Hvala. Gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 49. sjednici održanoj 7. prosinca 2006. godine prijedlog kandidata za izbor člana Državnog sudbenog vijeća koji je Odboru za pravosuđe Hrvatskoga sabora uputio predsjednik Vrhovnog suda 27. studenoga 2006. godine, a prijedlog je utvrdila proširena opća sjednica Vrhovnog suda Republike Hrvatske na sjednici održanoj 27. studenoga 2006. godine. Uvodno utvrđeno je da Odbor za pravosuđe Hrvatskoga sabora na 40. sjednici održanoj 11. travnja 2006. godine, pokrenuo postupak kandidiranja za izbor jednog člana Državnog sudbenog vijeća budući da je članica DSV-a Mirjana Rigljan odlukom Hrvatskoga sabora od 13. ožujka 2006. godine razriješena dužnosti člana DSV-a radi imenovanja na dužnost predsjednice Županijskog suda u Zagrebu. Odbor za pravosuđe Hrvatskoga sabora u skladu s člankom 3. Zakona o Državnom sudbenom vijeću i člankom 73. Poslovnika Hrvatskoga sabora, u postupku izbora člana Državnog sudbenog vijeća ovlašten je zatražiti od predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske pokretanje postupka kandidiranja za člana Vijeća. Odbor je primio prijedloge kandidata za člana DSV-a od Vrhovnog suda Republike Hrvatske utvrđene na proširenoj općoj sjednici Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Sukladno članku 3. Zakona o Državnom sudbenom vijeću opća sjednica Vrhovnog suda Republike Hrvatske utvrdila je prijedlog tri kandidata za izbor člana Državnog sudbenog vijeća sljedećim redom: 1. Ante Galić, sudac Upravnog suda Republike Hrvatske sa 35 glasova, 2. Mladen Turkalj, sudac Upravnog suda Republike Hrvatske sa 31 glasa, 3. Igor Periša, sudac Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske sa 29 glasova. Svi prijedlozi nalaze se u privitku ovog izvješća. Zadaća je Odbora za pravosuđe da na temelju zaprimljenih prijedloga utvrdi da li predloženi kandidati ispunjavaju uvjete za izbor u Državno sudbeno vijeće kako bi se sve kandidate koji ispunjavaju uvjete sukladno članku 3. stavku 7. Zakona predložilo Hrvatskom saboru na odlučivanje. Nakon provedene rasprave i uvida u predmetne kandidature, Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 8 glasova za usvojio sljedeće zaključke: 1. Predlaže se predsjedniku Hrvatskoga sabora da u dnevni red 23. sjednice Hrvatskoga sabora uvrsti točku izbor člana Državnog sudbenog vijeća, i 2. Za izbor člana Državnog sudbenog vijeća predlažu se Hrvatskom saboru tri predložena kandidata ovlaštenog predlagatelja, jer je utvrđeno da svi ispunjavaju uvjete za izbor. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Prijedlog kandidata za izbor člana Državnog sudbenog vijeća. Tu imamo vanrednu, specifičnu situaciju. Sukladno članku 231. Poslovnika Hrvatskog sabora u izboru člana Državnog sudbenog vijeća provest će se tajno glasovanje. Obzirom da je broj predloženih kandidata veći od broja koji se bira pa se to glasovanje provodi na glasačkim listićima koja priprema tajnik Sabora, koje je pripremio pa mu pomaže određeni broj zastupnika. To su zastupnici koji će biti u tome glasačkom odboru je li, Emil Tomljanović, Silvano Hrelja, Nikola Vuljanić i Biserka Perman. Tu su glasački, vani su glasačke kutije, listići. Stanka od 20 minuta, pa idemo na glasovanje da i to konačno obavimo. Tajnim, na listićima. Gospođe i gospodo zastupnici, nakon ovoga glasovanja pozivam vas na jedan skromni domjenak povodom božićnih blagdana u dolje u sabornici, delicije će biti velike. Dakle, nakon ovoga glasovanja molim na božićni domjenak.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Pred vama je Zakon o dopunama Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske čijim prijedlogom se predlaže radi zaštite digniteta Domovinskog rata za sudjelovanje i drugi doprinos u Domovinskom ratu da se odličja i priznanja mogu dodjeljivati sukladno tom zakonu i po postupku koji se s tim zakonom propisuje. Od odredaba ovog prijedloga zakona bila bi izuzeta odličja i priznanja koja dodjeljuje Predsjednik Republike i Hrvatski sabor. Za provedbu ovog zakona u državnom proračunu nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Hvala lijepo.
Hvala. Izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. A pokojni Mladen Delić bi rekao da vidi ovaj zakon "ljudi moji je li to moguće". Ja ne znam jeste vi ovaj zakon pročitali, po nama u klubu Hrvatske stranke prava to bi isto bilo red veličine kad bi švedski parlament donio zakon kojim će ukinuti pravo dodjeljivanja Nobelove nagrade. Znate na što se ovdje ide? Ide se zabranjivati udrugama iz Domovinskog rata, konkretno to je riječ o Udruzi branitelja, invalida i udovica Domovinskog rata djelatnika "Podravke" koji dodjeljuju priznanje, znači ne odlikovanje i priznanje sukladno Zakonu o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske nego kao udruga iz Domovinskog rata, nevladina udruga. Znači oni dodjeljuju priznanje "Junak Domovinskog rata". Do sad su oni dodijelili takva četiri priznanja i to je dodijeljeno na način da su uglednici iz HDZ-a uručivali ta priznanja i odlikovanja. Znači dodijeljena su recimo konkretno potpredsjednica Vlade Jadranka Kosor je uručila priznanje Kati Šoljić koja je izgubila četiri sina, te Kati Zadro za pokojnog hrvatskog generala, general-bojnika Blagu Zadru. Doktor Andrija Hebrang, u to doba potpredsjednik Vlade, uručio je ovo priznanje Ankici Tuđman za dr.Franju Tuđmana dok je ministar zdravstva dr. Neven Ljubičić priznanje uručio ratnoj bolnici Vukovar na čelu sa dr. Vesnom Bosanac i dr. Jurajom Njavrom i još je dodijeljeno priznanje junaka Domovinskoga rata našem generalu, bojniku Anti Gotovini koji se danas nalazi u tamnici u Haagu i to još nije uručeno zbog toga što je obitelj rekla kad se general Gotovina bude moguće da će se onda uručiti. I zbog čega je sad ovo došlo? Došlo je zbog toga što je ova udruga na inicijativu i drugih udruga iz Domovinskog rata odlučila se ovo priznanje junaka Domovinskoga rata dodijeliti i generalu, bojniku Branimiru Glavašu i automatski smo dobili reakciju iz Vlade kojim se znači kaže: "Zbog zaštite digniteta Domovinskoga rata za sudjelovanje ili drugi doprinos u Domovinskom ratu mogu se dodjeljivati samo odlikovanja i priznanja Republike Hrvatske utvrđeno ovim Zakonom i po postupku koje je njime propisano." A udruge i nisu dodjeljivale državna priznanja i odlikovanja, udruga je ova u konkretnom slučaju dodjeljivala svoje priznanje, nevladine udruge svagdje u svijetu imaju pravo dodjeljivati svoja priznanja, znači to nisu državna odličja, to nisu državna odlikovanja, to nisu državna priznanja. To je priznanje udruge iz Domovinskoga rata i zbog toga je nama neshvatljivo i nema valjanoga obrazloženja niti ga vi to možete obraniti gospodine državni tajniče da sad mi zakonodavno idemo uređivati da udruge to više ne smiju dodjeljivati, znači one u svom priznanju koje dodjeljuje ne može se uopće stajati ovaj zbog zaštite Domovinskog rata i svega ostalog. I s jedne strane govorimo o tome kako se zalažemo za demokratska rješenja, kako se zalažemo da naše pravne stečevine budu sa pravnim stečevinama Europske unije, a s druge strane idemo ovakvim propisima koje su primjerenije recimo Staljinu ili drugim režimima za koje znamo kako su završili. Znači neshvatljivo je da se ide na jednu takvu situaciju. To bi isto bila recimo situacija predsjednik Vlade je prema anketi određenog broja novinara dobio priznanje da je političar godine i sad recimo da je varijanta da klub SDP-a ili neki drugi klub predloži da se i ovaj Zakon, amandman da se ne može ni takvo priznanje dodjeljivati. Znači to je taj red veličine. Znači to je ovo totalno neshvatljivo i nepojmljivo zbog čega se ide u ovakve zakonske izmjene, s tim više, evo ovdje imam pismo udruge branitelja invalida i udovica Domovinskog rata djelatnika "Podravke" da je njima u Vladi obećano da će ta njihova inicijativa znači dodjele priznanja junaka Domovinskog rata biti pretočena u zakon i oni kažu ako bi tako bilo mi onda ćemo odustati od svoje inicijative dodjeljivati, ali očito da su ih izvarali. U Vladi jel u ovome zakonskom tekstu koji je nama ponuđen po hitnom postupku o tome nema ni riječi. Ne znam kud to vodi, kud to vodi, zašto to radi Vlada? Zbog činjenice eto što je to dato vjerojatno Branimiru Glavašu. Ništa drugo nema valjanog nekog drugog obrazloženja nego zbog toga eto što je ova udruga odlučila da će dati priznanje "junak Domovinskog rata" Branimiru Glavašu i onda je Vlada odmah automatski reagirala. Nepojmljivo i ne znam predlažem da odmah povučete ovaj zakonski tekst i da se ne miješate u rad nevladinih udruga jer nevladine udruge ne mogu nikad ni u jednoj zemlji … [[Govornik se ne razumije.]] državna priznanja niti mogu dodjeljivati državna odlikovanja, pa prema tome ne znam zašto to radite. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravila bih kolegu koji govori da se ovaj Zakon donosi zbog Branimira Glavaša. Kolega mislim da to nije točno. Jednostavno ako računate da u ovoj državi ima 30 tisuća udruga pa zamislite kad bi svaka od tih udruga donosila nekakvo odlikovanje, priznanje, dakle nastala bi jedna šuma i stvarno, a što se tiče Domovinskog rata mislim da je ovaj Zakon upravo taj zakon koji donosi dostojanstvo Domovinskoga rata i dostojanstvo priznanja ljudima koji su bili u Domovinskom ratu.
Hvala. Državni tajnik Tomislav Ivić. Izvoolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ovaj Zakon, odnosno Prijedlog zakona apsolutno nema nikakve veze sa Branimirom Glavašem i slučajem Glavaša. Dapače, činjenica je da je u proteklih godinu ili nekoliko zadnjih godina prisutna čitava inflacija razno-raznih priznanja i odličja koja se dodjeljuju za sudjelovanje i doprinosu Domovinskom ratu po postojećem Zakonu o udrugama tri čovjeka osnuju udrugu i dijele kojekakva odličja i priznanja za sudjelovanje u Domovinskom ratu. Upravo suprotno Prijedlogom izmjena Zakona ovdje se želi napraviti jasno reda i za sudjelovanje u Domovinskom ratu, dakle za nešto što bi trebalo biti svetinja u ovoj državi predlaže se takvo jasno reguliranje zakonom tko to može i na koji način verificirati, odnosno dodijeliti. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa ispravljam netočan navod državnog tajnika koji je rekao: "Udruge dijele državna odlikovanja i priznanja." Udruge dijele svoja odlikovanja i priznanja, a vi ovim Zakonom onemogućavate da oni to rade. To nigdje u svijetu nije pojmljivo.
Hvala. Klub SDP-a, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo. Vjerojatno je sa ovim besmislenim Prijedlogom zakona samo uvod u ono što nas očekuje u cirkus koji se zove proglašenje zaštićeno ekološko-ribolovne zone. Samo vi pozivajte Isusa i Boga, ali mene kao vjernika.
Kolega molim vas, kolega Pančić molim vas nemojte provocirati zastupnike, držite se uobičajenih regula ponašanja.
A uobičajeno je da stalno, kontinuirano nešto dobacuju.
Nemojte ih pozivati na to, molim vas mir, molim vas. Izvolite držati se svi reda.
U redu. Da li smijem reći da je ovo besmislen Prijedlog zakona? Da li mogu se pozvati i na narodnu poslovicu da besposlen pop i jariće krsti? Vjerojatno mogu, jer uistinu ovaj Prijedlog zakona je besmislen. Ako je i imao namjeru da spriječi udruge u ovom slučaju iz Domovinskoga rata da daju različita priznanja, znači ne odlikovanja koja su propisana ovim zakonom već određena priznanja ovaj zakon ih i dalje u tome ne priječi. Pročitajmo još jednom članak 4. u ovome prijedlogu zakona o dopunama odnosno članak 4.a. "Zbog zaštite digniteta Domovinskog rata za sudjelovanje ili drugi doprinos u Domovinskom ratu mogu se dodjeljivati samo odlikovanja i priznanja Republike Hrvatske utvrđena ovim zakonom i po postupku koji je njime propisan." A onda idemo dalje, članak 6. koji govori o svim ovim odlikovanjima. I niti jedno od tih odlikovanja, nijedna udruga bez obzira koliko broji članova, tri ili više takvo odlikovanje nikome nije dodijelila. I zbog toga ovim izmjenama zakona ništa se neće riješiti. Jedino se političkim pritiskom na pojedine udruge može utjecati da određena priznanja određenim ljudima više ne dodjeljuju ali to nema veze sa zakonom, to ima veze sa političkom praksom pojedinih stranaka odnosno izvršnom vlašću ili koga već sve ne. Ovdje smo već čuli da je od te udruge koja je sada u fokusu interesiranja, udruge branitelja, invalida djelatnika Podravke već dodijeljeno četiri priznanja pojedincima i gradovima. I to je bilo prilično dobro i popraćeno u medijima. A zašto? Pa vjerojatno i zato što su ta priznanja dodjeljivali dužnosnici aktualne vlasti. I u redu, to je njihovo pravo. Kako to da nama u SDP-u ne smeta da jedna udruga dodjeljuje priznanja čak i ljudima koji su bliski HDZ-u ili ako nisu članovi, ne znam sada. I to ih i dodjeljuju sami dužnosnici HDZ-a. Kako to da nama nije smetalo? Pa jednostavno zato što je to pravo svake udruge da to čini. Pa je onda mijenjamo i Zakon o udrugama koji kaže: "povećajmo broj osnivača". Ako je besmisleno da tri člana, tri građanina mogu osnovati udrugu što su nekakvi zapadni standardi i ja smatram da je to možda prenisko ali onda mijenjamo zakon a nemojmo mijenjati zakon još na neodgovarajući način zato što nam jedno priznanje u aktualnom trenutku ne odgovara. A ja ću to ponoviti sada bez obzira koliko se to nekome ne sviđa. Ovaj zakon odnosno ove izmjene zakona slijede zato što je priznanje dodijeljeno gospodinu našem kolegi Branimiru Glavašu. I odjednom sada oni koji su dodjeljivali ranije priznanja ove udruge drugim osobama sada kažu e udruge više neće dodjeljivati, sada je prevršena mjera. Pa kako to? Jučer je taj gospodin kolega Glavaš bio vizionar a danas se zbog njega mijenjaju zakoni. To je jednostavno nešto na što demokratska Hrvatska ne može pristati. Ne može. Jučer smo imali onaj famozni šećer. Imat ćemo opet taj još famozniji ZERP. I ova Vlada umjesto da se bavi zaštitom temeljnih hrvatskih nacionalnih interesa ona se bavi besmislicama. Evo, nadam se da nećemo previše izgubiti vremena više od sat na ovaj zakon i vjerujem da će ga na kraju predlagač i povući. Ima još jedan razlog, zašto to nije dobro. Zašto nije dobro na ovaj način se baviti Domovinskim ratom? A svi se kunemo u zaštitu digniteta Domovinskoga rata pa kažemo želimo štititi istinu o tome Domovinskome ratu. Ali na koji način taj dignitet i tu istinu štitimo? Pa isto onako kako je i Komunistička partija štitila istinu o drugom svjetskom ratu, želeći da bude jedini monopolita nad svim onim što se događalo u tome drugom svjetskom ratu. A onda vidimo da ono što je ona zastupala i što je propovijedala baš i nije bilo onako kako je bilo. Pustimo to povjesničarima. Kada se politika petlja u takve stvari na kraju to ne izađe na dobro. Isto tako i o Domovinskome ratu. Ne može jedna stranka biti jedini kako da to kažem, jedini tumač, vjerodostojni tumač onoga što je bilo u Domovinskome ratu i jedini tumač da li netko nekome može dati ovo ili ono priznanje. Ne govorim opet o državnim priznanjima i o državnim odličjima. Državu nitko nije priječio da priznanja kojima se posebno ističe herojstvo i junaštvo u radu dodjeljuje onim osobama koje su to i zavrijedile i to u ovome zakonu i piše. Međutim, problem je bio što su mnoga odličja ta i neka druga završila na ramenima ili grudima ljudi na kojima nisu trebala završiti. Pa onda imamo neke generale iz logistike koji rata nisu vidjeli a nositelji su najvećega broja odličja. Da li je to normalno? Pa vjerojatno nije. Ali kako to da to tadašnjoj vlasti nije smetalo pa da je zaustavila tu inflaciju odličja? Znači, ja smatram i dalje da udruge imaju pravo Ustavom, zakonom propisano da daju različita priznanja. Pa u tom pogledu kada bi bilo drugačije onda bi mogao ovdje doći zakonski prijedlog da se zabranjuje udruzi ili ne znam kome novinara da proglasi premijera Sanadera političarem godine. Ali kako? Ali nama to ne smeta. Pa zašto bi to bilo problematično? Zašto neka udruga bez obzira imala pravo, bez obzira da li dobro procijenila ili nije dobro procijenila, ja smatram da nije dobro procijenila ali nema veze, ali pravo je udruge i različitih udruženja da proglašavaju i osobe godine. A sada vi meni kažite kada ste, vjerojatno ste iskusniji od mene u ovim stvarima pa mi recite zašto neka udruga iz Domovinskoga rata ne bi mogla odlikovati bilo koga od nas ovdje kolegu Bebića, kolegu Kovačevića, kolegu Crkvenca ili kolegu Glavaša za bilo što? [[Upadica: Ili Pančića?]] Ili mene ili kolegu predsjednika Šeksa? Svejedno. Zbog toga ili kolegice Babić Petričević ili…
Pa dajte molim vas, nemojte na taj način, dovodite, pozivate zastupnike da sudjeluju u raspravi pa se stvara vidite koja klima. Idemo lijepo, 'ajde.
Evo, idemo lijepo privesti. Znači, ovaj prijedlog zakona smatramo da ne rješava ništa i da bi bilo najbolje da ga predlagatelj Vlada Republike Hrvatske povuče. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa, poštovani gospodine predsjedniče ispravljam jedan netočan navod uvaženog kolege Pančića koji kaže, mi štitimo dostojanstvo Domovinskog rata kao što je komunistička partija štitila dostojanstvo Drugog svjetskog rata. Nažalost, to nije točno jel' tko je napao Drugi svjetski rat, partija ga je odma' zatvorila u tamnicu. A kod nas, tko napade Domovinski rat njega slave. Hvala.
Za klub HDZ-a, predsjednik kluba poštovani zastupnik, potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ovo se zove politička inverzija što smo sad slušali maloprije. A motivirana je samo jednim ciljem a ja ga neću objašnjavati jer ga svak' zna. Dakle, proširiti ovu raspravu na nešto o čemu ona ne govori ili članke koji ne reguliraju pitanja o kojima je ovdje bilo nepotrebno riječ samo se želi stvari dovesti tobože do apsurda, a ustvari iskarikirati cijelu stvar. Ovdje se radi o dodjeli priznanja o sudjelovanju u Domovinskome ratu. Načelno je pitanje tko to može dodjeljivati? Tko to može dodjeljivati, da li to može udruge iz pojedinih poduzeća, ustanova i sličnih? Pa bi onda to pretpostavljalo inflaciju takvih priznanja sa pretenzijom da se daju priznanja od državnog, šireg, nacionalnog značenja. Je li to načelno uredu? To ja pitam. Ako pretpostavimo da ima ne znam, koliko tisuća udruga, nek' ih ima još toliko. Nitko ne govori o tome da udruga su suvišne ili da ne trebaju. Međutim, one su ustrojene po svojim Statutima u okviru zakona. Ni jedna udruga ne može biti ako nije utemeljena na zakonu ma kako on široko stvari, zakon najšire to postavio što je uredu. Znači, ovdje se ne radi o nikakvim pokušaju da se riješi jedan slučaj, nego je to pitanje načela. Da li osim predsjednika Republike i po našim zakonima i Hrvatskog sabora može dodjeljivati takva odličja od šireg društvenog, državnog, nacionalnog značaja ili ne može? Hoćemo li to dozvoliti do sljedeće prilike kad se to nekomu ne bude svidjelo iz neko konkretnog razloga. Pa će se onda nastojati taj konkretni razlog izdići na razinu načela. Jer se radi o tome konkretnom čovjeku iz te i te stranke ili ćemo kao najviše predstavničko i zakonodavno tijelo u ovoj državi se držati nekih načela sličnih načela kao što postoji u drugim sličnim državama ili državama sa razvijenom demokracijom, što mi pretendiramo da to već i jesmo ili će da karikiram sto ili deset tisuća raznih priznanja koji će imati tako bombastični naslov da zapravo količina tih priznanja devalvira namjeru onoga tko dodjeljuje i komu se dodjeljuje. Ako to bude takvih na tisuće i tisuće onda gdje smo mi stigli. Ja dakle, ne želim ovdje raspravljati o bilo kojem konkretnom problemu, ja želim istaknuti da se po pozitivnim zakonima ovoga koji je donio ovaj Sabor mogu državna priznanja, odlikovanja i slično od šireg državnog značaja, a ovdje je pitanje Domovinski rat, ne bi trebalo svodit na odluku recimo troje ili četvero nekih ljudi u nekoj udruzi i onda to postane jedan primjer za druge i nastane takav jedan širok pokret da tako kažem oko dodjele odlikovanja pa će on dodijelit meni, ja njemu i tako dalje i to ćemo iskarikirat i dovest do jednog apsurda. Zbog toga mislim da je potrebno da se donese ovaj zakon kako bi postigli svrhu o kojoj sam govorio. Hvala lijepo.
Hvala. Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici! Ja mislim da se neću poslužiti političkom inverzijom, govorit ću o biti zakona. Malo ću govoriti drugačije od gospodina Kovačevića i Pančića ali se u cijelosti s njima slažem da je ovaj zakon suvišan, da je taj zakon besmislen i nerazumljiv. Što mi njime gospodo reguliramo? U obrazloženju mogu čitati i članak 4.a doslovce se kaže da važećim zakonom nije propisano da se zbog zaštite digniteta Domovinskog rata za sudjelovanje ili drugi doprinos u Domovinskom ratu mogu dodjeljivati samo odlikovanja i priznanja koja su utvrđena tim zakonom i po postupku koji je njime propisan. S obzirom na navedeno predloženom dopunom unutar temeljnih odredbi važećeg zakona to se izrijekom i propisuje s tim da bi od primjene bila izuzeta ona odlikovanja koja temeljem drugih propisa dodjeljuju i predsjednik Republike Hrvatske i jasno stoji Hrvatski sabor. Međutim što to sada konkretno znači? Znači na čemu je stavljen naglasak u ovom zakonskom tekstu? Naglasak je gospodo stavljen na dignitet Domovinskog rata. I sad si ja postavljam pitanje zar je u ovoj zemlji potrebno štititi dignitet Domovinskog rata? Od koga je potrebno štititi dignitet Domovinskog rata? Tko ga … [[Govornik se ne razumije.]] ? Da, od ovakvih kao ja. Možda je potrebno ga štititi od nekih sudova. Kojih? Domaćih? Stranih? Kada se gospodo iskovala kovanica dignitet Domovinskog rata? Bilo je to u vrijeme nakon 1996. kada smo ovdje u ovome Domu usvojili Ustavni zakon u suradnji sa Haškim sudom i nakon što je taj isti sud u Hrvatsku uputio nekoliko zahtjeva za ekstradikcijom hrvatskih generala. Prije svega mislim na slučaj Blaškić. Potom su gospoda Pašalić i Miroslav Tuđman put Haaga ispratili iz Splita Kordića. Potom se dogodila «splitska riva», Norac, smjena generala od strane predsjednika jasna ispravna jasno Stipe Mesića. Danas se spominje slučaj Glavaš. U svim tim slučajevima pojedinci govore o potrebi zaštite digniteta Domovinskog rata a neki drugi govore o zaštiti pravne države. Sad ja ne znam koga bi se tu trebalo odlikovati, oni koji štite dignitet Domovinskog rata ili oni koji štite dignitet pravne države? Tu se treba isto tako odlučiti. No da ne bi ja sada remetio ovu harmoniju ovo je očigledno inicijativa s jedne strane Vlade kao što su o njoj govorili gospoda Kovačević i Pančić nakon što su te udruge dodijelili priznanje junak Domovinskog rata Gotovini, Glavašu, vjerojatno zbog njegova vizionarstva i tako dalje, Zadru, Tuđmanu i Vojnoj bolnici u Vukovaru. Ali u jednoj televizijskoj emisiji čuo sam i predsjednika Republike koji se isto tako na taj zakon osvrnuo «vis avis» toga što je ta Udruga branitelja iz Podravke dodijelila nekim gradovima priznanje Grada heroja. Na primjer Zagrebu, ne znam, Osijeku, Rijeci i tako dalje. Ja se slažem i sa gospodinom Kovačevićem i sa gospodinom Pančićem da nije ovdje problem u tim udrugama. Problem je možda veći tko je tim udrugama davao ponekad možda i prenaglašen prostor. OK, ako žele na taj način oni sudjelovati u tom javnom ili političkom životu. Mislim na udruge neka budu, «vis avis» tih sloboda izražavanja ustavnih kategorija, ali zna se kao što kaže isto gospodin Bebić tko može dodjeljivati odlikovanja? To mogu prema našim zakonima samo državni, Hrvatski sabor. To može normalno predsjednik Republike. Tko primaju ta odlikovanja? Uglavnom vidimo primaju generali. Primaju ta priznanja neki načelnici, gradonačelnici i to bi uglavnom bilo to. Članak 3. poštovana gospodo doslovce Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske glasi, da: «Odlikovanja i priznanja dodjeljuju se hrvatskim i stranim državljanima i pravnim osobama, 1. za zasluge i doprinose u uspostavljanju, održavanju i promicanju samostalne, neovisne, suvremene Republike Hrvatske, 2. za zasluge i doprinose oživotvorenju Hrvatske državotvorne ideje za razvitak i izgradnju Republike Hrvatske te za doprinos na određenom području ili djelatnosti i 3. za iznimnu hrabrost i junački čin u ratu, izravnoj ratnoj opasnosti ili posebnim okolnostima u miru». Tako glasi članak 3. Taj ja zakonski tekst ili ta zakonska odredba je apsolutno jasna i postavlja se onda pitanje što bi uopće ovim Zakonom sada trebalo mijenjati. Čemu današnja intervencija u zakon kada znamo da ponašanje nekih pojedinaca nije da ne znači ništa ali nema neku «Bog zna kakvu» političku težinu. Govorim sada o tim udrugama. Ako je to neki moralni čin, ako to njima čini zadovoljstvo neka im to ostane i to bi uglavnom bilo sve. Po mom sudu taj zakon apsolutno valja povući. Hrvatska s druge strane ima dovoljno odlikovanja i sve je u tim odlikovanjima jasno specificirano. Evo dovoljno je sada citirati član, članak 6. Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske pa ćemo vidjeti da se odlikovanja Republike Hrvatske po važnosti eto određuju. Prvo , velered Kralja Tomislava s lentom i velikom Danicom. Drugo, velered Kraljice Jelene s lentom i Danicom. Treće, velered Kralja Petra Krešimira IV s lentom i Danicom. Četvrto, velered Kralja Dmitra Zvonimira s lentom i Danicom. Peto, red Kneza Trpimira s ogrlicom i Danicom. Jasno, najprije idu kraljevi pa idu knezovi. Onda imamo 5. red Kneza Trpimira s ogrlicom i Danicom, red Kneza Branimira s ogrlicom, red Kneza Domagoja s ogrlicom, sedmo. Osmo, red Nikole Šubića Zrinskog. Onda dolaze banovi, jasno. Red bana Jelačića, red Petra Zrinskog i Frana Krste Frankopana, red Ante Starčevića, red Stjepana Radića, red Danice Hrvatske s likom Marka Marulića, Blaža Lorkovića, Ruđera Boškovića, Nikole Tesle, Franje Bućara, Katarine Zrinski, Antuna Radića. I onda imamo Red hrvatskog križa, Red hrvatskog trolista, Red hrvatskog pletera, spomenicu Domovinskog rata i spomenicu Domovinske zahvalnosti. Ja sam duboko uvjeren da je u definiranju tih velereda, redova, knezova, onda ne znam i tako dalje, sudjelovao predsjednik države. Iza toga on apsolutno stoji i isto tako sam duboko uvjeren da je obrazloženja barem u nekim fusnotama za svako od tih odlikovanja pisao osobno pokojni predsjednik Republike Hrvatske doktor Franjo Tuđman. Kako to da on određene kategorije o kojima danas raspravljamo nije zamijetio i nije uveo u to obrazloženje? Iz jednostavnog razloga što se tada na takav način u Republici Hrvatskoj nije ni razgovaralo. Znači u ovim objašnjenjima odlikovanjima sve je navedeno, ne znam recimo članak 8. velered kraljice Jelene s lentom i danicom i velered kralja Petra Krešimira IV. s lentom i danicom dodjeljuje se dostojanstvenicima itd. Dva hrvatskim stranim predsjednicima parlamenata itd., Vlada. Treće, najvišim vojnim dužnosnicima oružanih snaga Republike Hrvatske za izniman doprinos u stvaranju ratne strategije, vojne doktrine, zaslugu izgradnju Hrvatske vojske te za osobito uspjeh u vođenju i zapovijedanju postrojbama oružanih snaga Republike Hrvatske. Zar to treba nadopunjavati sa dignitetom Domovinskog rata? Ili sada članak 12. red kneza Domagoja s ogrlicom dodjeljuje se hrvatskim, stranim državljanima za pokazanu posvjedočenu hrabrost i junaštvo u ratu, izravnoj ratnoj opasnosti ili iznimnim okolnostima u miru. Članak 13. red Nikole Šubića Zrinskog dodjeljuje se hrvatskom, stranom državljaninu za junački čin u ratu i izravnoj ratnoj opasnosti. Članak 14. red bana Jelačića dodjeljuje se dužnosnicima, časnicima, zapovjednicima, postrojbi oružanih snaga Republike Hrvatske za osobite vojne zasluge u njezinom ustrojstvu, razvitku za iznimno uspješno zapovijedanje njezinim postrojbama. Članak 15. red Petra Zrinskog i Frane Krste Frankopana s pozlaćenim pleterom dodjeljuje se hrvatskim i stranim državljanima kao časni znak vječnog spomena itd. na poginulog i tome slično. I još jedanput ću reći, znači zašto godine '96., a rekoh da sam duboko uvjeren da je ovaj Zakon izravni Zakon koji je potekao od predsjednika države, znači zašto nismo spominjali dignitet Domovinskog rata jer to tada gospodo nije bio politički pojam. On je inskonstruiran za određene potrebe, a ja znam da njega nisu niti dovode u pitanje niti zastupnici ovog saziva Sabora, kao što nisu ni onoga prošlog, kao što nisu ni onih pretprošlog. Dignitet Domovinskog rata ne dovodi u pitanje niti ova Vlada, niti bivša, niti pretprošle kao što dignitet Domovinskog rata ne dovodi u pitanje ni sadašnji predsjednik ili bivši predsjednik, a oni koji progovore jasno o nekim stvarima koji bi najradije zaboravili ala Pakračka Poljana, Zec, Paulin, Dvor itd. po mom sudu također ne štete dignitetu Domovinskog rata. Za kraj kao što su i moji prethodnici rekli mislim da je Zakon suvišan i da se eto ne trebamo služiti jednom dnevno-političkom retorikom bez cilja i sadržaja.
Hvala. Klub HNS-a, poštovani zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ako ovaj Prijedlog zakona treba regulirati da odlikovanja ne budu dnevno-politička manipulacija ja ne znam kako može netko generala i visokog časnika obradovati odlikovanje neke udruge. Ako taj časnik ima odlikovanje Republike Hrvatske i predsjednika države pokojnog pa ja mislim da je to sramota za njega, da smo došli do točke da ako ovaj Zakon pokušava regulirati to, a ja se nadam da je to to da se zaštiti od devastacije raznih odlikovanja i priznanja da bi ona služila stvarno svojoj svrsi da časni ljudi i pošteni ljudi to dobiju i na jedan nivo da se to digne, da to bude stvarno na čast tim ljudima što ih dobijaju. Ako će svaka udruga moći davati odlikovanja može u krugu svog članstva, ali udruga da daje odlikovanja priznatim ljudima, gradovima, pa mislim da je to sramotno i ako ovaj Zakon to pokušava regulirati onda ima podršku HNS-a i mene osobno i mi ćemo ga podržati. Dodjelu priznanja daju općine, gradovi, županije, znamo tko, a isto tako udruge mogu sudjelovati u davanju odlikovanja na način da daju prijedloge i budu jedni od inicijatora koji će tražiti da se neka osoba, grad, općina, ne znam što odlikuje. Svi mogu sudjelovati u odlikovanjima, postoji regulativa koja se mora poštivati i mislim da ona treba biti samo još stroža, a ne da se ide na sramotnu širinu tako da u ovoj državi ništa više nije vrijedno, da ništa ne može ostati vrijedno nego sve moramo devastirati i uništiti. Ja vam kažem da to ne služi nam na čast i svi oni koji pokušavaju to politizirati mislim da to nije u redu. Ja vam se naj zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod uvaženog kolege, kaže: "Udruge dodjeljuju odlikovanja." Pa ne dodjeljuju udruge odlikovanja. Državna odlikovanja mogu dodjeljivati, može samo predsjednik države, a udruge dodjeljuju priznanja kao i sve druge nevladine udruge prema Zakonu o udrugama, prema tome nemojmo miješati kruške i jabuke.
Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče. Ja smatram da je nakana predlagača Zakona bila vrlo plemenita i da je imala čvrsto uporište u tegobama koja nas okružuju kad je u pitanju inflacija različitih priznanja i odlikovanja vezanih za Domovinski rat. Praktički u jednom danu pokojni predsjednik Tuđman je imenovao 30 ili 35 generala od kojih nitko od njih ne bi znao napuniti pištolj ili uzi, to su bili bivši obavještajci, udbaši, državni činovnici, zatim je u različitim razdobljima Hrvatska država dala otprilike 470 tisuća različitih odlikovanja i priznanja, ima inflacija branitelja i ja ljudski razumijem kad gospodin Kurtov koji je bio pravi hrvatski ratnik daje bjanko podršku ovome Zakonu, međutim ja tu podršku ne mogu dati. Već sam javno kazao zbog čega smatram da ovaj Zakon bi trebala Vlada povući iz procedure. Naime, to je jedan od onih zakona koji vrijeđa zdravi razum ovog Visokoga doma, a to je zadnja točka obrane digniteta ovog Visokoga Sabora. Vi možete donijeti zakon kojim zabranjujete rijeci Savi da teče od Zagreba prema Beogradu i prisiliti je da teče prema Europskoj uniji. Malo je vjerojatno da će se taj zakon realizirati u stvarnosti. Prema tome, o čemu se tu radi? Prije svega sintagma, obrana digniteta Domovinskog rata je jedna nakaradna konstatacija. Uzoriti kardinal Bozanić je govorio u jednoj predivnoj homiliji u Vukovaru o ratu kao zlu. Zlo ne može imati dignitet. Mi moramo braniti dignitet ratnika i braniti uspomenu na jedan pobjednički rat. Kako to možemo činiti? Možemo činiti tako, ako naučimo napamet poznati Periklov govor na grobu palim ratnicima. Mi dignitet ratnika i uspomenu na njihovo junaštvo možemo braniti tako ako gradimo državu i društvo koje će odražavati, zrcaliti njihove ideale, njihove poticaje u odlasku u rat. Periklo se obraća na grobu majkama, rođacima, sinovima i očevima palih ratnika i 2/3 toga govora posvećuje veličanju Atene. Govori kako je to zemlja slobode, blagostanja, zemlja u kojoj nema napada na zdravi razum i tek nakon toga kaže da je bilo vrijedno i da je bilo čast umrijeti za takvu domovinu. U tom smislu dignitet ratnika možemo braniti na svaki drugi način ali ne ovim zakonom. Ja sam javno apelirao na predsjednika Vlade da povuče zakon. Nažalost on često mijenja mobitele, pa ga ne mogu više dobiti. Zadnji koji sam imao opet je promijenio. Znači, trebalo bi povući ovaj zakon. Zbog čega ga treba povući? [[Upadica: Predsjednik Sabora.]] Zbog toga što je on, naprosto ga je nemoguće realizirati. Po postojećem zakonu vidite ja pošto sam na čelu jedne male udruge zove se Neovisni zastupnik, ima nas svega pet u toj udruzi, po postojećem zakonu imamo pravo poticaja za dodjelu najvećih državnih odlikovanja. Osobno ću vrlo skoro, možda sutra, prek'sutra u ime te udruge podnijeti jedan poticaj predsjedniku Republike da dodjeli najviše državno odličje ovdje nazočnom Damiru Kajinu. … [[Upadica se ne čuje.]] Dvije su mogućnosti. Predložit ću ili velered Petra Krešimira IV sa danicom ili u najmanju red bana Jelačića. To imam pravo dodijeliti izravno. Zbog čega ću to napraviti? Zbog toga što je on u jednom posebnom svjedočenju koje će biti objavljeno u mojoj knjizi "Let iznad kukavičjeg gnijezda" svjedočio tome, kako je on spasio jedan hektar svete hrvatske zemlje. Radi se o onom malom hektru oko zemlje Joška Jorasa koja je bivša Vlada na čelu sa čovjekom koji se uvijek naljuti kada ja diskutiram htjela pokloniti Slovencima. Zadnjeg trenutka Damir Kajin i Dino Debeljuh, svjedoče, otišli su u Ured premijera Račana i molili ga i prijetili da to neda Slovencima. Zbog toga ja smatram da ću dobiti podršku predsjednika Republike Stipe Mesića da se ovdje nazočnom Damiru Kajinu dodijeli to najveće državno odličje. U tom smislu, gospodine državni tajniče znate, vrlo teško je danas kazati kako je danas moguće zaustaviti tu inflaciju različitih priznanja vezanih za sve i sva. Vidite, u Hrvatskoj svako toliko probije se vijest da je neki novinar dobio najveće priznanje ne znam, "National indogment", demokratski ili "Freedom of press" ili neke međunarodne udruge itd. Imali ste, ja sam godinama u "Globusu" organizirao izbor za osobu godine. Jedne godine je na prvom mjestu je bio Goran Ivanišević, dva puta Franjo Kuharić, nekoliko puta pokojni diktator Franjo Tuđman. Nije u to doba ni kad se probio nitko iz recimo, meni je bilo drago i naš predsjednik neke godine je bio. Prema tome, vi ste imali jučer jednu situaciju da naš predsjednik Vlade se veseli da dobije i tako smiješno odličje kao što je političar godine izabran od jedne skupine anonimnih ljudi, ne zna se ni koliki je broj. Prema tome, ako hoćete biti dosljedni, povucite ovo iz saborske procedure, ja vas evo, i osobno molim jer je to napad na zdravi razum. To nije moguće realizirati u praksi. Ovoga časa ima u Hrvatskoj preko 28 tisuća udruga. Tko će meni sutra zabraniti da osnujem u ime Udruge neovisni predsjednik Legiju hrvatske časti i da je dodijelim Luki Bebiću. Možda ću to i učiniti. Hvala vam lijepo, a vas molim il' da mi date broj mobitela premijera da ga nazovem, mislim da ću mu uspjeti objasniti. Ili vi to poručite. Nema smisla da maltretirate nas u ovom Visokom domu sa apsurdnim prijedlozima. Hvala vam lijepo.
Ispravak netočnog navoda, poštovani potpredsjednik Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče, poštovani kolega Letica. Htio bi vas razuvjeriti u pravo na poticaj za dodjelu odlikovanja. Nažalost, niste u pravu kad ste rekli da vi kao grupa Nezavisnih zastupnika ili udruga, možete dati prijedlog za poticaj za odlikovanje. Imamo najveći apsurd. Hrvatski zastupnik može predložit zakon. Može 1/5 zastupnika predložiti promjenu Ustava ali ne mogu predložiti i dati poticaj za odlikovanje i priznanje nego to samo može Hrvatski sabor, Vlada i sve ostalo. I umjesto da taj dio izmijenimo zakona i osiguramo, vratimo ustavna prava hrvatskim zastupnicima, mi predlažemo ove izmjene i dopune zakona po kojim ustavno, protuustavno ograničavamo pravo udruga da daju svoja priznanja.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Pa poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege!
… [[Upadica se ne čuje.]]
Niste izgleda.
Molim?
Niste izgleda, jer niste podigli.
Podigao sam! Kako nisam?
Sorry! Izvolite!
Evo … [[Govornik se ne razumije.]]
'ajde izvolite!
Tako je.
'ajde izvolite gospodine Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Znači opet u ime kluba Hrvatske stranke prava zahtijevam od Vlade da stvarno povuče ovaj stupidni zakonski prijedlog i da ne dopusti ovakav oblik nasilja nad razvojem demokracije u Hrvatskoj i u biti zbog činjenice što je Udruga branitelja i invalida i udovica Domovinskog rata djelatnika "Podravke" odlučila dodijeliti priznanje "Junak Domovinskog rata" gospodinu Branimiru Glavašu da odmah se ide sa ovakvim zakonskim prijedlogom. Vi govorite o nečemu što je u svijetu nezamislivo. Ja ne znam ni jedne države gdje postoji ova situacija da će se udrugama braniti dodjeljivanje priznanja. Znači, oni udruge ne mogu nit' su bilo kad dodjeljivale igdje u svijetu državno odlikovanje, državno priznanje. Jer ono se ne dodjeljuje prema njihovim propisima nego se dodjeljuje prema zakonima. A također s druge strane gledajte taj jedan nonsens. HDZ osniva savjet za promicanje istine o Domovinskome ratu što je ako ćemo biti objektivni zadaća državnih institucija. E sad, to recimo vas ne smeta. Znači, osnivate savjet za promicanje istine o Domovinskome ratu kao stranačko tijelo a to je temeljna zadaća države i državnih institucija. I zbog toga smo mi u trećem pokušaju uspjeli, klub HSP-a tako da je prihvaćen recimo Zakon o osnivanju Hrvatskom memorijalnom dokumentacijskom centru iz Domovinskog rata ali nažalost dvije godine taj centar ništa ne radi. Znači, tim činom ste vi sami priznali Vlada da ne radi taj centar, znači nadležna institucija i tijela ne promiču Domovinski rat onda će se to raditi u sklopu stranke. I kakva je sad to poruka? Kakva je sad to poruka generalu Gotovini, generalu Praljku i svim ovim generalima koji su morali dokumentaciju kupovati na crnom tržištu da bi mogli pripremati obranu ne sebe samo nego i obranu Hrvatske države. I sad je taj totalni nonsens. Gledajte, kad je bilo riječ da ova naime udruga branitelja, invalida i udovica Domovinskoga rata, djelatnika Podravke kaže da ona kao i veći broj drugih udruga iz Domovinskog rata od '96. nastoji skrenuti pozornost na činjenicu da Domovinski rat bi morao imati i državno odlikovanje ili priznanje koje bi se zvalo "JUNAK DOMOVINSKOG RATA" ili "HEROJ DOMOVINSKOG RATA". Domovinski rat je zanimljiva situacija da mi uopće nemamo junaka Domovinskoga rata i oni su u tome dijelu bili u pravu. I kao takvo rekli su mi smo krenuli s time i dodjeljivali smo takvo priznanje, znači ne odlikovanje državno, ne državno priznanje nego kao udruge i čak su ovdje u pismu koje su mi uputili kazali da je Vlada pristala na taj dio i da su oni imali takvu informaciju da će se uporedo s ovim djelom ustanoviti u Zakonu o odlikovanjima i priznanjima baš priznanje ili odlikovanje "JUNAK DOMOVINSKOG RATA". I kad je to bilo dodijeljeno, što je u redu, pokojnom, dodijeljeno obitelji za pokojnog predsjednika Tuđmana to je bilo u redu. I kad je to bilo dodijeljeno gospođi Kati Šoljić normalno da je u redu. Kad je bilo dodijeljeno Kati Zadru normalno je u redu. Kad je bilo dodijeljeno Vukovarskoj bolnici normalno da je to u redu. I onda normalno, tu se pojavljuju najviši uglednici i dužnosnici HDZ-a i Vlade gospođa Jadranka Kosor, doktor Andrija Hebrang, doktor Neven Ljubičić, znači koji su to uručivali. I tu je sve bilo u redu jer su oni kad su dodjeljivali hvalili kako eto udruga vodi računa o tome da se ipak netko sjeti da to nama nedostaje i sve je to bilo divno i krasno. I sad, kada dolazi do situacija da su oni dodijelili generalu bojniku Branimiru Glavašu, evo sada udruga ovdje kaže, odmah se sastao državni vrh koji je to osudio. I kako je reagirao to vam piše u pismu, idemo izmjenama i dopunama zakona. Pa to je stvarno nepojmljivo, kao ona situacija da znaši švedski parlament donese da se zabranjuje dodjela Nobelove nagrade, ili da recimo mi sada stavimo amandman pa da se zabranjuje dodjela političara godine jer to će recimo predsjednik Mesić dodjeljivati ili netko drugi, ili Vlada će dodjeljivati. Pa kakva je to poruka? Valjda sve udruge imaju isti status, ista prava. Ovo stvarno je nepojmljivo. Mislim, vi se možete truditi ali stvarno nemate valjanoga obrazloženja i najpametnije rješenje je da to povučete. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Zakon je prije svega nepotreban. Zna se tko dodjeljuje državna odlikovanja i priznanja. Zna se i po kojem postupku. Zakon je uz to i promašen jer se zna i to da u tom zakonu nije predviđeno nikakvo odlikovanje koje bi se zvalo "JUNAK DOMOVINSKOG RATA" iako se na potrebu uvođenja takvog jednog odlikovanja u ovom Saboru ukazuje već čitav niz godina. Očito uzalud jer to pada u gluhe uši. Ovoj Vladi, ne zna se zbog čega, nije u interesu, neće se s time baviti da promijeni zakon u tom smislu da se uvede odlikovanje koje bi nosilo naziv "JUNAK DOMOVINSKOG RATA". Pa ispada da smo nakon tog Domovinskog rata imali samo zločince a junake nismo imali. O zločincima se naveliko priča, junake ne odlikujemo. Pa i nakon drugog svjetskog rata bilo je takvo odlikovanje "NARODNI HEROJ", dodjeljivalo se onima koji su se osobito istakli u tom obrambenom antifašističkom ratu. Da ste vi sada predložili izmjenu zakona u tom smislu i da li ovakvo obrazloženje. Pogledajte, udruge dodjeljuju odlikovanje "JUNAK DOMOVINSKOG RATA". To nije posao udruga, to je posao države i mi mijenjamo zakon, uvodimo takvo jedno odlikovanje i utvrđujemo da će se ono dodjeljivati po zakonom predviđenom postupku, sve bi bilo u redu. Zašto to niste učinili stvarno se ne zna. Obrazloženja zašto to niste napravili nismo vidjeli ni pisanoga ni usmenoga. Zakon je osim toga zakasnio ako je htio postići svrhu za koju se tvrdi da želi postići. Jer, Udruga branitelja i invalida Podravke ovakva odlikovanja dodjeljuje već čitav niz godina. Dobili su ga Kata Šoljić. Kad je dodijeljeno nije predložena izmjena zakona. Nije se tada reklo pa ne može udruga to dodjeljivati, štitimo dignitet Domovinskog rata. Kad ga je dobijala Kata Zadro za Blagu Zadru nije bilo izmjene zakona. Ni tad niste štitili dignitet Domovinskog rata. Kad ga je dobijala Ankica Tuđman ne znam zašto, moglo se … [[Govornik se ne razumije.]] dati i predsjedniku ako mu se htjelo dati. Zašto Ankici, nemam pojma. Niste reagirali. Ratna bolnica Vukovar. Kad ga je Gotovina dobio, opet niste reagirali. Kad reagirate? Reagirate sada kad je najavljeno da bi ga trebao dobiti Branimir Glavaš. Ne da onda niste reagirali nego ste dodjeljivali ta priznanja, i potpredsjednica Kosor, i Hebrang, i Ljubičić. Ništa niste imali protiv toga da Udruga branitelja Podravke dijeli ovako odlikovanje što je inače samo po sebi besmisleno, to mora raditi udruga umjesto države. Zakon se prema tome krivo zove. Zakon bi se trebao zvati s obzirom na njegovu intenciju i vrijeme donošenja, s obzirom da je ovako zakasnio on bi se trebao zvati Zakon o zabrani dodjeljivanja odlikovanja Branimiru Glavašu jer onda bi bilo posve jasno, to je motiv, to je razlog, to Vlada hoće ali u tom smislu ja se pitam što bi bilo da je ova Udruga Podravke Branimiru Glavašu dodijelila ovo odlikovanje u vrijeme kad je on bio vizionar HDZ-a. Da li bi se predložila izmjena zakona? Ja sam siguran da ne bi, da bi Branimir Glavaš tada dobio to odlikovanje skupa sa Katom Šoljić a siguran sam da bi mu ga dodijelio sam premijer Sanader, pa zato što ga je on i proglasio vizionarom. Valjda je vizionar bio onda kad je naštimavao da predsjednik Sanader postane predsjednik HDZ-a. To je valjda bio taj vizionarski pothvat. Ali sasvim sigurno, ne biste predlagali zakon kojim zabranjujete dodjelu odlikovanja Branimiru Glavašu. Međutim, u tom smislu vam je zakon potpuno besmislen jer se neće postići svrha koju želite postići, a to je da Branimir Glavaš dobije nekakvo priznanje. A pazite imate 28 tisuća udruga. Pa naći će se udruge ako već ne postoje, osnovat će ih ova Glavaševa stranka. Dodijelit će oni nekakvo priznanje Branimiru Glavašu ako ni zbog čeg drugog onda da vam idu na živce. Proglasit će ga netko počasnim građaninom nekog grada, dat' će mu neku prijelaznu zastavnicu, pokal, medalju. Imaju sto načina da vas izživciraju, imaju sto načina da izigraju ovu vašu namjeru. Ako ništa drugo nekakva Udruga liječnika će ga proglasiti počasnim pacijentom. Ili će taj Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje ako baš zabranite da Branimiru Glavašu daju neko priznanje onda će sigurno taj Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje predložiti na primjer predsjednika Sabora, gospodina Šeksa za neko odlikovanje zbog političke dosljednosti. Nikad čovjek nije danas govorio jedno, sutra drugo. Kako ćete to spriječiti? Prema tome oni će vas iznervirati. Vi ovu svrhu ovim zakonom postići nećete. I trebalo bi, trebalo bi zapravo donijeti jedan zakon o zaštiti digniteta Hrvatskoga sabora koji bi spriječio Vladu da Saboru šalje ovakve besmislene zakonske prijedloge. Jer to da se mi danas moramo baviti vašom iznerviranošću Branimirom Glavašem a da ne znate kako to drugačije riješiti nego da dajete u proceduru zakonske prijedloge i to još besmislene, oprostite, to je van pameti. Povucite ovaj zakonski prijedlog, nemojte se sramotiti, riješite to na drugačiji način. I uvedite, uvedite odlikovanje «junak Domovinskog rata» u ovaj zakon o odlikovanjima. Na to vas pozivamo već dugo vremena. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik podpredsjednik Darko Milinović.
Ispravio bih netočni navod uvaženog zastupnika. Gospodine Stazić nije istina da je Branimir Glavaš postavio ili nariktao izbore na 7. općem saboru Hrvatske demokratske zajednice, ali ja se ne ljutim na vas. To je vrlo razumljivo jer vi u Komunističkoj partiji Jugoslavije, Komunističkoj partiji Hrvatske pa sada vi koji ste nasljednici uistinu niste razumjeli i ne možete razumjeti kada za izbor predsjedavajućeg jedne stranke ima dva ili više kandidata. Tako da se mi uistinu ne ljutimo.
Replika poštovani zastupnik Damir Kajin.
Replika, ne ovaj ispravak netočnog navoda. Gospodine Stazić Branimir Glavaš je bio vizionar pred dvije godine. Pretpostavljam da pred dvije godine gospodin Sanader ne bi dodijelio priznanje junaka Domovinskog rata gospodinu Branimiru Glavašu, ali bi zasigurno nazočio toj dodjeli odlikovanja junaka Domovinskog rata Branimiru Glavašu kao što su nedavno najviši državni dužnosnici ove zemlje također nazočili dodjeli priznanja junaka Domovinskog rata gospođi Kati Šoljić. Upravo u tome se vidi sva apsurdnost ovoga zakona, da je on smiješan, nepotreban i naprosto jedan politikantski uradak koji nema nikakve svrhe osim konfrontirati zdrav razum sa zdravom logikom.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević, replika.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa gledajte u pravu je kolega Stazić kad kaže da neka udruga iz Domovinskog rata i dalje može dodjeljivati priznanja zbog toga što iako je to zabranjeno predloženim člankom 4.a odnosno može biti zabranjeno a vjerojatno to je i HNS i HDZ zajedno pa neće biti problema za taj dio kvoruma, ali nema sankcija. Šta će, evo recimo udruga dodijeli priznanje zbog zaštite dostojanstva Domovinskog rata predsjedniku Šeksu, udruga «xy». I šta će se sad napraviti? Da li će državni tajnik Palarić morati donijeti rješenje kojim će to ukinuti? Da li će ta udruga završiti u zatvoru? Kakav će se postupak provesti? I da li će predsjednik Šeks ili neko drugi moći primiti to i recimo uokviriti i staviti u svoju radnu sobu? Znači toliko je vidljivo kako ste besmislen zakon napravili da niste riješili situaciju ako netko protivno zakonu koji će kao takav biti donesen ipak to napravi. Jer niste rekli šta i kako će se raditi dalje. Prema tome uzaludan vam trud svirači. Napravili ste to radi Branimira Glavaša i to nek vas bude sramota.
Podpredsjednik Doma poštovani zastupnik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege i sam se slažem da ovaj Prijedlog zakona u ovakvom tekstu kako je predložen izmjena i dopuna Zakona o odlikovanjima treba povući i ne treba ga donijeti. To ne znači da ne postoji razlozi da bi se mogla praviti izmjena i dopuna zakona. Mogla bi i trebala bi ako bi se htjela prihvatiti inicijativa koja je i usmenim i pisanim putem dolazila u Hrvatski sabor, u hrvatsku Vladu, predsjedniku Republike, strankama, od strane udruga koje se bave promicanjem i zaštitom prava branitelja Domovinskog rata, naravno i pravima koja se tiču zaštite i digniteta Domovinskog rata. Ovdje je spomenuto između ostaloga pitanje zvanja junaka Domovinskog rata. Nikako da to pitanje reguliramo zakonom niti da u tom pogledu otvorimo inicijativu koju su pokrenule udruge branitelja Domovinskog rata. Ovdje je otvoreno čitav niz pitanja koja se tiču zapravo oko kriterija vezano za dodjelu priznanja kao što je i pitanje između ostaloga koje je ovdje spomenuo i uvaženi kolega Letica oko poticaja tko može dati poticaj za odlikovanje koje se na temelju zakona odlikovanja, o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske može dati? Potpuno je apsurdno da zastupnik u Hrvatskom saboru takav jedan ne daje prijedlog, nego poticaj ne može dati. O tome odlučuje posebno tijelo predsjednika Republike nego evo ovako mora se dogoditi, sad sam raščistio sa kolegom Leticom da se formira udruga nezavisnih zastupnika pa onda oni kao udruga mogu dati poticaj, a kao zastupnici ne mogu dati poticaj. To je stvarno smiješno i pomalo čudno jer zapravo se na neki način može interpretirati kao da se radi o pokušaju izigravanja zakona vezano za ovo pitanje. Dakle to bi pitanje trebalo raščistiti. A osim toga otvara se jedno dodatno pitanje ako je moguće da netko tko ima pravo predložiti izmjenu i dopunu zakona, tko ima pravo predložiti zakon i tako dalje, ne može dati jedan običan poticaj i na kraju krajeva otvara se pitanje između ostaloga ustavnopravnosti jer svaki građanin ima pravo na poticaj i žalbe upućivati državnim tijelima i dobiti na njih odgovore. Prema tome postavlja se pitanje kako je moguće da ovakav, recimo da ovakvo pitanje nije obuhvaćeno ovim sadržajem i nije obuhvaćeno ovim izmjenama. Ali se zato dogodilo nešto što po meni potpuno neprihvatljivo ne ulazeći uopće u motiv zašto se predložilo. Nije prihvatljivo da bi se ograničilo pravo udruga ne samo Domovinskog rata nego bilo kojih udruga i tijela, da sukladno svojem unutrašnjem ustrojstvu u skladu sa Zakonom o udrugama i u skladu sa svojim stajalištima i svojim aktima mogu dati priznanja koja se tiču određenih stajališta u odnosu i Domovinski rat i za zasluge u promicanju određenih vrijednosti i stajališta. Ovdje ostaje nešto što je mene začudilo. Citirat ću članak 4.a: "Zbog zaštite digniteta Domovinskog rata, za sudjelovanje ili doprinos u Domovinskom ratu mogu se dodjeljivati samo odlikovanje i priznanje Republike Hrvatske utvrđene ovim zakonom i po postupku koji je njima propisan" pa to već piše u zakonu i to nije potrebno uopće navoditi 4.a. Isto tako ovdje se kaže, odredba članka 4.a ovog zakona: "ne odnosi se na odlikovanje i priznanja koja su sudjelovali u doprinosu Domovinskog rata temeljem doprinosom Predsjednik Republike Hrvatske i Hrvatski sabor". Pa to je opet propisano zakonom i isključivo je ovlast samo Predsjednika Republike i Hrvatskog sabora i u tom pogledu samo po sebi izlazi da jednostavno nije moguće, nije potrebno donijeti … [[Ne razumije se.]] zakona. Jer ponovo podvlačim, članak 4.a koji se, članak 4. dodaje se novi članak 4.a koji glasi: "Zbog zaštite digniteta Domovinskog rata i za sudjelovanje ili drugi doprinosi u Domovinskom ratu mogu se dodjeljivati samo odlikovanje i priznanja Republike Hrvatske utvrđeni ovim zakonom i po postupku koji je njime propisan." Sve u redu. Ovim zakonom ta odlikovanja i priznanja mogu se samo po tom postupku primjenjivati, ali to nikako ne znači i ne može se interpretirati ova odredba kada bi se čak i donijela potpuno je suvišna, da zapravo udruge ne mogu dodjeljivati svoja priznanja koja nisu utvrđena u ovom zakonu i to rade i obavljaju. I u tom pogledu poštovane kolegice i kolege, čini se da zapravo smo ušli u raspravu o bespotrebnom pitanju. O bespotrebnom pitanju. Jer mi moramo voditi računa da ovo pitanje kojim se pokušava interpretirati kako nikakvo drugo priznanje nije moguće dodijeliti za Domovinski rat osim priznanja koja su utvrđena ovim zakonom, jednostavno ne stoji. Jednostavno ne stoji, jer je to zadiranje u autonomiju udruga, uključivo i nekakva priznanja koja se tiču humanitarnih udruga, a osim toga čitav niz do sada dodijeljenih priznanja su učinile udruge na temelju svojih stajališta i u tom pogledu ne treba ograničavati njihovo pravo. I još jednu stvar koju bih htio reći. Ukoliko su točne sve ove tvrdnje koje su vezane uz inicijativu i na kraju krajeva i prijedlog da se ovaj zakon predlaže između ostaloga i zbog saznanja da bi se netko od priznanja moglo dodijeliti pojedinoj fizičkoj osobi ili pravnoj osobi u Republici Hrvatskoj uključivo i kolegu zastupnika Branimira Glavaša, onda je to apsolutno nedopustiv motiv i razlog za predlaganje zakona. Nedopustivo je da se zakoni donose za pojedinca. Poštovane kolegice i kolege to je zapravo okretanje demokracije u njenu suprotnost i u takvoj situaciji takve osnove jednostavno ne bi smjele biti podloga za donošenje zakona i zbog svega toga osobno ću biti protiv ovog zakona kao što u isto vrijeme predlažem predlagatelju da još jedanputa sve silne inicijative od udruga Domovinskog rata i ne samo udruga zaštite legitimiteta Domovinskog rata koji se bavi time i zaštite prava branitelja Domovinskog rata nego i drugih udruga, dobro razmotre, da razmotre stajališta klubova zastupnika i pojedinih zastupnika koja su izgovorena povodom ove rasprave i dosadašnjih izmjena i dopuna zakona i da napokon dođu sa izmjenama i dopunama zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske koja bi zapravo morala udovoljiti nekim normalnim stvarima u skladu s Ustavom i zakonom koji pripadaju redu stvari, a ne ovako dolaziti sa prijedlozima po kojim se dodatno ograničavaju prava. Osim toga znate to je na neki način pravo udruga. Znate udruge imaju po Ustavu mogućnost da se svakom jamči pravo na slobodno udruživanje radi zaštite njihovih probitaka ili zauzimanje socijalnih, gospodarskih, političkih i drugih. Pa to je pravo njihovo da se mogu udružit i da mogu promicati ta prava i interese. Kako im možete to ograničiti osim ako nije Ustavom opet postignuta situacija koja kaže ovako: "Slobode i prava mogu se ograničiti samo zakonom da bi se zaštitila prava drugih ljudi, te pravni poredak, javni moral i zdravlje". E poštovane kolege da li ste vi našli takvu odredbu članka 16. stavka 1. Ustava, odnosno takve osnove, da biste mogli ovakvo ograničenje za sve naše udruge propisati ovakvim zakonom? Čini mi se da niste i zbog svega toga upozoravam da ovakva odredba ne bi bila dovoljna ni u skladu s Ustavom i zbog toga predlažem da povučete ovaj prijedlog zakona iz procedure. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o dopunama Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo a predlagatelj ih je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 74 za, 7 suzdržanih i 4 protiv donesen predloženi Zakon.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskoga sabora. Predloženim zakonom usklađuje se Zakon o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti sa odredbama članka 151. stavak 1. Zakona o državnim službenicima u cilju depolitizacije sustava upravljanja u državnoj službi. Naime, položaj zamjenika tajnika Vlade, tajnik ministarstva, pomoćnici ministra, zamjenici državnih tajnika, zamjenik i pomoćnik ravnatelja Državne upravne organizacije, zamjenici i pomoćnici glavnog državnog inspektora i predstojnici ureda Vlade prevode se u radna mjesta državnih službenika. Drugo, Zakonom o Državnom izbornom povjerenstvu Republike Hrvatske, predsjednik, potpredsjednici i članovi Državnog izbornog povjerenstva, državni su dužnosnici pa je sukladno tome potrebno dopuniti Zakon o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti sa navedenim dužnosnicima budući Zakon o sukobu interesa propisuje koji se dužnosnici smatraju dužnosnicima u smislu Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti. I zadnje, odredbama članka 3. ovog zakona propisuje se da će se odredbe stavka 1. i 2. ovog članka zakona primjenjivati na dan stupanja na dužnost Vlade nakon prvih sljedećih parlamentarnih izbora, na način da navedeni položaji i postoje radna mjesta državnih službenika, a dosadašnji položaj a dosadašnji položaji pomoćnika ministra se ukidaju. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Štovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod zamjenika državnog tajnika jer ovo je također besmisleni zakon zbog činjenice što se Zakonom o sprječavanju sukoba interesa ne utvrđuju dužnosnici. Nego se, dužnosnici su već određeni Zakonom o obvezama i pravima državnih dužnosnika. A Zakon o sprječavanju sukoba interesa samo se naslanja na ovaj dio tako da je ovo isto besmislen zakon.
Odbor za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković, izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Samo nekoliko rečenica o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti. Ovo doista nije zakon koji zadire u suštinu stvari, koji nije nekakav strukturni zakon. Ja bih rekao da je ovo zakon koji više ažurira popis državnih dužnosnika. I moram reći da je bilo izraženo mišljenje na Odboru za zakonodavstvo da u principu i kada ne bismo donijeli ovaj zakon da se ništa ne bi dogodilo. To je i doista točno. Međutim, zbog čega ćemo mi kao Klub Hrvatske demokratske zajednice ovaj zakon ipak podržati? Podržati ćemo ga zato što smo kod izrade samog zakona primijenili nomotehniku na način da smo u zakonu točno pobrojali tko su državni dužnosnici. Stoga, ako netko više nema status državnog dužnosnika nego dobija upravni status ili ako netko po nekom drugom zakonu stječe status dužnosnika mislimo da je nomotehnički ispravno da ažuriramo ovu našu listu koja se ovim zakonom zapravo i na neki način ažurira. Stoga ovaj Zakon treba gledati u ukupnosti sa ovim drugim zakonom koji će ići, Zakon o izmjenama Zakona o pravima državnih dužnosnika. I de facto to je sve jedna materija. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj zakon iako mislim da ćemo morati otvoriti i pitanja, ona suštinska vezano za Zakon o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti. Jer evo, imali smo na Odboru za Ustav i određene zahtjeve, određene upite jer postoje nejasnoće u primjeni samog zakona. Odredbe su nam izgleda ipak dosta problema u tumačenju i praksi proizvele. Stoga mislim da ćemo morati otvoriti ono drugo pitanje, a ovo jedno pitanje čisto tehničke provedbe i usklađivanja ovog Zakona sa drugim zakonima. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke neće podržati ovaj Prijedlog zakona iz sljedećih razloga. Naime, kada se čita samo ovaj Prijedlog zakona onda bi se, a posebice zbog sadržaja obrazloženja koji je dat prateći njega treba uzeti i pročitati još dva po meni jako bitna zakona. A to je Zakon o obavezama i pravima državnih dužnosnika i Zakon o postupku primopredaje vlasti. I kada ta 3 zakona spojite i napravite inventuru svih izmjena i dopuna koje smo u protekle 3 godine radili u tim zakonima onda ćete dobiti ili bi trebali imati jednu tabelu da vidite što zapravo i sad ovim Zakonom se želi napraviti. Ali jedan od razloga je zašto i predlagatelj ovih izmjena ima pogreške je u tome što u ovoj državi donašamo izmjene i dopune zakona, a nikad ne objavljujemo pročišćene tekstove pa očito i u Uredu državnu uprave su propustili ili zaboravili, ili nisu mogli iščitati propuste koji su im se desili. Zakon o obavezama i pravima državnih dužnosnika ima 28 kategorija dužnosnika koje on spominje, navodi i utvrđuje kao državni dužnosnici. Ovim Zakonom iz sprječavanja sukoba interesa Vlada predlaže izuzeti zamjenika tajnika Vlade Republike Hrvatske, pomoćnike, ministre, tajnici ministarstva, zamjenici državnih tijela u središnjim državnim uredima, zamjenike i pomoćnike ravnatelja državnih upravnih organizacija, zamjenika i pomoćnika Glavnog državnog inspektora i predstojnike ureda, agencija i direkcija Vlade Republike Hrvatske. Oni ne mogu više biti u sukobu interesa, odnosno na njih se Zakon o sprječavanju sukoba interesa neće primjenjivati. Dakle, to su kategorije za koje Vlada tvrdi da ne mogu biti u sukobu interesa, da ne moraju biti pokriveni zakonom zbog nekakvog usklađivanja s nekim ili nečim. Međutim, interesantno je sljedeće. Da u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa je ravnatelj i pomoćnik ravnatelja Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, ali nije u Zakonu o državnim dužnosnicima. Ravnatelj Mirovinskog zavoda je državni dužnosnik, ali ravnatelj Zavoda za zapošljavanja nije, ali je u sprječavanju sukoba interesa. Nadalje, vjerovali ili ne, niti Glavni inspektor Državnog inspektorata nije državni dužnosnik po našem Zakonu, ali je u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa. Kako je moguće da 3 ravnatelja zavoda jesu u sprječavanju sukoba interesa i u državnim dužnosnicima, samo ravnatelj Zavoda za zapošljavanja nije. Glavni državni inspektor, glavni inspektor Državnog inspektorata, je li on jeste državni dužnosnik ili nije? U zakonu ga nema. U sprječavanju sukoba interesa ga ima. Kada ćemo konačno ta 3 zakona staviti zajedno i usuglasit u jednu tabelu na koga se primjenjuje Zakon o državnim dužnosnicima, koji su to u sukobu interesa, a da imamo pročišćene tekstove vjerojatno bi i predlagatelj imao lakši posao pa i sam uočio da čestim izmjenama netko ispada pa ga vraćamo, pa nam onda 2, 3 kategorije pobjegnu pa ih moramo ponovno vraćati i stalno mijenjamo zakone zbog toga. I sad dolazim na treći zakon. Zakon o postupku primopredaje vlasti. U obrazloženju ovog Zakona kao razloge zašto se iz Zakona o sprječavanju sukoba interesa izuzimaju zamjenik tajnika, pomoćnik ministra, tajnici ministarstva, veli da je to usklađivanje sa nečim. Ali Zakon o primopredaji vlasti zamjenika tajnika Vlade i pomoćnike ministra navodi kao osobe koje svoje mandat stavljaju kada dođe nova Vlada. Znači li to da nakon ove izmjene već sutra će Vlada doći s Prijedlogom izmjena Zakona o postupku primopredaje vlasti iz koje će se izuzeti zamjenik tajnika Vlade i pomoćnici ministra. Ako ih izostavljamo iz Zakona o sprečavanju sukoba interesa, ako nisu državni dužnosnici, a jesu u Zakonu primopredaje vlasti onda ih moramo i ovdje brisati jer to namjera da u drugom koraku i tu izostavimo te kategorije. To je treba tabela koja mora biti prisutna kad čitamo ove zakone. Ja u ime kluba Hrvatske narodne stranke predlažem sljedeće, da se više ne mučimo, da više nemamo izmjene i dopune zakona, da ne moramo sami sebi raditi tabele da shvatimo tko je pokriven kojim zakonom. U Zakonu o postupku primopredaje vlasti izbrišimo sve osim predsjednika Vlade, pa svi nek ostaju nakon izbora na svojim funkcijama jer nakon ovoga će biti samo četiri kategorije. Bu išlo, bu išlo kolega Jarnjak, a u Zakonu o sprečavanju sukoba interesa nakon ovog raščišćavanja kojega se sada predlaže izuzimanje najmanje stotinjak ljudi koji su dosad bili u tom Zakonu. Zar onda nije jednostavnije da jednostavno piše da u Hrvatskoj u Zakonu o sprečavanju sukoba interesa odnosi se recimo samo na mene i na gospodina Radimira Čačića, onda je to jasan, precizan i čisti zakon i nećemo ga više trebati svaka tri mjeseca mijenjati. Zato ga nećemo podržati. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a, poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Klub SDP-a ne da neće, nego ne može glasati za ovaj Zakon. Moram reći da stvarno u ovoj inflaciji prijedloga zakona čekajući stanku Ustavnu za zimu zapravo se pokušava štošta podastrti zastupnicima da što prije to izglasaju i onda naravno dobijemo preko noći zakone koje sutradan trebamo raspraviti i koje naravno trebamo donijeti da bismo iz ovih ili onih razloga zapravo očistili ladice u kojima ti zakonski tekstovi štiteći ili promovirajući grupne i pojedinačne interese stoje nekoliko mjeseci pa i godinu dana. Prvo po prvi puta u ovom Prijedlogu zakona dobili smo jedan novum oko obrazloženja hitnog postupka pa između ostaloga se predlaže da se ovaj hitni postupak treba donijeti i zbog toga što bi se u okviru programskog zajma za prilagodbu Svjetske banke mogao uskladiti ovaj Zakon. E pa sad slušajte, mi imamo sada situaciju da usklađujemo naše zakone i sa programskih zajmom Svjetske banke, a ne sa zakonima i sa Ustavom Republike Hrvatske. Drugo što bi bilo interesantno, kažu oni ovako čime ocjenjujemo da su se stekli uvjeti propisani odredbom članka 159., a članak 159. govori o sasvim drugim pitanjima neusklađivanju sa programskim zajmovima Svjetske banke govori naravno o gospodarskim interesima Republike Hrvatske, govori o obran i sigurnosti i da ne nabrajamo ono što sve Poslovnik govori. Prema tome, potpuno promašena osnova za hitni postupak. Treće, postavlja se pitanje zapravo kako se zakon zove koji se predlaže izmijeniti dopuni? Ovaj Zakon kao što znate zove se Zakon o sprečavanju sukoba interesa u obavljanju javnih dužnosti i nisu samo državni dužnosnici nositelji funkcije obavljanja javne dužnosti nego i svi zaposlenici oni koji rade u upravi i javnim upravnim organizacijama koje imaju javne ovlasti također obavljaju javne dužnosti i mogu biti u sukobu interesa. Prema tome, zapravo treba doći vrijeme da se ovaj Zakon izmijeni i dopuni i da se raščisti šta je to državni dužnosnik u obavljanju javnih dužnosti i šta su svi drugi u obavljanju javnih dužnosti da se to pitanje pročisti, to je drugo naša načelna primjedba koju hoćemo u ovom segmentu učiniti. Treće, kaže se da se ovaj Zakon usklađuje sa člankom 151. Zakona koji će se početi primjenjivati tek nakon sljedećih izbora, a po prvi puta dešava nam se da tim Zakonom propisujemo da će netko iz zone državnog dužnosnika preći u zonu državnog službenika po sili zakona, a ne temeljem onog zakona na kojeg se zapravo pozivaju kolege, radi se o Zakonu o državnim službenicima po kojim bi državni službenik trebao biti primljen u državnu službu na temelju natječaja u kojem se treba utvrditi sposobnost itd., itd. Samo to pokazuje da postojećoj strukturi državnih dužnosnika koji hoće postati državni službenici i osigurati si stalno mjesto praktički odgovara takva ideja i zbog toga ovo i guraju. Četvrto, zanemaruje se jedna veoma važna činjenica da zakon nije usklađen sa zakonom koji se mijenja, pa onda prijedlozi koji se mijenjaju u isto vrijeme ostaju uvjetno da tako kažem visit s obzirom na druge odredbe važećeg Zakona. Tako npr. u Zakonu u članku 2. se između ostaloga u stavku 2. kaže, citiram: "Dužnosnicima u smislu ovog Zakona smatrat će se i drugi obnašatelji dužnosti koje imenuje ili potvrđuje Hrvatski sabor, Vlada Republike Hrvatske, u daljnjem tekstu Vlada, ili predsjednik Republike Hrvatske, naravno ako je to određeno aktom o izboru ili potvrdi ili imenovanju, osim isključuje se predsjednik kad imenuje oružane snage." E sad postavlja se poštovane kolege objasnite vi meni kako će urede Vlade Republike Hrvatske, tko će imenovati predstojnike ureda? Vlada ili će imenovati netko anonimni voditelj nekakve stručne službe, državne uprave koja nema veze sa tim uredom. Nemoguće. Imenovat će Vlada. Da li po ovom Zakonu taj predstojnik tog ureda i dalje ostaje državni službenik? Da, jer taj stavak 2. članka 2. nije mijenjan niti je dopunjavan i u tom pogledu je zapravo će se doći u sukob, do sukoba nadležnosti u istom zakonu. S jedne strane će se tvrditi da nije državni dužnosnik, a s druge strane imate odredbu zakona koji propisuje da u ime njega primjenjuje … [[Govornik se ne razumije.]] koje se odnose na državnog dužnosnika i u takvoj situaciji je potpuno jasno da ova odredba koja se sada mijenja nije sama po sebi funkcionalno usložena u odnosu na sadržaj zakona koji se mijenja i dopunjuje i zbog toga ona nije konzistentna i ne može se prihvatiti ovakva izmjena i dopuna Zakona i iz tog razloga. Ostaje naravno dodatno pitanje koje treba posebice razmotriti. Mi smo donijeli taj zakon kojim se uređuje pitanje Zakona o državnim službenicima, znate i sami pod kojim uvjetima, ali valja naznačiti da razlozi koje smo tada imali za donošenje tog Zakona nisu bili prikazani u ovom Hrvatskom saboru. Tek sada se govori o tome da je taj Zakon trebalo između ostaloga donijeti da bi se zapravo uskladili sa planom i programskim zajmom za prilagodbu … [[Govornik se ne razumije.]] Svjetske banke jer bi njime trebali ojačati kobijagi stručnost naše državne uprave jer će nam državni pomoćnici, ravnatelji i njihovi zamjenici postati državni službenici, neće biti više državni dužnosnici. Pa kako ćemo mi to ojačati njihovu stručnost ako ju već nemaju ili imaju, sasvim svejedno. Ako ju imaju onda su stručni svakako sami po sebi, a ako su državni dužnosnici onda i po ovim i po drugim zakonima imaju pojačanu odgovornost za obavljanje svoje stručne i druge poslova i nije jasno zapravo zbog čega bi njih trebalo brisati iz zakona koji regulira sukob interesa. Jer između ostaloga neovisno o tome što, pa čak i kada ne bi više bili državni dužnosnici kako se ovdje predlaže, na njih se ponovo s obzirom na zakonsku odredbu primjenjuje Zakon o sukobu interesa. Prema tome, ništa se dogoditi neće i ovaj zakon je potpuno bespredmetan i njega ne treba uopće podržati, ne treba ga raspravit. Ovo treba povući iz procedure jer je jednostavno nedopustivo. Na stranu sad pitanje što bi mi svatko ovdje sa pravom mogao pomislit a zbog čega se ove kategorije ljudi koje su zapravo najviše radili na pripremi prijedloga i provedbi određenih akata dovedeni u situaciju da ih se proba prevesti u državne službenike i brisati ih iz kategorije državnih službenika k'o dužnosnika na koje bi se trebao primjenjivati Zakon o sukobu interesa. To je vrlo interesantno a osobito nakon ovih izbora, ovo je nevjerojatno ali istinito. Zbog čega se tu kategoriju naših državnih dužnosnika hoće osigurat nakon sljedećih izbora i da ne bi bili u poziciji da možemo o tome razgovarat. Ne radi se ovdje o Svjetskoj banci i mi nemamo nikakve obaveze usklađivati pravni sustav Republike Hrvatske sa Svjetskom bankom ali imamo obaveze usklađivati pravni sustav sa sustavom Europske unije. A u sustavu Europske unije nisu samo državni dužnosnici oni koji obavljaju javne dužnosti i koji zbog toga mogu doći u sukob interesa. Dapače, za njih postoje propisi koji reguliraju kompletnu, cjelokupnu državnu upravu o sukobu interesa bez obzira negdje se u pojedinim članicama donosi posebni zakon a negdje se donosi kodeks. A mi ovdje pokušavamo iz zakona kojim smo donekle tek otvorili ovo područje o mogućem sukobu interesa, brisati određene kategorije da bismo zapravo suzili mogući broj onih na koje se primjenjuje sukob interesa. Prema tome, ovaj sam prijedlog zakona u tom segmentu unutar sebe otvara mogućni sukob interesa umjesto da ga razrješava. I iz tog razloga svakako mi ne možemo podržati ovaj prijedlog zakona. I dodatno što bismo htjeli posebice naznačiti jeste pitanje koje je vezano uz Državno izborno povjerenstvo Republike Hrvatske koje je, gdje se kaže da predsjednik, potpredsjednik i članovi Državnog izbornog povjerenstva trebaju postati hrvatski dužnosnici na koje se primjenjuje Zakon o sukobu interesa. S time se dakako slažemo ali se postavlja pitanje da li bi to trebalo eventualno, možda i proširivati s obzirom na onu odredbu opet kažem članka 2. koja govori, smatrat će se i drugi obnašatelji dužnosti koje imenuje ili potvrđuje hrvatski Sabor, Vlada Republike Hrvatske, da li bi trebalo osim ove kategorije uvesti još neke kategorije državnih dužnosnika, vezano za činjenice oko tih osoba koje imenuje i potvrđuje hrvatski Sabor, vezano za određene agencije, vezano za određena vijeća koje mi imenujemo, koje hrvatska Vlada imenuje a koje nisu pobrojane u kategoriji državnih dužnosnika a obavljaju javne dužnosti. I ne samo što obavljaju javne dužnosti nego između ostaloga svojim odlukama utječu na disponiranje i raspolaganje sa ogromnim sredstvima u Republici Hrvatskoj među kojima su i značajna sredstva koja proistječu iz državnog proračuna ili su sredstva koja proistječu iz javnih poduzeća odnosno poduzeća u kojima je država pretežiti ili većinski vlasnik. Sve to pokazuje da je ovaj zakonski prijedlog nije zapravo pripremljen na kvalitetno da bi se mogao sada donositi i da treba ga povući iz procedure i pripremiti novi prijedlog zakona koji bi razriješio ova pitanja na kvalitetan način i u tom pogledu bi mogao dobiti našu potporu. Prema tome, mi ne tvrdimo da ne bi trebalo pristupiti izmjeni i dopuni Zakona o sukobu interesa, o sprečavanju sukoba interesa ali ovakav prijedlog zakona ne rješava to pitanje nego zapravo produbljuje konflikte i dileme oko sukoba interesa i na koga se sukob interesa odnosno sprječavanje sukoba interesa sve treba primjenjivati. Podvlačim, mi glasat za ovakav prijedlog izmjena i dopuna zakona nećemo.
Idemo na nastavak rasprave. Klub HSS-a poštovani zastupnik Zvonimir Sabati. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa svojim suradnicima! Pa dozvolite svega nekoliko rečenica da iznesem u ime kluba Hrvatske seljačke stranke iako je malo buka u sabornici, ja ću pokušati biti malo glasniji. Naime, a početku da velim da klub Hrvatske seljačke stranke svakako nije spreman podržati ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti iz niza razloga. Upravo zbog toga mi predlažemo da se odgodi donošenje ovog zakona i to prije svega zbog zbrke koja je stvorena nizom neusklađenih odredbi koje se nisu poklopile evidentno iz više ovih zakona o kojima je bilo do sada riječi, i o Zakonu o obvezama i pravima državnih dužnosnika i o službenicima, primopredaji vlasti, sprječavanju sukoba. Znači, na temelju svega toga skupa čini nam se da je napravljena jedna zbrka jer više niti ne znamo na koga se sve odnosi, zašto su neki dužnosnici ispušteni, zašto nisu ispušteni tako da mi predlažemo da se odgodi donošenje ovog zakona, odnosno predlažemo da sva ova četiri zakona budu istovremeno na dnevnom redu. Na samom početku činilo bi nam se da je ovo samo formalnost, čista nomotehnika, usklađivanje što na neki način površno bi tako moglo i biti. Međutim, ako se malo bolje pogleda sam prijedlog ovih izmjena i dopuna zakona onda ima nekoliko razloga koji su ovdje navedeni. Prvi razlog i prvi puta se danas ovdje to spominje, piše u obrazloženju, je na neki način uvjet Svjetske banke za programski zajam za prilagodbu kojim se traži depolitizacija državne uprave. To jasno piše u uvodnom obrazloženju za donošenje ovog, ne samo ovog nego i Zakona o državnim službenicima što je malo da budem iskren i neobično prihvaćeno od strane Hrvatske seljačke stranke. Nije nam jasno zašto bi to bio uvjet Svjetske banke. Drugi razlog bi možda mogao biti svima poznat ali se teško može negdje pročitati, teško se može nešto o njemu više znati osim iz rasprava u ovoj sabornici ili putem medija. O njemu se uglavnom šuti. Međutim, ja bih ovdje rekao da je Hrvatska seljačka stranka i kod prethodnog izmjena Zakona o državnim službenicima iznijela svoje stavove kako nije dobro da se danas pri kraju, pri kraju faktički danas tijekom ovog mandata, pri kraju mandata imenovani državni dužnosnici prebacuju u službenike i to prije svega iz razloga što svi ti državni dužnosnici koji su bili navedeni u nizu ovih zakona bili su imenovani bez natječaja. Pa ako su i bili imenovani bez natječaja onda se i na njih moraju primjenjivati odredbe kako su bili i postavljeni. Dakle, oni nisu bili na temelju natječaja uzeti u radni odnos nego bez natječaja. Upravo tako ih i treba danas tretirati. Možda je između ostalog i razlog što se pojavila nekontrolirana inflacija državnih dužnosnika. Ako malo pogledamo sve to skupa to je iznimno velik broj državnih dužnosnika. Pitanje je doista da li baš svi koji su ovdje navedeni bi morali biti državni dužnosnici i da li ne bi to trebalo smanjiti. I zamjenici državnih tajnika, pomoćnici ravnatelja državnih upravnih organizacija itd. Znači, Hrvatska seljačka stranka traži jednu sustavu sistematizaciju svih državnih dužnosnika da vidimo da li se može to ujednačiti istovremeno kad se raspravlja o sva četiri zakona i tako dugo dok to neće biti Hrvatska seljačka stranka neće podržati ovakav pristup a niti ovaj prijedlog zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pejo Trgovčević. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, dame i gospodo saborski zastupnici! Predlagatelj ovih izmjena i dopuna Zakona o sprječavanju sukoba interesa kaže kako se položaj zamjenika, tajnika Vlade Republike Hrvatske, tajnika ministarstva, zamjenika državnih tajnika u središnjim državnim uredima, zamjenika i pomoćnika ravnatelja državnih upravnih organizacija te zamjenika i pomoćnika glavnog inspektora Državnog inspektorata te predstojnika ureda Vlade Republike Hrvatske prevode u radna mjesta državnih službenika bilo je nužno uskladiti Zakon o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti sa novonastalim izmjenama. Pa nadalje kaže, predloženom izmjenom dosadašnji politički položaji prevode se u upravne položaje čime se osigurava veća stručnost i profesionalizacija državne uprave. I to sve predlagatelj radi u cilju depolitizacije sustava upravljanja u državnoj službi. Koje li demagogije i koje li besmislice! Samo to mogu reći na ove prijedloge izmjena i dopuna Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Moram ovom prilikom reći kako je Hrvatska stranka prava odnosno Klub HSP-a još u prošlom mandatu predložio jedan kvalitetan Zakon o sprečavanju sukoba interesa ali nažalost nije naišao na razumijevanje drugih političkih stranaka nego je donesen ovakav kakav je, tj. osakaćen da mu je ostalo samo naziv. Ja moram još ovom prilikom napomenuti da Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa koje sada radi je zapravo u teškom položaju jer zakon ima puno nedorečenosti, nije kvalitetan i samo povjerenstvo u svom radu predlaže neke izmjene i dopune kako bi Povjerenstvo moglo što bolje i kvalitetnije raditi a ne kao što sada radi bez ikakvih nadležnosti za bilo kakovo sprečavanje sukoba interesa. Trebate znati da Povjerenstvo sada djeluje manje-više edukativno, upozorava i objašnjava raznim dužnosnicima što mogu a što ne mogu raditi odnosno što smiju, a što ne smiju raditi. I Povjerenstvo za sada manje-više djeluje preventivno. Zakon o državnim dužnosnicima je regulirao tko je državni dužnosnik a tko nije? Pa nećemo valjda izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju sukoba interesa zapravo regulirati tko je državni dužnosnik, a tko nije? HSP jednostavno ne može i neće podržati ovakav Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o sprečavanju sukoba interesa jer je stvarno nedopustivo i neodgovorno da Zakonom o sprečavanju sukoba interesa definiramo tko će biti a tko ne državni dužnosnik? Nedopustivo je još u ovom Prijedlogu izmjena i dopuna zakona gdje se predlaže brisanje i pomoćnika ministara uz ove sve ostale predložene pa se pitamo nije li ovo zapravo podloga za možda nekakvo donošenje Zakona o primopredaji vlasti kada ćemo u novom Zakonu o primopredaji vlasti dobiti samo prijedlog da se mogu mijenjati samo državni dužnosnici. Pa ne mislite valjda gospodo da ćete nakon nadolazećih odnosno sljedećih parlamentarnih izbora moći ostaviti sve pomoćnike ministara i sve druge koji su sada evo po ovom prijedlogu trebali bi biti nekakvi, nekakve stručne osobe bez ikakve politike. Klub HSP-a predlaže da se ovo, jednostavno ovaj prijedlog skine s dnevnog reda, da se doradi i da se zatraži i od Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa kakve sve mogu prijedloge izmjena, kvalitetne prijedloga izmjena i dopuna Zakona o sprečavanju sukoba interesa uvrstiti u ove izmjene i dopune. I još samo u ime Kluba HSP-a molio bih vas gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora jer i vas smatram na neki način odgovornim da spriječite ovakove nekvalitetne prijedloge izmjena i dopuna zakona da dođu na dnevni red pred saborske zastupnike. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivo Josipović. Izvolite [[Upadice se ne razumiju.]]
Da. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege ja se naravno pridružujem kolegama koji su istakli da ovaj zakon ima instrumentalnu narav i da ima za cilj određenu kadrovsku tranziciju koja nije baš primjerena čini mi se demokratskim političkim sustavima. Zato to neću ponavljati, ali bih istakao jednu drugu stvar. Potpuno se slažem s kolegom Bošnjakovićem koji je ustvrdio da naši propisi o sukobu interesa traže redizajn i to ozbiljni redizajn. Dodao bih, ne zato što su oni loši sami po sebi. Mislim da su oni ispunili svoju funkciju, da smo otvorili jedan proces koji je pozitivno djelovao na političko okružje u kojemu svi mi radimo. Ali da je došlo vrijeme da sumiramo neka iskustva i da se zakon naravno popravi. Tu ima dosta prostora da se ugrade iskustva koja smo svi skupa imali i u raspravama u ovom Saboru i u praksi Povjerenstva za koje evo još jednom kao i prilikom rasprave o njegovu izvješću ističem da mislim da je napravilo vrijedan posao. Zato samo jedan kratak prijedlog za predlagatelje. Ja nisam podnosio amandman, ali evo molim Vladu ako može to prihvatiti da u listi državnih dužnosnika, ne vidim državnog tajnika, evo ga, hvala gospodine državni tajniče, da ispusti rektore i prorektore. Naime ta odredba, to je samo pitanje vremena kad će netko skupiti snage i vremena da pred Ustavnim sudom ospori stavljanje rektora i prorektora na listu državnih dužnosnika zbog ustavnog načela neovisnosti Sveučilišta. Oni zaista ni po onome što rade ni po funkciji koju obavljaju nisu državni dužnosnici. Ja znam radi određenog sustava plaća u jednom trenutku su oni inkorporirani da bi imali ne nekakvu mizernu plaću nego odgovarajuću u propise kojima se uređuju plaće državnih dužnosnika, ali Zakon o sprečavanju sukoba interesa kaže u smislu ovoga zakona. A sasvim sigurno rektori i prorektori nisu osobe koje se nalaze u onakvom, ili se ne mogu nalaziti u onakvom sukobu interesa kako mogu članovi Vlade, Parlamenta ili visoki, drugi visoki državni dužnosnici. Pa evo da ne duljim predlažem da vlastitim amandmanom Vlada naprosto ispusti rektore i prorektore. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo drago mi je da je HDZ shvatio da poslije idućih izbora više neće biti na vlasti. Jer da nisu shvatili onda ne bi došli sa ovakvim Prijedlogom zakona. Ovim Prijedlogom zakona oni svoje jastrebove, da ne govorim nesposobne pretvaraju odjednom u sposobne. To znači prebacuju ih iz državnih dužnosnika, iz onih mjesta na koje su došli političkom voljom u mjesta gdje ih se više ne može maknuti. Dokaz da je HDZ spreman otići sa političke scene, ustvari otići sa, tako je i sami su shvatili da ih se može maknuti. Inače svojevremeno dok se, dok sam, dok je Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa razgovaralo sa gospodinom Palarićem molili smo i predlagali u izmjenama i dopunama koje su išle sad već prije godinu i nešto, skoro dvije, da se izjednače državni dužnosnici po oba zakona. Znači po Zakonu o obvezama i pravima državnih dužnosnicima i ovaj Zakon o sprečavanju sukoba interesa. Jer smo znali da će se dešavati ovakve stvari, da će se ići unazad rješavati pitanje tko je to državni dužnosnik? Mi do dana današnjega ne znamo koliko imamo državnih dužnosnika jer prema članku 2. zakona nikad ni Vlada nije dostavila povjerenstvu popis državnih dužnosnika koji su u skladu sa člankom 2. zakona koji kaže: “Dužnosnicima u smislu ovog zakona smatrat će se drugi obnašatelji dužnosti koje imenuje i potvrđuje Hrvatski sabor, Vlada i tako redom. Taj popis Vlada nikad nije dostavila povjerenstvu i povjerenstvo do dana današnjeg ne zna da li ima 1100, 1200 ili 1300 dužnosnika. Sad ovakvim izmjenama kad izbacujemo neke mi pravimo još veću zbrku. I konačno moramo nekako definirati jednoznačno da znamo koliko je državnih dužnosnika u ovoj državi. Jer povjerenstvo uopće ne može vršiti kontrolu. Svojevremeno kad smo tražili popis od Vlade dobili smo popis samo od ministarstava i to 113 dužnosnika. Nikad nismo dobili koji su to ravnatelji, koji su to voditelji ili kako se sve ne zovu agencija i razno raznih drugih institucija. Znači, gospodo svoje jastrebove, svoje nesposobne pretvarate u sposobne. Spremni ste otići sa vlasti i to mi je drago, ali nemojte to rješavati na ovaj način. Skinite ovaj zakon sa dnevnog reda i nemojte se samo sramotiti.
Završni osvrt državni tajnik Središnjeg državnog ureda za upravu Antun Palarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Pa ja imam sada jedan problem kako govoriti, a da ne bi ispalo da nekoga vrijeđam. Naime, jer moram ponovo naglasiti da se diskutira o zakonu kojeg se nije razumjelo. Donošenjem Zakona o državnim službenicima prije godinu i pol dana mi smo jasno rekli da idemo u depolitizaciju i profesionalizaciju državne službe ali smo jasno rekli kako. To moram sada naglasiti još jedanput jer očito da se to ne želi razumjeti. Nemamo namjeru ostaviti na radnim mjestima ni jednog pomoćnika, ni tajnika, ni sve ove koji su nabrojeni. Svi će oni novoj Vladi koja može biti i stara po sastavu, ali poslije izbora nova Vlada podnijeti mandat na raspolaganje svi i ovo jasno zbog novinara, zbog javnosti svi sadašnji ministri, državni tajnici, pomoćnici ministra, zamjenici državnih tajnika u središnjim državnim uredima i svi koji su tu nabrojeni po Zakonu o državnim službenicima, po prijenosu vlast će predati, staviti mandat na raspolaganje, a nova Vlada koja sam rekao kadrovski će biti il' stara, il' nova, kombinirano onoga kojemu narod da povjerenje će raspisati natječaj. Raspisat će natječaj za buduće direktore, dosadašnje pomoćnike to će biti direktori uprava, tajnike ministarstava prema kriterijima stručnosti. Na natječaj će se moći javiti svatko tko udovoljava uvjetima. Imat će pravo vjerojatno i žalbe, ako ne bude izabran i time ćemo depolitizirati državnu službu ali nećemo ostaviti sadašnje pomoćnike. A državni tajnici će naravno staviti mandat na raspolaganje i u izvršnim, u tijelima izvršne vlasti, u ministarstvima i središnjim državnim uredima bit će birani po političkim kriterijima ministri i državni tajnici, a sva druga radna mjesta će biti službenička radna mjesta. Mogli smo to sada napraviti. Mogli smo sada na natječaju izabrati koga hoćemo, ali nismo htjeli nego smo htjeli ostvariti čistu situaciju da se novi model primijeni nakon izbora i da svi u izbore znamo sa kakvim pravilima se idu u izbore. Evo, ja se nadam da nisam nikoga uvrijedio ako sam još jedanput naglasio smisao onog zakona na kojeg se ovajzakon poziva iz Narodnih novina 92/05. Dakle, one odredbe koje su na snazi i koje jasno govore da će svi pomoćnici ministra i tajnici ministarstva morati staviti mandat na raspolaganje, da će se za ta radna mjesta raspisati natječaj i onda će se izabrati najstručniji, najbolji i konačno ćemo i u Hrvatskoj uvesti model koji funkcionira svugdje u Europi. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Antun Kapraljević.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodin državni tajnik kaže da ste mogli izabrati. Mogli ste, ali niste. Vi ste imenovali.
Potpredsjednik Doma poštovani zastupnik Mato Arlović. Izvolite.
Ja bih htio reći gospodine predsjedniče da nije točna tvrdnja gospodina državnog tajnika da smo mogli do sada izabrati, ali nismo htjeli jer po zakonu se državni pomoćnici i predstavnici ureda tako ne biraju. A zakonom niste predvidjeli natječaj, između ostaloga da ne dirate postojeću strukturi aktualne vlasti danas jer biste bitno poremetili političke odnose, pa i opstanak same vlasti na vlasti.
Zaključujem raspravu o prijedlogu zakona. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Glasovati? Rezultat? Sa 80 za i 1 suzdržanim i 11 protiv donesen predloženi Zakon.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika koji ima za cilj riješiti tri, prema Vladinom mišljenju važna pitanja. Prvo je odrediti plaće predsjedniku, potpredsjednicima i članovima Državnog izbornog povjerenstva Republike Hrvatske. Drugi je cilj dijelom doprinijeti borbi protiv korupcije na način da se pojedinim državnim dužnosnicima statusno povećava rang i dižu, povećava koeficijent za plaće i treći jednak kao i ranijem zakonu još jednom naglasiti kako će se, kojim modelom će se izvršiti depolitizacija pojedinih državnih sada položaja kod državnih dužnosnika koji će, evo mi već smo umorni od ponavljanja ove formule, ali tako mora biti u svim zakonima i ponovno naglašavam da će se depolitizacija provesti natječajem. Možda i odgovor na raniju repliku, da, mogli smo mi i sada uvesti natječaj i napuniti radna mjesta ljudima. Ali ostavili smo to novoj Vladi, jer mislimo da je to korektno. Gospodine predsjedniče, u odnosu na plaće Državnog izbornog povjerenstva mi smo unatoč kritikama i drugačijem mišljenju ostali kod visokih koeficijenata, mi smatramo da je to izuzetno važno tijelo. Naravno da ćemo poštivati volju većine u ovom Parlamentu ali Vlada je razmotrila. Ono što je tu rečeno to nikako nije dobitak na lutriji, kako je netko mislio, nego je to časna i odgovorna dužnost. Naravno da tu dužnost čine ljudi koji je budu obnašali. Mi smo uvjereni da će Državno izborno povjerenstvo imati ulogu i edukacije u izbornim procesima, poglavito u odnosu na mlade ljude, da će ona kada ojača i kadrovski se formira stručnu službu moći preuzeti i popise birača. Prema tome želimo da i visoki koeficijenti budu i razlog da se na ta mjesta biraju najistaknutiji pravnici. Mi predlažemo također da se iz ovog zakona brišu guverner i zamjenik guvernera Hrvatske narodne banke, budući da je njihova plaća određena po posebnom propisu. Nadalje, želimo da glavni državni inspektor i ravnatelj policije imaju viši koeficijent nego do sada, ali isto tako radimo i razliku u odnosu na vladine urede. Naime, u piramidi trodiobe vlasti onda i koeficijenti idu od predsjednika Parlamenta, predsjednika Vlade i predsjednika Vrhovnog suda. Spuštaju se pa evo i do vladinih ureda, ali razlika je između ureda koji se bavi, koji ima manji broj ljudi i manje aktivnosti, do velikih ureda, osobito osjetljivih. Stoga predlažemo nove koeficijente za predstojnike Ureda za zakonodavstvo, koji je izuzetno važan ured. Zatim Ured za odnose sa javnošću. I Ured za opće poslove Hrvatskog sabora i Vlade koji ima nekoliko stotina zaposlenih. Gospodo i gospođe zastupnici molim vas da prihvatite ovaj zakon kako bi se i Državno izborno povjerenstvo moglo formirati i početi s radom. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pejo Trgovčević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ma ispravit ću netočan navod gospodina državnog tajnika kada je rekao da ove predložene državne dužnosnike treba unaprijediti, povećati im plaću, jer iz te izjave da bi se tu onda moglo spriječiti mito i korupcija, što se može iščitati iz toga da su dosadašnji predloženi dužnosnici bili korumpirani. Evo, samo toliko.
Hvala. Odbor za Ustav, Poslovnik, politički sustav, zakonodavstvo? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSP-a. poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Pa mi u klubu Hrvatske stranke prava ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika smo slikovito nazvali "Mačekov zakon". Ne mislim ovdje na Vlatka Mačeka, čelnika HSS-a, nego na Ratka Mačeka, glasnogovornika u Vladi Republike Hrvatske. Naime, zbog čega? Jer je ovdje temeljni cilj da se poveća plaća glasnogovorniku Vlade Republike Hrvatske i to ni manje ni više nego kao zastupniku u Hrvatskom saboru. Naime, ovim slikovitom kazano "Mačekovim zakonom" Vlada opet upućuje svoju nedvosmislenu poruku što ona misli o nama saborskim zastupnicima i dodatno nas ponižava. Zašto to kažem? Zato što je bitna razlika između nas saborskih zastupnika i dužnosnika Vlade, ovdje je riječ o nižim dužnosnicima Vlade, jer mi smo birani, znači nas bira hrvatski narod, hrvatski građani nas biraju. A dok dužnosnike Vlade ne bira, nego Vlada imenuje i to mahom i bez natječaja. Znači mi prolazimo ovaj dio da u biti ako gledamo kakva je demokracija danas u svijetu, znači posredna demokracija, svako od nas ovdje zastupnika zastupa interese najmanje 15 tisuća hrvatskih građana, koliko je trebalo osim za predstavnike nacionalnih manjina, koliko je trebalo osvojiti na izborima da bi se neko bio izabran za saborskog zastupnika. I sad što je u tome svemu još ono dodatno podcjenjivanje nas zastupnika, da Vlada smatra da smo mi tu najniži i da je naša plaća takva da nitko od Vladinih dužnosnika ne može imati manju plaću od, nego što imaju saborski zastupnici. To vam je vidljivo ovdje. Pazite, znači u rangu zastupnika Hrvatskog sabora sa plaćom su prije svega znači predstojnik Ureda za odnose sa javnošću. Pa vam je tu u rangu predstojnik Ureda za zakonodavstvo Vlade, znamo kakve zakone dobivamo ovdje iz Vlade u Hrvatski sabor. I dalje čak veli predstojnik Ureda za opće poslove Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske. Mislim to je stvarno neshvatljivo kakav je to odnos Vlade Republike Hrvatske prema nama saborskim zastupnicima koje su hrvatski građani izabrali da ih predstavljaju da u njihovo ime govore, da donose propise koji će biti za dobro hrvatskih građana, za dobro hrvatske države kad imamo ovako podcjenjivački odnos Vlade Republike Hrvatske prema saborskim zastupnicima. Pa onda bi bilo pametnije da priložite zakon da se ukidaju plaće saborskih zastupnika i da u isto vrijeme Vlada toliko uposli kod sebe tih službenika sa tim statusom, pa onda ćemo mi budući nećemo imati plaću onda možemo obavljati telefonsko glasovanje, pod uvjetom da to ovi dužnosnici Vlade odluče da se tako opće nešto može raditi. Znači to je stvarno jedno nedopustivo ponašanje Vlade Republike Hrvatske. Jer poznata je situacija da mi polako bez obzira što na ustavne odrednice mi polako ulazimo u tzv. kancelarski sustav, a to je vidljivo iz ove izmjene i dopune sadržane u tzv. Mačekovom zakonu. Znači za Vladu je recimo normalno potpredsjednici i članovi Državnog izbornog povjerenstva, znači član je isto kao i saborski zastupnik, iako on 8 godina će biti u tome povjerenstvu, imati će posla da neće znati šta je radio nakon 8 godina s obzirom koliko ima, znači državni izbori, parlamentarni izbori, za predsjednika države i ovi lokalni i onda recimo potpredsjednici Državnog izbornog povjerenstva normalno oni moraju biti malo viši iza zastupnika, oni moraju imati koeficijent 5,70 a predsjednik mora imati koeficijent 6,42. I sad je ova zanimljiva situacija, kaže državni tajnik, guverner Narodne banke ne može više biti ovdje i viceguverneri jer pazite oni imaju takve obveze, toliko zadužuju Hrvatsku da ne mogu imati ovako niske plaće prema ovome koeficijentu 7,14 njima treba dati više plaće. Znači daleko više plaće nego što je prema ovome koeficijentu jer oni su tako, toliko vode brigu o Hrvatskoj da su je toliko zadužili, a i dalje ta ista ekipa to nastavlja raditi i sad im se normalno, oni će imati po posebnim propisima daleko više plaće. E sad ako ćemo gledati pravno gledano da je Zakon o dužnosnicima taj koji određuje dužnosnike, znači ti koji su se zaduživali i dan danas zadužuju Hrvatsku, više neće biti ni dužnosnici prema Zakonu o sprječavanju sukoba interesa i znači neće oni odgovarati za taj dio da će biti možebitno, a već jesu i ne samo možebitno nego i de facto i de iure u sukobu interesa i nekim drugim daleko težim okolnostima, čak neće moći doći i na Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, a i da dođu nemaju nikakve velike nadležnosti pa opet nikome ništa. Prema tome ukoliko želite imati stajalište da su saborski zastupnici birani, a da nisu imenovani, onda izvolite vratiti prijedlog zakona pa gospodinu Mačeku ili ovima drugima kojima želite povisiti plaće dajte im da putuju autima cijeli dan jer oni imaju i pravo za razliku od nas recimo zastupnika u Hrvatskom saboru, svi ovi dužnosnici imaju pravo uporabu osobnog automobila 24 sata. Čim auto izađe iz Zagreba pišu si dnevnice, onda se bave intelektualnim uslugama razno-raznim da pišu propise koje oni kao takvi predlažu Vladi, a Vlada predlaže Hrvatskom saboru, nemojte sebe sramotiti i nemojte podcjenjivati nas zastupnike u Hrvatskom saboru jer većina od nas ovdje je došla časno i pošteno nastoje obaviti svoje poslove, zalagati se za boljitak Hrvatske države, za boljitak hrvatskih građana. I ono što sam čuo, odnosno mi iz kluba HSP-a, da su veli neki dužnosnici Vlade kad su vidjeli da će imati plaću kao saborski zastupnik veli rekli su da su podcijenjeni. Evo vidite kakva fama i kakvu Vlada vodi politiku. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Gospodin Kovačević je rekao: "da je u ovom zakonu riječ o podcjenjivanju zastupnika" gotov citat. Ja mislim gospodine Kovačeviću da je ovo krivi navod i jeste krivi navod. Ovdje je riječ o nečemu daleko gorem. Ovdje je riječ o podcjenjivanju Parlamenta, Sabora kao državne institucije i to je problem. Nisu problem zastupnici već problem je degradacija Parlamenta. Nitko u ovoj sabornici neće govoriti o plaćama već prije svega kako zaštititi dignitet Hrvatskog parlamenta, ovoga časnoga Doma. Trebaju imati velike plaće, ali ipak neka distinkcija treba isto tako postojati.
Za klub HDZ-a, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine predstavniče Središnjeg državnog ureda. Mi smo u Saboru donijeli Zakon o Državnom izbornom povjerenstvu kao stalnom i profesionalnom tijelu i donošenjem tog zakona bitno smo unaprijedili naš pravni sustav, uveli smo jednu novu instituciju i taj potez donošenje tog zakona od cijele međunarodne javnosti i domaće javnosti ocijenjene kao jedan veliki iskorak naprijed. U svakom slučaju ako smo donijeli zakon kojim osnivamo Državno izborno povjerenstvo tada moramo donesti i zakon, izmijeniti zakon kojim moramo utvrditi i koeficijente i plaće za predsjednika i zamjenike predsjednika i članove tog Državnog izbornog povjerenstva. To se ovi zakonom evo i čini. To je jedna stvar koju ovaj zakon propisuje. Također zakon propisuje i koeficijent za glavnog državnog inspektora koji obavlja niz vrlo složenih poslova, rukovodi vrlo bitnim državnim tijelom, znači Državnim inspektoratom, određuje za njega koeficijent. U članku 2. ovoga zakona određuju se koeficijenti znači i za predsjednika Državnog izbornog povjerenstva i za potpredsjednike Državnog izbornog povjerenstva, određuje se i za članove Državnog izbornog povjerenstva, za glavnog državnog inspektora, za predstojnika Ureda za zakonodavstvo, predstojnika Ureda za opće poslove Hrvatskoga sabora i Vlade Republike Hrvatske, predstojnika Ureda za odnose s javnošću, ravnatelja policije. To se ovim zakonom čini, određuju se njihove plaće kroz ove koeficijente. Da li su ti koeficijenti pogođeni, jesu oni previsoki, jesu oni premali, o tome se doista može razgovarati. Ali ono što bih ja rekao u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, mi se moramo kao što se zalažemo za državu znanja, mi se moramo zalagati i za državu stručnosti i za državu efikasnosti i odgovornosti. Mi moramo našu državnu upravu adekvatno i platiti. Niz puta smo za ovom govornicom upozoravali i govorili zapravo da su svi naši ljudi u državnoj upravi, razne funkcije da su potplaćene. Imali smo jednu negativnu selekciju u državnoj upravi, niske su plaće bile, svatko tko je našao bilo kakav drugi posao iz državne uprave je otišao. Stoga mislim da se moramo založiti jer u proceduri je čini mi se da je i u izradi Zakon o plaćama državnih službenika i namještenika, da te plaće konačno budu na jednoj razini da se taj državni službenik ne mora sramiti toga što radi u državnoj službi. To je ono što je bitno. A ovo, da li su ove plaće, ja mislim neka plaće budu korektne, neka plaće budu adekvatna naknada za onaj posao koji ti ljudi vode. Da li nas Vlada ovim podcjenjuje ili nas ne podcjenjuje kao saborske zastupnike, mislim da to nije centralno pitanje. Koeficijente i za plaće saborskih zastupnika gospodo određujemo mi, ne Vlada. Mi! Samo je pitanje što niti jedan klub, niti jedan klub sasvim sigurno neće doći sa prijedlogom izmjena zakona kojim će povećati koeficijente za saborske zastupnike. A znate zašto? Zato što to neće donesti poene u političkoj utakmici. I stoga rasprava o tome da li nas Vlada podcjenjuje ili ne podcjenjuje po meni je suvišna. Tko smatra da smo podcijenjeni, evo predložimo izmjene zakona, povećajmo koeficijente za saborske zastupnike pa ćemo vidjeti kako će to, nije bitno kako će ocijeniti Vlada nego kako će ocijeniti javnost. Zbog čega su plaće u prošlom mandatu Hrvatskog sabora saborskih zastupnika i ministara i Vlade, zbog čega su smanjeni, to je pitanje. Ili osnovica, više ne znam šta je smanjeno, ali to je vrlo bitno pitanje. Što se tiče članka 3. on se odnosi i na ono o čemu smo govorili ranije. Da na dan stupanja na dužnost Vlade Republike Hrvatske nakon prvih sljedećih parlamentarnih izbora položaj tajnika ministarstva, zamjenika tajnika Vlade, predstojnika Ureda Vlade, zamjenika državnog tajnika Središnjeg državnog ureda, te zamjenika i pomoćnika ravnatelja Državne upravne organizacije postaju radna mjesta državnih službenika, a dosadašnji položaji pomoćnika ministara ukidaju se. Cilj je depolitizacija uprave. Depolitizacija uprave u programima svih naših političkih stranaka. Mi želimo upravu ne na političkoj razini, mi želimo upravu stručnosti, upravu znanja. To je ono što je nama svima cilj. I stoga nije niti ova odredba niti onaj raniji zakon kako je kolega Kapraljević ovdje uskliknuo niti za naše "Jastrebove" niti za naše nesposobne ljude, nego svi ovi dužnosnici više neće biti dužnosnici, oni će naprosto biti upravni službenici. Za njih će biti raspisan natječaj, na natječaj će se javljati i svi i koji nisu članovi političkih stranaka nego će na natječaju morati podnest svoje diplome, sva uvjerenja o tome da li su stručni ili nisu i na natječajima ili će proći ili neće proći. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog Zakona.
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočni navod da je cilj ovoga Zakona depolitizacija državne uprave. Pa znamo da je, gospodin Maček nije došao po stručnosti nego političkoj podobnosti. Da je glavni državni inspektor došao također po političkoj podobnosti. Svi ovdje predloženi su došli po političkoj podobnosti izuzev ravnatelja policije, Benka.
Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Bošnjaković.
Članak 209. Ja nisam rekao da je isključivi cilj zakona depolitizacija državne uprave. Ja sam rekao da je sastavna odrednica programa svih stranaka depolitizacija uprave, o tome sam ja govorio. A gospodina Mačeka uopće nisam spominjao. Tako da mislim da povreda Poslovnika, ne može se ispravljati nešto što zastupnik nije rekao.
Nije, smatram da nije povrijeđen članak 209., on u kontekstu vašeg govora je ispravio netočni navod i smatram da nije povrijeđen Poslovnik. Klub IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Uvijek se govori o trodiobi vlasti. Znači, o sudskoj, zakonodavnoj, izvršnoj. Tu možemo zasigurno dodati i ovu monetarnu vlast i da budem posve otvoren i iskren, nemam ništa protiv toga da guverner ili da guvernera Hrvatske narodne banke tretiramo u rangu potpredsjednika Vlade ili potpredsjednika Sabora. Zapravo, potpredsjednika Sabora ili potpredsjednika Vlade. To je po meni logično. Nemam ništa protiv toga da i drugi budu dobro plaćeni iako bih direktore ovih velikih hrvatskih tvrtka od Hrvatskih šuma, INA-e, HT-a koji je još uvijek u 51%-nom državnom vlasništvu. Zatim direktore HEP-a, Hrvatske radiotelevizije, Croatia osiguranje, tj., ostale direktore javnih poduzeća odmah sveo na rang ministra, barem što se plaće tiče. Znači, na tih 17 i pol tisuća kuna, a ne da imaju 3 pa neki i 4 puta veže plaće od Predsjednika države koji ima plaću, ako se ne varam, 21 tisuću kunu, plus imaju one godišnje bonuse. Npr., trojica direktora Croatia osiguranja imaju godišnji bonus od milijun kuna. Nisu uzeli milijun kuna nego su uzeli i podijelili si 500 tisuća kuna. 500 tisuća kuna su dali u Zakladu za generala Gotovinu. Plus imaju otpremnine od nekoliko milijuna kuna, ali ono što je najgore, ta gospoda vode privatizaciju velikih državnih kompanija pa po privatizaciji umjesto da izađu iz te tvrtke koju privatiziraju zajedno sa Vladom, ni manje ni više nego zasjednu na mjesto direktora te nove tvrtke. I onda se postavlja normalno za čiji interes oni vrše te privatizacije. Za svoj, to znamo, ali znamo isto tako za čiji ne. Za državni zasigurno ne. Ponavljam, kao što je moj prethodnik rekao, nije nitko protiv velikih plaća. Ja bi isto tako volio da vodeći liječnici u ovoj zemlji imaju plaće veće od ministra. Mene ne smeta kada recimo urednici Hrvatske radiotelevizije također imaju velike plaće. Neka imaju. Trebale bi imati daleko veće plaće sveučilišni profesori, ali me smeta da ljudi koji izvlače legitimitet od Sabora budu tretirani isto kao saborski zastupnici. Imaju ono što je govorio Pero, i urede i mobitele i kartice i automobile, a što zastupnici jasno nemaju, ali sad ni to nije bitno. Kada pogledate s druge strane kako je uređena Croatia osiguranje, šta ja znam, Hrvatska radiotelevizija, HEP, itd., pa to je "space shuttle" prema Hrvatskom saboru ili hrvatskoj Vladi ili Uredu predsjednika. Ajde, ono gore je još u redu. I neka bude tako. Ali ako se protivimo da ova gospoda iz točke 6. imaju plaću kao zastupnici, ma ne činimo mi to stoga što sebe precjenjujemo, što smo protiv toga da ravnatelj policije bude dobro plaćen. Pa neka bude dobro plaćen. Već se kada govorimo i nastupamo na taj način borimo za dignitet ovoga Doma. Jednom riječju, borimo se za dignitet zakonodavne vlasti. I to je bit. Znači, bit je borba za dignitet Hrvatskog sabora. Ja ne želim biti ciničan i ne želim recimo gospodinu Mačeku spočitavati nužnu vještinu da bi opravdao čitav niz poteza Vlade, za što treba biti izuzetna vještina. Pa to je i napor i vrijeme, ne? Ali glasnogovornik nijedne Vlade u Europi ili na kugli zemaljskoj nije u rangu saborskog zastupnika ili člana njihovog senata ili parlamenta. To nema nigdje u svijetu. To nije slučaj u Sloveniji, to nije slučaj u Italiji, to nije slučaj u Austriji, to nije slučaj u Sjedinjenim Američkim Državama, ne znam, Njemačkoj i tome slično. To jednostavno ne može biti. Ako nam je stalo do digniteta Parlamenta to ne smije biti niti u Republici Hrvatskoj. Može imati veliku plaću, ali mora imati jednu kunu manje, ali ne može imati isto kao i saborski zastupnik jer je to podcjenjivanje onda zakonodavne vlasti. Jasno, to vrijedi i za ovo Državno izborno povjerenstvo jer nikome od nas ovdje nije jasno osim državnom tajniku što će oni uopće raditi u svom mandatu od 8 godina. U mandatu od 8 godina oni će imati znači dva parlamentarna izbora, imat će dva lokalna izbora i imat će jedne predsjedničke izbore, a to je brat bratu na maksimalno 12 mjeseci posla ako, ali ostalih 7 godina ni oni sami neće znati što zapravo rade ili kao što kaže Pero kada napuste tu funkciju neće moći objasniti čime su se zapravo bavili. Znači ja se ne želim apsolutno s nikim svađati, ne želim se nikome zamjerati, ne želim nikome uskraćivati za ovom govornicom plaću, ali isto tako gospodo mi moramo ustrajati na dignitetu ovoga Parlamenta. Znači neka imaju velike plaće, neka imaju plaće poput zastupničkih, ali ne mogu imati iste plaće kao što imaju saborski zastupnici recimo jednu kunu manje jer su ionako s druge strane, netko će reći za vrijeme obnašanja posla u nekom privilegiranom položaju s možda izuzetkom glasnogovornika Vlade koji se izuzetno trudi, to vidimo, pa i šefa policije kojemu ja ajde da budem iskren ne bih volio biti u koži. Članak 3. glasi, citiram: "Da na dan stupanja na dužnost Vlade Republike Hrvatske nakon prvih sljedećih parlamentarnih izbora položaj tajnika ministarstva, zamjenika tajnika Vlade, predstojnika ureda Vlade, zamjenika državnog tajnika Središnjeg državnog ureda te zamjenika i pomoćnika ravnatelja državne upravne organizacije postaju radna mjesta državnih službenika, a dosadašnji položaj pomoćnika ministra ukidaju se." E sad da li ti ljudi koji danas obnašaju funkcije državnih tajnika iste zadržavaju ili idu doma? Opcija koja ih je imenovala, npr. izgubila je izbore i red bi bio da ih ta gospoda koji su danas u funkciji pomoćnika državnih tajnika ipak itd. jednostavno slijede, iako možda nisam za tako radikalno rješenje koje bi u biti bilo pravično jer tko recimo zastupnika pita kada se ne uspije izboriti za svoj mandat kamo će već se jednostavno zalažem da svoje mandate ta gospoda stave na raspolaganje pa onda neka nova Vlada, ako dođe do formiranja nove Vlade, pretpostavljam da hoće, bira sa kime će od njih raditi. Govorim znači o funkcionarima, ne govorim o službenicima na koje se jasno u ovoj zemlji sjetimo samo onda kada štrajkaju kao što je to bilo nedavno u slučaju štrajka prosvjetara. I za kraj, razumljivo da se protivimo Zakonu koji dezavuira ulogu ja bih rekao i Ustavnu poziciju ovoga Parlamenta. Još jedanput ću ponoviti neka imaju sličnu, gotovo istu plaću kao zastupnici, ali moraju imati jednu kunu niže ma ne radi nas, nego naprosto radi digniteta ovoga Parlamenta i neka se ova gospoda ne tretiraju dužnosnicima. Što će to konačno sutra značiti, da li će oni zadržati istu plaću pa će im onda sutradan ići i ovaj radni staž u plaću što će značiti da će odmah imati 20, 30% veće plaće od saborskih zastupnika jednostavno ne znam, o tome će brinuti brigu neka druga Vlada, ali mislim, još jedanput ću ponoviti da se ovim zakonskim rješenjem degradira uloga Parlamenta. To je ono jedino što je po mom sudu problematično. Ne njihova plaća, nego ne mogu ti pojedinci biti u istom rangu kao saborski zastupnici. Nema toga nigdje u svijetu, pa ne bi trebalo biti ni u državi. Neka imaju jednu kunu manje i ja ću glasati za taj Zakon, ali za ovakav neću.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Kovačević.
Pa imam dva netočna navoda za ispraviti poštovani gospodine predsjedniče. Kaže gospodin Kajin: "Ovim Zakonom se degradira uloga Hrvatskog sabora." Ne degradira, nego ponižava, totalno ponižava. I ovaj drugi navod, veli: "Guverner Narodne banke treba imati istu plaću kao potpredsjednik Sabora, odnosno potpredsjednik Vlade." To ste u pravu, ali će imati 5 puta više jer ga Vlada izbacuje iz ranga dužnosnika i neće više uopće moći biti u sukobu interesa.
Zahvaljujem. Jedna obavijest, 52. sjednica Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu održat će se danas, dakle četvrtak u 15 i 30 u dvorani "Josipa Jelačića" centar dvorana, polukat. Ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin je govoreći o poslovima glasnogovornika hrvatske Vlade iznio jednu apsolutno krivu tezu, jedan netočan podatak, netočan navod, a to je da je to težak posao jer treba opravdavati poteze hrvatske Vlade. Bar kad je riječ o ovoj hrvatskoj Vladi i kad je riječ o ovom glasnogovorniku onda je pošteđen tih poslova, jer uloga glasnogovornika jest u prvom redu davanje priopćenja i promidžba hrvatske politike, politike određene Vlade na gospodarskom, socijalnom i vanjskom planu. Prema tome, konkretno gospodin Maček kao glasnogovornik Vlade nema tu poteškoću koju je imao prethodni glasnogovornik Vlade u stalnom sazivu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Mi u Klubu zastupnika SDP-a razumijemo potrebu da se mijenja i dopuni Zakon o obavezama i pravima državnih dužnosnika s obzirom na okolnost da treba odrediti plaće Državnom izbornom povjerenstvu, predsjedniku i članovima. Međutim, moramo reći isto tako da možemo razumjeti, a i podržati da se ta prigoda koristi da se zapravo otvori pitanje izmjene plaće i nekim drugim dužnosnicima čime se po našem sudu duboko, duboko remeti odnos unutar dužnosničkih odnosa, a i na kraju krajeva plaća pa i statusa. Treće što bismo htjeli reći. Potpuno su u pravu kolege iz drugih klubova da u odnosu na upravljačke i menadžerske funkcije u našoj državi dužnosničke plaće su podcijenjene, niže i to neusporedivo niže u odnosu na te funkcije. Ima ne desetke tisuća ljudi u Hrvatskoj koji obavljaju upravljačke i menadžerske funkcije koji imaju veće plaće od najveće dužnosničke plaće predsjednika Republike i to ne jedan puta, nego po nekoliko puta, ali poštovane kolege u tom pogledu valja voditi računa o nekoliko stvari. Mi u cijelosti razumijemo razumijemo kad se radi o upravljačkim i menadžerskim funkcijama koje se obavljaju u privatnom sektoru. Privatni sektor može i treba plaćati koliko tko god želi svoje menadžere vezano za ostvarivanje ciljeva i zadataka poslovne politike, no u tom segmentu moramo reći da imamo ogradu u odnosu na upravljanje i obavljanje upravljačkih i menadžerskih funkcija kada se radi o javnim poduzećima i ustanovama u vlasništvu i pretežito u vlasništvu Republike Hrvatske, jedinica lokalne samouprave kada zapravo pojedinci koji obnašaju ove dužnosti, koji su odgovorni i provode politiku Vlade Republike Hrvatske, odnosno Hrvatskog sabora imaju nekoliko puta veću plaću, a zapravo odgovornost za strategiju i ostvarivanje tih politika nemaju. Drugo, što bismo htjeli naznačiti. Mi kao dužnosnici imamo i predstavljamo u Hrvatskom saboru građane ove zemlje u Vladi, kao ministri itd., obavljamo dužnosti u interesu i u korist naših građana. I sasvim je normalno i potrebno da snosimo taj dio, element solidarnosti zajedno sa našim građanima i da pokušamo dijeliti njihovu sudbinu, jer na kraju krajeva nismo neodgovorni za takvu sudbinu ili još bolje nismo neodgovorni za nemogućnost promjene takve sudbine. I u tom pogledu mi smatramo da je sasvim bilo ispravno smanjiti plaće, smanjiti i osnovicu za obračun plaća kod nas. Drugo je pitanje, da li ona tako treba i dalje ostati i do koje mjere? Ali ono što je sasvim jasno ima i tih stvari pa čak i to da smo smanjili ili ne priznajemo sebi ni ono što svi radnici i zaposlenici u Hrvatskoj imaju a to je pravo na naknadu po osnovi godina staža. Sve je to po nama u redu ako su na taj način došli do prosječne plaće državnog dužnosnika koja je koliko toliko izražava i solidarnost sa prosječnom plaćom u Republici Hrvatskoj. Ono što nas zabrinjava, treba otvoriti raspravu o nagrađivanju ostalih a ne državnih dužnosnika. Četvrto, kada je u pitanju konkretni prijedlog zakona imamo vrlo ozbiljne primjedbe. Mi možemo razumjeti prijedlog koji se ovdje nudi ali je potpuno neprihvatljivo da primjerice predstojnik Ureda za odnose s javnošću ima plaću kolege i kolegice, vi ste uspoređivali između ostaloga saborskoga zastupnika. Ali zamislite, predstojnik Ureda za odnose sa javnošću će imati plaću kao rektor sveučilišta. Ponavljam, rektor sveučilišta i predstojnik Ureda sa javnošću će imati jednaku plaću. Ili primjera radi, vi ćete imati situaciju da će pravobranitelj za djecu imati jednaku plaću. Ili imat ćete glavnog zamjenika glavnog državnog revizora, državne tajnike, tajnik Vrhovnog suda, glavni tajnik Ustavnog suda, tajnik Sabora, tajnik Vlade itd., itd. Prema tome, ne radi se ovdje kolege samo o visini plaće nego se radi o sukobu između ostalog o različitoj odgovornosti. Da li je tajnik Vlade išta i ima li ikakve odgovornosti u odnosu na predstojnika Ureda za odnose sa javnošću, recimo Vlade? Ili ne znam, predstojnika Ureda za opće poslove Hrvatskog sabora, ima li nekakve odgovornosti u odnosu na njega primjerice tajnik Hrvatskoga sabora? Valjda bi mu on trebao biti šef. Kako je moguće da imaju potpuno jednaku plaću itd., itd., itd. Dakle, neke se stvari ovdje potpuno, potpuno remete i to ne može biti a da ne govorimo to kako još dodatno zadire u odnose koji su prisutni između državnih dužnosnika vezano za one koji su birane u odnosu na one koji su dobili povjerenje Parlamenta, u odnosu na one koji su imenovani i one koji su postavljeni. Prema tome, to su stvari koje jednostavno ne bi smjele biti ovakve kakve jesu i zbog toga je to teško prihvatiti. Ima jedna stvar koja se napokon ispravlja. To je pitanje glavni državni inspektor. Sasvim je jasno da glavni državni inspektor nije i upozoravali smo na to, u statusu ravnatelja upravnih organizacija pa da treba imati njihovu plaću. On je samostalna institucija, bar bi trebao biti koja bi morala biti neovisna i koja bi morala biti odgovorna Hrvatskom saboru i hrvatskoj Vladi za funkcioniranje i provođenje zakona. I trebao bi po nama imati u rangu recimo glavne državne revizorice plaću a ne opet u rangu tajnika itd., ako hoćemo valjanu inspekciju. Ali i to je poremećeno. Prema tome, u takvoj situaciji je posve jasno da ovakve koeficijente koji su se ovdje postavili teško možemo prihvatiti i imenovati. E sad, kad su u pitanju predstojnik Državnog izbornog povjerenstva. S obzirom na opseg i doseg poslova, s obzirom na odgovornost koju obavljaju onda je teško zamisliti da bi on morao imati plaću u rangu ministra ili predsjednika radnog tijela. Moglo bi se razgovarati o rangu ne znam, upravne organizacije, ravnatelja upravne organizacije ali oko ovako visoke plaće za takav dio posla to je dosta teško rješavati po koeficijentu. Zamislimo situaciju da počnemo ono što je normalno, što po zakonu bi trebalo biti normalno da se posebnim zakonom ne ograničava, da se počne primjenjivati ovaj koeficijent na prosječnu plaću u Republici Hrvatskoj a ne ovu koju smo zakonom ograničili nekoliko, za duplo niže, za primjenu za obračun plaća državnih dužnosnika. Znate, to onda nije ni izbliza mala plaća i u takvoj situaciji se mora o tome voditi računa. Zadnju stvar koju mi moramo postaviti pitanje. Znate, malo prije smo kod izmjene i dopune Zakona o sukobu i sprečavanju sukoba interesa otvorili to pitanje pa ga ponovno otvaramo. Nakon što budu sljedeći izbori budu protekli, ova dužnosnika mjesta koja se ovdje predviđaju kao što je predstojnik Ureda za zakonodavstvo, predstojnik Ureda za opće poslove Hrvatskoga sabora i Vlade, Ureda za odnose s javnošću itd., oni postaju umjesto dužnosnička mjesta državni službenik. S tim da osobe koje su naravno sada zatečene, one naravno trebaju dati mandat na povjerenje i nakon toga će se natječajem vidjeti hoće biti izabran on ili ona. Ali se postavlja pitanje, da li tom mjestu ostaje ova plaća? Ili će se početi primjenjivati na njih Zakon o plaćama namještenika u službenika? Poštovane kolege, koliko ja znam, nikad se nije dogodilo da netko tko je stekao određenu plaću, tu plaću ne zadržava nego zapravo pokušava se i da se na njega primjeni nepovoljniji odnos koji se primjenjuje novim zakonom. Ovo kolege, jednostavno je nedopustivo. Ovo je nedopustivo iz tog razloga jer bi to izazvalo više elemenata nepravdi i naravno nekonzistentnosti ne samo između dužnosnika nego i unutar pojedinog dijela dužnosnika, a ja sam pokazat htio to ne samo u odnosu na imenovane i zabrane itd., dužnosnike nego u odnosu na ono što je posve neprirodno. Na stranu to da li uopće rektori i zamjenici rektora trebaju biti dužnosnici? Ali kad su već postavljeni nemoguće je da predstojnik Ureda za opće poslove ima jednaku plaću kao rektor, Hrvatskog sabora ili Vlade? Nemoguće kolege. To je nešto što ne možete shvatiti jer mi smo onda degradirali instituciju rektora do zadnjih osnova i u tom pogledu nemamo šta razgovarat ni o razvoju znanosti, ni o autonomiji sveučilišta i da ne nabrajam o čitavom nizu drugih pitanja. Kao što je isto tako nemoguće ovim zakonom odrediti određenoj kategoriji osoba koje sutra neće biti državni dužnosnik nego će postati državni službenici odgovarajuće plaće koje će zadržati a svim ostalim kategorijama opet primjerice, zašto tu nema državnih pomoćnika i ministara itd., pa da i oni dobiju visoke plaće i to zadrže za sebe i tako redom osim oni koji su sada ovdje navedene. Iz svih tih razloga, za nas je ovaj zakon potpuno, potpuno neprihvatljiv i osim toga ovakav jedan ulaz u izmjenu i dopunu zakona bi zapravo izazvao nezadovoljstvo koje bi danas-sutra otvorio … [[Govornik se ne razumije.]] za daljnju raspravu o izmjenama i dopunama Zakona o državnim dužnosnicima i namještenicima. I zadnju stvar koju želimo reći. Mi iz kluba zastupnika se oštro protivimo da se ovakvi zakoni malo malo pojavljuju u Hrvatskom saboru po kojem ispada da mi raspravljamo o sebi odnosno o državnim dužnosnicima umjesto da postojeći status nastojimo korigirati i usporediti onako da dijelimo solidarnost zajedno sa našim građanima koje predstavljamo i zastupamo s jedne strane, i eventualno poduzmemo mjere da oni koji isto tako upravljaju društvenim poslovima i društvenom imovinom odnosno državnom imovinom u interesu tih građana … [[Govornik se ne razumije se.]] i nose sudbinu tih građana. Slažem se kolegom Kajinom koji je ovdje naveo neke primjere da neki ljudi koji dobivaju benefite s naslova upravljačkih funkcija samo zato što su u javnim i državnim poduzećima ostvaruju s tih naslova puno veća primanja nego što ostvaruje predsjednik Republike u Hrvatskoj a kamoli još kad se računa njihova plaća i sve ostale privilegije koje imaju. Prema tome, to je jednostavno neprirodna situacija. I u takvoj situaciji mi smatramo da postoje razlozi da se korigiraju ovi zakoni ali ne na ovakav način. Ovako je to potpuno neprirodno, neprihvatljivo i ono izaziva samo nezadovoljstvo kako među državnim dužnosnicima a ja sam uvjeren i tako među građanima i ne samo prema građanima nego i prema nositeljima odgovornih, ozbiljnih i veoma važnih funkcija u društvenoj zajednici počevši od sveučilišta pa naniže i to ne može biti i ne bi se smjelo dogoditi. Zbog toga ćemo mi glasati protiv ovog zakona. A ako se hoće koliko toliko zadržati stvarni dignitet ovog parlamenta onda bi bilo dobro da ovaj parlament odbije ovaj zakon ako ga već predlagatelj neće povući s obzirom na nije ni u čemu utemeljen u odnosu sa potrebom našom stvarnošću i na kraju krajeva temeljnim načelima koji su propisani našim Ustavom na kojima počiva ustavni poredak Republike Hrvatske jer ovo stvarno nema smisla što se više radi i pokušava progurati pod kraj ove godine kao zakonodavna rješenja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik Zvonimir Sabati.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa svojim pomoćnikom, kolegice i kolege zastupnici! Danas već dulje vremena raspravljamo o vrlo značajnim temama koje se na prvi pogled rješavaju malim zakonima. Ono što bih na početku htio samo spomenuti da ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika je došao na naše klupe u drugom čitanju, ali na početku da velim da je ovo ipak značajnija, drugačija verzija od prvog čitanja. Daleko ima više novosti nego što smo to mogli očekivati. Pod dva, i na prethodnoj temi kad sam raspravljao u ime kluba Hrvatske seljačke stranke iznio sam određeni zahtjev za odgodom donošenja zakona prije svega da bi se pokušalo niz ovih zakona o kojima sam govorio i Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, o službenicima, o primopredaji vlasti, o sprječavanju sukoba interesa precizno uskladiti. Onda nije čudo kad dobijete nekoliko novela zakona sa izmjenama i vi više jednostavno ne znate koja je konačna verzija. Pa ne bi se ono dogodilo da vam u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa pod alinejom 3.6. stoje gradonačelnici i općinski načelnici te predsjednici općinskih vijeća koji obnašaju dužnost općinskih načelnika, osim ako u međuvremenu nije nešto izmijenjeno a nismo dobili to kao dodatni materijal uz ovaj prijedlog zakona. Isto tako, i ovom zakonu o kojem govorimo, dakle o Zakonu o pravima i obavezama državnim dužnosnika izostavljen je ravnatelj Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Naš prijedlog je takav da bi trebali imati sasvim drugačiji pristup kod predlaganja takvih zakonskih prijedloga. Imati temeljni Zakon o obvezama i pravima državnih dužnosnika, navesti koji su to njihovi koeficijenti a o drugim zakonima samo pozivati na to. Ne vidim razloga zašto dva puta ponavljati, pa onda se nešto izostavi zato jer se rade izmjene i dopune ne znam zbog čega. To je lako moguće. Dakle, zašto onda takav pristup? I zbog toga smo mi i u prethodnoj točci tražili da se jednostavno pokuša na naše klupe dovesti sva ova četiri zakona pa da vidimo točno usporedbu zadnjih verzija što je a što nije. Kad govorimo i o ovom Prijedlogu zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika bilo je rečeno da je to jedan od zakona kojem je cilj depolitizacija uprave. I kod prethodnog Zakona o sprječavanju sukoba interesa govorili smo da to baš i nije tako i kod Zakona o službenicima itd., govorili smo da oni dužnosnici koji su došli politički trebaju i imati sudbinu političara a oni koji su došli po natječaju trebaju imati naravno sudbinu službenika koji su došli na temelju svog znanja i svojih radnih sposobnosti. Kad govorimo o samom sadržaju ovog konačnog prijedloga zakona onda se i ja ali barem malo sa strane pridružujem onima koji su govorili da se ovdje radi ipak jednim djelom o potcjenjivanju Hrvatskog sabora, neću reći toliko o zastupnicima zato jer ovako i onako se ovo može jednim djelom tretirati, možda se netko to nađe pogođen, ali kao nekakva politička podvala. Zašto? Zato jer javnost je i ovako i onako dosta usmjerena na rad saborskih zastupnika i zbog eventualno kako narod to tretira velikih plaća, da li jesu ili nisu o tome treba raspraviti i zbog eventualno lošijih zakona koje donosimo, i eventualno zbog kao što i danas vidimo poluprazne sabornice. Dakle, javnost je prije svega nekako usmjerena ili usmjerila svoju pažnju i svoj fokus na same saborske zastupnice i zastupnike. Dakle, mi se sada želimo uspoređivati sa ostalim državnim dužnosnicima i opet će javnost tretirati nas e zastupnici su se javili jer nisu zadovoljni sa svojim plaćama. Ma nije to tako. Jednostavno moramo jedanput reći da u okviru ove lepeze državnih dužnosnika mora se napraviti tko što radi, tko što posjeduje i tko je za što odgovoran. Zašto ne bi javnost doista znala da saborski zastupnik vozi svoj auto, ne dobiva dnevnice kad dolazi u Sabor, da ima da će biti izabrani sposobni, stručniji, kompetentniji i da ne znam kako. Međutim, tu gospodu do sad vi niste izabrali na javnim natječajima. Ta gospoda su imenovana. A onog trenutka kad izgubite vlast a ovo i je dokaz da se spremate izgubiti vlast, onog trenutka kad izgubite vlast onda ćete pričati o revanšizmu kao što ste već i pričali. Tu priču smo već imali priliku čuti, jer kad je koalicija došla na vlast svi vaši dužnosnici su spremili svoje kofere i čekali da ih netko šutne, da ih netko makne. Međutim, ova bivša vlast nije imala snage i nije pošutala vas iz vlasti, a što ja osobno smatram da je trebao, da je trebalo. Čak ni moj prijatelj Marasović nikog nije istjerao iz Hrvatskih voda, a sad su smijenili njegovog vozača. Mi ne pričamo o revanšizmu. Gospodo ja znam, gospodo ja znam da istina boli. Međutim, sjetite se svih onih skupova na kojima ste vikali o revanšizmu. Sjećam se jednog skupa u Osijeku kad se govorilo što nam oni mogu, pa promijenili su samo jednog ravnatelja policije. Tako je bilo na skupovima. Sjećam se ima nas koji nešto i zapamtimo. I zato gospodo ovo što sad radite i sa onim Zakonom o sprječavanju sukoba interesa, a i sa ovim izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika to je točno to. Udomljavate svoje podobne i pretvarate podobne u sposobne. Ali gospodo, to se ne može riješiti samo prijedlogom zakona. Oni to moraju dokazati na svom poslu i zbog toga Klub HNS-a ni slučajno ne može podržati ovakvu lakrdiju koju vi danas predlažete.
Zahvaljujem. Riječ ima u ime Kluba HNS-a uvaženi zastupnik Antun Kapraljević.Isteklo je vrijeme za prijavu [[Upadica: Ne, ne još.]] A u 43, dobro.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Pa evo ja bih se složio sa gospodinom Perom kad kaže da je ovo "Mačekov zakon" ali ja bih to rekao da je ovaj zakon podjeljen u dva dijela. Jedan je dio koji je Mačekov zakon, a drugi dio je udomljavanje HDZ-ovih "jastrebova". Bez obzira što se kolega Bošnjaković s tim ne slaže i što je krenuo sa argumentacijom da se ovaj zakon donosi zbog Državnog izbornog povjerenstva međutim ja bih podsjetio i kolegu Bošnjakovića i nas ovdje da smo mi kad smo donosili Zakon o Državnom izbornom povjerenstvu dali rok da se Državno izborno povjerenstvo imenuje u roku 90 dana. Do dana današnjeg je prošlo 275 dana. Mi to Državno izborno povjerenstvo još uvijek nismo imenovali. Pitam se zašto i kad ćemo? Da li ćemo to imenovati tri dana prije izbora? Dva dana prije izbora ili poslije izbora? Ja vjerujem da ćemo jednog dana imenovati međutim u ime Kluba HNS-a pozivam Mandatno-imunitetno povjerenstvo, u stvari Odbor za izbor i imenovanje da to odmah obavi. Jer kandidature su došle, kandidati su stigli pa znam da je jedini problem da se ne možete dogovoriti, tako sam barem čuo tko će biti predsjednik? Dogovorite se, ako ste sve riješili onda vas pozivam da riješite i da, kad već čovjeku dodjeljujemo danas plaću da onda znamo i o kojem čovjeku se radi?Iako to ne bi trebalo imati veze jedno s drugim. Slažem se sa svim kolegama koji su rekli da mi saborski zastupnici ovakvim Prijedlogom zakona najblaže rečeno degradirani. A Pero je upotrijebio daleko bolji izraz za to i ne bih htio pričati o tome. Došao bi na ovaj drugi dio kojeg sam ja nazvao udomljavanje HDZ-ovih "jastrebova". Kolega Bošnjaković je rekao da to nije tako i rekao da će se to sve ispraviti na nekakvim natječajima, da će se nekad u budućnosti svi ti službenici, da će se svi ti službenici mjenjati preko javnih natječaja,...... da će biti izabrani sposobni, stručniji, kompetentniji i da ne znam kako. Međutim, tu gospodu do sad vi niste izabrali na javnim natječajima. Ta gospoda su imenovana. A onog trenutka kad izgubite vlast a ovo i je dokaz da se spremate izgubiti vlast, onog trenutka kad izgubite vlast onda ćete pričati o revanšizmu kao što ste već i pričali. Tu priču smo već imali priliku čuti, jer kad je koalicija došla na vlast svi vaši dužnosnici su spremili svoje kofere i čekali da ih netko šutne, da ih netko makne. Međutim, ova bivša vlast nije imala snage i nije pošutala vas iz vlasti, a što ja osobno smatram da je trebao, da je trebalo. Čak ni moj prijatelj Marasović nikog nije istjerao iz Hrvatskih voda, a sad su smijenili njegovog vozača. Mi ne pričamo o revanšizmu. Gospodo ja znam, gospodo ja znam da istina boli. Međutim, sjetite se svih onih skupova na kojima ste vikali o revanšizmu. Sjećam se jednog skupa u Osijeku kad se govorilo što nam oni mogu, pa promijenili su samo jednog ravnatelja policije. Tako je bilo na skupovima. Sjećam se ima nas koji nešto i zapamtimo. I zato gospodo ovo što sad radite i sa onim Zakonom o sprječavanju sukoba interesa, a i sa ovim izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika to je točno to. Udomljavate svoje podobne i pretvarate podobne u sposobne. Ali gospodo, to se ne može riješiti samo prijedlogom zakona. Oni to moraju dokazati na svom poslu i zbog toga Klub HNS-a ni slučajno ne može podržati ovakvu lakrdiju koju vi danas predlažete.
Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine potpredsjedniče, kolega. Ovaj zakon nije udovoljavanje HDZ-ovih jastrebova. Kako bi mi osobu nazvali premijeru osobu koju vi promovirate za premijera Republike Hrvatske. Ja neću usporediti tu osobu niti sa jastrebom jer te plemenite ptice nisu usporedive sa tom osobom.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Bošnjaković.
Pa jedan krivi navod je već kolegica Petričević ispravila, a uvaženi kolega Kapraljević je rekao kako sam ja rekao jel da ćemo mi nešto ispraviti natječajima. Ja to naprosto nisam rekao da ćemo mi išta ispraviti natječajima. Ja sam rekao da će se određena dužnosnička mjesta ukinuti, da će to postati službenička mjesta i da će se za ta službenička mjesta raspisati javni natječaji. Ali tako nešto stoji vjerojatno i u programskoj orijentaciji vaše stranke da se državna uprava popunjava putem javnih natječaja. Svatko tko se bude javio na taj javni natječaj ako smatra da nije ispoštivan, nisu ispoštivane sve zakonske odredbe imat će pravo u sudskom postupku zapravo o tome pregovarati.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Najprije o novim dužnosnicima i njihovim plaćama. Za razliku od svih onih koji ovdje govore kako predstojnik Ureda za odnose s javnošću ne bi trebao imati plaću kao saborski zastupnik ja mislim da je njemu ovim prijedlogom zakona dodijeljen prenizak koeficijent. Najprije čovjek obavlja dva posla. On je i glasnogovornik Vlade i glasnogovornik stranke. Zastupnik smije obavljati samo svoju zastupničku dužnost, pa je onda u redu da onaj koji dva posla obavlja prima i dvostruko veću plaću. Drugo. Oba dva ta posla su strašno teška. To što taj čovjek mora raditi za to je on jezivo malo plaćen. On stvarno zaslužuje daleko veću plaću, dvostruko veću od bilo koje zastupničke. Pa gledajte, on čim je stupio na dužnost on je morao objašnjavati da se 12 generala samo predalo, da nema HDZ ni Sanaderova Vlada s tim ništa, da se predalo Haagu. On je morao objašnjavati da Vlada i Sanader nemaju ništa sa hapšenjem Gotovine, da je to sve Carla del Ponte napravila, a Carla del Ponte hvali Sanadera. On je morao objašnjavati da ministar Vukelić nije potpisao trgovački ugovor i kupio vijećnika u Karlovcu. On mora objašnjavati da Vlada nema ništa s nestankom 6 milijuna dolara …
Da vam objasnim, da se vratite uvaženi zastupniče Staziću. Uvaženi zastupniče Staziću! Uvaženi zastupniče Staziću dozvolite da ja kao predsjedatelj rečem jednu rečenicu! Ja vam moram objasnit da se vratite na temu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. A ja vama moram objasniti gospodine potpredsjedniče Vlade da ja ovdje govorim u ime …
Ispravak netočnog navoda potpredsjednik Sabora.
… da ja ovdje govorim u ime onih birača koji su glasali za SDP-ovu listu i za SDP-ove zastupnike i da ću govoriti u njihovo ime i da mi vi nećete oduzimati riječ ni meni, ni bilo kojem SDP-ovcu u ovom Saboru.
Ja nisam rekao da ću vam oduzeti riječ, nego da se vratite na temu, a ne da tema bude glasnogovornik Vlade i opis njegovoga mjesta.
Njemu se povećava plaća! Pročitajte prijedlog zakona. Njemu se povećava plaća, pa o kom ću govoriti. Pa neću govoriti o vama kad se vama ne povećava. Njemu se povećava plaća. O njemu govorim i tvrdim da mu premalo Vlada predlaže jer mora objasniti i to da premijer nije putovao u Veronu, pa onda drugi dan da je putovao u Veronu, pa da je putovao privatno, pa da nije putovao privatno, pa na koncu ne zna objasniti gdje je račun za taj hotel. Jel ostao kod premijera doma, jel u Vladi i zašto ga uopće ne daje novinarima kad to novinari od njega traže a on je glasnogovornik Vlade. Mora pisati pitanja zastupnicima HDZ-a za zastupničko prijepodne. Mora pisati odgovore Vlade, odgovore ministara. Ima čovjek posla preko glave. U svakom slučaju ima nemoguću misiju. On ima nemoguću misiju. On mora objasniti javnosti, trudi se objasniti javnosti da je Vlada uspješna, a svi vide da nije. 70% građana u anketama se izjašnjava da Vlada krivo vodi zemlju, a on mora objasniti da vodi u dobrom smjeru. Taj čovjek zaslužuje veliku plaću. Hoćete o stranci? Jer i to mu je druga dužnost. I za to mora dobiti plaću. On mora objasniti da na primjer Sanader nije prevarom postao predsjednik HDZ-a a svjedoci tvrde upravo suprotno. Da je Sanader u pravu kad tvrdi da je Glavaš vizionar i da je napad na Glavaša napad na HDZ. Onda mora objasniti da Glavaš nije vizionar.
Gospodine zastupniče, sukladno članku 214. izričem vam opomenu i nakon slijedeće opomene ću vam oduzeti riječ. Molim vas da se vratite na temu Konačni zakon, Konačni prijedlog zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika i da ne objašnjavate ovdje obim rada glasnogovornika Vlade gospodina Mačeka ili glasnogovornice Hrvatske demokratske zajednice, jer to nije tema. Izričem vam sukladno članku 214. opomenu. Izvolite.
Tema je plaća predstojnika Ureda za odnose sa javnošću, to piše u zakonu. Argumentiram, zašto je taj predloženi koeficijent prenizak. Predlažem da se on poveća. Pa potpredsjedniče Sabora pa to bar nije teško shvatiti da je to u temi. Ako uzmete zakon, ako pročitate članak 2. vidjet ćete, i ako ne prestanete telefonirati, posvetite se zakonu, pročitajte članak 2. pa ćete vidjeti da govorim u temi. I nemojte me molim vas prekidati, nemojte zloupotrebljavati svoj položaj potpredsjednika Sabora i onoga koji trenutno vodi sjednicu da ušutkavate zastupnike opozicije, jer u tome neće uspjeti. Neće uspjeti. Ja ovdje neću govoriti što se vama sviđa, nego ono, govorit ću istinu prije svega. I ništa od ovoga što sam do sad rekao nije netočno. To sve mora raditi glasnogovornik Vlade. Dakle, ukratko. Nemam ja ništa protiv da se glasnogovorniku poveća plaća, čak predlažem da to bude i veća. Ali predlažem da to bude iz kase HDZ-a, a ne na teret poreznih obveznika. HDZ sigurno ima novaca, ako ima 300 kuna davati po Drveniku Velom …
Sukladno članku 215. oduzimam vam riječ i nemate pravo više govoriti po ovoj temi. Riječ ima uvaženi zastupnik Slaven Letica. Izvolite. Oprostite. Replika, nemate pravo na repliku, ja sam oduzeo riječ. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite, replika. Morate obrazložiti prijedlog zašto tražite.
Upravo zato što ste oduzeli riječ mimo Poslovnika.
Mimo?
Poslovnika.
Nije mimo Poslovnika.
A dobro, vi to …
Ne, nije mimo Poslovnika i ne možete dobiti, možete samo zatražiti mišljenje matičnog Odbora za Ustav i Poslovnik. Jer ja nisam povrijedio Poslovnik. Opomenuo sam jednom i drugi put sukladno članku 214. I onda sukladno članku 215. oduzeo riječ jer se uvaženi zastupnik Stazić nije držao teme.
Mi bismo to raspravili ako nam date stanku 10 minuta.
Dobro. Stanka u trajanju od 10 minuta. HNS.
… kluba zastupnika te drugi predstavnik kluba zastupnika ako oni nisu nazočni će obrazložit stajalište kluba u izlaganju ne duljem od 5 minuta. Ovdje je odluka kluba zastupnika da će naš predstavnik biti zastupnik Stazić, on će obrazložiti naše stajalište zbog čega smo tražili pauzu, a neće govoriti o prijedlogu izmjene i dopune zakona o kojem ste mu vi oduzeli riječ. Hvala lijepa.
Budući da sam ja oduzeo uvaženom zastupniku Staziću riječ po ovoj točki dnevnog reda i da je po ovoj točki dnevnog reda zatražena stanka, gospodin zastupnik Stazić nema pravo govoriti o ovoj točki dnevnog reda. Pauza je zatražena zbog te točke dnevnog reda. Ukoliko imate nekoga … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne može gospodin Stazić govoriti po ovoj točki. Ne može! Oduzeta mu je riječ i zatražite mišljenje matičnog odbora …
Nećemo tražiti. Zašto bi tu tražili mišljenje …
Matičnog odbora… … [[Upadica se ne čuje.]] Ne trebate. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite u ime kluba SDP-a. Povreda Poslovnika uvažena zastupnica Antunović.
Gospodine potpredsjedniče. Nije nikome ovdje iz našega kluba namjera …
Koji je članak povrijeđen?
213. Koji si Mato rekao? 210.
Nije povrijeđen, ja se zahvaljujem. Nije povrijeđen članak 210. koji govori da govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja. Ne možete se javljati za raspravu, recite mi članak …
Koji si rekao, 213? … [[Upadica se ne čuje.]] 223.a.
To sam odgovorio uvaženom potpredsjedniku Doma da nije članak 223.a povrijeđen. Imate pravo zatražiti mišljenje matičnog odbora i u ime kluba možete govoriti.
Gospodine potpredsjedniče dozvolite mi da kažem šta sam htjela reći.
Izvolite.
Javila sam se za povredu Poslovnika i Poslovnik mi daje pravo da govorim.
Pozvali ste se na Poslovnik 210., ja vam kažem da nije …
Povrijedili ste 223.a.
Dobro.
Osporavate zastupniku pravo da govori u ime kluba pozivajući se na to što ste mu oduzeli riječ po točki dnevnog reda. Kršite time Poslovnik, jer se predstavnik kluba ne javlja ovdje da raspravlja o točki dnevnog reda po kojem se mu oduzeli riječ niti će o tome govoriti nego o razlozima zbog kojih je sazvan klub i zatražena pauza, a razlozi su povreda Poslovnika a ne točka dnevnog reda … [[Ne razumije se.]]
Ja sam vrlo dobro čuo razloge. Jasno da su razlozi zbog oduzete riječi …
Ja vas lijepo molim nemojte to raditi i …
…oduzete riječi gospodinu Staziću. O stegovnoj mjeri predsjedatelja se ne raspravlja. O stegovnoj mjeri predsjedatelja možete zatražiti mišljenje matičnog odbora. U ime kluba je zatražena stanka zbog toga što sam ja oduzeo riječ gospodinu Staziću jer se nije držao teme i za to je zatražena stanka vašeg kluba.
I sad ste ponovo povrijedili Poslovnik 223.a.
Vezano naravno vezano za Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika i ja ne znam kako bi predsjedatelj kluba mogao sada govoriti u ime kluba nevezano za ovaj konačni prijedlog i za moju stegovnu odluku. Za moju stegovnu odluku vi kao saborski zastupnici se ne možete javiti i raspravljati o stegovnoj mjeri. O stegovnoj mjeri možete zatražiti još jednom vam kažem, mišljenje matičnog odbora i ja vas pozivam da u ime kluba netko izađe za govornicu i obrazloži stanku, odnosno vaše mišljenje. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete u ime kluba govoriti. Molim vas lijepo, držimo dignitet i dostojanstvo ovog Sabora. Ja sam dao predstavniku kluba SDP-a riječ, uvaženom zastupniku Staziću sam oduzeo riječ, on nema pravo više govoriti o toj temi to je vrlo jasno. Ukoliko se ne slažete imate matični odbor i sve u redu. Hvala lijepo. U ime kluba dakle SDP-a nema. Riječ ima uvaženi … … [[Upadica se ne čuje.]] Vi gospodine Lesar, vi ste dignuli ruku bez ikakvog obrazloženja stanke, ja vam ne mogu dati riječ. … [[Upadica se ne čuje.]] Vi ste dignuli ruku, ovdje je zapisan i HNS i HDZ, niti HNS niti HDZ ne može dobiti riječ jer niste obrazložili zbog čega ste tražili stanku. Vi ste samo digli ruku i što to znači meni? Ništa.
To znači da sam tražio riječ koju mi niste dali prije gospodine potpredsjedniče.
Ne, ne. To nije istina.
Kako da govorim kada ne date riječ.
Klub HNS-a. Dozvolite samo malo, ja predsjedam sjednicom. Klub HNS-a i klub HDZ-a koji smatraju da eventualno imaju pravo govoriti sada nakon ove pauze nemaju, jer iz kluba HDZ-a su digli ruku, nisu obrazložili odluku. Dakle ne možete dobiti riječ jer niste obrazložili …
Gospodine potpredsjedniče javio sam se, ... [[Ne razumije se.]] za riječ, niste mi dali govoriti. Kako sam ja mogao objasniti razloge za pauzu … [[Ne razumije se.]]
Nije istina. Idemo dalje. Uvaženi zastupnik …
Niste mi dozvolili da obrazložim zahtjeve za stanku prije. Tražim stanku u ime kluba gospodine potpredsjedniče.
Nemate obrazloženje za …
Tražim stanku u ime Kluba zastupnika HNS-a.
Polako! Uvaženi potpredsjednik Doma.
Gospodine potpredsjedniče tražimo stanku sukladno članku 223.a. Bili ste dužni nakon stanke predsjedniku ili potpredsjedniku Kluba zastupnika, citiram: "te drugom predstavniku kluba, zastupniku, ako oni nisu nazočni, obrazložiti stajalište kluba u izlaganju ne duljem od 5 minuta". Ovdje u našem klubu sada nije prisutan ni jedan potpredsjednik, ni predsjednik u dvorani. Mi smo kao klub odredili zastupnika koji nas predstavlja da obrazloži zbog čega je povrijeđen Poslovnik u naše ime nakon stanke koju smo tražili. Tražimo sada stanku da se dogovorimo o daljnjem postupanju u ovom dijelu i dužni ste nam opet po članku 223.a, stavak 1., 2., 3. odrediti stanku, dakle dati stanku, ne da možete, nego dati nakon obrazloženja koje smo dali neovisno o tome jel' se slažete ili ne slažete s našim obrazloženjem. Prema tome molim vas da nam odredite stanku koja ne smije biti opet po Poslovniku manja od 10 minuta.
Ja sam zbog istog tog …
Ne, ovo nije isti razlog.
Ja sam rekao da nije povrijeđen članak 223. na koji se vi pozivate i možete zatražiti …
Ali vi nama morate dati stanku da mi odlučimo šta ćemo dalje.
Da vi odlučite, … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ja znam da ste vi jači i iskusniji u Poslovniku, ali vi vrlo dobro znate da možete zatražiti mišljenje odbora, vrlo dobro znate da ne možete raspraviti o stegovnoj mjeri ni u ime kluba …
Nećemo tražiti mišljenje odbora. Hoćemo mi kao zastupnici da donesemo svoje stajalište i da o tome obavijestimo Sabor i hrvatsku javnost.
Pa vi obavijestite hrvatsku javnost, ali pravovaljani razlozi za stanku, ja pravovaljanog razloga …
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Dozvolite.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Pravovaljano …
Molim vas da poštujete Poslovnik.
Pravovaljan razloga za stanku kluba po meni kao predsjedatelju nema. Druga je stvar što ste vi htjeli dodatno …
Gospodine potpredsjedniče, vi niste dužni …
… rušiti dignitet ovog Sabora ili mene kao predsjedatelja jer ste zatražili da u ime kluba govori zastupnik kojem sam ja oduzeo riječ …
Gospodine potpredsjedniče, vi niste ovlašteni …
… i koji po toj temi više ne može govoriti ili po ovoj točki dnevnog reda …
… tumačiti je li ima ili nema pravovaljanosti …
… koja je vezana …
… nego ste dužni utvrditi formalno …
Gospodine potpredsjedniče, ja sam predsjedatelj …
… da li smo mi ili nismo …
Dok vam ja ne dam riječ ne možete govoriti. Ja sam predsjedatelj …
Kako vi govorite tako ću i ja govoriti …
Ja sam predsjedatelj.
… s obzirom na to da stalno kršite Poslovnik, a mi u principu samo …
Gospodine potpredsjedniče Doma …
Poštujte Poslovnik i mi ćemo.
Saborski zastupniče, gospodine potpredsjedniče Doma. Vi jako dobro znate da ne možete ni govoriti dok vam predsjedatelj, ovoga trenutka ja ne dam riječ.
Gospodine potpredsjedniče, kršite Poslovnik …
Ja vas, dobro dozvolite sad, sad ja predsjedam.
Kršite moje ustavno pravo zastupnika i mog kluba.
Ja smatram …
Ne smijete to raditi što radite, vrijeđate demokraciju i vrijeđate, nas tjerate na poziciju samopomoći.
Ja smatram da ne vrijeđam, ne daj Bože.
Vrijeđate, gospodine potpredsjedniče …
Ne daj Bože.
… niste vi ovlašteni …
Ne vrijeđam, ja smatram samo da nemate pravovaljani razlog i da je to samo politikantski razlog traženja …
Ne smijete vi to smatrati, vi ste nama dužni dati stanku.
… sjednice vašeg kluba. Ali izvolite, evo vidite, imate sjednicu kluba, odnosno pauzu od 10 minuta.
Hvala lijepa. Tako ste trebali napraviti odmah …
Izvolite, izvolite …
… i ne bi bilo uopšte problema.
Izvolite, u ime, dozvolite, HNS. Zapravo …
U ime kluba HNS-a tražim stanku od 10 minuta i to iz razloga što sam i ranije se javio za riječ, dižući ruku da bi zatražio stanku i obrazložio razloge. Niste mi dali govoriti, ali pogledajte fonogram, gospodine potpredsjedniče. Prije nego što ste prekinuli sjednicu rekli ste i "klub HNS-a u zahtjevu za stanku". Nakon toga ste rekli da nismo tražili stanku. To je prvi razlog.
Niste tražili stanku.
A drugi razlog stanke je upravo da razmotrimo ovu situaciju koju ste sada napravili u Saboru. Hvala.
Koju situaciju? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] U ime kluba SDP-a određujem stanku 10 minuta. HNS.
Idemo dame i gospodo. Klub SDP-a stanka, izjašnjenje povodom stanke. U ime kluba, predsjednik kluba poštovani zastupnik Ivica Račan. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, očito je da ste i vi i ja prekinuli neke važne obaveze da se pojavimo u ovom trenutku.
Ja sam pripreme za ručak prekinio.
Nisam pretpostavljao da je nešto važnije. Gospodine predsjedniče, gdje ćemo raspravljati otvoreno i kritički ako ne u Saboru? To je rečenica koju upućujem svima nama i bilo bi dobro da o tome razmislimo. Drugo. Ne možemo prihvatiti da se diskreciono ocjenjuju razlozi koje dozvoljava Poslovnika za sazivanje pauze za klub. Ne možemo prihvatiti također niti da se diskreciono ocjenjuje tko će govoriti u ime kluba zbog onoga što je dogovoreno na pauzi, a ne o čemu je vođena rasprava po točki dnevnoga reda. Previše je diskrecionog ponašanja u Saboru da bi to bilo prihvatljivo, zadatak je opozicije da se sa takovom politikom vladajuće stranke ne složi. Znao sam do sada da se kritički o nekim ljudima ne može govoriti. Nisam znao, znao sam dakako da to nije dobro kad se govori o predsjedniku Vlade, nisam znao da se ne može govoriti kritički niti o gospodinu Mačeku, izgleda da proširujemo taj spisak. Mi se s time ne možemo pomiriti i stoga molim članice i članove kluba da ne učestvuju dalje u raspravi na ovoj točci i u znak protesta napuste sjednicu na ovoj točci, a mislim da ćemo morati povući raspravu o radu Sabora tako, to ćemo morati zajednički odlučiti. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod zastupnika Račana. Netočno je da se ne može govoriti kritički o bilo kome u ovom Saboru ili članova Vlade, ali se ne može i ne smije prihvatiti rječnik vrijeđanja, omalovažavanja i da ne kažem još nešto gore. Hvala lijepa.
Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kada je klub SDP-a zatražio pauzu prije, prvi puta digao sam ruku da bih dobio riječ, obratio se predsjedavajućem ili u ime kluba Hrvatske narodne stranke također želivši zatražiti pauzu i obrazložiti. Međutim, predsjedavajući je prekinuo sjednicu s konstatacijom i klub HNS-a. Kada se vratio tvrdio je da nemamo pravo govoriti jer nismo tražili stanku. Jesmo. Tražili jesmo, ali nisam dobio riječ da ju izgovorim i da obrazložim. Oštro i najoštrije u ime kluba Hrvatske narodne stranke protivim se praksi oduzimanja riječi zastupnicima kada govore ono što je teško čuti, što uhu nije milo bez obzira tko predsjedava i o kojoj se zastupnici ili zastupniku radi. Ako od Sabora želimo napraviti kazalište gdje će samo jedni govoriti, a drugi aplaudirati onda promijenimo Poslovnik. Ovo je Sabor, a ne kazalište i ovdje nema glumaca i gledatelja i ne smije ih ni biti. Ako netko sam sebe svrstava u glumce to je njegovo pravo i ja to pravo poštujem i neću se zbog toga ljutiti niti mu to zamjeriti. Mi zastupnici imamo imunitet i da bi nekome skinuli imunitet imamo izuzetno kompliciranu proceduru da bi do toga došlo, ali istovremeno predsjedavajući ima pravo taj imunitet, a on je i ništa drugo pravo govora zastupnika može uskratiti odlukom oduzimam ti riječ. Čemu onda imunitet? Pred kim? Pred čemu? I što će biti sutra ako u ovakvoj atmosferi ćemo voditi raspravu sutra? Je li si to moramo kupiti flastere za sutrašnju raspravu? Tražite li od nas da sutra dođemo u sabornicu sa flasterima na ustima? Ako da onda ću ja kolegama u klubu Hrvatske narodne stranke kupiti plutene čepove da bi lakši sudjelovali u raspravi. Želim vjerovati da se ovakva situacija neće ponoviti nijednom, ni jednim pozivom i da će se prekinuti neugodna dobacivanja, neumjesna dobacivanja i vrijeđanja koja predsjedavajući nikad ne čuje kad s ove strane idu na ovu stranu. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, potpredsjednik, poštovani zastupnik Darko Milinović.
Uvaženi zastupniče Lesar, uistinu nije istina da vam nisam dao riječ. Ja sam poslušao klub SDP-a ili ne znam tko je govorio u ime SDP-a zatražio stanku … [[Govornik se ne razumije.]] , prekinuo sjednicu. Vi ste digli ruku, meni je tamo pisalo HNS, HDZ i ja sam uistinu dok su mikrofoni bili uključeni rekao HNS i HDZ i rekao sam nakon toga da ni HDZ nije obrazložio i da ne može dobiti riječ. Uistinu nemam nikakvog razloga ne dat vam riječ, a za potvrdu je toga da vam dadem pauzu, a za potvrda je toga sljedeća vaša stanka kada ste obrazložili i kada sam dao pauzu. Možda moja greška, ali ne namjerna, a ne možete reći da nisam dao riječ.
Poštovani zastupnik Ivan Jarnjak, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, netočan je navod da saborski zastupnik u ovoj sabornici je onemogućen da govori u skladu sa Poslovnikom i dalje treba biti onemogućen onaj tko u ovu sabornicu unosi rječnik mržnje, rječnik vrijeđanja, rječnik netolerancije. To naš Poslovnik jasno propisuje i to nema nikakve veze sa imunitetom. Nikakve veze sa imunitetom. Jedna rečenica. Trebali ste bit u prošlom sazivu pa vidjet za što smo dobivali opomene, izbacivani van i oduzimanje riječi. Govor mržnje za to se nikad neću … [[Govornik se ne razumije.]] i bit ću svim silama protiv toga da se unese govor mržnje, govor netolerancije i laži i neiskrenost da se govore [[Upadica: Tako je.]] A to je bilo rečeno u njegovoj diskusiji.
Hvala. Dame i gospodo! Dame i gospodo! Ovako! Ja stojim u potpunosti iza odluka koje je u vođenju sjednicu donio potpredsjednik Milinović jer je te odluke donio striktno i u skladu s Poslovnikom. Mislim da je trebao biti još i odlučniji i još strožiji prema zastupniku Staziću, koji je u svome izlaganju neprekidno optuživao, vrijeđao i klevetao predsjednika Vlade, stranke, optužujući ga i predsjednika stranke i predsjednika Vlade i zastupnike HDZ-a da su kriminalci, da su odgovorni za izborne prevare, da su počinili falsifikate. I sa pravom ga je potpredsjednik Milinović upozorio a se drži teme i da ne ulazi u optužbe i podizanje optužnice javne protiv zastupnika HDZ-a, predsjednika stranke, Vlade. Nije se držao toga i sa pravom mu je potpredsjednik Sabora u skladu sa Poslovnikom oduzeo riječ. U skladu sa Poslovnikom zastupnik ne može zatražiti riječ da bi odgovorio na navod iz izlaganja zbog kojeg je predsjedatelj izrekao govorniku stegovnu mjeru. Inzistiranje Kluba zastupnika SDP-a da upravo onaj protiv kojega je izrečena stegovna mjera nakon opomene sa oduzimanjem riječi, da on upravo u ime kluba nakon stanke govori značilo bi jedno krajnje izigravanje ove odredbe Poslovnika, dakle da govori onaj kome ne može govoriti i kome je oduzeta riječ. I u toj temi on ne može govoriti ni povodom te teme. Stoga ja, otklanjam da prigovor koji je Klub zastupnika SDP-a uputio da se diskreciono određuje tko će biti u ime kluba govoriti. Ne diskreciono nego u skladu sa Poslovnikom i nije mogao govoriti u ime kluba ovaj koji je dobio Stazić zastupnik, kojega je klub htio postaviti da govori u njegovo ime. Zašto se u ovom Saboru 99% prigovora, stegovnih mjera i slično se odnosi upravo na jednog zastupnika koji neprekidno, koji neprekidno, zastupnik Stazić, koji neprekidno provocira zastupnike HDZ-a, vrijeđa ih, omalovažava, omalovažava predsjedatelja, krši namjerno Poslovnik, dobacuje neprekidno? To je jedna ustaljena praksa. I mi imamo jedan jedini problem sa kršenjem Poslovnika i izigravanjem Poslovnika od zastupnika Stazića. Koliko se ja sada sjećam, u svakom njegovome nastupu on mene ide tangirati i uvlači me u neke rasprave i neke priče. Stoga, ne stoji i konačno ako je su se, Klub zastupnika SDP-a, ako se nije slagao sa odlukom potpredsjednika Milinovića, ima ona odredba članka 209. neka o povredi Poslovnika odluči, da svoje mišljenje Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Stoga isto i kolega Lesar. Ne radi se tu o nekom gušenju kritike i sličnom. Možda je u ovoj raspravi i u ovome dehementnom dobacivanju se nije čulo točno i precizno ali ne treba iz toga izvaditi neke osobite zaključke jer sigurno nije bila nakana ni potpredsjednika Milinovića da vama uskrati obraćanje i javljanje u ime kluba. To uzmimo da se tu radi o jednom nesporazumu. I molim vas, idemo na temu jer liči na zaoštravanje jedno koje je ovaj klub SDP-a napravio sa onim obrazloženjem. Mislim, da jednostavno ne stoji, neka svoga člana discipliniraju, neka se drži Poslovnika i reda. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite! … [[Upadica se ne čuje.]] Repliku ste imali? Je, točno. Replika na zastupnika Stazića. Izvolite gospodine Kovačeviću.
Žao mi je, nema gospodina Stazića, mislim da je cjelovita ova rasprava ako hoćemo zaštititi jer on je govorio i o dignitetu ovoga Sabora, jedino pravo rješenje bi bilo da Vlada ovaj zakonski prijedlog povuče. Jer glasnogovorniku Vlade nema mjesta u ovome zakonu. To vam nije ni u jednoj zemlji suvremenoj da je glasnogovornik Vlade među dužnosnicima. I taj odnos potcjenjivački Vlade ne prema zastupnicima nego prema Parlamentu je stvarno doveden do apsurda i daljnje inzistiranje da glasnogovornik Vlade ima mjesta u ovome zakonu je stvarno totalno potcjenjivanje Hrvatskog sabora i zašto to činiti? Hvala.
Poštovani zastupnik Slave Letica. Izvolite!
Gospodine predsjedniče! Možda niste primijetili jednu gestu predsjednika SDP-a Ivice Račana koji je meni lijevom rukom podigao prst i rekao, specijalno sam zbog tebe došao. Ne znam zapravo na što je aludirao, međutim ja ću podsjetiti na izjavu jednog od najvećih liberalnih umora europske povijesti Georga Orwella koji je jednom kazao da ako sloboda govora išta ima značiti, da znači pravo pojedinca da kaže ono što druga strana ne voli čuti. U tom smislu u načelu to što je govorio Nenad Stazić je bilo u okviru Poslovnika kada je u pitanju sadržaj. Međutim, kad su u pitanju tvrdnje na tragu sam razmišljanja našeg mudrog predsjednika koji smatra s pravom da je otišao malo predaleko u iznošenju čitavog niza insinuacija na čelu ne samo predsjednika Vlade nego na račun predsjednika HDZ-a i da je to nedopustivo u ovome Visokom domu. Dakle, jedna tema koja nas je trebala objediniti u pokušaju da zaštitimo ne svoj materijalni status nego da zaštitimo uznositost institucije saborskoga zastupnika pretvorila se opet kao i obično u stranačka nadmudrivanja a glavni profiteri toga će biti ljudi koji će lako progurati ovaj zakon, koji je doista neprihvatljiv. Već sam ranije govorio da sam u zlatnom razdoblju samoupravnog socijalizma bio specijaliziran za izradu samoupravnih općih akata a posebni sam specijalist bio za izradu samoupravnih sporazuma o nagrađivanju prema radu koji je napravio Euard Kardelj, konture ozakonio u Zakonu o udruženom radu a razrađivalo se to preko samoupravnih sporazuma. Stariji će to znati, mlađi kao Jakša Marasović se neće sjetiti. Dakle, u čemu je bila suština tog zahtjeva? Znači, da nije samo položaj ono što određuje plaću. Ni položaj predsjednika Vlade, ni glasnogovornika, ni državnoga tajnika ovoga ili onoga ni ministra nego je bilo četiri kriterija. Prvi je kriterij složenost rada, koliko je rad složen. Drugi je odgovornost. Treći su radni napori koji su se dijelili na fizičke i ume radne napore. Četvrti je bio minuli rad i korektivni faktor rezultati rada. Kad bi se po ovim kriterijima određivala startna pozicija da bez obzira o kojoj se plaći radi, da li ima saborski zastupnik 5,27 ili ima 4,38 ili 6,25 da je to startna pozicija ali da se vidi koja je intencija zakonodavca, kakav tip državne uprave on sebi predstavlja, šta on hoće postići, da li bi trebalo dati 0,25 dodatnih bodova ako netko govori strani jezik, govori i piše, da li bi trebalo dati 0,25% ako ne telefonira s radnoga mjesta, ako ošteti materijale itd. Ja ću vam kazati jednu osobnu povrijeđenost koju će sa mnom podijeliti, nije to velika zbog mene i kolege Franje Arapovića nego zbog dama koje su s nama išle u Vukovar. Tajnik ovog Visokog doma otišao je u Vukovar sa šoferom i Mercedesom S klase a nas je potrpao u jedan nekomforni autobus, evo bila je tu Karmela i tamo smo se vozili. On ima donji limit jer ne može ići više od 75 kilometara. I vozili smo se tamo četiri, pet sati i natrag smo se vozili četiri, pet sati. Ako sada vidite ne samo da po ovom novom prijedlogu tajnik Sabora ima isti koeficijent kao i mi nego ima još dva, znači predstojnik Ureda za opće poslove Hrvatskoga sabora i Vlade Republike Hrvatske. I naš predsjednik Sabora je uložio amandman kojim i predsjednika svog ureda podiže na našu razinu, to će vjerojatno biti usvojeno. Znate šta ću vam kazati? To nije nešto što nije moguće. Međutim, ako išta u ovom Visokom domu ne štima to su tajnički poslovi. Naša je tehnologija kao iz srednjeg vijeća. Moraš više potrošiti snage dok pritisneš da ovo možeš elektronički glasovati, nema screenova, nema redoslijeda, nema skriptarnice, nema memorabilija. Ono što je posebno teško naš image u javnosti je katastrofalan a to ne možemo mi individualno napraviti, to je poslanje institucije. Prema tome, ja neću govoriti o ovom i onom položaju. Kad je u pitanju glasnogovornik Vlade mislim da u modernim društvima nažalost glasnogovornici su puno važniji od ljudi koji rade ozbiljne poslove. Oni ispravljaju kičme, oni stvaraju imidže, oni dogovaraju. Meni kod gospodina Mačeka smeta samo što patološki puno puši. Ja bi mu oduzeo 0,25 po toj osnovi. Koliko će mu dati ovaj Visoki dom to je njihovo pravo. Ono što je sasvim sigurno je točno da cijeli odijum hrvatske političke elite ide na ovaj Visoki dom. Kad netko gleda, ovo srećom nije u izravnom televizijskom prijenosu, kako dolazi do ovakvih svađa u Saboru onda taj prezir je još i veći u javnosti. Prema tome, ja neću kazati moja je privilegirana pozicija jer sam neovisan u svakom pogledu i zahvaljujući Ustavnom sudu predmet sam ljubomore Jakše Marasovića. Ali vi koji ste u strankama imate toliko stresogene živote, očekujete kako ćete biti plasirani na izbornim listama, šalju vas na specijalne zadatke, nikad ne znate hoćete li biti izabrani i dovodite se u poziciju da morate osobno plaćati taxie, osobne personalne kompjutere, nemate ni Ford M klase nekmoli Mercedes S klase. Prema tome, ako smo mi nekakva vrsta kolektiva koji hoće učiniti dobru uslugu hrvatskoj demokraciji mi moramo uzdići iz tog ponora u koji se obrušava ovaj Visoki dom i institucija saborskog zastupnika. Kolegi Ivici Račanu kojega nema poručujem, ništa lošeg ja o njemu ne mislim, doista. Međutim, ja sam govorio o pokušaju da jedan hektar hrvatske svete zemlje da Slovencima. Nema te situacije, može on prijetiti s dvije ruke koja će mene uvjeriti da je to nešto što je časno a ja to smatram veleizdajništvom. Može se on ljutiti i bježati, i dolaziti. Ja ću s njim popiti kavu, ja s nikim nemam nikakvih privatnih obračunam, pokušavam uvijek načelno raspravljati. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, samo jedan netočan navod uvaženog kolege Letice vezano da je on neovisan zastupnik. Je, ali zahvaljujući HSP-u jer ste u Sabor ušli na listi HSP-a. Hvala.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Pa, evo kolega Letica je govoreći u svom nadahnutom govoru spomenuo kako i ova aparatura preko koje mi glasujemo, kako se oko nje treba puno mučiti da bi je stavili u funkciju. Ja mislim da ste nesvjesno doveli u pitanje čovjeka koji je ovo kupio a to nije kupio bilo tko nego čovjek koji je zadužio Hrvatsku u svakom pogledu on je kako je rekao nabavio ovu mašineriju i kada je ona proradila već je bila zastarila deset godina. A da vas podsjetim, taj je čovjek nekoć bio vožd u seljačku partiju. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika IDS-a i zastupnik Vladimir Šeks. Državni tajnik. Klub zastupnika IDS-a.
Gospodine predsjedniče, ne prihvaćamo ovaj amandman. Smatramo da nema posebnih razloga za određivanje koeficijenta za voditelja izaslanstva.
Klub zastupnika IDS-a.
Gospodine predsjedniče i gospodine državni tajniče. Klub IDS-a je predložio ovaj amandman smatrajući da je potrebno ispraviti jednu nelogičnu situaciju koja vlada u našem Saboru, a to je da sadašnji voditelji izaslanstva nisu rangirani kao, u rangu predsjednika Odbora. Mi smo ovim amandmanom predložili da voditelji izaslanstava koja su radna tijela ovog Sabora budu u rangu sa svim ostalim predsjednicima svih drugih radnih tijela u Saboru. Ja bi molio zastupnike u Hrvatskom saboru podrže ovaj amandman i da time doprinesu da se ova nelogična situacija ispravi. Hvala lijepa. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Sljedeći amandman.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 70 glasova za, 3 suzdržana i 16 protiv donesen predloženi Zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na slijedeću točku. - Konačni prijedlog Zakona o sustavu unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru Predlagatelj zakona je Vlada. Hitni je postupak. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli odbori za zakonodavstvo, financije i državni proračun i Odbor za europske integracije. Državni tajnik Ministarstva financija će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici! Vlada Republike Hrvatske predlaže Zakon o sustavu unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru. Unutarnja kontrola u javnom sektoru obuhvaća dio načela pravne stečevine koju je uspostavila Europska unija kao cjelovit sustav unutarnjih financijskih kontrola za dobro upravljanje javnim sredstvima. To je sustav kojeg moraju uspostaviti čelnici svih institucija, svih državnih tijela s ciljem uspješnog upravljanja i ostvarenja zadaća proračunskih korisnika. Stoga je prijedlog ovog zakona Vlada stavila u Nacionalni program Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji za 2006. godinu. I stoga je i donošenje ovog zakona vrlo važno u smislu primjene svih unutarnjih kontrola i važno je u sustavu pregovora koji se obavljaju u sklopu poglavlja 32 financijski nadzor. Sustav unutarnjih kontrola sastoji se od dva osnovna elementa koje je potrebno uspostaviti i to je financijsko upravljanje i kontrole i unutarnjih revizora. Ministarstvo financija nadlženo je za koordinaciju uspostave i razvoja sustava unutarnje financijske kontrole u jednom sektoru a za provedbu koordinacije zadužena je Uprava za harmonizaciju unutarnje revizije i financijske kontrole u Ministarstvu financija. Ono što je važno napomenuti da razvoj ovog sustava traje već nekoliko godina. Da se on financira u sklopu predpristupnih fondova Europske unije CARDS 2002. i 2004. i da je to, možemo reći, jedan od najuspješnijih projekata koje je Europska unija provela u smislu financiranja kroz predpristupne fondove što će reći da sustav unutarnjih kontrola i financijskog nadzora hrvatskih institucija je uspješno uspostavljen i da se ovim zakonom zapravo daje okvir. Osnova naravno za uspostavljanje dosadašnjih unutarnjih kontrola je bio Zakon o proračunu, a ovaj zakon daje okvir za funkcioniranje unutarnjih kontrola. Dakle ovim zakonom se uređuje sljedeće: uređuje se sustav unutarnjih financijskih kontrola u jednom sektoru koji obuhvaća financijsko upravljanje i kontrolu te unutarnju reviziju. Utvrđuje se metodologija, standardi, odnosi i odgovornosti te nadležnosti Ministarstva financija i drugih tijela u provedbi sustava unutarnjih financijskih kontrola. Određuju se odgovorne osobe, prije svega odgovorna osoba je čelnik, dakle ministri, ravnatelji i ostali čelnici određenih javnih tijela. Određuje se uloga i aktivnosti Vijeća za unutarnju financijsku kontrolu, nadležnosti središnje harmonizacijske jedinice i propisuje se poduzimanje radnji protiv nepravilnosti i prijevara što će omogućiti prije svega suzbijanje korupcije i prijevara svih osoba koje su uključene u raspolaganje javnim sredstvima. Kao što znamo nedavno doneseni proračun vrijedi 108 milijardi kuna. Ovakav sustav, ovaj zakon će omogućiti da se provedba i kontrola tih rashoda još dodatno suzbije. I naravno u cijeloj strategiji borbe protiv korupcije ovaj zakon sigurno ima vrlo važnu ulogu i provedba ovog zakona je vrlo važna. Zakonom se pojašnjavaju definicije i međuodnosi te se jasno razgraničavaju glavni elementi sustava unutarnjih kontrola. Osim toga potrebno je ovim zakonom i dodatno razviti svijest čelnika pojedinih organizacijskih dijelova javne uprave o potrebi uvođenja kontrolnih sustava. Tako da čelnici u tom smislu nemaju situaciju da kasnije tijekom dolaska vanjske revizije dakle državne revizije određeni odgovori se ne mogu dati državnoj reviziji. Donošenjem ovog zakona omogućit će se veća odgovornost čelnika za uspostavu i razvoj i provedbu sustava unutarnjih financijskih kontrola. Dakle od čelnika se očekuje da uspostavi unutarnju financijsku kontrolu u svojoj organizaciji, uspješnije upravljanje i ostvarivanje zadaća korisnika proračuna, veća transparentnost i učinkovitost u upravljanju i kontroli javnih prihoda primitaka, rashoda, izdataka te upravljanje imovinom i obvezama. Povećanje razine povjerenje poreznih obveznika u javnoj upravi, dakle porezni obveznici koji plaćaju porez da su sigurni da njihov novac koji je ušao u državni proračun se potrošio namjenski i isključivo za one namjene koje se, za koje je i došao. I naravno ono što sam već i napomenuo suzbijanje korupcije na način kako je predviđeno nacionalnim programom suzbijanja korupcije u razdoblju od 2006. do 2008. godine. Dobro uspostavljanje unutarnje kontrole smanjit će ili u potpunosti onemogućiti korupciju i radnje vezane za davanje i primanje mita uz pretpostavku da se odredbe zakona u potpunosti primjenjuju i da su kontrolne aktivnosti dobro uspostavljene. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbori za financije, državni proračun, europske integracije. Ne? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajnici, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice raspravio je Zakon o sustavu unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru i podržava njegovo donošenje u predloženom tekstu. Ovaj zakon predstavlja usklađenje sa pravnom stečevinom Europske unije u dijelu financijskog nadzora poglavlja 32. Zakonom se uređuju dva osnovna područja i to: financijsko upravljanje i kontrola i unutarnja revizija što se mora ustanoviti kod svih korisnika proračuna bilo na državnoj ili lokalnoj razini. Za uspostavu sustavu unutarnjih financijskih kontrola nadležni su čelnici korisnika proračuna ili osobe na koje se, na koje su prenesene ovlasti i odgovornosti. Što ustvari predstavlja taj cjeloviti sustav unutarnjih financijskih kontrola? To je cjelokupan sustav financijskih ali i svih drugih kontrola koje uspostavljaju čelnici s ciljem uspješnog upravljanja i ostvarenja zadaća korisnika proračuna. Stoga čelnik korisnika proračuna mora uspostaviti sve kontrole kako bi se poslovanje odvijalo na pravilan, etičan, ekonomičan način te u skladu sa zakonima i svim drugim propisima. Dobro uspostavljen sustav unutarnjih financijskih kontrola osigurava učinkovito upravljanje i kontrolu nad javnim sredstvima. Ujedno će donošenje ovog zakona pridonijeti većoj transparentnosti i učinkovitosti pri korištenju javnih sredstava. Unutarnja revizija dio je cjelovitog sustava unutarnje financijske kontrole. Ona ispituje kako su uspostavljene unutarnje kontrole i svojim preporukama i savjetima pomaže čelnicima u poboljšanju poslovanja korisnika proračuna. Svima je poznata činjenica da je kod nas još prije 12 godina uspostavljena državna revizija ili vanjska revizija koja ima zadatak da revidira financijske izvještaje ali njen zadatak je također da preispita kako djeluju sustavi unutarnjih kontrola i unutarnja revizija? Unutarnja revizija prema ovom zakonu trebala bi poboljšati poslovanje korisnika proračuna što bi za posljedicu trebalo imati manje nepravilnosti što će se svakako odraziti i u izvješćima državne revizije. Zakonom su propisani uvjeti na koji način se mogu ustrojavati jedinice za unutarnju reviziju. Potrebno je istaknuti da s obzirom da postoji niz manjih korisnika proračuna ovdje se prvenstveno misli na manje jedinice lokalne i područne, regionalne samouprave. Postoji zakonska mogućnost da se osnuju zajedničke jedinice za unutarnju reviziju na prijedlog više korisnika proračuna ili da se sporazumom o obavljanju posla unutarnje revizije s nadležnim ministarstvima ili jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave odredi obavljanje unutarnje revizije. Zakonom su isto tako propisani uvjeti koje mora ispunjavati unutarnji revizor kao i neovisnost unutarnjih revizora. Neovisnost i objektivnost unutarnjih revizora veoma je bitna kako bi mogli kvalitetno, neovisno od bilo kojih utjecaja obavljati svoj posao. Planiranje revizije jedan je od elemenata neovisnosti što je također propisano zakonom kao i standardi i metodologija koje su unutarnji revizori dužni pridržavati. Propisana je i suradnja s drugim tijelima, pa tako i s Državnim uredom za reviziju s obzirom da isto moraju biti dostavljeni svi podaci i sva izvješća koja je sačinila unutarnja revizija. Zakonom je propisan i sustav izvješćivanja prema kome je potrebno da svi korisnici proračuna o uspostavljenim kontrolama i obavljenim poslovima unutarnje revizije izvješćuju središnju harmonizacijsku jedinicu Ministarstva financija i to jednom godišnje. To iz razloga jer je Ministarstvo financija nadležno za uspostavu i razvoj, sustav unutarnjih financijskih kontrola, a koordinaciju svega toga u Ministarstvu financija provodi jedna uprava, odnosno središnja harmonizacijska jedinica. Njeni zadaci propisani su zakonom, a prvenstveno se odnose na pripremu zakonskih i drugih propisa iz ovog područja, izradu metodologije rada, izobrazbu kadrova koji će obavljati ove poslove, te na koordinaciju uspostave ovog sustava kontrole na državnoj i lokalnoj razini. Zakonom je propisano osnivanje Vijeća za unutarnju financijsku kontrolu u javnom sektoru čiji će osnovni zadatak biti savjetodavna uloga ministru financija u razvoju financijskog upravljanja i kontrole, te unutarnje revizije. Ono će između ostalog raspravljati i godišnje izvješće o obavljenim poslovima. Ovaj zakon bitan je jer se njegova primjena ne odnosi samo na nacionalna sredstva već i na sredstva Europske unije. Stoga, svi korisnici proračuna koji će koristiti sredstva Europske unije moraju imati uspostavljene kontrole i unutarnju reviziju propisanu zakonom. Zakonom su propisani i postupci u slučaju otkrivanja prijevara i nepravilnosti, te dojava o istome nadležnim institucijama. Na kraju, primjenom ovog zakona poboljšat će se upravljanje javnim sredstvima, transparentnije će se uspostaviti odnos prema tim sredstvima, a naravno isključiva odgovornost u svemu tome je odgovornost čelnika čiji je osnovni zadatak da uspostave sustav unutarnjih financijskih kontrola i poboljšaju upravljanje svojim institucijama, u svojim institucijama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. U ime Kluba HNS-a uvaženi zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo odmah da na početku kažem da će Klub HNS-a u svakom slučaju podržati donošenje ovog zakona, jer sve ono što je na tragu borbe protiv korupcije u svakom slučaju smo spremni podržati i ne samo podržati, nego i uključiti se u sve to. Ja znam da je to vama kolega Đakiću smiješno i da se čudite kako to da će HNS nešto podržati što je HDZ predložio. Međutim, ovdje se ne radi o vašem prijedlogu Lesar. Ovdje se radi o jako dobrom prijedlogu, jer ako znamo da je ukupna potrošnja u Hrvatskoj negdje u stvari ukupni proračuni da su u Hrvatskoj negdje oko 130 milijardi i ako od tih 130 milijardi kuna oko 45 milijardi ide u bilo kakve investicije bilo na lokalnim razinama, bilo na državnoj razini i ako Međunarodni monetarni fond računa da se od tih 45 milijardi od 8 do 12 milijardi u stvari ne ukrade, da od 8 do 12 milijardi nestane. Nestane na taj način u prvom redu zbog neznanja jer ne znamo neke stvari odraditi ionako pa nam se vuku razni repovi od odvjetnika, sudova i ne znam čega sve ne, gdje plaćamo razno razne penale, kamate i dugove. Pa je tu namještanje ugovora i na kraju smatram da je ipak najmanji dio u svemu tome krađa ili onih tzv. 10%. Činjenica je da toga ima i da je to u svakom slučaju na svim nivoima zastupljeno i bilo kakva kontrola tih sredstava koji dolaze u proračune od jedinica lokalnih samouprava preko regije do države u svakom slučaju je potrebna. Do sada moram u svakom slučaju istaknuti da je Državna revizija napravila puno pri samom ustrojavanju tih proračuna, jer znamo da naši lokalni čelnici, pa i regionalni čelnici od stvaranja države nisu baš previše znali niti napraviti proračune, a niti trošiti sredstva onako kako bi trebali i znamo koliko je bilo uloženo napora kroz druge zakone da bi se nekakva kontrola napravila. A ovo je dodatni korak da bi se, ono vi ste rekli da bi se iskorijenila korupcija. Korupciju je nemoguće iskorijeniti i ne postoji država na svijetu u kojoj korupcije nema. Međutim, korupcija se treba spustiti na prihvatljivu razinu i Klub HNS-a u svakom slučaju će ovo podržati jer to je jedan korak prema spuštanju korupcije na prihvatljivu razinu.
Zahvaljujem. Državni tajnik. Završno izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo, prije svega bih se htio zahvaliti na ovoj kratkoj ali konkretnoj raspravi i u svakom slučaju je važna podrška ovom zakonu prije svega zbog toga što ovaj zakon predstavlja a to je doista uvođenje dodatnog reda i kontrole u trošenje sredstava poreznih obveznika. U svakom slučaju bez obzira na prijedlog Odbora za zakonodavstvo Vlada ostaje pri hitnom postupku i Vlada prihvaća predloženi amandman na ovaj prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo, zapravo zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o sustavu unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru. Amandman koji je podnijela zastupnica Nevenka Majdenić predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 83 za, 6 suzdržanih, 2 protiv prihvaćen predloženi Zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazim na slijedeću. - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i države Izrael o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak i na imovinu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 606 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Dobro. Izvjestitelji odbora? Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i države Izrael o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak i imovinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 92 glasa za donesen Konačni prijedlog Zakona.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 605 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbora za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državna tajnica Snježana Bagić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Pretvorba našeg sustava počela je '90.-ih godina, a s njom je počela i vlasnička pretvorba, tj. prelazak iz sustava društvenog vlasništva u sustav gdje imamo poznate vlasnike i gdje se ponovo nakon dugačkog perioda u naš sustav stipulira načelo nepovredivosti prava vlasništva, tj. započelo sustavom '90. godine kada je ukinuto društveno vlasništvo. Tome je trebao i u prvom redu odgovoriti i Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima sa Zakonom o zemljišnim knjigama koji je stupio na snagu 1. siječnja '97. godine. On dakako osnažuje i detaljno razrađuje sve ono što čini pravo vlasništva. Međutim u dugom periodu koji traje gotovo 10 godina usuđujem se reći uz sve najvažnije odredbe toga zakona, one njegove prazne odredbe koje trebaju omogućiti prijelaz našeg sustava iz društvenoga vlasništva u sustav sa poznatim vlasnicima. To nije laka zadaća niti kratkotrajan postupak zbog toga što gotovo 50 godina je vladao potpuno drugačija situacija, sustav društvenoga vlasništva gdje je pravo vlasništva bilo potpuno zanemareno i gdje zbog toga gotovo nitko nije vodio računa o tome da unosi svoja prava, svoje pravo vlasništvo ili neko drugo srodno pravo u zemljišne knjige. To je dakako rezultiralo time da su podaci, stvarni podaci sa zemljišno-knjižnim potpuno, gotovo potpuno neusklađeni s jedne strane. A s druge strane i podaci između katastra i zemljišnih knjiga. Zbog toga je … [[Govornik se ne razumije.]] završnim odredbama ovoga zakona je bila unesena odredba važna zbog članak 378. stavak 5. po kojoj se odgađa primjena načela povjerenja u istinitost i potpunost zemljišnih knjiga. Tako do 1. siječnja 2007. godine ocjenjujući već tome da će taj period biti dovoljno dug da stvarnim nositeljima, zbiljskim nositeljima zemljišno-knjižnih prava, mi ih zovemo izvanknjižnim nositeljima zemljišno-knjižnih prava omogućiti da svoja prava upišu, dakle ona prava koja nisu bila upisana ili zatraže brisanje nevaljanih upisa. Od stupanja na snagu Zakona o vlasništvu do današnjega dana doista je puno učinjeno. Doneseno je niz zakona kojima je izvršena pretvorba dijela društvenoga vlasništva. Spomenut ću samo neke Zakon o poljoprivrednom zemljištu, Zakon o šumama. Izvršena je pretvorba i nekim drugim poslije zakonima kao i pretvorna društvenoga kapitala. Od tada do danas je također puno učinjeno na sređivanju zemljišno-knjižnog stanja. Zaostatak je smanjen za više od 50%. Usklađeni su podaci zemljišnih knjiga i katastra u mnogome. Stvaramo EOP zemljišnu knjigu. Međutim još uvijek se ocjenjuje da treba zadržati ovu odgodu povjerenja, načela istinitosti i potpunosti zemljišnih knjiga. Dakle omogućiti stvarnim nositeljima prava i dodatni rok da se upisuju i da svoja prava mogu isticati i prema poštenim trećim stjecateljima. I to je ono što je bitno. Dakako ovom odgodom zapravo se na neki način čini jačim još uvijek pravo onoga stvarnog nositelja prava, izvanknjižnog nositelja prava i u odnosu na poštenog trećeg stjecatelja. Stoga se ovim prijedlogom zakona predlaže produžiti ovaj rok do 1. siječnja 2010. godine. Međutim, budući da je doista u određenim područjima između katastarskih općina i zemljišnih knjiga stanje odgovara onome stvarnome stanju predlaže se da se ova odgoda ne odnosi na one situacije gdje je dakle stanje potpuno usklađeno i gdje imamo EOP zemljišnu knjigu, odnosno formiranju bazu zemljišnih podataka prema Zakonu o zemljišnim knjigama. Isto tako ovim se zakonom predlaže još jedna relativno u zakonskom smislu mala, ali čini mi se važna izmjena, a to je da kada se rade poboljšice, odnosno preinake na nekretninama kako bi se osobama sa posebnim potrebama, osobama sa manje pokretljivosti omogućio prilaz tim zgradama da nije potreban pristanak svih suvlasnika. Uvažene dame i gospodo zastupnici u kratko i bitnome ovo je ono što se predlaže ovim izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je tekst Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Pitanje vlasništva je regulirano i člankom 48. našeg Ustava kao temeljnog i osnovnog dokumenta jedne države u kojem se kaže da naš Ustav jamči pravo vlasništva. Zato kada god imamo na našim klupama bilo kakve izmjene Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima one s razlogom pobuđuju naše veliko zanimanje. Ove izmjene koje su danas na dnevnom redu Hrvatskog sabora možemo reći doista da evo imamo 4 članka ovog zakona i nisu nekakve strukturne izmjene koje unose neke bitne i neke velike promjene. Već je državna tajnica rekla u članku 1. i 2. ovoga Zakona reguliramo na jedan kvalitetniji, jedan dobar način odnose između suvlasnika na nekretnini na način da ako dolazi do određenih preinaka u određenim zgradama da nije potreban pristanak svih suvlasnika za poboljšicu kojom se na zajedničkim dijelovima i uređajima nekretnine osigurava nesmetan pristup, kretanje i rad osobama smanjenje pokretljivosti. To koliko god se nama činilo da je mala i sitna poboljšica zakona. Ali budite uvjereni da će jako puno značiti svima onima koji zapravo imaju probleme sa kretanjima, svim invalidima, starijim osobama, ljudima koji imaju određene zdravstvene tegobe. I zato svaka pohvala i Vladi i ministarstvu da ide sa prijedlogom ovog Zakona. Ova druga izmjena koja se odnosi na produljenje ovog roka, dakle rok je bio do 1. siječnja 2007. godine, sada po prijedlogu ovog Zakona koji je obrazložen rok se produžava do 1. siječnja 2010. godine. To nije toliko popularno. To kada god Vlada produžava bilo koji rok nije naročito popularna mjera. Međutim mi se moramo sjetiti malo kakve su naše zemljišne knjige. Mi se moramo sjetiti malo kakvo je stanje u našim zemljišnim knjigama i vidjeti zapravo koliki je ogroman posao da se te zemljišne knjige dovedu u red i da se te knjige urede. Kada pogledamo što je u ovih 3 godine učinjeno, učinjeno je jako puno. Prema podacima mi smo u zemljišno-knjižnim postupcima imali oko 360 tisuća zaostalih neriješenih predmeta. Danas je to ako se ja ne varam svedeno na 160 tisuća. Dakle u ovih 3 godine pročistili smo, riješili smo 200 tisuća zaostalih predmeta. S tim da se uredno i na vrijeme rješavao novi priliv predmeta koji su za sve ovo vrijeme dolazili. Ono što je učinjeno postojeće zemljišne knjige u velikom postotku, ne sve ali u velikom postotku su prepisane na računala, uvedena su u računala i sada ono što predstoji, predstoji jedan postupak provjere toga, jedan postupak čišćenja toga i to je zaista jedan dugotrajan proces, jer sve te podatke moraju još jednom stručni ljudi i stručni referenti moraju ih provjeriti kako bi to stanje bilo korektno i kako bi to stanje bilo u redu. Ono ako se sjećate što smo kao značajnu izmjenu u zemljišno-knjižnim stvarima napravili, to je izmjena zemljišno-knjižnog zakona gdje smo dali ovlast zemljišno-knjižnim referentima da rješavaju o zemljišno-knjižnim predmetima. Sjedimo se kako je nekad bilo. Netko je predao zahtjev za upis u zemljišne knjige. Taj zahtjev bi referent obradio. Nakon što ga je referent obradio, kompletan predmet bi išao sucu, tamo bi se pacao jedno vrijeme, tek nakon toga išlo bi rješenje. Danas je to puno brže. Danas referent ima ovlast sam taj predmet riješiti i sucu dolazi tek ako netko napiše nekakvu žalbu ili ako smatra da je došlo do određene povrede. To nam je puno pridonijelo da smo ubrzali u tom segmentu postupak. Međutim ovaj drugi dio usklađivanja zemljišno-knjižnog stanja, znači onih podataka koje imamo u gruntovnici, a gruntovnica je javna knjiga u koju se upisuje vlasništvo, da taj supstrat odgovara onome što je u katastru, jer katastar je pak druga vrsta knjiga, ona vodi evidenciju posjeda i ona je brža, ona je ažurnija i vi u katastru imate danas podatke doista o parcelama kako one jesu, kako su one i po kvadraturi i po posjedu, a u gruntovnici svi znamo i kakve su bile navike naših ljudi, prenosile su se, prodavale su se nekretnine, nitko to nije išao upisivati u gruntovnicu. Bilo je bitno da ima ugovor, da je u posjedu nekretnine, ali mu nije bilo bitno da upiše to u zemljišnim knjigama da je postao vlasnik jel'. Imamo, ljudi su umirali i iza njih su ostajale nekretnine, nasljednici ih nisu prenosili u svoje vlasništvo. Tako da zaista imamo jednu veliku zbrku gdje nije samo država odgovorna nego znači i sami građani i to je sada jedno klupko problema koje moramo pročistiti. Mislim da smo na dobrom putu i ovo što imamo problem društvenog vlasništva, to je nedvojbeno veliki problem i radi toga se ovaj rok mora produžiti, jer društveno vlasništvo vidimo da je državi potreban jedan malo duži rok da uopće identificira znači i da utvrdi se ta razlika između katastra i gruntovne, ne samo razlika nego u gruntovni se neke parcele vode kao oranice ili kao livade a one su sada po promijenjenim planovima imaju status građevinskog ili nekakvog drugog zemljišta. Dakle veliki je put i velik je posao pred nama. Dosta toga je napravljeno, trasirali smo na koji način ćemo dalje ići. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava prijedlog ovog zakona, potpuno razumije razloge zbog čega se traži produljenje ovoga roka i odaje priznanje Vladi Republike Hrvatske na svemu što je do sada u ovom segmentu učinila. Hvala lijepo.
U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Mato Arlović, potpredsjednik Doma. … [[Upadica se ne čuje.]] Vi ste se javili za pojedinačnu raspravu? Gubi pravo na raspravu. Nije u dvorani. U ime kluba HSP-a, uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovana državna tajnice. Klub Hrvatske stranke prava će podržati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima i točno su navedeni razlozi zbog čega se ovi rokovi trebaju produljiti. No, mi nismo zadovoljni s onim da je unatrag 15 godina nadležna državna tijela, tu prije svega mislim u prvom redu na ondašnje pravobraniteljstvo, nije obavilo svoj posao. Naime, ja ću vam točno kazati kakva je situacija, uzmimo samo primjer vezano za tzv. bivša sredstva i nekretnine tzv. JNA i SSNO. Prvo smo 91. donijeli uredbu o preuzimanju tih sredstava, 92. godine Vlada Republike Hrvatske točno je utvrdila popis svih tih nekretnina i točno je kazala i obvezala tadašnje pravobraniteljstvo da izvrši uknjižbu Republike Hrvatske na to vlasništvo. I dan danas smo svjedoci da to do kraja nije obavljeno, onda se dogodila ona varijanta transformacije da nema više pravobraniteljstva kao takvoga, prešlo je u Državno odvjetništvo. Drugi veliki broj takvih slučajeva odnosi se na Zakon o šumama i na Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Tu je situacija isto vrlo loša zbog činjenice što su mnogi gradovi i općine su uspjeli nezakonito upisati se kao vlasnici bilo na šumskim zemljištima, bilo na šumama, bilo na poljoprivrednim zemljištima i to je tako otišlo daleko da su recimo na području Istre što sam ja više puta govorio, onaj dio uz Jadransko more, oni su se upisali na šumsko zemljište i poljoprivredno zemljište, onda nakon toga su dali svojim podobnicima po niskim cijenama i onda su izvršili promjenu prostornog plana i tima koji su dobili za bagatelu oni su vlasnici i stekli su ogroman dobitak. I veliki broj takvih predmeta, ja u to doma sam bio u Državnom inspektoratu onda smo utvrdili činjenično stanje i zatražili od Državnog odvjetništva da taj dio izvrši vratiti u vlasništvo države. Takva je isto situacija bila recimo kada je bilo zabranjeno tzv. JNA i SSNO da mogu raspolagati nekretninama, to je bila prva mjera, onda se dogodila situacija da su neke od tih bivših vojnih ustanova su se osnovale kao društveno poduzeće u to doba i one su uspjele nekretnine te koje su znači vlasništvo države jer su bile prije na korištenje dato vojnoj ustanovi bivše JNA, uspjeli su gruntovno uknjižiti na sebe. I sada bi stvarno bilo dobro ako vi imate sve te podatke, a ti podaci postoje i u Vladi i u Ministarstvu obrne i u Državnom inspektoratu i Državnom odvjetništvu, da vidimo do kud je država tu stigla. Jer ako se ovako nastavi raditi i ova 2010. neće puno riješiti na ovome polju, jer je očito da se tu ne vodi dovoljno računa o državnoj imovini. Znamo i sami da ured vladin, sad je bio središnji prije bio Ured za nekretnine, on je imao obvezu napraviti taj popis. Mislim da taj popis nekretnina kojima je vlasnik Republika Hrvatska do dan danas nije sačinjen. Znači veliki su tu problemi i znači tražimo jedno odgovorno postupanje svih nadležnih da se taj posao privede kraju. Znači prošlo je 15 godina, sad je konac 2006. godine, tako ako se ovako bude radilo kao što se do sada radilo, čisto sumnjamo da će se to uspjeti u roku te tri godine uknjižiti država vlasništvo, e a poglavito je problem veliki što su sada u tijeku sudski sporovi vezano za ovaj dio što sam govorio i za poljoprivredno zemljište i za šumsko zemljište gdje su već izgrađene kuće, vile, viletine uz Jadransku obalu. I kako to sad, taj dio riješiti? Znači, tu tražimo stvarno jedno odgovorno ponašanje svih nadležnih. I sad, znači, podržavamo ove izmjene i dopune sa ovim prijedlozima i upozorenjima. I posebno mi se sviđa ovaj članak 1. Naime, prošli tjedan je bio Međunarodni dan osoba sa invaliditetom i u Gradskoj skupštini je bio prijam vezano za udruge i jedna udruga je kazala koji je problem, recimo, u Zagrebu u Savskoj cesti, da oni ne mogu dobiti lift jer upravitelj zgrade i stanari u toj zgradi, zamislite kolika je to bešćutnost, oni zabranjuju da ova udruga može uopće napraviti lift u zgradi. Tako da je očito da ste promptno i pravovremeno reagirali i ova odredba članka 1. stvarno će omogućiti svim ovakvim situacijama, znači udruga i osoba s invaliditetom da mogu doći u zgrade. Naime, riječ je o prostorijama koje je Grad Zagreb dao toj udruzi, a mnogi iz te udruge ne mogu doći jer nema lifta, jer se nalazi na 4. katu. A kažem, predstavnik stanara i suvlasnici bešćutni. Prema tome, evo neću dalje duljiti. Znači, podržavamo ovaj Zakonski prijedlog s tim da predlažemo Vladi da stvarno i napravi jedno cjelovito izvješće i dostavi ovdje kakva je tu situacija, dokle smo mi stigli u smislu da se država i gruntovno uknjiži na sve nekretnine koje su njezine. Znači, prema svim ovim propisima od Zakona o šumama, Zakona o poljoprivrednom zemljištu, Zakonu o vodama, a da ne govorim o pomorskom dobru. To poglavito da ne govorimo o tome dijelu i to je ista situacija razno razna da su i općine i gradovi se uspjeli uknjižiti, da ne govorim o onoj situaciji, kakva je situacija u katastru na tome području. Tako da znači ima puno za raditi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba, ne u ime kluba, pojedinačna rasprava. Uvaženi zastupnik Kruno Peronja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Upravo i ovaj Prijedlog zakona potvrđuje koliko imamo dinamično zakonodavstvo, koliko se hrvatska Vlada doista trudi, konkretno pokazuje brigu upravo za one kojima je u ovom slučaju i smanjena pokretljivost. I bez obzira što se radi na vlasništvo, to je neprikosnoveno, rekli bismo čak i sveto. Dopuštaju se u ovim izmjenama doista osobama s manje nepokretljivosti brzina i učinkovitost da postignu ono što im se omogućava u nesmetanom pristupu. Također bih istaknuo da je upravo i ovaj, druga izmjena također u prilog takvom zahtjevu i primjerena je vremenu u kojem živimo. Također ističem da je upravo iznimna dobra politika i program hrvatske Vlade da se elektroničkim putem omogućava katastarska preglednost jer bez toga ne možemo razmišljati o nikakvoj gospodarskoj aktivnosti. Stoga i u buduće vrijeme treba dodatne napore uložiti kako bi doista mogli i morali razmišljati u tome pravcu. Stoga je i potrebna ova iznimka da se povjerenje u zemljišne knjige kako što to kaže i ova izmjena također smatra i na nekretninama o katastarskim općinama za koje je otvorena evo zemljišna knjiga na nekretnine koje su prema posljednjim odredbama Zakona o zemljišnim knjigama unesena u bazu zemljišnih knjiga. Ovo je vrlo praktično rješenje koje građani svakodnevno osjete da se pritiskom na klik može doista dobiti sve ono što ih interesira kako bi čim prije uskladili katastarsko i zemljišno-knjižno stanje, kako bi mogli te svoje posjede zatražiti. I ako je to građevinska parcela lokacijsku i građevinsku dozvolu. Tako doista se štedi na vremenu i učinkovitosti upravo na ovaj način izvedeni i predložena izmjena. Također ono što se tiče i društvenog vlasništva, ovaj produljeni rok do 1. siječnja 2010. godine, vrlo je važno u svakom segmentu, a posebno kad se to odnosi na pomorsko dobro i ono što je državno vlasništvo treba doista u svakom slučaju znati što imamo, koliko imamo, zaštititi ga maksimalno i na ovaj način čestim i pravovremenim izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima zaštiti ono što je nama jako važno i što se dade gospodarski iskoristiti. To je upravo pomorsko dobro i sve u svezi tih prijedloga zakona. Stoga ovaj Zakon treba čim prije i ovu izmjenu prihvatiti i primijeniti uživo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Ivo Josipović.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kao što je kolega Bošnjaković rekao, razumijemo zašto se Zakon donosi, ali iza tog razumijevanja mora stajati samo žaljenje čini mi se. Zašto? Zato jer činjenica da se ponovno produljava rok za uspostavu povjerenja u zemljišne knjige pokazuje da zapravo prava reforma nije još provedena i pokazuje nebrigu svih ovih godina. Ja sad zaista ne bih htio uprijeti prstom ni u koga pojedinačno, ali pokazuje nebrigu za državnu imovinu i ono što je kolega Kovačević govorio je zaista potpuno točno. Nakon tolikih godina je zaista za moj ukus potpuno neprihvatljivo da imovina Republike Hrvatske nije popisana, sređena i upisana u zemljišne knjige. Isto tako neobično izgleda i to da se u Zakonu spominje elektronička knjiga koja zapravo ne postoji. Naime, ono što mi imamo nije to. Hvale je vrijedno da imamo na internetu knjige i mislim da i bivšoj ministrici treba zahvaliti za popularizaciju zemljišnih knjiga i njihovo važenje i ono što je napravljeno na kompjuterizaciji, bih rekao, zemljišnih knjiga. Međutim, to nije dovoljno. Nije dovoljno zato jer nam se nažalost desilo to da smo one podatke koji nisu točni naprosto prepisali iz zemljišnih knjiga u kompjutor i time osim tehničke, tehničkog poboljšanja pristupa podacima što naravno nije nevažno, da nismo učinili ono što zapravo se očekuje, a to da se zemljišno-knjižno stanje uskladi sa onim koje mi zovemo svi skupa stvarnim stanjem. Točno je da su kroz dugi vremenski period koji bih rekao mjerimo i desetljećima pojedinci zanemarivali brigu prema svojoj imovini. Dakle, upis u zemljišne knjige iz razno raznih razloga od kojih je jedan bio kroz dugo vremena nerazumno visoki promet, porez na promet nekretnina pa su ljudi za to da ne plaćaju porez, naprosto ostavljaju … [[Govornik se ne razumije.]] , ali ta vremena su prošla i mislim da bi jedna od važnijih zadaća Vlade ove i buduće morala biti ta da se osvijesti u građanstvu da je upravo povjerenje u zemljišne knjige nešto što je temelj modernog ne samo vlasništva nego i poslovanja općenito. Mi već sve više sad imamo primjere da i strani investitori s nepovjerenjem ulaze svojim investicijama upravo zato što nisu sigurni da ono što piše u knjigama zaista odgovara stvarnosti i da sutra neće doći netko tko će im reći da ono što jesu kupili možda nije više njihovo. Zato, evo razumijem zašto se zakon pripremio, zašto se donosi, ali još jedanput ponavljam da je on zapravo rezultat dugogodišnje nebrige o državnoj imovini i apeliram ako je ikako moguće da se razmisli da se to načelo povjerenje u zemljišne knjige uvede što prije sutra i prije rokova koji su možda ovim Zakonom propisani jer svjesno i stalno odlaganje primjene načela povjerenja u zemljišne knjige je zapravo ozbiljni udar na hrvatsku ekonomiju koji bi što prije trebalo otkloniti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Završno, državna tajnica Snježana Bagić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. S obzirom da je Zakon dobio podršku možda i nema potrebe za završnim osvrtom, međutim ipak želim reći da uz zahvalu na podršci ovome Zakonu ja dijelim zapravo žaljenje sa time što zašto smo ipak prisiljeni predložiti odgodu ovoga načela. Naime, to ne umanjuje činjenicu da je doista puno toga napravljeno i da reforma jest u tijeku, ali činjenica jest da bez obzira što smo tako puno napravili još nismo na kraju ovoga puta i to kazuje da koliko god institucije sustava u ovom trenutku mislim na državu, na sudove i katastre, koliko god toga puno napravili treba biti i postojati povratna reakcija. Svi oni koji jesu vlasnici i koji se trebaju upisati to doista trebaju učiniti. Mi jesmo prepisali podatke koji nisu oni podaci koji su usklađeni podaci, ali jesu podaci. To smo učinili zbog toga kako bismo to nakon verifikacije učinili dostupnima Internetu potičući načela transparentnosti uz upozorenje da ako taj vlasnik koji se smatra vlasnikom, upotrijebit ću taj izraz izvanknjižni vlasnik nije podnio zahtjev za upis onda neće biti tamo kuća, bit će i dalje livada upisana i onda doista nema mjesta čuđenju. To sam htjela naglasiti zbog toga što upravo u tijeku jest kampanja i građani to kažu i prepoznaju, kažu: "Rekao nam je Oliver da dođemo i da se upišemo.", ali sve ovo što smo do sada učinili puno znači i pokazuje to brojke statistike. Nama se unutar ovih 10, 11 mjeseci odnose samo na prošlu godinu broj zahtjeva za upis, prava vlasništva i neki recimo hipoteka poveća za otprilike 40%. To pokazuje da svijest, razina svijesti građana se povećava, da se prepoznaje ono što vlasništvo jest, to dakako nama postavlja zahtjev da ubrzamo sa ovim reformama, one sada jesu stvorene pretpostavke da se ubrzaju i mi ćemo ono što jest, to je ista opet zemljišna knjiga koja postoji u Zakonu o zemljišnim knjigama od '97. godine imati početak tog ustrojavanja s polovinom 2007. godine. Zato i predlažemo da tamo gdje doista podaci jesu usklađeni i gdje je stvarno stanje sa zemljišno-knjižnim usklađeno da se to načelo što prije u takvim situacijama, odnosno u takvim zemljišno-knjižnim sudovima i odredi, odnosno objavi tako da možemo postepeno zapravo i prije ovoga roka koji se zakonom predlaže to načelo ostvarivati. Zahvaljujem još jedanput.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim glasovati. Rezultat? Sa 85 za, 2 suzdržana i 6 protiv donesen predloženi Konačni prijedlog Zakona.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 604 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Državni tajnik, izvolite, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Pomorsko dobro je opće dobro od interesa za Republiku Hrvatsku, ima njenu osobitu zaštitu, a upotrebljava se ili koristi pod uvjetima i na način kako je to Zakonom propisano. Upravo Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama koji je donesen u rujnu 2003. godine utvrđuje što čini pomorsko dobro. Prema tom Zakonu dakle pomorsko dobro čine unutarnje morske vode i teritorijalno more, njihovo dno i podzemlje te dio kopna koji je po svojoj prirodi namijenjen općoj upotrebi ili je proglašen takvim kao i sve što je s tim dijelom kopna trajno spojeno na površini ili ispod nje. Već i same zakonske definicije pomorskog dobra razvidno je kako je ono najvrjedniji prostor Republike Hrvatske te predstavlja pokretač svekolikog gospodarskog razvitka. Jasno ukoliko se to pomorsko dobro upotrebljava ili koristi sukladno zakonu, a rekao bih i prema odgovarajućoj prostorno-planskoj dokumentaciji. No svjedoci smo kako u bližoj i daljnjoj povijesti je bilo neovlaštenog korištenja pomorskog dobra kako je na njemu bilo bespravne gradnje, nasipavanja kako od građana fizičkih i pravnih osoba pa sve do jedinica lokalne samouprave. Jasno kako je to sve skupa dovelo do pravne nesigurnosti u korištenju pomorskog dobra koju je dodatno zakomplicirala često puta nedorečena zakonska regulativa, zatim neujednačena sudska praksa, a svakako i pojedina rješenja u postupku pretvorbe bivših državnih poduzeća u kojim je postupcima mnogim pravnim osobama priznato vlasništvo na pomorskom dobru. Postojeći zakon, odnosno zakonska rješenja nisu u dovoljnoj mjeri kvalitetno odgovorila u zaštiti pomorskog dobra s jedne strane, a s druge pak strane nisu niti osigurala model kako bi se riješila stečena prava na pomorskom dobru u tom razdoblju o kojemu sam maloprije govorio. Iz tog razloga dakle, iz razloga nedorečenosti postojećeg Zakona nametnula se potreba cjelovitog sustavnog rješavanja i sagledavanja pitanja vezanih za korištenje pomorskog dobra i morskih luka. U tu svrhu smo u Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka osnovali stručnu radnu skupinu sa svrhom preispitivanja svih odredaba postojećih zakona te sagledavanja mogućih rješenja. Međutim, s obzirom na potrebu žurnu utvrđivanja i rješavanja određenih potreba koji se već sada javljaju, a svakako su se javile i od donošenja samoga zakona predlažemo dakle da se u hitnom postupku utvrde i donesu izmjene kako je to predviđeno ovim zakonskim rješenjima. Prvenstveno se dakle kroz ovaj Zakon želi krenuti u izmjenu, odnosno utvrditi razgraničenja i određenja lučke sufrastrukture i lučke opreme. Naime, dosadašnja zakonska rješenja definirala su lučku opremu kao dio pomorskog dobra što je u velikoj mjeri ograničavalo i smanjivalo rekao bih investicije na pomorskom dobru. I stoga smo predložili da se upravo taj dio lučke opreme izdvoji iz sastava pomorskog dobra i to je ovakvim zakonskim rješenjem i predviđeno. Naime, predloženim rješenjem pravno i jasno se uređuju status infrastrukturnih i suprastrukturnih građevina i njihovo odvajanje od lučke opreme koja ostaje u vlasništvu operatera odnosno ovlaštenika koncesije u pojedinoj luci. Nadalje druga bitna izmjena koju predlažemo ovim zakonskim rješenjem jest, odnosi se dakle na precizno određenje lučkih djelatnosti u pojedinim lukama otvorenim za javni promet kako ne bi dolazilo do situacije da pojedini koncesionar u luci naplaćuje lučku naknadu samo iz razloga što je ta vrsta djelatnosti propisana zakonom kao osnovna lučka djelatnost. Izmjenom odnosno predloženom izmjenom ovog zakona točno se precizira kako i na koji način moguće je vršiti naplatu za pojedine lučke djelatnosti koje se pružaju u lukama otvorenim za javni promet. Nadalje, sa ovom izmjenom zakona predlaže se i određenje obuhvata lučkog područja luka otvorenih za javni promet lokalnog i županijsko značaja te namjena pojedinih dijelova tih luka. U članku 20. ispričavam se 10. ovoga zakona, izmjena i dopuna Zakona o pomorskim dobrima u pomorskim lukama definirano je da lučko područje luke otvoreno za javni promet županijskog i lokalnog značaja obuhvaća područje namijenjeno za obavljanje linijskog pomorskog prometa, komunalni vez koji obuhvaća vez plovnog objekta čiji vlasnik ima prebivalište na jedinici lokalne samouprave ili plovni objekt pretežito boravi na tom području i upisan je u Upisnik brodova nadležne lučke kapetanije ili Očevidnik brodica nadležne lučke kapetanije ili ispostave te nautički vez za nautička plovila, ribarski vez i privezišta. Ono što bi posebno želio istaknuti upravo u ovom članku jest obveza da se u pojedinoj luci otvorenoj za javni promet od lokalnog ili pak županijskog značaja mora osigurati određeni broj vezova za prihvat, privez ribarskih brodova i na taj način bi mogli u značajnoj mjeri kompenzirati onu potrebu koju ističu ribari a to je da praktično duž Jadranske obale nemaju naročito u turističkoj sezoni osigurano mjesto za privez svojih ribarskih brodova. Također jasno je da će se provedbom ovog zakona a nakon što ministar donese podzakonski akt koji će preciznije definirati, kojim će preciznije definirati mjesta i veličinu određenog veza u pojedinoj luci otvorenoj za javni promet bilo lokalnog bilo županijskog značaja moći će se onda svakako osigurati to prekrcajno, istovarno mjesto za pojedinog ribara koji svojim brodom uplovljava u takve luke koje će dakle imati osigurani vez. Nadalje također je vrlo važno za istaknuti a što rješava ovaj Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama odnosno izmjena postojećeg zakona jest činjenica da se sada jasno omogućuje prioritetnim koncesionarima u lukama otvorenim za javni promet da u sukladnoj ili proporcionalnoj visini investicije koju za vrijeme trajanja prioritetne koncesije ulože u luke u kojima imaju i ovlaštenici su koncesije da im sada točno po propisanom postupku može u ovisnosti o visini dakle, ulaganja produžiti koncesije a jasno sukladno vremenu potrebnom da bi izamortizirali sredstva odnosno ulaganje kojega su uložili u pojedinu luku u kojoj su ovlašteni koncesije. Dakle, i ovom izmjenom zakona omogućuje se ovlaštenicima koncesije koji imaju prioritetnu koncesiju da mogu po točno utvrđenom postupku produžiti svoju prioritetnu koncesiju na određeni broj godina koji opravdava visinu ulaganja kojega su u pojedinu luku uložili. Ujedno želimo sa ovim zakonom i to je bila također intencija predlagača da se kroz izmjene ovoga zakona omogući koncesionarima u prvom redu dakle, u lukama od državnog značaja u kojima pojedini koncesionari i imaju prioritetnu koncesiju da jednostavnije i lakše uđu u nabavku lučke suprastrukture, u nabavku lučke opreme kako bi mogli odgovoriti velikim projektima koji se u ovom trenutku provode u gotovo svim lukama od državnog značaja u Republici Hrvatskoj dakle, od Rijeke, Zadra, Šibenika, Splita, Ploča i Dubrovnika. I kako bi sve one investicije koje Republika Hrvatska ulaže u lučku infrastrukturu mogle biti opravdane na način da na tim infrastrukturnim objektima koji u prvom redu jasno predstavljaju bilo putničke, bilo terminale za rasute terete, terminale za kontejnere ili kontejnerske terminale da mogu osigurati sredstva jasno, ući u tu jednu fazu investiranja i kvalitetnim načinom odgovoriti investicijama koje u ovom trenutku se financiraju iz državnog proračuna a putem kredita od međunarodnih financijskih institucija. U tom smislu smo i išli sa prijedlogom da se ova izmjena zakona donese po hitnom postupku, kako bi mogli valjano odgovoriti na ugovore koji su sklopljeni sa međunarodnim financijskim institucijama i omogućili dakle, koncesionarima da na jednostavniji način osiguraju odgovarajuća financijska sredstva za izgradnju bilo lučke suprastrukture s jedne strane ili pak za nabavu lučke opreme koja će sada temeljem ovoga zakona biti praktično biti u njihovom vlasništvu. Kako je evo dakle, kroz rad Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora su dati određeni amandmani koji su praktično predstavljaju, nomotehnički su uređen izričaj samoga zakona evo, u svom uvodnom dijelu dakle, želim kazati da se te amandmane Odbora za zakonodavstvo i prihvaćamo. Hvala.
Zahvaljujem! Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? … [[Upadica se ne čuje.]] Odbor za pomorstvo, promet i veze, uvažena zastupnica Alenka Košića Čičin-Šain. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege! Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora na svojoj 58. sjednici održanoj 14. prosinca raspravio je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 604. Odbor je prihvatio prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je istaknuo da su u primjeni Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama uočene određene nedorečenosti koje se ovim zakonom djelomično predlaže urediti. Predloženim rješenjima precizno se definira lučka infrastruktura, supstruktura i lučka oprema. Definira se određenje lučke djelatnosti u lukama otvorenim za javni promet te uređenje obuhvata luka otvorenih za javni promet županijskog i lokalnog značaja kao i ovlaštenje za donošenje kriterija kod osnivanja više lučkih uprava na području jedne županije čime bi se omogućio brži i uspješniji gospodarski rast, razvitak Republike Hrvatske. U raspravi je iznijeto mišljenje da bi županijske uprave trebale pružiti određene usluge, kao na primjer otpremanje smeća, opskrbu strujom i vodom kao i da na odgovarajući način treba riješiti pitanje komunalne naknade i spomeničke rente i to na diferencirani način. Istaknuto je da su predložene izmjene i dopune zakona značajan korak naprijed, međutim mišljenje je i da bi predlagatelj trebao pristupiti cjelovitoj promjeni ovog zakona. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prije nego što prijeđemo na raspravu po klubovima, jedna obavijest, da se glasanje planira ne za 18 nego za 16 sati. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Anton Peruško.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, gospodine i gospođo iz ministarstva! Želim nekoliko riječi reći u ime kluba SDP-a o ovom prijedlogu zakona koji je danas pred nama. Kod nas u Republici Hrvatskoj pomorsko dobro čine more, te svakako obala i otoci u dijelu koji su u funkcionalnoj vezi s morem. Pomorsko dobro je uvijek bilo definirano kao dobro u općoj upotrebi svima, što znači da se radi o posebno vrijednom resursu pod osobito ustavnom i zakonskom zaštitom. Ovo je dobro u Hrvatskoj kao izrazito pomorskoj zemlji u stoljetnoj i pravnoj tradiciji opće dobro temeljeno na načelu da je van pravnog prometa, na načelu jedinstva zemljišta i suprastrukture koja je izgrađena prema načelu zabrane stjecanja prava vlasništva i drugih stvarnih prava na nekretninama u režimu pomorskog dobra. Nakon drugog svjetskog rata pomorsko dobro se uređivalo kroz pravna pravila pri i prvi cjeloviti propis je bio Zakon o pomorskom i vodnom dobru, lukama i pristaništima iz '74. godine koji je pomorsko dobro definirao kao opće dobro u društvenom vlasništvu. Od tada započinje o ovoj materiji pravna konfuzija koja nije poboljšana ni Pomorskim zakonikom iz '94. godine. U proteklom razdoblju od osamostaljenja Republike Hrvatske pravno uređenje pomorskog dobra imalo je dvije ključne prelomnice, ukidanje društvenog vlasništva i započinjanje po meni nesretnog modela pretvorbe i privatizacije. Svi propisi, Pomorski zakonik iz '94. i aktualni zakon čije su izmjene danas pred nama nigdje ne spominje pravne učinke ukidanja režima društvenog vlasništva. Jedini propis koji to čini ali nedovoljno je Zakon o morskim lukama iz '95. godine. Podnormiranost je u praksi izazivala brojne imovinsko-pravne konflikte u pravnoj zaštiti ali i u raspolaganju nekretninama na pomorskom dobru. Ovo je neprimjereno jer se upravo na obali nalaze najatraktivnije I najvrjednije nekretnine. Kod pretvorbe društvenih poduzeća zemljišta i objekti nisu procjenjivani u vrijednost društvenog kapitala. Međutim, Hrvatski fond za privatizaciju je procjenjivao u vrijednost kapitala ulaganja u objekte te su nastale nove dvojbe da li trgovačka društva imaju neka prava obavezno pravne naravi po osnovi ulaganja i ako imaju koja su to zapravo prava. Pitanje katastra pomorskog dobra je posebno pitanje, te većina nekretnina na obali koje su stvarno pomorsko dobro nisu kao takve označene u katastru ni u zemljišnim knjigama. Na njima i danas postoji upis prava vlasništva fizičkih ili zaostali drugi upisi. Pomorski zakonik je također sadržavao nepotpune i nejasne odredbe o pravima na pomorskom dobru ali je izrijekom propisivao da je zabranjenom na pomorskom dobru stjecanjem prava vlasništva i drugih stvarnih prava na pomorskom dobru te da se objekti smatraju pripadnošću pomorskog dobra. Nakon prestanka koncesije a dopuštena je i mogućnost upisa sa hipoteke na objekte na pomorskom dobru. Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama kojega je donijela koalicijska Vlada u rujnu 2003. godine definira da pomorsko dobro čine unutarnje morske vode i teritorijalno more, njihovo dno i podzemlje te dio kopna koji je po svojoj prirodi namijenjen općoj upotrebi ili je proglašen takvim kao i sve što je s tim dijelom kopna trajno spojeno na površini ili ispod nje, te potom definira i morsku obalu kao pojas koji je širok najmanje 6 metara od crte koja je vodoravno udaljena od crte srednjih, viših, visokih voda. Dakako da je tijekom primjene ovog zakona iz 2003. a i novonastali odnosi utjecali na to da je potrebito donijeti neke novele u postojećoj regulativi, tj. u postojećem zakoniku. I u zemljama Europske unije ne postoji jedinstvena regulativa koja tretira pomorsko dobro i pojma morskih luka. U mediteranskom bazenu međutim gotovo u pravilu ostao je status javnog dobra. U Italiji je nešto drugačije. I ja u ime kluba SDP-a tvrdim da princip dobra u općoj upotrebi na kojem se ne može sticati vlasništvo već davati u koncesiju pa i dugoročniju treba podržati i ne radi se ovdje o nikakvom političkom zakonu, ne bi si ni dozvolio u okviru struke predmnijevajući da djelom sam upoznat u problematiku da iz bilo kojih razloga ne prihvatimo prijedlog koji je pred nama danas na raspravi. I klub SDP-a će glasati za ove izmjene koje se predlažu, s tim da nisu izmjene cjelovite i zbog toga ću se osvrnuti na nekoliko pojedinosti. Naime, predloženim promjenama koje su danas pred nama u drugom čitanju o čemu je govorio i državni tajnik gospodin Bačić žele se postići među manjim izmjenama koje su i kozmetičke ili takve naravi da nemaju nekog bitnog značaja ali se žele postići tri ključna cilja i ta tri ključna cilja i klub SDP-a podržava. I to je prvo produženje roka prvenstvene koncesije. Luke su pred nekih davnim vremenima iza drugog svjetskog rata uglavnom gradili radnici. U postupku pretvorbe bivših društvenih lučkih poduzeća prvenstvena koncesija dodjeljivana je na rok od 12 godina. U međuvremenu je došlo do većih ulaganja u infrastrukturu i suprastrukturu te opravdanje za produžetak koncesije je utemeljen na ulaganjima a po nama i opravdano. Postojećim odredbama zakona lučka oprema prvenstveno dizalice eksplicite su bile definirane kao pomorsko dobro. Izmjena zakona predviđa da postojeće dizalice koje su postojale prije donošenja zakona i ostanu pripadnost pomorskog dobra ali da nove dizalice i oprema koje su pokretna sredstva ne trebaju niti bi bilo logično da budu kao pokretna stvar jer se to, tom odredbom omogućuje modernizaciju postrojenja što je dakako dobro došlo. U županijskim lukama javnog prometa pogotovo o čemu je i gospodin tajnik Bačić govorio mogli su prometovati i vezivati se i tako dalje i obavljati promet samo brodovi javnog prometa, a ne primjerice jahte, ribarice i tako dalje i brodice domicilnog stanovništva pa ste imali tijekom zime situaciju da nema na rivi ni galeba, ali se ne može vezati neki brodić koji nije u javnom prometu. Te nelogičnosti, a pogotovo nakon podjele prihoda kako je predviđeno između jedinice lokalne, regionalne i državne vlasti mislim da je to novina koju svakako treba pozdraviti. Ovdje je po meni dobro da se nadležnost lučkih uprava proširi i na brojna privezišta i da se uredi, da se uvedu tarife za jahte i brodice ali isto tako predlažem da predlagač u članku 12. kojim se mijenja članak 78., stavak 2. nađe rješenje obveze pružanja usluga prihvata otpada pa ako ne u zakonu onda u provedbenom aktu odnosno pravilniku jer se obveza prikupljanja otpada mora uvesti pa i pod uvjetom ako nije profitabilna ukoliko želimo spriječiti naše more od daljnje devastacije. I na kraju želim reći i nešto čega u ovom zakonu nema, a to je komunalna naknada. Općine i gradovi naplaćuju komunalnu naknadu za prostor luke koji je u ingerenciji države, pomorsko dobro i opće dobro i za usluge koje se ne pružaju unutar luka. Na lučkom području koncesije izdaju lučke uprave a koncesionarima se naknadno zaračunaju i komunalne usluge. Prihod komunalnih usluga se ostvaruje na pomorskom dobru a ne vraća se u pomorsko dobro. Podsjeća me to na SIZ za lokalne ceste iz bivše države kad se naknada pomorskog dobra slijevala u taj SIZ za ceste pa su se gradile ceste, groblja i ne znam što a ne princip da tamo gdje je ostvareno da se i vrati u pomorsko dobro. Ovdje je na Odboru bilo i u nekoliko različitih razmišljanja, uvažavam i stav predsjednice Odbora gospođe Alenke Košiša Čičin-Šain da treba diferencirano pristupiti ovom problemu ali da u svakom slučaju luke koje isključivo služe lučkom prometu, ne turističkom i tako dalje da se oslobode plaćanja komunalne naknade jer jedinice lokalne i regionalne samouprave i bilo tko i ne investira u te objekte već to isključivo čine lučke naprave, a kad je u pitanju spomenička renta i luke putničke u kojima pristaju putnički brodovi prvenstveno da bi koristili gradsku infrastrukutu je tema posebna za sebe, ali ovaj problem definitivno predlaže predlagaču da razmotri kod cjelovite izmjene zakona i da se oslobodi one dijelove luka, plaćanja komunalne naknade gdje zaista nema opravdanja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Mato Arlović.
Podpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege naravno da je potrebna izmjena i dopuna Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama međutim postavlja se pitanje da li po svom sadržaju, opsegu i dosegu ova predložena izmjena i dopuna zapravo je dovoljna ili još bolje da li odgovara potrebama i našeg gospodarskog i političkog, a i pravnog sustava. Zašto ovako? Vidite ako uzmete samo na primjer članak novi 2. kojim se između ostaloga nudi da se ne može dati koncesija fizičkoj ili pravnoj osobi koja gospodarski koristila pomorsko dobro bez pravne osnove ili je uzrokovala štetu na pomorskom dobru ukoliko prethodno ne plati naknadu štete zbog stjecanja bez osnove s tim da visina naknade štete ne može biti manja od naknade za koncesiju koju bi bio dužan platiti ovlaštenik koncesije na pomorskom dobru, korisnik temeljem valjane pravne osnove. Prema tome ako se plati šteta zbog stjecanja bez osnove i naravno koja ne može biti manja od naknade za koncesiju tada se može dobiti koncesija. Sad postavljam pitanje u kojoj mjeri je usklađen ovaj dio zakona sa Zakonom o graditeljstvu između ostaloga po kojem ovo treba sve rušiti? … [[Govornik se ne razumije.]] nalazi na pomorskom dobru na nezakoniti način se koristi, radi i tako dalje i umjesto da se ruši, da uređujemo mi zapravo onaj drugi zakon na ovaj način dovodimo u upitnost i stvarno postavljamo sami sebi pitanje do koje mjere? Naravno ako hoćemo nešto legalizirati kroz davanje koncesija na pomorskom dobru i kroz ostvarenje instituta prava građenja onda bi trebalo to uskladiti sa vladajućim pravnim sustavom a ponajmanje se to ne može napraviti da se između ostaloga dogovore dva ministarstva. To bi morao riješiti Sabor. Drugo pitanje koje bi se trebalo razriješiti a pitanje je između ostalog već u, sam članak 1. gdje se kaže da u članku 2., točki 8. iza riječi, u zagradi rezervoari i slično umjesto zareza se stavlja točka, a riječi «te drugi kapitalni prekrcajni objekti, stalno učvršćivanje dizalice» i tako dalje se brišu. Sad postavljam pitanje zapravo o čemu se radi? Poštovane kolege radi se o novoj nacionalizaciji, radi se o novoj nacionalizaciji jer sada važeća odredba koja uvodi te druge kapitalne prekrcajne objekte se uvodi u lučku nadgradnju i s njima trebaju upravljati luke, a mi predviđamo novim člankom 18. sada kojim se treba izmijeniti i dopuniti članak 118. logično kroz novi članak 118.a koji glasi: «Sve lučke dizalice koje su stalno učvršćene u lučkom području, u lukama otvorene za javni promet odnosno u lukama od posebne namjene od stupanja novog … [[Govornik se ne razumije.]] postaju vlasništvo Republike Hrvatske.» E vidite ako mi to sada odjedanput iz jedne vlasničke sfere iz lučkih uprava prenosimo u drugu vlasničku sferu onda postavlja se pitanje zapravo a u kojoj mjeri mi lučke uprave osiromašujemo i dovodimo u nepovoljniji položaj u odnosu na … [[Govornik se ne razumije.]] do sad. I treće, ono što mene jako interesira a koji će to, ne znam, osobitu korist država dobiti što će ovo proglasiti državnim vlasništvom i dodatno iznajmljivati u koncesiju. Ja tu ne vidim nikakve posebice koristi ako se želi dodatno propisati uvjeti i kriteriji da bi se zaštitilo pomorsko dobro, da bi se … [[Govornik se ne razumije.]] onda bi to trebalo urediti ovim propisom kojim se inače, inače uređuje obaveza lučkih uprava a to je vezano za članak 9. gdje se uvodi novi stavak 6. koji glasi da «lučka uprava može iznimno zahtjevu ovlaštenika uz prethodnu suglasnost Vlade» i tako dalje je li «izdavati koncesiju i do 50 godina». Prema tome u svakoj varijanti Vlada može davati suglasnost a pitanje naknade za korištenje stalno postavljenih dizalica i tako dalje to se može riješiti izmjenom pravilnika u vezi sa odlučivanjem i određivanjem naknade za određivanje koncesija. Naravno, ovdje je posebice dodatan i novi stavak koji kaže da će Republika Hrvatska prenošenjem upravljanja na sve dizalice na lučkom području u lukama otvorenim za javni promet, nadležnoj lučkoj upravi koja ih daje na korištenje ovlašteniku koncesije prema uvjetima i iz ugovora o koncesiji. E sad je pitanje vrlo interesantno što to zapravo znači. Dakle, s jedne strane izuzimamo da više nisu stav lučke uprave. S druge strane to postaje državno. S treće strane država odmah to prenosi na upravljanje lučkom, lukama na lučkom području otvorenim za javni promet i u isto vrijeme oni bi trebali to dati ovlašteniku koncesije po uvjetima prema uvjetima iz ugovora o koncesiji. Sad je tek interesantno do kraja. Postojeća trgovačka društva koja su osnovana u lučkim upravama, koja raspolažu sa tim subjektima itd. sad je pitanje kako su i na koji način su oni dobili. Neki možda nisu dobili upravljanjem time na osnovu koncesije. A što je onda? Kako će se riješiti pitanje naknade štete itd. itd. Jer je ovo ipak ograničavanje ili može biti ograničavanje određenih poduzetničkih prava i sloboda. Treću stvar koju bih htio zamijetiti je pitanje članka 37a). gdje se kaže: “Republika Hrvatska ovlaštena je kao nositelj vlasti poduzimati sve radnje radi zaštite pomorskog dobra kao i podnositi tužbe radi utvrđivanja“. Znate, nije ovo samo nositelj javno pravnih ovlasti Republika Hrvatska. Ovdje se javlja ona i u funkciji poduzetničkih zapravo djelatnosti, gospodarskih djelatnosti i ne može uvijek nastupati u takvim odnosima sa aspekta vlasti. Ona sa aspekta vlasti može uzimati, poduzimati određene radnje naravno u skladu sa zakonom ili mijenjati zakon. Ali ako se pojavljuje kao gospodarski subjekt koji se odnosi na pomorsko dobro i daje ga u koncesiju prema nekom drugom gospodarskom subjektu. Ovdje mora voditi o nekim drugim računima interese i ne može nastupati kao vlast. Ako nastupa kao vlast onda je to drugo pitanje jer onda može odlučivati ovom ću dati, ovom neću dati, a morala bi poštivati načelo jednake pozicije svih pred zakonom i u takvoj situaciji srazmjerno onome tko da bolju ponudu dati njemu. Prema tome, taj bi dio trebalo, trebalo po meni korigirati. Naravno, dosta je interesantna nova izmjena članka 75. gdje se dodaje novi stavak 5. koji glasi: “Ministar će donijeti propis koji će odrediti kriterij za osnivanje više lučkih uprava“. E sad gledajte, nisam siguran ali moram izreći taj dio jer nisam ga do kraja stigao izanalizirati s obzirom da smo vrlo malo vremena u posjedu ovog zakona. Kako će se to reflektirati na ustavnu poziciju jedinica lokalne i regionalne samouprave. Naime, u članku 75. stavak 1. to je taj stavak koji će novim propisom regulirati ministar se kaže: “Radi upravljanja, gradnje i korištenja luka otvorenih za javni promet koje su od županijskog i lokalnog značaja za područje svake županije može se osnovati više lučkih uprava na zahtjev općinskog ili gradskog vijeća u kojem slučaju se podnositelji zahtjeva i suosnivači. Sad se odjedanputa predlaže da će se donijeti propis kojim će se zapravo uređivati prava suosnivača jedinica lokalne i regionalne samouprave. Dosta je interesantno kada se radi o Ustavu. Ustav u tom pogledu ima malo drugačije stajalište koje se nisam siguran do kraja ovdje da li je ispoštovan. Naime, Ustav kaže u članku 116. ustroj, ustroj i poslovi državne uprave i način njihovog obavljanja uređuje se zakonom. Odlukom određeni poslovi državne uprave mogu se zakonom prenijeti tijelima jedinice i lokalne i područne regionalne samouprave i pravnim osobama koje imaju javne ovlasti. Dakle, mogu se prenijeti zakonom. Kako je moguće zakonom s jedne strane dati ovlasti da su suosnivači, a s druge strane reći da će se posebnim propisom od strane ministra zapravo propisati kako će ostvarivati ta svoja prava. Ne, teško bi išlo u odnosu na ustavnu normu. Ovo je moralo biti ako se htjelo još jedan ili dva stavka ovog članka kojim će se točno reći zapravo kako zakon to pitanje rješava i zakonom to propisati. To je dodatna primjedba. I još jednu primjedbu da ne analiziram baš do kraja cijeli zakon vezana je uz članak 20. Kaže se ovako: “Ovlašćuje se ministar da u roku od 12 mjeseci od dana stupanja ovoga zakona donese slijedeće propise“ odnosno slijedeći propis iako se radi o više. O kriterijima i tehničko-tehnološkim uvjetima za obavljanje djelatnosti kao i kriterij za određivanje lučkih tarifa u lukama otvorenim za javni promet iz članka 7. stavak 4. ovoga zakona. I onda to stavak 4. ovoga zakona piše velikim slovom. Naravno, kada se to pogleda onda ćete vidjeti vrlo jasno da će ministar donijeti akt koji propisuje kriterij. Dakle, između ostaloga maksimalne iznose za određivanje lučkih tarifa i to razlike u teretu od putničkih luka, te kriterij za produženje roka trajanja koncesije iz članka 9. ovog zakona itd. Nisam siguran da se sve ovo može riješiti tim provedbenim propisom, nego neke stvari bi morao imati ovlast Vlada s obzirom na to da i Vlada donosi neke propise koji se tiču koncesija, a osim toga negdje daje i suglasnost. Treće. Kaže se kriteriji za osnivanje više lučkih uprava. To je ovaj članak o kojem smo malo prije govorili vezano za jedinice lokalne i regionalne samouprave. On će propis donijeti umjesto da to bude zakon. I ovlašćuje se ministar da u roku od 12 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog zakona uz suglasnost ministra nadležnog za prostorno planiranje donesen je propis kojim se određuju namjere potrebnog dijela luke…
Zahvaljujem. Isteklo je vrijeme.
Evo odmah završavam. Otvorene za javni promet u županijskoj … [[Govornik se ne razumije.]] E sad je pitanje zapravo ulaska u pravo građenja i prostorno planske dokumente što je dosta teško da ministar nadležan koji bi tog ministra trebao usuglasiti promijeni s obzirom da nije promijenio u Saboru, a tamo smo u … [[Govornik se ne razumije.]] nema takve ovlasti.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima. Drago mi je u ovo kasno poslije podne da je upravo predlagatelj u jednom najjačem sastavu što potvrđuje ozbiljnost predloženih izmjena i dopuna Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama s konačnim prijedlogom zakona. Naime, unatoč nekolicini predloženih izmjena i dopuna one su jako važne i bitne kako bi se doista mogli još više opredijeliti i konkretno usmjeriti da, pomorsko dobro kao izniman i vrijedan izvor gospodarskog razvitka da zaslužuje i obvezuje nas da se donošenjem ovog zakona sačuva postojeće ne samo za nas već i za budućnost i da korak po korak idemo u pravcu toga sačuvati ono što je važno za sačuvati, a iskorištavati ono što se nameće kao gospodarski važan i budućnost našega razvitka. Ja bih posebno istaknuo nekoliko izmjena koje mi se čini da su jako korisne i upravo daju mogućnost da se s lakoćom i kad se za to utvrdi doista pravi interes da se produži koncesija. Primjerice, dosadašnjem zakonu je predviđena mogućnost i postupak kada poglavarstvo županije, odnosno Vlada Republike Hrvatske može produžiti rok trajanja koncesije. Ovim izmjenama i dopunama Zakona o pomorskom dobru utvrđuje se mogućnost da je lučka uprava kao davatelj koncesije može produžiti koncesijsko razdoblje naravno uz suglasnost vlasnika, odnosno Vlade Republike Hrvatske. Jer predloženom mogućnošću da se produži koncesijsko razdoblje u lukama otvorenim za javni promet potiče se dodatno ulaganje u lučko podgrađe i nadgrađe od strane ovlaštenika koncesije. Jer ovime se načinom i omogućuje ostvarenje privatno-javnog partnerstva između lučke uprave i ovlaštenika koncesije. Ali i lučka uprava najbolje zna, mislim u prvom redu i na državne lučke uprave i lučke uprave županijske što i kako treba na određenom području napraviti. To je posebno važno iz razloga što se na ovaj način može i produžiti rok trajanja koncesije do ukupno 50 godina za određena područja i odgovarajuće djelatnosti. I to uvijek se ističe ako nove investicije to gospodarski opravdavaju. I važno je stoga istaknuti još ono što je bilo nužno napraviti, a što i ovim izmjenama i dopunama zakona smo jasno pokazali opredjeljenje da se postojeće luke i lučice uređuju, dotjeruju, osigurava se siguran vez, osiguravaju se i sve usluge koje mora imati određena luka. Primjerice nedavno upravo potpisan Ugovor za izgradnju luke Rogač na Šolti potvrđuje da postojeća luka treba udovoljiti modernom nautičarstvu, ali opet on u studiju koju smo započeli raditi treba je dovršiti da kažemo koliko brodova može na hrvatskom dijelu Jadrana obitavati. Ne da se povodimo za tim kako je velika navalica za megajahte, za jahte jer Jadransko more je ipak zatvoreno more ograničeno nedovoljno da bi sa naše strane, sa ove strane Jadrana osigurale sve ekološke preduvjete za toliki broj brodova. Naravno i sadašnjih 105 tisuća brodica domaćih i 60 tisuća stranih jahti ukazuje mogućnost da se upravo u članku 10. kako se to ističe definira lučko područje, odnosno sadržaji koji se obuhvaćaju u lučko područje luka otvorenih za javni promet lokalnog i županijskog značaja. Nismo stavili u stranu domaće brodove i brodice već se i precizira da se tu mogu smještati ne samo oni koji trajno borave, koji imaju prebivalište, vlasnik koji ima prebivalište na području jedinice lokalne samouprave, nego i plovni objekt pretežito boravi na tom području i upisano je u imenik, upisnik brodova nadležne lučke kapetanije kako bi se doista omogućilo da onima koji žive na kontinentu, a ne žive stalno na moru, u gradovima i mjestima gdje im boravi brod koji je upisan i u očevidniku lučke uprave, lučke kapetanije ima siguran vezan. Te također se omogućuje nautička veza, nautička plovila, ribarski vez i privezišta. Naglašavam ribarski vez i privezišta, ali sa točno određenom rutom kad se može taj vez koristiti, a kad ne. Jer nedostatak ribarskih luka koje bi trebalo riješiti u idućem razdoblju predmet je uvijek prostornih planova i određene gospodarske i zainteresiranosti ribara dotičnoga kraja. Ono što valja također posebno naglasiti jeste na taj način uvođenje reda i naplate svake usluge. Čak za prijedlogom ovog zakona predlagatelj ide i dalje pa kaže gdje u onim lukama gdje nema gospodarski interes za pružanje usluga prihvata otpada, opskrbe brodom, električnom energijom, usluge će pružati lučka uprava. A čim to lučka uprava pruža siguran je financijski red, plovidbeni red, sigurnost plovidbe i svaka dana koncesija onom koji se želi baviti otpadom, opskrbom vodom i električnom energijom omogućuje se doista i ubiranje prihoda kako bi se ti prihodi upravo i trošili na daljnji razvoj postojećih luka i lučica i stvarala mogućnost da one budu doista na najvišem stupnju razvoja. Predlagatelj je vrlo jasno kazao, do današnjeg dana sve ono što je ugrađeno na pomorskom dobru primjerice dizalica kao oprema to će i ostati državno, a od današnjeg dana ovisi o dužini koncesijskog razdoblja. Dizalice i sve ono što je uloženo u nadgrađe bit će onoga koji je dobio koncesiju. S time se doista osigurava više okrenutost moru, iskorištavanja pomorskog dobra u skladu sa u prvom redu prostornim planovima, u drugom redu sa željom da se razvija i oplemenjuje svaka luka i lučica i da se razvija ono što želimo kazati u gospodarskom smislu na ovom području. Stoga treba ohrabriti predlagatelja da u idućem razdoblju napravi jedan cjeloviti prijedlog Zakona o pomorskog dobru i morskim lukama kako bi mogli temeljito i u duže vrijeme pripremiti zakon onakav u cjelovitim, u cjelovitom obliku da nemamo brojne izmjene i dopune za one najvažnije stvari koje se mogu i napraviti. Zato vjerujem da će i to iduće razdoblje biti dovoljno dugo i temeljito kako bi sve ove stvari koje smo naglasili mogli ugraditi u zakon koji bi bio poput i ovog, poput i ove izmjene i dopune, moderan, suvremen i osiguravali bi u prvom redu sigurnost plovidbe, ekološku zaštitu, ali i gospodarski razvitak svakom koji sudjeluje u tome. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba, 5 minuta, uvažena zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani predlagatelji, prije svega željela bih naglasiti da ćemo mi kao klub HNS-a podržati ovaj prijedlog zakona, odnosno izmjene ovog zakona. Jer smatramo da je dobro da ovim izmjenama da se dobro uređuju nedorečenosti koje su do sada postojale u zakonu. Kako nam je poznato u Europskoj uniji ne postoji još jedinstvena politika u pogledu upravljanja javnim lukama. Nema niti potpuno zajedničkog rješenja oko statusa luka, zbog čega nije došli niti do usklađivanja na tom području od strane naše zemlje sa stečevinom Europske unije. Mediteranske države kao što smo imali danas prilike na odboru čuti od gospodina pomoćnika ministra, u većini slučajeva imaju pomorski pojas koji se štiti pristup moru, tako i naši susjedi Talijani isto imaju pomorsko dobro ali samo 6 metara dok je kod nas taj pomorski pojas određen sa najmanje 6 metara što znači da pomorsko dobro obuhvaća cijelu luku bez obzira na zahvaćenost u dubinu kopna lučkog područja. Ne treba zaboraviti da su tamo 90-tih, 95. lučki radnici u Hrvatskoj sami izdvajali za izgradnju, do tada izdvajali za izgradnju lučkih postrojenja i luka općenito zbog čega im je Zakonom o morskim lukama iz 95. godine upravo priznata tzv. prvenstvena koncesija za obavljanje lučkih djelatnosti na 12 godina. Ovim zakonom je za svaku pohvalu što im se omogućuje produženje te koncesije kako bi se osigurala budućnost i za te lučke radnike koji još to de facto tamo obavljaju, ostaje međutim pitanje što je sa ulaganjima i čija su ta ulaganja do kojih je u međuvremenu nužno moralo doći. Dakle postoje neka privatna ulaganja koja su bila napravljena nužno da bi se moglo održavati funkcija i rad unutar tih lučkih područja i sad se danas postavlja pitanje u čijem je to vlasništvu. Isto tako s obzirom da je Zakonom o pomorskom dobru zabranjeno sticanje vlasništva na pomorskom dobru, nije pitanje samo taj segment nego je pitanje i prilikom privatizacije trgovačkih poduzeća s početka 90-tih godina, kada je tom privatizacijom su određene nekretnine na tom području ušle u temeljni kapital tih tvrtki i kada su se te tvrtke sa tim temeljnim kapitalom uknjižilo u zemljišne knjige. Dakle po različitim propisima su se desile stvari koje danas nisu jedinstveno tretirane na svim lučkim područjima i to je jedna od stvari koja bi se dakako trebala u dosta brzo vrijeme, recimo sljedećih godinu dana definirati i na neki način riješiti, jer ako po Zakonu o pomorskom dobru nije moguće imati vlasništvo u tim lučkim prostorima onda nije moguće po Zakonu o privatizaciji imati nekretninu u svom vlasništvu na tom dijelu. Dakle ovim zakonom se to krucijalno pitanje ne rješava i de facto to treba riješiti i pretpostavljam da će se to riješiti jedinstvenim prijedlogom zakona do kraja ovog mandata. Dakle ako je i došlo do knjiženja treba napraviti provjeru i treba isknjižiti, dakle treba napraviti korekciju. Činjenicom da je nešto uknjiženo ne znači da a priori tako mora i ostati. Isto tako bi htjela još se samo osvrnuti na informaciju o tome da danas imamo otprilike 105 tisuća brodica i oko 65 tisuća stranih jahti i da je pitanje održivog razvoja na Jadranu stvarno postalo pitanje ako mi nemamo toliko priveza. Dakle mi moramo vidjeti koliko je kapacitet Jadrana na kojeg mi možemo zadovoljiti i što ćemo nakon toga. I u ovom smislu ove prijedloge ovog zakona dakako podržavam jer je način da se koristi luka koja inače služi za lokalno domicilno stanovništvo i za putnički teret kad nije opterećeno onim što je primarna djelatnost, da se također koristi i za jahte, odnosno i za sve ostale brodice koje se tamo nalaze, dakle smatram da je to dobro. I isto tako još bih samo napomenula da i podjelu, dakle da se stvore uvjeti za prihvat jahti, ali da se također to dijeli ta financijska dobit da se dijeli u parametrima 1:3, znači svatko da dobije jednu trećinu, jedinica lokalne samouprave, županije i država kao princip smatram korektnim. I možda još samo za kraj. Što se tiče komunalne rente i spomeničke rente sigurno da o tome treba vrlo pomno promisliti. Mi smo dobili kao zastupnici jedan amandman, prijedlog jednog amandmana koji međutim ovom prilikom ne možemo dati zato što naprosto ovo nije predmet ovog zakona u ovom trenutku, ali da se o spomeničkoj renti, odnosno oslobađanju luka od plaćanja spomeničke rente i oslobađanju luka od plaćanja komunalne rente, naknade, treba svakako razmisliti, naravno diferencirano kad sam to mislila pod diferencirano mislim da treba vidjeti karakter luke. Ako je to turistička luka onda naravno da treba naplaćivati, a ako je to trgovačka luka, odnosno pretovarna luka onda treba razmisliti u kom smislu naplaćivati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključno državni tajnik Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Najprije bih se htio zahvaliti svim klubovima koji su dali podršku ovakvim izmjenama i dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama. Uistinu da izmjene nisu opsežne ali su iznimno bitne u ovom trenutku za daljnje kvalitetnije funkcioniranje prvenstveno lučkog sustava u Republici Hrvatskoj. Htio bih se samo osvrnuti na nekoliko stvari koje sam možda i dijelom u svom uvodu već i spomenuo, a to je onaj dio koji se u prvom redu odnosi da dakle na probleme koji danas jesu na pomorskom dobru, a koji su nastali nizom godina, ne samo iako u pretvorbi društvenih poduzeća kada je kroz rješenje Fonda za privatizaciju pojedinim trgovačkim društvima praktično u temeljni kapital priznato pravo ulaganja na pomorskom dobru, a kasnije i to sam također rekao i kroz neujednačenu sudsku praksu pojedini zemljišno-knjižni sudovi u Republici Hrvatskoj su takva rješenja od strane Fonda za privatizaciju knjižila u vlasništvu pojedinih trgovačkih društava pa tako imamo situaciju vrlo neujednačenih odnosa na pomorskom dobru i u brodogradilišnim lukama, i u lukama otvorenih za javni promet i u lukama posebne namjene. Dakle jedan vrlo široki spektar različitih sticanja prava vlasništva u zemljišnim knjigama na pomorskom dobru i to objektivno jest problem kojega moramo riješiti čim prije. Ja sam to u uvodu rekao, dakle da ćemo kroz taj jedan sustavni prijedlog izmjena i dopuna, odnosno čak stvaranja novoga zakona trebati riješiti pitanje stečenih prava na pomorskom dobru u dijelu u kojemu mi tumačimo da nije moguće sticati pravo vlasništva na pomorskom dobru no činjenica je da su određena trgovačka društva plaćajući dionice platili i ono što im je država priznala i oni zbog toga nisu krivi, odnosno treba utvrditi način kako riješiti obeštećenje za one na trgovačka društva koja su se upisali u zemljišnoj knjizi na pomorsko dobro. To je vrlo važna stvar koju moramo riješiti tim novim zakonom. Druga stvar je također jedan niz, rekao bih spektar različitih građevina koje su nastale od prije stotinjak godina na pomorskom dobru pa sve do prije, do danas recimo, za koje građane je potrebno riješiti njihov status do kada, je li to 15. veljače 68. kako to predviđa Zakon o građenju ili neki datum, moraju i treba biti legaliziran na pomorskom dobru što sa objektima koji su nakon toga nastali i imali su građevinske dozvole date pojedinim jedinicama lokalne samouprave bilo gradovima i općinama koji su tamo već izgradili određene objekte bilo gospodarske i bilo sportske i bilo stambene pa danas postoji problem svih onih koji su stekli na određeni način pravo vlasništva iz takvih građevinskih dozvola koje su po nama već danas bi trebale biti upitne da li su mogle u to vrijeme biti izdane na sada pomorskom dobru. Dakle ima čitavi niz pitanja koji se dotiču stečenih prava na pomorskom dobru i koji se mora riješiti, a koje zakon iz rujna 2003. nije do kraja riješio i to je otvoreno pitanje koje rješavamo u ovom trenutku ministarstvo i na kojega treba dati uistinu kvalitetan odgovor. Druga stvar koja je također vrlo važna, vrlo bitna jest da, i druga stvar je da uglavnom katastar pomorskog dobra nije nigdje ustanovljen u Republici Hrvatskoj, a ono što je još i važnije i presudnije to je da nije sustavno utvrđena granica pomorskog dobra u Republici Hrvatskoj. Možda je tek svega 5, 6% hrvatske obale, odnosno pomorskog dobra je utvrđena granica pomorskog dobra na tom prostoru. Prema tome, negdje je preko 90% pomorskog dobra, na pomorskom dobru nije utvrđena granica pomorskog dobra. I zbog toga smo sada krenuli u sustavno rješavanje utvrđivanja granica pomorskog dobra na način da naše ministarstvo, dakle, Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka zajedno sa Državnom geodetskom upravom izradilo aerofotogeometrijsko snimanje cjelokupnog područja pomorskog dobra u Republici Hrvatskoj i sada se kreće orto-fotokarata kako bi mogli preko županijskih povjerenstava, odnosno ministarstva definirati i utvrditi granicu pomorskog dobra u Republici Hrvatskoj. Nadalje, gospodin Peruško je spomenuo i problem rješavanja, odnosno prihvata otpada u … [[Govornik se ne razumije.]] promet. Ja moram reći da je to već riješeno Pravilnikom o redu u lukama koji pravilnik podrazumijeva obvezu da luke za … [[Govornik se ne razumije.]] moraju posjedovati uređaj za prihvat otpada sa brodova. Slažem se i držim da je također zakonom potrebno riješiti pitanje ne samo komunalne naknade, ne samo naknade, odnosno spomeničke rente. Tu je još otvoreno pitanje vodoslivne naknade. Dakle, pitanje koje moramo postaviti si kroz donošenje novoga zakona jest da li je ovlašteniku koncesiju koji plaća koncesijsku naknadu za korištenje pomorskog dobra potrebno još opterećavati njegovo poslovanje sa onim naknadama koje mu se u području za koje on plaća koncesiju uistinu ne pružaju. Mi smo svjesni činjenice da trgovačka društva, koncesionari u lukama za … [[Govornik se ne razumije.]] promet sami održavaju kompletnu infrastrukturu, sami održavaju sve one aktivnosti za koje se inače plaća komunalna naknada. Pa se s pravom može postaviti pitanje da li je opravdano plaćanje komunalne naknade i drugih naknade koje plaća ovlaštenik koncesije u pojedinoj luci. Bilo luci posebne namjene, bilo luci otvorenoj za javni promet. Htio bi se, evo samo kratko, osvrnuti na nekoliko stvari koje je gospodin Arlović rekao. Naime, mi člankom 2. ovoga zakona niti namjeravamo niti mislimo da se to iz Zakona može očitavati da ako netko koristi pomorsko dobro i ako ne plaća koncesijsku naknadu ili to pomorsko dobro ne koristi sukladno ugovoru o koncesiji, da bi eventualna šteta koju je napravio na pomorskom dobru bespravnim ulaganjem, odnosno bespravnom izgradnjom ovakvim člankom zakona bila legalizirana. Dakle, ako je netko gradio na pomorskom dobru on podliježe odredbama Zakona o građenju. Prema tome, ne može se bar po nama iz ovakvih odredaba zakona tumačiti da bi eventualna šteta koju je napravio a koja se tiče gradnje bila mu na određeni način legalizirana. Dapače, Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva temeljem svojih zakona takav zahvat na pomorskom dobru koji je protivan zakonu mora riješiti, srušiti, donijeti rješenje o rušenju. Prema tome, nije naša namjera bila na takav način, a čini nam se da se to iz ovakve formulacije zakona ne može ni tumačiti. Druga stvar, pitanje dizalica. U ovom trenutku prije donošenja izmjena i dopuna ovog Zakona dizalice jesu, odnosno prekrcajna oprema jest pomorsko dobro u općoj upotrebi. Dakle, ono je pomorsko dobro i tek sada ovom izmjenom zakona ta prekrcajna oprema postaje lučka oprema i dolazi u režim vlasništva. Dakle, dizalice koje su do ovog trenutka još uvijek opće dobro, pomorsko dobro, sada bi ukoliko Sabor usvoji ovakvo zakonsko rješenje postalo vlasništvo Republike Hrvatske i dalo bi se na upravljanje lučkim upravama koje ga već sada imaju. Samo sada one imaju te, tu prekrcajnu opremu kao opće dobro, a sada bi imali i upravljali bi imovinom Republike Hrvatske koju bi sukladno ugovorom o koncesiji prepustili na upravljanje koncesionaru. Dakle, bitno se ne mijenja ništa osim što se sada točno zna titular vlasništva. To je Republika Hrvatska na toj opremi. U pravilu su to, to je oprema koja je već davno izamortizirana, na kojom se praktično ni ne plaća koncesijska naknada, ali odgovornost za pojedini objekat, pojedini dio opreme u luci se mora točno utvrditi. To je u ovome slučaju jasno preko lučke uprave, koncesionar koji upravlja tom opremom. I još jedna stvar koja je vrlo bitna, više ovaj članak govori o budućoj prekrcajnoj opremi koja će sada biti u sustavu vlasništva koncesionara u luci i koji lakše može putem kredita ili nekim drugim načinom stjecati pravo vlasništva. Odnosno, može lakše opremiti pojedinu luku sa objektima, odnosno sa opremom koja sada jest u njegovom vlasništvu a nije u sustavu koncesije bilo da je to dobro u općoj upotrebi ili bilo da je to imovina Republike Hrvatske. To je bila intencija zakona, dakle, da koncesionaru u lukama pojednostavimo, omogućimo mu da bude vlasnik te opreme i da lakše riješi pitanje financiranja takve opreme. I još je gospođa Alenka Košiša Čičin-Šain rekla jednu stvar evo koja možda, mislim nije točna. Naime, točno je da su pojedini koncesionari u lukama dobili prioritetnu koncesiju, a kojom je praktično priznato pravo ulaganja, pravo rada u lukama. Jer jasno, tako su luke i infrastruktura i suprasturktura postale opće dobro. Nisu mogle sticati pravo vlasništva, nisu mogle postati vlasnici toga i država im je putem prioritetne koncesije na 12 godina omogućila da jasno dalje upravlja tom lukom. Međutim, sve ono što se u međuvremenu radilo, ovo što je rečeno, bilo kakav objekt koji su sagradili, objekat suprastrukture nije njihovo privatno ulaganje. Naime, ne može se niti na ulaganje na pomorskom dobru steći pravo vlasništva i bilo kakvo ulaganje moralo je biti sukladno prostorno-planskoj dokumentaciji. Moralo je biti utvrđeno ugovorom o koncesiji. Prema tome, takva građevina nije se niti mogla sagraditi, a ako se sagradila ona je i dalje pomorsko dobro. Prema tome, to nije sporno i to je jasno. Još jednu stvar koju sam htio reći, da spremajući cjelovitiji Prijedlog zakona o pomorskom dobru i morskim lukama uistinu smo očekivali i očekujemo da taj Zakon bude jedan od onih "EU" zakona kojima usklađujemo naše zakonodavstvo sa pravnom stečevinom Europske unije. Htjeli smo pričekati da Europska komisija donese taj "port package" kojim bi definirala odnos u javnim lukama europskoga zakonodavstva naspram luka i naspram koncesionara u tim lukama. Neovisno o tome, mi ne možemo u nedogled čekati takav jedan paket mjera kojega predviđa donijeti Europska komisija. I mi držim da moramo tijekom iduće godine zbog poticanja daljnjeg ulaganja na pomorskom dobru riješiti ove dubioze koje se tiču pomorskog dobra. One nisu male, one su veliko opterećenje postojećim, u navodnike, vlasnicima na pomorskom dobru jer nitko ne može biti vlasnik na pomorskom dobru, ali jest zemljišno-knjižni vlasnik, dakle stvaraju određene poteškoće u ulaganjima pa je praktično i kamen oko vrata i onima koji su stekli pravo vlasništva na pomorskom dobru, a nisu ga mogli steći s jedne strane, a s druge strane čini mi se da moramo tom izmjenom, odnosno tim novim Zakonom pokrenuti ulaganja na pomorskom dobru koja ruku na srce moramo priznati sadašnjim zakonima nisu bila u onoj mjeri učinjena kako promet u Republici Hrvatskoj u lukama zahtijeva i držim da nismo imali do sada kvalitetan odgovor da možemo odgovoriti onom rastu prometa koji se pojavljuje u Hrvatskoj u svim državnim lukama. Pa prema tome, taj Zakon bi mogao ugledati svijetlo dana iduću godinu i držim da koliko god teško bilo riješiti probleme na pomorskom dobru moramo u taj kolač zagristi i uistinu sa zakonom cjelovito riješiti sve te probleme na pomorskom dobru. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 89 glasova za i 4 suzdržana prihvaćen predloženi Zakon zajedno sa amandmanom kojega je predlagatelj prihvatio.
Prelazimo na sljedeću – - Prijedlog Zakona o maslinarstvu i uljarstvu, prvo čitanje, P.Z. br. 545 Predlagateljica Zakona je zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na prvo čitanje zakona sukladno članku 144. do 150. Poslovnika. Raspravu je proveo Odbor za poljoprivredu i šumarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predlagateljica dodatno obrazložiti Prijedlog? Izvolite. Zastupnica Vesna Škare Ožbolt.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Proizvodnji i promet maslina i maslinovog ulja do sada nije bila posebno zakonski regulirana u našoj zemlji već je ova materija regulirana Zakonom o hrani, postoji operativni program podizanja nasada na maslina na području Hrvatske u razdoblju 2004./2007. godina, postoji međunarodni sporazum o maslinovom ulju i … [[Govornik se ne razumije.]] maslinama koji je Hrvatska usvojila. Proizvodnja maslina i maslinovog ulja regulirana je Pravilnikom o uljima od ploda i komine maslina koji je donio ministar poljoprivrede 22. svibnja ove godine i Hrvatska po broju stabala, površini i godišnjoj proizvodnji maslinovog ulja sudjeluje vrlo malo u svjetskoj proizvodnji, sa oko 0,1%, a tek nešto malo više u europskoj i doista sa tim skromnim veličinama hrvatsko maslinarstvo u budućnosti može biti samo jeftina sirovinska baza vodećih maslinarskih zemalja. Hrvatski interes treba biti da maslinarstvo postane doista respektabilno područje proizvodnje posebnih, tipičnih ulja zaštićenog sortnog ili zemljopisnog porijekla. I s kojim se sortama to doista može postići? Pa sigurno ne sa uvoznim sortama, već sa domaćim. Proizvodnja sadnica je u zemlji nekontrolirana, nepoticana dovoljno i nekvalitetna i sadnice se kupuju i proizvode bez ikakve kontrole, a također i zaštita geografskog porijekla ne postoji u našoj zemlji i to je doista problem. Dodatni problem hrvatskih maslinara je da sa zbrinjavanje komine, tj. ostataka od prerađene masline koja izlazi iz prerade danas ne postoji mjesta gdje se ona odlaže. 90% komine završi ili u moru ili na privatnim odlagalištima gdje se nelegalno odlaže. Potrošnja maslinovog ulja u Hrvatskoj je po glavi stanovnika 1 i pol litara godišnje, a cilj bi trebao biti povećati proizvodnju na 3 litre godišnje po glavi stanovnika i svaka općina doista mora znati svoj točan pravac razvoja i bez toga je stanje nejasno i puno stihije. Ovaj Prijedlog zakona jasno definira tko može biti proizvođač maslina i koje su sorte maslina, Zakonom se zabranjuje uvoz i stavljanje u promet ulja bez kontrole nadležnih tijela čije vrijednosti i kvalitete nisu utvrđene i ispitane od nadležnog laboratorija. Zakon predlaže i uvođenje burze maslinovog ulja, uvodi se i maslinarska inspekcija koja obavlja sve poslove inspekcijskog nadzora u proizvodnji maslina i preradi ploda. Također se uvodi i maslinarski katastar, dakle maslinici se mogu podizati na površinama utvrđenim maslinarskim katastrom, a proizvođači maslina i maslinovog ulja koje svoje proizvode stavljaju u promet moraju biti upisani u upisnik. Dakle, jednom riječju cilj ovog Prijedloga zakona je proizvodnja što kvalitetnijeg ulja sa zaštićenim i povijesnim porijeklom, proizvodnja domaćih autohtonih sadnica maslina, uspostava burze ulja, određivanje ovlaštene institucije za ocjenjivanje ulja na državnom nivou i stimuliranje i propagiranje oko proizvodnje stolnih maslina te stručno I cjelovito rješavanje komine putem sabirno-proizvodnih centara, jer samo organizirani moći ćemo se snositi sa zemljama razvijenog maslinarstva Europske unije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Prelazimo na raspravu. U ime kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Valter Drandić. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Klub zastupnika SDP-a će podržati Prijedlog Zakona o maslinarstvu i uljarstvu i smatramo da je dobro da se ovaj Prijedlog zakona pojavio i u tom pogledu čestitamo kolegici Vesni Škare Ožbolt koji ga je uputila u proceduru jer praktički time kuca na otvorena vrata, a koliko vidimo iz obrazloženja i zajedno sa kolegama, odnosno sa našim uljarima je došlo do ove inicijative i ovakvog Prijedloga zakona. Drugo što bismo htjeli reći odmah uvodno, mi ne prihvatamo stajalište Vlade Republike Hrvatske kojim ona predlaže da se ne prihvati Prijedlog Zakona o maslinarstvu. Naime, sadržaj obrazloženja ovakvog stava Vlade potpuno je opriječen njenom Prijedlogu. Čitav niz stvari koje u obrazloženju se navodi od geografsko-informacijskog sustava preko pitanja označavanja kvalitete ulja, zatim potrebe za burzom ulja itd. zapravo pokazuju da je potrebno donijeti što prije zakon. I drugo što pokazuje, pokazuje da postojeći pravilnik nije do kraja to pitanje riješio. I treće što pokazuje da taj pravilnik nije u dovoljnoj mjeri usuglašen sa propisima Europske unije koji se odnose na ovo pitanje i između ostaloga … [[Govornik se ne razumije.]] možemo reći da pitanje izrade geografskog informacijskog sustava maslinika regulirano je uredbom EU, a sustav obuhvaća uzgajivače maslina itd., itd., a oni sami kažu da ga tek treba uklopiti u sustav koji će ministarstvo raditi. Četvrto. Ministarstvo kaže između ostaloga da je u postupku izrada plana usklađivanja postojećih propisa i donošenje novih zakonskih i podzakonskih akata u području poljoprivrede i ruralnog razvitka u okviru kojeg će se planirati i donošenje propisa koji bi se uredio tržište maslina i maslinovog ulja sukladno važećim EU propisima. Pazite, ovo je jedna konstatacija koja ozbiljno zabrinjava. Znate, kad bi to plaćao ceh netko izvan Republike Hrvatske dok se to čeka onda bi mi u Klubu zastupnika SDP-a to mogli razumjeti. Ali je problem da to plaćaju naši maslinari, naši uljari, da plaćaju na kraju krajeva potrošači maslinovog ulja i u tom pogledu sasvim je jasno da je ovo pitanje potpuno neprihvatljivo dalje odgađati i da je nužno potrebno donijeti prijedlog zakona. Peto, ovaj prijedlog zakona možda ima određene nedorečenosti ili možda ima prostora po kojem bi se ga moglo poboljšati i doraditi. Možda bi neka pitanja dodatno moglo se precizirati. Ali je sasvim sigurno da on je dobra podloga za izradu konačnog prijedloga zakona i u tom pogledu nema prigovora u odnosu na ponuđeni prijedlog zakona da ga se ne bi moglo prihvatiti i uputiti u saborsku proceduru. E sad, dopustite između ostaloga da podsjetimo što je kolegica Vesna Škare, u ime predlagatelja već i rekla. Prvo, da Republika Hrvatska nažalost čini svega u svjetskoj proizvodnji 0,1% proizvodnje maslinovog ulja. Drugo, da se radi o jednoj od namirnica koja ima iznimno zdrave i kvalitetne sastojke a da se u Republici Hrvatskoj svega 1 i pol litra troši godišnje po glavi stanovnika. Treće, da je ovo područje potpuno nesređeno i neuređeno. Imali smo prilike prošli tjedan gledati ili pretprošli tjedan gledati emisije koje se odnose na probleme poljoprivrede i našeg Jadrana i otoka i onda odjedanputa vidite neke naše otočane koji imaju ne samo ulje od ove nego i od prošlih godina koje drže, nemaju ga kome prodati osobito u marini iz jednostavnog razloga jer zapravo tržište oko ovoga pitanja uopće nije uređeno a ponajmanje nije uređeno između ostaloga i zbog nedostatka burze maslinovog ulja koje bi trebalo odrediti i formirati i na kraju utvrditi nekakve jedinstvene cijene u cijeloj zemlji, na kraju krajeva koja bi bila mjesto gdje bi se utvrdila tržišna vrijednost litre maslinovog ulja i omogućilo da na kraju krajeva to dostupno bude svim našim ljudima. Osim toga, veoma je važno između ostaloga ovim naznačiti da je kolegica u svom prijedlogu vrlo jasno naznačila zapravo i sorte maslina. Poglavito vodeći računa o domaćim maslinama, izvornim sortama koje imaju svoje komparativne prednosti u odnosu na neke talijanske masline. Poglavito kada je u pitanju naši otoci i naša obala i to između ostaloga ne samo zbog njihove uljnosti nego između ostaloga i zbog mogućnosti izdržavanja određenih stupnja niskih temperatura i djelovanja zračnih strujanja i naravno bure odnosno vjetra. Prema tome, u tom pogledu sasvim sigurno da se pokušava zaštititi i izvornost maslina odnosno ekološki osigurati odgovarajuću zaštitu ekoloških vrsta koje su kod nas dominantne i isto tako se daje podjela ulja i njihovo definiranje vezano je za ekstra djevičansko maslinovo ulje i djevičansko maslinovo ulje. Naravno, posebice se obraća pozornost dodatno, da se zapravo kroz uređivanje zakonom propisuje obaveze i odgovornosti Zavoda za maslinarstvo i uljarstvo koje bi trebalo imati sjedište u Splitu, gdje se taksativno u članku 16. navode poslovi koje bi ono moralo obavljati. I koje napokon bi trebalo u Republici Hrvatskoj između ostalog obaviti. Prije svega se ovdje misli na katastar, maslinarski katastar kojeg nemamo, zatim tu je pitanje uvođenja jedinstvenih metoda i analiza, zatim standard fizičke i kemijske i ostalih svojstava maslinovog ulja i ulja maslinove komine itd., sve do pitanja regija i podregija koje se odnose na maslinarstvo i masline. Prema tome, kad sa tog aspekta pokušavamo gledati onda pokušaj ovog rješenja vjerojatno u odnosu na potrebe prakse u odnosu na potrebe naših maslinara i uljara je jasno odredilo i definiralo temeljne probleme koje bi trebalo regulirati. A jedan od njih u nastavku je i između ostaloga da dođe do standardizacije tržišta i do toga koji bi zapravo pospješilo kako s jedne strane proizvodnju maslina i maslinovog ulja tako s druge strane u isto vrijeme osiguralo zapravo otvaranje novih nasada maslina, povećalo uljarsku proizvodnju i pripremilo Republiku Hrvatsku za ulazak u Europsku uniji u ovom segmentu. Ono što je mene moram reći i osobno ne samo kao člana kluba posebice obradovalo to je članak 29. u kojem se zabranjuje stavljanje u promet sadnica maslina čija je starost manja od jedne godine dana, zatim klasificirati i nazivati djevičansko maslinovo ulje za potrošnju koje nije udovoljilo propisima karakteristikama itd. Zapravo ovdje je kroz ove zabrane od a) do i) na članku 29. vrlo jasno poručuje se sljedeće, a) da se zaštite sorte maslina u Republici Hrvatskoj, b) da se zaštite određene kvalitete maslinovog ulja, c) da se osigura geografsko podrijetlo tog maslinovog ulja i njegova ekološka certificiranost, zatim da se osigura podizanje novih maslina i da se osiguraju sredstva za tu namjenu a ne da se ona zloupotrebljavaju jer se zabranjuje njihova zloupotreba. I naravno ovdje se posebice vodi računa da se, gdje će se odlagati komina, ispuštati otpadne vode ili bolje rečeno oko ekološke zaštite nasada i same proizvodnje ekološkog ulja, maslinovog ulja. Prema tome, ovaj zakon je hvale vrijedan. Treba ga podržati bez obzira na neke kažem ponovo manje primjedbe koje bi se mogle staviti i ne samo sa aspekta šta bi sve još eventualno se moglo proširiti vezano za nadležnost zavoda koji se predlaže osnovati nego i vezano za upravni nadzor kao i za pitanje ovih kaznenih odredbi koje se ovdje pojavljuju ali to su stvari koje su i nomotehničke prirode i koje sasvim sigurno trebaju biti u poziciji da se do drugog čitanja pripreme. Posljednju stvar koja isto tako upozorava i daje posebni zadatak je vezano za kontrolu odnosno inspekcijski nadzor za provođenje ovog zakona koji se izdvaja iz resornog ministarstva, daje državnom inspektoratu čime praktički dovodi se u poziciju da se i resorno ministarstvo koje se ne pojavljuje samo kao nositelj vlasti u odnosu prema maslinarima nego i kao posebni subjekt vezano za poticanje razvoja maslinarstva itd., praktički dovodi i podliježe nadležnosti i kontroli neovisnog državnog tijela, državnom inspektoratu koji bi trebao osigurati da se postignu nove kvalitete i novi ciljevi u proizvodnji maslinovog ulja s jedne strane i s druge strane, širenju kvalitetnih nasada izvorne pasmine, sorte maslina kod nas. Zbog svih tih razloga mi podržavamo ovaj prijedlog zakona i naravno pozivamo kolege da ga podrže a kolegici želimo da sama ili u suradnji sa drugima što prije pripremi konačni prijedlog zakona… … [[Upadica se ne čuje.]] Kolegice, budite pristojni, nemojte dobacivati jer to je neumjesno. To nije, znate to nije samo pitanje provokacije govornika nego to je i izraz kulture. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik zaključno? Predstavnik predlagatelja želi li zaključno? Zaključujem raspravu.
Prijedlog zakona o maslinarstvu i uljarstvu. Predlagateljica Zakona je zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o maslinarstvu i uljarstvu koji je predložila zastupnica Vesna Škare Ožbolt zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 70 glasova za, 7 suzdržanih i 8 protiv prihvaćen predloženi zaključak kojim je odbijen Prijedlog zakona.
Prelazim na sljedeću točku dnevnog reda. 16. i 17. točku predlažem da objedinimo. To je … - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, prvo čitanje, P.Z. br. 548 - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, predlagatelj zastupnik Slaven Letica, prvo čitanje, P.Z. br. 549 Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona članak 144. do 150. poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Zahvaljujem. Klub zastupnika SDP-a. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, predlagatelj. Ja sam pitao. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Ovo je jedna od tema koju ćemo mi iz opozicije stalno podgrijavati i nastojati dobiti izmjene i dopune zakona i boriti se da zakonske odredbe se u ovom Saboru usvoje. O čemu se zapravo radi? Radi se o pitanju s jedne strane da se propišu kaznena djela koja bi trebala osigurati da se nezakonitost I nepravilnost i prekršaji, kaznena djela ili ako hoćete protuzakonite radnje koje su učinjene u privatizaciji i pretvorbi napokon procesuiraju s jedne strane. I s druge strane, da se predložene odnosno zakon, Kazneni zakon osigura efikasniji progon gospodarskog kriminaliteta općenito uzevši u skladu sa standardima Europske unije s acquis communautaireom a na kraju krajeva i sa poglavljem sedam Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji je ovaj Sabor donio, ratificirao i na kraju krajeva potpisao zajedno sa Europskom unijom. Drugo što bi željeli posebice naglasiti u vezi s ovim pitanjem jeste da je činjenica da čitav niz nemogućnosti procesuiranja odgovornosti za protupravne radnje koje su se dogodile pa i kaznena djela u oblasti pretvorbe i privatizacije su posljedica između ostaloga kratkih zastarnih rokova koje su iscurili ili koji protječu i koji praktički omogućuju da se legalizira nešto što nije uopće prihvatljivo. Ovdje odmah usputno napominjem, po nama potpuno je neprihvatljivo doći u situaciju da se … [[Govornik se ne razumije.]] pokreće pitanje odgovornosti sa aspekta političke, moralne i sa bilo kog aspekta kada je u pitanju protupravnost i osobito kad se radi o prekršajima i kaznenim djelima za bilo koju sferu društvenog života pa tako i za pretvorbu i privatizaciju. Još je neprihvatljivije dodatna situacija da se ne poduzimaju pravne radnje i ne stvore pravne pretpostavke za oduzimanje imovine koja na nezakoniti način stečena bez obzira da li se radi o zloupotrebi zakona koji ima samo nemoralni karakter, prijestup, prekršajnu ili kazneno-pravnu odgovornost. Mi smatramo da je to jednostavno nedopustivo i u tom kontekstu je posve jasno da je to i u odnosu na naš Ustav zapravo nedopustivo i da bi trebalo sukladno Ustavu poduzeti se radnje. Naime, posve je jasno da u takvom segmentu, u tom dijelu nije moguće zanemariti ustavnu odredbu članka 16. koji kaže da slobode i prava čovjeka se mogu ograničiti zakonom da bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi te pravni poredak, javni moral i zdravlje. Postavljamo pitanje kako utiče na javni moral činjenica da se na nezakoniti način koji je utvrdila Državna revizija revidirajući subjekte pretvorbe i privatizacije da je više od 95% to učinjeno na nezakoniti način među kojima se nalaze i takvi oblici nezakonitosti koji imaju karakter kaznenih djela. Prema tome, mi smatramo da je nužno ne samo donijeti izmjenu i dopunu Kaznenog zakona koji će otvoriti mogućnost procesuiranja i utvrđivanja kaznene i druge odgovornosti za ovakve zloupotrebe i nezakonitosti nego i donijeti i drugi odgovarajući propis koji će napokon ove nezakonitosti u sferi pretvorbe i privatizacije zapravo sankcionirati, obeštetiti društvenu zajednicu jer je to suprotno javnom moralu, jer to vrijeđa prava drugih ljudi odnosno građana Republike Hrvatske. I na kraju krajeva, to je suprotno pravnom poretku Republike Hrvatske a osim toga i temeljnim vrijednostima Ustava Republike Hrvatske na kojima počivaju ustavne vrednote kao što su jednakost, zatim socijalna pravda, poštivanje prava čovjeka, nepovredivost vlasništva itd. Dakle, neophodno je potrebno pristupiti zakonodavnom reguliranju ovoga pitanja. Jedan od oblika tog reguliranja je između ostaloga i potreba izmjene i dopune Kaznenog zakona. Zbog toga mi smatramo da zastare progona i procesuiranja, da su one dovele do raširenog shvaćanja kod građana, da svi nisu pred zakonom prvo jednaki. Zatim, kod njih je ozbiljno poljuljana vjera u državne institucije da su se voljni i kadri obračunavati sa raznovrsnijim kriminalitetom, posebice gospodarskim koji je mnoge obitelji zaveo u crno i naštetio hrvatskom gospodarstvu i ugledu naše zemlje a … [[Govornik se ne razumije.]] na planu poštivanja … [[Govornik se ne razumije.]] građanskog morala i na kraju krajeva poslovnog uspjeha. Nakon što je Državna revizija, ponovno podvlačim, završila posao, opsežan posao revizije pretvorbe i privatizacije samo po sebi se logično nameće pitanje omogućavanja tijelima državne represije da odrade svoju zadaću i sankcioniraju one nezakonitosti koje predstavljaju kriminalno djelovanje. Poštovane kolegice i kolege, postavljamo ponovo pitanje tko ima pravo u Republici Hrvatskoj zažmiriti nakon nalaza Državne revizije koja je utvrdila da više od 95% privatizacije i pretvorbe obavljeno na nezakoniti način? Tko ima pravo prijeći preko te činjenice? I na taj način omogućiti da se zapravo legalizira, protekom vremena legalizira nezakonito stečena imovina. Postavljamo vrlo ozbiljno pitanje i u tom pogledu tražimo da se poduzmu odgovarajuće mjere. Zato između ostaloga predlažemo izmjenu i ovoga zakona. Naravno, kad je u pitanju o kojim se radnjama radi onda valja podsjetiti da je najveći dio tih radnji prekrio val zastare, da je dio predmeta koji se već vode ili se trebaju voditi pred kaznenim pravosuđem zapravo u zastari mi postavljamo pitanje i tražimo da se produže rokovi zastare da bismo praktički mogli osigurati utvrđivanje ovakvog oblika odgovornosti i da se to pitanje definitivno razriješi, između ostaloga ne samo kao konkretni oblik nezakonitosti pa i kaznenih djela nego između ostaloga i kao … [[Govornik se ne razumije.]] ili osnovica na kojoj se počiva i vraća oblici mita i korupcije koji se kod nas razvijaju nepotrebno i prevelikom brzinom u odnosu na ova pitanja. Ja bih htio podsjetiti još nešto. Mi smo 2003. godine imali situaciju kada smo na temelju rada stručne grupe pri Ministarstvu pravosuđa koje je vodio uvaženi doktor profesor Petar Novoselac u noveli Kaznenog zakona također sačinili određene moderne inkriminacije po uzoru na njemačko pravo koje su bile vrlo slične ostalom europskom pravu. Posebno je važno napomenuti tadašnje mišljenje struke da je došlo do izražaja u izvješću o radu državnih odvjetništva u kaznenim predmetima u svezi pretvorbe i privatizacije koje je podnešeno Hrvatskom saboru. Ti kazneni, nova kaznena djela koja su se predložila između ostaloga su obuhvaćena i ovim Prijedlogom izmjena i dopuna zakona i mi u tom pogledu želimo da se ovaj zakon raspravlja. Predložili smo ga bili po hitnom postupku jer je u njemu bilo prevelike rasprave u našoj javnosti, ali nažalost nismo uspjeli dobiti hitni postupak no suglasni smo se da se onda makar rasprava provede u prvom čitanju. Dopustite odmah da podsjetim o kojima se novim kaznenim djelima radi? Kao što vidite u članku 6. gdje se dodaje novi članak 294.c. se zapravo uvodi jedno novo kazneno djelo protiv sigurnosti platnog prometa i poslovanja ili kako se to kaže zloupotreba povjerenja odnosno novo kazneno djelo zloupotrebe povjerenja predlaže se po uzoru na kazneno djelo nevjernosti u njemačkom, austrijskom i švicarskom kaznenom pravu gdje je ono ključno gospodarsko kazneno djelo kojim se prvenstveno obuhvaća kriminalitet upravljačkih struktura u trgovačkim društvima. Njime se zamjenjuje postojeće kazneno djelo zloupotreba položaja i ovlasti ako ga čine odgovorne osobe, koje je pogrešno svrstano među kaznena djela protiv službene dužnosti, a zbog niza pravno-tehničkih manjkavosti trpi i ozbiljne kritike u sadašnjem Kaznenom zakonu. Pored toga ono obuhvaća i dosadašnja kaznena djela zloupotrebe i povjerenja iz članka 227. nesavjesnog i gospodarskog poslovanja 291., zloupotrebe ovlasti u gospodarskom poslovanju 292. i sklapanje štetnog ugovora. Zapravo počinitelj je označen općenito kao tko? No tko, to će u prvom redu biti odgovorne osobe. Tko su to tko? Odgovorne osobe u gospodarstvu, članovi uprava dioničkih društava, direktori društva s ograničenom odgovornošću, članovi nadzornih odbora i tako dalje, ali i ostale osobe kojima je povjerena briga o tuđoj imovini odnosno briga ili odvjetnik koji zastupa pojedinu firmu. Bitno je da je kazneno djelo zloupotrebe povjerenja više ne ograničava na privatni sektor. Nasuprot kaznene zloupotrebe, djelu zloupotrebe položaja i ovlasti koje se kao odnosilo na društveni sektor. Jer je to razlikovanje relikt bivšeg zapravo pravnog sustava iz socijalističkog vremena i zbog toga mi smatramo da je potrebno ovo novo kazneno djelo uvesti u kaznenu, zakonodavstvo Republike Hrvatske. Naravno opis samog djela ste dobili u prilogu. Drugo kazneno djelo koje uvodimo jeste kazneno djelo kršenja Zakona o sudskom postupku kojim se predlaže zapravo razrada članka 121. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske. Prema toj odredbi suci i suci porotnici čine kazneno djelo kad krše zakon. Takva ponašanja mogla su se i do sada podnvesti pod opće kazneno djelo tzv. zloupotrebe položaja i ovlasti iz članka 337. no kako se radi o osjetljivoj materiji koja zadire u pitanje neovisnosti sudbene vlasti uputno je odgovornost sudaca propisati posebnom odredbom zakona kako to uostalom čine i neki drugi pravni sustavi primjerice i njemački kazneni zakon. Predloženo kazneno djelo nije ograničeno na suce i suce porotnike kao počinitelje nego obuhvaća i državne odvjetnike i njihove zamjenike koji sudjeluju u sudskom postupku u kome mogu postupati u korist ili na štetu jedne stranke. Također se kazneno djelo ne ograničava samo na donošenje odluke nego obuhvaća i vođenje postupka a za postojanje kaznenog djela nužno je ali ne i dovoljno da odluka objektivno predstavlja kršenje zakona nego se traži i da počinitelj postupa s ciljem da jednoj strani u postupku pribavi korist ili nanese štetu tj. kazneno djelo se može počiniti s izravnom namjerom. I naravno dajemo posebnu odredbu u članku 9. kojim predlažemo da zakon stupi na snagu danom objave u Narodnim novinama a sukladno članku, Ustava, članku 89. Ustava smatramo da postoje osobito opravdani razlozi, da nema potrebe za dužim «vacatio legisom». Zašto? Zato što svakim danom protiče sve više i više vremena i sve više i više ovakvih djela pada u zastaru. U isto vrijeme se ne postupa po progonu za ovakva djela čime se zapravo nanosi dodatna šteta Republici Hrvatskoj, njenom gospodarskom i socijalnom prosperitetu. Ali i ono što je osobito važno njenom unutrašnjem i vanjskom političkom ugledu. I isto valja reći da smo sukladno predloženim novim kaznenim djelima o kojima sam malo prije govorio i produžetku zastare predložio da se brišu članci 291., 292. i 293., 294. jer ta kaznena djela koja razdvajaju primjerice pojedina, pitanje pojedinih kaznenih djela na privatni i na društveni sektor kad je u pitanju zloupotreba ovlaštenja zapravo više nema potrebe da opstanu jer je to sve obuhvaćeno kroz ovo kazneno djelo o kojem sam malo prije šire govorio. Iz svih tih razloga mi smatramo da se radi o prijedlogu zakona koji nije samo temeljni ili jedan od temeljnih zakona Republike Hrvatske nego se radi o vrlo aktualnom Prijedlogu zakona kojim se trebaju ostvariti gospodarski, socijalni interesi Republike Hrvatske. Kojim se treba stvoriti preduvjeti da se nepravde i nezakonitosti koji su izvršeni u privatizaciji i pretvorbi procesuiraju i sankcioniraju i koji se treba omogućiti da napokon svi građani u Republici Hrvatskoj pred zakonom za svoja djela budu jednaki. Ne može se dozvoliti da u Republici Hrvatskoj neki očigledno na osnovu nalaza državne revizije na protuzakoniti način su sudjelovali u pretvorbi i privatizaciji, da su stekli ogromnu imovinu i da za taj dio ne samo zadrže tu imovinu nego uopće ne odgovaraju. Mi tražimo i da se te imovine, da vrate tu imovinu odnosno da im se oduzme ili protuvrijednost za tu imovinu i da se procesuiraju i da budu odgovorni srazmjerno djelu koje su u takvom dijelu počinili. Ako se radi o prekršajnoj prekršajna odgovornost, ako se radi o prijestupu prijestupna, a tamo gdje se radi o kaznenim djelima kaznena odgovornost i da se u tom pogledu je ovaj Parlament dužan ako nitko drugi, mi smo dužni kao najviše zakonodavno tijelo i kao predstavničko tijelo građana stvoriti preduvjete da se ovakva nepravda koja se dogodila u ovih 15 godina napokon počne ispravljati i ispravi u Republici Hrvatskoj u interesu svih nas, a osobito generacija koje dolaze iza nas jer zapravo dok se to ne ispravi stalno će postojati točka socijalnog sukoba i napetosti između onih koji se osjećaju prevarenim i koji su dovedeni u situaciju da su bili nejednaki u odnosu na zakon u odnosu na one koji su na nezakoniti način stekli svoju povoljniju poziciju i obogatili se na štetu svih na nezakoniti način. Hvala lijepo.
Hvala. Drugi predlagatelj zastupnik Slaven Letica. Nema ga. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu po oba prijedloga zakona. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika SDP-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona koji je predložio Klub zastupnika SDP-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 71 glas za, 5 suzdržanih i 11 protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazim na sljedeću točku dnevnog reda. 16. i 17. točku predlažem da objedinimo. To je … - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, prvo čitanje, P.Z. br. 548 - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, predlagatelj zastupnik Slaven Letica, prvo čitanje, P.Z. br. 549 Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona članak 144. do 150. poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Zahvaljujem. Klub zastupnika SDP-a. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, predlagatelj. Ja sam pitao. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Ovo je jedna od tema koju ćemo mi iz opozicije stalno podgrijavati i nastojati dobiti izmjene i dopune zakona i boriti se da zakonske odredbe se u ovom Saboru usvoje. O čemu se zapravo radi? Radi se o pitanju s jedne strane da se propišu kaznena djela koja bi trebala osigurati da se nezakonitost I nepravilnost i prekršaji, kaznena djela ili ako hoćete protuzakonite radnje koje su učinjene u privatizaciji i pretvorbi napokon procesuiraju s jedne strane. I s druge strane, da se predložene odnosno zakon, Kazneni zakon osigura efikasniji progon gospodarskog kriminaliteta općenito uzevši u skladu sa standardima Europske unije s acquis communautaireom a na kraju krajeva i sa poglavljem sedam Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji je ovaj Sabor donio, ratificirao i na kraju krajeva potpisao zajedno sa Europskom unijom. Drugo što bi željeli posebice naglasiti u vezi s ovim pitanjem jeste da je činjenica da čitav niz nemogućnosti procesuiranja odgovornosti za protupravne radnje koje su se dogodile pa i kaznena djela u oblasti pretvorbe i privatizacije su posljedica između ostaloga kratkih zastarnih rokova koje su iscurili ili koji protječu i koji praktički omogućuju da se legalizira nešto što nije uopće prihvatljivo. Ovdje odmah usputno napominjem, po nama potpuno je neprihvatljivo doći u situaciju da se … [[Govornik se ne razumije.]] pokreće pitanje odgovornosti sa aspekta političke, moralne i sa bilo kog aspekta kada je u pitanju protupravnost i osobito kad se radi o prekršajima i kaznenim djelima za bilo koju sferu društvenog života pa tako i za pretvorbu i privatizaciju. Još je neprihvatljivije dodatna situacija da se ne poduzimaju pravne radnje i ne stvore pravne pretpostavke za oduzimanje imovine koja na nezakoniti način stečena bez obzira da li se radi o zloupotrebi zakona koji ima samo nemoralni karakter, prijestup, prekršajnu ili kazneno-pravnu odgovornost. Mi smatramo da je to jednostavno nedopustivo i u tom kontekstu je posve jasno da je to i u odnosu na naš Ustav zapravo nedopustivo i da bi trebalo sukladno Ustavu poduzeti se radnje. Naime, posve je jasno da u takvom segmentu, u tom dijelu nije moguće zanemariti ustavnu odredbu članka 16. koji kaže da slobode i prava čovjeka se mogu ograničiti zakonom da bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi te pravni poredak, javni moral i zdravlje. Postavljamo pitanje kako utiče na javni moral činjenica da se na nezakoniti način koji je utvrdila Državna revizija revidirajući subjekte pretvorbe i privatizacije da je više od 95% to učinjeno na nezakoniti način među kojima se nalaze i takvi oblici nezakonitosti koji imaju karakter kaznenih djela. Prema tome, mi smatramo da je nužno ne samo donijeti izmjenu i dopunu Kaznenog zakona koji će otvoriti mogućnost procesuiranja i utvrđivanja kaznene i druge odgovornosti za ovakve zloupotrebe i nezakonitosti nego i donijeti i drugi odgovarajući propis koji će napokon ove nezakonitosti u sferi pretvorbe i privatizacije zapravo sankcionirati, obeštetiti društvenu zajednicu jer je to suprotno javnom moralu, jer to vrijeđa prava drugih ljudi odnosno građana Republike Hrvatske. I na kraju krajeva, to je suprotno pravnom poretku Republike Hrvatske a osim toga i temeljnim vrijednostima Ustava Republike Hrvatske na kojima počivaju ustavne vrednote kao što su jednakost, zatim socijalna pravda, poštivanje prava čovjeka, nepovredivost vlasništva itd. Dakle, neophodno je potrebno pristupiti zakonodavnom reguliranju ovoga pitanja. Jedan od oblika tog reguliranja je između ostaloga i potreba izmjene i dopune Kaznenog zakona. Zbog toga mi smatramo da zastare progona i procesuiranja, da su one dovele do raširenog shvaćanja kod građana, da svi nisu pred zakonom prvo jednaki. Zatim, kod njih je ozbiljno poljuljana vjera u državne institucije da su se voljni i kadri obračunavati sa raznovrsnijim kriminalitetom, posebice gospodarskim koji je mnoge obitelji zaveo u crno i naštetio hrvatskom gospodarstvu i ugledu naše zemlje a … [[Govornik se ne razumije.]] na planu poštivanja … [[Govornik se ne razumije.]] građanskog morala i na kraju krajeva poslovnog uspjeha. Nakon što je Državna revizija, ponovno podvlačim, završila posao, opsežan posao revizije pretvorbe i privatizacije samo po sebi se logično nameće pitanje omogućavanja tijelima državne represije da odrade svoju zadaću i sankcioniraju one nezakonitosti koje predstavljaju kriminalno djelovanje. Poštovane kolegice i kolege, postavljamo ponovo pitanje tko ima pravo u Republici Hrvatskoj zažmiriti nakon nalaza Državne revizije koja je utvrdila da više od 95% privatizacije i pretvorbe obavljeno na nezakoniti način? Tko ima pravo prijeći preko te činjenice? I na taj način omogućiti da se zapravo legalizira, protekom vremena legalizira nezakonito stečena imovina. Postavljamo vrlo ozbiljno pitanje i u tom pogledu tražimo da se poduzmu odgovarajuće mjere. Zato između ostaloga predlažemo izmjenu i ovoga zakona. Naravno, kad je u pitanju o kojim se radnjama radi onda valja podsjetiti da je najveći dio tih radnji prekrio val zastare, da je dio predmeta koji se već vode ili se trebaju voditi pred kaznenim pravosuđem zapravo u zastari mi postavljamo pitanje i tražimo da se produže rokovi zastare da bismo praktički mogli osigurati utvrđivanje ovakvog oblika odgovornosti i da se to pitanje definitivno razriješi, između ostaloga ne samo kao konkretni oblik nezakonitosti pa i kaznenih djela nego između ostaloga i kao … [[Govornik se ne razumije.]] ili osnovica na kojoj se počiva i vraća oblici mita i korupcije koji se kod nas razvijaju nepotrebno i prevelikom brzinom u odnosu na ova pitanja. Ja bih htio podsjetiti još nešto. Mi smo 2003. godine imali situaciju kada smo na temelju rada stručne grupe pri Ministarstvu pravosuđa koje je vodio uvaženi doktor profesor Petar Novoselac u noveli Kaznenog zakona također sačinili određene moderne inkriminacije po uzoru na njemačko pravo koje su bile vrlo slične ostalom europskom pravu. Posebno je važno napomenuti tadašnje mišljenje struke da je došlo do izražaja u izvješću o radu državnih odvjetništva u kaznenim predmetima u svezi pretvorbe i privatizacije koje je podnešeno Hrvatskom saboru. Ti kazneni, nova kaznena djela koja su se predložila između ostaloga su obuhvaćena i ovim Prijedlogom izmjena i dopuna zakona i mi u tom pogledu želimo da se ovaj zakon raspravlja. Predložili smo ga bili po hitnom postupku jer je u njemu bilo prevelike rasprave u našoj javnosti, ali nažalost nismo uspjeli dobiti hitni postupak no suglasni smo se da se onda makar rasprava provede u prvom čitanju. Dopustite odmah da podsjetim o kojima se novim kaznenim djelima radi? Kao što vidite u članku 6. gdje se dodaje novi članak 294.c. se zapravo uvodi jedno novo kazneno djelo protiv sigurnosti platnog prometa i poslovanja ili kako se to kaže zloupotreba povjerenja odnosno novo kazneno djelo zloupotrebe povjerenja predlaže se po uzoru na kazneno djelo nevjernosti u njemačkom, austrijskom i švicarskom kaznenom pravu gdje je ono ključno gospodarsko kazneno djelo kojim se prvenstveno obuhvaća kriminalitet upravljačkih struktura u trgovačkim društvima. Njime se zamjenjuje postojeće kazneno djelo zloupotreba položaja i ovlasti ako ga čine odgovorne osobe, koje je pogrešno svrstano među kaznena djela protiv službene dužnosti, a zbog niza pravno-tehničkih manjkavosti trpi i ozbiljne kritike u sadašnjem Kaznenom zakonu. Pored toga ono obuhvaća i dosadašnja kaznena djela zloupotrebe i povjerenja iz članka 227. nesavjesnog i gospodarskog poslovanja 291., zloupotrebe ovlasti u gospodarskom poslovanju 292. i sklapanje štetnog ugovora. Zapravo počinitelj je označen općenito kao tko? No tko, to će u prvom redu biti odgovorne osobe. Tko su to tko? Odgovorne osobe u gospodarstvu, članovi uprava dioničkih društava, direktori društva s ograničenom odgovornošću, članovi nadzornih odbora i tako dalje, ali i ostale osobe kojima je povjerena briga o tuđoj imovini odnosno briga ili odvjetnik koji zastupa pojedinu firmu. Bitno je da je kazneno djelo zloupotrebe povjerenja više ne ograničava na privatni sektor. Nasuprot kaznene zloupotrebe, djelu zloupotrebe položaja i ovlasti koje se kao odnosilo na društveni sektor. Jer je to razlikovanje relikt bivšeg zapravo pravnog sustava iz socijalističkog vremena i zbog toga mi smatramo da je potrebno ovo novo kazneno djelo uvesti u kaznenu, zakonodavstvo Republike Hrvatske. Naravno opis samog djela ste dobili u prilogu. Drugo kazneno djelo koje uvodimo jeste kazneno djelo kršenja Zakona o sudskom postupku kojim se predlaže zapravo razrada članka 121. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske. Prema toj odredbi suci i suci porotnici čine kazneno djelo kad krše zakon. Takva ponašanja mogla su se i do sada podnvesti pod opće kazneno djelo tzv. zloupotrebe položaja i ovlasti iz članka 337. no kako se radi o osjetljivoj materiji koja zadire u pitanje neovisnosti sudbene vlasti uputno je odgovornost sudaca propisati posebnom odredbom zakona kako to uostalom čine i neki drugi pravni sustavi primjerice i njemački kazneni zakon. Predloženo kazneno djelo nije ograničeno na suce i suce porotnike kao počinitelje nego obuhvaća i državne odvjetnike i njihove zamjenike koji sudjeluju u sudskom postupku u kome mogu postupati u korist ili na štetu jedne stranke. Također se kazneno djelo ne ograničava samo na donošenje odluke nego obuhvaća i vođenje postupka a za postojanje kaznenog djela nužno je ali ne i dovoljno da odluka objektivno predstavlja kršenje zakona nego se traži i da počinitelj postupa s ciljem da jednoj strani u postupku pribavi korist ili nanese štetu tj. kazneno djelo se može počiniti s izravnom namjerom. I naravno dajemo posebnu odredbu u članku 9. kojim predlažemo da zakon stupi na snagu danom objave u Narodnim novinama a sukladno članku, Ustava, članku 89. Ustava smatramo da postoje osobito opravdani razlozi, da nema potrebe za dužim «vacatio legisom». Zašto? Zato što svakim danom protiče sve više i više vremena i sve više i više ovakvih djela pada u zastaru. U isto vrijeme se ne postupa po progonu za ovakva djela čime se zapravo nanosi dodatna šteta Republici Hrvatskoj, njenom gospodarskom i socijalnom prosperitetu. Ali i ono što je osobito važno njenom unutrašnjem i vanjskom političkom ugledu. I isto valja reći da smo sukladno predloženim novim kaznenim djelima o kojima sam malo prije govorio i produžetku zastare predložio da se brišu članci 291., 292. i 293., 294. jer ta kaznena djela koja razdvajaju primjerice pojedina, pitanje pojedinih kaznenih djela na privatni i na društveni sektor kad je u pitanju zloupotreba ovlaštenja zapravo više nema potrebe da opstanu jer je to sve obuhvaćeno kroz ovo kazneno djelo o kojem sam malo prije šire govorio. Iz svih tih razloga mi smatramo da se radi o prijedlogu zakona koji nije samo temeljni ili jedan od temeljnih zakona Republike Hrvatske nego se radi o vrlo aktualnom Prijedlogu zakona kojim se trebaju ostvariti gospodarski, socijalni interesi Republike Hrvatske. Kojim se treba stvoriti preduvjeti da se nepravde i nezakonitosti koji su izvršeni u privatizaciji i pretvorbi procesuiraju i sankcioniraju i koji se treba omogućiti da napokon svi građani u Republici Hrvatskoj pred zakonom za svoja djela budu jednaki. Ne može se dozvoliti da u Republici Hrvatskoj neki očigledno na osnovu nalaza državne revizije na protuzakoniti način su sudjelovali u pretvorbi i privatizaciji, da su stekli ogromnu imovinu i da za taj dio ne samo zadrže tu imovinu nego uopće ne odgovaraju. Mi tražimo i da se te imovine, da vrate tu imovinu odnosno da im se oduzme ili protuvrijednost za tu imovinu i da se procesuiraju i da budu odgovorni srazmjerno djelu koje su u takvom dijelu počinili. Ako se radi o prekršajnoj prekršajna odgovornost, ako se radi o prijestupu prijestupna, a tamo gdje se radi o kaznenim djelima kaznena odgovornost i da se u tom pogledu je ovaj Parlament dužan ako nitko drugi, mi smo dužni kao najviše zakonodavno tijelo i kao predstavničko tijelo građana stvoriti preduvjete da se ovakva nepravda koja se dogodila u ovih 15 godina napokon počne ispravljati i ispravi u Republici Hrvatskoj u interesu svih nas, a osobito generacija koje dolaze iza nas jer zapravo dok se to ne ispravi stalno će postojati točka socijalnog sukoba i napetosti između onih koji se osjećaju prevarenim i koji su dovedeni u situaciju da su bili nejednaki u odnosu na zakon u odnosu na one koji su na nezakoniti način stekli svoju povoljniju poziciju i obogatili se na štetu svih na nezakoniti način. Hvala lijepo.
Hvala. Drugi predlagatelj zastupnik Slaven Letica. Nema ga. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu po oba prijedloga zakona. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona. Predlagatelj Zakona je zastupnik Slaven Letica. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: ne prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona koji je predložio zastupnik Slaven Letica zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Molimo glasovati. Rezultat? Sa 76 glasova za, 7 suzdržanih, 2 protiv donesen predloženi zaključak.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ovo je jedan od prijedloga zakona koji je SDP više puta upućivao u saborsku proceduru i koji je kao što se zna nije bivao, niti je prihvaćen. Iz jednostavnog razloga zapravo su se stalno tražili razlozi kako da se ne prihvati Zakon o jednokratnom porezu na imovinu koju se želi sankcionirati i propisati plaćanje poreza za one koji su u pretvorbi i privatizaciji stekli ogromnu neprimjerenu imovinu a nisu platili nikakvo obeštećenje društvenoj i državnoj zajednici. Prema odredbama Zakona o državnoj reviziji revizija pretvorbe i privatizacije i ispitivanje dokumenata, odluka, poslovnih knjiga, ugovora i akata na temelju kojih je obavljena pretvorba i privatizacija kao i druge dokumentacije radi utvrđivanja je li u postupku pretvorbe i privatizacije došlo do provedbe odredbi Zakona o pretvorbi društvenih poduzeća, Zakona o privatizaciji, Zakona o društvenom kapitalu ili posebni zakon. U smislu Zakona o reviziji, pretvorbi i privatizaciji, revizija pretvorbe i privatizacije i ispitivanje svih tih dokumenata. Ciljevi revizije, pretvorbe i privatizacije određenim Zakonom o reviziji, pretvorbe i privatizacije odnosili su se na zaštitu Ustavom zaštićenih vrednota, ukupnog pravnog poretka, javnog morala, te postizanje ciljeva propisanih odredbama članka 1. Zakona o privatizaciji na način da se utvrdi je li u postupku privatizacije došlo do provedbe odredbi Zakona o privatizaciji. Od početka primjene Zakona o reviziji odnosno od svibnja 2001. do rujna 2004. godine revizijom je obuhvaćeno 1556 društvenih poduzeća. Završeno izvješće o radu na provedbi revizije, pretvorbe i privatizacije sadrži opis osnovnih postupaka i revizije, te kriterije za ocjenu postupaka pretvorbe i revizije privatizacije. Kao što znate u procesu privatizacije utvrdila je Državna revizija rješenje o pretvorbi dobilo je 2911 društvenih poduzeća koja su utvrdila temeljni kapital u iznosu od 28,2 milijarde njemačkih maraka. Temeljem Zakona o reviziji, pretvorbi privatizacije kao što sam rekao revidirano je 1556 društvenih poduzeća čiji je temeljni kapital iznosio 24,4 milijarde ili 86,7% temeljnog kapitala koji je uopće bio u pretvorbi i privatizaciji. Revizijom je utvrđeno da je između ostaloga temeljni kapital u … [[Govornik se ne razumije.]] 965 milijuna maraka što je predstavljalo oko 3% njihovog temeljnog kapitala vezano za neprocijenjenu imovinu manje procijenjenom imovinom. Revolarizacijom otplaćenih kredita, odnosno precijenjene obaveze zemljišnih površina od 2 milijuna 774 tisuće 577 metara kvadratnih, objekata površine 89 265 kvadratnih metara za kojih u tijeku revizija nije mogla utvrditi cijena. Temeljni kapital revidiranih društava je umanjen za 3,93 odnosno za 3 milijarde 930 milijuna njemačkih maraka odnosno 16,1%. Broj zaposlenih u revidiranim društvima umanjen je za 386 675 odnosno 69% ili poštovane kolege još uvijek gotovo 100000 nezaposlenih je izgubilo posao više nego što sada imamo nezaposlenih. Stečajni postupak otvoren je u 345 društava. Razvojni program nije ostvarilo 64% društava, a djelomično je ostvarilo svega 20,5% društva. Nepravilnosti u postupku pretvorbe i privatizacije zbog ovakvih stvari utvrđeno u 1481 društva ili 95,2% revidiranih subjekata. U postupku revizije Državni ured za revizije utvrdio je 1936 nepravilnosti koje se odnose na procese pretvorbe i privatizacije i poslovanja društva nastalih pretvorbom. Nepravilnosti se odnose na procese pretvorbe. Dio imovine nije uključen u procjenu. Potraživanja poslovnih banaka pretvorena su u udjele na temelju revoluizacije već otplaćenih kredita. Dokapitalizacija nije obavljena u skladu s programom pretvorbe. Uložena sredstva nisu namjenski trošena. Proces privatizacije je između ostaloga obuhvatio slijedeće nepravilnosti. Društva su iz svojih sredstava financirala dioničare kod kupnje dionica. Za stjecanje vlastitih dionica nisu bili ispunjeni zakonski uvjeti ili da pojasnim znate. Svojim novcima ste kupovali svoje novce, odnosno tog društva. Korištena su upravljačka prava na temelju prenesenih i neotplaćenih dionica malih dioničara, prodavana je imovina koja nije uključena u program, pripadajuća dividenda nije uključivana u korist Hrvatskog fonda za privatizaciju sa naslova dionica koje su pripadali državi odnosno fondu kojim je upravljao fond. Zatim, sanacije nisu provođene u skladu sa programom sanacije itd. itd. Naravno, da sve ovo zahtijeva nužno poduzimanje određenih radnji i poduzimanje potrebnih mjera. Dakako da iza toga slijedi da je bilo različitih oblika i po starom Kaznenom zakonu kaznenih djela kao što je zloupotreba ovlaštenja u gospodarskom poslovanju, nesavjestan rad u službi zakonom, povreda Zakona o vrijednosnim papirima, nesavjesno gospodarsko poslovanje, sklapanja štetnih ugovora i ostala kaznena djela. Šta mi predlažemo ovim zakonom? Mi predlažemo ovim zakonom da se jednokratni porez na imovinu fizičkih i pravnih osoba obračuna za svu onu imovinu koja je stečena ili će biti stečena tijekom i u vezi s pretvorbom i privatizacijom ili sredstvima ostvarenim na temelju tih postupaka stečena u poslovanju s Republikom Hrvatskom jedinica područne i regionalne samouprave i lokalne samouprave. Zatim, stečena u poslovanju s pravnim osobama u kojima je Republika Hrvatska i jedinice lokalne područne regionalne samouprave bila isključivi ili većinski dioničar ili … [[Govornik se ne razumije.]] Predmet oporezivanja imovine na temelju ovog zakona bi morao biti ona imovina ako je stečena izravno ili neizravno iz izvora za koji se ne može u postupku oporezivanja utvrditi valjana pravna osnova stjecanja. Stečena imovina izravno ili neizravno iz izvora koji nisu oporezivani bili oporezivani prema propisima koji su bili na snazi u vrijeme stjecanja tih izvora. I naravno, stečena imovina posebnim pogodnostima koji je imao njezin stjecatelj. Također predlažemo da se primjeni kod obračuna tog poreza primijeni tzv. jednokratni porez i da se on plaća u slijedećim iznosima po slijedećim stopama. Do 800 000 da se plaća kuna plaća 35% a preko toga da se plaća slijedeće od 800 000 do milijun i tristo tisuća kuna da se plati 70 000 kuna plus 40% iznad, posto poreza iznad iznosa od 800 000 kuna. Od milijun tristo do milijun osamsto tisuća kuna da se plati 150 000 kuna jednokratno plus 50% poreza iznad milijun i tristo tisuća kuna. Da se od milijun i osamsto tisuća do dva milijuna i tristo tisuća kuna plati 250 000 kuna plus 60% iznad milijun i osamsto tisuća kuna stečene imovine. Da se od 2 milijuna i tristo do dva milijuna i osamsto tisuća kuna plati 370 000 kuna poreza plus 70% na iznos iznad 2 milijuna i 300 tisuća kuna i da se iznad prosjeka, iznad vrijednosti od 2 milijuna 800 tisuća kuna plati 510 tisuća kuna jednokratno, a da se iznad iznosa od 2 milijuna i 800 tisuća kuna plati porez od 800, 80 pardon posto. Tko su obaveznici? Svi oni koje sam naveo i koji su propisani u članku 1. i 2. ovoga zakona. I na kraju krajeva mi ovdje predlažemo s jedne strane kako provesti postupak oko naplate ovih poreza, kako utvrditi činjenično stanje, šta osigurati kroz 5 godina prethodna pitanja i kroz dokaze, zatim osiguravanje dokaza, mjere osiguranja, način donošenja rješenja i eventualno zaštita prava pred nadležnim sudovima uz prelazne i djelomično, prijelazne i završne odredbe koje trebaju osigurati da makar jednokratnom porezom osiguramo ubiranje dijela prihoda i koliko toliko dovedemo u situaciju da se obešteti najveći dio naših građana u Republici Hrvatskoj koji su na ovaj način zapravo prevareni od tzv. tajkunske privatizacije i pretvorbe koja je do sada provedena u Republici Hrvatskoj. Zbog toga vas pozivamo da glasate i podržite ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Odbori? Otvaram raspravu. Klub zastupnika. Poštovani zastupnik Valter Drandić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Zaključujem raspravu. Prijedlog Zakona o jednokratnom porezu na imovinu. Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: ne prihvaća se Prijedlog Zakona o jednokratnom porezu na imovinu koji je predložio Klub zastupnika SDP-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 66 glasova za, 6 suzdržanih, 10 protiv donesen predloženi zaključak.
Gospodine predsjedniče ovaj prijedlog zaključaka koje je uputio Klub zastupnika SDP-e je trebao uputiti zapravo predsjednik Sabora Vladi Republike Hrvatske i ovom Saboru da osigura izvršenje svih akata koje je donio Hrvatski sabor. Hrvatski sabor je svojim aktima, odnosno zaključcima propisao obaveze u vezi sa donošenjem određenih zakona, odstupanja i izvršenja zaključaka Hrvatskog sabora oko otklanjanja nepravilnosti, nezakonitosti i protupravnosti u privatizaciji i pretvorbi koja su se u Republici Hrvatskoj dogodila, a za koje je to utvrdila Državna revizija. No kako očigledno postoji, ne postoji interes da se o tome raspravlja i kako očigledno je jasno da u vezi s ovim pitanjima zapravo vladajuća stranka i vladajuća koalicija ne želi raspravljati između ostaloga svjesna, sa željom da ne ispravi nepravilnosti koje su se dogodile u pretvorbi i privatizaciji mi dalje nećemo obrazlagati ova pitanja. Ali ćemo samo postaviti pitanje vjerodostojnosti ovoga Parlamenta i njegove želje da se izbori za provođenje vlastitih akata koje je donio u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Hvala. Izvjestitelji odbora? Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma, Mato Arlović. Odustajete od rasprave. Poštovani zastupnik Valter Drandić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Zaključna riječ. Zaključujem raspravu. I sad bi mogli prijeći na glasovanje o nekim proceduralnim prijedlozima. Nastavljamo sjednicom sutra u 9,30. Sutra u 9,30 sa raspravom o dvije točke koje smo danas uvrstili u dnevni red, a nakon toga će biti glasovanje i o svim preostalim točkama, uključujući i ovima. Prijedlog zaključaka kojim se obvezuje Vlada RH na predlaganje Zakona o sankcioniranju nepravilnosti utvrđenih u izvješćima Državnog ureda za reviziju u postupku revizije, pretvorbe i privatizacije. Predlagatelj zaključaka je Klub zastupnika SDP-a. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: ne prihvaća se Prijedlog rečenih zaključaka. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 66 glasova za, 7 suzdržanih i 12 protiv prihvaćen predloženi zaključak.