuće ljudi, mi bi deklarativno nešto radili, ali opet s druge strane i dio vlasti i dio opozicije i dio zelenih i javnost i dio medija ja apsolutno protiv svega kada bi se nešto trebalo graditi, da sada ne nabrajam primjere. Kako uvjeriti ljude u ovoj zemlji da nešto treba raditi? Pa između ostalog valjda i graditi. Jer ta graditeljska industrija kao što je netko rekao maloprije u ovom trenutku upošljava bilo direktno, bilo indirektno oko 150 tisuća ljudi. Taj biznis zasigurno nije mali biznis. Ako se ne pokrenemo, ja ne znam, za 2 godine pa mi ćemo se budzašto prodavati. Prodat ćemo se daleko jeftinije nego danas. E sad se postavlja pitanje da li ovaj zakon nešto rješava? Možda nešto malo, sitno, možda 2,3 tvrtke nekih ministara koji se bave graditeljskim biznisom, ne znam, ali zasigurno ne cjelovito. Možda bi nam bilo daleko pametnije da smo sa tim novcem koji ćemo ovdje kanalizirati u prodaju stanova gradili cestu dole u Crnoj Gori. Vidjet ćete uskoro koliko će firme, ove graditeljske mehanizacije zbog toga propasti, a oni koji govore o nekom new dealu od 15 milijardi kuna zbrajajući izvanproračunske te fondove, iznose, koji su uvijek bili svake godine na dispoziciji, ja mislim da sve nas obmanjuju, a da s druge strane ne kažu da ta poduzeća u prvih 9 mjeseci prošle godine ostvarili su neto dobit od 395,2 milijuna kuna. No povećala su i svoju zaduženost na ravnih 49,5 milijardi kuna. Znači, zaduženost tih javnih poduzeća u ovom trenutku je preko 50 milijardi kuna. I sad će ta poduzeća investirati, čovjek si postavlja pitanje kako. Treba imati s druge strane projekte, treba imati javne natječaje. Na javnoj nabavi, samo da to spomenem, 2010. u siječnju i veljači okrenulo se svega 2,2 milijarde kuna, a 2009. u siječnju i veljači 6,2 milijarde kuna. Po osnovu PDV-a samo na onoj razlici od 4 milijarde država je u prva 2 mjeseca ove godine izgubila milijardu kuna. I sad da li to nekog brine? Ne, svi su prestrašeni, svi se boje svoje sjene. Nitko ne zna tko će sutra, što ja znam, paradirati središnjim Dnevnikom s lisicama na rukama. Ljudi su prestrašeni, nitko ništa ne radi i država propada u živo blato. I dok, s druge strane, ne potaknemo potrošnju nema nama naprijed. A ovaj zakon bojim se da nije takav zakon. Ovaj zakon, rekoh, spašava neke graditelje o kojima je govorila gospođa Pusić. Vjerojatno da im banke, i tu treba biti pošten, ne otmu sve i da zbog nemogućnosti otplata kredita ne ostanu bez svega onoga što su ti ljudi gradili desetljećima. Znači, nije po ovom zakonu kako ja gledam primarno spašavanje banaka već je primarno spašavanje tvrtki koje su kreditirane od tih istih banaka. Ako se to dogodi i to bi bilo jasno puno. Sve dok je, s druge strane, kvadratni metar još uvijek u ovoj zemlji 1300, 1500 eura, kao da smo u Parizu, tu netko pokušava silno zarađivati, a to u ovom trenutku su isključivo banke. Sve dok se ne financira, s druge strane, gradnja kuća već isključivo otkup stanova to je spašavanje nekih tvrtki vezanih uz vlast i konačno ovaj zakon bojim se da neće puno toga potaknuti. Ovdje u čl. 17. govori se o ovim eurima koliko će se dati za stanove do 1000 od 1000 do 1150 eura, od 1151 do 1300 itd. S druge strane cijena stana, to treba isto imati na umu, u jednome Poreču, Opatiji, Rovinju, Dubrovniku, Zagrebu sigurno je veća nego u mom Buzetu, Pazinu, Gospiću, ne znam, Slavonskom Brodu, a iznos zajma za te skupe, pod navodnicima, destinacije je manja nego u drugim dijelovima Hrvatske. Ključ zakona su ove kamate sigurno, čl. 18. i 19. da ih ja sad ne citiram. Ima onih koji tvrde, kao što smo čuli ovdje, da zakon isključivo pogoduje bankama. Dobro, banke smo prodali ajde budzašto, revizija pretvorbe neće biti, to su priče za naivne. Banke bezobrazno zarađuju jer npr. "Hypo banka" nije u problemima zbog Hrvatske nego zbog onoga što je radila u Austriji i tu silno zarađuje, ali opet s druge strane dok su nam banke likvidne država će živjeti. Neka nam one postanu nelikvidne onda svi idemo zajedno sa njima. I to je bit. No suština je nešto drugo. Kako potaknuti taj gospodarski rast, a ove godine crno nam se piše. Kako potaknuti potrošnju? U svijetu to rade smanjenjem PDV-a. U jednoj Finskoj smanjuju PDV na prehrambene proizvode, u Francuskoj za sve ugostiteljske usluge sa 19,6 na 5,5%. U Belgiji, i to želim kazati, smanjuju PDV za trošak izgradnje novih stanova sa 21% PDV-a na 6% PDV plus odgodu plaćanja PDV-a za firme koje su u problemima. Možda bi daleko više pomogli firmama kada bi im odgodili na neko vrijeme plaćanje PDV-a, onim firmama koje su u problemima, a ne da im prinudnom naplatom Ministarstvo financija odmah sjeda za vrat. Mi se, s druge strane, ne znam, zanosimo ovom pričom o ukinuću 2% harača, a tko će vratiti danas jednom radniku 2%? Pa vratit će 2% samo državne i javne tvrtke, privatnik neće. Pa oni nastupaju sa pozicije gospodo kriza je, vas je ovdje 10, prodaja je manja nama 20, 25% toliko imamo manje posla pa birajte, ili idu 2 radnika doma ili idu plaće dole 10 ili 15 ili 20%. I svi prihvaćaju normalno da ostanu na poslu, a gdje da netko razmišlja o vraćanju tih 2% harača. Pa to, i tu se vidi da je ta mjera bila apsurdna, ali neću sada o tome, ali sam siguran da dok ne potaknemo potrošnju nema nama kruha. Ovaj zakon, s druge strane, govori o tisuću stanova, a mi imamo po jednima 10 tisuća ili 15 tisuća neprodanih stanova. Pa u Istri je 2 tisuće neprodanih stanova. Nitko ništa ne prodaje, nitko ništa ne kupuje osim onih super atraktivnih parcela, to treba priznati. Za 2 godine će možda trend biti jednak, možda će biti gore. A do pred godinu dana smo, evo samo za Istru da to kažem, poljoprivredno zemljište prodavali za 14 eura, a u Luksemburgu se prodavalo za 11, u Lombardi i Koruškoj, Bavarskoj za 5 do 7 eura. Sve smo naprosto poremetili, svi parametri su krivi. Živjeli smo od špekulacija i sada to plaćamo. Tko će, s druge strane, dobiti ove zajmove? I to je možda ključan momenat ovog zakona. Pa ja kažem samo onaj tko u ovom trenutku ima sigurnu plaću, a tko je ima. Pa onaj koji radi na neodređeno u nekoj državnoj tvrtci, u nekoj ustanovi, u lokalnoj samoupravi, u komunalnom ili javnom poduzeću. DA li će radnik u nekoj privatnoj tvrtci moći doći do ovog zajma, ja tvrdim da neće. Da li će 85 ili 95% ljudi koji su u ovom trenutku u Hrvatskoj zapošljavaju na određeno moći doći do ovog zajma, neće. Znači, do istog može doći netko tko radi u državnoj službi ili netko tko i ovako ima načina da dođe do zajma i zato je možda ubačena ova fraza veći stan. Jasno da su vam za svaku gospodarsku aktivnost i glasat ću za ovaj Zakon, zašto. Jer nedovoljno dobro mjera bolja je nego nikakva mjera i loš Zakon je bolji ponekad nego nikakav zakon. Sve što potiče gospodarstvo jasno treba pozdraviti, jasno, kakvo je vrijeme čak bih se usudio reći da su ovi mali gospodarstvenici, ti obrtnici čak u daleko težoj situaciji i od radnika koji rade kod njih, ali se bojim da ovaj Zakon ništa suštinski neće riješiti, znači poticaj gradnje bi trebalo riješiti stabilnim gospodarstvom a ne nekom zakonskom alkemijom. I to je naprosto bit. Znači zapošljavanje, nova radna mjesta i oni će kasnije donositi sve više novih i novih stanova, novih i novih proizvoda, prodavat će se automobili, namještaj i tome slično. Ono što me raduje da je ministrica spomenula jedan podatak da je u stambenu aktivnost ovoga ili onoga tipa od stradalnika do POS-a država Hrvatska angažirala gotovo 25 milijardi svog proračunskog novca pa me čudi zašto se do današnjeg dana ne želi na primjer razriješiti problem zaštićenih najmoprimaca koji su što ja znam, valjda najmanje zaštićena kategorija građana ili bića u Republici Hrvatskoj da budem precizniji. Ovdje se kaže u jednom obrazloženju da u 2010. godini planira se prodati temeljem zakona 1000 stanova čija ukupna vrijednost je 664 milijuna kuna, a za realizaciju tog plana treba osigurati 100 milijuna kuna poticajnih sredstava, za provođenje ovog Zakona koristit će se sredstva od fonda koja su preostala za dugoročno financiranje stanogradnje uz potporu države koja se nalaze na računu Hrvatske banke za obnovu i razvitak u iznosu od 32 milijuna kuna, a ostatak potrebnih sredstava u iznosu od 67,5 milijuna kuna potrebno je osigurati u proračunu Republike Hrvatske. Jasno je da tih 32,4 milijuna kuna treba staviti na tržište, treba ih izvaditi iz ove poslovne banke, makar on bio HBOR i sa njima nešto pokušati učiniti, ali evo kada imamo ovdje 100 milijuna kuna, možda se moglo naći 100 milijuna kuna i za gradnju ceste ili jamstva u Crnoj gori da ne propadne dobar dio Hrvatske operative u narednim godinama.
Hvala lijepo. Vrijeme za pojedinačne prijave je isteklo, sada imamo 6 prijava ispravaka navoda. Najprije uvaženi kolega Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Prije svega ovaj Zakon je potaknuo našeg dežurnog katastrofičara u Saboru kolegu Damira Kajina da izreče niz netočnosti, uobičajeno koje nisu vezana uopće uz temu. Tako je on rekao netočno da je Hrvatska u generalnom slomu, tako nešto, da je generalni slom u Hrvatskoj i da se u Hrvatskoj najavljuju generalni štrajkovi. Da bi govorio o generalnom štrajku mora poznavati situaciju u sindikatu te sindikalne središnjice koja je najavila, dakle jedna sindikalna središnjica je najavila štrajk ali poznavajući unutarnju situaciju ja mogu tebi poslije Damire rastumačiti zašto je najavila taj štrajk. Inače, moram reći jednu stvar. Uobičajeno je bilo kada je IDS sudjelovao, participirao u vlasti da su bili generalni štrajkovi gotovo svaka 2 mjeseca i tada nije Kajin vikao da je generalni… Hrvatske.
Navod, ispravite kolega Kunst, ovo a poslije to Damiru pojasnite, nađite se, lijepo je ako saborski zastupnici razgovaraju pojasne si i razjasne. Dalje, kolega Rošin vi ste se javili.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegi Kajinu bih kazao da ono što govori je karakter općenitosti jer ne ide u detalje, ne zadire u detalje, pa je tako zatajio u čistoj matematici, nešto što se u prvom razredu uči zbrajati i množiti, kada je govorio o broju stanova, koji su na tržištu, ne osporavam ni ako vjerujem drugom argumentu, 15 tisuća stanova koje je kazao, kada bi brojili sa jednom prosječnom obitelji onda bi vidjeli da to nije … Rekao je krivi podatak da je veličina Zadra u broju stanova. Ja kažem da Zadar ima nekoliko puta više od tog broja, dakle čista matematika je pogrešna, a da ne govorim ostale podatke u općenitosti koje priča u nedostatku konkretnih argumenata. Hvala.
Hvala lijepo. Ispravak je Zadar je nekoliko puta veći nego što ima izgrađenih stanova koji se nude na prodaju. Hvala. Ti će se brže prodati nego ovi po 1000. Kolega Mlinarić.
Hvala lijepa. Pa evo gospodin je iznio jedan krivi podatak kada je rekao da je sreća ta što nema PDV-a na prodaju stanova. Točno podatak je baš suprotan, PDV se plaća na prvo kupoprodaju stanova se plaća PDV ali samo za vrijednost građevine, za vrijednost zemljišta se plaća 5% porez na promet nekretnina. Tako da bi u strukturi ovdje bio PDV u ovom Zakonu negdje predviđen od 13% što bi donijelo efekat u proračun. Dakle, ovaj Zakon bi donio efekat u proračun negdje oko 65 milijuna kuna. Hvala lijepo.
Hvala kolegi MIhaliću. Dalje se prijavio uvaženi kolega Frano Matušić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Kajin je netočno rekao da se ovaj Zakon donosi radi dva tri ministra koji se bave građevinom. Kolega Kajin ovaj Zakon se donosi kao što je rečeno radi građevinara, radi njihovih zaposlenika i radi naših sugrađana koji će na ovaj način doći do povoljnijih kredita. Druga stvar, rekli ste, da tko može dobiti ovakav kredit. Samo oni koji su zaposleni u državnim službama. Pa zaposlenici u državnim službama u javnom sektoru, čine ¼ zaposlenih u Hrvatskoj, dakle svi ostali da mogu dobiti to, širite neistine. I treće kolega Kajin postoje dvije poslovice, jedna je vrlo mudra, zapravo oba dvije su vrlo mudre. Jedna kaže i to njemačka kaže „Samo onaj koji jako puno zna svjestan je da malo zna“ A ona druga kaže, onaj koji ništa ne zna misli da sve zna. E sada vi sami procijenite u koju kategoriju spadate.
Hvala. Prijavio se za ispravak navoda Ivan Škaričić. Izvolite kolega Škaričić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Matušić je rako ono što sam ja mislio kazati. Naime, kolega Kajin je izjavio da se zakon vjerojatno donosi radi nekoliko ministara koji imaju građevinske tvrtke. To bi ako bi bila istina bila katastrofa. To sigurno nije točno. Točno je da se on donosi za građevinare koji pošteno rade svoj posao i sada ne mogu uslijed ove krize prodati stanove. A što je još važnije donose se za one obitelji koji kupuju svoj prvi stan i to je njegov pravi smisao. Hvala.
Hvala lijepo. I posljednja prijava ispravka navoda, uvaženi kolega Stipe Milinković. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolege prije mene su ispravili kolegu Kajina dosta netočnih navoda. Ja bih još spomenuo jedan koji kaže, nitko ništa ne prodaje, nitko ništa ne kupuje. To je apsolutno netočno. Nemoguće je, onda bi naravno sve stalo. Ali vi ste danas kolega imali inače jedan od ovako ubojitijih katastrofičnih istupa, kao što ste znali i ranije. Bili ste protiv svega, na kraju ste bili protiv samoga sebe. Pa ja vas evo pozivam kao i kolega Kunst da malo toga optimizma dignemo pa da i ja vas pozovem, da malo ulijemo više optimizma u vaše raspoloženje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Kolega Kajin je rekao da će glasovati za zakon, tako da je to zrno optimizma u tome. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi se prijavio kolega Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, ministrice, kolege zastupnici. Sigurno da ovaj predloženi Zakon o poticanju prodaje stanova Vlada Republike Hrvatske prije svega želi u što kraćem vremenskom roku pomoći građevinarstvu i to tako da potiče po sustavu stanogradnju. Naime, kao što je to već i do sada bilo istaknuto, negdje krajem prošle godine je 2 tisuće 315 novoizgrađenih neuseljenih stanova ukupne površine cca 144 tisuće metara kvadratnih ostalo neprodano. A prema procjenama stagnacija u prodaji stanova, za očekivati je i u sljedećoj, odnosno u ovoj godini. Vlada ovim zakonom nastoji pomoći građevinarima prije svega da sačuvaju svoja radna mjesta, znači radna mjesta radnika koji su zaposleni u tom građevinskom sektoru i to posebno u ovom dijelu stanogradnje.đ Danas građevinski sektor zapošljava negdje oko 150 tisuća radnika, što je itekako velika brojka, velika armija ljudi koja u toj djelatnosti zarađuju svoju egzistenciju. No, činjenica je ta da ova opća gospodarska kriza do sada koja je teško pogodila i ovo područje građevinarstva donijela je toliku nesreću da je bez posla ostalo u toj djelatnosti cca 14 tisuća radnika i to samo prošle godine, dok još negdje oko 6,5 tisuća radnika u toj djelatnosti čeka nekoliko mjeseci na isplatu plaće, obzirom da znamo kako je građevinski sektor u teškim problemima. Pa logično ako se ne mogu naplatiti onda ispaštaju radnici koji na vrijeme ne primaju plaću. Nadalje, Vlada predloženim državnim zajmom pomaže i mnogim građanima koji ne mogu riješiti svoje elementarno pitanje, elementarnu potrebu, a to je kupiti stan i tako riješiti svoje stambeno pitanje. Sigurno da je razlog pad kupovne moći građana, kao i nepovoljni strogi bankovni krediti i uvjeti za te stambene kredite koji ne idu normalno na ruku ljudima da si mogu rješavati svoje elementarne potrebe. Najviši državni zajam činjenica je dobit će kupci najjeftinijih stanova. Tj. iznosa zajma, tj. iznos zajma ovisi o cijeni kvadratnog metra stana. I on se kreće kao što ste vidjeli svi koji ste pročitali zakon negdje, od 100 do 300 eura po metru kvadratnog stana. Tako npr. za stan od 70 metara kvadratnih ako će cijena po metru kvadratnom iznositi tisuću eura, iznos zajma iznosi 300 eura, što ukupno će iznositi 21 tisuću eura povoljnijeg državnog zajma, od ukupno 70 tisuća eura koliko bi taj stan koštao. I normalno da sada nitko ne može reći da onome tko kupuje stan, tih 21 tisuća eura je beznačajna ili da to ništa ne znači u tom trenutku kada čovjek se odlučuje taj korak da rješava svoje stambeno pitanje. Ovim povoljnim poticajima Vlada očekuje da će potaknuti prodaju negdje za cca oko tisuću stanova od ukupne vrijednosti 664 milijuna kuna, od čega bi i kroz porez na dodanu vrijednost državni proračun negdje utržio oko 113 milijuna kuna. Znači, to je isto tako jedna dobra strana što će i državni proračun u tom dijelu profitirati. Uzimajući u obzir sve ove pobrojane argumente, dolazimo do situacije u kojoj su temeljem prijedloga ovoga zakona svi na dobitku kroz ovaj zakon. Sigurno da mi ovdje možemo lamintirati jesmo li mi zadovoljni pa bi htjeli povoljnija prava i bolja. Ja bi bio najsretniji kada bi svi u Hrvatskoj mogli dobiti besplatne stanove i kada bi mogli riješiti stambena pitanja svima i da nemamo ne riješenih stambenih pitanja. To bi bilo najbolje, sigurno. No nažalost nismo u toj poziciji. I zato još jednom ponavljam, ovaj prijedlog zakona sigurno daje povoljnosti svima. Prvo daje povoljnosti građevinarima kojima se potiče nova gradnja. Znači kada dođu do novih sredstava imaju ciklus u koji mogu ulaziti i pokrenuti novu izgradnju. Zatim, na dobitku su i građevinski radnici, znači radnici koji rade u toj djelatnosti kojima se spašavaju radna mjesta, ne samo radna mjesta nego i plaće. Kao što sam rekao negdje cca 7 tisuća radnika u toj djelatnosti koji jesu zaposleni, ali čekaju nekoliko mjeseci da bi dobili svoju plaću, jer nemaju odakle. Oni su ovdje faktički i njihovoj egzistenciji pomaže ovaj zakon. Zatim nitko ne može osporiti koliko god možemo razgovarati da sigurno u gradu Zagrebu je teško naći po tisuću eura metar kvadratni stana. Da se o tome razgovarati, ali ima raspon od tisuću do tisuću i 600 eura po kvadratnom metru, da građani koji pod povoljnijim uvjetima će riješiti ipak te svoje probleme. Pa evo ja sam na ovom primjeru iznio da bilo kakva ali takva ušteda će im itekako značiti. I normalno kao što sam rekao, imat će koristi i državni proračun. Osobno smatram da bi i tu apeliram na Vladu da o tome razmišlja, ali ne samo na Vladu, i na jedinice lokalne zajednice, da bi dio stanova koji su slobodni na tržištu trebalo staviti u funkciju najma i omogućiti da se kroz plaćanje najma stana, otplaćuje vrijednost stana koja bi se u trenutku kupnje toga stana uzela u obzir. Mislim da bi time puno pomogli mnogim obiteljima, posebno mladim obiteljima, mladim ljudima koji nažalost danas su u podstanarstvu i plaćaju skupu cijenu podstanarstva, ja to zovem bacanje novca kroz prozor. I u konačnici ono što je najgore ne rješavaju svoje stambeno pitanje. I zato ja apeliram svakako posebno na ministricu ovdje koja dobro poznaje ovu problematiku da vidimo, ja znam da je to veliki trošak za Vladu i da to jesu određena sredstva koja bi trebalo osigurati kroz proračun ali mislim da bi to itekako značajno bilo u ovom trenutku kad imamo mnogo mladih ljudi koji su nam u podstanarstvu, koji ne mogu upustiti se u avanturu kupnje stana da upravo kroz tu cijenu najma iznajmljuju taj stan i onda kroz godine koje će iznajmljivati taj stan znadu da otprilike imaju šanse i kupiti taj stan i ostati u tom stanu. I sasvim je to drugačiji jedan doživljaj i zadovoljstvo takve obitelji, bar svi koji su bili u podstanarstvu, ja sam bio, itekako dobro znam što to znači. I na taj način bi riješili i dugoročno svoj stambeni problem. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo prijavljenih nekoliko replika. Najprije uvaženi kolega Željko Turk. Izvolite kolega.
Hvala gospodine predsjedavajući. Gospođo ministrice, državni tajniče. Kolega Kunst, vi ste na razložan način upravo i prokomentirali kakva je situacija kada se temeljem ovog zakona kojeg naravno da ćemo prihvatiti točno govori koliko država kroz ovaj zajam pomaže, potiče samo potrošnju. Ali mislim da niste dovoljno spomenuli a vrlo je bitno što mislim da je ministrica uvodno rekla da na taj način novi kupci stanova izbjegavaju ono što je u ovom trenutku često problem a to je gotovi keš novac kao polog. Dakle, taj iznos u visini tog zajma je polog kojeg u ovom slučaju nema za razliku od drugih oblika da li kredita ili drugih aktivnosti kroz POS ili nešto treće to nije izbjegnuto. To je po meni direktno novi poticaj potrošnje a jedan upravo od oblika koji je ovaj zakon trebao donijeti jeste upravo i poticanje same potrošnje a onda normalno i pomoć građevinarima i mislim da to svakako treba posebno spomenuti, posebno dati težinu na taj segment. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Kunst.
Hvala lijepa. Kolega Turk, mislim da ste to dobro uočili i ja se zahvaljujem. Sigurno da ovaj polog itekako puno znači kad čovjek koji ulazi u tu investiciju ne mora odjednom osigurati nekih dvadesetak ili ne znam koliko posto keša da bi platio za stan, da mu to puno znači ali znate i kroz ovu cijenu koja je vezana, kroz ovaj zajam koji je vezan uz cijenu stana itekako ja apeliram i sigurno da se i o tome vodilo računa da se pokušava od prodavača, znači od onih koji imaju te stanove, koji su izgradili te stanove na njih utjecati da snize svoju cijenu tog kvadratnog metra stana. Jer ja moram reći stvarno i to osobno mislim da su danas u Zagrebu, ne znam kako u ostalom dijelu Hrvatske, cijene stana bezobrazno skupe. Logično da kad razgovaramo, razgovarao sam s nekim graditeljima, oni pokušavaju naći opravdanje kroz svoje kalkulacije da je to u principu takva cijena i da ona ne može biti niža, ali ja mislim da može biti i da upravo i kroz ovaj zakon se pokušava poticati ih da snize svoju cijenu stanu, cijenu po kvadratnom metru da bi ušli u ovaj dio i sigurno prodali taj stan. Mislim da im je isplativije prodati stan ili ići na ovu varijantu o kojoj sam govorio staviti ga u najam nego da im stoji prazan stan ne znam koliko dugo.
Hvala. Dalje za repliku se javio kolega Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kunst kad ste govorili o tome tko će profitirati odnosno kome će nakon ovog zakona biti lakše doći do stanova i tko će sve zaraditi od građevinara i njihovih radnika zaposlenika do naših građana onda niste spomenuli nekoliko elemenata koji su vezani upravo za naše građane koji žele kupiti stan. Dakle, to se odnosi na one koji po prvi puta kupuju stan i na one koji će kupiti veći stan nego što ga sada imaju, dakle stimulativan je i za jednu i za drugu grupu građana. I drugo, ono što je izuzetno bitno a mislim da je itekako važno da naši sugrađani čuju a to je da mogući rok otplate zajma isključivo mogući i poček otplate 20 godina. Dakle, riječ je o tome da je moguć poček otplate zajma do 20 godina. To je izuzetno bitno za naše sugrađane jer onda mogu planirati naravno i svoje prihodovne i svoje rashodovne strane, svoje budžete obiteljske i uskladiti sa ovim prijedlogom zakona. Naravno da kompletno rok ne može biti duži od 30 godina od dana sklapanja ugovora o zajmu ali ovaj je bitan, bitan je ovaj dio koji se odnosi na mogući poček otplate zajma do 20 godina izuzetno olakšava obiteljima, izuzetno olakšava planiranje rashodovnoj strani i slažem se potpuno s vama da ovaj dio koji se tiče najma stanova koji su u vlasništvu ili države ili u vlasništvu područne ili lokalne samouprave da bi se trebalo na neki način omogućiti onima koji koriste te stanove uz neku komercijalniju cijenu najma, zapravo da im taj najam bude u suštini i rata ukoliko se odluče na kupnju stana, da im bude rata kredita za taj isti stan da bi do njega mogli lakše doći. Apsolutno da postoji puno prostora jer mislim da je u interesu i lokalnih jedinica da izađu u susret građanima i da ih na neki način zadrže u svojim sredinama. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Kunst.
Hvala lijepa. Kolega Matušić, sigurno da teško je prepričati cijeli zakon u ovom jednom dijelu obzirom da ste ograničeni vremenom u svojoj raspravi ali evo i to je dobro jer onda kroz ovu repliku ako ja sve ne kažem imate prostora i vi drugi još dopuniti. Tako evo već smo sa dvije stvari dopunili. Prvo kolega Turk je rekao oko pologa koji se ne mora platiti. Vi ste sada dopunili da poček je 20 godina što je sve u svakom slučaju itekako povoljno za one mlade ljude koji po prvi puta rješavaju svoje stambeno pitanje. Uz sve one pogodnosti koje sam ja pobrojao i koje idu u prilog od samih radnika koji rade u toj djelatnosti do građana koji prvi puta ulaze u situaciju da moraju rješavati svoje stambeno pitanje pa do samog građevinarstva koji dolaze do obrtnih sredstava i pokreću novi ciklus gradnje.
Hvala. Dalje se za repliku prijavio kolega Damir Kajin.
Ja ću najprije pozvati gospodina Kunsta da otvori oči i da ih drži otvorenima kao što ih je držao kada je bio jedan od sindikalnih prvaka u Republici Hrvatskoj. Mi već 7 godina, gospodine Kunst, sami sebe lažemo, obmanjujemo da je sve u ovoj zemlji bajno. Oni koji govore istinu, kao što ste me maloprije nazvali, ti su katastrofičari, ti su čudaci, a brojke su neumoljive. Sami spominjete da je prošle godine u graditeljstvu, da smo ostali bez 14 tisuća radnih mjesta, da je u graditeljstvu samo u ovoj godini o stalo 6 tisuća ljudi bez radnog mjesta, da na tu brojku od 150 tisuća ljudi između 7 i 10 tisuća njih u graditeljstvu ne prima plaću, da smo na dan 28. veljače imali 317 tisuća nezaposlenih. Sva je sreća da je veljača imala 2 dana manje no što će imati ožujak, da ne imali bi 320 tisuća nezaposlenih. Jednom rječju, uozbiljimo se i prihvatimo dio odgovornosti za prilike u kojim živimo. Mi ćemo ove godine također imati pad bruto proizvoda, imat ćemo porast nezaposlenih možda do 350 tisuća, pad realnih plaća, povećat će se deficit državnog proračuna, vjerojatno će biti veći porezi ako se ukine nulta stopa, pad potrošnje od 5 do 10%, pad dobiti poduzeća za 10-tak%, pad investicija i tome slično. IDS je u 3. siječanjskoj Vladi bio godinu dana i dva mjeseca, ali danas i sa te pozicije, a bio sam možda jedan od najžešćih njihovih kritičara mogu reći da je ona Vlada bila mila majka prema ovoj, a Boga mi i prilike u onom trenutku u zemlji su bile mila majka prema onome što nas očekuje pod ovom vlašću.
Odgovor na repliku, kolega Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Kajin, ja već držim dugo otvorene oči samo znate problem je što ste se vi promijenili, jer vaša retorika koliko god ja dugo držim otvorene oči i sjećam se kad ste parcipirali u onoj vlasti, vaša retorika nije bila takva kakva je danas. Tad ste šutjeli, a situacija je bila 340 tisuća ljudi bez posla. Tad ste parcipirali u vlasti. Svakodnevni štrajkovi, generalni, bilo kakvi, smanjivanje plaća, tad ste šutjeli. Danas ste vi konačno progovorili kad niste na vlasti da bi mogli kritizirati druge koji su na vlasti. i to je u redu, to je posao oporbe i dapače ja vas tu podržavam, jer inače što bi radili tu u klupi, bezveze sjedili i gubili vrijeme. To je u svakom slučaju dobro, ali biti takav katastrofičar mislim da je već, to ste potrošili, shvaćate, potrošili ste se u tome, to vam više ne pali, već ne piju vodu ni oni koji gledaju, kojima ste si simpatični, a i meni ste simpatični kad vas slušam, ali već ste potrošili, potrošila se ta retorika katastrofizma. Ali gledajte, vi sami ste rekli da ovaj zakon podržavate, a kritizirate ga. Ja kad bi nešto kritizirao neću podržavat, zašto bi podržavao. Probajte napravit jedan svoj prijedlog zakona pa izađite sa svojim prijedlogom zakona, a ne nešto podržavati a kritizirati reda radi zato jer znate da sad otprilike vas gledaju neki ljudi, gledatelji, možda i vaši glasači itd. pa je to njima zgodno čuti što ćete vi govoriti i opet iznositi svoju katastrofičnu viziju Hrvatske.
Hvala. I zadnja prijava za repliku, kolega Nenad Stazić. Izvolite, kolega Stazić.
Kažete kolega Kunst da će ovaj zakon pomoći građanima da lakše dođu do stana. Pa neće i to neće nimalo. Ja ne znam dal vi pratite cijene nekretnina, ali nekretnine su poskupile već kod same najave ovoga zakona i to za 200 eura, upravo toliko koliko zakon predviđa posudbu građanima. Dakle, građevinari su računali ovako, posve logično, Vlada će sasvim sigurno predložiti, a saborska većina sasvim sigurno izglasati ovakav prijedlog zakona. Prema tome, građanima će se posudit novac za tih 200 eura po kvadratu i za toliko ćemo mi dići cijenu nekretninu i to su napravili. Još zakon nije ni donesen, već kod same najave zakona. Prema tome, ovaj zakon ne da neće pomoći građanima, on će njima odmoći. Oni će sad morati skuplje plaćati te nekretnine, doduše za tih 200 eura će dobiti novac od Vlade, ona će im posuditi taj novac, morat će ga vratiti nakon 20 godina, ali ovaj zakon njima ne pomaže ništa. Stanovi su izgrađeni, a ne prodaju se, zašto? Pa zato što ljudi nemaju novaca. Vlada jedna opća nesigurnost u zemlji, ljudi svaki dan njih 500 izgubi posao, 317 tisuća dosad nezaposlenih, 70 tisuća radi, a ne dobiva plaću. Ne znam koliki je broj onih koji rade na određeno vrijeme i koji ne mogu dići bankovne kredite jer nema banke koja će im dati kredite ako su na određeno vrijeme primljeni. Prema tome, ljudi su osiromašeni, ljudi su dovedeni do gladi, ne da mogu kupovati stanove. Pa oni ne mogu kruh kupiti, kruh ne znaju da li će imat sutra novaca kupiti a ne stanove. I sad s ovim prijedlogom zakona ne da će se njima smanjit cijena kvadrata stana, velim vam ona se povećala. Plaćat će jednako, plaćat će više, ništa vi njima pomoći nećete.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Kunst.
… [[Govornik naknadno uključen.]] jedno bih se složio svakako, da u svakom slučaju svi zajedno se trebamo borit protiv onih koji dižu cijene stanova i to neargumentirano i ja sam u svojoj raspravi rekao da stvarno mislim da mnoge cijene stanova su previsoke i bez obzira što će svaki građevinar u svojoj kalkulaciji naći opravdanje za tu cijenu stana. No tezu koju ste vi ovdje iznijeli, ona je bez pokrića. Vi ste otprilike svoju tezu postavili ovako, evo zbog ovog prijedloga zakona koji se predlaže su već građevinari digli cijenu za 200 eura pa sad mi ćemo zajmom, Vlada će zajmom tih 200 eura nekako kompenzirati i otprilike se ništa ne dešava, opet je cijena stana poskupila. Ja stvarno ne znam odakle, jer da bi to mogao znat, da je to činjenica, da temeljem nekog prijedloga zakona netko podiže cijenu 200 eura to bi stvarno trebalo imat takvu informaciju. Nažalost, ja ju nemam i u nju ne vjerujem. No dapače, kroz ovaj prijedlog zakona ili ovaj zakon koji će se donijeti se upravo pokušava utjecat na te građevinare. Pa njima sigurno bi isplativije bilo da prodaju stan nego da im prazan stoji ne znam koliko dugo, da snize svoju cijenu stana i omoguće ljudima upravo kroz ove zajmove koje država daje građanima, a vjerujem da niste protiv toga jer i sami, vaša retorika je uvijek toliko socijalno sa svim tim nabojima toliko nabojita da sigurno niste protiv toga da se pomogne toj sirotinji, tim mladim ljudima u toj kupnji stana. Znači da činimo jednu dobru stvar pa ja vjerujem da će SDP podržat ovaj zakon jer ja ne vidim razloga tko bi pametan bio protiv nečega što ide u prilog građanima, mladim ljudima da rješavaju svoje elementarno pitanje, a to je stan. Hvala.
Hvala lijepo. Idemo dalje sa raspravom. Uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite, kolege Maras.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Gospođo ministrice sa suradnicima. Ova mjera će pomoći ne na žalost građanima nego će pomoći jednom dijelu Vladi, a drugom dijelu određenim poduzetničkim skupinama. Vladi će pomoći zbog toga što u ovoj kritičnoj situaciji koja je u Hrvatskoj na djelu će skrenuti sa ovako jednim zakonom, jednom mjerom koja naizgled pomaže građanima pozornost sa one biti problema u Hrvatskoj. Stvari se ne kupuju zbog toga šta ljudi nemaju novca. Stvari se ne kupuju zbog toga šta u Hrvatskoj vrijedi i na snazi je velika nesigurnost. Stvari se ne kupuju zbog toga što hrvatski građani ne mogu planirati svoju perspektivu u ovoj zemlji i ne mogu se odlučiti da kupe stan zbog toga što nisu sigurni da li će sutra raditi, da li će ostati zaposleni i da li će moći na kraju krajeva otplaćivati te stanove i te kredite. To je srž problema, a nije srž problema u tome da li je cijena stana viša sto ili dvjesto eura, odnosno niža sto ili dvjesto eura. Dok nema potrošnje, dok nema perspektive neće biti niti u jednoj industriji bolja situacija, pa tako ni u građevinarstvu. Znači tu priznajem ova mjera pomaže Vladi da skrene pozornost sa onih pravih stvari, a to je gubitak radnih mjesta i to je svaki dan sve niži standard hrvatskih građana. Drugi kojima pomaže ovaj zakon su građevinari i banke. Banke koje svojim hipotekama na neprodane stanove i koje će na ovaj način osloboditi malo svoju bilancu i gdje će na neki način se zatvarati određeni krediti koji su u ovom trenutku suspektni. I tu pomažemo bankama koje i ovako već jako dobro zarađuju u našoj zemlji. Ali hajmo pomoći bankama da se ti stanovi lakše prodaju i da se hipoteke sa tih neprodanih stanova skidaju. I građevinari koji gledajte čuda ne spuštaju cijene iako se stanovi ne prodaju. Pa elementarni postulat tržišta je ukoliko ne prodaš po određenoj cijeni spuštaš da bi cijena bila realna, da bi se moglo prodavati. Znači, građevinari ne spuštaju cijene nego ih drže i u ovom trenutku prosječna cijena stana u Hrvatskoj je 1679 eura dok je prosječni kvadrat zemlje 100 eura. Pa sad vi meni recite da u ovoj razlici, odnosno kada se izgradi stan, kuća ili kuća a u njemu stanovi nema prostora da se spusti cijena. Ima i te kakvog prostora da se spuste cijene, ali građevinari drže cijene. To je njihov kapital i sada im pomažemo da lakše dođu do njega ne na način da spuste cijene i prodaju stanove, nego da cijene ostaju iste ili čak da se povećaju. Znači, dvije su skupine kojima se ovdje direktno pomaže. Jedno su banke, drugo su građevinari. I naravno, rekao sam Vlada da se skrene pozornost sa onih tema koje su najbitnije u ovom trenutku u Hrvatskoj a to je recesija, zapošljavanje i kriza kojoj ova Vlada ne nudi nikakvu perspektivu i ne nudi barem nešto da hrvatskim građanima da sigurnost da će biti bolje narednih godina. Ja se pitam, ako pomažemo mladim ljudima na ovaj način da kupe svoj prvi stan, da im on bude isplativiji, da bude jeftiniji zbog čega ne pomognemo onim ljudima do 30 godina starosti koji nemaju zaposlenje i kojih je najveći postotak na hrvatskoj burzi rada. Čak 103000 ljudi mlađih od 30 godina u najvećem naponu snage školovanih sjedi bez posla doma, ali tu mjera nema. Tu smo skinuli mjeru s faksa na posao. Postoje mjere vrijede za zaposlenje prvi puta čovjeka u životu, ali za mlade ljude su se mjere zadnjih godina reducirale. I to smo skinuli, ali evo sada pomažemo građevinarima da prodaju svoj ja bih rekao kapital koji će onda doći njima u profit, a od toga hrvatski građani neće imati ništa. Znači, 103000 ljudi mlađih od 30 godina je u ovom trenutku na burzi. 317000 ljudi je nezaposleno. Mi tu ništa ne radimo, ali radimo onima koji su dovoljno bogati da drže neprodane stanove, da im pomognemo da dođu do svoga kapitala. A šta možemo napraviti? A šta možemo napraviti gospodo da se taj kapital obrne, da se ti stanovi pojeftine, cijena kvadrata itd. Pa evo jedan jednostavan prijedlog. Dajte oporezujte imovinu koja stoji tako. Neka netko tko dvije, tri godine namjerno drži cijenu stana visoko i nema potrebe prodavati oporezujte taj stan, pa će čovjek biti prisiljen smanjiti cijenu na 1300, 1200 ili 1100 eura. Neće držati cijenu stana na 1600 ili 2000 eura ako ga to bude koštalo 100 eura godišnje po kvadratu. To možete napraviti i tu bi došlo do sniženja cijene kvadratnog metra stana da se to napravi. Druga stvar. Garantirajte ljudima koji su bez posla da godinu dana neće morati otplaćivati kredit stambeni ili da će država preuzeti obavezu ovo što predlažu agencije za prodaju nekretnina. I osigurajte na neki način hrvatske građane od toga da u ovim nesigurnim vremenima ukoliko ostanu bez posla imaju barem godinu dana garanciju da će netko stati iza njih. To možete napraviti i tu će biti respons tržišta, odnosno građana koji će biti hrabriji i ulaziti u takvu kupnju i na neki način od kredita da kupe stan. Ili treći. Donesite zakon u kojem bi se sa bankama, koje bi banke bile u obavezi šta je SDP predlagao ukoliko netko ostane bez posla u toj godini da mu se godinu dana obustavlja otplata stambenog kredita. Možemo i to napraviti. Znači, te tri stvari koje su direktno usmjerene prema građanima nećete predložiti, ali predlažete ono što će pomoći građevinarima da dođu do svojeg novca koji očito im ne treba baš toliko puno kada ne smanjuju cijenu kvadrata. Ne bi cijena kvadrata bila prosječno 1679 eura u Hrvatskoj, 2 i pol tisuće recimo u Splitu ili 2000 u Zagrebu da ti ljudi trebaju gotovinu, da trebaju na neki način novac da bi pokrili svoje rashode. Oni drže namjerno cijene kvadrata i ne žele ih spustiti. I mi ovim zakonom idemo za tim da im se to u budućnosti još više isplati i da drže cijene kvadrata stana više. Na kraju država kada pogledate ovaj zakon de facto ništa i ne pomaže. Ona kaže sto milijuna kuna treba osigurati, a državni proračun će od PDV-a osigurati 113 milijuna kuna. Znači, još više će država dobiti od te neprodane imovine nego šta će pomoći hrvatskim građanima. Znači, opet se radi o jednom spinu gdje jednostavno država ničim niti jednom kunom ne pomaže hrvatskim građanima, nego pomaže sebi da skrene kažem teme koje su danas bitne, da skrene pozornost sa bitnih tema i pomaže građevinarima da lakše dođu do svog novca, znači ne pomaže građanima apsolutno ništa. I sada ću vam još jednu stvar reći. Kaže se u uvodu zakona da je 2 tisuće i 315 stanova u ovom trenutku ili u tom trenutku bilo neprodanih na tržištu, kvadraturi … [[Govornik se ne razumije.]] tisuće kvadratnih metara. E sad vi meni recite kada gospođo ministrice brinemo o tim ljudima. Zbog čega ne brinemo, ja sam izvadio očevidnik nekretnina sa Hrvatske gospodarske komore, u ovom trenutku je 684 ovrhe nad nekretninama hrvatskih građana. Znači nama su poduzetnici bitniji, ovih 2 tisuće 300 neprodanih stanova, nego ovih 700 ljudi koji u ovom trenutku, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] ljudi u ovom trenutku koji su na ovrhama, koji ne mogu otplaćivati svoje kredite i koji će sutra izgubiti svoje nekretnine, ili u jednoj godini čak 7 tisuća njih. Ti su nam nebitni, ali bitni su nam ovi koji imaju milijarde i koji milijarde kuna neprodanog kapitala drže, a neće spustiti cijenu. I tako se ova Vlada ponaša prema svojim građanima, i tako ova Vlada pokazuje prema kome na neki način iskazuje želju da ga zaštiti, a sa druge strane hrvatske građane stavlja na stranu. 7 tisuća ljudi je ove godine ovršeno, ostali su bez nekretnina, ali o njima niti riječi. Ali zato o poduzetnicima, o građevinarima koji drže neprodane stanove, e njima ćemo pomoći da lakše dođu do svog novca. Naravno da ne možemo podržati takav način i takvu politiku koju proklamira ova HDZ-ova Vlada. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka, nekoliko replika. Idemo najprije s ispravcima. Uvaženi kolega Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa netočno je kolega da se ovim zakonom ne pomaže građanima. Upravo se građanima pomaže s ovim zakonom, jer oni mogu biti korisnici tog zajma. Samo građani koji žele kupiti stan prvi put ili stan veći od svoga. Dakle samo njima se pomaže, indirektno naravno da se pomaže građevinskom sektoru, naravno da se pomaže onim 150 tisuća zaposlenika u građevinarstvu, njima se pomaže da opstanu, da zadrže svoja radna mjesta. O čemu vi govorite? Kupit će oni koji su zaposleni, koji mogu otplaćivati. Kupit će oni koji će računati da će imati poček do 20 godina, da će imati na ovaj zajam. Dakle mogući poček. Dakle isključivo građani. Tko može dignuti ovaj zajam? Samo građani koji žele kupiti stan, i to po uvjetima koji su ovdje napisani. I druga stvar, nije točno da se cijene stanova dižu. Cijene stanova možete pročitati u medijima padaju. Cijene stanova padaju. Pročitajte to u medijima. Možete vidjeti, izlistati svakodnevno.
Hvala kolega Matušić. Dakle se prijavio za ispravak navoda uvaženi kolega Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Maras, ne znam zašto toliko žuči i toliko netočnosti ste u svojoj raspravi rekli, jer ja bih se kladio da će SDP podržati ovaj zakon, tako da nema potrebe da budete toliko žučljivi. To je prvo. Drugo, gledajte netočna je teza da se samo pomaže građevinskom sektoru. Rekao vam je eto i kolega Matušić, pa zašto vi toliko omalovažavate ili ignorirate 150 tisuća ljudi koji svoju egzistenciju ostvaruju u tom sektoru? Pa i oni trebaju živjeti ili mislite da njih ne treba, da ih trebamo 150 tisuća ljudi jednostavno staviti gole i bose. Drugo, teza oko poskupljenja stana. Gledajte ja vjerujem da možda čitate "Večernji list". Tamo vam izlazi one nekretnine prilog na sredini. I ako pogledate u zadnje vrijeme onda ćete i mogli ste primijetiti da cijene stana u tom izvješću kontinuirano padaju. Znači netočna je vaša tvrdnja da rastu. I sljedeće, ja mislim da je ovo bolje da ne prokomentiram što mislim o tome što ste rekli da građani ne planiraju svoju perspektivu u Hrvatskoj. Ma čujte, ja ne znam možda je to vi u SDP-u ste napravili istraživanje pa neki ne planiraju, ali ja mislim da građani itekako Hrvatske koji ovdje žive nemaju drugu domovinu itekako planiraju svoju budućnost u ovoj zemlji, bez obzira koliko bila teška sadašnjost.
Hvala lijepo. Za ispravak navoda se prijavio uvaženi kolega Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras je netočno naveo da ova mjera neće pomoći građanima, što je apsolutno netočno. Mladim ljudima kad kupuju stan i kad kreću u takav jedan zahvat, svaki kotačić može zasigurno vrlo dobro pomoći, znači od povoljnijih kreditnih uvjeta, od povoljnijih kamata i pologa itd., svaki momenat može, ali me više žalosti u ovom dijelu što ste se na neki način obrušili na građevinare. Pa predlagatelj ne spori ovdje da naravno građevinari trebaju omogućiti sa ovim sredstvima započeti novi ciklus i sačuvati radna mjesta za koja se vi tako sa punim ustima zalažete. Svako radno mjesto je dragocjeno i zasigurno ako i ovim zahvatom se i bilo koje radno mjesto sačuva to treba pozdraviti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ispravak navoda, Željko Turk. Izvolite kolega Turk.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa ispravit ću dva kriva navoda uvaženog kolege gospodina Marasa, a) građevinari ne trebaju novce i b) država ništa ne pomaže ovim zajmom, jer u kontra stavki dobila je nakon toga neke nove novce. Pa konkretno, svakako to je zapravo uvreda za 150 hiljada građevinara da građevinari ne trebaju novce. Činjenica je da svi ti ljudi negdje rade, ali istovremeno su ti naši građevinari i naši građani i zato bih molio kolega Maras, kad razgovaramo o njima da onda imamo u vidu i tu činjenicu, a kada govorimo o tome da država ništa ne pomaže jer se očekuje kroz … [[Govornik se ne razumije.]] efekte i neki novi PDV, ja komentiram svakako i kažem država pomaže, ali Bogu hvala da i predlaže mjere koje u svojoj konačnici dadu i kontra efekte o nekim novim prihodima u gradskom proračunu, u državnom proračunu. Hvala.
Hvala. I ispravak navoda, kolega Markovinović.
Pa evo ispravljam netočan navod kolege Marasa cijene nisu pale. Pa kolega Maras možda tu u centru Zagreba, možda na sjevernom dijelu, ali evo 15-ak kilometara istočno imate stanova koliko god hoćete po tisuću eura po kvadratu. Dođite tamo, dođite investitorima još će spuštati cijene. Prema tome to nije točno dakle da cijene drže. Ne drže. Kupuju namještaj, iznajmljuju i slično. Drugo, nije, sigurno nije spin da se pomaže građanima, a zapravo pomaže investitorima. Po mom mišljenju spin je onda kad obećavate kupcima da ćete umjesto njih otplaćivati kredite, što sigurno ne radi nitko u svijetu.
Hvala lijepo. Imamo tri prijave za repliku. Uvaženi kolega Jerko Rošin. Izvolite kolega Rošin.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolegi Marasu bi replicirao, a ne ispravak navoda, nego rađe da razgovaramo i da se sporimo u pogledu teza koje on ili ja iznosimo, zato što kolega Maras za razliku od kolege Kajina iznose točne brojke, egzaktne i tim brojkama se može vjerovati, iz njih se mogu izvlačiti jedni ili drugi zaključci, ali u svakom slučaju temelj za zaključivanje postoji. Tako i tvrdnja o 1679 eura na jedan metar četvorni prosječnoj cijeni od 100 eura na jednom metru četvornom je prilično realna i saglediva no iz nje još uvijek ne izvlačim pouku za ovaj zakon. I to je zapravo moje sporenje sa vašim izlaganjem. Jer ja bih ostao u segmentu prijedloga zakona i onoga što zakon tretira, na što se referira, što želi riješiti, a ne o tezama koje apsolutno stoje, ali nisu predmet ovog zakona. Pitanje broja nezaposlenih itd., što možemo komentirati koliko ovo doprinosi ili ne. Ali onaj okvir o kojem govorite i koji je ključan bio za moju repliku to je pitanje tržišta. Naime, sigurno je da tržište funkcionira onako kako može funkcionirati, da te cijene su onakve kakve se mogu postići. Međutim, ovdje je zakonodavac uzeo konkretan segment toga tržišta i pomaže samo konkretno segmentu tržišta, cijene od 1000 do 1600 eura i o drugome ne razgovaramo. Dakle, ako znamo da na tržištu postoje cijene od 2000 eura do 3200, 3500 ili 5000 eura onda je Vlada smatrala, a mislim da je normalno da je Vlada u svom interesu skreće pozornost na teme koje dobro zvuče u javnosti, a ne drugo. Kao što je i legitimno od oporbe da se tome protivi, Vlada je upravo kazala da jedan određeni segment tog tržišta, jedan određeni segment cijena koje se mogu dosegnuti, a s time se referira i na one koji bi to eventualno kupiti upravo stimulira. Dakle, ne radi se o jednoj općoj pojavi, ne radi se o pojavi stimuliranja bilo koje cijene nego samo cijene koja je limitirana do 1600. I moram istaknut pri ovome isto tako konkretnu brojku kao i vi na 1600 stimulacija je 6%, a na 1000 je stimulacija 30%. Možda to u brojkama od 100 do 300 nije toliko evidentno, ali je u postocima itekako izraženo. Hvala.
Hvala kolega Rošin. Odgovor na repliku, kolega Maras.
Hvala lijepo kolega Rošin. Vi ste u pravu, mislim postoji razlika između stimulacije na 1600 i 1000 eura. Ono što sam ja u svojoj raspravi htio reći i za čime su neke kolege možda krivo shvatili. Nisam ja rekao da ovih 150 tisuća ljudi ne treba novac. Očito njihovi gazde ne trebaju novac. Jer dajte mi objasnite kako je moguće ako je prosječna cijena stana 1679 eura, ako se zna da se može korektno graditi pa u POS-u se gradi 800, 900, 1000 eura, znači postoji 600 eura razlike, naravno neovisno o cijeni zemljišta jer nigdje nije cijena kvadrata zemlje tolika da baš može opteretiti tih 600 eura. Zašto se ne spuštaju cijene? Broj 1, zbog toga što ovi koji su investirali u te nekretnine to je njihova zarada i sada im pomažemo da lakše dođu do te zarade. Nisu tu u pitanju 150 tisuća ljudi koji su zaposleni u sektoru, niti će njih dohvatiti. Jer ovih 2 i nešto tisuće stanova nije sigurno izgradilo 150 tisuća ljudi nego ih je možda izgradilo tisuću. Znači, nemojmo pričati o cijeloj industriji i 150 tisuća ljudi, a pokrivamo tržište koje je možda 0,5% te industrije. Mislim to su zamjene teza i skretanje pozornosti sa problema. 150 tisuća ljudi sigurno nema nikakve koristi od ovog zakona u građevinarstvu. Možda ima 1000 ljudi, ali sigurno 150 vlasnika ili 250 investitora ima korist i ima najveću korist. I to je poanta moje rasprave, i to je poanta ovoga što sam htio reći. Nikakvih 150 tisuća ljudi iz građevine.
Hvala. Dragutin Bodakoš, kolega uvaženi zastupnik. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice. Pa kolega Maras želio bi vam replicirati u ovome dijelu kad ste rekli da građevinari i banke da se njima prvenstveno pomaže. Pa mislim da u cijeloj ovoj raspravi i ispravcima koji idu prema vama upravo se i potvrđuje jedna stvar, a da se najmanje pomaže u ovom slučaju građanima. Zašto se najmanje pomaže građanima? Pa upravo zbog toga što i kad vidite čl. 7. gdje se govori, a ne navode se kriteriji veličine stana kod prodaje postojećeg stana radi kupovine većega za potrebe stanovanja. Što to znači? To znači da nije bitan tu pojedinac, nije bitan neki socijalni slučaj. Jer vi možete i stan od 100 kvadrata prodati da ste samac i da kažete ja imam potrebu da živim u stanu od 120 kvadrata. Prema tome, mislim da ovo što je u ime kluba i gospodin Vidović govorio, pitanje kriterija i pitanje da ne kažem površnosti ovoga zakona ide prema jednome, a to je da se pomogne kome? Pomogne onima koji su izgradili te stanove, a danas ih ne mogu prodati. A zašto ih ne mogu prodati? Zato što je stanje ljudi kupovne moći takovo i tko će najviše kroz ovakav dio moći da dođe do sredstava? Moći će evo i takovi koji će stan od 100 kvadrata, a to im je prvi stan, prodati za taj stan, a kupiti stan od 120 kvadrata. Prema tome, definiranje kako i na koji će način se referirati, da li na kvadraturu, da li pri određenim poreznim olakšicama ili ono što je najbitnije prema broju članova toga domaćinstva. Mislim da je to jako bitno u kupovini novoga stana.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Bodakoš ako će i biti onih koji će kupiti i koristiti ovu olakšicu to sigurno neće biti građani koji muku muče sa svojim plaćama. To će biti građani koji imaju novca, koji nisu u riziku da će ostati bez posla, koji ne rade, koji rade, a primaju plaće. Mi imamo 50 tisuća hrvatskih građana koji rade, a ne primaju plaće i koji na neki način nisu možda čak ni sada u potrebi da im se na ovaj način pomaže. To će biti jedan dio građana koji će i ovako i onako ići u kupnju stana, a država će im na ovaj način posuditi novac na 20 godina. Znači, opet ne idemo za onim građanima kojima je zbilja potrebna pomoć. Ali ono što sam htio reći, ako želimo pomoći mladim ljudima pomognimo mladim ljudima da im nađemo posao. Pa ne treba mladom čovjeku u Hrvatskoj dati jeftiniji stan ako nema posla da bi taj stan kupio ili ga otplaćivao. I tu je izvrnuta čitava teza, odnosno čitav slijed događaja. Pa valjda čovjeku treba dati sredstva, treba imati novaca za potrošnju da bi se nešto kupovalo. A ne s druge strane da potičemo potrošnju kroz to da bude jeftinija cijena,a nema tko kupovati. Ovdje se pomaže samo poduzetnicima. Opet kažem ne građevinarima, hrvatskim radnicima jer oni od toga neće imati previše. Dao Bog da smo im pomagali više svih ovih godina pa da recimo na cestogradnji nismo uvozili toliko stvari iz uvoza željeza itd., možda ne bi imali štrajkove u "Željezari Split", štrajkanja glađu. Nismo mi pomagali građevinarima, mi pomažemo samo poduzetnicima da lakše dođu do svoga novca.
Hvala lijepo, imamo još posljednju repliku, uvaženi kolega Stazić izvolite.
Pa kolega Maras znate li koji će biti efekti? Kao i od svih dosadašnjih poteza Vlade. Ova Vlada je donijela odluku da se mora smanjiti masa plaće u javnim poduzećima. Od njih 22 u 16 je povećana masa za plaće. I sada su se tu zapeli su HDZ-ovi zastupnici da nas uvjere kako će građani imati koristi od ovog Zakona, ja vas uvjeravam da neće. DA je Vladi uistinu stalo do građana pa onda bi ona davala posudbu građanima kada kupuju bilo koju nekretninu, ne novu, pa stare nekretnine, stari stanovi su jeftiniji, između ostaloga su jeftiniji zbog toga što na njih ne treba platiti PDV. Pa bi država rekla, dobro građani Vlada bi rekla, osiromašili smo vas, upropastili smo vas, uništili smo vam egzistenciju ali evo pomoći ćemo vam malo ako hoćete kupiti stan, evo posuditi ćemo vam novac, ali možete kupiti najjeftiniji pa kupite i stari stan ako ga nađete. Ali nije Vladi do građana, što je vama, kakvi građani, SDP je davao prijedlog da se uvede moratorij na otplatu stambenih kredita za one koji su ostali bez posla, zbog djelatnosti ove Vlade, zbog nesposobnosti ove Vlade ljudi ostaju bez posla. SDP predlaže ajmo pomozimo tim ljudima nisu oni krivi što je ta Vlada nesposobna, ja se utoliko, oni koji su glasali za nju, pogriješili su šta neće više možda. I, nemojte mi hvala, kada počne žmigati onda mi recite hvala. I sada kada je SDP predlagao moratorij Vlada je to odbila, kakvi građani, kao da je Vladi do građana, šta je vama.
Odgovor na repliku kolega Maras.
Kolega Stazić da je Vladi stalo do građana onda bi se pobrinula, vi ste rekli da se da moratorij na otplatu kredita, ja ovdje postavljam pitanje ministrici Matulović-Dropulić zbog čega nema niti jedne mjere prema u ovom trenutku 684 ovrha u ovom trenutku koje se vode kod hrvatskih sudova za nekretnine hrvatskih građana koje ne mogu otplaćivati zbog toga jer su ostali bez posla, zbog toga što nemaju sredstava za to, zbog toga što je kriza u Hrvatskoj, tu nema nikakve mjere. Ali 2300 stanova tajkuna građevinskih ćemo rješavati. Tu nema nikakvih problema, njima ćemo pomoći, ali 684 hrvatske obitelji u ovom trenutku ostaju bez svojeg stana, kuće ili neke druge nekretnine, tijekom godine čak 7 tisuća njih. Evo oko tih stvari nema niti jedne riječi, nema niti jednog slova i nema slova rekao sam ponovno, prema hrvatskim građanima kojih je u ovom trenutku 317 tisuća nezaposlenih na burzi rada. Prema njima ništa, ali prema ovih 20 ili 50 građevinskih poduzetnika sve. Hvala lijepo.
Ministrica Matulović Dropulić u ime predlagatelja.
Pa eto ja stvarno ne znam što trebamo sve govoriti da ne govorimo cijelo vrijeme o nekakvim tajkunima a ne o ljudima koji za njih rade. To je nešto nezamislivo postoje male firme koje imaju 5 ljudi, koje imaju 20 ljudi, koje imaju 100 ljudi zaposlenih prema tome, mi govorimo isključivo o tome da bi ti ljudi trebali nastaviti sa poslom. Ali što se tiče ovih ovrha jeste li vi provjerili koliko je ovrha za što. Da li se radi samo o nekretninama, radi li se o automobilima, radi li se o tko zna drugim stvarima. Prema tome, to je jedan puno ozbiljniji problem u koji treba suštinski ući, znači mi idemo mjeru po mjeru. Nitko ne kaže da takva jedna mjera neće doći na red, ali ako ide mjera po mjera moramo probati napraviti sve da u svakom segmentu vidimo što ćemo napraviti. A to što vi mislite da je ova Vlada nesposobna, to si vi samo možete misliti. Ova Vlada zna što radi, i svi ministri ovdje znadu što rade, naravno da vi to ne mislite tako a mi i naši ljudi sigurno to tako misle.
Hvala. Ispravak navoda kolega Maras.
Hvala lijepo. Ispravit ću navod gospođe ministrice da se ovim Zakonom omogućava da ljudi ostanu zaposleni pogotovo 150 tisuća radnika u građevinskoj industriji. Gospođo ministrice u prijedlogu Zakona u ocjeni stanja piše 2315 stanova, pa nije moguće da je 2315 stanova izgradilo 150 tisuća zaposlenih, pa tako piše i vi to govorite i ja vam govorim da to nije istina, da se ovdje favorizira samo poduzetnike građevinske, tajkune koji će zbog toga imati koristi nikakve zaposlene u građevinskoj industriji.
Idemo dalje sa raspravom. Prijavila se kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice. Kažete da Vlada zna što radi, i izvan svake sumnje je da vi znate što radite, dobro vi u Vladi znate što radite, ali to vaše znanje košta Hrvatsku takve situacije da je Hrvatska naprosto postala zemlja apsurda, zemlja u kojoj ljudi rade a ne dobivaju plaću. Po državnim tvrtkama ne rade naravno miljenici, a dobivaju plaću. Zemlja u kojoj Vlada nije odgovorna ni za što, a zaslužna je za sve, pa zato što je jutros zasjalo sunce. Naime, toj količini mnogobrojnih apsurda evo i ovaj ne Prijedlog zakona, nego sama činjenica, a želi se sada produbiti još takva apsurdna situacija da je u Hrvatskoj takva situacija da ne samo mlade obitelji nego ljudi već u zrelim, gotovo u prezrelim godinama koji imaju već i unuke žive u podstanarstvu i da je problem stana nasušno pitanje, što bi Dostojevski rekao, pitanje rješavanje stana pitanje je psihologije čovjeka, čovjek bez stana čovjek je bez psihologije. Vi to dobro znate, znam ja vaše znanje. Ali naime, apsurd je u tome da stanova ima, da su izgrađeni, preko 2000 stoji zaključanih stanova neprodanih, a i oni koji su prodani nema nikakvog utroška, nema nikakve energije, ne stanuju u njima obitelji. I evo čuli smo kolege iz HDZ-a govore, da istina je da su stanovi skupi. Jer situacija je takva odnosno zašto je tomu tako, jer su stanovi kvadrat metra stambenog stana je veći nego na Manhattanu, o čemu mi to pričamo. U Zadru ima zgrada koje 9 godina, odnosno sa 9 stanova koje nisu prodane već dvije godine, pa jeste se vi u Vladi zapitali od čega te tvrtke žive kada ne prodaju i ne rade. Jel vas treba izvijestiti Američki State Department, jel vas treba izvijestiti Europska komisija i njihov specijalizirani odjel Monewola koji se bavi pranjem novca i koji govori da je Hrvatska obična praonica novca i da perači novca dakle oni koji su stekli nezakonito sredstva nitko ih zato nije pitao. Nitko ih nije pitao kako su '97. stekli ogromnu imovinu. I što oni rade? Ulažu u nekretnine, ulažu u izgradnju. Građevinska operativa za njih je vrlo primamljiva. I trebalo bi tu taj kukolj koji se uveo u taj častan posao, jer naravno da je stanogradnja jedan najveći poticatelj gospodarskog rasta, jer od toga zaista imaju svi koristi, ali kada je napravljena zdravim nogama. Ali tu u takvoj jednoj kombinaciji kada su se nama takvi, takve strukture koje ne dira. To su neoptuženi i optuženici koji su ugledni građani. I o tome treba voditi računa. I zato je posljedica takva kakva je. Svugdje stanovi u recesiji, pada im cijena, kod nas tek neznatno. I neće da spuste cijenu i mogu opstati i nitko ih nizašto ne pita. Nitko ih nije pitao odakle im ta sredstva koja su uložili u građevinsku operativu. Nitko ih živ zato nije pitao. I sada molim vas vi biste svima njima ne odvajajući bolesne od zdravih pomagali. I imate prijedlog Zakona o poticanju prodaje stanova. Dakle, govorite da ćete upravo poticati prodaju stanova. U obrazloženju ogovorite da će to imati koristi i naši građani. Uvalit ćete ih u nove nevolje i oni koji vam povjeruju, pa se cijela obitelj zaduži da bi mogli iskoristiti i taj jedan mali popust. S kamatom na 20 godina od 2%, ali to je kamata na čitav iznos, to je interkalarna kamate. To je skupa kamata. I takve ljude ćete dovesti sada već u postojeću vojsku ljudi koji su kupili stanove, koji su se zadužili, računali ste na kakvu takvu stabilnost koju ste im vi i ova Vlada obećala, a sada kažete, mi nismo za ništa krivi. Ostajete bez posla. Pa kakve veze, kakav je užas nametnuti porez bankama na neosnovano povećanje kamata, jer one love u mutnom. Austrija to rješava, vi ne. Za vas je to veliki užas. Ali vam je isto tako velika gnjavaža zaštiti radnika koji radi a ne dobiva plaću, koji njegovi stanovi, pa čak očevina i djedovina odlazi na bubanj. To ste glatko odbili takve prijedloge, pa onda kako vjerovati i tko vama vjeruje u obećanjima kada obećanja ispunjavate novim obećanjima. Pa vaša obećanja zaista sliče kao oni izlizani natpisi na starim kuhinjskim krpama. Pa tko više pametan u to vjeruje i može vjerovati. Jer kada HDZ spašava, kada HDZ obećava ponovno, onda zaista čovjeka prođe volja da bude spašen. Jer vidite kako izgleda taj vaš saps. Naime, pomagati ovima koji neće da snižavaju cijenu kvadrata, koji upravo na način kako su izgrađeni neki objekti a da je sve na zdravim nogama, oni bi naravno odgovarali na ponudu i potražnju. Bili bi jedna sidrišta. A mi toga nemamo. Na kraju krajeva mi nemamo jednu stambenu nacionalnu strategiju, gdje bi se gradili i vidjeti ono što je iz POS-ovih stanova bilo dobro i takve stanogradnje poticati dalje. Gdje su najamni stanovi, socijalni stanovi? Ista politička garnitura je na vlasti i u Zadru. Tamo vidite. I kako onda vjerovati kada je tamo povećao se komunalni doprinos za 2,5%, a vi kažete da želite potaknuti građevinsku operativu. A tamo komunalni doprinos je povećan za 2,5 puta. Zašto? Pa svakom je jasno zašto. Da se neprodani oni skupi stanovi prodaju, jer se slabo prodaju. Najprije se otezalo s građevinskim dozvolama, pa kada je i taj marifetluk već došao da kraja i izlizao se, sada se komunalni doprinos povećao za 2,5%. Tamo se ne rade socijalni stanovi za koje postoje sredstva, za koje je zakon rekao da se moraju utrošiti. Pa tu nešto ne valja, pa ne možete se praviti da Vlada nije odgovorna za to. Stanje je, mi se proglašavamo neovisnim od takve situacije. Vi ste u teškom sukobu sa činjenicama. I svu svoju snagu potrošili ste u borbi za boljim izgledom. Kada vas se kritizira i kada se predlažu, dakle ja se isto slažem s tim, pa nemojte. Ponašajmo se kao odgovorna oporba. Kada nešto predlažemo, odbijate, kada kritiziramo zbog toga postojeće je stanje koje je teško time se još više produbljuje. Vi kažete, što ste vi radili ... i to je jedini odgovor. Pa ova Vlada treba voziti kroz retrovizor, pogledom u nazad. Ljudi koji su vam vjerovali tražili su da budete reflektor. Odgovorna vlas gleda unaprijed. Vi se stalno okrećete iza i na taj način eliminirate svoje kritičare. Naime, cijena kvadratnog metra u svakoj normalnoj zemlji ne može biti veća od prosječne plaće. Na kraju krajeva sasvim je jasno da se u Hrvatskoj taj građevinski lobi koji vi pomažete, povezao sa bankama. Banke love u mutnom, bankama ste omogućili, ovo što su kolege govorile, fiducij. Dakle, da ne idu uopće u ovrhu, da automatski za neisplaćenu jednu ili dvije rate ostanu bez ikakve nekretnine. Pa gdje je tu socijalnost? Pa kakav to oni imaju poseban status? Svaki vjerovnik mora mukotrpno ići u ovršni postupak. Ali banke imaju fiducij, za njih ovršni postupak ne postoji. Kako u Austriji mogu postaviti i sada kredit, odnosno povećani porez i to odnosno poseban porez na dobit bankama. Isto tako i u Italiji, porez na ekstraprofit vama je začuđujući. To su prave mjere. Vi morate biti zabrinuti za onim ljudima koji će danas ostati bez svoga stana, koji su u strahu hoće li sutra moći otplatiti kredite. I moratorij ste odbili na otplatu tih kredita, odbili ste neosnovane kamate, odnosno naš zakonski prijedlog na povećani porez, na neosnovano podizanje kamata na stambene kredite. I sada bi se ova mjera trebala činiti kao spasonosna. Dakle, Hrvatskoj zaista treba jedna nacionalna stambena politika, strategija u kojoj bi onda i jedinice lokalne samouprave mogle naći i svoj poticaj da se grade socijalni stanovi, da se grade POS-ovi stanovi i oni bi zaista određivali pravu cijenu stana a ne ovu napuhnutu koja je do sada, koja se neće s ovim zakonom ispuhati, nego dapače.
Hvala lijepo. Krećemo najprije s ispravcima navoda. Uvaženi kolega Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa nije Vlada u sukobu sa činjenicama. Kolegice, vi ste u sukobu sa činjenicama. Vi ne želite priznati činjenicu da se ovim zakonom pogoduje građanima Hrvatske koji žele kupiti prvi put stan i koji žele kupiti veći stan nego što ga sada imaju i ne želite priznati činjenicu da se pogoduje zaposlenicima građevinskih tvrtki. Dakle, vi ste u sukobu sa činjenicama. I druga stvar, netočno je da je Europska komisija rekla da je Hrvatska praonica novca, to nikad Europska nije rekla, to je neistina koju ste vi danas iznijeli. Nemojte crniti vlastitu zemlju za ono za što stvarno nije istina. Očito u ovom Saboru nekima treba praonica glave a ne izvana nego iznutra.
Hvala. Povreda Poslovnika.
U ovom drugom dijelu kolega Matušić je povrijedio Poslovnik odredbu članka 209. jer je moj točni navod koji možete naći na internetu koji je objavljen, to je specijalizirana ustanova Europske komisije izvješće Maneyvala koje je podastrto i koje možete naći i u kojem točno stoji, to je izvješće još od prije dvije godine, dvije i pol godine gdje točno stoji navod da je Hrvatska postala praonica novca. Molim vas, pogledajte izvješća koja su javno objavljena i koja se dan danas mogu naći na internetu.
Hvala lijepo. Ako ćemo tako sva izvješća čitati tko nas sve blati nikud nećemo mi doći. ... [[Upadica se ne čuje.]] Pa vidim da se s pločicama i lamata. Dalje je povreda Poslovnika gospodin Matušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak također 209. jer kolegice to nije istina, Europska komisija u svom izvješću o napretku Hrvatske nikad nije rekla da je Hrvatska praonica novca. Nemojte obmanjivati javnost zbog vaših SDP-ovskih interesa. I nemojte ocrnjivati zemlju.
Ostavimo monexvale i sve ostale volove. I idemo mi dalje sa ispravkom navoda Boris Kunst.
Pa evo obzirom da kolegica Antičević uvijek ima ovako simpatičnu oporbenu retoriku, ali sad je izrekla jedan niz netočnosti, pa ja ću samo se na jednu osvrnuti, to je da će Vlada uvaliti u nevolju građane kroz ovaj prijedlog zakona. Kolegice Antičević, pitajte vi one građane, one mlade ljude koji će kupovati stanove da li će ih stvarno Vlada uvaliti u nevolju ako im daje zajam sa počekom od 20 godina, ako ne moraju davati polog za kupnju stana, ako im daju zajam od 100 do 300 eura po kvadratnom metru stana itd. Pa pitajte i one radnike da ne kažemo o zaposlenima u građevinskoj industriji, pitajte one radnike negdje cirka 6,5 tisuća radnika koji ne primaju plaću zbog toga što nažalost nisu se uspjeli prodati ti stanovi i ne mogu im se isplatiti njihove plaće, da li i oni smatraju da Vlada ih stavlja u nevolju ovim prijedlogom zakona. Zatim, znate kad stalno spominjete zašto se vraćamo unatrag. Znate, onaj tko se srami svoje prošlosti taj nema budućnosti.
Dalje kolegica Šolić javila se za ispravak navoda. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Zastupnica Antičević rekla je neistinu u svojoj raspravi da su stanovi preskupi i da ih nitko ne može kupiti i usporedbu dala da su u nekim drugim zemljama iste cijene kao i u Hrvatskoj. Ja ću vama približiti sliku što je točno da u gradu Zagrebu imate stanova ako niste znali po tisuću 100 eura u Sesvetama a ima ih 6 tisuća. Ti stanovi su napravljeni na prijedlog vašeg kandidata kojega ste četiri puta kandidirali za gradonačelnika gospodina Bandića i Zagrebačkog holdinga. Oni su toliko nekvalitetno napravljeni da nitko neće ni dućan otvoriti u tim stanovima. Kolegice Antičević, a što se tiče što ste vi neke usporedbe davali sa istrošenom krpom vaša stranka dokazuje i pokazuje da je istrošena krpa popucana na više šavova.
Ispravak navoda kolega Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Kunst je djelom ispravio netočan navod kolegice Antičević-Marinović da ovaj zakon neće pomoći građanima nego će ih uvaliti u nove nevolje. Apsolutno netočno. Pa ja vas pitam draga kolegice da li je uvaljivanje u nevolje olakšavanje kreditnih uvjeta, niža kamata, poček i slično. Ali isto tako pitam da li je uvaljivanje u nevolje i sačuvanje radnog mjesta i onoga armirača, vodoinstalatera, tesara ili bilo kojeg građanina. Po meni je nevolja zalagati se za radna mjesta o kojima čujemo sa vaše strane a istovremeno biti protiv toga. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Prelazimo na replike. Najprije kolega Jurjević. Izvolite.
Hvala. Kad vi date neku beneficiju nekome da može povoljno kupiti stan a on nema posla onda mu niste dali ništa. 37% radno sposobnost stanovništva Hrvatske ne radi. To je najveći problem i tu je u pravu kolegica Antičević. A uostalom, te ankete su neke bile pa ste mogli čuti ljude šta kažu. Nemojte nam ništa davati, dajte nam posao pa ćemo mi dignuti kredite i kupovati stanove. Vidite, to je ono ja dolazim iz Splita. U Splitu je 15 tisuća ljudi na rubu da ostane bez posla. Već sada u Splitu ne radi 40 tisuća ljudi. To je 12% nezaposlenih cjelokupne Hrvatske. Što sada znači kad vi toj masi nezaposlenih i ovih koji su pred vratima nezaposlenosti a to bi zajedno bilo negdje oko 55 tisuća ljudi kažete mi ćemo vam dati beneficije da kupujete stanove, helikoptere ili nije bitno odijelo. Ja vas samo pitam da li smo uopće shvatili gdje je problem. Problem je na drugom mjestu, ne da tako kažem nema nitko ništa protiv toga da olakšate nekome da dođe do nečega ali ako on kreće od ništa niste mu, onda ga zezate. Ova Vlada treba riješiti problem nezaposlenosti, onda će ljudi sami moći rješavati. Dakle, ne dajte nam ništa, dajte nam posao. To je ono ka u Dalmaciji vam ovaj uzmu 100 pa vrate 20 pa kažu da su vam nešto dali. Nemojte nam ništa uzimat, samo nam ne pomagajte, al nam ne uzimajte ništa.
Hvala. Odgovor na repliku, kolegica Antičević.
Pa upravo to kolega što ste rekli, pa građani, pogotovo mali obrtnici kažu ne treba nam ništa ni vaše subvencije ni pomoći, samo nam nemojte oduzimati, ali kako bi onda ovi drugi, ova kasta privilegirana, ovi kapitalistički baruni imali. Ne može, pa jednostavno mi živimo kolega pod ovom vlašću u kapitalističkoj jednoumlju. Kapitalizam je ovdje gotovo … [[Govornik se ne razumije.]] i ova mjera nije ništa druga, koja je predstavljena kao mjera pomoći nego pomoć tima da se prodaju ti njihovi stanovi, da se prodaju ti njihovi stanovi koji oni kažu da su skupi jer da je velika otkupna cijena zemljišta. Vidi, otkupna cijena je velika. A kad neke jedinice lokalne samouprave prodaju onda je po 2 eura uz more se prodaje. I sve se to događa u Hrvatskoj i Vlada nizašto nije kriva. Mi nismo, to su jedinice neke lokalne samouprave. ovdje je taka cijena. Kažete u Splitu je takva situacija. Pa u Zadru stanovi koji su prodani zjape prazni, to je kao naselje duhova a ljudi su sa već poodraslom djecom podstanari. Socijalni stanovi se ne grade, državna revizija svake godine govore morate gradit socijalne stanove. Nijedan stan od 2002. socijalni nije napravljen i tamo se povisuje komunalni doprinos. Dok ista politička garnitura ovdje nam predstavlja na nivou države, tako lijepo želi potaknuti građevinsku industriju s druge strane u Zadru povisuje se komunalni doprinos. Možete zamisliti s kim je ta odluka sastavljana.
Hvala. Najprije jedna obavijest. Sjednica Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj održat će se danas u 14 sati u dvorani "Janka Draškovića", II kat, 202, predsjednica odbora Dragica Zgrebec. I slijedi dalje replika uvaženog kolege Rošina. Izvolite, kolega Rošin.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Kad je kolegica Ingrid tako slikovito pričala onda je spomenula tu kuhinjsku krpu i onu krpu poviše špatera što bi bilo pa jedan moj uvjetni refleks je … [[Govornik se ne razumije.]] do neke asocijacije "domaćice manje zbori da ti jelo ne zagori". Tako sam se sjetio toga. Ali u svakom slučaju sve ono što je kolegica Ingrid kazala vrijedno je jednog dobrog lipog karanja da se pokaramo oko toga, oko tih točaka, naravno Sabor nije prostor za karanje pa ako ćemo ručat skupa poslije dole u restoranu možemo o svemu porazgovorit. Ako je na dijeti još bolje jer u meni ima bračke krvi pa onda ću manje potrošit, a sa ženom ću riješit sam to šta sam sa Ingrid eventualno ručao. Međutim, i njena rasprava pokazuje sve ono što je dosad bilo, da se zapravo u ovoj sabornici sa oporbene strane ne želi puno razgovarat o ovome zakonu, o vrijednosti zakona, o nedostacima eventualnim zakona, o mogućim poboljšicama zakona nego upravo zato što ovaj zakon se dotakao jedne zanimljive teme koja rješava više problema istodobno, i kupovine i prodaje, baš kao jedan pozitivan primjer nečega onda se tu temu izbjegava i skreće pozornost na druge naravno relevantne teme. Ne kažem da teme zapošljavanja nisu važne, itekako su važne. Itekako je važno raspravljat o Strategiji rješenja stambenog problema u Hrvatskoj i inače i sam imam prijedloge o kojima ću u svojoj raspravi govorit, ali to ne znači Ingrid da neke stvari koje se rješavaju da se ne bi trebale riješit ako se mogu riješit pa makar to bila i vatrogasna mjera. Gdje god vidite vatru treba je ugasit ako je možete ugasit. Ostalo ću u svojoj raspravi. Hvala.
Hvala, kolega Rošin. Ovo ponuda i koliki se trošak date tek kad vam odgovori kolegica, a ona se prijavila za odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala, potpredsjedniče. Evo kolega Rošin, s ovim dijelom pogotovo što ste rekli da se malo raspravlja o samom zakonu, dakle govori se o općenitosti, o posljedicama i tako i tu ste u pravu jer ovaj zakon, da smo ga … [[Govornica se ne razumije.]] ali on nije, njega ne možete uopće analizirati jer on vrvi prije svega nomotehnički katastrofalno je napisan. Tako da je zaista pravo umijeće pokazati takav stupanj neznanja iz izrade zakona u svega 25 članaka. Nepoznavanje paralelnog zakonodavstva pa se tako samo govori ako su u braku, ne spominje se i vanbračna zajednica. Pa se govori da mora ovaj koji prodaje stan, ako već ima manji stan, htio bi konkurirati za veći stan koji će mi država subvencionirati odnosno dati mogućnost kredita, govori kad prodaje stan, a ne kaže se da je prodao stan. Prema tome, nesluđene mogućnosti zlouporabe su ovdje. O tome su na Odboru za zakonodavstvo vanjski članovi i profesori prava imali začudno veliki broj primjedbi. Evo primjer članak 3. Na sva pitanja u vezi sa sklapanjem ugovora obvezno pravo ne poznaje pitanja oko sklapanja ugovora, postoje ugovori, ugovorne obveze, postoje ugovorni uglavci, dakle postoji jezik kojim se služi određena struka, a ovako je to napravljeno više-manje nestručno i onda ostavlja mogućnost raznih zlouporaba, da se ovim mjerama okoriste i oni koji bi se odlučili, koji nemaju namjeru nikakav stan prodati jer kaže koji prodaje. U konačnici ne mora, ponavljam, niti prodati stan. Govori se s pripadajućom kamatom, trebalo bi biti kamata jer se radi o kamatama u množini itd., itd. O ustavnom prijeporu također ovog zakona već je bilo riječi jer sigurno može izazvati traženje odgovora samog Ustavnog suda. Hvala.
I zadnja prijava za repliku, uvažena kolegica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite, kolegice.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolegice Ingrid, maloprije ste rekli da sumnjate zapravo u to da građani uopće vjeruju više obećanjima. Ja bih danas rekla da su građani zbunjeni, a zašto? Upravo zbog toga što je gospođa ministrica rekla da ovaj zakon pomaže onima koji nemaju kupovnu moć. Pitamo se u biti tko je ima. Ako ima sreću da radi onda se pitamo da li ima sreću da po ovakvim cijenama može doći do stana. Ako i to ima pitamo se da li ima sreće odnosno da li ima mogućnost prihvatiti ovakve ogromne kamate jer znajte podatak da je samo od kamata u prošloj godini dobit banaka bila preko 4, skoro 5 milijardi kuna. Pa pitamo se zapravo što u tom slučaju znači tih, ako napravimo kalkulaciju na 80 tisuća eura po cijeni 1300 eura kvadrat, što znači tih 11% povoljnije kamate. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, uvažena kolegica Antičević-Marinović.
Mi bi htjeli ovdje odgovor kolegice. I zato postavljate i vi pitanje i prije moji kolege. Ali mi odgovor tu ne dobivamo osim politikanskih nekih odgovora. Zbog čega Vlada ako joj je zaista toliko stalo da ljudi dođu do stana? Pa ja čak vjerujem da onako imaginarno joj je to nešto i stalo samo mora zamiriti neke druge, pa onda to ostaje na nekakvoj retorici i nekakvim željama da se svidimo ljudima. Ali u stvarnom djelovanju tomu zaista nije tako. Jer zbog čega Vlada onda odbija naš zakonski prijedlog da se ljudi spase, da ostanu koji su već kupili stanove. To su isto novi stanovi, godinu, dvije godine, tri godine su u tom stanu. Sad će ostati bez stana. Ljudi ostaju bez posla. Zbog čega Vlada odbija naš prijedlog zakona? Pa neka smisli neki bolji ili ekstra profit bankama ili ih destimulirati na bilo koji način da povisuju kamate na stambene kredite. Ljudima koji u postojećoj situaciji teško se nose sa otplatom kredita, a prijeti opasnost da ostaju i bez posla. Mnogi ostaju bez posla. To su teške ljudske drame. Tko o njima brine? Ni riječi. Jer to je nekakav zades. Za to Vlada nije odgovorna. Odgovorna što je zasjalo sunce, jutros se pojavilo, možda i što će zaći. Ali to što ljudi ostaju bez posla, što ih neće nitko da zaštiti. Pa Vlada zato i postoji da štiti one slabije. Ovi drugi se sami i onako pobrinu za sebe.
Hvala. Sada se javila za riječ uvažena ministrica Matulović Dropulić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ako netko govori konkretno onda mi govorimo konkretno. Što se tiče ukupno ljudi koji su bez stanova u Republici Hrvatskoj. Mi imamo u privatnom vlasništvu milijun 225235 stanova. Naši ljudi stanuju u stanovima u ukupan broj domaćinstava koji stanuje koji koriste stanove je milijun 477377. Jedan dio, znači između milijun i 200000 i milijun i 400000 ovi ljudi rade ili žive u srodstvu ili žive kod najmoprimaca, a ima i kod najmoprimaca sa slobodno ugovorenom recimo najamninom 42000. Naravno da ima ljudi koji su bez stanova i da bi mi htjeli napraviti sve što god možemo da bi ti ljudi mogli na neki način kupiti stanove i da bi mogli živjeti normalno kao i svaki onaj tko stan ima. Mi ne bi imali takvu potražnju za poslom da nije situacija takva da ipak ima ljudi, mladih ljudi koji mogu kupiti stanove. I mi smo ovaj prijedlog zakona za te mlade ljude i predložili i pripremili. Jer rekla sam jasno na početku da nemamo dovoljno lokacija da bi gradili POS-ove stanove, radi toga jer jednostavno jedinice lokalne samouprave više nemaju zemljišta. Prema tome, mi moramo ponuditi i nešto drugo. Ponudili smo ovaj prijedlog. Svaki prijedlog naravno da je nezaposlenost najveći problem koji je tu prisutan. Svaki ovaj prijedlog koji može osigurati da se bilo tko ostavi na poslu, da jedan dio ljudi ne ostane bez posla mi mislimo da je Vlada dužna tako nešto pripremiti i do sada je u ovim svojim mjerama i pripremila. Što se tiče malih obrtnika pitajte ih koliko njih imaju stanove kojima su im ljudi platili oni kako ih vi zovete tajkuni, a HUP ih zove developeri kojima su platili one radove koje nisu im platili u kešu nego su im platili u stanovima. Ti obrtnici jedva čekaju da mogu prodati ove stanove i namiriti si sredstva koja mogu imati. A još samo jedna stvar. Što se tiče brige za građane ove naše Hrvatske vezano na stanogradnju. Mi smo do sada riješili 5974 stradalnika Domovinskog rata. Riješili smo 10093 obitelji kojima smo kupili kuću i stan na području posebne državne skrbi. Riješeno je 1029 stanova za bivše nositelje stanarskog prava. Riješeno je 146579 obitelji kojima se kompletno saniralo stanje u razrušenim područjima, znači na područjima od posebne državne skrbi i napravljeno je 4736 POS-ovih stanova. Znači, itekako smo se brinuli, jer na ovaj način s ovim je zbrinuto 170000 obitelji u Hrvatskoj. I dalje se to radi i dalje se zbrinjava, jer sam lijepo rekla da samo u ovoj godini je predviđena milijarda kuna. Prema tome, donijeli mi strategiju ili ne nama je prioritet riješiti ove ljude. A uspoređivati cijelo vrijeme Hrvatsku sa nekim zemljama koji nisu uopće imali rat, koji nisu uopće stradale, gdje ljudi nisu stanovali da tako kažemo u gimnastičkim dvoranama i posvakuda e pa to je velika razlika. Prema tome, 170000 obitelji je spremno. I naravno, jednog dana sigurno će se govoriti i o tome da probamo vidjeti i na koji način pomoći onima koji danas ne mogu otplaćivati te kredite. Ali ovaj čas mi to ne možemo. Ovaj čas ne možemo kraj svih ovih stvari u što ulaže Hrvatska država, a odnosi se na stanovanje. [[Pljesak.]]
Hvala. Ispravak navoda kolegica Antičević.
Naprosto je netočno da nema zemljišta na kojem bi se gradili stanovi oni o kojima sam ja govorila. Takav odgovor ja dobivam i u Zadru. A kako privatan investitor nađe odmah zemljište? I još nešto. Kad ste rekli koliko novaca se utrošilo za izgradnju srušenih kuća, istina imali smo rat i to je opravdanje i to svaka čast. To je i onu Vladu opterećivalo i prije i još će buduću Vladu opterećivati. Ali one koje su nacionalno domoljublje iskorištavali, odnosno pokazivali ne na bojištu nego rušenjem srpskih kuća njima ispostavite račun.
Izvolite ministrice vi uvijek u ime predlagača možete dobiti riječ.
Ja vas lijepo molim gospođo zastupnice da vi u prvom redu ne govorite na ovakav način radi toga jer to nema nikakve veze ove obnove kuća. Mi obnavljamo i srpske kuće i hrvatske kuće, sve kuće bez ikakve razlike. Prema tome, molim vas nemojte o tome a netko drugi će rješavati sudovi, državno odvjetništvo itd. rješava sve ono što je vezano na to tko je srušio ili tko nije srušio. A što se tiče jedinica lokalne samouprave kako bi bilo da u gradu Zadru ili u nekom drugom gradu pitate zašto nemaju zemljišta za izgradnju POS-ovih stanova. Nemojte to nas pitati. Mi tražimo po Hrvatskoj cijelo vrijeme zemljišta. Mi smo dozvolili osnivanje posebnih APN-a, i u Koprivnici koja si može osigurati zemljište, i u Rijeci koji su mogli osigurati zemljište, i u ne znam di smo onaj treći APN imali. … [[Upadica se ne čuje.]] I u Varaždinu. Oni koji su mogli osigurati zemljište. Zašto vi u svojoj jedini lokalne samouprave ne pitate ili ih ne prisilite da osiguraju zemljište? Hrvatska država je još jednu stvar napravila i donijela odluku na Vladi da sve zemlje, za svako zemljište koje je državno zemljište, ako se ide graditi stanogradnja, daje se APN-u za POS-ove stanove besplatno. Prema tome država Hrvatska je napravila gomilu toga da bi to riješila, a vi svoje probleme okolo jedinica lokalne samouprave riješite doma. Zašto su vam povećali komunalni doprinos dva i pol puta, zašto nemaju zemljišta. To si morate doma riješiti.
Ispravak.
Ispravak netočnog navoda ogleda se u tome da vi mene prozivate zašto HDZ u Zadru proziva ovo. To si vi … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]] HDZ-a da ne bi obmanjivali javnost. Oni meni govore pitajte vi gore. Vi se sada pretvarate nevještim, kao da nemate veze što se događa u Zadru i isto tako oni gore što se nemaju veze što se događa ovdje. Ali krivo ste me shvatili kod onoga, kod obnove kuća i to je točno da se obnavljaju, ja sam govorila nešto drugo i zato molim da se to ispravi. Tu ste me zaista pogrešno, tu ste me pogrešno shvatili. Ja sam govorila o tome da zar nije dosta da smo potrošili ogromna sredstva … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]]
Nemojmo kolegice tako, ovako vatrene naboje ispoljavati, prozivati nekoga tko je rušio. Ako znate tko je rušio … [[Govornik se ne razumije.]] kuću izvolite ga prijaviti, a generalno prozivati da su domoljubi rušili srpske kuće u ovom velikom Domu ne možete. Ne možete više dobiti riječ. Gospođa Holy, slijedi dalje vaša rasprava.
Molim vas povredu Poslovnika.
Nisam vam dao riječ.
Povreda Poslovnika.
Izvolite. Što je povrijeđeno?
Vi ste povrijedili Poslovnik.
Čime?
Povrijedili ste odredbu članka 209. što ste izvrgnuli moj navod. Ja sam rekla da su neki tobože pod ovim plaštom da bi se dokazali na takav način … [[Govornica se ne razumije.]] išli na bojište.
Niste rekli neki, ni tobože.
… [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]]
Postoji tu snimka, preslušajte si poslije. Gospođo Holy, izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Ja bih zamolila kolege da ne koriste moje vrijeme za međusobne komentare. Na samom početku rasprave ja bih htjela ustvari pohvaliti gospođu ministricu i njene suradnike, državne tajnike što se nalaze ovdje, znači u dosta jakoj delegaciji kako bi obranili ovaj zakon pred nama saborskim zastupnicima i zastupnicama, upravo zbog toga što na žalost jako rijetko imamo priliku vidjeti ministre na ovom mjestu i ministrice, uglavnom gledamo jednog državnog tajnika. Tako da ja pretpostavljam da iz toga što je, što su oni ovdje možemo vidjeti da je Vladi Republike Hrvatske vrlo bitan ovaj zakon. Na samom početku također želim reći da neću podržati ovaj prijedlog zakona i to iz više razloga, a ja se nadam da će kolega Rošin biti zadovoljan, s obzirom da ću ja govoriti upravo o konkretnim primjedbama i bavit ću se sa konkretnim člancima ovog zakona. Jer na početku samo jedna okvirna ocjena ovog zakona. Ja mogu reći da iz ovog zakona se vidi da građevinski sektor u Vladi Republike Hrvatske ima vrlo moćnog prijatelja i to je dobra stvar, međutim šteta je što možda neki drugi sektori isto nemaju u Vladi tako moćnog prijatelja kao što ima građevinski sektor. Jedan od razloga zbog kojih predlagatelj Vlada Republike Hrvatske tumači, ustvari obrazlaže zbog čega se donosi ovaj prijedlog zakona, jest poticanje u principu graditeljskog sektora i zaštita ustvari radnih mjesta u tom građevinskom sektoru. Međutim ukoliko je želja Vlade Republike Hrvatske da zaštiti građevinski sektor i da očuva radna mjesta u građevinskom sektoru, to se može postići i na druge načine a ne donošenjem ovog zakona, ovog prijedloga zakona. Naime, ako se želi potaknuti graditeljstvo zašto se ne potiču graditeljski projekti koji imaju dugoročni razvojni, pa i ekološki potencijal, i tu prvenstveno mislim na obnovljive izvore energije, i tu ću podsjetiti na jedan žalostan slučaj kojem smo nedavno svjedočili u medijima, a koji se ticao upravo toga što HROTE nije dobio novce od HEP-a za koje znači građani izdvajaju u svojim računima upravo za poticanje obnovljivih izvora energije i tu se radilo o milijonskim svotama i na to Vlada Republike Hrvatske nije reagirala, a HROTE-ovo objašnjenje zbog čega nije prije reagirao na ovaj slučaj je bio da nije bilo interesa ustvari sektora ili gdje nije bilo dovoljno kvalitetnih projekata za poticanje obnovljivih izvora energije. Ja mislim da je to apsurdno jer se često susrećem sa ljudima koji su zainteresirani upravo za realizaciju projekata obnovljivih izvora energije, ali tu postoji cijeli niz različitih kočnica, tu prvenstveno mislim i na pravilnike koji uopće nisu poticajni za realizaciju takvih projekata, a i Vlada Republike Hrvatske nije donijela Zakon o obnovljivim izvorima energije i nadam se da bi i to mogao biti poticaj za podizanje određenih građevinskih projekata u Republici Hrvatskoj, ali za sada ne vidimo takvu ambiciju od Vlade Republike Hrvatske. Tu se također u ovom uvodnom dijelu zakona govori da je došlo tijekom 2009. godine do značajne stagnacije u prodaji stanova na tržištu nekretnina, a ja postavljam pitanje da li je možda razlog tome preveliki broj ustvari stanova na tržištu, odnosno da je došlo do prevelike gradnje stanova na tržištu, odnosno da jednostavno više potrebe u Republici Hrvatskoj, barem u ovim urbanim centrima nisu tolike da bi mogle ustvari prihvatiti toliki broj stanova na tržištu. Također bi se osvrnula i na ovaj dio gdje se kaže da je pad kupovne moći građana uzrokovan uz ostalo nedostatkom povoljnih i prihvatljivih kredita na tržištu kapitala za kupovinu stanova. I mislim da je Vlada tu mogla reagirati i na drukčiji način. I mogla je porezno limitirati visinu takvih lihvarskih kamata, a što je na kraju krajeva i predlagao SDP i na taj način bi možda i više pomogla građanima, a i građevinarima jer bi građani mogli lakše realizirati ustvari kredite za kupovinu ovakvih novih stanova. Znači, iz ovog prijedloga zakona ne možemo vidjeti da li je napravljena nekakva konkretna analiza kolike su ustvari potrebe za novim stanovima, izgradnjom novih stanova u RH. Da li su one uopće realne? I da li pored toga što građani mogu ili ne mogu kupiti takve stanove zbog ovakvih ili onakvih kredita i zajmova nećemo se upuštati u nekakve projekte koji su u principu potpuno bespotrebni i ne stvaraju nekakvu novu vrijednost u RH. Smatram da sam zakon je diskriminatoran prema građanima RH iz nekoliko razloga. Naime, on ne omogućava kupnju starih stanova o čemu je bilo ovdje riječi, on također onemogućava ustvari kupnju stanova građanima koji ne žive u urbanim sredinama. Što znači da se na nejednaki način tretiraju građani koji žive u gradovima i u kojima postoje ovakvi novi stanovi i oni građani koji žive u nekakvim ruralnim ili seoskim sredinama i gdje se sigurno ne grade i nisu sagrađeni ustvari ovakvi stanovi. Tu se također govori o iznosu od 32 milijuna 410 tisuća 307 kuna i 5 lipa koja su potrebna za provođenje ovog zakona i koja bi se osigurala ustvari iz sredstva, odnosno od Fonda za dugoročno financiranje stanogradnje uz potporu države čiji se zakon ustvari ukida donošenjem ovog zakona. I ja sad postavljam jedno pitanje, da li je to jedan način na koji će se država ustvari domoći ovih novaca koji stoje u ovom fondu i na taj način osigurati da ta sredstva uđu u državni proračun i iskoriste se na tko zna koji način? Naime, način na koji je napisan ovaj zakon pitanje je da li će ustvari građani biti zainteresirani da iskoriste ova sredstva koja im tu se stavljaju na raspolaganje, zbog toga što sam ja pokušala izračunati ukoliko recimo neki kupac dobije 15 tisuća eura zajma od države putem znači ovog zakona i ukoliko ima poček od 20 godina za plaćanje tog zajma ima znači 2% kamate u tom periodu plus još onih 10 godina u kojima mora vratiti taj zajam koji je dobio od države, znači na tih nekakvih 15 tisuća eura on bi trebao ustvari vratiti nekakvih 26 tisuća eura. Ja mislim da to baš nije jako povoljno i jako stimulativno za građane RH koji žele realizirati kupovinu novog stana. U čl. 8. se govori za što se ustvari zajam odobrava i kaže se da se zajam odobrava samo za kupovinu novog stana i tu se govori da treba imati znači taj stan uporabnu dozvolu i da ima, znači izvođač koji ima odgovarajuću suglasnost za počinjenje obavljanja djelatnosti građenja prema posebnom zakonu. Ja to ne razumijem ustvari što to znači? Da li to znači mislim da je dobio sve suglasnosti? Pa pretpostavljam da je uporabna dozvola podrazumijevala da je dobio sve potrebne suglasnosti. Također, ne znam zašto se određuje da će zajam se neće odobriti za kupovinu stana od izvođača koji do 01. srpnja 2008. godine nije podmirio obveze s osnova poreza, prireza i doprinosa. I zašto baš do tog roka? Zašto ne do recimo 01.01.2010. godine? Jer iz toga mogu na neki način zaključiti da se ovaj zakon prilagođava nekakvim konkretnim ustvari izvođačima ako ništa drugo. Postavljam pitanje dakle što će biti sa novcima iz fonda ukoliko ovaj zakon ne zaživi? S obzirom na to da će se ti novci transferirati u državni proračun pa bih voljela ministricu ustvari da odgovori i na ovo pitanje. I također u čl. 21. se govori da ugovor o zajmu mora sadržavati izjavu korisnika zajma kojom dozvoljava uknjižbu hipoteke. Ja pretpostavljam da će tu hipoteku imati i banka koja će dati kredit za taj stan i na koji način će se podijeliti ta hipoteka onda između države i banke. Evo ga, na kraju krajeva zbog svih ovih primjedba koje sam iznijela ja mislim da je Vlada Republike Hrvatske ukoliko je željela potaknuti građevinski sektor mogla koristiti neke druge mjere. Mjere kojima se koriste druge države i bore se sa ovom recesijom, a ne ići sa ovim pomalo neobičnim prijedlogom zakona.
Hvala lijepo. Imamo 4 prijave za repliku. Najprije uvaženi kolega Daniel Srb, izvolite kolega.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Kolegica Holy u svom izlaganju spomenula je upravo nedavno otkriven slučaj da "Hrvatska elektroprivreda" nije uplatila iznos od gotovo četvrt milijarde kuna namjenskih sredstava za poticanje korištenja obnovljivih izvora energije, dakle za razliku u cijeni između proizvodnje i tržišne cijene. Radi se tu zapravo o jednom iznimno teškom ja bih rekao deliktu, dakle jednoj namjeri koja je očito imala zasigurno i političko pokriće jer se to ne bi moglo dogoditi da o tome nije postojao konkretan dogovor. Ali je to iznimno loša poruka svima koji se žele u Hrvatskoj baviti ulaganjem u obnovljive izvore energije i zapravo je to jedan nevjerojatan pokazatelj s jedne strane ja bih rekao čak procesa sustavnog kočenja korištenja obnovljivih izvora energije u Hrvatskoj. Ali nije to jedini slučaj. Nažalost, velika, visoka nezaposlenost leži i u odnosima koji proizlaze iz našeg političkog sustava gdje se odviše često ne donose i prostorni planovi na županijskim razinama i tamo gdje postoje interesi ulagača, kao što je primjer Šibensko-kninska županija gdje postoje interesi stranih ulagača u obnovljive izvore energije. Konkretno, govorim o solarnoj elektrani na miniranom području, na kršu koji bi donio ne mali broj radnih mjesta, a upravo zbog različitih političkih opcija na općinskoj i županijskoj razini se to ne vidi. Dakle, zbog našeg političkog sustava i korištenja takvih odnosa događa se to da su nam ljudi nezaposleni. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Nema potrebe, dobro. Kolega Koračević, izvolite, na redu ste vi za repliku.
Pa kolegica Holy je rekla da je ova Vladina pomoć zaštiti građevinskog sektora, pa jednostavno imam potrebu kroz ovu repliku naglasiti da ova Vladina pomoć je dobrodošla, ali je dobrodošla dijelu građevinskog sektora budući da u ovom Prijedlogu zakona predlagač radi diskriminaciju prema građevinskom sektoru, jer daje mogućnost da po ovim uvjetima stanove prodaju isključivo licencirani građevinari, koliko njihovu učešću ovih 150 tisuća brojka o kojima stalno govorim zbog dojma, ali suštinski, sadržajno to nitko nije rekao i postavlja se pitanje što je sa onim građevinarima koji su gradili stanove, u ime koje je angažirao investitor, po Zakonu o prostornom uređenju i gradnji definira se investitor kao osoba u čije se ime gradi građevina, prema tome i tu su građevinari ranjivi, međutim, njih nema. U ovom sustavu oni ne postoje ali postoje u varijanti kada će građevinar sa licencom od tih investitora otkupiti ili u njihovo ime ili za njihov račun prodavati stanove, to postoji. Kako se zove ta trgovina to je svima dobro poznato. Da li je namjera ograničenja u ovom dijelu to je upitno. Drugo, oni koji su u stečaju, pa zadatak je stečajnog upravitelja da prodajom imovine namiri vjerovnike a vjerovnici su upravo građevinski radnici, i tim ljudima ovim zakonskim prijedlogom se omogućava. Prema tome, jedan zakonski prijedlog koji ne želim vjerovati da ide ciljano prema određenoj grupi, ali iščitavajući njega a činjenica je već je kolega Ingrid rekla daje prilično šlampavo napravljen, a o čemu govori i cijeli niz amandmana Odbora za zakonodavstvo, očito usmjerava u tom pravcu da je diskriminirajući s jedne strane, a s druge strane da pogoduje baš nekima konkretnima. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika kolega Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo ministrice. Pa kolegice Holy spomenuli ste da ovaj Zakon ima diskriminatornost ovoga Zakona. Mislim da posebno u članku 8. je to prisutno. Ono što ste i sami spomenuli to je pitanje odobravanje zajma, dakle samo za novi stan u zgradi za koju je izdan akt o upotrebi, to stupanjem na snagu Zakona ako se taj stan kupuje izravno od izvođača. Međutim, bitna pitanja su ovdje što ako investitor i izvođač nisu iste osobe, što je sa stanovima kooperanata, što je sa starim stanovima što ste sami rekli ili kućama koji bi se riješili kupci određena stambena pitanja. Mislim da ispada da je ovaj Zakon samo za sredine gdje ima puno neprodanih novogradnji, malih gradovi sela, što je s tim gospodarstvenicima koji su gradili te stanove i kako će se ovdje potaknuti kupnja te prve nekretnine. Ono što isto također bitno i što pokazuje jednu diskriminatornost prema izvoditeljima je pitanje odobravanja zajma. Zajam se kaže odobrava do 31. 12. 2011. a postoje izvoditelji koji su u postupku ishođenja uporabne dozvole, ili će možda dobiti tu uporabnu dozvolu za mjesec, dva nakon stupanja na snagu ovog Zakona, ali tad njihovi stanovi neće ući u tu poticajni dio. Bitno je znači da uporabna dozvola postoji u trenutku sklapanja kupoprodajnoga ugovora i tada će se taj izjednačavanja svih i kupaca a i izvoditelja biti i veća. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Ne treba odgovarati, dobro. I četvrta replika, kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Holy vi ste odlično detektirali i utvrditi stvar. Naime, kod nas dakle u Republici Hrvatskoj nema uopće nacionalne stambene strategije, nitko ovdje ne zna reći koliko to stanova je Hrvatskoj potrebno i koliko još treba zbrinuti onih koji potražuju rješenje svog stambenog pitanja. Koliko je izgrađeno i koliko je još potrebno. Dakle, ide se u nešto što zapravo a zapravo se ne vidi rješenje i do kada će to biti potrebno graditi nove i nove stanove a znamo da ima neprodanih na tržištu koliko god hoćete. Dakle, ovo je zapravo pokušaj ovaj zakon jednog nemaštovitog rješenja pomoći građevinarstvu. Iako se ono pošto je vrlo fleksibilno u svom poslovanju moglo usmjeriti u neko drugo područje, naveli ste područje energetskog razvoja sa obnovljivim izvorima energije. A i točno je i to da se na više razina upravo ova energetska strategija prema obnovljivim izvorima energije, kako je rekao kolega Srb koči, od lokalne, regionalne pa do državne uprave i kažem tijela na državnoj razini. Ovim zakonom, dobro ste primijetili i to da postoji određena diskriminacija. Naime, poznato je mogu vam odgovoriti kome god hoće, i tko god hoće da se cijena privatne stambenog objekta kuće može svesti za 100 kvadrata na 60 tisuća eura, svaki će vam građevinar prihvatiti, mali ili veliki izvođač radova da vam napravi kuću za 60 tisuća eura i to kuću od 100 kvadrata, ovim Zakonom o tome se niti govori o riječi niti se oni potpomažu. Dakle, u mnogome ste u pravu ali samo da napomenem ove činjenice, ove jasne činjenice gdje navodim i cijenu točno ovih stambenih objekata privatnih i ti mladi ljudi koji bi se odlučili u sredinama dakle seoskim ili nekim manjim da grade svoje stambene kuće nemaju od ovoga Zakona ama baš ništa.
Hvala. Nema potrebe odgovarati hvala lijepo. Sljedeći se za raspravu prijavio uvaženi kolega Jerko Rošin. Kolega Rošin izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Očekivao sam da će moja rasprava doći na red puno prije. Izmorio sam se čekajući je, ali u međuvremenu sam zahvaljujući raspravama drugih značajno promijenio svoju raspravu. Nažalost, oni koji su me inspirirali za drugačiji ton rasprave nema više nikoga u sabornici, pa da ne bi pomislili da im govorim iza leđa, govorim javno. Jeli ovaj zakon rješava probleme krova nad glavom onima kojima je krov nad glavom potreban i problema zapošljavanja barem što se tiče područja građevinarstva? Naravno da ne. Ali ovaj zakon ipak rješava dio toga problema, omogućava dijelu stanovnika koji imaju potrebu za riješiti krov nad glavom da do njega dođu na jedan lakši način i onima koji se bave građevinarstvom da nastave od toga posla živjeti što su isto tako naši građani. Ali isto tako i veliki broj onih koji sudjeluju u procesu građenja, koji nisu samo građevinari, nego oni koji proizvode razne vrste građevinskog materijala. Tema se politički vrlo nateže danas u raspravi, premalo je tu struke ugrađeno u ono da bi vidjeli što su stvarni problemi, što se s time svakako rješava. Ali nešto što se stalno stavlja na stol to je jedna naša naslijeđenost promišljanja, a to je se uvijek razgovara u okvirima moguće zloupotrebe, a ne u okvirima one dobre namjere, jer smo naslijedili jedno takvo iskustvo mogućih zloupotreba i u tom trenutku bilo što da se odluči najprije promišljamo o tome kako će se to što se usvaja zloupotrijebiti ili iskriviti, a ne kako će se primijeniti na jedan pravi način. Nalazimo se u jednoj apsurdnoj situaciji na neki način, jer istodobno govorimo o tome kako ima ljudi koji nemaju riješen svoj stambeni problem, a s druge strane govorimo da ima stanova koji su prodani u kojima nitko ne živi i imamo stanova koji su sagrađeni a nisu prodani. Dakle, problematika stanova je slojevita i na takav način je treba sagledavati. No, ovaj zakon barem pokušava sagledati dio toga. A to je onaj dio spektra stambene izgradnje na tržištu koji postoji ograničene cijene, ograničene do tisuću 600 eura po metru četvornom, a tisuću kao donjom granicom, ne preko tisuću 600 itd. Fali mi Marin Jurjević da vas utiša pa da mogu govoriti. I taj segment svakako pokušava riješiti na način da onim ljudima koji tu uvjetno rečeno nižu razine cijene mogu postići da je postignu na jedan drugi način, jedan lakši način. Dvije teme su spomenute zanimljive kao parametri našeg događanja. Austrija je spomenuta u nekoliko puta danas i prijedlozi rješenja stambene problematike u Austriji. Austrija ima barem što se Beča tiče veliki broj stanova i u Beču nije teško doći do stana u najam, pa čak ni kupovine stana, zato što je Beč građen kao prijestolnica jednoga carstva koja je trebala imati pedesetak milijuna stanovnika, a ne 8 koliko ima danas. I u tom smislu u Beču je puno toga drugačije pretpostavljeno da do u današnjem životu se tome prilagodilo. Drugi primjer je iz naše prakse i naše neposredne sadašnjosti, to je pitanje Dugopolja. Dugopolje se kod Splita razvija da je netko nekada govorio nekome, pa sagradi kuću u Dugopolju, idi stanovati u Dugopolje, svako bi rekao jesi li ti lud da se ja maknem iz Splita i idem u Dugopolje. Međutim u Dugopolju danas sve više raste broj stambenih kvadrata. Ljudi za puno novce manje rješavaju probleme i sa zapošljavanjem i sa stanovanjem. Tako da se tematika Splita drugačije rješava, jer postoji neću reći konkurencija ali drugačiji način rješavanja problema. Tko profitira ovim zakonom? Tko je taj kome zakon ide na ruku, ali zagledavano i uz ono što je preskočeno što je ministrica kazala i čini mi se izuzetno vrijednim spomenuti, da je Hrvatska država do sada uložila oko 25 milijardi kuna, zapravo da nadoknadi nešto što je nekada bilo, da refa kao što bi mi kazali, da popravi, da iznova sagradi. I sada zamislite koji bi uvjeti u rješavanju stambene problematike danas u Hrvatskoj bili kada bi mi imali tih 25 milijardi kuna imali na raspolaganju. Taj se podatak jednostavno preskače i ne sagledava se problematika na način kako bi trebala. Na isti način se jednostavno zanemaruje podatak od 20 godina počeka, odnosno grace perioda, za kredite koji se dobivaju. I ono što sam u replici kazao na nekim cijenama možda samo 6% popusta se dobiva onome koji kupuje, ali na drugim cijenama 30% iz čega se vidi što se stimulira na tržištu, što jeftinija cijena jer će biti veće beneficije onima koji kupuju, a na takav način će i oni koji svoju cijenu građenja drže niže i lakše moći prodavati, što je svakako jedan od mjera snižavanja cijena stanova na tržištu. Da 20 godina počeka uz kamatne uvjete koji se daju nigdje se ne može takve povoljne kredite dobiti i dakako to ne rješava ukupnu količinu problema stanovanja, rješava barem onih koji će kroz taj okvir to sebi moći. Kolega Kunst je spominjao još jednu drugu zanimljivu temu, ali ona nije dio ovoga zakona, ali ona je svakako dio prigoda je da se o tome govori i o drugačijim načinima rješavanja stanovanja. POS je bio jedna od tih kategorija. I sam sam projektirao jednu zgradu za koju u to vrijeme tobože nije bilo interesa da se gradi u vrijeme prošle koalicijske vlasti i ušli su na poslove koje je kasnije ova Vlada, odnosno Vlada u prošlom mandatu morala rješavati i uspješno riješila. Ali je isto tako interesantna tema tog jednog stambenog lizinga o kojem se govorilo kao tematici u kojoj bi čovjek ušao u stan i lizing ga ne bi vezivao za to mjesto stanovanja. Naime, ako ćemo govoriti o vlasnosti stanova onda je Hrvatska izuzetno bogata zemlja, puno bogatija o Švicarske. Jer je recimo u Švicarskoj svega oko 30% stanova u vlasništvu samih stanara, a u Hrvatskoj je oko gotovo 80% u vlasništvu stanara, pri čemu bi ispalo da su Hrvati ako ćemo kroz taj segment govoriti bitno bogatiji od Švicaraca. Naravno da znamo da nismo, a to su drugačiji pogledi na uvjete stanovanja sa mogućnošću najma koji se plaća i naravno jedne fleksibilnosti u kretanju zemljom, neovisnosti o stambenom prostoru koji te ukotvio, koji te usidrio na jednome mjestu nego omogućava da se poslom gibaš na drugu stranu. Eto, to se recimo i u Dugopolju već dogodilo da su ljudi radi posla otišli u Dugopolje pa kad su sa radom bili u Dugopolju onda su sad počeli tražiti rješenja svojih stambenih problema i u samom Dugopolju. Kao jedan od izuzetno pozitivnih primjera u hrvatskom gospodarstvu i korištenju prostora. Zahvaljujem.
Hvala lijepo kolega. Imamo četiri, pet prijavljenih replika. Prvi je kolega Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Rošin, potpuno se slažem s vama u uvodu kad ste rekli da ovim zakonom rješava se samo dio naših građana u postupku osiguranja krova nad glavom jer vjerujem da ćete se složiti sa mnom a i ankete to govore. Jedan od ključnih problema ili razloga zašto građani ne ulaze u kupovinu pogotovo oni koji imaju sreću pa su zaposleni, zašto ne ulaze u kupovinu stana je neimanje sigurnosti ili neimanje podrške u trenutku kad ne daj Bože a sve je moguće danas se desi da ostane posla pa ne može vraćati kredit. I tu je uloga države prije svega da da tim ljudima podršku i ministrica je u jednoj od svojih rasprava i najavila to kao jedan od problema. Drugi problem kojega vidim u ovoj čitavoj priči a to je da u preostalom dijelu cijene stana sudjeluju poslovne banke. Poslovne banke potpuno slobodno i samostalno financiraju cijenu kapitala. Nitko ne koristi instrumente da bi taj sustav se pojeftinio a instrumenti postoje, na primjer u POS-u. A upravo cijena kapitala definira konačnu vrijednost stana i normalnu mjesečnu ratu. I mislim da su to dva ključna momenta koji fale u ovom zakonu, kojih nema u ovom zakonu. Nadam se da podrškom i kad dođe u raspravu i naš prijedlog POS plus koji ima ta dva elementa da ćemo dobiti podršku jer u konačnici daje najnižu moguću cijenu a poznato je da POS program da je u konačnosti najnižu moguću cijenu stana. I na kraju jedan ispravak i jedno pojašnjenje. Nije cijena kapitala na Vladinu pozajmicu u stanju mirovanja, u vrijeme mirovanja 2%. Ona je preko 2%, 2,12, 2,15. Nije cijena kapitala u otplati 5%, ona je 5,5% jer agencija daje pozajmicu i agencija obračunava PDV, o tome PDV-u nitko ne govori a taj PDV je sastavni dio također cijene kapitala. Prema tome, da li iz nerazumijevanja, da li zbog neznanja, ne znam zbog čega ali mislim da je ta priča promakla. Ona je dobro riješena u Zakonu o POS-u jer unutra točno piše da se to ne plaća. Ne, ovdje ne piše.
Hvala kolega. Kolega Rošin odgovor na repliku. Izvolite.
... [[Govornik je naknadno uključen, ne čuje se.]] na slijedeći način. Vi ste rekli da ovaj zakon rješava dio problema i složili se sa mnom. Ali uzmimo pretpostavku kad te dvije druge, kad bi ta dva druga elementa bila ispunjena na način kako vi mislite i bankovno i mogućnost vraćanja kredita bi li ovaj zakon bio manje vrijedan ili bi bio više vrijedan. Bio bi više vrijedan. Dakle, sve to skupa što se odnosi na ovaj zakon ne može biti unutar ovoga zakona nego dio jedne opće društvene klime. Prema tome, idemo se složiti da ovaj zakon kakav se predlaže je dobar a idemo poraditi na drugim elementima da se osiguraju a nisu predmet ove rasprave. A o POS-u bih vam isto tako mogao govoriti temeljem svog vlastitog iskustva šta to znači. Hvala.
Hvala. Kolega Markovinović replika.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Rošin potpuno točno navodi zapravo da je velika razlika u postocima vlasništva kod nas i u europskim zemljama, da ne govorim u Americi. Dakle, čitao sam svojevremeno čak 82% stanovništva posjeduje neku nekretninu. Dakle, želja za nekretninama normalno da mnoge ostavlja možda nesretnima jer evo ne mogu u tom trenutku kupiti nešto. Što se događa sa izgrađenim stanovima kod nas? Evo, veliki broj izgrađenih stanova a neprodanih stanova kod nas možda spašava u ovom trenutku drvnu industriju. Mnogi investitori kupuju namještaj, opremaju stanove i iznajmljuju stanove i to relativno dobro ide. Dakle, nije sve baš tako crno ali neće se početi graditi novi stanovi dok se ne proda dobar dio izgrađenih stanova. I ova mjera ja mislim da je dobra, da će potaknuti mnoge ali postavljam pitanje do kad će oporba plašiti naše ljude da uopće krenu u bilo kakvu kupovinu. Mnogi imaju itekako siguran posao. Jasno mi je da je došlo vremenom do zasićenja. Znam, oko mene poznam ljude koji se nikad nisu bavili stanogradnjom ali svaki je izgradio zgradu dvije, tri s prodajom stanova. Očito je to biznis koji je dosta dobro išao, došlo je do zasićenja, u ovom trenutku najavom krize došlo je malo i do zastoja što se vidi u ogromnom povećanju štednje ali to mislim da će se riješiti. Ovo je dobar poticaj koji će pomoći sigurno mnogima da se odluče da idu u kupovinu stanova. Mislim da ne treba do te mjere plašiti, obeshrabrivati ljude. Sjetimo se da ovo što se kod nas događa u malom obimu, dakle što se uzimaju ljudima nekretnine da je pokrenulo cijelu krizu u Americi jer hipotekarne kredite koje su dizali banke su došle u posjed ogromnog broja hipotekarnih stanova, kuća i dalje i to je jasno dovelo do problema. Ovdje toga neće biti, za sada je to vrlo mali broj a mnogi su uzimali nekretnine. Govorim o nekretninama jer ovdje u ovim brojevima što oporba ističe su pomiješane nekretnine i stanovi. Mnoge nekretnine su uzete baš zato da se kredit ne otplati, to je istina. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Rošin.
Kolega Markovinović,. Ja nisam ekonomista po zvanju, djelom jesam po zanimanju jer to ne mogu mimoići a pogotovo nisam Goran Marić, ne znam je li ovdje, da bi tako dobro znao o bankarskom poslovanju i šta je kolega iz HNS-a maloprije isto tako spominjao. Činjenica je da je mnogo špekulativnog bilo ugrađeno u građevinarstvu odnosno u toj vrsti poduzetništva u temama nekretnine i da ono što je krenulo iz Amerike kao jedan val koji je doveo do jedne globalne svjetske recesije upravo bio u davanju špekulativnih kredita. Jer netko tko bi u Americi došao i pitao 100 tisuća dolara za izgradnju jednog stana a onda bi mu banka rekla ma malo ti je 100, uzmi 200 i onda je tih 200 ili 300 koje su davali kredite svejedno išlo na istu hipoteku, na istu onu nekretninu koja je objektivno vrijedila samo 100. I u tim trenucima tih kriza su nastali ti problemi upravo što je obezvrijeđen onaj novac koji je u tu nekretninu unesen. Ali u ovome slučaju ovaj zakon govori o onima koji su fizički to gradili. On ne govori o jednom poduzetničkom mehanizmu koji je nadograđen na to, nego govori o nadoknadi građevinarima. A kad govori o građevinarima onda govori o parketarima, o bojadisarima, o limarima, o stolarima, o svima onima koji su ugrađeni u to i koji su došli u poziciju da se ne mogu naplatiti, da se jedino mogu naplatiti na ovakav način da svoj novac dobiju konkretiziran u toj jednoj nekretnini i da sami preuzmu na sebe rješenje svog problema na način da pokušaju kroz ove instrumente koji im se sa ovim zakonom stavljaju na raspolaganju riješe dio tog problema. Dakle, ne govori se o onome koji je developer, koji je kupio zemlju, koji je na toj zemlji ugradio svoje interese i traži da plati što manje da bi mu ostalo što više, nego onome koji je to fizički na svojim plećima odradio. Hvala.
Hvala lijepo. Treća replika uvaženi kolega Željko Turk. Izvolite kolega Željko.
Hvala gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega Rošin, na jedan ste vrlo kvalitetan način progovorili i jedan korak iznad, a to je kad govorimo o segmentu građenje i jednom kompletnom novom pristupu, novim zonama. Možda bi samo rečenicu, dvije rekli o jednoj temi koja se direktno nadovezuje na samu temu građenja, naše osnovne teme uz konstataciju i ovih zajmova, uz konstataciju ukupno ulaganih sredstava ove godine od skoro milijardu kuna u teme vezane uz graditeljstvo. Direktna tema oko vezanosti ovih tema vezana uz obnovljive energije, ali tema koja je vezana uz učinkovito gospodarenjem energijom, pa se to onda odnosi i na samo građenje s obzirom da ste i po struci arhitekta i uvaženi stručnjak na tom polju. Činjenica je da Hrvatska država na različite načine prije svega preko Fonda za energetsku učinkovitost potiče puno projekata koji su uređena na kvalitetno gospodarenje energijom, a ovdje je to jednim dijelom svakako vezano i na građevinu i na sve ono na što građevina kao takova se odnosi. Pa me zaista zanimao vaš komentar s obzirom da ste i osoba koja ste direktno u toj struci.
Hvala lijepo. Odgovor kolega Rošin.
Vrlo sam zahvalan na ovakvu repliku i potiče jednu temu za koju sam mislio da neće biti interesa u sabornici da se o tome razgovara, a to je pitanje energetske učinkovitosti stambenog prostora. Ta je tema izuzetno važna. Ona investiciono možda povećava investiciju po metru četvornome, ali u iskorištavanju je čini jako, jako ekonomičnom i jeftinijom i poboljšava energetsku situaciju zemlje. To je tema s kojom sam se posebno bavio i prije i sudjelovao u raspravama o energetskom razvoju Republike Hrvatske upravo na temu koliko štednja energije može smanjiti potrebu za novim količinama energije. I mislim da bi, koristim sada ovu prigodu za ministrici prenijeti jedan prijedlog, jednu preporuku, pa da se o tome promisli koliko bi energetskiji učinkovite kuće, zapravo sa štednjom mogle dobit povlastice određene ili koliko bi poticaji za energetskiji povoljnija rješenja mogla svemu tome skupa doprinijeti. Hvala.
Hvala kolega Rošin. Sada slijedi replika uvaženog kolege Kotromanovića. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Rošin, govorili ste o drugim kapacitetima koje treba razviti, a usko su vezane za graditeljstvo i stanogradnju. I rekli ste također da je oko 25 milijardi kuna sve skupa ako sam dobro razumio uloženo u razne vidove gradnje kroz Hrvatsku. To je jako puno novaca. Ja se pitam i postavljam pitanje, vi ste arhitekt i dobro znate još to bolje od mene zašto u tim silnim projektima koje Hrvatska, Republika Hrvatska imala kao što su arene, bolnice, POS-ovi stanovi i škole se unutra ne involvira hrvatski proizvod. Mi smo uništili keramičku industriju, drvnu industriju, a evo sada imam podatak nekakav evo primjera radi koliko se keramičkih pločica ili drvne industrije u arene ugradilo. Sada evo u Virovitici je građena bolnica, pa je na natječaju dobila nekakva strana, nekakve pločice koje su uvezene iz nemam pojma odakle iz Italije, Španjolske. Dobile su prioritet ispred naših, a 550 ljudi štrajka danas nema posla. Ja smatram da Hrvatska mora zaštiti vlastite interese, da moramo unutra u ono tamo gdje Vlada raspisiva natječaje i gdje Vlada financira određene projekte da mi moramo tu naš proizvod ugraditi, a ne da uvozimo silnu drvnu industriju, keramičkih pločica u vrijednosti od 100 milijuna eura, dolara godišnje i na taj način narušimo vrijednost našeg čovjeka, naših ljudi. U ovom Saboru su a i u svim vladama su usta puna Hrvatske. Ljudi kao vole Hrvatsku, iako nisam primijetio da na takav način djelujemo. A '91. godine također isto mnogi muškarci nisu baš pokazali svoju hrabrost. Ja bih volio da nešto konkretno sad učinimo, da pomognemo našim ljudima, da znači da i to je prijedlog i za ministricu da involviramo unutra one stvari koje mi naprosto proizvodimo. I to je na žalost jedan veliki problem ovdje kod nas. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor, kolega Rošin.
Kolega Kotromanović, i vi ste dotakli jednu vrlo zanimljivu temu za raspravu i temu isto koja mi je isto vrlo bliska. Ilustracije radi, a ne radi samohvale vam kažem da je '77. godine sagrađen hotel "Kaktus" u Supetru na Braču, '78. godine sam dobio Nazorovu nagradu za taj hotel zbog arhitekture. Ali što je bitno u tomu svemu bilo? Bila je jedna tabla na kojoj je pisalo uz hotelu da je hotel, u to vrijeme je bio to raritet, sagrađen isključivo od domaćih proizvoda. Dakle, samo ono što je bilo na ondašnjem jugoslavenskom tržištu je ugrađeno. Ništa nije bilo ni iz Italije, ni iz Austrije ni iz Njemačke. Od pločica do sanitarija, do šina, do bilo čega. Dakle, i moja osobna intencija postoji te vrste. Međutim, problem treba sagledati u jednom drugom kontekstu. Ako želite nastupat na jednom zajedničkom tržištu na kojem želite afirmirati svoje vlastite proizvode i ako bi vam se u afirmaciji vaših proizvoda suprotstavio netko sa svojim proizvodima onda bi vi rekli da on je zatvorio svoje tržište da u njega ne možete prodrijeti. To može bit preporuka i imamo od Gospodarske komore "kupujmo hrvatsko" itd., samo je pitanje koliko to možemo u nekim međunarodnim relacijama dosegnuti i na koji način. Kad bi svi Francuzi ljetovali samo u Francuskoj, svi Grci u Grčkoj, svi Talijani u Italiji pitanje je tko bi dolazio u Hrvatsku znate. Tako je jedino što može bit, shvaćam apsolutno vašu intenciju i podržavam samo zakonska regulativa toga teško mislim da može biti ostvarivana. Ali kao naša dobrohotna namjera u svakom slučaju da. Ali kažem vam, sam sam osobno tako nešto realizirao i bio izuzetno ponosan da sam to uspio učinit što mi je dalo ograničenja kreativna da se razumimo, ali je bilo vrjednije da se dogodi to nego da ta lampa ne bude od Mebla nego od nekoga drugoga. Hvala. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa uvijek se može više. I vi i ja i svi mi skupa.
Hvala lijepo. Kolegica Klarić, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo ministrice. Pa evo vi ste me šjor Jerko na neki način motivirali jer sam prepoznala jednu zapravo dimenziju o kojoj ste vi progovorili pored onih zapravo neuralgičnih točaka koje smo do sada doživjeli u građevinskoj industriji. Istaknuli ste jednu vrlo važnu dimenziju, a to je da mladi ljudi mogu doći na puno laganiji način do rješavanja vrlo važnog i vitalnog životnog problema za sebe i za članove svojih obitelji. Ja ću vam reći vrlo iskreno da će moj sin biti presretan što će moći zahvaljujući donesenom ovakvom zakonu riješiti taj, opet ću reći, vitalni problem. Moram kazat isto tako da se čudim zapravo kako to vrlo lagano zaboravljamo i vrijeme u kojem smo mi živjeli kad smo mogli imati na vriće novaca, što mi u Dalmaciji rečemo, pa nismo. Jednostavno smo živjeli u takvom sustavu i nismo mogli kupiti stanove, a 14 ili 15 tisuća eura koje će država dati olakšice mladim ljudima sa počekom od 20 godina vjerujte nije niti malo lagano. I još moram reći da nam je naša ministrica evo i u svom uvodnom izlaganju kazala, kad govorimo da nemamo strategije, imamo strategije. Ako 1/3 naših građana nema stan ili kuću u svom posjedu onda znamo jako dobro koliko naših građana očekuje u nekom narednom razdoblju da riješi svoje pitanje. Ali jednako tako gospođo ministrice, kad ste govorili smatram da ste i tu podrazumijevali da su jedinice lokalne samouprave dužne infrastrukturno i komunalno opremiti zemljište i za naše branitelje. Ja ću vam reći samo ilustracije radi da na području Grada Šibenika, Grad Šibenik mora infrastrukturno i komunalno opremiti zemljište za nekih 200-tinjak branitelja koji sukladno Zakonu o statusu hrvatskih branitelja ostvaruju pravo na stambeno zbrinjavanje. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovor, kolega Rošin.
Znate šta je, stvari se različito promatraju i različito rješavaju, ovisno o vremenima kakva jesu. U nekim bogatim, debljim vremenima puno toga je bilo moguće, u nekim tanjim nije bilo moguće. Razgovor o zakonu koji bi trebao omogućit da se 2 tisuće i nešto stanova kao jednokratna mjera provede je prigoda koja je nastala sada, koju treba rekao sam u raspravi i vatrogasnim mjerama rješavat danas. Kad to vrijeme istekne vidjet ćemo kako će se stvari događati i koliko će takva neka mjera biti potrebna. Ali je činjenica, to sam isto tako već kazao pa bi u ovom trenutku je naglasio, da rješavamo nekima temeljni krov nad glavom, doslovno krov nad glavom i pokušavamo pronaći kvalitetan stan ali za malu cijenu, dakle koji neće bit opterećen nečim drugim, dok s druge strane imate stanova u nekim sredinama koje nije teško kupiti za 2,5 tisuće eura i 3 tisuće eura u nekim sredinama jer ima ljudi koji imaju. Dakle, uvijek postoje oni koji nemaju i postoje oni koji imaju. U ovom trenutku se radi o tome da pokušavamo riješit probleme onih koji nemaju, a ne omogućit onima koji imaju da dobiju više. Hvala.
Hvala lijepo. Prijava za repliku više nema. Proglašavam pauzu do 15 sati. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Prva je na redu kolegica Sobol. Hvala.
Dame i gospodo zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa radom, i novom točkom dnevnog reda, pojedinačnom raspravom. Na redu je gospođa Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa u biti cijelo prijepodne se raspravlja o ovom zakonu o poticanje prodaje stanova i s obzirom na sva pitanja koja su i otvorena tijekom jutrošnje rasprave, definitivno mislimo da smo u pravu mi koji smatramo da ovaj Zakon je dosta nedorečen i da je izazvao dosta kontroverzi u javnosti. Ja sam jučer na Odboru za rad i socijalno partnerstvo rekla da je ovaj Zakon prošao put od onog prvog trenutka kada je premijerka Kosor najavila ovu mogućnost da država sudjeluje u prosjeku sa 200 eura prilikom kupnje novog stana i cijelo vrijeme je ta mjera bila prvenstveno potencirana kao jedna socijalna mjera u odnosu na one kategorije stanovništva u Hrvatskoj koje ne mogu na neki način, nemaju sredstava da kupe stan. Međutim, kako je vrijeme proticalo i u konačnici kada smo dobili ovaj Prijedlog zakona onda se predloženim Zakonom kaže predlagatelj prije svega želi omogućiti građevinarima odnosno izvođačima da započnu nove cikluse izgradnje itd. Radi se kako se u prijedlogu Zakona navodi o 2135 stanova. Ja sam sada pročitala jedan kratki članak, koji je jučer, objavljeno je na temelju podataka koje je dao Državni zavod za statistiku i u kojem stoji da je tijekom prošle godine građevinska poduzeća sa 20 i više zaposlenih završila su 8195 stanova. Što je za 4,1% više nego 2008. godine, a potkraj prošle godine još je u izgradnji bilo 6170 stanova što je ipak 52% manje nego godinu dana ranije. Ono što meni u Prijedlogu ili u obrazloženju prijedloga ovoga Zakona apsolutno nedostaje to je ustvari jedan podatak, ili više podataka. Prvo, koliko je ustvari u Hrvatskoj tih novoizgrađenih stanova. Drugo, ti stanovi su negdje raspoređeni, nisu samo u gradu Zagrebu nego su negdje drugdje po Hrvatskoj. Ako se ovaj Zakon odnosi na samo 2135 stanova ja postavljam pitanje, gdje su locirani ti stanovi, gdje je locirana ta novogradnja? DA li je ta novogradnja u Zagrebu, u Rijeci, Splitu, Osijeku, dakle velikim gradovima ili je locirana negdje drugdje? I nadalje, ja sam jučer postavila pitanje, ali nitko me nije niti danas kroz raspravu uspio uvjeriti gdje mi u Hrvatskoj, od te novogradnje, gdje može jedna mlada obitelj koja ustvari nema ništa, koja ne bi smjela imati ništa jer to tako stoji u uvjetima u ovom Zakonu, uopće može naći stan za 1000 eura i to je stan bez PDV-a, a da bi eventualno ostvarila najveći mogući zajam od 300 eura po kvadratu. Kada gledate članak 11. koji kaže tko ustvari može aplicirati, tko se može javiti, dati dokumentaciju za kupnju stana, po kako država kaže povoljnim uvjetima, onda ću ponovno reći ono što sam maloprije rekla, onda to mogu dati oni koji inače nemaju ništa. Moraju dati potvrdi da vlasništvu nemaju stana, ili da u vlasništvu imaju samo jedan stan koji prodaje radi kupovine većeg stana, a ako je u braku mora dati izjavu da bračni drug nema ništa u vlasništvu, odnosno da nema drugi stan u vlasništvu. Onda kada ovako to gledamo onda ja bih rekla da mene ovaj Prijedlog zakona podsjeća na jedan drugi prijedlog Zakona koji smo na žalost usvojili u ovom Saboru, a to je kada smo, sjećate se odnosno ne mi svi, nego kada su vladajući izglasali Zakon kojim su se smanjile naknade nezaposlenima, jer je bilo rečeno od toga što je bilo predviđeno za nezaposlene usmjerit ćemo prema firmama koje će to onda koristiti da bi očuvale radna mjesta. Pa sam ja tada rekla da jedino u Hrvatskoj ispada da smanjenjem naknade nezaposlenima oni se brinu i da će eventualno u nekim firmama biti očuvana neka druga mjesta, a nadam se da će kada tada doći analiza, već su bile u javnosti u katastrofalnim učincima upravo te mjere. MI danas imamo sve više nezaposlenih, mi danas imamo sve više onih koji bi ustvari možda trebali iskoristiti ovu mjeru ali ja vas pitam kako i na koji način. DA li oni kojima se sada od 1. srpnja ukida krizni porez od 2%, oprostite kada idete u banku i kada tražite stambeni kredit ako ništa drugo onda vam banka traži da imate određenu visinu plaće, i da vam rata ne može prelaziti ako se ne varam trećinu iznosa od plaće, i o čemu mi to danas ovdje pričamo. Ovim zakonom ja ne znam kome se pomaže, ja ne znam koje su to firme kojih je to 2135, ne znam koliko je to radnika, to sigurno nije 150 tisuća radnika u građevinarstvu. Jer te firme i iz drugih firmi su gradili i x drugih firmi su gradili tisuće drugih stanova i prošle godine i očito grade se i dalje. Ono što je po meni najbitnije a najviše fali u Hrvatskoj. I ja ne znam da li će to ova Vlada ili neka buduća konačno u tom smjeru krenuti, a to je jedna jedinstvena nacionalna stambena politika. U jednom dijelu razvoja naše države imali smo potrebu ulaganja neke druge stambene jedinice koje su bile razorene, koje su se trebale obnoviti, gdje su se ljudi trebali vratiti, nadam se da je netko napravio analizu od svih tih uređenih i izgrađenih kuća i stambenih jedinica i čega god drugoga, koliko njih i dan danas zjapi prazne. Jučer sam razgovarala sa kolegom iz Šibenika pa mi je rekao također za neke primjere. Dakle, jedna nacionalna stambena strategija. Koliko je meni poznato sindikati su jučer upozorili na Odboru za rad i socijalno partnerstvo nešto takvog oblika su oni uputili prije nekoliko godina prema Vladi prema GSV-u i sada je to negdje u nečijim ladicama zapelo. Interesiram me da li u tom smislu ova Vlada uopće ima namjere bilo što raditi, jer mene nitko ne može uvjeriti da će ovakva ponuda tih 2 tisuće 315 stanova, da će nagnati barem tisuću obitelji da pohrle kupiti na ovaj način stan. I pogledala sam izračune na različitim primjerima, koliko ustvari je ta da tako kažem olakšica teška u konačnici. Pa su onda izračunali na jednom primjeru ili može se na više primjera različitim načinima uz različite počeke, dakle godine počeka. Kaže ako uzmete stan od 50 metara kvadratnih po cijeni od tisuću 400 eura po metru kvadratnom u konačnici ako uzmete mogućnost da vam država pomogne, u konačnici kada sve zbrojite kamate jedne, druge, treće taj stan će vas koštati 97 tisuća eura. A bez državne pomoći taj stan će vas u konačnici nakon što otplatite sve kredite i kamate koštati 97 tisuća 655 eura. I to je u biti kada tako idete gledati, onda velim možete ustvari vidjeti kolika je eventualna ušteda ili pogodnost. Ali na kraju želim još jednom ponoviti, očekujem odgovor da mi netko kaže i predoči nama ovdje u Parlamentu, 2 tisuće 315 stanova gdje su ti stanovi? Koji su to stanovi? Gdje su oni locirani? U kojim predjelima Hrvatske? Jel to samo na području velikih gradova ili je to možda negdje drugdje u nekim drugim gradovima, jer kada bismo na taj način gledali onda bismo trebali vjerojatno kao što sam rekla otvoriti uopće priču o stanogradnji u Hrvatskoj i način na koji se ona vodi. Evo, hvala.
Hvala. Imamo dvije replike. Prvo gospodin zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite.
Kolegice Sobol vi ste u pravu kada zapravo se zalažete za nacionalnu stambenu politiku. Siguran sam da bi tada dobili odgovore oko toga gdje su otišli novci od otkupa društvenih stanova, znači iz onoga vremena kada je to raspoređeno, 40%, 40%, 20%, a ovo sve skupa govorim iz razloga što je savršeno jasno za koga je ovo olakšanje. Samo za one koji nisu po visokim cijenama prodati stambene kvadrate koje su već izgradili. I drugo, vjerojatno ste vi kao i ja zapravo izloženi pitanjima Udruge zaštićenih najmoprimaca. Jutros su zapravo saznali informaciju o tome da je 90 stanova navodno kupljeno od strane Vlade, a ja mislim da taj problem itekako stoji u zraku i mislim da bi trebalo prije svega upravo to zaštićene najmoprimce staviti pod zakon i riješiti taj slučaj, a ne ovako kako se to radi zapravo da udruga koja ih ima i koji štite prava zaštićenih najmoprimaca tek danas saznaje za informaciju o tome da je 90 stanova kupljeno. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor? Ne. I još jedna replika, gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kolegice pitate se gdje su ti novi stanovi. Nastavno i što je upravo replicirao kolega Ranko da je udruga tih zaštićenih stanara kojim su zaštićeni najmoprimci, pita u biti prvi puta saznaje. Kaže mi bi htjeli znati, kako to udruga ne zna gdje je tih 90 stanova. Pa malo prije ste rekli, da je izgrađeno da su potrošena sredstva i za takve ljude. A ti ljudi čekaju odgovor već dugo vremena. Naime, svaka vam čast 2006. godine riješili ste problem nadstojničkih stanova. I tada dobro se sjećam na Odboru za zakonodavstvo obećali ste da će već sljedeće godine, dakle to je već trebalo biti riješeno 2007. godine da imate sve podatke da se taj gorući problem tih ljudi riješi. Dakle, s jedne strane i vlasnika to je složen problem, ali njih nema puno, jer se taj problem vremenom multiplicira. Dakle, da se taj riješi problem tih ljudi koji su u starijoj dobi, izvrgnuti su svakim danom razjarenim vlasnicima koji traže vlasništvo, zastrašuju ljude, ti ljudi ne dobivaju adekvatnu policijsku zaštitu. Jer Bože moj, radi se o starim i nemoćnim pa onda zašto bi im policija pružala zaštitu. Ima ona važnijeg posla da sluša tu i tamo kakve naloge. Prema tome evo traži se odgovor na ovo pitanje ne samo u globalu kao što ste vi postavili točno, nego pogotovo i ovih 90 famoznih fantomskih stanova za koje udruga pojma nema gdje su.
Hvala lijepa. Ministrica Marina Matulović Dropulić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Ja nigdje nisam rekla da se radi o nekakvih 90 stanova, ja sam rekla da smo za bivše nositelje stanarskih prava kupili tisuću 29 stanova. A to su bivši nositelji stanarskog prava koji su otišli iz Hrvatske. Sada se u Hrvatsku vraćaju. 90 stanova nisam nikada spomenula, uopće. Ne, ne, pa nađite mi u fonogramu pa ćemo vidjeti. Ja dobro znam što ja govorim. Ali samo trebaju znati oni koji slušaju što su čuli. Što se tiče stanova, gdje su stanovi. Gospođo Sobol, 2 tisuće 315 stanova. Sesvete, Zagreb, Pitomača, Pula, Split, Orašac, Solin, Split, Labin, Proložac, Garešnica, Virje, Crikvenica, Rijeka, Zadar, Osijek, Split Matulji, Našice, Rovinj, Rijeka, Đurđevac, Rijeka, Slavonski Brod, Rijeka, Zagreb, Varaždin, Zagreb, Vukovar, Zagreb, Osijek i Vinkovci. Imamo i imena firmi nema nikakvih problema da vam to dam jer to je ona stvar koja je takva. Što se tiče zaštićenih najmoprimaca. Nitko ne bi bio sretniji od nas da mi riješimo zaštićene najmoprimce. Do sada smo održali gomilu sastanaka s njima. Međutim, to su dvije strane koje stoje svaka na svojem polazištu. Jedni hoće stanove da im se vrate njihovo vlasništvo, a u Europi u Strasbourghu je dva puta presudio i Ustavni sud Republike Hrvatske da je vlasništvo neupitno i da zato što su ovi zaštićeni stanari zaštićeni najmoprimci u stanovima, nije oduzimanje prava. Prema tome, mi smo probali s njima dogovoriti ali oni se ne žele seliti u druge stanove, znači da se njima kupe neki drugi stanovi oni to ne žele. Imamo, sada smo dobili jedino traže razgovor iz Dubrovnika i Splita jedna mala grupa ljudi koji bi prihvatili i to da im se kupe neki drugi stanovi ali u Zagrebu ni slučajno, nitko uopće ne želi razgovarati o tome, oni hoće otkupiti te stanove a to se jednostavno nažalost ne može. Ako tko god ima pametan prijedlog i riješi te dvije stvari mi ćemo ga prihvatiti jer to je užasno veliki problem za sve nas, ima ih 3 tisuće 250 i 3 tisuće 250 zaštićenih najmoprimaca treba riješiti. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite.
Ja ću se zaista ispričati ako je netočan navod oko spominjanja stanova zaštićenih najmoprimaca gospođi ministrici ali to ćemo normalno utvrditi pitanje točnosti tog navoda. Ja bih samo naglasio da bez obzira na to koliko su male skupine iz Splita ili iz Dubrovnika ja vas molim da ih saslušate jer je izuzetno bitno da u tom smjeru idemo rješavati, to su isto tako građani RH. Hvala.
Hvala. Idemo dalje s raspravom. Gospođa zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo sad smo čuli od gospođe ministrice i ovaj broj iz prijedloga zakona od 2 tisuće 315 stanova gdje su oni locirani i činjenica je da je stagnacija prodaje. Međutim, isto tako je činjenica to smo danas čuli da imamo i preko 600 ovrha i naravno tu ima dosta stanova i kuća koji su u bubnju upravo zbog toga što naši građani ne mogu vraćati kredite. Naime, kamate na stambene kredite su već početkom 2009. godine prelazili 7%. Gotovo sve zemlje euro regije počele su voditi računa o otplati stambenih kredita svojih sugrađana. Kamate su vezali uz referentne kamatne stope koja je tada iznosila 2,5 pa onda kamata na stambene kredite nisu mogle biti više od 5%. Pogledajmo kod nas što se događa. Isto tako, gospođa ministrica kaže da se Hrvatska brine o stanogradnji, nabraja sve što se radi. Međutim, među građanstvo je veliko nezadovoljstvo. Realno je da je cijena kapitala da je porasla i da se građani ne mogu odlučiti na bilo kakve kredite. I upravo zbog toga građevinski biznis propada. Međutim, dok je cvjetao onda je to bio njihov kapital i nitko nije tada zaštićivao naše građane, nitko im nije omogućavao da dođu do povoljnijih kredita a sada je to naša briga. Ne zaboravimo da je to bila najprofitabilnija djelatnost. Kaže se da ovaj zakon potiče ponudu i potražnju odnosno promet nekretnina ali neće riješiti svi znamo ni probleme u svim dijelovima niti ... [[Govornica se ne razumije.]] je pošten. To je zakon na papiru koji je neprovediv na cijelom teritoriju. I ponavljam, zakon pogoduje onima koji su stvorili višak stambenog prostora jer se gradilo pohlepno bez plana, samo je profit bio i ništa drugo. Također će profitirati banke koje će sada ponovno dobiti priliku da profitiraju na ionako financijski iznemoglim obiteljima izvlačeći im zapravo i posljednju kunu. Piše odgoda na skoro 20 godina. Mlada obitelj koji u radnim tridesetim godinama ako imaju sreću dobiti posao postanu kreditno sposobni dobivaju kredit sa odgodom od 20 godina. Međutim, oni tek negdje ovaj dio šta država daje zadnjih godina rada pred mirovinu počnu vraćati taj kredit kojim se u biti kamata u međuvremenu udvostruči. E sad, vidjeli smo danas par primjera, kolege su navodile što taj dio znači koji država daje, koji je to udio u kreditu pa evo ću i ja reći primjer od tisuću 300 eura tko ima sreću kupiti takav stan. To je nekakvih 11% udjela koji daje država. I ponavljam danas, ministrica kaže da se to daje mogućnost onima koji nemaju kupovnu moć. Ponavljam tko danas u državi od mladih ljudi ima kupovnu moć. Ostaje pitanje kako mladima doći do stana jer uz posao koji je zapravo preduvjet ostvarenja stambene politike odnosno rješavanja stambenog pitanja to je prava pronatalitetna politika. Međutim, niti ovaj zakon ne ide u tom smjeru. Prema tome zapravo zaključujem on ide u korist kapitala, parcijalno rješenje nepromišljeno. Čak se kaže da se kupnjom da će se barem tisuću stanova odnosno tisuću ljudi da će na taj način riješiti stambeno pitanje. Tisuću stanova će se riješiti. Pa u Zagrebu imamo više od tisuću neprodanih stanova. Spomenut ću još Dubrovnik. U Dubrovniku sigurno da je nemoguće provesti to upravo zbog toga što je samo zemljište 700 do 800 eura dakle puno veće od prosjeka hrvatskoga, u Šibeniku je na primjer 200, Zadar 200, Zagreb 300 itd. Cijena gradnje u Dubrovniku je 20 do 30% veća recimo ili iz objektivnih ili subjektivnih razloga. Prema tome, mogu na kraju reći da se čak ako bi ovaj zakon doveo do stimuliranja jeftinijih cijena ja bih ga podržala. Međutim, sumnjam u to i zbog toga ga neću podržati kao ni moji kolege i mogu reći da je očito da ovi koji su radili ovaj zakon ne mogu razumjeti oni koji zaista nemaju. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak gospodin Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažena kolegice, ispravljam vaš navod u kojem ste naveli da je ovaj zakon samo zakon na papiru a vi ste vjerojatno mislili da je mrtvo slovo na papiru. Svi se zakoni pišu na papiru. Ja sam siguran i vjerujem da to nije tako. Dakle, ispravljam taj navod. On će zaživjeti kada se donese, bit će živ iz najmanje tri razloga a ta tri razloga su prije svega temeljem ovakvog zajma mogućnost da ljudi i posebice mladi kupuju stanove a da ne moraju dati učešće u novcu, pod b) da ona povećava potrošnju i ukupno tijek novca na našem tržištu. I kad govorimo o trećem na taj način se upravo i potencira tijek novaca u građevinarstvu i to upravo od onih koji stanove grade uz same izvođače. To su minimalno tri razloga za koja sam siguran da ovaj zakon nije ili neće biti mrtvo slovo na papiru.
Hvala. Idemo dalje. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege. Ja ne mislim širiti ovu temu na nacionalnu stambenu politiku jer zapravo ovaj zakonski prijedlog nema pretenziju govoriti o tome. On je naprosto jedna antirecesijska vladina mjera, interventna mjera i zato ima ograničeni rok trajanja, dakle do konca 2011. godine i zato mu je zapravo i svrha strogo ograničena, dakle svrha mu je potaknuti prodaju nekoliko tisuća neprodanih stanova koliko ih je ovoga trenutka na hrvatskom tržištu. Ovdje konkretno govorimo o 2135 stanova iako se procjenjuje da ih je daleko više pa eto neki spominju i podatak od 10 tisuća. Dakle, ovim zakonskim rješenjem Vlada primarno želi pomoći građevinarima koji jesu doslovno na koljenima, a važan su dio hrvatskog gospodarstva jer ova djelatnost zapošljava, dakle ukupno građevinarstvo ne samo stanogradnja preko 150 tisuća radnika s tim da je njih 15 tisuća, dakle svaki deseti zbog gospodarske krize ostao bez posla, a ovoj brojci svakako treba dodati i još 5 tisuća izgubljenih radnih mjesta u kooperantskim obrtima. No istina je da će ovaj zakon doista neposredno pomoći samo jednom dijelu građevinarstva, zašto samo jednom dijelu. Već sam spomenula, zato što se stanogradnjom bavi tek 17% ukupnog broja građevinara i zato što će se zajmovi odobravati isključivo za kupnju stanova od licenciranih izvođača i to onih koji imaju uredno poslovanje, dakle onih koji su uredno izmirili sve obveze i koji nisu u stečaju. A to znači da se izbor sužava na prilično uski krug građevinara koji ostaju u igri za prodaju stanova po ovom modelu kako ga zakon predlaže. Naravno da je Vlada koncipirajući ovaj zakon mislila i na sebe jer je u tom velikom broju neprodanih stanova zamrznut značajan potencijalni prihod državnog proračuna. Naime, očekuje se da bi prodajom primjerice tisuću stanova samo u 2010. godini po prosječnoj cijeni kvadrata stana od 1300 eura što daje ukupnu vrijednost od oko 660 milijuna kuna državna kasa oprihodovala oko 113 milijuna kuna PDV-a. Obzirom da država mora osigurati u 2010. godini za provedbu ovog zakona tj. za isplatu poticaja također 100 milijuna kuna, očito je da bi zapravo u 2010. godini naplaćeni PDV u cijelosti pokrio visinu isplaćenih poticaja što znači da bi realizacija ovoga zakona u 2010. godini financijski za državu bila neutralna odnosno čak bi država i nešto zaradila. Ovaj zakonski prijedlog trebao je biti i konkretna antirecesijska mjera u korist hrvatskih građana i to onih srednje kupovne moći, prvenstveno mlađih koji bi trebali lakše rješavati jedno od svakako osnovnih egzistencijalnih pitanja, dakle to je krov nad glavom. Naime, u Hrvatskoj nema problema sa prodajom skupih stanova, dakle onih čiji je kvadrat skuplji od 2000 eura. Problem su upravo oni jeftiniji stanovi za koje kupaca jer u Hrvatskoj više nema srednjeg građanskog sloja. I zato se ovim zakonom subvencioniraju samo stanovi čija cijena ne prelazi 1600 eura po kvadratu, dakako bez PDV-a odnosno ako se uključi PDV onda je to nešto manje od 1900 eura. Dakle, logika je sljedeća. Skuplji stan, manja potpora države. Na ovaj način želi se potaknuti graditelje da dodatno spuštaju cijenu stanovima, iako se zapravo na terenu događa nešto drugo i o tome ću poslije nešto reći. To i jest osnovni razlog što će ovaj zakon imati znatno većeg odjeka u manjim gradovima gdje su cijene stanovima niže nego je to primjerice slučaj u samom Gradu Zagrebu. Treba reći da ovaj model ima i jednu prednost, čak i u odnosu na POS-ov model jer nema uplate učešća što kod POS-a jest slučaj, a upravo je taj iznos gotovine vrlo često predstavljao nepremostivu barijeru u namjeri kupnje stana. Pogotovo je to slučaj u ovim kriznim vremenima kada su redovna mjesečna primanja temeljena na stalnom zaposlenju zapravo vrlo nesigurna. Ovako kako je zamišljen ovaj zakon nudi doista povoljniji model kupnje stana od postojećih bankovnih modela, ali mora se reći da je povoljnost ipak prilično tanka jer se učešće državnog poticaja u ukupnoj cijeni stana kreće od 6 do 30% zavisno od cijene kvadrata. Dakle, ono što treba naglasiti je to da će samo na taj dio cijene stana plaćati se niža kamata, dakle do 5% dok će najveći dio cijene stana kupci ipak morati otplatiti po bankovnim uvjetima i to je mogli bismo reći onaj mačak u vreći u ovom zakonu, dakle taj premali udio državnog poticaja. I u samoj realizaciji ovog modela poticanja prodaje stanova već se sada, dakle prije nego što je uopće zakon ugledao svjetlo dana, odnosno prije nego što je eto uopće stupio na snagu pojavljuju neki problemi. Naime, već se sada može čuti da je jedan broj izvođača podigao cijene izgrađenih stanova upravo za tu visinu državnog poticaja i tako zapravo unaprijed anulirao efekte poticaja. Tako bi se moglo dogoditi da na tržištu uopće ne bude stanova po najnižoj cijeni koja zapravo osigurava najviši državni poticaj. Nadalje, ono što također treba reći je da Vlada ništa ne poklanja, samo omogućava odgodu otplate zajma s tim da se na iznos odobrenog zajma u razdoblju počeka otplate, a to razdoblje može biti najduže 20 godina, obračunava kamata od 2%, dok se u razdoblju otplate koje opet može iznositi najviše do 10 godina obračunava kamata od 5%. Dakle, taj trošak se ne oprašta već se samo odgađa na određeno vrijeme. Naravno, što će taj grace period kao i vrijeme otplate biti duži to će trošak zajma biti veći. Ono što bi, bojim se, dodatno moglo devolvirati vrijednost ovog zakona je cijena bankarskih kredita kojima će kupci stana financirati razliku od iznosa državnog zajma do pune cijene koštanja stana. Dakle, budu li banke inzistirale na visokim kamatama a što je vrlo vjerojatno obzirom na njihovu glad za profitom s jedne strane i radikalno smanjenu potražnju za njihovim vlastitim stambenim kreditima s druge strane, dakle ako se to dogodi ovaj će zakon potpuno izgubiti smisao. Na kraju treba reći da je istina ovaj Zakon jedna parcijalna, palijativna mjera jer nudi isključivo rješenje za poticanje prodaje već izgrađenih stanova, a za poticanje sustava stanogradnje o čemu su mnogi danas ovdje govorili Vlada treba učiniti puno više, od smanjivanja ukupnih troškova građenja prije svega mislim tu kroz smanjenja cijene zemljišta preko jednog radikalnijeg a ne samo simboličnog smanjenja kamata za kupnju stanova pa sve do kreiranja jednog ozbiljnog sustava socijalnih stanova ali o tome drugom prilikom. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin Stjepan MIlinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice Jelaš meni je drago da ste rekli da ovaj Zakon nudi povoljniju kupnju stanova. Mislim da je to vrlo važno reći i podvući jer mladim ljudima koji su u takvoj poziciji da su u namjeri i potrebi kupe stan zasigurno svaki kotačić može dobro doprinijeti glede kupnje, dakle i od povoljnog kreditiranja niže kamate naravno i od onog momenta poreza na promet i taj momenat za prvokupnju je isto vrlo bitan. Za očekivati je da građevinari u ovim okolnostima isto tako spuste cijene, ima, čuli smo iz današnje rasprave da u mnogim sredinama ima neizmjerno visoke i nerealno visoke cijene su stanove, za očekivati je da uđu u te kategorije da mogu se za te stanove konkurirati i vjerujem da to može zasigurno unaprijediti ovo vrlo važno područje, ali nadasve da će sačuvati ona radna mjesta koja su neizmjerno važna i tako sačuvano radno mjesto je vrlo važno i bitno. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa Nadica Jelaš odgovor.
Pa evo osobno bi mi bilo puno draže i zapravo Zakon bi odnosno kupnja stanova uz državni poticaj bi bila puno povoljnija kada bi taj državni poticaj bio veći ovako je onaj dio za koji će se kupci stanova morati zadužiti kod komercijalnih odnosno poslovnih banaka biti još uvijek izuzetno velik a znamo uz visoku bankarsku kamatu da zapravo se bitno snižava povoljnost kupnje stana uz državni poticaj.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kako je s tom našom nesretnom stanogradnjom bilo. Najprije nije bilo dovoljno stanova, ljudi su imali tada novac, mogli su dobiti kredit u banci, kamate su bile manje i ljudi su čak i mladi ljudi mogli kupiti stan, ali stanova nije bilo, stanovi se nisu gradili ili su se gradili u nedovoljnom broju. Taj odnos između ponude i potražnje, taj nedostatak stambenog prostora na tržištu dizao je cijenu stanova. I onda su se ulagači građevinari, investitori dosjetili vidjeli su tu dobru priliku za zaradu i počela je stambena izgradnja. Stanovi su izgrađeni a ne prodaju se, e sada se moramo zapitati zašto se ti stanovi ne prodaju, ljudi s jedne strane imaju potrebu za stanom, a s druge strane ne kupuju već izgrađene stanove. Zašto? Prvo zato što su ti stanovi vjerojatno preskupi i drugo, zavladala je nesigurnost u zemlji, ljudi gube radna mjesta. 317 tisuća nezaposlenih, 70 tisuća radi a ne dobija plaću, ne znam koliki broj onih koji rade na određeno vrijeme, pa im banka neće odobriti kredit stambeni. Jer oni nemaju nikakvu garanciju da će taj kredit otplatiti iz svoje plaće. Zbog čega je sada ta nesigurnost nastala, zbog čega ljudi nemaju novaca, zapravo se ne mogu odlučiti na to da dižu kredit i kupuju stan. Pa zbog toga što je ukupna politika državna, Vladina politika dovela do takvog urušavanja društva, do takve jedne opće nesigurnosti, do povećanja broja nezaposlenih, do jednostavno nemogućnosti ljudi da rješavaju svoj stambeni problem. To se ne može riješiti jednim Zakonom ta činjenica. Ona se mora rješavati ili promjenom vlade ili promjenom vladine politike, najbolje bi bilo rješavati promjenom Vlade. Zbog toga što se pokazalo da se kroz jedan dulji period od 6 godina, ta aktualna Vlada koju sada imamo, to nije u stanju riješiti, dapače, svaki dan je sve gore, svaki dan je sve više nezaposlenih, svaki dan su plaće sve manje, svaki dan je više onih koji rade a ne primaju plaću. Tu situaciju moguće je promijeniti promjenom općih političkih uvjeta. S druge strane zašto je prvi ovaj razlog, zašto je cijena stana previsoka, a gledajte i na to utječe više faktora, cijena svih doprinosa, komunalnih naknada koje se moraju platiti, do građevinske dozvole da bi uopće počela izgradnja, pa onda cijena rada u Hrvatskoj je previsoka. Zašto? Jer u davanja na rad previsoka. Pa naravno da onda građevinar kada gradi stan, kada mora skupo platiti dozvole, kada mora skupo platiti radnika jer ga ne može dobiti, mora platiti doprinos na njegovu plaću, naravno da je taj stan skup. Znači ako hoćemo sniziti cijenu stana onda bismo morali mijenjati ove uvjete, to bi dalo više efekta, da se smanji cijena rada, da se smanji doprinosi to je ono na što jedna Vlada može utjecati, Vlada zato i postoji da vuče te neke makroekonomske poteze, fiskalne naravi prije svega i da nastoji potaknuti gospodarstvo. To na žalost ova Vlada kao što vidimo ne radi. Pa nama je žao da ne radi, ja bih volio da radi, ja bih volio da ta cijena rada se u Hrvatskoj smanjuje pa bi se više ljudi zaposlilo, pa ne bismo imali porast nezaposlenosti nego bismo imali smanjenje stope nezaposlenosti. To bi svakako bilo veselije i ugodnije za slušati nego ovo. Što još utječe na visinu cijene stana? Pa svakako posve razumljiva, opravdana želja za profitom ulagača, onih koji su stanove izgradili, pa naravno da je njima u interesu da na tom izgrađenom stanu zarade što je moguće više. To je jedna prirodna posve razumljiva želja i zbog toga te građevinare ne treba osuđivati. Ali mislim da ne treba na njih ni apelirati da bi oni sad to trebali nešto sniziti jer eto ljudi nemaju novaca. Oni to sasvim sigurno neće napraviti. E i sad se predlaže jedan zakon, znači kojim se ne rješavaju ovi globalni problemi nego se ide na jedan mali segment. Je li ovo socijalni zakon? U njemu kaže da će se pomoći građanima. Meni to veze sa socijalom nema. Ali baš nikakve. Ne znam zašto se tako najavljuje, zašto ga se neistinito prikazuje. Recite ljudima hoćemo pomoći građevinarima da prodaju već izgrađene stanove. To je naš interes. To s građanima veze nema, jer ako se hoće pomoći građanima može se, pa ima mjera, ima mjera. Recimo iz ovoga zakona su izuzeti stari stanovi. Dakle, ne novogradnje. Oni su jeftiniji em zato što su stari, em zato što se na njih ne plaća PDV pa su u startu jeftiniji. Pa ako Vlada vodi socijalnu politiku u kupovini stanova onda je mogla donijeti mjeru kojom bi rekla, evo Vlada će dati, posudit će novac svim mladim parovima kod kupnje prvoga stana ili kod preseljenja u veći stan, naravno uz sve ove iste uvjete da nema drugu nekretninu, da mu bračni drug nema nekretninu. Naravno da to ne može raditi iz spekulantskih razloga, nego iz životne potrebe da stanuje kvalitetno, da uopće stanuje. I onda bi Vlada ovo ponudila svim građanima, a ne samo onima koji kupuju ali baš taj novoizgrađeni stan. Postoji još čitav niz socijalnih mjera. Neke od njih smo i mi tu predlagali. Predlagali smo moratorij na otplatu kredita kod onih koji izgube posao. Zašto? Pa zato što ljudi nemaju od čega vraćati te kredite, pa nisu krivi što su izgubili posao. Šta im vrijedi izaći na prosvjede na ulicu, nositi transparente protiv Vlade? Pa jedino to. Oni svakako nisu krivi što su izgubili posao. Kriva je ukupna politika jedne Vlade koja dovodi do takvih uvjeta. Očekivali su građani drugo, očekivali su bolje uvjete, a nisu to dočekali. Dočekali su ovo. Vjerovali su kad im je Vlada, odnosno stranka prije izbora obećavala evo živjet ćete bolje, neće biti novih poreza, imat ćete veći standard. Povjerovali su siroti ljudi, povjerovali, glasali za tu Vladu. Šta su dočekali? Upravo suprotno. Dok su vjerovali digli su kredite, a moraju ih otplaćivati dulje nego što je mandat jedne Vlade. Morat će ih otplaćivati još deset, možda 20 godina. I sad šta. Izgubili su posao, ne mogu vraćati rate kredita i ta Vlada umjesto da prihvati naš prijedlog, da takvima pomogne koje je i upropastila, koje je dovela u tu jezivu situaciju. Jer šta njima preostaje? Pa njima će banke uzeti. To su hipotekarni krediti, uzet će im te nekretnine, jer te, upravo ti stanovi koji su kupili oni su jamstvo tih kredita. Svi hipotekarni krediti. Kad to ne budu mogli vraćati banke će aktivirati hipoteke. Prodat će te stanove jeftinije zato dok ne naplate svoj kredit skupa s kamatama i šta ih briga, a ti će ljudi završiti na ulici. Prema tome, to bi bila socijalna mjera. Socijalna mjera bila bi i jedna ukupna ili gospodarska mjera, a ujedno i socijalna. Bila bi jedna ukupna politika Vlade da djeluje na smanjenju kamata kod komercijalnih banaka. Može, može. To je isto dio makroekonomije. To doduše treba znati. Šta možemo kad ovi ne znaju. Hrvatska ima jednu svoju banku u državnom vlasništvu, barem jednu, pa bi mogla preko nje plasirati stambene kredite sa nižim kamatama stvarajući konkurenciju drugim komercijalnim bankama pa ih natjerati da ili će izgubiti kreditne linije ili će i oni morati snižavati kamatu. Ali mi vidimo što se događalo u toj banci. Tamo se događala pljačka. Pa kako će sad ti koji su zapravo tamo poslani od Vlade. Pa Vlada je njih tamo postavila za menadžere koji su opljačkali. Pa ne možemo mi od njih očekivati da djeluju u interesu građana. Prema tome, neće ovaj zakon polučiti one efekte koji se ovdje deklariraju i zbog toga nema smisla za njega ni glasati.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Puno je toga rečeno, ali evo nekoliko riječi i moj doprinos raspravi. U Prijedlogu zakona o poticanju prodaje stanova, naravno da mi na ovoj strani sabornice ocjenjujemo taj zakon kao nešto dobro, branimo ga i vjerujemo u taj zakon za razliku od kolegica i kolega sa druge strane. Nije tajna da je ovo samo jedna od kratkoročnih mjera Vlade Republike Hrvatske, da je usmjerena po mom mišljenju, a vidim i tako drugih kolega u tri pravca. Prvo je prema građanima koji prvi puta kupuju stanove, drugo je prema građevinarima koji u ovom trenutku ne mogu prodati svoje stanove, a treće i prema državnom proračunu što također nije tajna da će prema procjenama više od sto milijuna kuna samo u prvoj godini provođenja ovog programa doći u državni proračun Republike Hrvatske. Naravno da je ovo bitno za građevinare. Vidjeli smo kakve su činjenice u graditeljstvu Republike Hrvatske gdje je zaposleno oko 150000 radnika koji su dobrim dijelom zaposleni u stanogradnji. Isto tako je i činjenica da je njih 10%, znači 15000 ostalo bez posla do kraja 2009. godine. Na žalost za očekivati je i nastavak takvih trendova ako situacija na tržištu stanova bude takova. Ja vjerujem da neće biti nakon donošenja ovog zakona o poticanju prodaje stanova. Znači, to je direktna pomoć građevinarima. Opet treba reći ne znači investitorima, ne nikome drugome nego građevinarima koji mogu prodati pod uvjetima koje propisuje ovaj zakon stanove koji su u njihovom vlasništvu. Nadalje to je poticaj i prilika i za one koji prvi put kupuju stanove. Uglavnom su to mladi ljudi, mlade obitelji u Republici Hrvatskoj koji ovom prilikom dobivaju uvjete kakvih nema danas na tržištu, kreditnih usluga kakvih nije bilo koliko se ja sjećam ni u proteklim godinama. I ovo je prilika da stvarno uz povoljne uvjete mladi ljudi dođu do svog prvog stana, da riješe svoje stambene probleme i da jednom planiranom dinamikom bez prevelikog opterećenja kamatama te kredite i otplaćuju. Ja ne znam da li je netko među nama uopće ikad kupio nešto dok je bio mlađi, naravno bez kredita i ne znam zbog čega toliki bojazan od kredita pod ovakovim povoljnim uvjetima. I treće, naravno da je ovaj program usmjeren, odnosno zakoni prema državnom proračunu, jer se očekuje da prodajom predmetnih stanova … [[Govornik se ne razumije.]] PDV ostvari se prihod ako se radi o tisuću stanova u ovoj godini, od tisuću 300 eura po metru kvadratnome, nekakvoj prosječnoj cijeni od oko 103 milijuna, odnosno do 113 milijuna kuna u proračunu Republike Hrvatske. A potrebna sredstva za provedbu ovog modela u proračunu su 100 milijuna kuna. Mislim da je to normalno i pozitivno da proračun, odnosno predlagatelji vode brigu o tome da ne isprazne proračun na jednoj strani, a da se na prihodovnoj strani ne dogodi ništa i da je upravo ovakav način promišljanja izračuna dobar. Reći ću još jednu stvar vezano i za određenu bojazan kod poslovnih banaka koja se može dogoditi. Ja sam 1998. godine bio korisnik tadašnjih popularnih … [[Govornik se ne razumije.]] kredita. Da bi došao do tog kredita otprilike godinu dana sam prikupljao potrebitu dokumentaciju. Kad sam stekao uvjete za kredit onda sam na iznos od 68 tisuća tadašnjih njemačkih maraka morao imati 8 jamaca kreditno sposobnih, jednog solidarnog dužnika. 9 ljudi je u to vrijeme trebalo naći, uhvatiti da budu jamci, a bila su bolja vremena, odnosno solidarni dužnik gdje mi je bila supruga član obitelji, da bi uopće došao u priliku da taj kredit koristim. Tu treba također voditi brigu o još jednoj stvari kad se govori, znači ovo je briga da ne zakompliciramo do kraja tim mladim ljudima koji ulaze u ovaj aranžman i kupnju stana, jer ako to bude kakva je bila praksa dosad, to može potrajati do godinu dana dok dođu u priliku da kupe stan. A druga bojazan je uz to osiguranje koja banka traži kroz jamce, kreditne sudužnike i hipoteka, odnosno fiducija na nekretninu. Ja se nadam da će banke prihvatiti upravo nekretninu koja se kupuje kroz ovaj kreditni program, kao dostatnu za garanciju za povrat kredita bilo kroz hipoteku, bilo kroz fiduciju, da se neće tražiti dodatna osiguranja bilo u nekretninama, bilo u dodatnim jamcima, dužnicima, sudužnicima, što je bio najjednostavniji način za realizaciju ovog kredita. Tu treba se također paziti i onih famoznih polica osiguranja nekretnina koje se moraju znači prenijeti na banku koja, kod koje se podiže kredit, jer i to zahtijeva određene dodatne troškove i svake godine se ta nekretnina mora osigurati kroz određene, kod određen osiguravajuće kuće, osiguravajućeg društva koje uglavnom propisuje poslovna banka kod koje se podiže kredit. To nisu mali iznosi osiguranja, a police se naravno moraju inkulirati u korist poslovne banke koja daje kredit. Na kraju želim reći nešto i o programu POS-a. Ovim prijedlogom zakona, odnosno ovim Zakonom o poticanju prodaje stanova POS ostaje i dalje na snazi, ništa se ne događa, ali želim istaknuti jednu situaciju koja se događa sa programom POS-a na područjima posebne državne skrbi. Ekipe iz APN-a bile su na terenu, dolazim sa takvog područja naravno iz Pakraca i tih krajeva, i znam kakvo je stanje. Ekipe iz APN-a bile su na terenu, imaju izvanrednu prezentaciju programa POS-a. Na žalost kod gradnje POS-ovih stanova dolazimo do cijena po kvadratnom metru stana koje su daleko veće u ovom trenutku nego na tržištu nekretnina, tržištu stanova, tržištu kuća na područjima posebne državne skrbi, gdje se cijena kvadratnog metra useljivog stana sa etažiranim grijanjem, pa nerijetko i sa namještajem unutra kreće od 400, 500, pa do maksimalno 600, 650 eura. Zbog toga program POS-a nije možda u tolikoj mjeri razvijen na području gradova i općina, na području posebne državne skrbi. Primjerice nakon te izvanredne prezentacije gospodina Ivezića direktora APN-a i stvarno uvjeta koje nudi POS kod nas u mom gradu nije se javila ni jedna mlada obitelj zainteresirana za kupovinu stana kroz program POS-a. To se može dogoditi, a vidjeli smo iz ovog što je iščitala i gospođa ministrica, kad je čitala gradove u kojima se ti stanovi nalaze. Ja nisam čuo osim Vukovara ni jedan grad koji se nalazi na području posebne državne skrbi gdje ima viška stambenih jedinica. Situacija je takva i tu treba, i kad se bude dugoročno razmišljalo, naravno da je ovo jedna kratkoročna mjera, jer ćemo govoriti o stambenoj politici na razini Republike Hrvatske na duži rok, tu treba uzeti u obzir kad se bude promišljalo na koji način ići u stanogradnju na područjima posebne državne skrbi, jer su cijene nekretnina višestruko manje nego u većim, razvijenijim područjima Republike Hrvatske i gdje ovakvi programi na žalost ne prolaze. Naravno, daje podršku ovom programu. Za svaku pohvalu je to što će ići preko APN-a, jer tamo stvarno imamo jednu kvalitetnu infrastrukturu za provođenje ovog programa. Vjerujem u uspjeh ovog Zakona o poticanju prodaje stanova, a sa zanimanjem iščekujemo dugoročnu politiku stanogradnje na području Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak i nekoliko replika. Prvo ispravak, gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
E pa netočno je to što ste rekli da je ovo pomoć mladim ljudima da kupe prvi stan. Ovo je ucjena mladim ljudima da ako hoće kupiti prvi stan mogu kupiti jedino jedan od ovih 2 tisuće 315 stanova koje Vlada prodaje. Jer ako bi mladi ljudi našli neki drugi stan, koji nije novogradnja, koji bi za njih bio povoljniji jer je jeftiniji, jer njima više paše, a prije svega im paše po cijeni jer je jeftiniji pa će im i kredit biti manji i rata manja, e onda ne može. Ne može. Po ovom zakonu ne može. Olakšicu neće dobiti. Jedino ako kupe ove stanove, baš ovih 2 tisuće 315, za koje je Vlada rekla da će potaknuti njihovu prodaju. To nije pomoć mladih ljudi, to je ucjena mladim ljudima. Ili ovo ili nema pomoći.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku. Ne. Ispričavam se, sad sam tek sel. Na redu je replika, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Kolega Huška, ovu temu ne može razumjeti nitko tko nije bio u situaciji ovakvoj. O ovakvoj temi ne može razgovarati vjerodostojno nitko tko nije bio u situaciji kupovati vlastitim snagama, sredstvima, biti primoran dizat kredite i kupovati stan. Ali se ne bih s vama složio da nema onoga tko je kupovao prvi stan, a da nije dizao kredit. Ima mnogih tatinih sinova i kćeriju koji su skupa sjedali u kožnate fotelje BMW-a i u kožnate fotelje u dnevni boravak novog stana, a da nisu dizali kredite. Ali oni koji su prolazili ovaj put znaju kolika je ova pogodnost u odnosu na što je bilo. Pa samo ću svoj slučaj kazati, da sam prije 25 godina, iako je u tvrtki Fond za kreditiranje bio veći od potražnje, nisam mogao dobiti kredit jer nisam bio politički aktivan. A u banci sam bio prisiljen dizati kredit uz 12% kamatu, 4 sudužnika i 4 vjerovnika jamca. Toliko o tome. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega, ja se nadam da će doći vrijeme u Hrvatskoj kad će svi mladi ljudi moći kupiti stanove iz nekakve ušteđevine, roditeljske ušteđevine, naslijeđa, jednim legalnim putem bez kožnih fotelja i BMW-a i zasigurno da moramo svi skupa raditi da se takvi uvjeti u Hrvatskoj stvore. Ovo je jedna prilika koju vjerujem da će mnoge mlade obitelji prihvatiti, da je neće propustiti. Jer takve prilike, takvih uvjeta u ovih 20 godina postojanja nezavisne RH dosad nije bilo i ja ih stvarno pozivam da se uključe u ovaj projekt. Zasigurno će svi skupa profitirati.
Zahvaljujem. Sada je na redu replika, uvaženi zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Pa još jednom moram kolega Huška, prvo ovdje nema nikakve dvojbe da jest riječ o određenim pogodnostima za one koji će po ovom modelu kupovati, ali malo mistificiramo te pogodnosti. Znate, 2%, to je interkalarna kamata 2%. Ona će se plaćati 20 godina dok se plaća kredit u komercijalnoj banci. A iza toga to je sasvim pristojna kamata koja i ne znači Bog zna kakvu olakšicu kako bi se to mogao steći dojam iz ovoga kako mi danas ovdje razgovaramo. To je prvo, dakle ne vjerujem u veliku olakšicu. A drugo, pozivam evo i ministricu da za godinu dana evo se nađemo u ovom Saboru i recimo dajte podatak koliko je ljudi ostalo zaposleno u građevinarstvu ukoliko se ne dogodi daj Bože nešto što bi moglo potaknuti građevinarstvo na pravi način osim ovoga. Ja tvrdim da ćemo doći ponovno na 100 tisuća zaposlenih koliko ih je bilo prije ovog booma oko 5, 6 godina.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Nadam se da vam se stvarno zapleo jezik kad ste rekli ne daj Bože, a ne da ste to mislili podsvjesno. Daj Bože stvarno da dođe do realizacije ovog programa. Drago mi je što vidite i vi i prepoznajete određene pogodnosti kroz ovaj program, a pošto sam bio u toj situaciji da mi je netko ponudio smanjenje kamate 2% prije 11, 12 godina kad sam podizao stambeni kredit sa onim prvim plaćama koje smo imali u obitelji ja bih to u tom trenutku objeručke prihvatio računajući naravno na bolja primanja u obitelji kroz 10, 15, 20 godina i lakšu otplatu tog kredita, a brzi dolazak do prve nekretnine i rješenje stambenog pitanja možda i za cijeli životni vijek jedne obitelji.
Zahvaljujem. Na redu je replika uvažene zastupnice Gordane Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ustvari željela bih se očitovati na onaj vaš dio gdje ste, ja bih ovako rekla, čak i s malim ushićenjem govorili o ovom zakonu i o povlasticama koje on nudi i pozivali ustvari mlade ljude da ulaze u te kredite. Ja se bojim da mi svi skupa, odnosno vi najviše u odnosu na nas i otud naš skepticizam ustvari izlazi, zaboravljate realno stanje danas. Ti mladi ljudi, koji mladi ljudi? Oni koji su izašli s fakulteta, škola itd., i čekaju prvi posao? Oni koji su dobili prvi posao, ali su ga dobili na određeno vrijeme i kojima će za koji mjesec biti ponovno produžen ugovor na određeno vrijeme i tako godinama. I tako godinama. Suočimo se s realnošću. Jel to onih 130 tisuća nezaposlenih od ukupnog broja nezaposlenih koji su do 38 godina starosti? O čemu pričamo kolega? Dakle, tu jednu opću, nesigurnu situaciju svi izgleda zaboravljate. Kako će taj čovjek doći? Ma on će konkurirati za ova sredstva koja će dati država. Kako će on od banke dobiti kredit? Ajde recite mi kako će on od banke danas dobiti stambeni kredit? I ići, dakle neće ga dobiti jer radi na određeno vrijeme. Pa preko 80% novih ugovora su ugovori na određeno vrijeme. I ne može ostvariti stambeni kredit. Ili ga može ostvariti, ali ne zna pod kojim uvjetima. I inače ta jedna danas kriza i opća nesigurnost da će i ako ima posao ga zadržati. I to su problemi koji proistječu i koji se svi mi moramo pitati kada imamo u rukama i ovakav prijedlog zakona uz sve dobre namjere koje smo i mi svi ovdje istaknuli, ali ja nekako imam ono dojam kao ulazite, dižite kredite, gledajte povoljno, povoljno, povoljno, a ustvari molim vas, gdje živimo.
Zahvaljujem. Isteklo vam je vrijeme. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Sobol u jednom dijelu se mogu s vama složiti. Nesigurnost danas radnog mjesta nije samo u Hrvatskoj nego u Europi i u cijelom svijetu. Danas nitko ne može garantirati da će raditi godinu, dvije u tvrtki u kojoj je uposlen i tu ne možemo napraviti nekakvu posebnu pomoć. Zakonom o radu reguliran je rad na određeno vrijeme. Ne može ni to ići u beskonačnost i tome postoji kraj. A ja vjerujem da uz ovo što ste vi naveli, 130 tisuća mladih ljudi nezaposlenih u dobi do 30 godina, ja se nadam da ih ima 2 tisuće 300 zaposlenih koliko ima ovdje stambenih jedinica i siguran sam da će se toliko naći ljudi koji su u potrebi za stanom. Koji imaju stalni posao, koji će uspješno konkurirati na ove natječaje za kupovinu stanova preko poslovnih banaka. Na nama svima je da radimo na ovih preostalih 130 tisuća nezaposlenih. Da podržavamo gotovo svaki tjedan nove Vladine mjere koje idu u pravcu zapošljavanja, čuvanja radnih mjesta pa da se taj broj mladih ljudi smanji, da nezaposlenost stagnira i naravno da damo podršku svi skupa ovdje Vladi u provođenju tih njenih mjera. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je replika uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodin potpredsjedniče. Pa ovaj je rasprava zasigurno danas mnoga područja otvorila od onog stručnog dijela kojem je prednjačio kolega Rošin, ali vi ste kolega Huška dotakli jedno izuzetno vrlo važno pitanje i podijelili svoje iskustvo da tako kažem s nama baš o ovom području jamstava i olakšavanja dokumentacije za ishodovanje. Vi ste naravno prošli onaj najteži dio s vašim iskustvom, ali zasigurno ja poznam jedan dio mladih ljudi koji isto tako imaju namjeru sada u ovim okolnostima, ali uvijek postoji onaj strah u njih i kolega Marić je isto u tom dijelu sudjelovao u raspravi da glede potrebite dokumentacije da u tom dijelu isto tako treba biti oprezan i imati to na umu.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala kolega na vašem sudjelovanju kroz repliku. Pa to je jedno životno iskustvo koje nije bilo najveselije, a moglo je ispasti još više komplicirano. Na kraju cijele te priče jednogodišnjeg prikupljanja papira, dokumentacije, a u tom programu povlastice su bili članovi odnosno prednosti broj članova obitelji. Na kraju te priče rodilo mi se još jedne dijete. I onda su mi u banci ponudili da iskoristim i tu mogućnost da dobijem veći kredit. Lijepo sam se zahvalio jer sam se bojao procedure od još godinu dana kod realizacije te nove povlastice novog člana obitelji. I nadam se da stvarno ovi ljudi koji danas budu ulazili u ove kreditne aranžmane imati puno jednostavniji put nego što smo mi u to vrijeme prolazili. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je replika uvaženog zastupnika Josipa Leke. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Huška, ma nema u ovom projektu i zakonu nikakve socijalne politike. Naša Vlada u obrazloženju brutalno jasno kaže zašto predlaže ovaj zakon. Omogućiti građevinarima, to znači građevinarima a istodobno i investitorima da prodaju predmetnih 2 tisuće 300 stanova. Predmetnih. Vlada zna koje stanove ciljano želi da se proda i čiji su. Nije tu motiv nikakav socijalno ili zbrinjavanje stambeno mladih ljudi. Kada bi to bilo tako onda bi Vlada, a vjeruje u budućnost zemlje i razvoj, rekla da će kamate biti smanjenje kako se bude razvijao sustav vrijednosti u Republici Hrvatskoj. Ove kamate su izuzetno visoke ako Vlada ne misli da će se Hrvatska razvijati u pozitivnom smjeru onda su danas relativno dobre. Ovo je zaista zakon predviđen samo ciljano prodati 2 tisuće 300 stanova poznatog proizvođača, istodobno investitora. A nema tu nikakve sustavne politike za osiguranje stambene kupnje mladim ljudima ili daj Bože sustavne politike razvoja POS-a. pa vi sami kažete POS ostaje a Vlada tamo neke druge izvođače želi spasiti. A vladin je program za Boga miloga POS. Poticajna stambena izgradnja. Pa tko kome sada zatvara prostor? Vlada sama sebi. Ja to ne razumijem zaista. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Huška.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa mi govorimo o istoj stvari i mislim da idemo u istom pravcu ali na različiti način. POS ostaje. POS nitko ne dira ovime. POS je dugoročni program iz nekih prijašnjih vremena koji se dan danas provodi, to se kvalitetno provodi uz pomoć Agencije za promet nekretnina na većem dijelu Republike Hrvatske. Ja sam govorio o problemu POS-a na ratom stradalim područjima i cijenama nekretnina u tim dijelovima Republike Hrvatske. Sustavna politika POS-a postoji. Ja vjerujem da će se ona razvijati, da će biti još kvalitetnija uz još bolje uvjete, kako se bude razvijalo gospodarstvo i opće stanje u Republici Hrvatskoj. Ovo je jedna kratkoročna, pa možemo je nazvati vatrogasna mjera da se pokrene tržište nekretnina, da se ovih 2 tisuće 300 stanova proda. Nitko ovdje ne govori o socijalnoj politici, da ovdje ima nekog posebnog socijalnog osjećaja. Ali kada govorimo i o tome, znate li kolike su danas kamate na stambene kredite koji ljudi dižu u komercijalnim bankama, dižu ih. 7, 8, 9, 10, 10,5% a ovdje će dobiti kredit stambeni uz 5,5%. Pa onda ima tu nekakvog socijalnog osjećaja, nekakvih drugačijih promišljanja osim prodaje 2 tisuće 300 stanova na tržištu. Hvala.
Zahvaljujem. I evo zadnja replika, uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo kolega Huška je i u svojoj raspravi i kasnije u odgovoru na repliku govorio o svom negativnom iskustvu kada je ishodio stambeni kredit za stan. Pri tome je govorio na način kao da je zapravo su sve te negativnosti nekakvo prošlo svršeno vrijeme. Nažalost, nisu. I ovdje treba reći da će zapravo i sada po ovom modelu koji država nudi, najveći dio vrijednosti stana isto biti bankarski kredit. Dakle, država daje zajam samo do 30 maksimalno 30% vrijednosti stana, a za sve ostalo a to će biti ogromna svota između 400 i 500 tisuća kuna će opet mladi ljudi za kupnju stana morati uzeti bankovni kredit po bankovnim uvjetima. Dakle i ovaj puta će banka određivati koja će se sve to dokumentacija morati predati, koliko će jamaca trebati osigurati itd. dakle priča u jednom najvećem dijelu ipak i dalje ostaje, nažalost.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] replici. To je bilo jedno iskustvo od prije 12 godina. Koliko znam danas u komercijalnim bankama je procedura daleko jednostavnija. A ovim utjecajem i udjelom države u ukupnom ovom programu, vjerujem da će država osigurati određene uvjete za provedbu toga programa. Vidimo da je krajnji rok kraj 2011. godine, da ne daj Bože ovi ljudi koji budu išli po kredite imaju situaciju i iskustvo kakvo sam ja imao u ono vrijeme, pitanje da li bi do 31. 12. 2011. uspjeli realizirati i potrošiti taj kredit. Pitanje. No, ja vjerujem to je jedno kažem u to vrijeme iskustvo kakvo je bilo u tom trenutku. Danas je drugačija situacija. Vjerujem da će resorno ministarstvo i Vlada uspjeti utjecati kod poslovnih banaka da se procedura pojednostavi i samim tim ubrza. Jer nama nije cilj da ovo traje godinu i pol, nego da se brzo zavrti tržište nekretnina i ovih 2 tisuće 300 stanova da što prije nađe nove vlasnike, naravno i bankama da se ti krediti realiziraju. I zbog toga govorim kako kaže kolegica Sobol malo sa ushićenjem jer vjerujem u ovaj program, vjerujem u realizaciju ovog programa jer su danas uvjeti potpuno drugačiji a posebno kad je to pod ingerencijom ministarstva i Vlade Republike Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Vlada Republike Hrvatske će na temelju ovog zakona moći posuditi kupcu prvog stana između 100 i 300 eura po kvadratu što smatram da je svakako dobra vijest posebno za mlade koji sve kasnije sklapaju brakove jer nemaju osnovne uvjete za život i stanovanje niti za svoje obitelji. Danas kada doista ljudi jedva spajaju kraj s krajem dobra je vijest da ustvari postoji netko tko vam želi posuditi novac a kada je to po ovako povoljnim uvjetima sa počekom od 20 godina i kamatom od 2% onda mogu s prvom reći da je ovaj zakon dobro došao i ja ću ga podržati. Prema grubom izračunu prvi stan bi bio povoljniji i do 40%. Vjerujem da bi na taj način u ovoj godini se pokrenula prodaja stanova i stanogradnja a do kraja 2010. godine uz državne posudbe moglo bi se prodati i tisuću stanova. Procjenjuje se da je samo u širem području grada Zagreba 10 tisuća neprodanih stanova a u cijeloj Hrvatskoj oko 15 tisuća. No razlog tome su cijene nekretnina koje su u Hrvatskoj previsoke. Za državu je u neprodanim stanovima zamrznuto 300 milijuna kuna PDV-a pa je jasno da i u tom segmentu država vidi svoj interes. Pozitivno je to što u zajmu Vlade neće moći participirati investitori koji imaju skuplju nekretninu od tisuću 600 eura po metru kvadratnom što sa PDV-om iznosi tisuću 968 eura po metru kvadratnom i nadam se da će to ujedno biti i pritisak na investitore da snize cijene posebno u Zagrebu gdje je kvadratni metar stana između tisuću 800 eura pa do bezobraznih 2,5 tisuće eura. Onim investitorima koji grade stanove i najavljuju da će kvadrat njihova stana doseći vrtoglavih 10 tisuća eura mogu samo reći da su obijesni i očigledno se rugaju svima nama. Razlika između ovog modela koji predlaže Vlada ovim zakonom i postojećeg POS-ovog modela jest u tome što građanin sam može izabrati lokaciju, može izabrati kvadraturu stana, može izabrati banku a APN preko kojeg se cijeli proces odvija uplatit će građevinaru iznos koji je dan prema skali u zakonu i to će biti ujedno i učešće, dakle zamjena za učešće koje su građani trebali davati da bi kupili stan. Ujedno će i APN tražiti od porezne uprave sve potvrde o građevinaru od kojeg se stan kupuje pa će za građane postupak biti jednostavniji i kraći nego što je to do sada bio slučaj. Moje mišljenje je da bi Vlada odnosno APN trebalo ući u bilancu tvrtki i vidjeti kako su te tvrtke gradile. Firme koje su sa 1.7.2008. godine bile u poteškoćama neće moći sudjelovati u ovom procesu i to jasno piše u zakonu. One pak građevinske tvrtke koje su 2008. i 2009. godine isplatile izvanredne dividende ne bi trebale ući u ovaj program subvencioniranja. Naime, većina investitora posebno u stanogradnji umjesto da dokapitaliziraju i pomognu tvrtkama iz kojih su gotovo deset godina izvlačili dobit izvukli su novac isplativši sebi visoke dividende. Radnike otpuštaju pravdajući se krizom a bankama ostavljaju nedovršene ili neprodane projekte odnosno stanove. Što se njih tiče tvrtka može i u stečaj, oni su novac na vrijeme izvukli ali to ih ne sprječava da u javnosti optužuju državu ili traže druge krivce tražeći financijsku pomoć za tvrtke. Banke pak općenito u svijetu nemaju većinskog vlasnika, dioničari su razni institucionalni ulagači, fondovi i razni investitori. Najveći pojedinačni dioničar primjerice UniCredita vlasnika jedne hrvatske banke jest libijska Vlada sa 7% dionica. Problem su kompanije bez većinskog vlasnika gdje je sva odgovornost na menađerima koji su namještali bilance i doslovno dijelili kredite svakome samo da sebi isplate goleme bonuse i nagrade a čiji tsunami sada kruži svijetom. Kako nemaju vlasnika banke u Republici Hrvatskoj nisu isplaćivale dividende već su sav novac zarađen proteklog desetljeća reinvestirali. Gdje se nalazi taj novac koji su banke zaradile? Nalazi se velikom većinom preko 50% u kreditima za stanogradnju kod nas zaduženog građanstva. Banke su za prošlu godinu prikazale 24% manju dobit nego u 2008. godini prvenstveno zbog rezervacije u bilanci za nedovršene i neprodane stanove. Dobit bi bila i manja da nisu podigli kamate tj. cijenu kapitala postojećim klijentima prosječno sa 4 na 7%. Prvo su nas namamili s jeftinim kreditima a kad je došla kriza sav rizik su prebacili na klijente. To je ipak hrvatska specifičnost da sav tzv. prinos vremena koji je s klijentima potpisan dugoročno na 20 i više godina se prebaci na klijente. Možemo moralizirati i reći da je zajedničko investitorima i bankarima tj. privatnom kapitalu kad mu ide loše teret gubitka želi podijeliti sa državom, odnosno s poreznim obveznicima iako nismo dioničari a ide li im dobro profit ne žele dijeliti. Bankari, investitori, građevinari moraju podijeliti teret ove krize jer ako je cijena nekretnine skočila sa tisuću na 2 tisuće eura za isti proizvod može se jednako tako i vratiti. Javna je tajna da svjetske krize nastaju zbog krize tj. nedostatka savjesnih i moralnih ljudi. Svaka kriza je prilika tako i ova ali trebaju nam novi stručnjaci za ljudskost izrasli iz zdravih obitelji. Ako makroekonomiju spustimo na razinu mikroekonomije dolazimo do mikrosvijeta a to je obitelj koja je danas najugroženija i najviše napadnuta. Bez jake obitelji imat ćemo permanentne krize. Stoga je ovo dobra prilika da spomenem i mlade obitelji koje bi željele ostati na hrvatskom selu, doseliti se na selo ili u manje gradove, smatram da im treba omogućiti kućegradnju uz potporu države kako je to predviđeno programom Vlade Republike Hrvatske i preporodom hrvatskog sela. Hrvatski seoski prostor već je danas rijetko naseljen a u slijedećih desetak godina zbog bioloških razloga moglo bi se smanjiti i za 400 tisuća stanovnika. Treba privući u hrvatsko selo dio gradskog stanovništva, posebice mladih obitelji koje nisu zadovoljne gradskim načinom života. Tu prvenstveno mislim na sve veće zagađenje, prometne gužve, manjak životnog prostora i bliskih socijalnih kontakata, porast svih oblika kriminala, gubitak tradicijskih vrijednosti identiteta te ne najmanje važno sve veće životne troškove posebice stambenog prostora. Pretpostavka je da bi najveći dio novih stanovnika sela zadržao svoj prijašnji posao u gradu. S obzirom na sve bolju cestovnu povezanost Hrvatske putovanje na posao ne bi trebalo predstavljati veći problem. Međutim, da bi se ovaj dio gradske populacije odlučio za preseljenje u seoski prostor i da bi mladi koji danas žive na selu ostali živjeti na selu njima je potrebno osigurati približno jednaku razinu infrastrukturnih usluga koje imaju i u gradskim naseljima. Dodatni motiv za dolazak novih stanovnika na selo bilo bi povoljno rješavanje njihovog stambenog prostora. Stoga u okviru ovog dijela predlažem poticanje kućegradnje u seoskom prostoru. Mladim obiteljima bilo bi omogućeno da pod povoljnim financijskim uvjetima dođu do stambenog prostora. U određenom broju sela, prvenstveno onima sa malim brojem stanovnika, formirala bi se naselja za izgradnju obiteljskih kuća. Zainteresirane obitelji dobile bi dugoročne kredite za kupnju građevnog zemljišta i izgradnju obiteljskih kuća, a cijena zemljišta trebala bi biti simbolična, dok bi jedinice lokalne samouprave trebale ih dodatno osloboditi od plaćanja komunalne naknade. Voljela bih da se uskoro i takav zakonski prijedlog nađe u saborskoj proceduri jer nam je više nego potreban, baš kao i ovaj o kojem danas raspravljamo i koji ću podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Petir, dopala mi se intonacija vaše rasprave i analitički i realno i smireno. Obično se na pojave gleda u crno-bijeloj tehnici, a vi ste to obojili u više boja i uključili ste u to i ulogu banaka jer doista o ponašanju banaka ovisi učinkovitost ovakvih mjera. Kakve će biti mjere, hoće li biti učinkovitije nego što očekujemo ili manje učinkovite, uvelike će ovisiti o uvjetima banaka, iako ne možemo zanemariti da ovo potiče i možda dijelom angažiranje vlastitih sredstava da je moguće kombinirati i nešto i ušteđevine pa ova poticajna sredstva, krediti i ostatak od kreditnih sredstava poslovnih banaka. Pa primjerice, porasla je štednja građana u Republici Hrvatskoj. Ja razumijem doista one koji nemaju stana i koji imaju problema oko pribavljanja sredstava, ali jedan dio i te štednje će se možda aktivirati kad ovakva mjera potiče. Prema tome, možemo stvari gledati i veličati i apsolutno negirati, međutim činjenica je da ovakav prijedlog može donijeti mnoge koristi, donijet će sigurno neke, ali negativnosti nijedne. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku. Uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić, hvala na komplimentima koje ste mi izrekli. Očekivala sam vašu repliku obzirom na ton moje rasprave i poznavajući način vaše rasprave i to da ste poznati da nemate dlake na jeziku i da stvari nazivate pravim imenima, bez obzira na cijenu. Pa evo rijetki su oni koji su u stanju stvari nazvati pravim imenom. Vi i ja jesmo u toj skupini. Nadam se da će se još neki pridružiti, ali u svakom slučaju slažem se s vama da je ovaj zakon dobrodošao i zbog toga ga vrijedi podržati.
Dobro. Konačno jedna zabavna replika. Hvala lijepa. U ime predlagatelja uvažena Marina Matulović Dropulić, ministrica zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Htjela sam samo odgovorit gospođi Petir, a i gospodin Grubišić je postavio jedno pitanje vezano na seoske kuće i na dogradnje, nadogradnje i slično. Mi to imamo od 2004. godine u izmjenama i dopunama Zakona o POS-u. Znači, svaki čovjek koji hoće na selu ili u gradu graditi kuću ili dogradit na svojoj kući, znači ako ima roditeljsku kuću pa si hoće nešto dogradit, nadogradit ili gradit novu kuću može se javiti u APN, to smo mi objavili na našim web stranicama. Oni se mogu javiti bez ikakve liste i bez ičega jer imamo osigurana sredstva za to, a imamo premalo interesenata. Znači, mladi ljudi ti koji hoće radit mogu, samo to sam htjela reći, mogu odmah danas.
Dobro, zahvaljujem i uvaženoj ministrici. Na redu je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. A onda je na redu uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite, uvaženi zastupniče.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Kolega Marić je zgodno primjetio da u životu, u politici, u privredi ništa nije crno-bijelo, dakle sve ima svoje krajnosti sa jedne i sa druge strane štapa pa tako i kad govorimo i o ovoj temi. Činjenica je da svakako mjere kroz prijedlog ovog zakona donosi određeni boljitak, ali definitivno da one nisu jedina spasonosna mjera koja će bitno promijeniti postojeće stanje niti je predlagač imao tu namjeru kada je sa ovim prijedlogom zakona ovdje izašao pred ovu govornicu. Ja ću možda pokušati proširiti temu direktno vezano van samih ovih nekoliko točaka zakona jer smo o tome evo već skoro pa 6, 7 sati direktno raspravljamo, pa uz neke postojeće konstatacije nametnuti još neke dileme ili promišljanja. Dakle, jasno je rečeno da je od stvaranja Hrvatske države preko 25 milijardi ulaganja koja su vezana uz tematiku stanovanja po različitim osnovama kao što je i ministrica rekla, ove 2010. teške i krizne godine gotovo pa 1 milijarda kuna ulaganja s različitih osnova, a kada je riječ o temi vezanoj uz stanogradnje da li vezano uz POS, da li vezano uz braniteljsku populaciju, da li vezano uz određena stanarska prava po različitim osnovama, tema vezana uz posebne državne skrbi i da ne nabrajam dalje. Dakle to su činjenice, to su konstatacije iza koje stoji državni proračun i same po sebi one dovoljno govore. Neosporno je da ove mjere kroz ovaj zakon potiču potrošnju, omogućuju kupnju stanova po povoljnijim uvjetima i definitivno potiču u određenim segmentima i građevinarstvo, s posebnom željom poticaja daljnje investicije i građenja jer znamo da građevinarstvo generalno potiče i kompletni razvoj poduzetništva kao jednu od najkvalitetnijih grana privrede. Svjesni smo da je u vremenu unatrag nekoliko godina stanogradnja bila jedna od izuzetno ili kvalitetno profitabilnih djelatnosti i da je temeljem toga bio jedan bum izgradnje. Mi koji smo osim ovog posla vezani uz jedinice ili regionalne i lokalne samouprave svjesni smo situacije i pritiska koji je u tim datim momentima bio vezan na gradnju stanova uz onu temeljnu misao koja se provodila, a to je dakle zarada onog koji investira. Ovdje bih sad progovorio nekoliko rečenica o nečemu što je ovo ministarstvo u proteklih nekoliko godina dalo jedan posebni doprinos, a o nečemu što se zove zakonske odrednice vezano uz prostorno planiranje jer su one direktno vezane nakon toga i na sam koncept stambene i same stanogradnje pa konstatiramo da je kroz zakonske odredbe donesen izuzetno veliki broj po zakonu prostornih planova županija, prostornih planova gradova i općina, urbanističkih planova, uređenja pojedinih dijelova naselja i ulica, te dakle još i nekih drugih planova, DPU-a dok su bili ili nešto slično. Zašto to govorim? Takovim novim pristupom izradi prostornih i inih planova definitivno su se stvorili preduvjeti za izgradnju i kompletne komunalne infrastrukture kao preduvjet izgradnje samih stanova ili kuća, pa tu prije svega mislim i na projektiranje svega onoga što čini taj temelj komunalne infrastrukture, plin, voda, odvodnja, DTK kanalizacija i ceste i na neki način uveli ili se uvodi reda kako u to prostorno planiranje ali onda i u arhitektonsko uređenje gradova, općina ili prostora i sredina koja se to odnosi. Gospođo ministrice to je zaista veliki posao i mi koji smo te zakone zatekli u lokalnoj samoupravi smo se našli dobrim dijelom i u neobranom grožđu, jer je niti u tom prvom trenutku bilo i dovoljno kadrova da na taj način krenemo. Ali svakako nakon nekoliko godina rada iz toga se vide i rezultati. Zašto to ovdje govorim? Zato što pitanje same cijene stanova i uvjeta života u stanovima nije vezano isključivo i jedino samo uz cijenu stana, nego je ta stanogradnja jedan od bitnih segmenata ukupnog života na prostorima, pa kad k tome dodamo vrtiće, škole, poslovne zone, umirovljeničke domove to su sve u konačnici stavke koje utječu na kućni budžet. Jel' da bi netko došao i doselio se na određeno područje, uzeo stan osim samih cijena stana bitna karakteristika da li ima u blizini dječji vrtić i da li se može upisati, kakvo je stanje sa osnovnim školstvom i sa nekim drugim oblicima društvenog i inoga života. Dakle, moj komentar ili konstatacija prema zaključku je da je cijena stana jedan od najbitnijih elemenata. Ali pored nje vrlo bitni uvjeti kupovanja stanova su i ovi koje sam sada malo prije naveo. Na kraju želim konstatirati da ova mjera koja je ovdje danas u okviru ovog prijedloga zakona, a vjerujem i nadam se biti donešena. Dakle, jedna je samo od antirecesijskih mjera. Nadam se i vjerujem da će ona polučiti rezultate s posebnom naznakom da je upravo i sam predlagač imao temeljnu ideju, a da je to kroz ograničenu cijenu po kojoj se prodaje usmjerava na neki način i socijalno djeluje kroz takve cijene stanova na naše kućanstvo. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Turk, pa Vlada u obrazloženju kaže da potiče prodaju predmetnih stanova. Vladu ne brine briga ostalih 13000 gotovih stanova koji u bilancama banaka imaju vrijednost između 1600 i 2000 eura. Ovom mjerom Vlada nerealno, nerealno sugerira ostat će vam ta cijena. Na taj način ne potiče se razvoj situacije, niti stanogradnja. Ako je točno, a je točno, najmanje da 13000 stanova ne jednu godinu, nego dvije godine čeka kupca i da je u bilancama banaka utvrđeno kao cijena najmanje 2000 eura. To je blokada. I sad Vlada kaže mi ćemo pomoći prodaju predmetnih 2300 stanova. Još je samo trebala dati sliku poduzeća i direktora. Ništa više.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Jasno uvaženi kolega da život nije crno bijel, pa kad ja kažem jedno, vi drugo, onda se tako otprilike zadnjih nekoliko sati suprotstavljamo stavove i kao što ja kažem svoje konstatacije, tako vi u kontinuitetu ponavljate ove svoje. I vjerojatno da mi i dalje raspravljamo sljedećih nekoliko sati mi vjerojatno ne bi došli i donijeli usaglašeni stav. Jasno je da će tek vrijeme koje je pred nama u ovih narednih godinu i pol dana kad se podvuče crta biti meritum odluke o tome u kom smjeru je ovaj zakon išao i da li je on polučio rezultate, a ja toplo vjerujem da hoće.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik u pojedinačnoj raspravi Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice, gospodine državni tajniče. Evo uključujući se u raspravu oko Zakona o poticanju prodaje stanova želim odmah u uvodu reći da ću podržati ovaj zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada i da ću pri tome uručiti jedan amandman na članak 18. No prije toga želim reći dakle da je ovaj zakon još jedan u nizu mjera koje hrvatska Vlada provodi, donosi, a u cilju poticanja hrvatskog gospodarstva i oporavka hrvatskog gospodarstva. I na tom tragu vidim i donošenje ovog zakona i ne slažem se sa svima onima koji u raspravi dvoje, pomaže li ovaj zakon više budućim kupcima stana i da li je onda socijalna mjera ili više pomaže graditeljima, onima koji su stanove sagradili, pa kako sada je zaustavljena prodaja stana praktično nemaju proizvodnju i u velikom dijelu moraju otpuštati svoje zaposlenike. Prema tome, podržavam ovaj zakon i u dijelu kada mi branimo tu poziciju da on ide i da je usmjeren prema kupcima i budućim vlasnicima stana, ali i isto tako ne bježim od toga već podržavam i činjenicu da je ovaj zakon usmjeren i prema graditeljima koji imaju zaposlenike ako je točno, a vjerujem da je točno jer su to podaci koje smo dobili da u hrvatskom graditeljstvu radi oko 150000 zaposlenika iako je njih 15000 u posljednjih nekoliko mjeseci ostalo bez posla onda ovaj zakon ako čak i u svom većem dijelu je usmjeren prema njima treba ga podržati. Prema tome, odmah u startu dakle želim reći neovisno o tome prema kojoj je socijalnoj kategoriji ovaj zakon više usmjeren dobar je jer je usmjeren i prema jednoj i prema drugoj kategoriji. Druga stvar koju želim reći to je ono što ste vi gospođo ministrice jutros uvodnom dijelu rekli, a to da pored ovih sto milijuna koji će se ove godine upotrijebiti za poticanje, za subvencije, da hrvatska Vlada provodi u isto vrijeme i pet drugih programa i da za tih pet drugih programa izdvaja oko milijardu kuna. Prema tome, ovaj zakon u niti jednom dijelu neće ometati provedbu tih pet drugih programa. Dapače, na njih se nadopunjuje i već samim time, dakle trebalo bi ga podržati jer je nov, dakle jedna je nova mjera koja je usmjerena i prema budućim vlasnicima stanova, a to su u pravilu mladi ljudi. Ali i s druge strane, dakle prema građevinarima koji imaju svoje zaposlene. Ovim zakonom praktično prestaje važiti Zakon o fondu za dugoročno financiranje stanogradnje uz potporu države i sredstva koja su u ovom trenutku na žiroračunu tog fonda, odnosno pri Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak biti će preusmjerena u poticaj za omogućavanje jasno povoljnih kredita u ovom zakonu i pri tome će još se iz državnog proračuna izdvojiti preko 60 milijuna kuna da bi se mogao ostvariti fond od oko 100 milijuna kuna čime bi se, ja sam duboko uvjeren, potaknula bi se onda kupoprodaja stanova, a time bi se dakle omogućila nastavak graditeljstva, pogotovo u dijelu koji se odnosi na stanogradnju. Iz toga je, dobro i to podržavam dakle da se ovdje govori da će se ovaj zakon odnositi na stanove koji će danom stupanja na snagu ovoga zakona imati upravnu dozvolu. Zašto je to dobro? Dobro je zbog toga dakle što to znači da se zakon u prvom redu odnosi na nove stanove, na stanove koji još do sada nisu bili u prometu. A iluzorno je očekivati da će netko tko je vlasnik jednog ili 200 ili 500 stanova i koji su neprodani, da će sad ići u neki novi proces građenja, da će ići u novu gradnju stanova kad ima u svojim zalihama neprodanih tisuću stanova ili 500 stanova. Prema tome, to je vrlo važno i to želim istaknuti da je upravo s odredbom da stan mora imati uporabnu dozvolu, do stupanja zakona na snagu a da nije prodan, mi govorimo o novim stanovima koji jednostavno čekaju da se prodadu kako bi njihov vlasnik, odnosno graditelj mogao krenuti u jedan novi proces gradnje stanova. I ono što je važno, što želim istaknuti je sljedeća stvar. Da kada govorimo o 2 tisuće i 300 stanova, da Vlada pri tome ne misli na točno utvrđene lokacije stanova i na točno utvrđene graditelje. Ovo je podatak kojega je dala Hrvatska gospodarska komora. Da li je on točan, koliki je. Da li iznosi 10 tisuća stanova, da li iznosi 6 tisuća stanova, ovo je jedan okvirni podatak kojim raspolaže Hrvatska gospodarska komora, kojega je dostavila i koji je poslužio kao tek jedan od argumenata Vladi kada je krenula u ovaj zakon da još jače osnaži poziciju prema kojoj treba krenuti u poticanje gradnje stanova, odnosno poticanje stanogradnje jer nisu prodani postojeći novi stanovi. Također podržavam i činjenicu i tu ću dati amandman, dakle da je prvih 20 godina kamata svega 2% na sredstva koja će biti data kroz zajam, a na preostalo vrijeme vraćanja kredita ili zajma da će kamata biti 5%. Pa onda predlažem amandman dakle da se na taj, na tu kamatu ne obračunava PDV, dakle porez na dodanu vrijednost i da ne na isti način riješi kao što je to riješeno u Zakonu o državnoj poticajnoj stanogradnji, pa bi time fiksna kamata uistinu bila 2% za vrijeme počeka, a 5% za ono vrijeme kad se počinje sa povratom kredita. Još jednu stvar koju ocjenjujem da je jako dobra u ovom zakonu. Naime ocjenjujem dobrim da je veći poticaj za jeftiniji stan, za jeftiniju cijenu četvornog metra stana. To podržavam iz razloga što smo svjesni da su više cijene stanova u gradovima, prvenstveno u Zagrebu ili u atraktivnim gradovima kao što su Dubrovnik, kao što su gradovi u Istri itd. Ja držim da kada mi ovim zakonom jasno ukažemo da ćemo veću subvenciju, veći poticaj dati na nižu cijenu stana, da onda jasno šaljemo poruku da želimo da padnu cijene po metru četvornom, ali da i korisnici budu mladi ljudi koji se imaju namjeru vratiti kućama, koji žele tamo zasnovati svoju obitelj, u onim krajevima Hrvatske, ruralnim krajevima Hrvatske gdje jednostavno je cijena jednog četvornog metra niža nego što je u gradu Zagrebu ili nekim drugim, većim gradovima u Republici Hrvatskoj. I još jedna bitna stvar koju mislim da je također potrebno istaknuti, a to je i danas je o tome bilo dosta riječi ovdje u ovoj raspravi. Da li je uopće trebalo donositi ovakav zakon i prepustiti da u trenutku kada je ponuda veća od potražnje tržište samo sniziti cijenu stana. Dakle to je bilo ovdje rasprava danas u Saboru. Ja držim da ukoliko budemo čekali da banke ili graditelji ili tržište na ovaj ili onaj način bude samo snizilo cijenu stana, tako je primjerice razmišljanje u susjednoj državi, da ćemo doći u situaciju da stanovi neće biti prodani, da još neko vrijeme, ja mislim dugo vrijeme neće niti banke niti svi oni koji su vlasnici stanova, niti diveloperi, niti građevinari cijenu stana neće spustiti, dapače, a da ćemo doći do situacije da će stanovi ostati neprodani, i da će biti još i veći broj nezaposlenih u graditeljstvu u Republici Hrvatskoj. Prema tome, ovo je gospođo ministrice po meni bio pravi trenutak kad je trebalo ovaj zakon donijeti, da potaknemo prodaju stanova i da onda kroz prodaju stanova omogućimo novi investicijski ciklus u hrvatskoj stanogradnji. I stoga evo to držim da je dakle, da je pravo vrijeme da je ovaj zakon donesen i daće on doista potaknuti novu stanogradnju u Hrvatskoj. I da zaključim, po meni dakle i od ovog zakona korist će imati kupci, jer je jasno da im u trenutku kada moraju izdvojiti velika sredstva za kupnju stana pomoći sa iznosom od 14, 15, 16 tisuća eura, koliko on može prema ovom zakonu dobiti u startu, i u trenutku kada mu treba za opremanje stana još dodatnih 10, 15 tisuća eura da bi stan opremio držim da je odlična mjera i da uistinu pomaže u pravom trenutku mladom čovjeku kada želi kupiti stan. Pomaže i građevinaru jasno, jer će on na ovaj način lakše moći doći u poziciju da prodaje stanove, a svakako da od toga na kraju korist ima i država, jer će kroz PDV biti veliki dio sredstva vraćen u državni proračun. Stoga dakle evo amandman sam već rekao da ga predlažem na članak 18. ovog zakona i da ću u tom dijelu i podržati zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I imamo tri replike. Prvo je uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bačić, s pravom ste reagirali na opaske da ovaj zakon manje sadržava socijalnu komponentu, a da više ide u prilog graditeljstvu. Pa što onda, neka ide u prilog mnogima, ali on ipak sadržava socijalnu komponentu jer pomaže mladim ljudima da malo lakše dođu do stana. Pomaže i graditeljima. Pa neka i pomaže. I meni je drago da pomaže, jer će time se utjecati bar malo na smanjenje nezaposlenosti i na smanjenje pada BDP-a, ali isto tako neka je poticajan, možda će mnoge iznenaditi što kažem to i bankama. Neka i banke iskoriste ovu šansu, i neka u konkurenciji, jer je sad stvorena konkurencija na bankarskom tržištu, jer nisu samo 2 banke u pitanju kao što je to u situaciji POS-a, nego je to sve banke i stambene štedionice, pa neka i njima bude poticajno da tu politiku stambenih kredita što više promiču. Jer je inače pad stambenih kredita. Pa samo je u prošloj godini povećana plasmani 590 milijuna kuna i ukupni plasman stambenih kredita svim građanima iznosi 53,3 milijarde, a ukupna zaduženost građana je 123 milijarde. To je 43% od ukupne zaduženosti otpada na stambene kredite. U odnosu na prosjek u EU je to dvostruko manje. U EU je stambeni krediti, stambena zaduženost je 80 i više u ukupnoj zaduženosti građana. A u Hrvatskoj je samo 42%. I ovo je prilika da se izmijeni struktura plasmana i zaduženosti građana koja dugoročno treba biti u korist stambenih kredita. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Točno je, uvaženi gospodine zastupniče, dakle, da će od ovog zakona imati svi koristi. I u tom dijelu sam i rekao da ću podržati zakon jer nemam namjeru kroz ovaj zakon iščitavati hoće li više koristi imati kupac ili zaposlenik u pojedinoj tvrtci zbog toga što će prodajom stanova biti pokrenut proces stanogradnje i on će ostati zaposlen. Prema tome to je vrlo važno. A da je, i to je važna činjenica, da će ovakvom mjerom kada se kreće sa omogućavanjem zajma budućem kupcu i ukupan iznos kojega će on dati banci biti manji. Jer će sada i bankovna kamata kada se ponderira kamata na iznos kojega će on morati platiti banci za kredit koji će dignuti još doda sa ovim dijelom zajma kojega će on preuzeti od APN-a svakako da će morati manje platiti ukupnu kamatu na stan koja bi bila veća da nema ove kombinacije između zajma kojega će uzeti kod poslovne banke i zajma kojega će dobiti od Agencije. Prema tome, korist kako ste i sami rekli imat će i kupac, a jasno imat će i graditelji.
Zahvaljujem. Imamo sljedeću repliku, uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Bačić s pravom ste upozorili zapravo da se cijeli dan danas govori o predmetnim stanovima navodno gdje se točno cilja na određene firme ili na određene stanove. Dakle, to je cijeli dan pokušaj danas SDP-a zapravo da obmane javnost kako Vlada ovim prijedlogom zakona pokušava točno određene stanove od određenih firmi da se kupe. On se odnosi na sve nove stanove, dakle na sve nove stanove. I to je ono što vi ne znate iščitati. Na sve nove stanove. Dakle, odnosi se … [[Upadica se ne razumije.]] Pročitajte dobro, o tome se i radi. O tome se radi, drage kolege, što obmanjujete javnost. Pročitajte, podatak o 2300 stanova je podatak Gospodarske komore. A u drugom pasusu se govori o tome posljedice koje će se donošenjem zakona, koje će donošenjem zakona proisteći. Tu se govori o predmetnim stanovima, ali odnosi se na drugi pasus koji govori o stanovima koji se prvi put kupuju, dakle, prvi put kupuju, o novim stanovima u onim stanovima koji će biti veći od stanova koji posjeduju. I riječ je o novim stanovima koji imaju uporabnu dozvolu. I riječ je naravno o pomoći svim građevinskim tvrtkama koje imaju nove stanove, neprodane stanove. O tome se radi. Pa upravo sam se i konzultirao sa ministricom, naravno da sam se konzultirao jer je i bez konzultacije jasno da to što vi tumačite ne odnosi se na ovaj prvi dio. Prema tome, vrlo je jasno upozoreno da je riječ o stanovima koji su novi, dakle ne cilja se ni na kakvu firmu. Svaka firma koja ima nove stanove može naravno prodati te stanove svim građanima koji su zainteresirani na cijelom području RH. Naravno ako imaju ovu cijenu o kojoj se govori. Ako imaju cijenu koja je ovdje zakonom propisana. Dakle, svi oni koji imaju nove stanove koji ulaze u ovu cijenu mogu prodati svoje stanove. Ne radi se o nikakvim sad ciljanim posebno firmama.
Vrijeme, hvala.
Svima koji imaju po tim cijenama. O tome se radi. I to je cijeli dan pokušavate govoriti o nekim predmetnim stanovima kao da je to točno stan A od te i te firme.
Hvala lijepa.
Nemojte obmanjivati javnost, to je obmana čista.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa da evo ovo što sam ja rekao u svojoj raspravi gospodin Matušić je sada još dodatno objasnio. Ali ja želim još nešto reći. Dakle, mi u ovom trenutku ne znamo koji su to stanovi, gdje su ti stanovi bitno je da stan ima uporabnu dozvolu i to mogu biti svi oni stanovi koji će do trenutka stupanja na snagu biti u poziciji da budu prodani. I to je jedna stvar. A druga stvar, nitko nas, kakav god zakon bio, ne može prisiliti kupca da kupi stan koji se njemu ne kupuje. On će kupiti onaj stan koji njemu odgovara i po lokaciji i po cijeni. To je njegov izbor. To što bi vi ovdje sada htjeli prebaciti da Vlada predlaže ili nameće kupcu da kupi pojedini stan to može samo biti insinuacija, ali će konačna odluka o tome gdje će on to kupiti u kojem gradu, u kojem mjestu to ostaje odluka na samome kupcu. I ja sam to u svom uvodu rekao. Ja mislim da će kupac tražiti da ta lokacija bude takova i cijena da mu bude što je veći poticaj. Dakle, da bude što je niža cijena stana. I ja mislim da će upravo time pasti cijena stana. Hvala.
Zahvaljujem. I zadnja replika, uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Ovako, vi kolega Bačiću polazite od dobrih premisa i onda posve neočekivano dođete do pogrešne konkluzije. Lijepo kažete da vrijedi zakon tržišta i da bi bilo logično očekivati da zakon tržišta u kojem je trenutno ponuda veća od potražnje dovede do toga da cijene padnu. To je univerzalni zakon tržišta koji vrijedi na cijelom svijetu i u svim slučajevima osim u Hrvatskoj kad su u pitanju stanovi. Umjesto da pustimo da zakon tržišta regulira pad cijena mi interveniramo ovakvim specijalnim zakonom. Baš zbog toga što interveniramo specijalnim zakonom univerzalni zakon tržišta neće ni vrijediti, cijene neće padati. Pa zašto bi građevinari snižavali cijene kad im očito Vlada ide na ruku? A ovo što ću vam sad reći ne bi vam ni rekao da nije bilo Matušićeve intervencije. Tu vam je on pomogao ili odmogao. Vlada je napisala ovdje u obrazloženju da se radi o 2315 stanova prema podacima Hrvatske gospodarske komore. Prvo, dok nije prikupila sve kompletne podatke HGK nije ni trebala ići u ovaj zakon. Tu se radi o, ne znam, 50, 60, 70 tvrtki građevinskih. A ja vas pitam Bačiću jeste li vi baš tako sigurni da ministri i s njima povezane osobe nemaju dionice u tim tvrtkama pa da se zato nudi ovaj zakon? Kada već Matušić govori da mi obmanjujemo javnost da se radi o 2 tisuće 315 stanova, jer ne zna pročitati ili ne želi pročitati što je sama Vlada napisala. Radi se o 2 tisuće 315 predmetnih stanova, za njih se daju poticaji i za njih se donosi zakon i za te građevinske firme se donosi zakon. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Zahvaljujem. Vrijeme. Zahvaljujem. Ja bih molio raspravlja se cijeli dan o tom zakonu. Nema nikakve potreba da počnemo sada na takav način sada na kraju rasprave, ubacivati teške optužbe i riječi. Molim vas da se držimo lijepih običaja da lijepo govorimo. A sada odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo gotovo cijeli dan sam ovdje u sabornici i mogu zaključiti da je rasprava bila vrlo tolerantna neovisno o tome što se pojedini vaše kolege nisu slagali ili su se manje slagali sa tekstom zakona, ali su bili vrlo korektni u repliciranju i iznošenju svojih stavova. No od vas gospodine Staziću ja nisam u replici drugo ni očekivao od onoga što ste rekli pa prema tome mene to nije iznenadilo. Ali vi ne možete propustite priliku da povrijedite i uvrijedite bez argumenata bilo koga s kim se ne slažete. Prema tome to je vaše pravo. Mi to vaše pravo ne prihvaćamo i mislim tu ne služi na čast način na koji ste meni replicirali ničim izazvanim. No to je druga stvar. Ono što ja želim reći i to sam rekao ali i ponovit ću. Dakle, da je u posljednjih godinu dana prema podacima koje smo dobili iz statistike o graditeljstvu cijena pala 3 do 4%. Prema tome, ja mislim da Vlada nema luksuz niti građani, a pogotovo zaposlenici u ovom sektoru čekati da u idućih godinu dana padne cijena metra četvornog stana još 2, 3% i onda kažemo da je to dovoljan razlog da potaknemo kupovinu stana u Hrvatskoj. Prema tome, rekao sam i ponovit ću, ova mjera je donesena u pravo vrijeme jer će onome tko je krajnji kupac, a to je budući vlasnik stana sniziti u ovom trenutku kada on mola velika sredstva izdvojiti za kupnju stana, snizit će mu tu cijenu za 10 do 15 tisuća eura. A kasnije kada mu manji troškovi budu, za 10 godina on će taj iznos vratiti u cijelosti i ovim zakonom mi pomažemo njemu upravo u presudnom trenutku kada se odlučuje na kupnju stana i to po povoljnim uvjetima. A to što ako pri tome pomažemo i graditeljima dapače neka se pomaže i njima, jer se pomaže i svima onima koji su zaposleni, a to su radnici zbog kojih je u velikoj mjeri ovaj zakon i predložen. Hvala.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvažena Marina Matulović Dropulić ministrica zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja sam htjela raščistit ovu situaciju. Vi svi znate a naročito gospodin Leko koji ovaj čas telefonira kako se radi zakon. A zakon se radi na način da piše uvijek ocjena stanja, jel tako. U ocijeni stanja piše ono što mi dobili od Gospodarske komore. Da smo mi rekli u zakonu da se to kupuju ti stanovi na tim lokacijama. Mene je gospođa Sobol pitala gdje se nalaze ti stanovi u kojim gradovima. Ja sam joj odgovorila ono što je nama Gospodarska komora i što ste vi vidjeli i koji su izvođači. Prema tome, onaj koji prvi sebi nađe stan koji se uklapa u sve naše one uvjete, a nalazi se u Karlovcu kojeg recimo ovdje nema, ili se nalaze u Španskom ili ne znam gdje, a u cijenu se uklapa u to i je, ako donese ono što mora donijeti predugovor sa izvođačem i usput mora donijeti bankovnu potvrdu da su oni kreditno sposobni, on će taj stan kupiti. Znači ne radi se o ovih, zašto smo mi uopće od Gospodarske komore tražili to da napravi tu anketu. Isključivo zato da Gospodarska komora ona ima veći uvid u to jer ima sve građevinare tamo da oni kažu koliko stanova uopće ima radi toga jel cijelo vrijeme se govori o tim brojkama koji danas u saboru. 10 tisuća, 15, tisuća, 12 tisuća Boga pitaj koliko. Mi stvarno ne znamo koliko ih ima. Ali znamo da ove godine možemo pomoći dati zajam za tisuću stanova. Iduće godine ako uspijemo namaknuti veća sredstva bit će više. Ako ne bit će opet tisuću ili koliko ćemo moći. Mi smo rekli samo za ovu godinu da je to tisuću stanova. A što se tiče ovog ministra i povezano sa građevinskim firmama. Ja koliko znam jedini ministar u našoj Vladi koji je povezan sa građevinskim firmama kako vi kažete sam ja. Ali IGH nije građevinska firma. Jedanput zauvijek nema nijednog jedinog radnika u firmi osim 700 diplomiranih inženjera, doktora nauka i magistra koji rade isključivo na projektnoj dokumentaciji i u nadzorima, a ne izvode radove. Znači nisu izvođačka firma, nemaju licencu za izvođenje radova. Prema tome, to je prava božja istina.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Mislim da je sada sve jasno. Na redu je uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Pa evo ova cjelodnevna rasprava pokazala sve uistinu smo sve čuli sve što smo trebali čuti, ali je isto tako pokazala koliki je interes za ovakav jedan zakon koji je izuzetno bitan. Jer ako govorimo da je stan elementarna potreba zasigurno to dovoljno govori i samo za sebe, k tome posao je isto tako bio spominjan. Ja ću reći naravno još iz moje pozicije naravno i zdravlje. Ako je zdravlje potpuno duševno, tjelesno, socijalno blagostanje naravno u dobrom stanu zasigurno to dovoljno govori za sebe. No, poznati su i podaci koji smo čuli danas da ima stanova tu se sa brojkama, koliki je taj broj, ali se spori. Gospodarska komora je rekla da je taj broj 2 tisuće 315, 144 tisuće metara kvadratnih je ostalo neprodano. Naravno građevinski radnici su u tim okolnostima mnogi su i otpušteni i u tom dijelu smo svi suglasni da svako radno mjesto je dragocjeno. I u tim okolnostima dolazi ovaj zakon koji ima nekoliko namjera, a jedna je koju nitko ne spori je dakle pomoći posustalom građevinarstvu. I tu nitko ništa ne vidi loše. Spasiti bilo koje radno mjesto u tom dijelu je bitno. Predviđa se naravno da u ovoj godini 2010. bi moglo doći do daljnjeg pada prodaje stanova i to je isto tako bitno naglasiti. 150 tisuća radnika u građevinarstvu je zaposleno, to je poznat podatak koji smo čuli danas, ostalo je oko 14 tisuća ali svakako je bitno ako ovim dijelom pomoći spasimo bilo i jedno radno mjesto će se ovim djelom pomoći. Drugi dio o kojem smo govorili to su mladi ljudi koji rješavaju svoju elementarnu potrebu stana, koji se susreću sa tim problemom i koji je vrlo težak i složen i zato im svakako treba olakšati. Čule su se mnoge stvari koje su govorili od onog pripremnog dijela dokumentacije što je naročito izrazio kolega Huška i u stručnom dijelu što se govorilo svakako je ova rasprava pokazala te mnoge te stvari, ukazala na mnoge momente ali zasigurno da ako želimo da će ovaj zakon tim mladim ljudima olakšati ako se povoljniji kreditni uvjeti su tu, kamatne stope. Naravno i oslobođenje onoga poreza na promet i to je bitan momenat. I u tim okolnostima dakle se nudi najviši državni zajam, dobit će kupci najjeftinijih stanova, tj. iznos zajma ovisi o cijeni kvadratnog metra stana i kreće se od 100 do 300 eura po metru kvadratnog stana. Na primjer, za stan od 70 metara kvadratnih ako će cijena po metru iznositi tisuću eura iznos zajma iznosit će 300 eura po metru kvadratnom što ukupno iznosi 21 tisuću eura povoljnijeg državnog zajma od ukupno 70 tisuća eura koliko je cijena stana. Dakle, vrlo jasno je rečeno i svi su u raspravi koji su sudjelovali rekli da će se potaknuti prodaja oko tisuću stanova ove godine u ukupnoj vrijednosti 664 milijuna kuna i od čega bi se naravno i od PDV-a moglo utržiti oko 113 milijuna kuna. Dakle, uzimajući u obzir sve pobrojane argumente dolazimo do situacije u kojoj su svi na dobitku, to je bitno reći. Dakle, građevinari kojima se potiče nova gradnja, drugo građevinski radnici kojima se spašavaju radna mjesta i egzistencija, treće građani koji pod povoljnim uvjetima rješavaju svoje stambene probleme i naravno i proračun u tom dijelu. Dakle, nema nikakvog razloga zbog ovih pozitivnih momenata s kojima smo svi suglasni da se ovaj zakon ne podrži. Ja ću ga podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite. Nema ga. Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice. Danas smo već podosta toga pričali o stanogradnji a moram reći kad sam ujutro išao na posao da sam na dva gradilišta na kojima nije bilo nijednog radnika primijetio radnike, dakle počelo se raditi i dalje. Očito da je nešto živnulo a s obzirom da u pročitanim stanovima nema tih stanova očito oni su u izgradnji i nisu u toj evidenciji ali mogu vam reći da se gradi i dalje dosta. Govorim o području Svete Nedelje, govorim o Samoboru prije svega i o istočnoj strani Dugom Selu gdje je ogroman broj stanova izgrađen i neprodan. Cijene jasno su spuštene, itekako spuštene do tisuću eura a pričaju kupci koji obilaze okolo investitore da se u dogovoru s njima spušta još cijena za 100, 200 i 300 eura. Dakle, nije točno da netko čeka Vladine mjere da bi eventualno se okoristio nečim nego jednostavno ljudi prodaju i po niskim cijenama stanove da bi se toga riješili jer očito da nekome moraju vratiti taj novac, normalno banke baš neće blagonaklono gledati na čekanje i slično. Prema tome, ova mjera će izuzetno dobro doći svima, prije svega svima onima koji kupuju stanove kupcima jer će si moći priuštiti koji kvadrat više, moći će si možda i neki kvalitetniji stan priuštiti i ta mjera je itekako dobra. Ali treba reći da neće biti nove izgradnje dok se bar dio izgrađenih stanova ne proda i zato je ovo itekako dobro došlo. Dakle, treba pokrenuti opet to je gotovo cijela industrija, bar je kod nas bila industrija moram reći iako usput treba napomenuti da se izgradnjom stanova stvarno su se bavili sve. Nevjerojatno, imamo čitav niz obrtnika, uvoznika čak koji se bavi svim i svačim. Svi su gradili stanove. Jedno vrijeme je to išlo, u rekordnom roku su bili rasprodavani stanovi za koje smo mislili da neće nitko kupiti neposredno uz auto-cestu. Dakle, ne govorim uopće o atraktivnim stanovima, na atraktivnim mjestima. I jasno dolaskom krize ja tvrdim i plašenjem, zaplašivanjem potencijalnih kupaca da je to ipak malo stalo. Gdje se najbolje vidi? Vidi se po ogromnoj količini novaca koji se nalaze u bankama, dakle po štednji. Štednja je strašno porasla i cilj je svima nama zapravo ipak pokrenuti i potrošnju a potrošnja je u ovom narodu omiljena upravo ulaganjem u stanove, u apartmane i slično. Dakle, po broju nekretnina to sam već danas rekao stvarno prednjačimo vjerojatno u Europi jer svatko želi svoj stan i u svakom slučaju to je dobro ali normalno za to trebaju biti i uvjeti. Ima i danas dosta mladih koji rade, imaju sigurne poslove, dobro zarađuju i žele se osamostaliti unatoč moram reći izgrađenim kapacitetima svojih roditelja imam čitav niz susjeda koji su sagradili kuće dvostruko, trostruko veće recimo od moje i očekivali da će im djeca biti s njima. Sami su ljudi, tako da jednostavno očito želja mladih za osamostaljivanjem je velika. I tu očekujem da će biti ta pomoć. Ovdje je riječ ipak o značajnim novcima, značajnoj sumi. Dakle, mislim da je država dobro krenula, da će mladi itekako to prepoznati jer dobiti nekakav novac sad kad im možda nedostaje 5, 10, 20 tisuća eura to je itekako dobar stimulans da u nešto krenu. Moram reći da smo se danas naslušali drugih tema. Imao sam ili sreću ili nesreću da sam proučavao izgradnju POS stanova u jednom istražnom povjerenstvu 2002., 2003. koji su izgrađeni i uočio sav i proučio sav kriminal koji je proistekao iz toga, zlouporabu na sve moguće načine, da ne govorim o kvaliteti stanova. Reći ću vam kvaliteta POS izgradnje na Rabu, zgrada se raspada. Na Cresu katastrofa, s tim da je u anexima čak firma koja je to radila dobila je 29 garaža i 9 poslovnih prostora po zašto i kako nitko živ ne zna. Dakle u POS-u Špansko voda je curila ovdje na veliko u nekim zgradama, ali eto bilo je to vrijeme kad je ministar mogao dodjeljivati svojim firmama posao pa je onda to bilo puno jednostavnije i nije se odgovaralo. U izgradnji stanova u Vukovaru bili su krivotvoreni ugovori o izgradnji. Dakle, ima čitav niz stvari a danas se ovdje hvalimo sa POS-om. Danas govorimo da zapravo novi POS bi bio bolje rješenje od ovog ali budite uvjereni to definitivno nije istina. Ima neprodanih stanova jako puno u Sesvetama, to znamo, što je gradio Grad Zagreb. Kako će se to riješit ne znam, ali vjerojatno i tu će cijene morati stravično padati da bi se zapravo to napravilo. Opet ponavljam da je veliki dio investitora koji nisu uspjeli stanove prodati počeo kupovati i to u vrlo velikim količinama namještaj. Namještaju te stanove, iznajmljuju stanove i to relativno dobro ide. Opet to znači da ipak je makar drvna industrija nešto bolje prošla, ipak je promet krenuo ovdje, ali u konačnici poznavajući mentalitet našeg naroda svi će oni nastojati taj stan otkupiti prije ili poslije. Dakle jednostavno, malo smo drugačiji od Europe, ali moramo se s nečim i ponosit. Dakle, treba pohvaliti ove mjere i u očekivanju svih ostalih mjera koje će potaknuti gospodarstvo, a dobrih već ima nagovještaja. Naime, poznato je da u Svetoj Nedjelji imamo negdje preko tisuću kojekakvih 1200 firmi, govorim opet od tvornica pa do kafića. I razgovarao sam sa malo jačim, većim proizvođačima, evo jedan koji ima preko 500 zaposlenih i kaže da je krenulo dobro, da je izvoz ponovno krenuo u značajnijoj mjeri, a taj optimizam mislim da bi trebali širit za razliku od onog što pričamo ovdje i zapravo veličamo pesimizam jer pesimizam je očito želja svih nažalost vas iz oporbe koji se bolje osjećate što su vremena crnija. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Salapić, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Uvažena gospođo ministrice, državni tajniče. Kolegice i kolege. Danas je puno rečeno o zakonu koji je pred nama, no ono što bih ja rekao smatram ovaj zakon prije svega iznimno pozitivnim i potrebnim u ovim trenucima gospodarske krize u našoj državi. Čudno je bilo slušati da se od nečega što je pozitivno može stvoriti negativna priča, da evo ja kao mlađi zastupnik i moji kolege koji su i sa mnom na fakultetu imali su priliku uz pomoć Vlade Republike Hrvatske i sličnim ovakvim kreditima doći do svog prvog stambenog kvadrata. Mi kad smo te stanove kupovali imali smo onda plaće 4, 5 tisuća kuna, isto je bilo neizvjesno, ali svojim trudom i radom i vjerom da ono što nam se nudi u trenucima kada se može ponuditi pod povoljnijim uvjetima i kada se možemo stambeno zbrinuti, prije svega takve mjere u ovim uvjetima treba smatrati pozitivnima. Vrijeme koje je pred nama će pokazati da li ono što je danas rečeno ima svoj smisao u negativnostima. Ja smatram da nema, da ovaj zakon koji je pred nama treba podržati i prije svega što u ovim trenucima posebno gospodarstva i jedne sustavne stope pada prodaje stanova i velike količine neprodanih stanova. Vidjeli smo tu da je više od 2135 stanova po podacima Hrvatske gospodarske komore, to je veliki broj i smatram da će ove mjere koje predlaže Vlada ovim zakonom izuzetno pridonijeti prije svega mladima i oni koji nemaju nijedan stambeni kvadrat da dođu do svog prvoga stana. Ovaj rok od 20 godina počeka otplate kredite i kamatna stopa koja je povoljnija od kamata koje u ovim trenucima daju banke prije svega treba gledati pozitivno. Ovo je samo još jedna od antirecesijskih mjera Vlade Republike Hrvatske koje smo pokrenuli od prošle godine od mjeseca srpnja i ne treba gledati u segmentima dio samo koji se želi izdvojiti iz ovoga zakona. Ovaj zakon treba gledati u svim onim mjerama koje smo donijeli od prošle godine do danas i prije svega treba gledati kroz to da on pomaže ne samo građevinarima i investitorima nego i građanima, prije svega građanima i radnicima koji su zaposleni u ovom segmentu jer sustavni stop pada prodaje stanova automatski zaustavlja nova ulaganja u građevinu, a postoji opasnost da se zaustavljenim ulaganjima izgube brojna radna mjesta. Ovaj će zakon dakle pridonijeti u svojoj namjeri da se očuvaju radna mjesta u građevini, da naše obitelji koje žive i radnici koji rade u ovom segmentu imaju određenu sigurnost da će u ovoj godini i u godini koja je pred nama jer se predviđa da zakon traje do kraja 2011. godine, da se u tom velikom segmentu broja zaposlenih radnika u građevinarstvu osigura nekakva stabilnost i sigurnost za radna mjesta. Smatram da u ovom trenutku treba svakako ovakav zakon koji dolazi u ovim trenucima gospodarske krize podržavati, da trebamo pronaći pozitivna rješenja koja se ovdje nude, da trebamo ljudima koji nas prate i slušaju reći da postoji mogućnost da ukoliko ispunjavaju one elementarne uvjete da im Vlada Republike Hrvatske izađe u susret, da im se pomogne ovim povoljnim zajmovima da dođu do svoga prvog stambenog kvadrata. Kada bude glasovanje o ovom zakonu zakon ću podržati i smatram da bi ga svi zastupnici i mi vladajući i oporbe trebali podržati jer on služi našim građanima, našim radnicima i svim onima koji imaju veliku namjeru doći do svog stambenog kvadrata, a po sadašnjim uvjetima ne mogu. Smatram ga pozitivnim i podržavam ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ja ću se još jedanput vratiti na ovu tezu koju je danas cijeli dan SDP pokušao plasirati kao nešto s čime Vlada očigledno pokušava pogodovati nekim građevinskim tvrtkama. Dakle, nema niti govora da bi ovaj zakon uopće pokušao na bilo koji način pogodovati bilo kakvih tvrtkama izdvojeno od svih ostalih tvrtki koje se bave građevinarstvom. Dakle, ovaj zakon ide na ruku svim građevinarima koji su napravili nove stanove i svima onima koji žele kupiti te iste stanove, naravno koji ulaze u ove kriterije koje je Vlada rekla, a ti kriteriji su ovdje prije svega cijena i ovi drugi preduvjeti o kojima je već bilo rečeno. Međutim, cijeli dan danas da se ne bi reklo kako je ovo dobar potez Vlade pokušava se reći kako zapravo reći kako Vlada ovdje pokušava pogodovati nekim tvrtkama građevinskim, točno pojedinim građevinskim tvrtkama. I još k tome se, rekao bih, bezobrazno pokušava optužiti ministricu Vlade Republike Hrvatske jer se očigledno ciljalo na nju, kako je to ona ovdje jasno i rekla, da netko od ministara tko je povezan sa građevinskim tvrtkama zapravo pogoduje tim tvrtkama s kojima je povezan. Dakle, riječ je o čistoj gruboj insinuaciji na račun člana Vlade. A tko upućuje tu insinuaciju? Upućuju isti oni za vrijeme čije vlasti je ministar tadašnji, ministar Čačić, potpisao sa svojim tvrtkama, njegovo ministarstvo je potpisalo sa njegovim tvrtkama ugovore u vrijednostima od nekoliko stotina milijuna kuna. Dakle, danas nama SDP koji je zajedno tada sa HNS-om činio okosnicu te koalicijske vlasti u čije vrijeme se to događalo, nama pokušava danas ovdje insinuirati da to pogodovanje pokušava i ova Vlada napraviti. Naravno, to nema veze sa istinom i sa činjenicama. Da su pažljivo pročitali zakon onda bi točno vidjeli da se ne nabrajaju niti tvrtke, niti gradovi, niti bilo koje mjesto u Republici Hrvatskoj, niti bilo koja tvrtka od koje se treba ili od koje se može otkupiti stan po ovim uvjetima koje je navela Vlada u samom zakonu. Dakle, jednostavno jedna gruba insinuacija kako bi se omalovažio pokušaj Vlade da pomogne građanima Republike Hrvatske koji žele doći jeftinijim sredstvima do prvog stana ili do većeg stana i s druge strane pogoduje se zaposlenicima građevinskih tvrtki koji će naravno taj novac dobiti kako bi mogli dalje ulagati u svoje poslove, kako bi mogli dalje u novi posao krenuti i naravno dobiti plaće za taj posao. Mi govorimo da naravno građevinarstvom se u Hrvatskoj bavi oko 150000 zaposlenika, ali naravno mi ne kažemo da će oni svi imati koristi od toga naravno. Prije svega će građani biti ti koji će odlučiti koje stanove će kupiti, na kojim lokacijama i uz koju cijenu. I naravno, najveći poticaj je tamo gdje su najniže cijene stanova. To je izuzetno bitno. Dakle, cijene do 1000 eura po metru četvornom. Tu se najviše participira da 30% cijene, sa 300 eura po metru četvornom. Izračunajte, jedan prosječan stan od 70 četvornih metara, 300 eura po metru četvornom zajma ovog vrlo povoljnog to je 21000 eura. U konačnici što ste mogli vidjeti iz obrazloženja, na ovaj način će se doći do stanova koji će zapravo za 47% biti pogodniji od današnje situacije. Pa zar to nije velika pomoć našim sugrađanima? Zar to nije pomoć istovremeno i građevinarima da nastave raditi svoj posao. Govorimo da je kriza, da treba pomoći i sad kad imamo konkretnu mjeru Vlade Republike Hrvatske onda pokušavate tu mjeru omalovažiti, pokušavate reći kako se s tom mjerom nekome pogoduje. Pa to nije istina! Ja sam očekivao da će i nakon ovog obrazloženja koje je dala sama ministrica da će se netko u ime kluba SDP-a kad naravno ne očekujemo da se gospodin Stazić bilo kome ispriča, a to nam naravno nije za očekivati. Ali sam očekivao da će netko iz redova SDP-a reći ispričavamo se, krivo smo cijeli dan govorili. Jer predmetni stanovi se u ovom ovdje izričaju odnose samo na one stanove koji se uklapaju u kriterije koje je ministarstvo navelo, a to je prije svega cijena. Dakle, svak' tko želi u Hrvatskoj na bilo kojem mjestu, na bilo kojoj lokaciji ukoliko nađe takav stan koji je novi stan, koji odgovara sa cijenom do koje je navedeno u ovom prijedlogu zakona može se prijaviti za taj stan, odnosno može dobiti zajam koji je pod povoljnim uvjetima. I da još jedanput napomenem uz mogući poček od 20 godina za taj iznos zajma koji država daje. Dakle, to je izuzetno, izuzetno povoljno, a i svi danas znamo kakvi su uvjeti za dobivanje kredita i na koji način se može doći do kredita. Dakle, ovo je izuzetno jedna povoljna prilika i tim više još želim, nema ovdje kolege Bačića, ali želim podržati njegov amandman koji govori o tome da se na kamate kod obročne otplate ne obračunava porez na dodanu vrijednost. To će također olakšati cjelokupnu stvar, zapravo i smanjiti obveze onih građana koji se budu zaduživali po ovom zakonu. Dakle, ja još jedanput napominjem. Apsolutno da će mnogi profitirati iz ovog zakona, ali to i jest želja ove Vlade. Mnogi će profitirati. Naravno prije svega građani koji će doći do povoljnih sredstava za kupnju novog stana ili stana većeg nego što ga danas imaju, profitirat će građevinska operativa, svi oni koji danas ne mogu prodati svoje ono što su napravili, svoje stanove. Oni će profitirati zato što će prodati te stanove. Naravno, oni moraju biti po ovoj cijeni. Ta cijena je opet povoljna i ona je stimulativna za one koji se možda nalaze negdje blizu te cijene da spuste cijenu kako bi naravno prodali te stanove, jer ovo su vrlo povoljne cijene. Dakle, to je izuzetno bitno i naravno, profitirat će sasvim sigurno i ovaj dio bankarskog sektora, a on je ovdje rekao bih sporedan u odnosu na ono što će dobiti građani kao mogućnost i građevinske tvrtke. Prema tome, nije potrebno doista na takav način da iz redova SDP-a dobivamo omalovažavanje ovako jednog dobrog prijedloga, jedne od mjera, antirecesijskih mjera koje ova Vlada nudi doista da bi pomogla i gospodarstvu i građanima u ovoj situaciji u kojoj se nalazi. A možemo govoriti o situaciji u kojoj se nalazimo, uspoređivati Hrvatsku sa članicama Europske unije, pa dajmo, otvorimo i tu temu, pa recimo da hrvatski deficit da je znatno manji od deficita zemalja Europske unije i to onih osnivača Europske unije. Ne govorim da se ne uspoređujemo sa ovim zadnjim valom proširenja sa baltičkim zemljama, sa Mađarskom itd. nego govorim o osnivačima Europske unije. Pogledajmo recimo jednu Veliku Britaniju. Znate li koji je deficit u Velikoj Britaniji u ovoj godini planirano? 12,1% Velika Britanija. Pa o čemu mi pričamo? Mi smo u mastriškom kriteriju, u kriteriju euro zone, dakle ispod 3%. Pa nek' idemo na 4% sa deficitom pa smo tri puta manji deficit u Republici Hrvatskoj nego u Engleskoj. Hoćemo li govoriti o nezaposlenosti, o postotku nezaposlenosti. Uzmite Španjolsku 20% nezaposlenih. Što je tamo je li i Hrvatska kriva za stanje u Španjolskoj? Je li Hrvatska kriva za stanje u Mađarskoj? Je li Hrvatska kriva za deficit u Sloveniji? Deficit u Sloveniji je gotovo 8%, 7,8%. Da, da nije tema. Nije tema kad se uspoređuje stanje u Hrvatskoj onda nije tema, kad se uspoređuje sa onima za koje se smatra da su puno bolji od nas, oni koji su imali puno bolju situaciju jer nisu imali rat, nisu imali poraće, nisu imali obnovu, nisu imali stradale u Domovinskom ratu, ne osjećaju posljedice nikakvih ratnih stanja. Kad se vidi da mi zapravo znatno bolje stojimo nego mnoge zemlje u Europskoj uniji onda čemu to možemo pripisati? Možemo pripisati dobrim potezima Vlade ili Vlada, ako hoćete Vlada koje su vodile u proteklim razdobljima Republiku Hrvatsku jer smo u puno boljoj situaciji. Njemačka je svojim bankama iz državnog proračuna samo u jednom trenutku u nekoliko mjeseci od početka krize od kraja 2008. do proljeća 2009. godine dala 300 milijardi eura iz proračuna naravno na teret deficita svog proračuna. Ona jest snažno gospodarstvo, jedan od najsnažnijih izvoznika na svijetu. Danas možda samo Kina zbog okolnosti u kojima jesu i zbog činjenice da ima milijardu i pol stanovnika i zbog ubrzanog razvoja koji doživljava nedavno je tek pretekla Njemačku dakle u izvozu. Ali kad govorimo o realnim pokazateljima onda govorim ono što je istina. Nemojmo govoriti u Hrvatskoj je sve crno kao što je danas naš kolega koji je napustio sabornicu koji govori samo da bi ga se vidjelo u užemu prijenosu. Kolega Kajin govori ništa se ne prodaje, ništa se ne kupuje. Nemojmo tako govoriti. Govorimo o konkretnim podacima. Recimo točno činjenice i recimo da znatno bolje stojimo nego mnoge europske zemlje [[Upadica Antičević: Sve je divno!]] i recimo da smo, nije sve divno. Naravno da nije sve divno sve može biti bolje, ali nemojte govoriti da smo najgori na svijetu, jer to nismo. Nemojte ocrnjivati vlastitu zemlju.
Hvala. Ispravak, gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ma naime, kolega Matoš vi nećete prihvatiti ono što vam se sa govornice govori od predlagatelja, i što piše u zakonu. Vlada je najprije saznala za stanove o kojima je riječ. Dobila je te podatke od gospodarske komore i dakle nije točno da je Vlada kroz kriterije uputila poruku kupite koji hoćete stan. Nije točno. Da je Vlada htjela raditi kako vi govorite onda bi napravila u zakonu kriterije i kroz zakon poslala poruku građevinarima, kriteriji za subvencioniranje cijene ili davanje kredita su ti gospodo proizvođači stanova, građevinari, investitori, to su uvjeti kojim se vi morate prilagoditi. Ne, Vlada je dobila podatke o 2 tisuće 300 stanova, i zavisno od svojih potreba, novca ili ne znam ni ja čega prilagodila je zakon tome. Prema tome, poznate su okolnosti Vladi potpuno koji su to stanovi.
Replika, gospodin zastupnik Gvozden Flego.
Pa ja bih želio upozoriti na zapravo jednu činjenicu koja mi se čini elementarnom, a iz koje mnogo toga proizlazi. Bez obzira što će zvučati sasvim općenito, ali ljudska kultura se gradi na jeziku, jezik se gradi na odnosu označitelja i označenoga, dakle riječi i stvari i onoga trenutka kada ta veza počinje pucati, tog trenutka zapravo cijela mogućnost komunikacije dogovora i civilizacije pada. Ja bih želio da ovaj zakon, ovaj tekst zakona shvatimo ozbiljno. Ako ga shvaćamo ozbiljno onda moram reći još jednu fusnotu. Odnos između riječi i stvari dijete savladava negdje u drugoj godini svoga razvoja. Ako shvatimo tekst ozbiljno, onda u zakonu piše da je to zakon o prodaji stanova, o poticaju za prodaju stanova, ne o poticaju za kupnju stanova. I ako zakon shvatimo ozbiljno i konzekventno, onda je u prvom planu investitor, prodavač i dakle onaj koji nešto ima i koji to želi prodati. Nama je u prvom planu kupac, korisnik i tu je kolega Matušić vrijednosna razlika i tu je onda razlika u perspektivi i u cijelom nizu i pretpostavki i konsekvenci. Zato nemojte to shvatiti osobno, niti kao omalovažavanje, niti kao ponižavanje, nego naprosto kao pokušaj da se iziđe na kraj sa određenim dilemama ili u najmanju ruku da se na njih ukaže.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ne smatram ja, pogotovo ne … [[Govornik se ne razumije.]] omalovažavanjem. Drago mi je da ste na taj način shvatili. Ali kad već govorite o tome što je vama u fokusu. Kad kažete da je riječ o zakonu koji govori o prodaji stanova. Pa kome se može prodati stan nego onome koji ga želi kupiti? Kome drugo nego onomu tko ga želi kupiti? Ali jest intencija Vlade da pomogne gospodarstvu. U ovom slučaju građevinskim tvrtkama. Želimo pomoći gospodarstvu. To je jedna od mjera kako pomoći gospodarstvu da ne dođe do novog vala nezaposlenih, jer upravo je taj sektor, sektor građevinarstva u problemima upravo u tom sektoru imamo najveće probleme sa otkazima itd. I znamo što će se dogoditi, znamo što se događa kad taj dio građevinarstva, kad on zamre i kad stane. On jest motor daljnjeg razvoja i daljnjih novih poslova itd. Dakle mi, ako sam ja vas dobro shvatio, nadam se da jesam, vi ste rekli da je vama kupac taj koji je vama u fokusu, ali nama istovremeno i onaj koji prodaje i kupac, naravno da istovremeno da su u fokusu. Mi smo ovaj zakon mogli nazvati prijedlog Zakona o kupnji novih stanova, ali to je čista formalnost, jer se mi, mi se tu jednostavno možemo usuglasiti oko toga da je to čista formalnost jer jednako se pogoduje i građanima koji kupuju i onima koji će prodavati. A da bi ovi mogli to prodati mi potičemo građane da dođu do povoljnijih sredstva nego što to inače mogu doći na tržištu novca. I to je činjenica. Činjenica da ovdje danas sa ovim zajmom mogu doći do vrlo, vrlo povoljnih sredstava koje ne mogu naći na tržištu novca. Ako to nije pogodovanje kupcima, onda ne znam kome je to pogodovanje. A naravno da je to, mislim to je logična stvar. Kolega Flego ja mislim u konačnici evo da se mi u tom dijelu uopće ne razlikujemo, samo treba shvatiti da se ovaj zakon odnosi jednako i na one koji kupuju stan i na one koji ga prodavaju. Evo to je najbitnije.
I gospođa zastupnica Gordana Sobol, replika.
Evo ja ću iskoristiti repliku kolegi Matušiću da ustvari probamo još jedanputa, evo sad već i valjda pri kraju rasprave cjelodnevne. Ja sam stvarno bila cijeli dan ovdje. Ispričavam se, jedno vrijeme sam izašla, nisam do kraja sve vas odslušala. Ali, jer stvarno bih htjela da sada ministrica bude vrlo jasna, i molim je da još jedanput odgovori. Naime, ja sam to čak i jučer postavila pitanje na Odboru za rad i socijalno partnerstvo i čini mi se da sam dobila upravo odgovor onako kako sam ja shvatila. Ovdje se govori, dakle Vlada odnekud mora dobiti podatke. Dobila je podatke od Hrvatske gospodarske komore, da se radi o 2 tisuće 315 neprodanih stanova. Ja sam molila da se kaže u kojim to mjestima je, pretpostavljam da i točno i znate po broju stanova koliko ima u Rijeci, u Zagrebu, u Čakovcu, u Rovinju ili ne znam gdje, dakle u svim onim mjestima koja ste nabrojali. Dakle 2 tisuće 315 stanova i da se ovaj zakon odnosi na njih, koliko mi imamo ustvari novoizgrađenih a neprodanih stanova u Hrvatskoj? Mene to sad isto zanima. I ja pitam sad, obzirom da sam u svojoj raspravi danas spomenula ovu jednu brojku od preko 6 tisuća još uvijek nedovršenih novih stanova, a oni neće moći ući u prodaju po ovom zakonu. zašto? Ja mislim da dobro tumačim. Članak 8. kaže zakon se odobrava samo za kupovinu novog stana u zgradi za koju je … [[Govornica se ne razumije.]] za uporabu izdan do dana stupanja na snagu ovoga zakona itd. I u obrazloženju se kaže to znači dakle da … [[Govornica se ne razumije.]] za uporabu znači uporabna dozvola, završno izvješće nadzornog inženjera, odnosno uvjerenje za uporabu. Prema tome, mislim da bi trebalo razjasniti to po mom tumačenju i shvaćanju ovog zakona, onako kako sam ja shvatila i sve one rasprave koje su bile danas, ovaj zakon se odnosi na točno određeni 2 tisuće 315 stanova u, sad ću reći napamet bezveze, 50 mjesta u Hrvatskoj i radi se o 50 firmi. Evo tako. Pa gledajte ministrice nema veze, ali po ovome po meni ispada da ima. I tako cijeli dan, cijeli dan smo mi o tome govorili i nitko to nije demantirao. A ja onda pitam da li to znači da ovi koji stanovi, ne znam treba za 2 mjeseca biti izgrađeni oni neće ući u ovaj zakon. A tko će onda te stanove kupovati? I tako ćemo se vrtiti u krug.
Dobro, sad ćemo čuti više o tome. Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Ja ću samo kratko odgovoriti jer će gospođa ministrica dati još konkretnije pojašnjenje. Ali u ocijeni stanja ministarstvo je, kao što ste mogli čuti, dobilo od Gospodarske komore procjenu da je riječ o 2315 stanova. A to ne znači da je riječ samo o tih 2315 jer svi oni koji se uklapaju u te uvjete koje je ministarstvo odredilo, dakle prije svega cijenom i činjenicom da su novi stanovi itd., ti stanovi ulaze u ovaj model. Dakle, ti stanovi ulaze. A mi nemamo taj podatak. Ministrica je maloprije rekla da ne znaju. Mi nemamo konkretan podatak jel to cjelokupan broj tih stanova koji odgovaraju ovim kriterijima, ali u svakom slučaju to je podatak koji je dobiven od Gospodarske komore kao nešto što smo nazvali ocjenom stanja na početku ovog. Ali zakon nije predvidio nigdje da to mora biti tih 2315 na tim i tim lokacijama. Dakle, može biti bilo gdje u Hrvatskoj ukoliko se uklapa u kriterije o kojima govorimo. O cijeni, govorimo o dozvolama i svemu onome što piše. A ovaj dio koji se odnosi dalje će ministrica reći.
Ministrica Marina Matulović-Dropulić, izvolite.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici i gospodine potpredsjedniče. Ja mislim da ja jasno i glasno govorim. Još mi nitko nije dosad rekao da im nije jasno ako nešto kažem. Lijepo sam rekla, ovi stanovi, znači mi smo tražili od Gospodarske komore da nam napravi anketu jer svi pričaju stanova ima toliko ili onoliko. Mi nismo znali od koga bi to tražili. Logično je i normalno da tražimo od Gospodarske komore. Tražili smo od njih, oni su nama dali i rekli su sa današnjim danom prijavili su nam se nakon što smo anketu proveli prijavilo se toliko i toliko, 2315, u tim mjestima sa tim brojem stanova. Ukupno, 2315. Mi smo nakon toga napravili taj prijedlog zakona radi toga jer smo rekli i predsjednica Vlade je najavila da će se raditi i neke stvari, onda kad smo donosili one mjere, A program, B program i još treba donijeti C program, da će se donositi kontinuirano mjere za pojedine djelatnosti. Pa je napomenula i rekla građevinari, pa je napomenula i rekla tekstilci itd. Mi smo nakon toga napravili prijedlog zakona koji kaže da u ovaj dio ulaze neprodani stanovi koji su završeni i imaju uporabnu dozvolu do dana donošenja ovog zakona. Ako vi donesete zakon sutra, onda do sutrašnjeg dana. Znači, ovaj popis je isključivo informacija da to ima. Jer da mi kažemo da se moraju kupiti ti stanovi, odnosno da ćemo mi davati poticaje samo za te stanove onda smo to trebali napisati u zakonu. To vi dobro znate. Ti ne možeš dati nekome obavijest od Gospodarske komore ili obrazloženje zakona pa reći po tome se trebaš ponašati, pa to je nezamislivo. Prema tome, da smo mi mislili na tih 2315 stanova da se samo oni mogu kupiti mi smo ih trebali taksativno u zakonu navesti. Pošto u zakonu piše da svi novoizgrađeni stanovi, piše u zakonu, novoizgrađeni stanovi koji će imati uporabnu dozvolu do dana donošenja zakona i koji se uklapaju u kriterije da koštaju od 1000 do 1600 eura po metru kvadratnom. Znači, ja sebi nađem xy nekog firmu koja izvodi radove, koja je napravila tu kuću, koja ima slobodne stanove i s njima napravim predugovor ako mi sve odgovara. Mi u APN-u, APN čak ni nema ovaj popis koji mi imamo ovdje jer nije bilo nikakvog razloga da mi njima dajemo taj popis … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Nema nikakvog razloga. Radi toga jer se ljudi i sami sebi, ja sam to od prvog dana, od prvog časa rekla danas i na svim odborima jučer bitna razlika između POS-a i ovog je ta da si čovjek sam bira stan na lokaciji kojoj hoće, veličinu koju hoće, jer nismo limitirali niti jednu od tih stvari. A što se POS-a tiče ti točno znaš na lokaciji toj i toj, po pravilniku koji je donesen za one POS-ove stanove možeš prema broju članova obitelji kupiti takav i takav veliki stan. Mi smo rekli ne ovdje. Imate lokaciju, imate veličinu stana, imate banku. Jedino je važno da je dobio uporabnu dozvolu do dana donošenja zakona i da se uklapa u ove kriterije što se tiče iznosa. I to je kraj. I to još jedanput ponavljam. I molim vas, ja sam velim jasna. Ovaj popis nema nikakve veze, na kraju krajeva baš smo blesavi što smo to uopće napisali u obrazloženju, odnosno na početku. Ali ocjena stanja je svaki zakon ima ocjenu stanja. U ocjeni stanja se piše što se događa. A mi smo napisali ono što nam je Gospodarska komora rekla. Mogli smo napisati kaj god drugo hoćeš. I nigdje nismo napisali, u nijednom članku zakona da se ti stanovi, tih 2315 mora kupiti. Osim toga mi smo vam napisali da imamo 100 milijuna kuna i da ove godine predviđamo tisuću stanova. Prema tome kaj sad to znači? Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak, gospođa zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Gospođo ministrice rekli ste da se može izabrati xy firma, odnosno xy stan od xy firme. Međutim, navodite prije da to mora biti licencirana firma. … [[Upadica se ne razumije.]] Ali gospođo ministrice koliko ima takvih licenciranih firmi? Što to nije opet pogodovanje velikih firmi? Hvala lijepo.
U Hrvatskoj 6 tisuća licenciranih firmi.
Mene su zvali ljudi vlasnici manjih firmi i rekli su da je to osnovni problem jer oni nisu zaštićeni. Ovo je ipak pogodovanje velikim firmama.
Gospodin zastupnik Ivan Škaričić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice. Evo nakon ove cjelodnevne rasprave ja ću nastojati biti kratak. Mislim da je zakon dovoljno jasan i dovoljno kvalitetan da se prihvati po hitnom postupku. Ja ću nabrojiti tri razloga koja su vrlo bitna da se ovaj zakon prihvati. Prvo ovaj zakon cilja na jednu skupinu kupaca, a to su oni kupci koji nemaju stana ili koji će proširiti svoj postojeći stan. I jasno je da su to oni ljudi koji su tek započinjali svoj radni vijek kao što smo čuli ovdje od kolega i da im je ta i takva pomoć itekako dobro došla. Dakle to je u prvom redu radi njih i to je vrlo pozitivno i pohvalno. Drugo, što je ovdje skoro pa sablažnjivo se govori da će ovo pomoći građevinare i građevinsku operativu. Ja ne vidim u tome apsolutno ništa loše, jer je građevinarstvo jedna značajna grana gospodarstvo. S obzirom da je sada u ne stagnaciji nego u jednom jakom padu, vrlo je bitno da naša Vlada donosi mjere i da se u građevinarstvu stanje popravi. Jer ljudi jednostavno ne mogu i ne znaju kako će dalje. Iluzorno je očekivati da će se raditi novi stanovi ako ima toliko neprodanih stanova. I neće se sada valjda uništiti sva ta operativa koja postoji pa će se stvoriti preko noći neka druga operativa. To je praktički nemoguće i to je bespredmetno pogotovo na takav način govoriti. Treće što bih još htio napomenuti one kolege ovdje ima ih dosta koji su vodili ili vode gradove i općine, vrlo dobro znaju što se događa kada podbace prihodi od komunalnog doprinosa. Upravo to se događa u prošloj godini, a vidimo i u ovoj da neće biti stanje bino bolje, nego možda čak i gore. I mnoge stvari koje ste planirali koje grad servisira i općina dolaze u pitanje. Na ovaj način prodajom ovih stanova otvorit će se mogućnost za novu izgradnju i tako će se itekako pomoći normalnom funkcioniranju gradova i općina. Mislim to su tri razloga koja su dovoljna da se bez imalo uopće dilema ovaj zakon prihvati. A mislim da je gospođa ministrica tako dobro objasnila sve ove nedoumice, ako su one doista nedoumice ili je to u pitanju nešto drugo. Tako da mislim nakon ovoga da uopće više nema potrebe za dodatnim pojašnjenjima. Nego mogu kazati da sam veoma zadovoljan predloženim zakonom i da ću ga podržati. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni kolegice i kolege. Gledajući i promatrajući sa aspekta materijalnih potreba nema većeg zadovoljstva za čovjeka od useljenja u vlastiti stan i to prvi put. Osjetiti toplinu vlastitog doma to je poseban osjećaj. Zato i čuveni Maslov u svojoj hijerarhiji potreba toplinu doma stavlja na najosnovnije mjesto kao osnovnu ljudsku potrebu. Nisam sklon realiziranju niti pojava niti prijedloga, a još manje ocrnjivanja, jer svaka pojava ima i pozitivnih i negativnih strana. Ali jedna argumentirana kritika je uvijek poželjna pojava. Treba imati na umu da ovaj zakon i odgovara trenutku današnjem ali i mogućnosti države. Ono što moram naglasiti da se ne bih usudio egzaktno procjenjivati učinke primjene ovog zakona jer ih je doista nemoguće procijeniti, ali se može sa sigurnošću kazati da primjenom ovog zakona, on neće nikomu negativno utjecati niti štetiti, a može mnogima dobro doći a imati i opće koristi od njega. Zato ne bih procjenjivao jer na učinak utječe veliki broj čimbenika kako će se ostvariti očekivana primjena ovoga prijedloga zakona. A među mnogobrojnim čimbenicima najvažniji čimbenik otpada na banke, kako će se oni ponašati u primjeni ovoga zakona. Treba naglasiti da je ovo prigoda za banke. Ovo je prigoda iznimna za banke da višak likvidnosnih sredstava ako ih imaju u velikoj mjeri plasiraju bez većih rizika i ako budu uz povoljne kamate, oni mogu plasirati taj višak sredstava jer trenutno imaju samo na štednji građana 11,8 milijardi kuna, a štednja trgovačkih društava 27,9 milijardi kuna i jednostavno je prigoda plasirati ta sredstva koja su i slobodna i da ne koriste maksimaliziraju svoju kamatnu stopu otvara im se mogućnost ta novčana sredstva plasirati. Ono što je važno naglasiti da ne bi ni u kom slučaju bilo dobro da banke u ovom slučaju obračunavaju posebne provizije, posebne naknade i time poskupljuju i dovode do povećanja efektivne kamatne stope. Ne bi bilo dobro da angažiraju sudske vještake da procjenjuju te nekretnine, jer svaka procjena ide, ali banke to mogu tražiti zato kažem ne bi bilo dobro da traže, jer je to uobičajeni postupak prilikom dodjele stambenih kredita, da ovom prilikom nema potreba za tim za povećanjem troškova korisnika kredita, jer nema potrebe za procjenu, jer doista ovo odgovara tržišnim uvjetima. Ako je ikada cijena odgovara tržištu onda je to danas realna tržišna cijena. Isto tako ne bi bilo dobro da banke traže da korisnici stambenih kredita osiguravaju te stanove kod osiguravajućih društava od poplave, požara, provala i slično i to kod osiguravajućih društava koje oni preporučaju i uvjetuju tako. To je inače praksa ali koja u ovom slučaju ne bi bila dobrodošla nikako. A dobro bi bilo da kamatne stope budu fiksne ili da se vežu uz Eurolibor a nikako da budu promjenjive i da se mogu jednostrano mijenjati po proizvodnoj volji banaka. Jer to će sigurno takva situacija potjerati potencijalne korisnike kredita i kupce stanova. Isto tako, ovo je prilika za banke da dugoročno plasiraju svoja likvidna sredstva i da dugoročno imaju siguran plasman ali ne bi bilo dobro da ako bi odobravanje novih kredita uz povoljnu kamatnu stopu onima koji već imaju stambene kredite ranije da njima dižu kamatne stope jer im to omogućuju postojeći ugovori iako to sve tako ne bude što sam govorio da nije dobro i bude ono što sam rekao da bi bilo dobro onda će biti veliki učinak ovakve mjere. A ja bih bio osobno sretan ma neka samo jedan čovjek ne ostane bez posla i neka samo jedan mladi čovjek kupi stan ja sam već zadovoljan od primjene ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivan Bogović. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena gospođo ministrice, uvaženi gospodine državni tajniče, kolege i kolegice. Danas je puno toga rečeno i vjerujem da smo svi već i umorni od uvjeravanja a ono za nas koji smo razumjeli i koji želimo razumjeti o čemu se radi ja evo koristim prigodu da čestitam ministrici i ministarstvu na jednom konkretnom prijedlogu i pomoći mladim obiteljima za rješavanje onog kako reče kolega Marić što ste omogućili vjerujem dobrom dijelu mladih obitelji doživljaj ulaska u vlastiti dom. Mislim da je najmanje bitno koliko tvrtki će prodati stanove na ovaj način. Mislim da je najmanje bitno da li se zove poticanje prodaje stanova ili poticanje kupnje stanova. Najbitnije je da danas mladi čovjek, mlada obitelj ima mogućnost uz odgodu do maksimalno 20 godina plaćanja stana kupiti stanu uz kamatu povoljnu od 2%. Znamo oni koji su koristili poduzetničke kredite pa dobije odgodu povrata kredita znamo koja je to mogućnost i koja je to olakotna okolnost. Napomenut ću ono o čemu se ovdje danas i nije toliko govorilo. Radi se o području od kuda i ja dolazim, to su područja koja su stradala ratom, koja su bila iseljena i gdje je Republika Hrvatska preko resornih ministarstava uložila znatna sredstva u obnovu obiteljskih kuća ali kad su se izdavala rješenja prije deset, petnaest godina za obnovu mnogi danas, mnogi tada su bili djeca, danas su to ljudi koji imaju djecu i koji kroz ovaj način zasigurno će vidjeti mogućnost rješavanja stambenog pitanja. Danas u sredinama iz koje ja dolazim gdje je nekakva prosječna cijena kvadrata stana tisuću 100 do tisuću 200 eura kroz ovaj poticaj prilika je i odgodu plaćanja mladima da ostvare taj dugo sanjani san realizaciju tog stana kupnjom ovog stana i useljenja u isti. I ono što bih ja samo dodao, neću ponoviti što to znači za građevinsku operativu, što to znači za logistiku koja prati građevinsku operativu kroz opremanje stanova, samo ću napomenuti da vjerujem da će se razmotriti mogućnost i da se nakon 2011. godine nastavi sa poticajem prodaje ili gradnje stanova. Hvala.
Hvala. I gospodin zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću sad reći nekoliko primjera s obzirom da je jedan Vukovar bio porušen, da ministrica je od prvih dana s nama i mislim da možemo biti sretni da imamo takvo ministarstvo i na čelu našu ministricu. Mogu samo reći da naša Vlada potiče, daje, pomaže naša poduzeća a kombinat Borovo koji je devastiran, porušen do kraja vaša gospodo Vlada 2001. koalicijska je zadužila zbog otpremnina radnika Borova zadužila je hipotekarno Borovo i stavila zabilješke na svu njegovu imovinu. Naša Vlada, ova Vlada sadašnja je skinula to i dovela poduzeće da danas jedan kombinat koji je bio porušen zapošljava, upošljava tisuću 200 ljudi, redovno primaju plaće i dobro stoji. To je oporavak i tako Vlada treba da radi, trebate učiti od ove Vlade. Dalje, u Vukovaru je ukupno bilo 5 tisuća 900 stanova koji se smatraju državnim vlasništvom. 91. godine u društveno vlasništvo od kojih je obnovljeno do sada ukupno 4 tisuće 487 stanova u stambenim zgradama od kojih većina sredstvima hrvatskog proračuna ukupno u iznosu od oko 610 milijuna kuna. Sada su u obnovi i u pripremi za obnovu još 443 stana. Samo od rujna prošle godine završena je obnova 300 stanova u stambenim zgradama. Neće se obnavljati između 300 i 400 stanova koji su prema prostornom planu u obuhvatu industrijske zone i na trasi budućeg kanala Dunav-Sava. Samo za stambeno zbrinjavanje i obnovu u ratu oštećenog, uništenog stambenog fonda u Vukovaru do sada je utrošeno iz sredstva državnog proračuna nešto preko milijardu i 726 milijuna kuna. Gospodo to nije malo ali to nije ni sve. 610 milijuna kuna za obnovu stambenih zgrada sa ukupno 4 tisuće 500 stanova. 21 milijun za završene isporuke građevinskog materijala 311 isporuka, 104,5 milijuna kuna za kupnju 441 APN kuću, 990 milijuna za obnovu 4 tisuće 900 obiteljskih kuća. Za projekte obnove izgradnje komunalne i socijalne infrastrukture u Vukovarsko-srijemskoj županiji uloženo je oko polovice tog iznosa ukupno 2000. do 2004. godine oko 600 milijuna kuna. Darovanje državnih kuća i stanova. Do danas je darovano hrvatskim braniteljima te članovima poginulih i nestalih hrvatskih branitelja u Vukovaru 314 državnih stanova i kuća, 194 stana i 120 APN kuća a po povoljnim uvjetima prodano je oko 250 stanova. Cijena novoobnovljenog stana od 60 metara kvadratnih u Vukovaru uz uvjet jednokratne uplate je 10,5 tisuća eura. Mislim da to nigdje ne možete kupiti ni pola jednoga stana a ne čitav stan. I to su obnovljeni stanovi. 175 eura po metru kvadratnom je jedan metar kvadratni. Iznos od prodaje stanova ide u potpunosti na račun grada Vukovara, oko 12 milijuna je 2008. i 2009. godine grad Vukovar imao od toga taj dio iznos. Samo prošle godine je za programe obnove stambenog fonda i Fond za obnovu i razvoj grada Vukovara utrošeno oko 127 milijuna i to unatoč recesiji što ne uključuje ostale programe obnove i gradnje infrastrukturnih objekata i mreže. Moram reći i napomenuti da nije samo to što se tiče Vlade i Ministarstva obitelji zaprimilo je 465 zahtjeva od vukovarskih branitelja. Riješeno je 298 zahtjeva, od toga 101 stan i 197 kreditom. Ostalo neriješenih zahtjeva još svega 167 zahtjeva. Na području Vukovarsko-srijemske županije predano je 1673 zahtjeva Ministarstvu branitelja, od toga 993 zahtjeva su riješena, a neriješenih je ostalo 680 zahtjeva. Iz ovoga izlaganja se vidi koliko Vlada ulaže u stambenu izgradnju, a posebno sam ovo pripremio za sve one koji govore da je Vlada zaboravila Vukovar. Do sada u Vukovar uloženih blizu 2 milijarde kuna demantira nevjerne Tome. Hvala lijepa.
Završni osvrt, ministrica Marina Matulović Dropulić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Pa eto ja mislim da smo mi ovdje predložili vama jedan zakon u nizu mjera koje se mora i koje su se donijele i koje će se još donijeti. Naravno da ono što smo rekli to može zaposliti jedan dio građevinara, sa investicijama se može zaposliti drugi dio građevinara jer i na kraju sigurna sam da će to krenuti sve bolje i bolje. A svima onima koji misle i koji ne vjeruju u to da će se ovaj zakon ostvarivati, sjetite se zakona koji smo donijeli prije sedam mjeseci, Zakon o izdavanju građevinskih dozvola u roku od 45 dana. Veliki jedan dio vas nije vjerovao da će se bilo što ostvariti. Samo hoću reći da je na taj način u roku od 45 dana izdano 138 građevinskih dozvola. Prema tome, vjerujte da ne radimo napamet, da radimo ozbiljan posao i da smo sigurni da će sve ići onako kako bi i trebalo. To znači da ćemo sve napraviti da ti ljudi koji se odluče za kupnju stana na ovakav način stanove kupe što prije i da što prije riješe svu onu administrativnu proceduru koju moraju riješit. APN je počeo pripremati sve materijale. Sad ćemo izdati javni poziv, znači da se ljudi jave na taj javni poziv i onda ćemo znati i vidjeti šta smo napravili. Vidjet ćete koliko će se javit. Vi ste se smijali i onda kad je bio zakon o 45 dana pa smo izdali, jeste. I niste uopće o tome htjeli govorit, rekli ste da to neće nitko napravit. Izdali smo 138 dozvola.
Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa raspravom Prijedlog odluke o donošenju Prostornog plana Parka prirode Lonjsko polje i negdje oko 12 sati glasovanje o raspravljenim točkama.
Peto, Konačni prijedlog Zakona o poticanju prodaje stanova, hitni je bio postupak, P.Z. broj 517. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključaka. Pregled amandmana podijeljeno je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Ministrica gospođa Marina Matulović Dropulić. Izvolite. Prvo, očitovanje na amandman Odbora za zakonodavstvo u članku 1.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Drugi, Odbora za zakonodavstvo na članak 2.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Treće, Odbora za zakonodavstvo na članak 3.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Četvrto, Odbor za lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu u članku 7.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Peto, Odbora za zakonodavstvo na članak 8.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Šesto.
Ne prihvaćamo.
Zastupnika Zvonimira Mršića na članak 8.
Ne prihvaćamo, jer je nepotreban zbog toga što i u samom zakonu već imamo da svi oni koji imaju i licence moraju i plaćati obveze prema radnicima, ako ne licence im se oduzimaju. A osim toga tako i u programu A i B Vlade koji ste vi usvojili točno tim riječima utvrđeno tko ima pravo.
Zastupnik gospodin Zvonimir Mršić. Nema ga. Prema tome, glasovat ćemo. Tko je za amandman kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Sedmo, Odbora za zakonodavstvo na članak 11.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona.
I sve ostale prihvaćamo.
I sve ostale odbora znači. Sve ostale amandmane.
Sve do 14.
Odbora za zakonodavstvo, i 12. amandman Branka Bačića na članak 18.
Prihvaćamo.
Znači svi ostali amandmani su prihvaćeni od znači amandmana 8 pa dalje do zaključno 14. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o poticanju prodaje stanova. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 69 glasova za, 4 suzdržana i 29 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dobro jutro gospođe zastupnice i zastupnici! Nastavljamo sa radom sjednice i preći ćemo danas na 6. Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana Parka prirode Lonjsko polje Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Zajednički amandmane su podnijeli Odbor za zaštitu okoliša i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Ministrica zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva gospođa Marina Matulović Dropulić. Izvolite.