Gospodine predsjedniče
Mogu li završiti bar najavu, kolega zastupniče? Želite li u ime Vlade obrazloženje? Da. Sad da čujem. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici prošlo je preko 5 mjeseci, zapravo 5 mjeseci i nikako da dobijem odgovor na pitanje od Raiffeisen štedionica od Ministarstva financija. Ja bih vas zamolio da iskoristite svoj autoritet, pošto je prošlo 5 mjeseci, zastupničko je pitanje u proceduru upućeno 30. travnja ove godine i neka mi pokušaju odgovoriti.
Slažem se s vama kolega zastupniče. Zatražit ćemo od Vlade i nadležnih ministarstava da vam do redovne sjednice odgovore. Da, slažem se. Kolega Bubalo Krešimir, zastupnik.
Predsjedniče ja imam isti problem, tražio sam stanje zaduženosti RH sa valutom i rokovima i mjesecima od Ministarstva financija ne mogu dobiti odgovor. Čini mi se da i u Ministarstvu financija ne znaju koliko je Hrvatska dužna.
Naslovit ćemo na Vladu RH i zatražiti da se poštuje procedura i rokovi za davanje odgovora na zastupnička pitanja. A sada molim poštovanog Jakšu Puljiza, zamjenika ministra regionalnog razvoja i fondova da uvodno obrazloži prijedlog Vlade RH.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici pred vama se nalazi prijedlog zakona o izmjenama Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Naime, kao što je više puta bilo najavljivano tijekom 2014. godine od strane predstavnika Vlade RH nakon usvajanja paketa zakona iz područja regionalnog razvoja i financiranja jedinica lokalne i područne samouprave u 2013. i 2014. godini za 2015. godinu je planiran niz izmjena zakona kojima je cilj uvesti trajne dodatne poticajne mjere za jedinice sa statusom brdsko-planinskog područja. Naime, nakon provedenih dodatnih konzultacija sa predstavnicima jedinica lokalne samouprave tijekom prošle godine i ove godine, dakle utvrđeno je da razina poticaja brdsko-planinskih područja se treba utvrditi negdje između jedinica koje imaju status potpomognutih područja i jedinica izvan bilo kakvog sustava potpore, a otprilike na razini potpore kao što to imaju jedinice lokalne samouprave na otocima. U međuvremenu u prošlim izmjenama Vlada je uvela privremene mjere kojima se pomaže status tih područja, odnosno proračuni jedinica lokalne samouprave te prijelazne mjere su bile planirane za razdoblje od 3 godine. Međutim, uvođenjem ovih trajnih mjera prestaje potreba za provedbom prijelaznih mjera. Slijedom tog zaključka izvršene su korekcije u raspodjeli prihoda poreza na dohodak za jedinice lokalne samouprave sa brdsko-planinskih područja na način da se udio nenamjenskih prihoda u porezu na dohodak povećava sa 60 na 70,5%. Pored toga jedinice na brdsko-planinskim područjima stječu pravo na dodatni udjel u porezu na dohodak od 10% koji je namijenjen financiranju kapitalnih projekata na svom području. To je model sličan onom modelu kao što je u primjeni za jedinice lokalne samouprave na otocima. Ovo povećanje udjela lokalnih jedinica u porezu na dohodak sa statusom brdsko-planinskih područja istovremeno prati smanjenje drugih pozicija. Prije svega pozicije udjela županije u porezu na dohodak koja prikuplja prihod na području jedinica sa statusom brdsko-planinskih područja. Predlaže se smanjenje udjela prihoda sa 16,5% na 12% te se također predlaže ukidanje pozicije za pomoć izravnanja za decentralizirane funkcije. Što se tiče udjela za decentralizirane funkcije te pomoći za projekte sufinancirane sredstvima europskih strukturnih investicijskih fondova oni se ne mijenjaju i ostaju isti. A predloženim izmjenama preraspodijele poreza na dohodak povećavaju se ukupni prihodi od poreza na dohodak za 35 jedinica lokalne samouprave sa brdsko-planinskih područja koje su razvrstane u 3. i 4. kategoriju prema indeksu razvijenosti za ukupan godišnji iznos od 58,1 milijun kuna. Istovremeno županije koje na svom teritoriju imaju jedinice područne lokalne samouprave sa statusom brdsko-planinskih područja će zabilježiti smanjene prihode za 12,5 milijuna kuna. Istovremeno manjak na poziciji pomoći za izravnanja za decentralizirane funkcije će iznositi 45,6 milijuna kuna, ali taj manjak će biti nadoknađen ostalim prihodima državnoga proračuna. Posljedice ovoga prijedloga bi značile da je više sredstava osigurano za brdsko-planinska područja. Dakle i kad se gleda i područja, ukupna područja pojedinih županija dobija se više, prije svega lokalna razina 58 milijuna kuna, ali to povećanje za 58 milijuna kuna prati i smanjenje prihoda samih županija od 12,5 milijuna kuna. Ali treba naglasiti da najveći teret ovog povećanja ipak podnosi državni proračun. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa poštovani zamjeniče ministra. Imamo dvije replike. Poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Vrlo interesantno je što se događa u vrijeme prije izbora. Ovo je zakon kojim je matično ministarstvo Ministarstvo financija a ne Ministarstvo regionalnog razvoja jer se radi isključivo o provođenju fiskalne politike i smjernica fiskalne politike koje je Vlada donijela. Dakle, Vlada nije izmijenila smjernice fiskalne politike ali joj trebaju glasovi na području brdsko-planinskih područja i sad radi što? Uzima županijama, uzima i siromašnim jedinicama lokalne samouprave iz sredstava za financiranje osnovnog školstva prije svega. Prema tome, kakav je to način? Ko vam je dao to pravo? Vi to naprosto ne smijete napraviti, zašto? Zato što ste tim jedinicama lokalne samouprave poslali smjernice temeljem kojih rade proračun. I to je poslao ministar financija. I neka bilo ko od čelnih ljudi tih jedinica pokrene kazneni postupak protiv Vlade dobit će ga jer ste ih prevarili u trenutku kad su oni praktički isplanirali troškove. Oni ne mogu smanjiti troškove u ovom trenutku. Kraj je fiskalne godine. Međutim, očigledno pred izbore se može raditi što god hoće. Pomoć za izravnanje, rekli smo prilikom donošenja proračuna, prilikom izmjena Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave da će tu faliti oko 450 milijuna i fali 450 milijuna. S ovim sada definitivno ste jedinicama lokalne samouprave uzeli 900 milijuna kuna, s ničim im to niste nadoknadili i to je krajnje nepošteno. Radi se o novcima za dječje vrtiće, radi se o novcima predškolskog uzrasta, radi se o novcima osnovnog školstva, radi se o novcima vatrogastva, radi se o novcima socijalne skrbi i novcima zdravstva. I postavlja se pitanje ko vam je dao pravo da to radite bez izmjena smjernica fiskalne politike koje ste poslali jedinicama lokalne samouprave?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Jakša Puljiz.
Kao što sam rekao ovaj prijedlog zakona je rezultat konzultacija koje su vršene od siječnja ove godine pa i prije toga. Prema tome, ovo nije nikakva novost za jedinice lokalne samouprave niti za županije. Ovaj prijedlog zakona je poznat i ugrađen u smjernice, prema tome tu nema nikakvih iznenađenja. Ono što je samo činjenica i to je ono što ostaje da su osigurana dodatna sredstva za jedinice lokalne samouprave na brdsko-planinskim područjima. Niti jedna decentralizirana funkcija neće biti dovedena u pitanje što se toga tiče.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Borić ima repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi zamjeniče mene interesira da li ste se vi ovoga sjetili zbog izbora ili je to zaista naknadna pamet nakon rasprave koju smo vodili prošle godine negdje u 12. mjesecu kada smo imali jedan set Zakona o regionalnom razvoju, Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak kada ste vi tvrdili da je to nešto što je najpravednije prema lokalnim samoupravama posebno prema samoupravama na potpomognutim područjima, brdsko-planinskim, PPDS-u? Vi ste tada žestoko branili pravednost svih tih zakona i tvrdili ste da će država nadomiriti sve što fali i što ćete im uzeti kroz određene zakonske prijedloge. Danas, evo uoči izbora očito je da SDP loše stoji pogotovo u 7. izbornoj jedinici i sjetili ste se mijenjati ovaj zakon opet na jedan nepravedan način uzimajući županijama jednim djelom da biste dali onima kojima ste uzeli tada ne samo 50 nego gotovo 100 milijuna kuna na brdsko-planinskom području. Pa evo čisto da nam kažete i radi javnosti da li ste se toga sjetili naknadno, da li sa ovim zakonom rušite sve ono što ste pričali prije godinu dana ili je ovo zaista želja Vlade da pomogne, istinski pomogne onima kojima ste kažem uzeli prije godinu dana ali na račun opet neke slijedeće Vlade jer činjenica je da na izvanrednoj sjednici raspravljamo po hitnom postupku ovaj zakon a stupa na snagu 1.1.2016.godine? Pa eto počastit ćemo vas na račun drugih, a mi ćemo lijepo izgledati barem u toj 7.izbornoj jedinici. Hvala vam.
Odgovor na repliku zamjenik ministra Jakša Puljiz.
Pa samo da vas podsjetim, prije godinu dana i više mi smo donijeli set zakona kojim smo konačno ispravili jednu dugogodišnju nepravdu koja je vama jako dobro poznata. To je 99 jedinica lokalne samouprave koji nikad nisu bili u sustavu potpore iz državnog proračuna, a među najslabije su razvijenim područjima. Najveći dio tih jedinica se nalazi na području Slavonije i Baranje. To su područja koja nisu bila okupirana za vrijeme Domovinskog rata ali su itekako bila u socijalno vrlo teškoj situaciji. I to je ono što smo napravili. A što se tiče brdsko planinskih područja uveli smo privremene mjere u trajanju 3 godine koje sada mijenjamo za trajne mjere i to je ono što je poanta i to je ono što je ključni sadržaj. Dobijamo trajni okvir za podršku brdsko-planinskim područjima.
Hvala lijepa. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma nemam ja razloga da uskratim, dakle nisu mi sugerirali da zapišem a ja nisam vidio. Ali dat ćemo vam. Replika poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Nemam ni ja posebnog razloga tražiti repliku ako ju nisam tražio.
Pa ja vama vjerujem kolega.
Gospodine zamjeniče nakon ovog prijedloga zakona s pravom vam postavljam pitanje kakav je odnos i stav Vlade prema teritorijalnom ustroju RH? Vaše ministarstvo, Vlada i predsjednik Vlade Zoran Milanović 3 godine tvrde kako su županije balast u teritorijalnom ustroju i kako će se izvršiti regionalizacija na način da će se formirati 5 do 6 regija. Na tom tragu je i bio Zakon o regionalnom ustroju RH. Prije mjesec dana predsjednik Vlade je izjavio da nema potrebe formirati regije u Hrvatskoj, da su županije dobro došle i da čak štoviše da ih treba financijski osnažiti. Nakon ovog zakona kojim sada smanjujemo fiskalni kapacitet županija u RH, postavlja se pitanje, ima li uopće Vlada stav o teritorijalnom ustroju. Ako ga nema to je jako loše, a na ovaj način stiče se dojam da Vlada stav o teritorijalnom ustroju o poziciji županija ustvari prilagođava dnevnopolitičkim potrebama, posebno kada je riječ o kampanji za parlamentarne izbore koji je pred nama i kada ovakav jedan zakon koji bi dobrodošao upravo u 7.izbornoj jedinici gdje će se najviše sredstva alocirati prema očito Vladi potreban da bi popravila svoj imidž u tim izbornim jedinicama. Hvala.
Hvala lijepa. Da li predstavnici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja izvješća? Ocjenjujem da ne. Otvaram raspravu o konačnom prijedlogu zakona u raspravu idemo po klubovima zastupnika. Na redu je Klub nezavisnih ljevičara i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Voltaire je jednom prilikom zapisao "Opasno je biti u pravu kada je vlada u krivu". Jučer je potpredsjednica Vlade rekla jednu rečenicu čini mi se otprilike, čini mi se da u ovim raspravama ima i predizborne kampanje. Jedina ispravna rečenica jednog od velikih populista hrvatskih Milana Bandića je ona izborna kampanja počinje završetkom izbora i 4 godine traje. Pa svaki naš nastup u Hrvatskom saboru je izborna kampanja. Najveća je izborna kampanja ovaj set zakona i sazivanje sjednice 7 dana prije početka redovnog zasjedanja Sabora, trošenje novaca poreznih obveznika. I ovaj zakon spada u čistu predizbornu kampanju jer treba gradovima i općinama gdje su glasači vratiti ono što je im je oduzeto prije godinu dana, nešto manje prije godinu dana. Sjećam se te rasprave. U tim raspravama se upozoravalo upravo na ovo što danas Vlada ne ispravlja. Ispravak bi bio da su to shvatili u 1., 2., 3.mjesecu, ali opet su shvatili kao što su shvatili, pročitali da u Ustavu piše da smo mi socijalna država i da treba pomagati siromašnima, a nažalost uskoro će Hrvatska biti čitava siromašna, pa su se to sjetili 7 ili 15 ili 30 dana prije raspuštanja Sabora. Znači sve je jasno, ja se nadam da je sve jasno i građanima. Ovo je čisto pretakanje gospodina premijera Milanovića, predizborno pretakanje iz šupljeg u prazno. Možda i uspijemo prema jednom od svojih župana jer i njegovo područje pripada brdsko-planinskim područjima. Prvo je gospodin Milanović povećao nenamjenski dio u dohotku županije sa 16 na 16,5%, a sada ga smanjuje na 12%. A ovaj dio za decentraliziranje funkcije je već jednom smanjio sa 12 na 6%, a sada ga skroz ukida. Uglavnom, županijama oduzima 58 milijuna kuna, a gradovima i općinama daje u tim brdsko-planinskim područjima isto taj novac. Nikakve strategije, nikakvog dugoročnog razvoja, nikakve ideje samo ad hoc zakoni po staroj izreci "Na mostu dobije, a na ćupriji izgubi". Jedno od obećanja Kukuriku koalicije ako se sjećate bila je decentralizacija Hrvatske. I mnogi su kada su glasali za Kukuriku koaliciju povjerovali da će se Hrvatska decentralizirati. Nikad Hrvatska nije bila centraliziranija nego što je danas, sve se odlučuje u Zagrebu. Zbog čega se to radi? Zbog toga što je moć u rukama jednog čovjeka ili jedne skupine ljudi političara na vlasti koji ne žele dijeliti svoju moć sa lokalnom zajednicom. Treba samo usporediti koliko novaca se iz državnog proračuna ili iz raznih poreza odlio u blagajne lokalne samouprave u Hrvatskoj, a koliko u zemljama koje bi nam trebale biti uzor. Nesrazmjer je jako veliki. A zašto centralizacija? Zato što se može. To su radile i prijašnje stranke, prijašnje vlade, zato što se mogu onda osnivati razne agencije, razna vijeća, može se trošiti novaca na ono na što se ne smije trošiti novac, mogu se kupovati automobili, pametni telefoni, može se činiti s novcem što je Vladu volja. Nemam namjeru dugo govoriti o tome jer je sve rečeno prije godinu i nešto dana i u samom uvodu sam rekao, to je čisti predizborni trik, ništa drugo. I u socijalizmu su pribjegavali trikovima pa sam tako u Osnovnoj školi u Nedelišću je dolazio jedan mađioničar godinama. Nakon svakog otvaranja škole na jesen kada smo počeli hodati ponovno neki u isti, neki u viši razred, dolazio je mađioničar, skupio nas je u jednoj dvorani i prodavao razne trikove, a jedan je bio i uspavljivanje. I onda bi on stalno nama ponavljao, vi spavate ili ti spavaš, ti spavaš i svi su zaspali, a ja nisam nikako nisam mogao zaspati i svaki put me izbacio van i rekao ti remetiš red i mir, ti remetiš moje trikove. Nakon toga što sam bio izbačen iz dvorane i pitao sam ostale svoje kolegice i kolege učenike jeste vi zaspali, veli ne, nitko nije zaspao, veli svi smo se pravili da spavamo. E to je isto. Ovo što se sada svi pravimo da ne razumijemo. Jučer sam čuo da se nova koalicija zove "Hrvatska raste". Pa sada gospodin Milanović govori "Hrvatska raste, Hrvatska raste, Hrvatska raste". Ja ne znam je li ona u drugom stanju, da li se širi izvan granica i kako to raste. Raste sa koalicijskim partnerima od 0,5%. Pa gospođa Vesna Pusić kaže glasači će dati glasovima koji su na jednom kupu. A ona sudjeluje u tom kupu sa 0,5%. To je veliki kup. Tako i ovaj set zakona je namijenjen tome da Hrvatska raste. Da li vi to osjećate da Hrvatska raste? Da li zaista netko misli da su glasači zaspali? Ili misli gospodin Milanović pošto nije uspio očarati glasače da će ih začarati mantrom da Hrvatska raste. E pa vi vjerujte i dalje da Hrvatska raste. Prije nego što je Hrvatska počela rasti od jučer gospodin Milanović je rekao da se njihova koalicija zove domovinska koalicija. Dan poslije toga je rekao da je to bio vic. Ovo "Hrvatska raste, Hrvatska raste" je veliki vic. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovani kolega imamo 9 replika na vaše izlaganje. Idemo prvu repliku iznijeti će poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Poštovani kolega Vukšić i naknadna pamet je dobra ali izgleda da je ovdje nema. Ovdje s ove strane govornice kada se donosi ovaj zakon kada se skidao status brdsko-planinskog područja na desetke govornika je govorilo ovo što smo sada čuli od gospodina Puljiza. Međutim, s jednom nepravdom radi se i druga nepravda. Rekao je tu, maloprije smo ga čuli da se najviše odriče država. Čega se to odriče država? Onoga što je uzela Gorskom kotaru. A kome sada uzima? Uzima Primorsko-goranskoj županiji i ostalim županijama koje su u tom statusu sa ovakvim modelom. Dobro je da se vrati Gorskom kotaru. Ja sam ovih dana tijekom pauze Sabora obišao čitav Gorski kotar, bio na mnogim sjednicama općinskih, gradskih vijeća, svugdje je jedna te ista priča u izlaganjima gradonačelnika. Pao im je proračun, uzeta su im sredstva, nezadovoljstvo ovakvim zakonom. A upozoravali smo na to što će se dogoditi. I onda su nas uvjeravali da je njihov indeks razvijenosti prevelik i da im se zato uzimaju sredstva. Godinu dana je prošlo i tim gradovima i općinama je uzeto preko 57 milijuna kuna. Sada ćemo im vratiti pred izbore ali ćemo uzeti županiji pa ćemo onda to malo ublažiti na državni proračun. Što je država dobila sa tih 50 i nešto milijuna kuna? A jedinice lokalne samouprave na terenu koje su imale proračun, zar je trebalo da ovamo Gorani dolaze i prosvjeduju na Markovom trgu? Zar je trebalo toliko puta ovdje isticati taj problem a da nas nitko nije slušao da bi sada pred izbore 3 tjedna donosili ovakav zakon? Što je dobro za Gorski kotar jer će dobiti nešto natrag u idućoj godini ali ova godina im je mrtva zbog propusta i zbog ne slušanja.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Klarić, jučer zakon koji smo raspravljali, prvi zakon o kojem sam govorio u ime kluba, bilo je postavljeno pitanje hoćemo li podržati. Sve ćemo podržati ono što je korisno za građane Republike Hrvatske. Samo rekli ste u prvoj rečenici naknadna pamet, upozoravalo se prije godinu i nešto. Zar doista trebaju ljudi dolaziti na Markov trg, prosvjedovati, prijetiti, moliti, kumiti da bi se netko sjetio pred izbore i rekao evo sada ćemo vratiti, ne ispraviti jer ovo nije ispravljanje pogreške, pogreška se vidjela u samome početku. A uostalom nisu vjerovali svojim ljudima jer imaju puno tamo načelnika, gradonačelnika. Imaju u županiji puno ljudi, znaju, zapravo na vlasti su tamo. Znaju da su napravili pogrešku. To je bahatost. Drugo postavili ste pitanje čiji je to novac. Pa to je novac građana kojeg treba drukčije raspodijeliti. I bilo je obećanje da će se drukčije raspodijeliti da će se Hrvatska decentralizirati. Hrvatska se centralizira i nažalost o tome raspravljamo a bili smo jučer upozoravani da moramo u suštini raspravljati. Pazite upozorava nas jedan od koalicijskih partnera da trebamo u suštini raspravljati 10-ak dana prije raspuštanja Sabora. A kada smo govorili u ovih 4 godine bezbroj puta da trebamo razgovarati o suštini, o preustroju Hrvatske, o decentralizaciji Hrvatske, o ekonomskim programima naravno da nas nisu slušali nego ismijavali.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma, Nenad Stazić, replika.
Kolega Vukšić, o ovom zakonskom prijedlogu rekli ste jednu jedinu rečenicu, da se on donosi u svrhu izbora. Cijeli vaš govor, sve ostale rečenice su bile predizborni govor koji nema nikakve veze sa ovim zakonom ali Vladu optužujete da ovaj zakon donosi u svrhu izbora. Već dva dana slušamo, dakle jučer od vas i drugih predstavnika opozicije da i je opozicija sve ove zakone koje smo i jučer raspravili i koje ćemo ovdje raspraviti već prije predlagala. I da je to radila u interesu naroda. Pa kada opozicija nešto predlaže onda je to u interesu naroda a kada to isto predloži Vlada onda je to jeftini populizam u svrhu izbora. Pa ja mislim da je to umovanje zaslužilo da uđe u knjige, u udžbenike logike kao primjer nelogičnog razmatranja slučaja. Ali Vlada radi u interesu izbora, parlamentarna većina radi u interesu izbora, radi, radi, pa je tako BDP u interesu izbora porastao već drugi kvartal 1,2% a vjerojatno će biti 2% u trećem kvartalu. Pa je tako izvoz porastao 12% To je sve rezultat rada ove Vlade u svrhu izbora. Pa industrijska proizvodnja raste 1,6% u odnosu na prošlu godinu, i to je u svrhu izbora. Pa je PDV u 8 mjeseci 2,1 milijardu kuna veći nego lani, i to je u svrhu izbora. I sve je to populizam kolega Vukšić, sve je to populizam. Pa su strana ulaganja 40% veća i to je populizam i to je u svrhu izbora. Pa je rekordna turistička sezona 7,4 milijarde eura, rast prihoda 13,8%, broj dolazaka 8% veći, noćenja 6,5% i to je populizam i to je u svrhu izbora. Pa je nezaposlenost najniža stopa u zadnjih 7 godina, 72000 zaposlenih više nego prije dvije godine i to je populizam i to je u svrhu izbora. Molim vas budite, nastojte biti barem malo logičniji.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Iako gospodine Staziću, uvaženi kolega, upozoravate i tražite da budemo logični vi ste primjer nelogike. Analizirajte kao čovjek kog stvarno uvažavam malo što ste rekli. Rekli ste rečenicu kad opozicija nešto predlaže to je dobro, kad Vlada predlaže onda je loše. Pa naravno, Vlada se sjetila da su građani siromašni tjedan dana prije izbora ili raspuštanja Sabora, a opozicija je to predlagala na početku vašega mandata i govorila o tome. I sad ste se vi sjetili, kakva je to logika, ajde molim vas recite. Da, nije dobro. Opozicija tada nije u predizborne svrhe to radila nego je radila zato što je mislila, dio opozicije. Ja ne branim svu opoziciju jer postoji opozicija koja je napravila kaos u ovoj državi pa prema tome to je neobranjivo. Ali sad je riječ o ovoj Vladi i vi vladate već 4 godine i ne možemo se više pozivati na one koji su prije vladali. Rekli ste da sve raste. Ovaj rast koji je danas kad je bio rast, ponovit ću, Vlade gospođe Jadranke Kosor 0,8% tad ste rekli da je to statistička pogreška. Ovo je malo više od statističke pogreške. Druga stvar, veseli nas što je rast i mene bi veselilo da je rast onaj koji ste obećali, ali to je 5% ali nije, nema rasta od 5%. Veseli strana ulaganja, ali strana ulaganja su pala na 0 pa je lako od dna nešto napraviti. Sva ona obećanja a vi znate i više od tih obećanja koja ste dali, vrlo malo obećanja je ispunjeno. I ako vi ovo što ste sad govorili nije predizborna kampanja, a ovo što mi govorimo jest predizborna kampanja onda opet ste se posvađali s logikom.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, osvrnuo bih se opet na vaš argument da nije trebalo sazivat sjednicu Sabora zato jer to košta. Nije mi baš jasan taj argument. U biti onda cijeli rad Sabora košta, šta onda bi ga vi smanjili da radimo 2-3 mjeseca godišnje? Osobno smatram da je pauza preduga, osobno smatram da smo tu trebali biti i ranije, ali onda bi se opet pojavio argument pa to košta. Mislim da to nikako nije argument koji bi trebali prihvatiti. Kad gledam i sad ne znam o tim troškovima, vi ste govorili tu o tih par milijuna, stvarno ne znam koji su to troškovi da ste to izvukli ovako ili su to stvarno konstantne neke brojke. Osobno mene moj rad sad ovdje hrvatske porezne obveznike košta možda ovaj papir što je ovdje printan, imam pokaz, dođem, a dosta je zastupnika iz Zagreba isto tako. Nikakvih troškova tu posebnih nema pa me zanima kako ste došli do te kalkulacije. Ali bez obzira na to, mislim da mi moramo tu biti radi hrvatskih građana, moramo odradit i da moramo čak radit i više pa makar to možda i neke dodatne troškove prouzročilo. I da, Hrvatska raste. Hrvatska raste i to je činjenica, to su brojke. U prošlom kvartalu 1,2%, u idućem će bit i preko 2%. Možda to neke žalosti, možda raste manje nego što bi vi i ja i svi mi skupa željeli, a možda je baš i to problem, možda to neke baš i žalosti koji se nazivaju da su domoljubi veći od ostalih. Imali smo i konferencije za novinstvo di se plašilo da povlačenje sredstava iz EU fondova će biti katastrofalno, da smo u minusu. Podaci pokazuju preko milijardu kuna u plusu i tu raste, i tu rastemo. Ne znam da li to neke žalosti, ali mislim da brojke pokazuju da rastemo i da bi nas to sve skupa trebalo ipak i veseliti.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Pandek, slažem se s vama. Domoljublje se dokazuje djelima, a ne stavljanjem ruke na srce ili mahanjem barjacima. To je sasvim jasno i mnogi oni koji su mahali barjacima stavljaju ruku na srce, čuvali su svoje novčanike u kojima je bio tuđi novac. Sad da se vratim na početak vaše replike. Rekli ste da je možda pauza preduga da bi je trebalo skratiti. Sjetite se tko je predlagao da se pauza skrati, sjetite se tko je predlagao da se duže radi, sjetite se tko je govorio o tome da premalo radimo. Sjetite se i sutra ćete to osjetiti i idući petak ili neki od petaka kad se bude glasalo kakav stampedo nastane oko 12 sati i koliko vaših zastupnika, ovo je danas rekord, koliko vaših zastupnika dolazi u Sabor. Sad kad već dijelite lekcije o tome što bi trebalo napraviti, a to ste trebali na početku mandata, a ne sada. Pitali ste da l' nešto košta. Nije trebalo 7 dana, ovo je sve isto za izbore tajming kao što je loš tajming mijenjanje ovih zakona tako ste vi odredili dobar tajming za sebe smatram, prema tome ja najmanje trebam predizbornu kampanju jer nisam ni u jednoj, ni u lijevoj ni u desnoj koaliciji niti ću biti. Prema tome meni to ne treba, meni ne treba predizborna kampanja. Ali govorim isto što sam govorio i prije 4 godine, ništa drugo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Žagar ima repliku.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Vukšić, dakle u prošlosti su bila dva zakona koja su pomagala jedinicama. To je bio Zakon o područjima od posebne državne skrbi i Zakon o brdsko-planinskim područjima. Upravo, a to je i zamjenik ministra naglasio, upravo zbog nepravde koja je nanešena a posebno jedinicama lokalne samouprave iz Slavonije nepravda ta naravno nije bila svjesna, ali bilo je propusta, bilo je jedinica lokalne samouprave bilo u to vrijeme Vlada Republike Hrvatske da mnoge jedinice na području Slavonije i Baranje nisu ušle u taj proces, a trebala im je pomoć. I upravo prošlim izmjenama financiranje jedinica lokalne samouprave evo to je naglasio i zamjenik ministra i ja naglašavam 99 jedinica iz Slavonije i Baranje, a s moje županije šest jedinica koje nisu imale jednake šanse, koje su svojim izmjenama došle u taj status. Naravno da je onda bilo buke oko toga da su se jedinice iz brdsko-planinskih područja koje su do tad imale pomoć su se pobunile. I ove izmjene zakona zapravo vidim u tom svjetlu da se sad ispravi taj dio nepravde, jer pazite tko će ispravit onda nepravdu prema ovim slavonskim jedinicama. Zato ovaj zakon svakako treba podržati. Ja se nadam da ćete ga i vi podržati, donošenje ovih izmjena zakona jer će omogućiti brdsko-planinskim jedinicama da pripremaju projekte koji su od iznimne važnosti za njihov razvoj da bi privukli što više sredstava iz fondova EU. Evo hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Podržat ću taj zakon, govorim u svoje ime. Ali sad pitanje. Mi se dobro razumijemo jer govori svaki iz svog rakursa i ovo što ste vi govorili bilo bi logično da se dogodilo prije kažem 6 mjeseci, 8 mjeseci, 10 mjeseci. Ali upozoravalo se, ali ne želite slušati. Ni jedna vlast ne želi slušati ne opoziciju. Čak niste slušali članove vaše stranke, gradonačelnike, načelnike, župane niste slušali kad se donosio. I sad kažete da je logično da se ispravi. Pa logično je, pa zato ćemo i podržati ja govorim u svoje ime, zato ćemo podržati jer je to logično, ali treba nazvati stvari svojim imenima. A vas boli zašto se u tim imenima kao što kad sam jučer govorio zašto govorim to a govorio sam ono činjenice, ništa drugo osim činjenice. Ne možete ispravljati pogreške, mislim možete, dapače možete te pogreške ispravljati, ali treba nazvati to ispravljanje svojim pravim imenom a to je predizborni trik jer niste htjeli slušati na vrijeme.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Slavko Linić, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Vukšiću, rekli ste teško je biti u pravu kad je Vlada u krivu, fali vam samo da rečete zašto je to teško? Jer to plaćaju građani Republike Hrvatske. To su platili prošlogodišnjim izmjenama građani velikih gradova i građani brdsko-planinskog područja. Sada korigiramo, ali će plaćati oni u županijama i isto tako ono što je bitno reći ugrozili smo svu nadgradnju vrtiće, škole, zdravstvo, kulturu, sve je to ugroženo. Ali dozvolit ćete nismo ti koji samo kritiziramo. Upravo klub ljevičara je predložio amandmane i dao rješenja kako treba postupiti i vrlo jasno rekao. Ako je politika decentralizacije, a znamo da su veliki minusi u jedinicama lokalne samouprave, neplaćeni računi, građevinari ne dobivaju svoje prihode, nema više ulaganja, minusi su na jedinicama lokalne samouprave. Učinite korak i sav porez na dohodak ostavite jedinicama lokalne samouprave. Time ste mogli riješiti i svoju lijenost, jer dvije godine raspravljate o ispravkama prema jedinicama u Slavoniji i ostalima. Dvije godine se to vukao po ladicama nadležnog ministarstva za regionalni razvoj. Mogli ste to ispraviti. Mogli ste ostavit novac brdsko-planinskim jer znate da im fali, samo ste trebali ostaviti u preraspodjeli sav porez na dohodak. A predlagali smo vam da porez na dobit prebacite u decentralizirane funkcije, jer to je isto novac stvoren na regionalnom i lokalnom principu i trebali ste se odreći toga i riješiti problem, a to niste učinili. Prijedloge ste imali, ali na žalost ne volimo raditi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Linić, vladajuća koalicija se sjetila gdje su glasači u općinama i gradovima i zbog toga se mijenja ovaj zakon pet do dvanaest. U vrijeme i kada smo davali ovaj amandman upozoravali smo na to da su ugroženi vitalni interesi u županijama. Bit će manje škola, bit će manje vrtića, bit će manje ambulanti. Međutim, nitko nije slušao. I sada je dobro to što se ispravlja, ali ispravlja se još jedanput ponavljam u predizborne svrhe.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Damir Mateljan, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Kad govorim o naknadnoj pameti onda je prije svega naknadna pamet nova empatija HDZ-a prema Gorskom kotaru. No, dobro. Gospodine Vukšić, vi ste govorili o decentralizaciji, odnosno rekli ste da ovaj zakon zapravo ide ka daljnjoj centralizaciji Republike Hrvatske. Međutim, nije samo decentralizacija kada se spušta sa nacionalne na lokalnu razinu, nego je decentralizacija kada se spuštaju sa područne na lokalnu razinu, a to je i ovdje slučaj. Zatim ste rekli da ovim zakonom županije gube. Pa nisu županije jedinice bez svojih granica, bez svoga područja. Dakle, ovih 58 milijuna kuna ide upravo u te županije. Dakle, ide u jedinice lokalne samouprave koje su na području tih županija koje imaju brdsko-planinska područja. I treće, rekli ste da je ovaj zakon predizborni. Ovaj se zakon dogovara već čitav niz mjeseci. Ovaj zakon je upravo na temelju dogovora jedinica lokalne samouprave sa brdsko-planinskog područja i županije. I ako ste primijetili na odborima nije bilo primjedbi iz županija na ovaj zakon. Ovaj zakon dakle ide ka tome da se ne smanjuje, dakle da se ne smanjuje kvaliteta života građana u županiji, nego se njihova kvaliteta povećava. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Mateljan nisam rekao, možda ste krivo shvatili ili možda je kriva konstrukcija rečenice, da se ovim zakonom Hrvatska još više centralizira nego sam rekao da Hrvatska nikad nije bila više centralizirana nego što je danas. To sam rekao. Ništa od onih predizbornih obećanja da će se Hrvatska decentralizirati nije napravljeno. Ovo su tek mali pomaci ispravljanja pogrešaka koje kažete da se dugo dogovara. Prema tome, niste me baš uvjerili u to da nije napravljeno za to da bi se dobio koji glas više.
Poštovani zastupnik Krešimir Bubalo ima repliku.
Hvala lijepa. Kolega Vukšiću maloprije ste u svom izlaganju rekli da uvijek se na mostu dobije, a na ćupriji izgubi. Pa gdje je onda Slavonija i Baranja? Mi samo gubimo, i kad gledate rezultate ove reforme, kad gledate izmjene poreza na dohodak kada su u Hrvatskoj jedinice lokalne uprave izgubile 2 milijarde kuna. I kada gledamo sad nakon povrata poreza onda možemo reći da Slavonija i Baranja ponovno gubi. Kad krenete od Osijeka pa do drugih općina i gradova s kojima razgovaramo svakodnevno i vidimo danas da se mijenja zakonsko rješenje za brdsko-planinske prostore. A gdje je tu PPDS, gdje je tu Slavonija i Baranja koja je također izgubila ovim izmjenama? Danas je zaboravljena ponovno u ovoj izmjeni zakonskog rješenja. To je isto kao i što gospodin Grčić ovih dana kaže počnite trošiti. Pa što mi u Slavoniji i Baranji da trošimo? Jer kad gledamo i BDP, kada gledamo rast BDP-a i kad gledate u strukturi poljoprivredu onda vidite ponovno da je pad u prvom kvartalu 2,8, u drugom kvartalu 3%. I onda ljudi iz Zagreba kažu to je zbog suše. Pa ne znaju da je tek suša u trećem kvartalu. Kad govorimo o Slavoniji i Baranji vlade su se mijenjale, i HDZ-ova i SDP-ova, neki su dobili na mostu ali Slavonija i Baranja je stalno na ćupriji.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Nadam se da su vas čuli, da su čuli ovu vašu repliku i kolege koji su prije govorili da je Slavonija dobila ovim. Međutim ja sam i čitao, pripremajući se za ovu raspravu, neke od župana neke od gradonačelnika koji su rekli da upravo to što ste vi govorili danas, 2 do 3 milijarde gubitka koje je izgubila lokalna samouprava. Evo čitao sam izjave gospodina … [[Govornik se ne razumije.]] koji vodi Udrugu županija. Međutim, ne želi se shvatiti da novac s kojim raspolaže Vlada nije novac Vlade koja može raditi s tim novcem što god želi. To je novac građana RH. I kad često čujem ministra da kaže ja ću dati ovima, neću dati ovima ili ja ću napraviti to ponaša se kao da je to njegov privatni novac, kao da ga je unio u blagajnu. Hrvatska je centralizirana i u Hrvatskoj su kao što se jučer govorilo da su previše prevelike razlike između građana u RH tako su i prevelike razlike u pojedinim dijelovima Hrvatske.
Poštovani zastupnik Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega naravno u svakoj vašoj raspravi putem velikih epskih figura vi želite nešto napomenuti ono što ne odgovara istini. Prije svega da li je ovo populizam ili ne, oko ovog zakona imam svoje mišljenje i svjestan sam da mnoge stvari nisu dobro napravljene i da je puno JLS-a izgubilo. Ali, jedna činjenica je u tome da nažalost kad donosimo određeni zakon morate imati adekvatne mjere, morate imati adekvatnu simulaciju da vidite što će se s tim odlukama u budućnosti dogoditi. I ako se dogodi određeni problem onda treba ispraviti te greške. Jedan od prijedloga zakona ovdje pokušat će ispraviti jedan drugi dio grešaka koje su se pojavile. Ali u vašem izlaganju uvijek spominjete i počnete uspoređivati s nekim drugima. Spominjete i ovu vlast i Vladu, a spominjete i određene stranke, prije svega gospođu Pusić ili HNS gdje maltene ispada da mi kao HNS ne pripadamo ovom društveno-političkom miljeu ili da nemamo nikakve snage. Pa prije svega morate znati kao političar da vrijednost vaša je onog trenutka kad izađete pred svoje građane i kad vam oni daju svoj glas za one aktivnosti ili politiku i ideje koje imate. Ajmo se onda usporediti što ste vi dobili i koliko glasova ste dobili kad ste izašli pred svoje glasače, a mogu reći kao HNS kad i ona stranka koja ima dva župana, preko 100-njak dužnosnika, što gradonačelnika, načelnika i njihovih zamjenika i to koji su dobili povjerenje u direktnom izlasku pred svoje građane onda zaista možemo reći da imamo itekako rezona. Pa ja osobno sam već treći mandat gradonačelnik u svojem gradu. Dajte vi dođite u Nedelišće iz kojega ste otišli kako ste rekli skoro goli i bosi a sad kad danas pogledamo kakvu imate imovinsku karticu da ste jedan od najbogatijih skoro zastupnika pa stanite pred njih pa nek vam daju povjerenje pa ćete onda vi svojim iskustvom doprinijeti za taj razvoj.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Nisam vas sve razumio, vrlo vas teško sam pratio, ali ću vam odmah reći stoput ponovljena laž postaje istina. To oko najbogatijeg, daj Bože da sam najbogatiji međutim tu laž koja je plasirana prvih dana ponavlja se i to vam je jedini argument gospodine Škvariću. Ja sam dobio 2% u Gradu Zagrebu što HNS može sanjati, sanjati, a ni u snovima ne možete to zamisliti. Vi ste u ovoj koaliciji 0,5%. Izračunajte si pa ćete vidjeti. Prema tome, to je vaša priča. A zašto vas boli ta priča? Ja imam konkretan rezultat, vi ga nemate. Govorim o HNS-u, ne govorim vas osobno jer vi ste meni osobno moj rezultat govorili o tome. Vi se šlepate. Izađite sami na izbore pa da vidimo koliko ćete dobiti na tim izborima. I svi ovi mali koji su tobože domoljubni, a domoljubni su samo da stave nešto u ove fotelje. Neću reći to da ne kažu da sam bezobrazan. I to je čitava priča. Laž o bogatstvu, daj Bože da se obistini, da je ona činjenica da sam bogat čovjek, ako sam toliko bogat i razdijelit ću pa i one milijune koje sam dobio na lotu, a sve ovo ostalo što ste govorili nisam razumio. Da vam iskreno kažem nisam razumio, ne pojmovno nego nisam vas čuo.
Ja mislim da je replika najbolji alat da otkrije sve nas. To je najbolji alat apsolutno. A poštovani zastupnik Damir Kajin replika.
Dobro, u Hrvatskoj gospodine zastupniče raste i javni dug, raste i broj blokiranih, raste i broj ovrha, u Hrvatskoj je porastao PDV sa 23 na 25%, u Hrvatskoj je porastao odlazak mladih ljudi u inozemstvo, u Hrvatskoj rastu cijene, broj siromašnih ali nešto je isto istina o čemu govori gospodin Stazić, i to je dobro da nam se naprosto dogodilo bez obzira što zadnji možda u Europi izlazimo iz krize. Mi se svi moramo radovati rastu jer je to uvjet opstanku. Ali bez istine, dobro ima budućnosti, takav će biti ili onakva, ali zasigurno ne onakva kakvu bi htjeli. Meni je drago da imamo ovaj zakon ispred sebe, zašto? Jer želim vjerovati da će je moj Buzet konačno ukinuti prirez od 6% kojega uopće nije ni trebao uvoditi. Jer materijalna situacija jednoga Buzeta je malo drugačija u odnosu na čitav niz gradova u Gorskom Kotaru.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi gospodine Kajin, i mene vesele brojke koje je govorio gospodin Stazić. Bio bih sretniji. Govorio sam da je 5% ono što su obećavali. Da li će ovih 1,2 prerasti u 2% ili će pasti na 0,5% pa onda u minus ne znam. I ovo je samo jedan trend, on budi neki malo optimizma i trebamo biti zadovoljni zbog toga i nitko se ne smije žalostiti zbog uspjeha jer to je uspjeh svih građana RH. Bit će svim građanima bolje. I za to treba Vladi dati priznanje. Ja sam govorio tu najviše o tajmingu, i govorio sam o drugim stvarima. I samo još jednom što sam ostao prije dužan odgovor, a to zbog fotelje nisam izdao svoje principe što mnogi političari rade.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih za repliku i odgovore na repliku. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub SDSS-a i poštovani zastupnik Mile Horvat u ime kluba.
Zahvaljujem se predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave bilo bi po meni sasvim normalno da je ovdje u ime predlagatelja netko iz Ministarstva financija uz dužno uvažavanje gospodina Puljiza. Mislim da bi trebalo ovdje biti određenih ljudi koji bi možda bili kompetentniji da odgovaraju na ova pitanja odnosno ove teme na koje smo sada otvorili. Ja ću isto tako imati i jedno pitanje za gospodina Puljiza, tako da mi je evo u redu što je i on ovdje prisutan. Mislim da, mi u klubu mislimo da, u klubu SDSS-a da ne treba ove stvari postavljati na način kao što se postavljaju u zadnja dva dana, a to je da sve što se predlaže na ovoj izvanrednoj sjednici ili u ove tri nedjelje koliko će još trajati saborski rad. Ne treba sve to postavljati u kontekst predizbornih aktivnosti s predizbornih obećanja. Ajdemo stvari postaviti onako kako jeste. Vlada radi redovno, ministarstava rade svoj posao, predlažu modele iz dobre namjere, ja želim vjerovati da su svi modeli koji se kroz ove zakonske akte i kroz ove rasprave predlažu iz dobre namjere da se određene situacije iz života poprave i poboljšaju. U ostalom i ovaj zakonski prijedlog izmjene Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave stupa na snagu tek od iduće godine. Prema tome, nećemo prejudicirati za koga je ovo rađeno. Isto tako uvažavamo i napor Ministarstva financija da doradi model financiranja jedinica lokalne samouprave. Istina da se ovdje akcenat stavio na problematiku brdsko-planinskih područja, isto tako je istina da bi mogli otvoriti pitanje i financiranja područja posebne državne skrbi i sve to skupa traži jednu ozbiljniju raspravu ali na nivou struku, na nivou iskustava a ne na nivou političkih prepucavanja da li je ovo predizborni marketing ili nije predizborni marketing. U ostalom i to je legitimno pravo da Vlada do zadnjeg trenutka koristi svoja politička sredstva i šalje poruke svojim biračima kroz svoj rad. Ja nemam ambicija da budem previše pametan oko ovih tema pošto nisam ekonomista ali sam si dao truda pa sam o ovom razgovarao sa ljudima na terenu, direktno sa načelnicima općina koji su mi onda rekli otprilike kako teče financiranje jedinica lokalne samouprave u odnosu na zadnje naše aktivnosti, u odnosu na sve ono što smo radili zadnjih godinu i pol dana kroz izmjene određene fiskalne politike. Za nas u klubu SDSS-a općine su odnosno jedinice lokalne samouprave su za nas osnovni element o kom treba razgovarati. Apsolutno je za nas neprihvatljivo da se razgovara o principu ukidanja lokalnih samouprava odnosno reduciranja broja općina pod nekakvim nazivnikom da ćemo time za državni proračun i ukupnu zajednicu ušparati, odnosno uštediti nekakva ogromna sredstva. U prostorima posebne državne skrbi moramo reći da činjenicu da nema lokalnih samouprava, da nema dobro organiziranih općina, da nema … načelnika sa svojim suradnicima, ti prostori posebne državne skrbi bi bili u još gorem stanju nego što su sad. Mi smo nakon ovih dvadesetak godina iskustava kroz djelovanje jedinica lokalne samouprave dobili jedan kadar mladih i sposobnih načelnika općina koji su shvatili da u nekakvoj svojoj međusobnoj konkurenciji i nekakvim svojim obrazovanjem i educiranjem mogu pridonijeti razvoju svoje općine i oni se tako i ponašaju. Nekakvi podatci govore da u međunarodne ozbiljne procjeniteljske kuće tvrde da u RH polovina općina, znači negdje preko 20 njih je ovog trenutka na rubu samoodrživosti, kategorije samoodrživosti. Ono što je za nas poražavajuće jeste činjenica da je među prvih 10 na rang listi neodrživih su općine sa srpskom većinom. Ja zato želim sugerirati kroz ovu rasprave određena iskustva ljudi sa tog terena, ne iz namjere da kritiziram niti Ministarstvo regionalnog razvoja, niti Ministarstvo financija da su nešto i nekakva zakonska rješenja napravila loše nego iz činjenica da im prenesem poruku da jedan načelnik koji živi sa problemom općine vjerojatno kroz život može drugačije sagledavati ono što mi kao zakonodavno tijelo pretočimo u slovo. I nije dobro ako je to mrtvo slovo na papiru ukoliko se ne može u praksi na neki način realizirati i privesti realnom životu. Zato hoću reći da je kod financiranja jedinice lokalne samouprave u zadnje vrijeme postoji određeno nezadovoljstvo, ali isključivo odredbama određenim zakonskim rješenjima Zakona o porezu na dohodak koji je bio predmet rasprave u ovom mandatu. Naime o čemu se radi? Zadnjim rješenjima Zakona o porezu na dohodak u prosjeku se 30% smanjio izvorni prihod jedinica lokalne samouprave. Tako se to u Općini Erdut taj izvorni prihod smanjio za cijeli milijun kuna, u Općini Dvor za 350 tisuća kuna u Erveniku za 100 tisuća kuna što je za njih modus vivendi, dakle oni bez tih novaca više ne mog egzistirati. Grad Osijek je ostao bez nekih 270 milijuna kuna. Općina Vrhovine recimo kaže da je provedbom Zakona o financiranju jedinice lokalne samouprave postignut je vrlo negativan efekat u segmentu ostvarivanja prihoda od poreza i to za iznos od 30% na nivou proračunske godine 2015. Konkretno u 2014.od poreza građana su u prvih 6 mjeseci na bazi 210 zaposlenik koliko ih ta mala općinica ima ostvarili prihod od 220 tisuća kuna u 2015.negdje oko 180 tisuća kuna sa 50 zaposlenih više. Dakle tu matematika i iskustvo kaže da nešto ne štima u modelu koji smo mi propisali kao model financiranja lokalne samouprave. Onda se postavlja jedan zaključak i načelnici kažu ovako, ako se umanjio ovim rješenjem poreza na dohodak se umanjio izvorni prihod kao što sam rekao za 30% i onda je obećala država da će to kompenzirati kroz pomoć. Međutim ono što je problem načelnici bi više voljeli da se zadržao stari model financiranja i da se preko njihovih računa iskazivao porez jer je on izvorni prihod jer onda taj izvorni prihod utječe na bonitet tih lokalnih samouprava, onda taj izvorni prihod čini uostalom i osnovicu za obračun njihove plaće koji smo rekli da je limit 20% od visine izvornog prihoda. I jasno je da je država pokušala u određenom segmentu pod pritiskom tih čelnika jedinica lokalne i regionalne samouprave stvar ispraviti pa je onda išlo sa određenim iznosima financijske pomoći kroz pomoć države, međutim to su jednokratni iznosi i na takvim iznosima se ne može bazirati strategija razvoja određene općine. I onda na kraju imamo sljedeći problem, a to je problem povrata poreza koji je napravio veliku pomutnju na terenu jer načelnici, načelnicima je tako svejedno. Dakle nije im svejedno hoće li taj povrat poreza biti vraćen iz njihovog izvornog prihoda ili će biti vraćen iz pomoći države. Dakle više bi načelnicima općina odgovarao stari model obračuna. To govorim iz nekakve dobre namjere jer su ljudi na trenu prilično razočarani ovim modelom koji smo nametnuli u toku ove godine i koji je njih doveo u veliki problem jer ponavljam, ovim ukidanjem, ovim smanjenjem izvornog prihoda za 30% njima se smanjio bonitet i kod banaka, smanjila im se i startna osnova kod uključivanja u fondove EU, a osim toga što je najvažnije smanjila se osnovica za izračun plaća pogotovo u općinama gdje imate mali izvorni prihod. Pa kad on ima izvorni prihod 600 tisuća, a vi ste mu to smanjili 20% od toga je 60 tisuća, čovjek ne može isplatiti više od dvije mjesečne plaće. Dakle to je život. Dozvoljavam da nisam ekonomski i financijski stručnjak, dozvoljavam da tu uđem u nekakvu zonu gdje ću pogriješiti, ali ovo su mi ljudi rekli i ja njima vjerujem da je to to i ja mislim da o ovome bez obzira koja je vlada, dali ova, da li sljedeća mora debelo razmišljati jer na terenu među čelnicima općina, gradova pa i županija vlada veliko nezadovoljstvo. Druga stvar koju bih rekao bi pohvalio fond koji je u Ministarstvu regionalnog razvoja formiran, fond za od 1,5% za pripremu za sufinanciranje odnosno za predfinanciranje europskih projekata, to je stvar kojoj smo svi mi na neki način čekali da se formira i ukazivali su na to. Možda je to trebalo uraditi puno prije jer koliko vidimo taj fond će biti javni poziv za 2015.je otvoren i on će trajati do 31.12.ove godine i tek od 14., znači od sutra, prekosutra će biti otvoren natječaj za te fondove. Dakle izgubili smo dovoljno vremena, puno vremena smo izgubili da bi profunkcionirao ovaj osnovni element, a to su sredstva, pomoć države za predfinanciranje odnosno pomaganje malim općinama, siromašnim općinama za apliciranje svojih projekata. Ovdje što se javlja problem, iskustvo sa terena kaže da će unatoč tome što je država ovu stvar dobro postavila, prilično kasno, ali dobro. Dakle tek od iduće godine bi se mogli polučiti rezultati ove politike. Jer problem je to sto jedinice lokalne samouprave još uvijek nisu pripremljene jer nemaju sređene vlasničke odnose i nemaju suštinu a to nemaju kvalitetne timove koji će moći izrađivati programe koji će opet moći onda dalje koristiti ove benefite iz ovog fonda od 1,5%. Prema tome, država je i svoje odradila u ovom segmentu i prebacila je na neki način svu odgovornost i sav teret na lokalnu samoupravu da se snalazi profesionalno kao što treba da se snalazi. Sljedeća stvar koju bih i zadnja koju bih uputio kao sugestiju gospodinu Puljizu koristeći ovdje njegovu prisutnost jeste Zakon o regionalnom razvoju je donio naknadu zbog zaštićenih prirodnih područja i u članku 45 je propisan način kako će se koristiti ta naknada i onda će ona biti izvorni prihod određenih općina koje se nalaze u zoni zaštićenih objekata, parka prirode itd…. A tu po nekim podacima je nekih 46% općina jedinica lokalne samouprave dolaze pod udar Zakon o regionalnom razvoju, odredbe članaka 45 koja uređuje naknadu zbog zaštićenih prirodnih područja. O čemu se radi? Radi se o tome što je Vlada u članku 51 u stavku 3 rekla da će se odluka iz članka 45 ovog zakona donijeti u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Taj rok je istekao 30.03.2015., ta odluka još uvijek nije donesena. Dakle općine koje su, na koje se odnosi ovaj zakon i odredba članka 45 odluke o naknadi ne mogu tu naknadu provesti, realizirati jer Vlada nije donijela odluku o načinu provođenja. Zato vas ja molim da, evo vašu prisutnost ovdje koristim, da vam sugeriram da bi bilo vrlo dobro kada bi se ovo uputstvo donijelo, odnosno odluka Vlade jer ljudi poput općina Vrhovine, Ervenik itd. da ne pričam koje općine bi mogle koristiti ovu naknadu kao svoj izvorni prihod ovog trenutka to ne mogu raditi jer nije poštovan rok koji je Vlada sama sebi donijela. Zaključno, mi nemamo ništa protiv da se donesu ove izmjene Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave vjerujući da će time se pomoći prostoru brdsko-planinskog područja iako podvlačimo, mislimo da su kolege koje su rekle da bi sličan tretman trebale imati i prostori posebne državne skrbi a posebno onaj naš istok Slavonije i Baranje bi trebao biti pod posebnim fokusom interesa jer se ovog trenutka tamo dešava vrlo veliko osiromašenje i naroda i jedinica lokalne samouprave. Hvala.
Hvala i vama. Imamo repliku poštovanog zastupnika Dujomira Marasovića.
Poštovani gospodine predsjedniče. Kolega Horvat, vi ste primijetili da je ova Vlada ukinula sredstva općinama da skratimo i da budimo razumniji, općinama prihod iz poreza i centralizirala, to uvela u Hrvatsku državnu blagajnu. I još uzela 100 milijardi kuna kredita u ove 4 godine. A šta je napravila? Znači proturječila je onom svom programu iz Plana 21 gdje je rečeno da je centralizacija Hrvatske jedan od naših prioriteta. A ne da nisu decentralizirali nego su strahovito sve centralizirali, ne samo odluke nego i sredstva. A najvažnije sredstva. I zašto podržavate ovu Vladu? Zašto ste s njima službeno u koaliciji? Proturječite sami sebi, pa vi ste dio ove i buduće koalicije. Nije kukuriku pijetao prestao kukurikati. Ne znam zašto, je li on živ sada ili kakvo je njegovo sada stanje ali radi se neki, Hrvatska raste mjehur kao mjehur od sapunice, puknuti će, trajati će 3 tjedna. Ali zašto podržavate ovu Vladu kada je ona osiromašila sve te općine? Demagoški su vam dali 10 crkvi i općina jer su vukli u red, to su siromašne općine u redu da dobiju nešto, treba još više dati jer to su krajnje nerazvijene općine. Ali uvjeravam vas, po mom nekakvom izračunu i viđenju da će sve srpske općine gdje živi srpsko stanovništvo imati više štete od ovog zakona nego što su vam dali kao nekakvu kost da glođete ovih 10 općina što su vam … [[Govornik se ne razumije.]] Generalno rečeno srpsko stanovništvo će imati više štete kao i hrvatsko stanovništvo na širem prostoru i ništa vam nisu dali. Dok je HDZ bio na vlasti pravili ste ceste na tim područjima i gdje Srbi žive pravili su se vodovodi, osvjetljivano je, bilo je struje, sve se radila obnova. Ovih 4 godine ne rade ni u srpskim općinama ni u hrvatski nego su uzeli i tim najsiromašnijim općinama povukli u državnu blagajnu.
Hvala lijepa. Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega Dujomire Marasoviću, ja uvažavam vaše retoričke egzibicije koje su neki put simpatične ali ova ekshibicija na temu kosti, glodanja kosti vam nije baš simpatična. Dakle nismo mi, iako smo sirotinja, iako smo prošli kako smo prošli ipak nismo nekakvi … [[Govornik se ne razumije.]] da glođemo kosti. Prema tome, treba malo birati riječi za ovom govornicom, pogotovo sada na kraju jer ni svaka poruka koja se šalje biračima nije baš prava poruka. Može biti kontra produktivna poruka i od toga se treba čuvati. Druga stvar, mi nismo u nikakvoj koaliciji niti smo bili u zvaničnoj koaliciji sa SDP-om ali podržavamo ovu Vladu i podržavati ćemo je do zadnjeg dana jer vjerujemo da je neke stvari dobro uradila i pridržavamo kritiku da je kritikujemo tamo gdje nije. Podržavamo korektno do kraja kao što smo i vašu podržavali korektno do kraja. I nemamo sklonosti nikakvim prebjezima i pretrčavanjima prema dnevnim potrebama. Nemojte voditi previše brigu o općinama gdje su većinom Srbi, jer to je sada kasno, o tome se trebala voditi briga puno prije. Tu brigu će voditi bilo koja Vlada. Ova se pokazala kako je mogla, vjerojatno će neka druga biti, imati možda nešto više sluha za te prostore. Ja sam i iz tog razloga i rekao da mi podržavamo ovaj zakon kao želju da se ispravi određeno stanje na terenu ali sam vrlo jasno rekao šta ne valja. I to je po meni jedini mogući način komunikacije i političkog rada: otvoreno govoriti o činjenicama, argumentima ono što nije dobro urađeno. Činjenica je da neke stvari u Zakonu o porezu na dohodak nisu dobre, da su proizvele na nekim područjima kontraefekt, a ništa nije konačno i sve se to na neki način može ispraviti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Klarić ima repliku.
Kolega Horvat, spomenuli ste Zakon o regionalnom razvoju Republike Hrvatske koji je stupio na snagu s 1.1. ove godine. Ja osobno smatram da nije u skladu s Ustavom Republike Hrvatske i ono što je sigurno pokrenut ćemo ispitivanje njegove usklađenosti s Ustavom. Međutim ono što ste ključno rekli, rekli ste o snazi i o borbi čelnika jedinica lokalne samouprave koji svaki na svom terenu se bori za tu općinu i te gradove i upravo to je smisao. Mi ovdje govorimo o nekakvom rastu od 0,5, o 1, o 1,5. Mislim da upravo ti ljudi i tu ne dijelim uopće jer ne razmišljam na način gdje žive Srbi ili gdje žive muslimani ili gdje je neka većina, ja to sve kao građane Republike Hrvatske i upravo ti ljudi na … i žive Hrvatsku, ne na ovaj način kako promišlja Vlada jer Vlada ne promišlja na način dajmo tim jedinicama lokalne samouprave, dajmo tom čelniku …, Delnicama ili negdje mogućnost da sa sredstvima ostvarenim na njegovom području razvije to područje jer nije razvijeno. Bez obzira na njihovu mehaniku i način izračuna indeksa razvijenosti koji je sulud i uopće nema veze sa stvarnošću. To je prva činjenica. I druga činjenica da se čitavo vrijeme na raznorazne načine nešto uzima tim jedinicama lokalne samouprave. Sjetimo se PDV-a. Ljudi ni naši građani ne znaju da jedinica lokalne samouprave, grad ili općina kod bilo kakve nabave, kod bilo kakvog plaćanja plaća i PDV. Dakle svi proračuni tih gradova i općina u startu su manji bili za 22%, za 23% i sad za 25% jer je PDV 25%. Toalet papir ili papir za fotokopirni aparat jedinica lokalne samouprave plaća na njega PDV. I to su stvari koje ova Vlada očito ne razumije, a što je najgore neće da sluša dobronamjerne kritike i prijedloge koje dajemo kad donose zakon koji nije u skladu sa upravo onim o čemu govorimo…
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega, ja mogu podijeliti određena mišljenja s vama. U načelu se slažem u dosta toga. Potvrdit ću samo, mi smo stajališta da su za nas općine vrlo bitna stvar odnosno općine su osnov nekakvog socijalnog života na jednom prostoru i vrlo nam je bitno kakav status imaju i kakav financijski bonitet i koliko su financijski sposobne te općine da zadovolje kriterije stanovništva i potrebe. Činjenica jeste da su u općinama jedini prostori za nekakvo zapošljavanje. Nažalost privreda je devastirana, privatizacija je takva kakva jeste. Kad prođete kroz jedan Donji Lapac vidite da su dvije tvornice potpuno zarasle u korov i sasvim je normalno ukoliko nema škole, ukoliko nema policije i željeznice ti ljudi nemaju gdje raditi i sasvim je normalno da su nekakvi javni radovi, vrtići pri općinama i na kraju dva činovnika u tim općinama nekakav izvor egzistencije u određenim porodicama. Nažalost ja tako moram pojednostaviti stvari, a više bih volio da mogu govoriti drugačije, da su općine kapacitirane, da imaju određene poslovne zone, da imaju stranog investitora kao što je to kod mene u Kneževim vinogradima gdje zahvaljujući poslovnoj zoni i 4-5 velikih investitora nemate nezaposlenog čovjeka. Ali to je rijetka općina. Ja bih volio kad bi mogli biti svi kao moja općina i onda bi mogli razgovarati o tome da li su ostajali sposobni ili nisu sposobni, treba ih ukinuti ili ne, a još uvijek nismo u toj fazi. Što se tiče uzimanja i vraćanja sredstava, ja sam rekao da nije dobar model da se smanji izvorni prihod, a onda ti se vrati kroz pomoć države. Bilo bi normalnije i za načelnika općine je prihvatljivije da imamo stabilan izvor prihoda koji ti diže bonitet svoj financijski, a da pomoć države bude dobrodošla pomoć kad je ima, a kad je nema može se i bez nje. I nije dobro po meni da se ta rupa koja se u proračunu stvorila ukidanjem prihoda kompenzira sa nekakvim pomoćima državi.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu klub zastupnika Nezavisne liste i poštovani zastupnik Damir Kajin i Šandor Juhas dijele vrijeme.
Poštovani gospodine predsjedniče, zamjeniče ministra, uvažena gospodo zastupnici. Znači člankom 45. se predlaže raspodjela poreza na dohodak na području općina odnosno gradova koji prema posebnim propisima imaju status brdsko-planinskog područja, jednom rječju da to ovako skratim dajemo sada ponovo lokalnoj samoupravi, uzimamo županiji. To je znači bit. Međutim reći ću to da nikakve logike nije bilo da se pred izvjesno vrijeme mijenja status brdsko-planinskog područja. Recimo moj Buzet je u brdsko-planinskom području, Istra ima 8 brdsko-planinskih područja odnosno od posebne državne skrbi. Tu su Matulji, Klan itd. Još je manje bilo logike da u jednom Buzetu da se uvede prirez od 6% jer zakon jednostavno nije ukinut. Zakon se nije ukinuo i u prvoj godini se po tom osnovu prihod neznatno smanjio. Stoga ja očekujem da će moj Buzet, a i slični gradovi i općine prije svega ukinuti prirez. Sav efekt kojeg su građani mogli imati zbog poreza na dohodak time je anuliran, zaustavila se potrošnja i umjesto da se olakša pozicija građanima ona se prirezom otežala. To govori koliko je netko socijalno osjetljiv ili neosjetljiv. No cjelokupni sustav, o čemu su govorili svi prije mene, lokalne samouprave nakon 22 godine treba redefinirati, ovako dalje jednostavno ne može. Cjelokupni sustav državne uprave isto tako valja redefinirati jer tako više ne ide. Cjelokupni sustav nadgradnje od ministarstva pa nadalje isto valja redefinirati jer tako ne ide. Državna i lokalna samouprava sve više postaju svrha samo sebi ili onima koji su tamo zaposleni. Ja sam siguran da je Hrvatska riješila korupciju, a na lokalnoj razini i to se usuđujem kazati ona je danas možda veća nego pred četiri godine kao i u nekim državnim tvrtkama da ih ne spominjem, da se u cilju uštede broj jedinica lokalnih samouprava smanjio za 50% ili dvije trećine. Da se koalicije ne kupuju u ovoj zemlji ministarskim mjestima Hrvatska je mogla imati stope rasta i od tri i od četiri i od 5% godišnje kao što su ili kao što iznose u svim starim i novim članicama EU. Ovako smo na bruto društvenom proizvodu koji je tri postotna poena manji nego 2011. Sustav se mora približiti onom po Ustavu iz '74. godine. Hrvatska je tada bila najviše decentralizirana, najefikasnije ustrojena, najracionalnija pa je i mogla se i najbrže razvijati. Dvije trećine, još jedanput ću reći županija, općina treba ne ukinuti nego pripojiti nekim prirodnim središtima. Hrvatsku treba regionalizirati. Mi imamo više ministarstva u ovoj državi no što ima jedna Njemačka. Njemačka ih ima 14, mi ih imamo 20. Italija ima 16 ministarstva, mi imamo 20. Jedna Mađarska koja se u zadnje vrijeme stalno spominje ima 8, mi ih imamo 20. Da citiram, Cipar i Estonija imaju 11 ministarstava. Finska, Francuska, Slovenija 12 ministarstava. Austrija, Latvija, Nizozemska, Španjolska i Slovačka 13. Njemačka i Češka 14 ministarstava. Malta i Bugarska 15. Grčka, Italija, Belgija, Irska 16, Rumunjska i Velika Britanija 17 ministarstva, Poljska, Norveška 18, te Luksemburg 19. Čak je i srbijanska Vlada manja od naše. Kako je to znači izgledalo tamo negdje '92. Čini mi se da smo imali negdje oko 107, 108 općina. Pogledajte samo lokalnu samoupravu u mojoj Istri - 42 jedinice sa županijom. Danska na 5,6 milijuna stanovnika ima 98 općina i 5 regija. Mi u Istri imamo više dužnosnika, ali tako je diljem RH. Na 208000 stanovnika kada gledamo načelnike i gradonačelnike, zamjenike, nije bitno, predsjednika Vijeća i slično no što ima Danska na 5,6 milijuna stanovnika. To košta. Dobijamo ove mailove. Navodno jedan Umag ima 92 djelatnika, 50 zaposlenih po stranačkim kriterijima u zadnjih četiri ili pet godina. Ili jedan Vodnjan. Bili su mjesna zajednica. Tad je radilo dvoje ljudi, gradile su se industrijske zone, hale itd. Danas imaju 48 zaposlenih. Ili u lokalnoj samoupravi u Istri radi oko 1200 ljudi. Država isplaćuje plaće, govorim o Istri za 7800 ljudi plus 1400 policajaca. Sa zaposlenicima u komunalnim i državnim poduzećima mi govorimo o 16000 ljudi da se tako izrazim u nadgradnji na proračunu ili na ovim parafiskalnim davanjima, na računima. Ukupan broj zaposlenih 2003. u Istri je bio, trinaeste pardon, 59000. 8800 manje nego 2008. Ako je tome tako u Istri, drugdje je još i gore. Državna i lokalna nadgradnja teret su u ovoj zemlji. Ja se slažem ima sjajnih općina, ima sjajnih gradova ali i onih gdje je jedina briga načelnika ili gradonačelnika kako nešto javno pretvoriti u svoje ili privatno. Ovdje ispred sebe imam jednu studiju koju je Županija istarska naručila pred ne znam recimo 6 mjeseci, pa se onda kaže da u Istarskoj županiji se 2013., ja sam te brojke znao, nije mi za to trebao nikakav podatak, uprihodovano je 7,6 milijardi kuna, a potrošilo se 6,9 milijardi kuna. Znači u državni proračun se je dalo negdje oko 716 milijuna više no što je ostalo ili se vratilo. Za mirovine 2 milijarde, za zdravstvo milijardu i 100, obrazovanje 524 milijuna kuna itd. Samo 4 županije više daju no što im se vraća ili što ostaje, ali opet kad govorim o Istri to je nekih 700 milijuna kuna. To su minimalni, minimalni iznosi i to samo potvrđuje koliki nam je problem. I zato trebamo sve učiniti da financijske kapacitete lokalne samouprave ojačamo, ali i da kompletnu nadgradnju počinjemo reducirati.
Nastavak kolega Juhas.
Poštovani predsjedniče, poštovani pomoćniče ministra, dame i gospodo. Pa ja bih nastavio onda u onom tonu u kojem je gospodin Kajin započeo. Samo bih se vratio malo još na sami početak. Svi mi znamo da se svake godine održavaju izbori. I onog trenutka kad završe izbori pripremamo se za nove izbore. Prema tome, svaki govor, svaka naša aktivnost u stvari vezana je na nekakvu promidžbu i vezana je za dobivanje novih izbora, normalno gdje se tako pokušava onda učiniti što više za one koje i zastupamo. A i naknadna pamet je nekad bolja od nikakve pameti, pa mislim da te diskusije i te rasprave oko toga možda ne bi trebalo da se vode. Mi ćemo usvojiti jedan zakon koji će možda pomoći nekome, koji će možda pokušati ispraviti neku nepravdu koju smo prije toga učinili i jedan zakon koji najvjerojatnije neće dugo živjeti jer kao što kod nas biva svi zakoni se donose kao da će trajati dva, tri mandata, dva tri ciklusa međutim znamo kako već to ide. Dođe druga Vlada ili dođe druga ekipa u sličnoj nekakvoj Vladi. To se promijeni, izmijeni i onda idemo opet jovo nanovo. Znamo i to da je ključ financiranja lokalne samouprave i njihovog opstanka u stvari jedan totalno drugačiji regionalni preustroj Republike Hrvatske o kojem su već i moji prethodnici nešto i rekli. Svjesni su svi toga da ovakav regionalni ustroj ne vodi nigdje, ne vodi nikuda i da je to ustvari sve prelijevanje iz šupljega u prazno. Svjesni su toga svi, međutim mislim da nema nitko dovoljno petlje da jedanput to već presiječe. Uvijek postoje nekakvi razlozi zbog kojih se to odgađa i onda se obećava opet uvijek u izbornim ciklusima ili u predizbornim ciklusima da, da mi ćemo napraviti to, mi ćemo napraviti ono. Međutim, bit razvoja Hrvatske je ustvari u tom novom jednom sveobuhvatnom regionalnom ustroju. Da li će tu biti tri regije, pet regija, sedam ili osam regija to treba prepustiti stručnjacima. Međutim, postoji tu jedan drugi problem, ekonomisti se sjete pa onda kažu ajmo napraviti nekakve statističke regije ili ćemo na osnovu nekakvih statističkih ili nekakvih ekonomskih pokazatelja odlučiti kako će te regije izgledati. Onda pravnici kažu e ne bi mi to opet nekako bi drugačije. Međutim, zna se što je regija, zna se što ta regija obuhvaća, da su tu ustvari dominantni prirodni uvjeti i da tu ono što je priroda stvorila i ono što je priroda dala da ona ustvari diktira od načina života pa do svih ostalih segmenata. Znači, bez tog jednog regionalnog preustroja razlike će i dalje ostajati između pojedinih dijelova RH, one će se i dalje produbljivati i one će i dalje sve više i više utjecati na taj težak život ljudi koji je evo zastupljen naročito u onom području iz kojeg ja dolazim. Razlike će ostajati i u obrazovanju, razlike će ostajati u društvenom standardu jer jednostavno dok neke jedinice lokalne samouprave općine ili gradovi izdašno su u stanju pomagati od kupovine knjiga do besplatnih vrtića do ostalih elemenata društvenog standarda dotle kod nas u Slavoniji i Baranji postoje općine gdje bogami djeca idu u školu bez knjiga, gdje roditelji moraju plaćati privatne osobe ili na različite načine se snalaziti da bi njihova djeca se na određeni način socijalizirala jer jednostavno nemaju novaca jedinice lokalne samouprave da osiguraju nekakve povoljnije cijene za vrtić. A da ne pričam o ostalim dijelovima društvenog standarda. Znači, i taj zakon neće donijeti do nekakvih promjena, neće donijeti do nekakvih ujednačavanja razlika između svih dijelova Hrvatske. Ja dolazim iz ravničarskog područja i ne bih htio nikoga da uvrijedim, ali mi kad otprilike čujemo za brdsko-planinska područja i kad čujemo za otoke onda polako nam lagano raste nervoza i počinje mi se dizati kosa na glavi. Ono što je učinjeno sa prethodnim zakonskim rješenjima u svakom slučaju pomoglo je. Međutim, nije u dovoljnoj mjeri pomoglo. I mi ne možemo jednostavno razumjeti da jedno područje koje je bilo možda najrazvijenije u prethodnim razdobljima da je došlo zahvaljujući prelijevanjem raznoraznih sredstava ili sustavu takav kakav je, jel' tako, a da je do te mjere zapušteno, do te mjere zaostalo. Vidjeli smo prošle godine da djeca jednostavno nemaju mogućnosti da se prehrane u školskoj kuhinji itd. Ja ne kažem da na otocima i u brdsko-planinskom području teče med i mlijeko ali mi smo imali nedavno jedan slučaj u Sokolovcu kada je žena se utopila u kanalu jer je išla po vodu. Pa ima naselja koja nemaju vodovod, ima naselja koja kubure sa javnom rasvjetom, pitanje javnog prijevoza itd. Pa sve to utječe na život ljudi! A u isto vrijeme imamo na otocima pa i u brdsko-planinskim područjima dijelove koji su itekako razvijeni. Vlada je pokušala nešto učiniti, rekao sam, ali mislim da to nije dovoljno i da tu treba još puno toga učiniti. Nije problem u tome da možda oni imaju, a da mi nemamo, problem je u tome što je u proteklom razdoblju kažem područje koje je imalo dovedeno na te grane i sada se samo nastavlja taj trend sa cijelim nizom zakonskih rješenja koje donosimo. Znači, nismo dovoljno učinili ni za Slavoniju i Baranju, nismo dovoljno učinili za ravničarsko područje i to moramo priznati. To moramo jedanput već priznati jer i tamo žive ljudi, doduše sve manje i manje jer je iseljavanje masovno. I tu mora država da pronađe mehanizme kako i na koji način da pomogne. I još bih samo htio spomenuti jedan isto ovako podatak. Dosta često donosimo nekakve zakone koji ustvari se ne mogu provoditi ili dovode do toga da imaju nekakav kontraefekt. Pa bih spomenuo samo Općinu Kneževi vinogradi kao što je i rekao gospodin Horvat, jednu koja je ovako dosta razvijenija od ostalih tamo područja koja muku muči sa financiranjem svojih službenika jer je zakon nametnuo takva rješenja da oni moraju imati pored jednog načelnika još nekakva tri donačelnika i sad se mi loptamo tu već više od 2 godine kako na koji način osigurati sredstva za ono što ustvari toj općini ne treba. Međutim, zakon je nametnuo da to tako treba da bude. Hvala.
Hvala lijepa. Molim kolega Juhas ako je moguće da mi napišete recept kako se diže kosa na glavi vama da i ja imam to iskustvo. Molim vas lijepo napišite mi recept, bit ću zahvalan. Dobro, idemo na replike kolegi Damiru Kajinu. Marijan Škvarić, poštovani zastupnik.
Hvala gospodine predsjedniče. Mislim da ne bi sad došao trend da se počnu kupovati motori da još uvijek osjetite vjetar u kosi dok se može [[Upadica Leko: Dobro, dobro.]] Evo, hvala lijepa. Gospodine uvaženi kolega jako dobro ste spomenuli što se tiče samog dijela rasporeda i nejednakosti unutar samog sustava raspodijele brdsko-planinskog područja i unutar cijelog sustava potpore koji dobivamo na razini Hrvatske. I dobro ste spomenuli grad Ozalj. On ima status brdsko-planinskog područja. On ima indeks razvijenosti 115, ima 3100 kuna prihoda po glavi stanovnika uz 6133 stanovnika ima 47 milijuna kuna proračuna. Sad kad uspoređujemo sa mojim gradom koji ima skoro 9 tisuća stanovnika isto ima status brdsko-planinskog područja, ima više od 3 puta manji proračun, indeks razvijenosti mi je 75,8% i mi smo u istoj kategoriji. Ali di je poanta? Poanta je u tome da bi i ne sad ova Vlade, nego to je i prijašnjim nesrazmjer bio u tom djelu da, rekli ste oko prireza, Buzet, prirez po ovim sredstvima koje dobiva ne treba niti prirez jer ima dovoljno sredstava. Razumiješ to je najbitnije, ako nema prireza, nema ovoga, pa ne treba dobivati ni potpore s državne razine jer mu ne treba. Treba dobivati potpore onaj koji ima puno manji fiskalni kapacitet i mogućnosti nego u tom djelu. Meni je teško objasniti zašto Zakon o otocima i obali da jedan grad dobiva financiranje za svoj dječji vrtić u cijelosti od strane resornog ministarstva, a istovremeno jednoj općini primjerice Bednja koja ima 4 tisuće stanovnika jedva je 2,5 milijuna kuna proračun, 3, već 4 mjeseca je u blokadi zbog ovog zakona si mora vrtić napraviti sama i napraviti programe i projekte i ići prema fondu EU jer to mu je jedini način. E u tome je stvar koja nije dobra u ovim potporama i moramo naći drugačije rješenje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Da, Buzetu, znači mom gradu sigurno ne treba taj šestpostotni prirez. To samo govori o nečijoj socijalnoj osjetljivosti. I što se tu naprosto dogodilo? Anulirao se onaj efekt poreza na dohodak. Da se razumijemo između prihoda recimo jedne lokalne samouprave i građanina ja sam uvijek da ima prihod građanin. Između prihoda županije i lokalne samouprave općine i grada ja sam uvijek da ta općina i taj grad ima više jer su oni neusporedivo bliže onome građaninu o kojem govorim. Između županije i države normalno da sam za jednu decentralizaciju, regionalizaciju, da apostrofiramo tu njenu financijsku snagu jer je i ona neusporedivo bliža građaninu i onoj sredini gdje mi živimo. Ako smo temeljem Zakona o dohotku omogućili na neki način građaninu zavisno, normalno, na prosječnu plaću to je možda 140, 150 kuna mjesečno ili 130, ne znam sad točno napamet, puta 12 to je negdje oko recimo 1500, 1700 kuna. Jedan ovakav prirez naprosto anulirao im je sve ono što su mogli ne znam gurnuti … potrošnju, od čega su mogli korist imati i mali obrti, i mala dionička društva ili trgovačka društva i OPG-i, jednom riječju netko im je uzeo ono u što, na što nije imao pravo.
Poštovani zastupnik Dujomir Marasović replika Damiru Kajinu.
… [[Govornik nije uključen.]] Kolega Kajin, vi se tužite da je pao broj zaposlenih u Istri što je točno, ali znate što niste rekli? Pao je broj zaposlenih u Hrvatskoj. Od 7.mjeseca 2014.do 7.mjeseca 2015. 16,5 tisuća manje radnih mjesta u Hrvatskoj. E sad se nama hvale da je pao, Stazić nam govori prije 10 minuta da je pala nezaposlenost. Prodaju maglu, a vi to trebate reći i vi to trebate shvatiti, vi to trebate kritizirati a ne davati podršku ovoj Vladi. Pao je broj normalno nezaposlenih, odnosno pala je nezaposlenost jer je 100 tisuća otišlo van, jer su ostali zbrisani sa spiska zbog ovih i onih razloga jer je jek turističke sezone, centar turističke sezone i sad nam oni prodaju da je to neki uspjeh? Kao i u turizmu, pomalo više postaje ovo dosadno, hvaljenje samog sebe na račun turizma. Digli smo jedno 5, 6%. Trebalo je biti dignuto 100% jer u Libiji se ne možete okupat, u Egiptu se ne možete okupat, u Tunisu se ne možete okupat, u Grčkoj se niste mogli okupat, gdje je išlo tih 100 milijuna turista? Šta se je prelilo u Hrvatsku? Ništa. Malo povećan broj domaćih spasio je i digao ovih 5% jer su se naši ljudi koji su išli u Tunis, Libiju i tako nisu se usudili ići ni u Grčku pa su došli u Split. Relativna stvar. Koji porast u turizmi? Itd. itd. A što se tiče Istre, sad imam još 11 sekundi, HDZ vam je prvi dao … i dao je ne vama, nego nama, Istri na neki način samostalnu jedinicu. Tito vam nikad nije dao, nije htio Istri dati da samostalna bude u pravom smislu riječi. Uvijek ju je vezao uz Rijeku i uz Gorski Kotar. Toliko da znate s kim ste u koaliciji.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Tito je Istru Marasoviću više dao vama nego nama, a HDZ je dao Istri županiju ali onaj financijski supstrat iz te županije odveo je put Zagreba. Točno je pao je broj zaposlenih u Istri, ja sam ovdje citirao taj podatak i usporedio godinu 2008.kad je u Istri radilo 68 tisuća a 2013. 59 tisuća radnika, 8800 radnika manje nego pred koliko 5 godina. To je dva puta više nego što sva velika istarska turistička gospodarstva zapošljavanju. Ako je tome tako rekoh u Istri kako je tek drugdje u RH? Slažem se s vama kada kažete da efekt brisanja sa Zavoda za zapošljavanje pridonosi smanjenju broja nezaposlenih kao i jedan masovni odlazak mladića i djevojaka od 25 godina do 35 godina u inozemstvo. I volio bi da u ovom domu i pri Vladi i u društvu općenito na isti način i o njima govorimo kao što govorimo o migrantima. Ispada da smo u ovoj zemlji spremni samo za dom i za migrante, a za našu sirotinju, za našu budućnost, za našu djecu, za dečke i mladiće, za cure i djevojke očigledno nismo. Drugima ćemo ponuditi i dom i treba im pomoći, drugima ćemo ponuditi posao i treba im pomoći, ali ne možemo zaboraviti ono što će nas i sutradan naprosto pratiti. To je naša budućnost, to je naša mladost koja danas odlazi preko granice o kojoj se ne vodi računa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Marijan Škvarić repliku kolegi Šandoru Juhasu.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega vi ste u vašoj raspravi spomenuli prije svega jednu dubiozu ili upitnost potpora koje se daju za brdsko-planinsko područje odnosno za od posebne državne skrbi ili prije svega područje otoke i obalu, ali vjerujte mi imamo to itekako temelje i osnove. Nažalost nemamo svi mogućnosti preko položene rente da imamo velike prihode vis a vis nekih stvari kao što je obala, otoci, sunce ili more, ali vjerujte mi u Hrvatskom zagorju itekako gdje je velika gustoća naseljenosti, a možemo se sigurno složiti da tamo nije ravničarsko područje, da vi trebate napraviti velike investicije, da prije svega putem komunalnog uređenja stvorite ravnopravne uvjete života svih tih ljudi. Ja mislim da i svaki onaj čovjek na onom zagorskom bregu zaslužuje isti onaj poticaj i mogućnost i priliku kao što neko na otoku ili bilo gdje drugdje. A što se tiče nas koji smo gradonačelnici, načelnici na tom područje velike su investicije kada vi morate nekoliko kilometara ceste, rasvjete, struju, voditi na jedan brijeg gdje gore živi 3 ili 4 domaćinstva, ali moramo jer to je uvjet opstojnosti tih ljudi. Tamo gdje su ljudi tamo cijeli taj kraj živi. I prije svega to su ulaganja gdje ne želimo dopustiti da nam ljudi s tog područja otiđu jer zbog toga trebaju poticajne mjere jer nije jednostavno s malim fiskalnim kapacitetima, mogućnostima napraviti takve velike kapitalne investicije za takav broj ljudi. Zato su potrebni poticaji i potpore, ali one trebaju što sam rekao u prijašnjoj raspravi biti točno argumentirane, a ne dati svakome općenito nego baš temeljem dobre analize i dobre argumentacije napraviti tamo gdje je to najpotrebnije. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Šandor Juhas.
Da, imate pravo, treba i u ta područja isto ulagati. Napomenuo sam da je ova Vlada pokušala ispraviti jednu nepravdu koja je postojala koja postoji i koja po mom sudu i dalje će postojati. Pokušali su nešto ispraviti i pokušava se nešto ispraviti međutim nešto što je zapušteno 20 godina vrlo je teško ispraviti. Jedanput sam ovdje napomenuo da imam osjećaj da većina zastupnika i članova Vlade nije bila naročito aktivna i nije baš naročito išla prema istoku ili su vidjeli ono što ne bi trebalo vidjeti. Slažem se da treba u Zagorju izgraditi ceste, međutim kod nas tu i tamo ima kvalitetnih cesta, a ne vidim ja nekakvu veliku razliku između otoka Zlarina koji je 4, 5km udaljen od Šibenika i recimo jednih Torjanaca koji su 40km udaljeni od Belog Manastira. Ovdje ide tu i tamo nekad brod, napravili su luku, izgradili su javnu rasvjetu, doveli su vodu. Ta naselja nemaju to i nisu baš na nekakvom dobrom putu i da imaju. A učenici ili idu u školu ili ne idu u školu, autobus funkcionira samo onda kada je školska godina itd., itd. Primjer jednog malog baranjskog naselja 300-njak stanovnika Novi Bezdan, pa nemaju vodu ljudi moji. Imaju nekakav svoj vodovod što su improvizirali što su radili, pa to kada bi se desilo na nekakvom otoku ili kada bi se desilo to što se desilo ne znam na Pelješcu zahvaljujući onom požaru itd., pa kuka i motika se digla što nema vode. A tko pita Bezdance 50 godina da nemaju vodu, a leže u dijelu gdje podzemne vode Drave itekako imaju utjecaj na kvalitetu vode itd. Ljudi ne mogu oprati svoje rublje koliko je žuta voda od željeza.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Juhas, rekli ste da ćete donijeti ovaj zakon i da će on možda pomoći, a možda i neće, da će to biti koliko sam ja razumio, da bi se to moglo na kraju dogoditi da bude prelijevanje ono kako ste vi rekli iz šupljeg u prazno, tako sam ja to doživio. Ali ste vi u vašoj raspravi jasno kao što mi svi to koji smo u ruralnim područjima u jedinicama lokalne samouprave jasno naglasili svoje probleme s kojima se susreću naši mještani u tim sredinama, od udžbenika o kojima ste govorili, od vodoopskrbe koja je izuzetno važna, a toliko su neravnomjernosti. A ja bih vam mogao još dodati više stvari, primjer cesta, županijskih cesta gdje je odlukama kojim mjerilima, na koji način ministra Hajdaša Dončića su prepolovljena sredstva … Znači osim ovoga što nemaju vodu, nemaju niti mogućnost sigurnog prometovanja. To su rupe, čekaju zimu, dakle sigurnost prometa gotovo urušavanje onih stijena i bilo čega to je sigurno. Znači nije se smjelo dogoditi uopće da se događa u tim prostorima da dođe do ovoga. I sada idemo nekim palijativnim mjerama naravno pred izbore dva mjeseca e sada ćemo mi to vama riješiti. Prepoznali su to građani i oni će to sigurno znati na adekvatan način odgovoriti i reći nemojmo, jučer smo već vidjeli, e sada ste se vi sjetili pred izbore dva mjeseca sada ćemo mi na taj način riješiti. Nije se smjelo, to nije u skladu ni sa ravnomjernim razvojem naše domovine, a naravno i sa poveljom o lokalnoj samoupravi i sa svim tim drugim stvarima trebalo je daleko prije misliti, a na to smo mi upozoravali. Da ne govorim o poljoprivredi o kojoj sam puno puta govorio u Visokom domu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Šandor Juhas. Poštovani zastupniče uključite se.
Pokušavam da se uključim ali očito da postoji lijevi i desni ovaj [[Upadica: Uspijevate, uspijevate.]] Da, da, uspio sam [[Upadica: Možda da, možda ne.]] Znači zahvaljujem vam se što ste upozorili na pitanje i na pitanje školstva što je isto također bitno. E sada, što se tiče toga zakona mislim da su i palijativne mjere bolje od ikakvih mjera i zbog toga ćemo podržati, zbog toga ću podržati najvjerojatnije ovaj zakon. Koliko će on imati rezultata, pa imati će rezultata kao i oni prethodni zakoni. Manje-više svi ti zakoni imaju svoj nekakav rok trajanja, da li će to biti 2 mjeseca, 3 mjeseca, 6 mjeseci ili 2 godine to ćemo vidjeti. Svi mi njih donosimo da će trajati, ne znam ja 10 godina, 12 godina. No, živi bili pa vidjeli. Najvjerojatnije druga Vlada će drugačije možda razmišljati, bez obzira što se u ovoj Vladi, ne u ovoj Vladi nego u ovom zakonu govori o nekakvim trajnijim rješenjima. Ali za mene je trajno rješenje i za nas je trajno rješenje ono koje dovodi do razvoja nekakvog područja. A područje, ravničarsko područje je zanemareno, zanemareno ne samo 20 godina nego još i više. Mi smo sve imali a sada smo ostali bez ičega. I to odgovorno tvrdim. Mi nemamo više industrije, poljoprivreda otišla do vraga a nemamo više ni mladih, mi više nemamo mladih. Mladi odoše svi. Pogledajte upise u osnovne škole ove godine. Ako u jednom Belom Manastiru za 30, 40 učenika opadne broj upisanih u prvi razred a zna se da se upisivalo 3 razreda, pa to je 30%. Pa gdje su ti ljudi nestali? Nema ih, otišli su. I ne možemo ni očekivati, ne možemo ni očekivati da oni sa svojom nekakvom zaradom ili tako povećaju fiskalni kapacitet tih općina ili gradova jer njih jednostavno nema. Piši kući propalo je.
Dobro, nastavljamo bez piši kući propalo. Poštovani zastupnik Josip Borić u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru u ime kluba.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, uvaženi zamjeniče. Na početku ove rasprave o ovom zakonu s obzirom da je kraj mandata ovog saziva Sabora, valja se osvrnuti malo unazad kako bi ova rasprava bila cjelovita i kako se ovaj prijedlog zakona ne bi promatrao samo u svjetlu jednog članka koji se modificira u 2 ili 3 brojke. Ovaj zakon jednostavno definira izvore i raspodjelu sredstava i raspravili smo ga zadnji puta 2014. godine nakon izmjena Zakona o regionalnom razvoju a tiče u jednom dijelu i Zakon o porezu na dohodak. A kada malo bolje pogledamo Zakon o porezu na dohodak koji je samo u mandatu ove Vlade mijenjan 6 puta, kada pogledate i druge porezne zakone koji su također mijenjani po nekoliko puta jasno se ukazuje činjenica da ova Vlada s pravom nosi epitet nesposobnosti. Jer zaista kakav je to put na koji krećete a 6 puta promijenite rutu ili kakav je to cilj koji želite ostvariti a 6 puta mijenjate ili pokušavate ga ostvariti pa da bi to napravili evo tek možda u sedmom pokušaju. Svi se još uvijek možemo sjetiti one izborne noći 2011. godine, one silne euforije, lako prosutih obećanja o tome kako se ovaj narod ne smije iznevjeriti, kako će se u Hrvatskoj dobro živjeti, kako se nova vlast neće pokrivati alibijima i greškama prošle vlasti te da će koalicija za počinjene greške odgovarati sama sebi jer ih je i sama počinila. Međutim, upitajmo se danas da li je to tako. Vrijeme sabiranja rezultata i zbrajanja grešaka je pred nama, nekoliko danas još i Sabor će se raspustiti a konačno ćemo valjda dočekati i taj datum izbora kao povlasticu koju rijetko koji narod u Europi ima. Nažalost, mi još ne znamo datum a ne znamo zbog toga jer ni sama Vlada nije dobro procijenila da li je uspješna i da li joj treba još mjesec ili dva dana da potvrdi tu svoju uspješnost. Za neke smiješno, za neke žalosno. Međutim, u demokraciji očito dozvoljeno. Jer kažu stari ljudi, varajući sve oko sebe može ti se sinko desiti da prevariš i sam sebe. Mislim ovdje na Vladu i mislim da će im se upravo to i desiti. Čemu smo mi svjedočili u protekle 4 godine mandata kada govorimo o odnosu lokalna samouprava, država tj. politički to poznato kao pojam decentralizacija. Da bi tu znali postaviti dijagnozu za 4 godine uspješnosti valja nam pogledati što je Vlada zapisala u planu 21 ili to prepisala ponovno u program rada Vlade 2011./2015. Na stranici 60 lijepo piše, povećanjem ovlasti nižih razina samouprave, regija gradova i općina, povećati će se i motiviranost građana da sudjeluju u kreiranju i provođenju lokalne i regionalne politike pa tako i stvarni, javni nadzor na donošenjem i provođenjem javnih odluka i trošenjem javnog novca. Decentralizacija sadrži snažnu notu daljnje demokratizacije i liberalizacije. Naš je cilj sustići razvijene zemlje Europske unije koje 20 do 25% svojih javnih financija raspodjeljuju na regionalne i lokalne zajednice. Decentralizacija proračunskih pozicija jedan je od realnih i izvedivih zahtjeva. Pa piše dalje, regionalna i lokalna samouprava imati će ovlasti u prostornom planiranju, u upravljanju i gospodarenju prostorom, u mjerama za provedbu zaštite okoliša i provedbi načela održivog razvoja a županija i značajno veća sredstva za uspješno realiziranje svojih koordinativnih funkcija za provedbu mjera ujednačavanja društvenog standarda i za poticanje ravnomjernijeg regionalnog gospodarskog razvoja. To je zapisao SDP, to je izglasala većina u Hrvatskom saboru. Kako se to radi, evo imate ispred sebe prijedlog zakona da vidite kako se dodatno financiraju županije, kako smo došli do ovih 20, do 25% javnih financija u dijelu regionalne i lokalne zajednice. Za nas u HDZ-u to je samo dio lažnih obećanja koje je ova vlast servirala hrvatskim građanima a u stvarnosti je činila potpuno drugo ili ništa ili štetu posebno lokalnim samoupravama. Kada se govori o odnosu lokalna samouprava-država možemo slobodno utvrditi da on nikada nije bio gori. Lokalna samouprava doživljava se kao nešto marginalno, nepotrebno, nešto s čime ne treba razgovarati i nešto s čime se ne treba dogovarati ako je u općini na vlasti HDZ, Hrvatska demokratska zajednica. Ako udruge općina, gradova i županija vode članovi HDZ-a tada ni sa tim udrugama ne treba raspravljati niti jedan prijedlog zakona koji Vlada predloži, a tiče se upravo lokalne ili regionalne samouprave. To nije slučajno. To je rezultat jedne bahatosti vlasti i onih koji je sačinjavaju, a koja je primjetna u svim mogućim odnosima. Postoji li ijedna institucija u državi, ijedna društvena skupina s kojom Vlada SDP-a nije došla u sukob, a došla je zbog toga što ne želi razgovarati i što je sukob postao naša svakodnevna realnost. Da taj odnos neće biti dobar između lokalne samouprave i države bilo je vidljivo već na prvoj sjednici Hrvatskog sabora kada je Kukuriku Vlada krenula razbijati dotadašnje demokratske dosege i postavljena pravila kako bi se uopće formirala Vlada. Čuveni lex Komadina bio je pokazna vježba za sve ono što je slijedila u odnosu lokalna vlast-država. Donijeli su zakone koji su unijeli nestabilnost u lokalnu samoupravu što se očitovalo i ove godine prijevremenim izborima u 20-ak lokalnih samouprava. Od nove potpuno nelogične podjele statističkih regija po kojoj je ista razina potpore gospodarstveniku u Vukovaru i Gradu Zagrebu pa izmjena zakona kojima su nametali nove obveze lokalnim samoupravama, Zakona o predškolskom odgoju, pa zakoni koji su dirali prihode lokalne samouprave, pa izmjene zakona koji su gotovo dokinuli potpomognuta područja, otoke, brdsko-planinska područja i PPDS. Sramotan je brdsko-planinski zakon u kojem je jedina povlastica koja je ostala besplatno branje šumskih plodova. Pa Zakon o regionalnom razvoju, Zakon o gospodarskim zonama, Zakon o pogrebnim uslugama. Vrhunac licemjerja je izmjena i dopuna Zakona o porezu na dohodak i one čuvene uzimanje 2 milijarde kuna lokalnoj i regionalnoj samoupravi. U donošenju tih zakona … u nekomuniciranju sa udrugama općina, gradova i županija forsirajući princip univerzalne i jedinstvene pameti ove Vlade koja je dovoljna sama sebi što je dovodilo i dovodi do nezadovoljstva u odnosu lokalna samouprava-Vlada Republike Hrvatske. Kakav je mogao biti rezultat takvog odnosa? Rezultat je opće nezadovoljstvo čelnika lokalne i regionalne samouprave prema Vladi, pa čak i unutar iste opcije Socijaldemokratske partije. Ne trebam spominjati što su govorili gradonačelnik Rijeke, župan primorsko-goranski. Danas su jednostavno svi na neki način i posvađani. Na lokalnim izborima 2013. i ovih 20-ak izbora 2015. upravo zbog takve politike SDP je doživio veliki poraz. Što čini tvrdoglavost, bahatost u kombinaciji sa neznanjem i nesposobnošću? Prije godinu dana u ovom smo domu raspravili set zakona koji se ticao regionalnog razvoja i financiranje lokalne regionalne samouprave. Tada smo kao i danas govoreći o ovom zakonu jasno naglasili da Vlada donoseći takve zakone čini štetu lokalnoj samoupravi i regionalnoj samoupravi. Nije ih se moglo zaustaviti. Sam se sjećam koliko sam samo puta rekao ovdje potpomognuta područja su područja koja zaslužuju pomoć, to sama riječ govori i ne možemo im oduzimati sredstva. Međutim, s druge strane čulo se ovo je pravedno, ovo je najbolje, ovo je ono što nama treba. Danas čujemo zamjenika koji kaže tek sada je ovo pravedno i dugoročno. Kada su se vratili na naše pozicije tek sada je to pravedno i dugoročno. Sjećam se njihovih obećanja, razmotrit ćemo indeks razvijenosti na kojeg svi reže, uvest ćemo nekakve nove mogućnosti kroz taj indeks, međutim godina dana je prošla, sve je ostalo na starom. Kada su se pokrenuli? Pokrenuli su se onog trenutka kada su čelnici goranskih općina najviše pogođeni tim zakonom i zakonskim paketom došli na trg uoči, Trg sv. Marka, uoči predsjedničkih izbora. Tada je to vlast krenula rješavati na svoj način. Sebi bliske ljude riješili su na način da im ponude odmah nekakve ugovore, a sredine u kojima su na vlasti bili nezavisni ili HDZ oni su došli ovdje prosvjedovati u ime svih Gorana. Danas ovdje trebamo raspraviti po hitnom postupku Zakon o financiranju lokalna samouprave na izvanrednoj sjednici kako bi primjena istog dočekala novi saziv Sabora, novu Vladu HDZ-a i koalicije, a datum primjene 1.1.2016. Davno sam rekao ovdje u Saboru da tko zna, zna, a tko ne zna sjedio je i sjedi u ovoj 6. najnesposobnijoj Vladi svijeta koja je u društvu Čada, Mauritanije i drugih zemalja. Što trebamo raspraviti? Ponovno igranje vlasti sa sredstvima lokalne i regionalne samouprave, a predlaže se izmjena članka 45. radi raspodjele poreza na dohodak na područja odnosno gradove koji prema posebnim propisima imaju status brdsko-planinskog područja. Sada kada smo ih upozoravali da ne uzimaju sredstva brdsko-planinskim područjima kažem još jedanput ponavljam, odgovarali su nam to je pravedno. Danas tvrde da je pravedno vratiti 58 milijuna kuna, ali u tih 58 milijuna kuna smeta nas ono što su ponovno napravili, a to je da su 12 milijuna kuna uzeli županijama na čijim se područjima nalazi brdsko-planinsko područje. Nije korektno, ako si uzeo sve mogao si vratiti sve. I nama u HDZ-u bilo bi prihvatljivo takvo rješenje i glasali bi za ovaj zakon. Zašto sada najednom hitno treba vratiti ta sredstva? Da li je to radi izbora ili radi politike ili je to zaista silna namjera ove Vlade da svima nama bude bolje? Ja tvrdim da je to radi izbora, radi lošeg stanja u toj koaliciji, radi VII. izborne jedinice najviše, a ta VII. izborna jedinica obuhvaća dio Zagreba, dio Primorsko-goranske županije gdje je najveći dio Gorski kotar, Karlovačku županiju i dio Zagrebačke županije. Gorski kotar kažem najveći je dio tog brdsko-planinskog područja i treba na izborima pokupiti ili kupiti koji glas jer svima je jasno da se smiješi jedan veliki poraz pa ajmo to nekako ublažiti. To je dozvoljeno u demokraciji i to se možda i do sada događalo i nije nedozvoljeno to činiti. Ova Vlada to sada čini. Nas u HDZ-u to ne čudi jer gledamo kako se ugovori, recimo jučer za izgradnju jedne dvorane u Međimurju potpisuju na haubi jednog novinarskog automobila. Ministar obrazovanja potpisao je ugovor za izgradnju dvorane na haubi jednog kažem novinarskog automobila. Očito dolazi vrijeme kada ministri valjda u džepu nose pečate i nakon što su krenuli pili, orati, čistiti, darivati, obilaziti unaprijed izgovarajući nismo u kampanji jasno je da je pred nama dinamično razdoblje u kojem će oni koji su nas kao građane prevarili uvjeravati kako živimo bolje od onoga što mi sami osjetimo i možemo. A da bi živio tako moraš uzeti kredit. Kad uzmeš kredit to je razdoblje u kojem kao i ova naša Vlada sam sebe uvjeravaš da si uspješan, da živiš iznad svojih mogućnosti. Jer podignuti 100 milijardi kredita, povećati javni dug za toliko u ove četiri godine znači potrošiti gotovo 5 izvornih proračuna RH u četiri godine. I na kraju zaključite da sve nešto raste. Ali opet raste samo ono što oni izdvoje. Nitko ne govori o rastu novih radnih mjesta kad je zaposlenih manje. Nitko ne govori o rastu broja blokiranih i njihovih dugova, o rastu broja iseljenih hrvatskih građana, o rastu javnog duga, o rastu broja umrlih u odnosu na broj rođenih, o rastu broja stranački zbrinutih po javnim poduzećima, o rastu troškova života, o rastu cijena na svim područjima. Takav rast nepoznanica je za ovu Vladu i vlast. Kako su ostvarili svoje najjače obećanje na kojem su dobili izbore. Sjećamo se svi tog obećanja. BDP raste 5% na kraju mandata, dug će biti 60% BDP-a, deficit će iznositi 3%. To je Kukuriku obećao 2011. godine. Danas deficit je oko 6%, znači duplo veći od obećanog, dug 90% BDP-a, a BDP sa 0,5 rasta deset puta manji od obećanog. Vrhunac nekakvog nevjerodostojnosti i licemjerja mogli smo gledati jučer. Jedna stranka koja je ovdje 4 godine bila oporba, koja je režala na svaku odluku ove vlasti, koja je gotovo bljuvala na svaku tu odluku, koja se svađala sa predsjednikom, sa svima odjednom postaje član koalicije. Podizali su kaznene prijave, dizali su ih i premijeru, prijetili kaznenim prijavama radi ne znam neisplata plaća ili ne znam čega. Jučer gledamo svi su u koaliciji. Očito su uspjeli i tog premijera koji im je četiri godine zamjerao populizam zaraziti tim populizmom i sad su svi u toj koaliciji očito populisti. Očito da se je stvorio jedan široki socijalistički savez i što se vladajućih tiče mi možemo na izbore. Na nama je u HDZ-u da građane upozorimo da ove godine djed Božićnjak dolazi nešto ranije, krenuo je nešto ranije već početkom godine, a darovi će se dijeliti do izbora. Upozoravamo građane da ti pokloni koje dobivaju nisu besplatni, da će neki biti vjerovatno naplaćeni već možda sljedeće godine, a jedan veći dio bit će na dugoročnu otplatu uz određene kamate. Ako vam se pak koji ministar kojeg tri i pol godine niste mogli nigdje vidjeti, pa ga sad sretnete, da vam ruku ili nešto kaže, vjerujte mu ako kaže da nije u predizbornoj kampanji jer zaista tko bi danas povjerovao da su ministri sa svim svojim uspjesima i neuspjesima, sa svim svojim obećanjima u kampanji [[Upadica Zgrebec: Privedite kraju.]] Hvala lijepo.
Prelazimo na replike. Tomislav Klarić.
Uvaženi kolega Borić, kada sam prije nešto više od godinu dana zatražio stanku ovdje u Saboru upravo prosvjedujući protiv zakona kojim je skinut status brdsko-planinskog područja jedinicama lokalne samouprave Gorskog kotara. U tom trenutku sam mislio upravo ovo što ste vi govorili da je Vlada bahata, a onda sam tek iza toga shvatio, a ovaj današnji prijedlog zakona je upravo dokaz tome da ova Vlada nema pojma što radi, da to čini nesvjesno i da stihijski priprema, odrađuje zakone i time čini ogromnu štetu ne samo Gorskom kotaru, nego praktički i čitavoj državi. Prije nekih 3, 4 desetljeća kad su krenuli traktori, bageri i kad je Gorski kotar više postajao mjesto gdje nije bilo radnih mjesta, pametni ljudi su osmislili čitav niz tvornica, namještaja, pilana, svega ostalog kako bi ti ljudi ostali tamo živjeti. Što radi ova Vlada? Dok su prethodne Vlade gradile autoceste, povezali Gorski kotar i sa Rijekom i sa Zagrebom, kada su stvorili preduvjete da se upravo taj predivni dio Hrvatska, Švicarska kako netko to zna lijepo reći razvija ova Vlada uzima tim jedinicama lokalne samouprave sredstva ne mareći za naša upozorenja, dobronamjerna ne politička, ne HDZ-ovska, ne ne znam kakva nego čisto dobronamjerna. Ljudi nemojte to raditi. Gorski kotar se raseljava, nema radnih mjesta, mladi ljudi odlaze a ova Vlada im uzima sredstva. I tek sad nakon godinu dana čini opet istu nepravdu ne slušajući opet dobronamjerno nas koji govorimo vratite im to što ste im uzeli, s time se slažemo. Ali nemojte uzimati županiji, županiji koja pokriva to podruje, a upravo to ova Vlada čini. Ako je državni proračun uzeo tih 58 milijuna kuna, nek' im državni proračun i vrati, a jedinice Gorskog kotara su izgubile godinu dana.
Hvala lijepo kolega, vrijeme je isteklo. Josip Borić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Klarić, kažem mi smo jasno upozorili na problem, znamo zbog čega je odnos ovakav, Vlada nije komunicirala sa Udrugom županija, nametnula je ovakvo rješenje kakvo je nametnula i ono nama jednostavno kažem nije prihvatljivo, jer država je mogla naći i tih 12 i pol milijuna kuna i vratiti ono što im je oduzela kroz prethodne izmjene poreza na dohodak. Što reći kažem o politici regionalnog razvoja. Jučer kažem gledam ministra koji potpisuje ugovor za izgradnju dvorane na haubi jednog automobila i onda usput kaže nismo u kampanji, došao sam ovdje svojim poslom. Ja osobno i svojoj općini već tri godine pokušavam doći do rješenja ili do bilo kakvih rješenja sa državom oko izgradnje jedne sportske dvorane s obzirom da u mojoj općini vlada HDZ nismo podobni, ne smijemo uopće doći blizu. Neki natječaji koji su trebali biti raspisani ja mislim da je mjera 7.4 ako se ne varam nisu, gdje možete dobiti nekakvih, nekoliko milijuna kuna ne možete i došli smo do kraja mandata. Nažalost, najviše su stradali u 2015. godini goranske općine i gradovi i oni su to jasno iskazali, čak su i pripremali jedan zakon koji se zvao Zakon o Gorskom kotaru pa su odustali. Ali što se nas tiče u HDZ-u kažem bit ćemo suzdržani oko ovog zakona. Prihvatljivo nam je ovo vraćanje ovih sredstava od 48 milijuna kuna tj. 58 sve skupa tim lokalnim samoupravama, ali se ne slažemo s ovim dijelom oko županija. Mi smo kao HDZ pripremili svoja zakonska rješenja koja ćemo dolaskom na vlast primijeniti i na području brdsko-planinskog dijela, PPDS-a i otoka jer tu nisu samo financije tu ima i raznih drugih aktivnosti koje treba riješiti zakonski. To su parafiskalni nameti, to je zimsko održavanje cesta, to je poticanje gospodarstva malog i srednjeg, to je udruživanje onih koji proizvode autohtone proizvode itd.
Hvala lijepa. Ada Damjanac, replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Kolega Boriću kažete mijenjamo zakone, nadopunjujemo, ispravljamo, mijenjamo rutu jel', rekli ste pet, šest puta mijenjamo rutu. Pa nije važno koliko puta se mijenja ruta bitno je stići do cilja, a cilj ove Vlade je boljitak za sve građane. Vidljivo je da vama smeta svaki uspjeh ove Vlade. Nakon kaosa koji ste ostavili i bijede u koju ste nas uvukli svaki pomak prema boljitku je uspjeh. Ova Vlada se prema svim jedinicama lokalne samouprave odnosi jednako, a ne selektivno. Pa mislim da moji kolege koji su s otoka će vam jako dobro reći dok ste vi bili državni tajnik kako ste prema nekim jedinicama lokalne samouprave se odnosili majčinski, a prema nekima maćehinski. Kažete vi zato što vaša jedinica lokalne samouprave HDZ-ova pa ne možete doći do ministra. Pa mislim da nije točno, mogli ste do svakog ministra doći jer su ministri bili na raspolaganju i na terenu. Prema tome da ste pozvali ministra sigurno bi vam došao i sigurno bi saslušao vaš problem. Ponavljam, ne odnose se naši ministri i naša Vlada selektivno prema jedinicama lokalne samouprave kao što ste se vi odnosili. Spomenuli ste i kredite koji su se dizali. Pa točno je, krediti su se dizali, ja ću reći kao i iskustvo sa lokalne samouprave kada dođete na nulu fenomenalno. Ali kad dođete daleko u dugove ispod nule gdje ste nas vi ostavili onda vam treba ne jedan mandat nego dva mandata da ispravite i da vratite sve ono što ste nas vi zadužili. Zato su se krediti dizali. Jasno je da kao oporba pokušavate obezvrijediti svaki uspjeh ali glasači znaju i vide, glasači su vam na prošlim izborima jasno rekli ne i ne ponovio se HDZ.
Vrijeme. Josip Borić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolegice Damjanac ja sam vam rekao što je vaš premijer obećao 2011. godine, hoćete da vam pročitam još jedanput? Znači nakon one silne euforije davala su se obećanja o tome kako ovaj narod ne smije se iznevjeriti, kako će se u Hrvatskoj dobro živjeti, kako se nova vlast neće pokrivati alibijima i greškama prošle vlasti te da će koalicija koja počini grešku i sama za nju odgovarati. Vi 3,5 godine uporno ustrajete na tome da vam je za sve kriv HDZ. Pa nisu vas zbog toga birali građani. Građani su kaznili taj HDZ ako su prepoznali greške, a na vama je bilo da te iste greške ispravite i da dođete pred njih sa tim svojim novim rješenjima i uspjesima. Ako je kaos bio naslijeđen postavlja se pitanje kakvi su to argumenti koji su generirali takav kaos kada smo mi sa 2011. godinom zatvorili sva poglavlja i ispregovarali sve što je trebalo da bi mogli ući u EU. Pa nije nas valjda EU prihvatila u kaosu? A vi ste i tada kao oporba nametali vrlo važnu ulogu u onom čuvenom odboru koji je trebao biti zajedno sa vladajućima Nacionalni odbor za pregovore i stalno ste sebi preuzimali i tu zasluge kako ste i vi vrlo zaslužni za taj ulazak u EU i stvaranje tog kaosa o kojem sada govorite. Pa to jedno s drugim ne ide. Dajte se više riješite tih kaosa jer niste naslijedili kaos, primopredaja vlasti je bila zakonita, uredno su svi dobili svoje papire, a vidjet ćemo što će biti sada kada siđete sa vlasti. Svima jednako, i sami znate da nije tako. Da je tako ne bi ovaj ministar na haubi potpisivao taj ugovor tamo u Međimurskoj županiji. Ja osobno kažem vodio sam brigu o svima i potpomognuta područja, otoci drugačije su išla i razvijala se u onom vremenu nego u zadnje 4 godine, a to će vam reći svatko na otoku jer nema potrebe da se ja time hvalim.
Marijan Škvarić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega naravno kad ste počeli ovu raspravu govorili ste o svemu samo ne o ovome zakonu. I već sam više puta rekao ali zaista počinjem sve više vjerovati u vanzemaljce. Jer ovako nešto može govoriti samo netko tko padne najvjerojatnije s Marsa i čudi se svemu ovome što sad imamo u našoj državi. Ali vratio bih se na ovo što ste rekli, nekoliko stvari. Prvo rekli ste da nikad nije bila gora suradnja između države i jedinica lokalne samouprave i da se naravno sad maksimalno gleda krvna zrnca prebrojavaju i tko je tko. Ja sam od 2001. godine u svom gradu gradonačelnik i vjerujte mi onih 8 godina mandata HDZ-a neću sve reći što sam doživljavao kada sam dolazio u ministarstvo i agencije u kojima ste među ostalim bili i vi. Tako da ovo što je danas je med i mlijeko prema onome što je HDZ radio. Ja nisam mogao dobiti nijednu kunu jer je bilo od određene gospode … [[Govornik se ne razumije.]] da za nas ne može, naročito za vanjske županije i sjever Hrvatske baš ništa. I da nije 2003. godine donesen baš Zakon o brdsko-planinskom području gdje smo proračun s 3,5 milijuna kuna koje je imala Lepoglava digli barem na 5,5, 6 milijuna kuna mi bi tih osam godina i danas bili totalno u prašini, blatu, bez radnih mjesta, bez svega. Ali zahvaljujući inovativnosti grada i okretanju prema fondovima EU kojima sam se okrenuo, nismo se okrenuli malodušju onda smo uspjeli, uspio sam svoj grad kojega vodim pokrenuti. Da smo uložili višestruko nego 50 godina unazad. Tako da toliko o tome što ova Vlada i prijašnja o tome mogu konkretno zaista reći. Nisam mogao dobiti niti kvadratni metar zone, niti potporu za zone, niti za komunalnu infrastrukturu, ništa nisam mogao dobiti jer mi je direktno rečeno od Hrvatskih voda, elektre, ministarstva nećeš dobiti dok smo mi na vlasti.
Hvala. Josip Borić odgovor na repliku. … [[Upadica se ne čuje.]] Izađite iz sabornice pa raspravite to. Kolega Šuker dozvolite da vaš kolega može odgovoriti na repliku. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Uvaženi kolega hvala vam što ste rekli da sam pao s Marsa. Evo ja bi mogao na to odgovoriti možda je i vrijeme da u ovom Saboru uvedemo jedinicu za bezveznu govoranciju koja bi se mogla zvati Jedan Škvarić. Ali to bi bilo kažem onda prenisko jer vi ste objašnjavali uspjehe ove Vlade na svom primjeru. Ja nažalost ne mogu uspjehe ove Vlade objasniti na svom primjeru. Ne možeš doć, nitko te neće primit ako slučajno nađeš nekog nižeg tamo možeš dobiti jedno obećanje, kažu ti pa šta ti je malo što sam ti obećao, izvoli čekaj kraj mandata. I to je to, i idemo na izbore i narod će reći što misli o ovoj vlasti. Ne trebate vi na svom primjeru to objašnjavati, vi ćete ako ste uspješan gradonačelnik i dalje biti uspješan gradonačelnik i to veze previše sa Vladom, barem ovom ja mislim nema. To je više do vas nego do ove Vlade. I ja vam čestitam na tim rezultatima koje postižete u Lepoglavi. Hvala lijepo.
Josip Đakić replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Boriću, govorili ste o tomu kako se ne uvažavaju ni savezi, ni zajednice, ni gradova, ni općina, ni županija, kako nema zapravo razuma prema tim institucijama koje su i kojih se tiče ovaj zakon. Da su tamo, možda to zbog političkih igara HDZ-ovci pa ih se ne uvažava ja bih se složio, no međutim argumentirat ću vam određene stvari koje kažu iz Krapinsko-zagorske županije, iz koje kažu Primorsko-goranska županija i Varaždinske županije. Pa pitam se ko je tamo na vlasti, kako ti župani reagirao na ovaj zakon? A oni kažu slijedeće: "Ponovno smanjenje izvornih prihoda županije neposredno dovodi u pitanje njezinu ulogu jedinice područne tj. regionalne samouprave definiranu Zakonom o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi i krši Europsku povelju u lokalnoj samoupravi. Zbog navedenoga županija ne podržava predmetni nacrt prijedloga zakona. Župan Željko Kolar iz Krapinsko-zagorske." Jednako tako iz Primorsko-goranske, jednako tako iz Varaždinske sa potpisom župana Predraga Škromara. Ako se ti ljudi ne uvažavaju koji su iz vladajuće koalicije zapravo župani i pripadnici stranaka vladajuće koalicije, koji su jasno ocijenili da ovaj zakon ne valja ne znam koga ste onda, koga su Vlada i Ministarstvo regionalnog razvoja savjetovali, s kim su se dogovarali i kakove su to odluke donijeli kada su ovi ljudi napisali da apsolutno se ne slažu sa ovim prijedlogom? Da slažu se sa vraćanjem onoga što je brdsko-planinskim područjima uzeto, ali županije dovodi se u pitanje njihovo funkcioniranje, njihov daljnji razvoj i financiranje projekata koji su već nominirani.
Vrijeme. Josip Borić odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega Đakić najprije je nama danas neobično da ovaj financijski zakon, ovaj je zakon iz Ministarstva financija brani netko iz Ministarstva regionalnog razvoja, ovaj su zakon uvijek ovdje dolazili braniti ljudi iz Ministarstva financija jer ga oni i pišu. Zbog čega je to danas tako nismo čuli i ne znamo zbog čega. Da smo u pravi kad govorimo o odnosu država i udruge svjedoči vrijeme kada smo mi bili vlast do 2011.godine kada je Udruga gradova recimo vodio recimo gradonačelnik Grada Rijeke, bila je vrlo glasna i moralo se je itekako voditi računa o čemu se govori, uvijek su se nalazili kompromisi i zakoni su prolazili. Danas, danas vam država dolazi sa gotovim rješenjima, a zbog čega je to tako? Zbog toga što se jednostavno stranački interes je postao primaran, opće dobro sasvim sekundarno i oni su se izdigli iznad opće države, iznad svih i dijele svoju politiku, vode svoju politiku na način kako to partija misli. Ja mislim da njima ne trebaju ovi spinovi, ovo uljepšavanje jer ih i sami njihovi članovi kako ste vi rekli demantiraju. Što bih ja sad trebao na to dodati osim da im kažem da jednostavno gospodo ovo zvoni sada kraj sata, ne malog odmora. Potrošili ste mandat i nikakvi spinovi i uljepšavanje jednostavno nisu vam potrebni jer će vam građani, već imaju svoje mišljenje i reći će ga jasno na izborima. Ne trebate se previše oko toga, vi kažem uljepšavati jer činjenice vam sasvim govore nešto drugo.
Damir Matelja replika.
Hvala. Pa gospodine Boriću, teško je odgovoriti, odnosno replicirati na vaše izlaganje kad je ono toliko politikantsko i toliko predizborno da je zapravo jedan običan pamflet. Očito ovaj kako se izbori bliže kriteriji kod vas u HDZ-u su takvi da tko je grlatiji, to je bezobrazniji za govornicom da je njegovo mjesto na listi sigurnije. Vi ste spomenuli kako ova Vlada namjerno koči razvoj općina gdje je HDZ na vlasti. Dokaz da to nije tako upravo su ovi regionalni zakoni. Naime, u tim zakonima je 200 jedinica lokalne samouprave u RH, najsiromašnijih općina i gradova. Dakle tom novom raspodjelom poreza na dohodak po prvi puta ušlo u potpomognuta područja, njihov se proračun povećao za 20 do 40%. 90% tih jedinica lokalne samouprave su HDZ-ove općine i gradovi, 90%. Dakle ne govorite istinu. Nadalje, ta vaša sustavna briga za Gorski Kotar, koliko je sustavno dokazuje i činjenica da ste vi kada je Račanova vlada donosila Zakon o brdsko-planinskim područjima da je HDZ glasao protiv tog zakona. Gdje je tu naknadna pamet? I na kraju kada spominjete haube i potpisivanje ugovora, taj će se ugovor realizirati, a vi ste gospodine Borić potpisivali ugovore ne na haubi auta nego pred punim stolom janjetine za projekte koji se nikada nisu realizirali. Hvala.
Josip Borić odgovor na repliku.
Očito da smo došli do te razine i da SDP nije jednostavno imao potrebu da formira neki tim koji bi razmišljao o gospodarstvu, neki tim koji bi razmišljao o razvoju. Oni su unutar svoje strukture formirali tim koji treba pljuvati po svima koji ne misle kao oni najviše na HDZ-a, na članove HDZ-a, na kolege u Saboru i to ste vrlo vješto počeli raditi i to je jedan dobar put kojim idete u poraz jer ako vi mislite da vam je to uputno nastavite dalje. Nikad u životu nisam potpisivao ispred janjetine nikakve ugovore. To su vaše laži, objedi i izmišljotine da biste bili uvjerljivi jer vas smeta ono što ste jučer i sami vidjeli i vjerojatno vam je bilo neugodno. Taj je ministar ipak ministar obrazovanja i sporta i kada potpiše jedan ugovor za izgradnju dvorane na haubi jednog auta izgleda zaista ispod svake razine. To sam naveo kao primjer, nisam nikoga mislio uvrijediti neko na ono kako se sada funkcionira i što treba raditi. Na sve drugo što ste pričali o tome kako ste vi nešto napravili za te općine i gradove i kažem rezultati lokalnih izbora su vam sve rekli, rezultati ovih sljedećih izbora također će vam sve reći jer ćete se morati spustiti i već ste se spustili u tu bazu, taj teren kojeg ste ignorirali 3,5 godine niste ga primjećivali, a narod će vam jasno kažem on je formirao svoje mišljenje. Ne možete u zadnjih nekoliko mjeseci pojaviti i kazati evo mi smo sada ovdje podijelit će vam djed božićnjak darove i idemo na izbore. Dozvoljeno u demokraciji ali nije nešto što će proći. Hvala.
Đurđica Plančić, replika.
Hvala lijepa. Pa kolega Borić, evo ja mjesecima, a i danas slušam kako vi kukate nad položajem lokalne samouprave i nas otočana. Ističete kako ova Vlada izdvaja sve manje sredstava za lokalnu samoupravi i da to radi po stranačkom ključu. Istina novaca je manje, ali svi dobro znamo i zašto jer je novaca i u proračunu manje. Ali evo ja sam živi svjedok kako ste upravo vi kao državni tajnik za otoke raspoređivali sredstva kada ih je bilo daleko, daleko više. Pa malo podataka, u 4 godine od 2008.do 2011.samo iz vašeg ministarstva otoku Rabu od čega 90% Općini Lopar dodijeljen je 61 milijun kuna, istovremeno jedno Visu 6,5 milijuna kuna, a Hvaru 5 milijuna kuna. Kada se ovom broju pridodaju sredstava drugih ministarstva hrvatskih šuma, cesta, voda i Fonda za zaštitu okoliša podaci su prema izvještaju o provođenju Zakona o otocima još daleko drastičnije, rekla bih skandalozno. I tako dok ste vi u Loparu državnim novcima … teniske terene mi na Hvaru nismo mogli dobiti ni lipu za jedini i prvi starački dom koji uopće na tom otoku ne postoji. E vidite, takvu eklatantnu raspodjelu po lokalpatriotskom i stranačkom ključu mi ne možemo prihvatiti i učinit ćemo sve da se ona više ne ponovi. Za vašu informaciju ova Vlada i ministarstvo prepoznaje i realizira stvarne prioritete i zato ćemo mi na Hvaru vrlo brzo otvoriti taj starački dom bez obzira na suprotnu političku opciju koja je u gradu. Eto toliko o vašoj vjerodostojnosti.
Josip Borić odgovor na repliku.
Odlično i to je vrijeme došlo. Ja znam kada smo razgovarali da smo razgovarali drugačije kada ste bila gradonačelnica, ali nema veze. Sve politika dozvoljava pa i iznošenje krivih brojki. Ja bih zaista volio vidjeti što to vrijedi 60 milijuna kuna u općini u kojoj ja živim, a gradilo se. To ste vi tu pola toga dodali, kakvi teniski tereni. Teniske terene je radila ako hoćete baš znati vlada Ivice Račana preko pomoćnika onog bivšeg na Pagu, Novalji itd. s čim se ja nisam slagao i nemam pojma čemu je to služilo uopće da neka vlada financira, ali dobro. Igralo se tenis, o.k. to što kažete je laž. Drugo, što se tiče da vi ne dijelite po političkom ključu, pa pogledajte izvješća za 2013., 2012.pa gdje su ti novci išli iz svih ministarstava, pa mislim to postoji pa nećemo se lagati. Ja sam naveo jedan primjer, možda vas je to očito zabolilo ali to je jednostavno tako. Pitajte lokalnu samoupravu, čelnike zbog čega je to tako. Ja vidim da je kod vas podijeljenost, osjeća se jedna doza panike, ali to vam je dozvoljeno u predizbornom smo vremenu, znam da je teško sada priznati da je bilo mnogo grešaka, da se nije ostvarilo ono što je Vlada obećala i sada to nekako treba zamagliti. Mi jednostavno kažem možemo na vas stalno primjenjivati onu čuvenu izreku gospodina … koji je rekao lagali smo vas danju, lagali smo vas noću jer jednostavno nismo imali izbora, zabrljali smo, a na izbore ipak nekako treba doći.
Saša Đujić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Boriću rekli ste da je ova Vlada najgora vlada na svijetu, da se pitate koji su rezultati rada ove Vlade nakon zadnje 3,5 godine. E pa rezultati rada ove Vlade nakon 3,5 godine najgore vlade na svijetu kako vi to kažete su rast BDP-a, izlazak zemlje iz krize, raste osobna potrošnja, raste izvoz, rastu investicije, raste industrijska proizvodnja, rastu plaće, pada nezaposlenost. Govorite o iseljavanju, samo u ovoj godini kroz mjeru garancija za mlade zaposleno je 70 tisuća mladih ljudi do 30 godina od čega 36 tisuća na neodređeno vrijeme. Ova Vlada konačno rješava problem dužničkog ropstva naših građana koji imaju kredite u švicarskom franku ono što se vaša vlada nije usudila prije, ono što ste ignorirali. Danas se zalažete za nekakav crnogorski model, Crne Gore u kojoj samo 600 građana Crne Gore ima kredite u švicarskom franku. Pitate da, da, da kolega Šuker nemojte biti nervozni, sve o.k. Rekli ste da je ova Vlada napravila štetu, a koju štetu je napravila vaša Vlada u zadnjih 8 godina dok mi nismo došli na vlast, šta ste zaboravili? U vašem resoru su se tuneli farbali tri puta. Šef carine vam je sa crnim torbama trčao po Hrvatskoj i krao novce. Državna poduzeća su vam služila kao bankomat. Klimajte, klimajte, svi ste vi bili ministri u toj Vladi, nitko ništa nije vidio, nitko ništa nije zvao. Vidim ja sve, bez brige kolega Šukeru. Vi govorite sada o izrekama laži, laži, laži a vaš motiv je bio kradi, kradi, kradi. Ali srećom nema povratka na staro, idemo naprijed i Hrvatska raste. Ja znam da vas to nervira, da vas ne vesele dobre vijesti, vidimo nervozu kod vas zadnjih dana, ali budite bez brige građani vide šta je istina. Hvala vam lijepo.
Josip Borić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo [[Upadica: Molim vas, čuvajmo živce za buduće dane.]] Dobro, sve je u redu, on je ja mislim naveden u onom timu za pljuvanje po HDZ-u i po kolegama iz Sabora. … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Valjda je to tako i to je i čast. I treba to znati i izdržati i treba to prihvatiti. Kažem, taj tim je očito neka specijalnost s kojom ćemo izaći na izbore, ti kao član toga vjerojatno si već uhvatio ritam, svaka čast. Što se tiče tih vaših priča, vi ih možete pričati. Ali sam ja rekao u svojoj raspravi da varajući druge može vam se desiti da prevarite sebe. To će vam se desiti. Nije narod blesav, nije narod onaj koji ne razumije i nije narod onaj koji ne vidi. Dao vam je priliku, rekao sam vam, zadatak je opozicije da se 4 godine priprema i kritizira i da dođe na vlast. A vlast, pozicija, ona mora raditi projekte, pokazati građanima što je napravila da uspješnije žive, da bolje žive, da kvalitetnije žive i da s time dođe na izbore. Sve ostalo su igre, medijski spinovi itd.. Vi ste krenuli kažem, objašnjavati što sve raste. Ja sam rekao u svojoj raspravi i objašnjavao što isto raste ali vi ne spominjete i to je politika i to je dozvoljeno. Ali da ćete dobivati izbore na tome da opet se vraćate u neku prošlost i opet je netko bio kriv idete kontra svog premijera koji je rekao da sve greške koje ćete počiniti u mandatu su vaše greške, ako ste dobro slušali. I sada vidimo da očito nisu bile vaše nego su uvijek tuđe. A tu se opet moramo vratiti duboko u povijest ili unazad ove 4 godine kada sam vam objašnjavao da je komunizam rođen na laži, živi od laži i umrijeti će od laži. Razumijete? A metode s kojima se koristite su vam slične, iste. Ali to kažem u politici je dozvoljeno, politici dozvoljeno i samo nastavite tako.
Tomislav Žagar replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Borić, vi ste u svojoj raspravi rekli da ne postoji ni jedna institucija i udruga s kojom Vlada Republike Hrvatske nije u sukobu, tako mislim da sam vam čuo. Dakle i u tom kontekstu ste govorili o izmjenama zakona koje je Vlada često po vašem stavila u proceduru i da to nešto nije kao dobro. Međutim, vi dobro znate da oko svake izmjene zakona, svakog zakona koji je bio u ovom parlamentu je bila otvorena javna rasprava i u tim javnim raspravama je sudjelovala zainteresirana javnost. I bio sam svjedok da su mnogi prijedlozi i upravo te javnosti uvršteni u prijedloge zakona. Druga je stvar što vi kao pozicija niste koristili mogućnost da ste vi davali svoje prijedloge kako bi oni poboljšali te zakone. Što se tiče indeksa razvijenosti, ponovno ću naglasiti, itekako za 99 jedinica lokalne samouprave u Slavoniji je to dobra mjera i na kraju krajeva te su jedinice i na području moje županije ih je 6 su ušle u sam proces. I ne zaboravimo osim jedinica lokalne samouprave tu su i građani. Građani su konkretno na povratu poreza osjetili benefit a sada zbrojite to 10 ili 15 godina pomnožite za koliko su te, stanovništvo tih jedinica bili oštećeni. Vi ste naravno u raspravi rekli otprilike ovako, sve nešto raste, neću sada ponavljati za kolegom Đujićem, on je naveo koje su to mjere koje rastu, ali znate ne raste sve. Jedna stvar ne raste a to je vanjskotrgovinski deficit koji je izuzetno bitan za razvoj gospodarstva i on je i prema Državnom zavodu za statistiku i u prvih 6 mjeseci je pao i to je iznimno dobra vijest. Dakle ono što su dobre vijesti, treba i vas veseliti. I ja se nadam da se i vi radujete što Hrvatska izlazi iz recesije i što će građani konačno bolje živjeti. Hvala.
Josip Borić, odgovor na repliku.
Zašto se ne bi veselili? To ne znači da mi ne možemo nešto kritički izgovoriti. To je vaš osjećaj da se mi tome ne veselimo ili da smo zluradi kako vi znate reći. Tada bih se ja trebao vratiti u 2011. na potpredsjednika Sabora koji je također na jedan dvokvartalni rast reagirao da je to smiješno, da je to smiješno a to su razine više-manje slične i da pod hitno traži ostavku premijerke tada. Je li to onda bio pljesak tome? Ne. Išli ste na izbore sa svojim programom. Tada ste govorili ne o rastu, tada ste govorili da je Hrvatska lijep uzor ako se ja dobro sjećam. Sada Hrvatska raste, pa vidjeti ćemo gdje će dovršiti do večeri. To jednostavno ne može poništiti ono što ja mislim o ovom zakonu a upozorio sam na to prije godinu dana. I ako mi nemamo pravo reći da smo tada upozoravali da to ne činite i da nije dobro za njih a vi to sada nakon godinu dana shvaćate i vraćate pa to je vaše pravo. Mi tvrdimo da je to jedan poklon djeda Božićnjaka koji je krenuo tamo negdje u 1., 2. mjesecu i kreće po cijeloj Hrvatskoj i dijeli. I to je u redu, neka dijeli. Ali sam rekao građanima da budu svjesni da će jedan dio toga možda platiti već sljedeće godine a veliki dio kroz onih 100 milijardi javnog duga na rate možda i njihovi unuci. To su činjenice o kojima vi ne govorite jer vam ne pašu i jednostavno smatrate da ih treba ignorirati. Ono što ja primjećujem među vama, među vašim redovima su izjave koje daju ljudi koji su bili dio vas ili su još uvijek. A jedan župan kaže da vam je članstvo zapušteno, politika nekonzistentna. A bivši predsjednik kojeg ste nagradili sa 4 milijuna kaže živim za dan kada će SDP postati barjaktar pozitivnih promjena. Pa vi ste u njega uložili 4 milijuna kuna, ne HDZ. Kada on to kaže a što bih ja trebao onda misliti? Što bih ja trebao misliti? Pa vi ste glasali za njega.
Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Kolega Boriću vi ste nas gotovo rasplakali u svojoj raspravi tvrdnjom da se HDZ-ove općine, odnosno gradovi zaobilaze u raspodjeli fiskalnih sredstava. To doista nije istina. Dapače, upravo se HDZ-ovim jedinicama lokalne samouprave dodjeljuju veća sredstva po objektivnim kriterijima, dakle ne zato što su HDZ-ove nego zato što su nerazvijene, a nerazvijene su zato što je njima upravljala nesposobna izvršna vlast. Rekli ste također da je ova Vlada najnesposobnija na svijetu. Dakle ova najnesposobnija Vlada na svijetu izvela je ovu zemlju, onakvu kakvu ste nam ostavili, iz jednog sveopćeg kaosa izvela ju je iz recesije i stvorila je preduvjete za jedan normalan, snažan gospodarski razvoj i za bolji život njezinih građana. Ali ne treba se čuditi tome što vi ovu Vladu nazivate najnesposobnijom jer vaši kriteriji za ocjenu sposobnosti su apsolutno drugačiji od naših kriterija. Mjerna jedinica sposobnosti HDZ-ove izvršne vlasti je kriminal. Ova vlast tu mjernu jedinicu briše iz sustava.
Josip Borić, odgovor na repliku.
Pa to kažem što se tiče objektivnih kriterija koje ste vi uveli to je vaš osjećaj. Neki ih dožive očito na svoj način. Bilo je ovdje pitanja, sad da se ponovno vraćamo recimo na natječaje koji su trebali riješiti javnu rasvjetu gdje su ministri govorili, dva različita ministra jedan jedno, jedan drugo, gdje se javite taj dan kad natječaj počinje, a oni kažu pa već je to podijeljeno itd. To su bili ti objektivni kriteriji, vi vjerujete u njih, ja ne. Bili su nesposobni pa onda su i te sredine slabo razvijene. Pa ne znam baš da je tako jer mnogi načelnici i gradonačelnici potvrđuju svoje mandate, jedan, dva, tri, ima ih puno koji imaju i 6, većinom je ruralni prostor zaista pod vlašću HDZ-a jer tamo SDP-a gotovo i nema, ne postoji i nije im interesantan, ne znam zbog čega, vjerojatno treba nešto raditi. A što se tiče šeste najnesposobnije pa nisam ja to rekao, ja sam prenio ono što je objavio Svjetski gospodarski forum, da je hrvatska Vlada šesta najnesposobnija na svijetu u društvu država Čad i Mauritanija. Pa to danas piše, nisam ja to izmislio. Pa ako ti ljudi nemaju nikakvog pojma o ničemu, a to je Svjetski gospodarski forum, valjda ja mislim da nešto znaju. Nisu političari, većinom su valjda stručnjaci, znanstvenici, ekonomisti, uspješni ljudi. Pa što bih ja onda rekao da smo prvi ako nisu. Prenosim vijest, a onda vi to na svoj način interpretirate, a i to je dozvoljeno. Samo ja kažem gospodo draga vrijeme je, zvoni zvono i građani će vam sve to potvrditi na i zboru. Vi ste mene uvjeravali i prije da neće biti tako, ali izgleda da je bilo uvijek onako kako sam ja rekao.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa. Pa kolega Boriću, meni stvarno nije jasno da netko nije u stanju iščitati stranicu i pol teksta u kojem prevedeno znači u jednoj našoj partijskoj ćeliji loše stanje, ljudima treba dati nekakve novce. Ajmo jedan dio uzet od nekoga tko ima, a 70% se niti ne zna otkud će se uzet pa će se od nekuda uzet i to je poanta ovoga zakona. Međutim, vrlo interesantna je ova priča oko kaosa koji su naslijedili. Ovi stvarno bedaci u Europi su primili državu koja je u kaosu, međutim ali vrlo interesantno da ti isti koji govore da je bio kaos ne govore da najveći dio njihovih makroekonomskih pokazatelja je posljedica članstva Hrvatske u EU i posljedica promjene metodologije i to su činjenice i to su istine. Dakle Hrvatska je 2011. bila na nuli, 2012. pod palicom Kukuriku koalicije pala na 2,2%. I kad se podvuče crta na 4 godine mandata neto efekat ove Vlade je -3,5% rasta BDP-a, 100 milijardi novog zaduženja i niz, niz drugih stvari i kaos totalni u javnoj upravi. Hrvatska sad ima kaos u javnoj upravi i svi oni koji dolaze tamo se u to mogu uvjeriti. A ovaj zakon je lice i naličje kako ova Vlada vlada. Dakle šesti ili sedmi puta se mijenja Zakon o regionalnoj samoupravi. Imali smo 42 ili 43 promjene poreznih zakona, e sad tko će normalan doći investirat u takvu zemlju kad ne zna što …, jedino možda ako papire uloži u pismohranu ili u neke nove hranidbene lance Kukuriku koalicije.
Josip Borić, odgovor na repliku.
Ja sam na zadnjem aktualnom satu kolega Šuker postavio pitanje premijeru da li ima Strategiju upravljanja javnim dugom, što je učinio da on ne bude toliki i što činimo kao država da nam se ne desi grčki scenarij. Ako se sjećate njegov odgovor je bio sve samo ne priča o javnom dugu. Danas je ta priča najaktualnija i došlo je na ono što sam rekao, da će iznosit gotovo 300 milijardi do kraja godine 90% BDP-a. I što sada da mi na to kažemo? Mi ovdje slušamo priču kako oni troše manje i imaju manje sredstava nego 2011. godine, a proračun na rashodovnoj strani 130 milijardi, a 2011. bio 120 milijardi. Znači imaš 10 milijardi više i trošiš manje. Ajde sad neka to hrvatski građani razumiju. Ali zato oni pribjegavaju pisanju pisama. Pišu pisma svojim biračima, svojim simpatizerima gdje ih mole da im oproste nerad i nebrigu u protekle 4 godine jer da oni žele i dalje vladati. Nekome će to djelovati, ja osobno smatram da smo imali priliku, da je Vlada imala priliku, da je potrošila mandat i da nije ostvarila svoje ciljeve koje je obećala, da nije ostvarila u javnom sektoru ono što je najavila i da je kao i u svakoj normalnoj demokratskoj državi vrijeme da se to riješi na izborima. Susjedna država je već promijenila od 2011. tri premijera, mi smo još uvijek na istom. Tamo neke stvari idu na bolje, kod nas je to na razini kojoj je i vidjet ćemo dalje što će pokazati vrijeme. Partija kažem pomalo odlazi u povijest.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Borić, govorili ste o brojnim primjerima uzimanja od jedinica lokalne samouprave. Naravno da najveću pozornost zaokuplja onaj po osnovi izmjene onog poreza na dohodak, Zakona o porezu na dohodak gdje je nekoliko milijardi uzeto i sigurno s time se ugrozilo funkcioniranje jedinica lokalne samouprave. Pa i naša djeca i u ruralnim područjima žele imati vrtić i pitku vodu, pa želimo i vatrogastvo koje je simbol naših sredina. A vidite usput budi rečeno kad se donosio ovaj Zakon o civilnoj zaštiti nema tu vatrogastva. I naravno, pa i kulturno-umjetnička društva ako ćemo govoriti i oni su simbol i naše vrijednosti na koje smo ponosni i sve ostalo moglo bi se dugo o tom govoriti. Naravno mi ovdje govorimo i o specifičnostima iz naših područja o kojima dolazimo, a ja ću isto reći jedan primjer gdje se isto uzima. Dolazim iz kraja gdje je eksploatacija ugljikovodika gotovo većina za Lijepu našu i po osnovi ovih izmjena Zakona o naknadi za eksploataciju ili onoj renti čuvenoj je uzeto 30%, 30% jedinicama lokalne samouprave. A gle čuda istovremeno je državni proračun 156% dobio viška po toj osnovi. Vidite, ugroženo je naravno isto tako funkcioniranje. Ali gledajte još jednu stvar. Ali s druge strane je dato HEP-u, HEP-u je dana povlaštena cijena plina, ona od neku godinu. S time je oštećen i državni proračun. Dato je HEP-u, ali vidite cijena je opet struje povišena na onih 25% o čemu je jučer bilo govora. Mi smo učili i čitali one knjige nekada kad se uzimalo, oni vitezovi su uzimali bogatima a davali siromašnima. A danas ovima je ispalo uzeo si siromašnom dao bogatom, a polučio si rezultat nula. Hvala lijepa.
A to ste jučer trebali replicirati [[Upadica: Nije me bilo.]] A nije bio tu. Josip Borić, odgovor na repliku.
Kolega Milinković, slažem se sa vama da je Vlada ostvarila ono što je napisala na stranici 60. o decentralizaciji, gdje je rekla da će od 10 kuna koje se uprihoduju od poreza dvije i pol spustiti lokalnoj samoupravi, a sedam i pol da će biti njezino na državnoj razini za sve bi bilo mjesta, me čudi što radi Vlada. Vlada 6 puta u 4 godine mijenja Zakon o porezu na dohodak i unutar tog indeksa 100 kojeg imate od poreza na dohodak, unutar jedne plaće vi 6 puta mijenjate odnose pa ćemo malo 60 vama, pa ćemo 10 dodati tamo, pa ćemo 55, pa ćemo 12 ovamo, a 100 je 100 i ne može bit 110. I naravno da moramo 6 puta promijeniti zakon da bi oni na kraju možda pogodili ono što smo i rekli prije godinu dana. Ali dobro. Ali opet su oštetili one koji nemaju, a to je sad u ovom slučaju županija. Oni sad imaju sve manje. I umjesto te priče o 7 i pol kuna državi, a 2 i pol kroz decentralizaciju lokalnoj samoupravi mi sada imamo priču o 9 kuna i 20 državi, a 0,80 lokalnoj samoupravi u 10 kuna. I to je ta decentralizacija na način Kukuriku vlasti. Mi smo protiv toga i trudit ćemo se u novom mandatu napraviti sasvim drugačije odnose.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Borić, slažem se sa vama da je konstanta u radu ove Vlade promjena stava o istoj stvari. Tako je, to je u stvari i legitimno Vlade i vladajućih da promijene stav o istoj stvari, ali je legitimno pravo oporbe to komentirati pa se stoga, mene čudi što se lijeva strana sabornice ovako zbog toga ljuti što mi komentiramo da danas nas Vlada uvjerava kako je bila u pravu prije godinu dana kada je smanjivala sredstva lokalnoj samoupravi i mi smo im rekli da je to štetno, da će ostati lokalna samouprava bez novaca. Sad danas kada se vraćaju na staro ili približno na staro ono što smo mi komentirali prije godinu dana vladajući se ljute što mi o tome komentiramo. Tu ste potpuno u pravu i ja vam dajem punu podršku. No, prisjetimo se još drugih stvari koje je Vlada najprije pompozno najavljivala, a onda od njih odustajala ili vratila na ono što je prije bilo. Doprinos na zdravstveno osiguranje ako se sjećate. Ako se sjećate stope PDV-a. Najprije je smanjena, pa je ponovno vraćena na staro. Poseban je primjer Pelješkog mosta. Najprije je bio iluzija za budale, sad je kao jedan od najvažnijih strateških projekata ove Vlade. Prisjetimo se monetizacije. Tko o njoj više govori. Prisjetimo se outsourcinga, prisjetimo se promjene Ustava. Čak smo o Ustavu ovdje, o promjeni Ustava raspravljali. Tko više o tome govori? Tko više govori o privatizaciji primjerice ACI-a? Tko više govori o privatizaciji CARGO-a itd. itd. Dakle, kroz ovaj mandat Vlade brojne su reforme najavljivane. Niti jedna nije napravljena. Činjenica je da upravo zbog toga što te reforme nisu napravljene naš deficit raste. Jer da je bilo koja reforma u zdravstvu, u socijali, u pravosuđu, u školstvu i ne znam sve gdje napravljena valjda bi se to osjetilo na smanjenju troškova državnog proračuna i naš bi deficit državnog proračuna bio manji. Zato dok Vlada ne radi reforme s druge strane raste nam i javni dug. Rekao samk raste deficit i to je ono što će obilježiti rad ove Vlade. Najava važnih potrebnih projekata [[Upadica Zgrebec: Vrijeme. Hvala lijepa.]] koji na žalost nisu provedeni i koji su na žalost nisu provedeni i koji su na žalost propali a to se vidi u svim ovim pokazateljima koje sam rekao. Hvala.
Josip Borić, odgovor na repliku.
Kolega Bačić, njih demantira svakodnevnica i činjenice, a metoda pokušaja i pogreške im je konstanta od prvog dana. Počnemo, pokušamo, ako ne valja odustaneš. Nema veze što smo potrošili ne znam 50 milijuna za monetizaciju, 20, 30 za privatizaciju Croatia, Poštanske banke. To se dijelio novac konzultantima. Pa što ako smo odustali, potrošili novac uludo, nije bitno. Jednostavno se samo utvrdi da nije bitno. Onda slušamo uspjehe u turizmu. Da nije ove Vlade ne bi bilo turizma. Turizam je koliko se ja sjećam rastao od 2004. godine konstantno. Uvijek je svaka Vlada mogla naći 2 ili 3%. I sad pričamo na jednoj strani priču recimo evo u turizmu. Legalizacija ide, svi kreveti koji su postojali i tada u nelegaliziranim objektima danas postaju formalno legalizirani iako su postojali i prije i sada. Sada se broje, ulaze u statistiku, imaju ih uredi za turizam pri svakoj županiji i vama raste broj turista na jednakom broju kao i lani jer imate službeno registrirano više legalnih kreveta. I uvijek ćemo znači 3%, 4, 2. Ove sezone lijepo vrijeme, duga sezona, nije bilo puno kiše i to je to. Što je Vlada napravila za turizam? Međustopu podigla sa 10 na 13, iako je jedina njezina uloga znači i ako je to ulog u uspjeh onda mi moramo Francuskoj koja ima 7 i Grčkoj koja ima 8 preporučiti da i oni imaju 13 pa će imati veći turizam. Ako je to to, uloga države u razvoju ili u uspjehu turizma. A ja tvrdim da nije to to i da je jednostavno mnogim mjerama turizmu samo više oduzeto a ništa napravljeno. A kažem do izbora je još 2 mjeseca, vjerojatno će izbaciti sve svoje pogreške i pokušaje pa da građani sami procijene više što je, a što nije istina.
Ja mislim kolega da vi ne mislite da nije uloga države da se bori za legalizaciju poslovanja, a ne za nelegalno poslovanje. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Damir Mateljan.
Uvaženi gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Vratimo se ruralnom prostoru, naime ovo je zakon koji se odnosi na ruralni prostor. Kad već smo govorili o problemima ruralnog prostora ti su problemi u RH zapravo identični od južne Dalmacije preko Like, Istre, preko Međimurja do Slavonije kao što su ti problemi identični od Švedske pa do Bugarske. Kada bismo radili jednu ozbiljniju SWAT analizu a za svaku strategiju je potrebna SWAT analiza onda bismo nažalost puno više imali onih minuseva nego pluseva, odnosno puno više negativnosti nego prednosti. Idemo redom, depopulacija – depopulacija odljev stanovništva dovodi do negativne selekcije, negativna selekcija pak dovodi do pada upravljačkih odnosno administrativnih kapaciteta. Infrastrukturna zaostalost i to ne samo ona koja se odnosi na cestogradnju, na odvodnju, na vodoopskrbu nego prije svega socijalna infrastruktura, dakle ona koja se odnosi na ustanove predškolskog odgoja, ona koja se odnosi na ustanove škola, koja se odnosi na sport, koja se odnosi na civilno društvo, dakle ta infrastrukturna zaostalost. Nadalje, gospodarska nekonkurentnost samim tim gospodarska zaostalost koja pak dovodi do nezaposlenosti, a nezaposlenost dovodi do siromaštva. Dakle, sve je to ono što opterećuje naš ruralni prostor od južne Dalmacije pa do Slavonije. A samim tim ukoliko je taj prostor još i zemljopisno ima loš položaj odnosno reljef te su negativnosti još izraženije. Naime, nije jednako ukoliko recimo gradite i održavate cestu na 100 metara nadmorske visine u području gdje su blage zime, a istovremeno to radite dakle negdje gdje je ta nadmorska visina od 500 do 1000 metara gdje su zime oštre, odnosno gdje imate 3 mjeseca snježnih padalina. Jednako tako nije jednako konkurentno gospodarstvo u onim sredinama gdje imate dakle urbanu sredinu uz glavne prometne pravce ili gdje imate ruralni prostor koji je razbacan po brežuljcima po ogromnom prostoru i koji je udaljen od glavnih prometnih pravaca. Dakle, to ne može biti isto i baza razvoja nije jednaka. Stoga je ovaj prijedlog zakona, dakle izmjene i dopune Zakona o financiranju lokalne odnosno područne samouprave upravo uvažio te argumente te je onim jedinicama lokalne samouprave koje imaju status brdsko-planinskog područja, a ulaze u 3. i 4. skupinu temeljem indeksa razvijenosti povećao udio u porezu na dohodak sa 60 na 70,5% te dodani udio u porezu na dohodak u iznosu od 10% namijenjen financiranju kapitalnih projekata na svom području. Ovim zakonskim prijedlogom Vlada Republike Hrvatske je odlučila da umjesto trogodišnjih prijelaznih pomoći utvrdi trajnu pomoć i to na način dakle da se ovom izmjenom i dopunom 35 jedinica lokalne samouprave koje su temeljem onih prethodnih zakona dakle ispali iz prostora potpomognutog područja, a ulaze u 3. i 4. skupinu indeksa razvijenosti i imaju status brdsko-planinskog područja dakle njima se uvećavaju proračuni ukupno za 58,1 milijun kuna. Istovremeno sa povećanjem proračuna jedinica lokalne samouprave sa statusom brdsko-planinskog područja smanjit će se udio u porezu na dohodak u županijama u kojima se nalaze navedene jedinice lokalne samouprave i njima se smanjuje udio u porezu na dohodak sa 16,5% na 12% te se ukida pozicija pomoći izravnanja za decentralizirane funkcije dok udio u poziciji za decentralizirane funkcije za pomoći za projekte sufinancirane sredstvima europskih strukturnih i investicijskih fondova se ne mijenjaju i iznose 6 odnosno 1,5%. Ovakvom preraspodjelom udjela u porezu na dohodak županijama u kojima se nalaze jedinice lokalne samouprave sa brdsko-planinskim statusom smanjio bi se prihod za 12,5 milijuna kuna dok bi se na poziciji za pomoći za izravnanje decentraliziranih funkcija bilo bi ostvareno 45,6 milijuna kuna manje. No taj bi se novac dakle nadoknadio iz državnog proračuna. I samim tim dakle kvaliteta usluga u decentraliziranim djelatnostima koje obavlja županija, kao što su školstvo, zdravstvo i socijala, dakle kvaliteta, razina usluga ne bi padala jer ona dakle ide na teret države a ne na teret županija. I tu je nužno reći dakle da je udio u porezu na dohodak u županijama do 2010. godine znači u jedinicama koje imaju status brdsko-planinskog područja bio je 10%, a on je sad veći i iznosi 12%. Dakle, vrijednost ovog zakona je prije svega što je ovaj zakon uvažio molbe, uvažio intervencije jedinica lokalne samouprave da se na trajan način riješi njihovo sufinanciranje, odnosno da im se dakle nanovo omogući veći udio u porezu na dohodak. Značaj ovog zakona je i u tome dakle što je ovaj zakon prihvatio činjenicu dakle da zemljopisni položaj, odnosno reljef, također je dio odnosno je argument da određeni prostor bude potpomognut. Mi nadalje iz kluba SDP-a pozdravljamo prijedlog Vlade, odnosno Vlada će dakle u narednom razdoblju predložiti ovom Parlamentu također izmjene i dopune Zakona o cestama koji će dakle omogućiti, koji će pomoći jedinicama koje imaju status brdsko-planinskog područja dakle da lakše prebrode zimu odnosno pomoći će im u sufinanciranju zimske službe. Nadalje, Zakon o šumama koji će također jedinicama sa brdsko-planinskog područja omogućiti udio u šumskom doprinosu. Iz svih ovih razloga klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Dujomir Marasović replika.
Štovana gospođo dopredsjednice, kolega vi ste rekli da je puno više pluseva nego minusa u ovom zakonu i u djelovanju Vlade. Sve ovo što vi zadnjih dana govorite, mislim vi na stranku, po televizijama gledam, kolega Saša Đujić sad govori, nabraja neke, sve je to obmana. Ja … obmana je hrvatska riječ, nije to nikakva uvreda, oprostite. Ne želim vas vrijeđati. Ovo je istina. Dakle, HDZ 8 godina na vlasti, rast BDP-a kroz tih 8, od početka, na kraju 8 godine je 12,2% u odnosu kad je počela vlast. Samo se vi smijte. Lijepo se smije ko se zadnji smije, a to ćemo vidjeti za 2 mjeseca. SDP kroz 3 godine protekle pad BDP-a 4%, ako uračunamo i 2015.bit će 3% u vašem mandatu kroz 4 godine. Jel razumijete? 2011. BDP, istina je da je bio 0% rasta, bili smo na 0. To je istina. Nikakvi kao, o kojem vi kaosu govorite? 2012.vi ste uzeli vlast, za godinu dana 2012. BDP -2,2%, 2013. SDP još na vlasti koliko se ja sjećam BDP pad -1,3%, 2014. BDP pad -0,5%. To je -4% kroz te 3 godine računajući i 2015.bit će -3%. 2011.je HDZ na vlasti javni dug računajući i dugove za brodogradilišta je 56% BDP-a a vi drugovi partija sad 2015. SDP javni dug je 90% BDP-a a ništa kroz ove 4 godine niste investirali i napravili. Uzeli ste 100 milijardi kredita pošto je deficit 10 ili 12 godišnje to je 40, 45 hiljada za kamate. A ostalo ste … popili. … [[Govornik se ne čuje.]] Što ste napravili, gdje su vam investicije? Niste napravili Pelješki most, niste napravili ništa, niste napravili ni mali most između …/Govornik isključen./…
Vrijeme. Damir Matelja odgovor na repliku. Sad ste replicirali, ne znate komu. Ništa o tome kolega Mateljan nije govorio. I onda kad vas opominjem … [[Upadica se ne čuje.]] ne možete skratiti jer ste produljili repliku, a ne skratit.
Hvala. Kolega Marasović, vi niste replicirali meni, ni Saši Đujiću vi ste replicirali televizijama. Što god da to značilo, znači replicirate ne znam čemu. A ko vam je to napisao, dakle taj mefisto koji vam je to radio isto ne znam što reći o tome. Međutim, ja ću reći o ovom zakonu. Vi ste spomenuli obmanu, ovaj zakon nije obmana. Znači konkretno ovim zakonom jedinice lokalne samouprave koje su imale dosada status brdsko-planinskog područja do sad su imali udio u porezu 60%, sad će imati udio u porezu 88%, eto. To nije obmana, to je jedino što vam mogu reći. Hvala lijepo.
Tomislav Klarić replika.
Uvaženi kolega Mateljan spomenuli ste swot analizu prije donošenja nekakvog zakona. Pa upravo tu za ovom govornicom, upravo na Markovom trgu je župan Komadina, dakle ne iz redova nas opozicije, nego iz vaših redova jednu takvu analizu Ekonomskog fakulteta u Rijeci sa čelnicima jedinica lokalne samouprave Gorskog Kotara donio i uročio premijeru Milanoviću prije nego što je donošen ovaj zakon kad su joj skinuta prava. Dakle mi smo upozoravali na to. Veći dio vaše rasprave ovdje kad sam slušao kao da slušam sebe kad sam tu raspravljao prije nešto više od godinu dana kad smo se bunili za skidanje ovog statusa. I ovo je nama prihvatljivo. Vratimo Gorskom Kotaru ono što smo uzeli, ali nemojmo uzimati Primorsko-goranskoj županiji. I opet vam govorim nemojte slušati mene jer sam iz HDZ-a slušajte svoga župana jer je iz SDP-a, slušajte ljude s terena, ljude koji rade. Govorite smanjit će se sredstva za decentralizirane funkcije, gdje je tu školstvo? Opet ćemo za godinu dana pričat o ovom problemu jer ćemo županiju dovest u minus sa njihovim planovima. Vratimo Gorskom Kotaru ono što smo mu uzeli. Samo to traže ti čelnici jedinica lokalne samouprave. I neshvatljivo mi je da i zastupnici iz Primorsko-goranske županije su uopće mogli dignut ruku za taj, bez obzira kojoj stranci pripadali i svojim gradovima i općinama uzeti ta sredstva a to ste napravili. I sad na ovaj način nakon godinu dana, nakon 58 milijuna kuna što ste im uzeli im nešto vraćate, vraćate im na način da smanjujete i svojoj županije. Nemojte slušati mene jer sam iz HDZ-a, slušajte sebe, svoje, slušajte gospodina Linića on vam to govori. I ovdje brani ovaj zakon ministar koji nije nadležan za taj dio koji se odnosi na financije. Zašto nema ovdje nikog iz Ministarstva financija da nam oni kažu što to u konačnici nosi i kako se odnosi na županijski, državni i sve ostale proračune?
Vrijeme. Hvala. Odgovor na repliku Damir Mateljan. Kolege molim vas, zato imamo na ekranu mjerenje vremena da se možemo kontrolirati.
Kolega Klarić ja bih vama i vjerovao, dakle u vašu dobronamjernost, ako niste bili u HDZ-u. Međutim, ja vam ne mogu vjerovati svemu tome izrečenom, pogotovo kad stojim da sam to prije, dakle 90, mislim da je to bila 95.kad se donosio, ne pardon 2002.je bila kad se je donosio Zakon o brdsko-planinskom području, dakle o tome Gorskom Kotaru, sad su vam puna usta Gorskog Kotara, vaš HDZ glasa protiv tog zakona i vi ste glasali protiv tog zakona. Di je tu dakle sustav odgovornosti spram Gorskog Kotara osim sad pred izbore? Ovim zakonom dakle i onim prethodnim zakonima nikome se ništa nije oduzelo. Iz vašeg bi se izlaganja dalo zaključiti zapravo da općine koje su ispale dakle iz brdsko-planinskog područja nisu dobivala nikakva kompenzacijska sredstva, ne, one su dobivale cijelo ovo vrijeme su te općine dobivala kompenzacijska sredstva. Pa tako recimo Općina Čabar je dobila više sredstava iz tih kompenzacija nego što bi dobila svojim udjelom u porezu na dohodak. Ovim zakonom to je trajno riješeno. Upravo u razgovoru sa kolegama županima, upravo u razgovoru sa kolegama načelnicima općina, upravo u razgovoru s njima gospodine Klariću, upravo u razgovoru sa kolegama iz Gorskog Kotara donesen je ovaj zakon i zato i oni podržavaju ovaj zakon. A vi i dalje možete obilaziti Gorski Kotar i pričati svoje priče koje ne drže vodu. Hvala lijepo.
Kolege, ja znam da je vrijeme kada se želimo istaknuti, ali bilo je vrijeme i 4 godine da to činimo. Nemojte iz klupa vikati. Imate priliku replicirati saslušajte onda i odgovor na repliku. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Mateljan, vi sada govorite kao da prvi puta razgovaramo o brdsko-planinskim područjima i govorite o cestama za koje nije isto da li su one na 100 metara nadmorske visine i na 900 metara kao što je Čabar ili ne znam šta dalje u Gorskom Kotaru. Pa ta se cesta nije sada podigla još više pa sada smo odlučili da zbog cesta ili pak zbog poljoprivrede i krava koje tamo pasu pod ručnom kočnicom s obzirom na konfiguraciju terena odjedanput ste vi spoznali da je potrebno brdsko-planinskim područjima vratiti ono što ste im uzeli prije godinu dana sa potpuno drugačijim argumentima. Što ste govorili prije godinu dana? Potpuno drugačiji argumenti. Vi sada upravo govorite kao što je HDZ, HDSSB i još neki govorili prije nekih manje od godinu dana kada ste izglasavali novi Zakon o porezu na dohodak, kada ste uzeli brdsko-planinskim područjima ove novce koje im sada vraćate i to putem županija. Dakle 12 milijuna kada odvoji Primorsko-goranska županija, a vi ćete ostatak iz državnog da kažem portfelja. Govorite o depopulaciji, pa to je opća tema koja nije zahvatila samo brdsko-planinska područja nego cijelu Hrvatsku, Slavoniju poglavito tako da nemamo šta o tome govoriti. I sada vi donosite ovaj zakon, 7 puta ste ga mijenjali u ove 3,5 godine. Tko jamči Goranima da nećete u slučaju, ne daj Bože ostvarenja nove izvršne vlasti, promijeniti taj zakon čim dođete na vlast, da ćete vratiti sve opet na staro? Pa vaša nedosljednost u promjeni zakona je tolika da zaista svatko će suvislo pomisliti pa da oni će sada nama pred izbore dati to, a za pola godine ako ostanu na vlasti ili dođu ponovno na vlast oni će opet ćemo se ovdje sastati tko bio živ, tko ne bio i u Saboru i promijenit će se ponovno zakon i vratiti ga na staro.
Damir Mateljan odgovor na repliku.
Hvala. Kolega Grubišić vi ste jedan od saborskih zastupnika koji je najaktivniji. Sukladno tome vjerojatno ste i zastupnik koji najviše i sluša što priča Vlada kada predlaže zakon odnosno što pričamo mi saborski zastupnici. Pa ako ste slušali, ako ste pratili onda bi znali da ovo nije naknadna pamet nego kada su se donosili regionalni zakoni i kada se vidjelo da će brdsko-planinska područja ispasti iz okvira poticajnih sredstava, Vlada je rekla da će u tom razdoblju ta područja dobivati kompenzaciju i onda su u tom razdoblju sve do sada i još uvijek dobivaju tu kompenzaciju. I Vlada je rekla da će u tom razdoblju donijeti trajni zakon kojim će se taj problem riješiti i Vlada je to napravila. I ja sada ne znam gdje je tu onda nedosljednost. A što se tiče depopulacije, ja sam to govorio o načelnom problemu koji jest problem u svim ruralnim prostorima u RH od južne Dalmacije do Slavonije i to je nažalost istina. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Poštovane zamjenice predsjednika, uvaženi gospodine Puljiz. No evo kada gledam kako je Vlada bila predložila prvo za svoje predstavnike kaže gospodina Borisa Lalovca ministra financija onda Igora Rađenovića, Miljenka Fičora, Borisa Šuvaka, pa kasnije poslala dopis da će biti tu ne samo Ministarstvo financija nego Ministarstvo regionalnog razvoja onda vidimo kada pošalju prijedlog zakona da evo u tri dana se izmijeni tko će izvještavati u ime Vlade jel vjerojatno u Ministarstvu financija nisu osigurani novci pa bolje da to Ministarstvo regionalnog razvoja radi. No, mi iz HDSSB-a slušajući ovu raspravu do sada možemo reći vlade su se mijenjale, bila je HDZ-ova, danas je SDP-ova i gledajući zakone koji su se mijenjali, zakoni koji su se mijenjali u smislu poreza, Zakon o regionalnom razvoju pa isto tako definiranje statističkih regija itd. možemo reći da Slavonija i Baranja samo je ulazila u veće probleme iz Slavonije i Baranje sve se više ljudi iseljavalo i u Slavoniji i Baranji sve se je teže živjelo. A evo kada slušamo ove informacije da nam BDP raste pa kada pogledamo strukturu rasta onda vidimo da jedino što pada u toj strukturi je poljoprivreda i prvi kvartal i drugi kvartal. Nažalost ljudi u Zagrebu kažu da je to zbog suše, suša je bila u trećem kvartalu, nije bila ni u prvom ni u drugom. Pa jasno da se iz Zagreba ne vidi što se događa u poljoprivredi, što se događa u gospodarstvu. A i današnji zakon kada gledamo možemo reći da mi u HDSSB-u nismo ljubomorni na brdsko-planinske prostore, ali kada gledamo proračune jedinice lokalne i regionalne uprave u Slavoniji i Baranji možemo reći da se oni ne pune dinamikom koja se priželjkuje, dapače, nakon povrata poreza možemo reći da je situacija puno gora nego prošle godine. I upravo slušajući ljude i iz pet naših slavonsko- baranjskih županija ali isto tako slušajući ljude iz općina i gradova a o tome su evo govorile i neke kolege koje dolaze s prostora Baranje, možemo reći da je stanje dosta alarmantno. Prema tome, gledajući ovaj prijedlog zakonskog rješenja možemo reći da se mijenja situacija u Primorsko-goranskoj županiji, ne znam da li je to zbog gospodina Komadine, ali ja mislim ipak da je Ministarstvo financija moralo iznaći rješenje i pomoći brdsko-planinskim prostorima. No ono što nas posebno brine da nije bilo adekvatne analitičke analize i to vam se pokazuje da ste i porez na dohodak i izmjene koje ste radili radili bez ozbiljne analize. Gotovo 2 milijarde kuna je oduzeto općinama, gradovima i županijama i znalo se kada se to napravi tijekom godine da se neće moći izvršiti prilagodba. Prema tome taj potez se trebalo puno ranije najaviti a o tome su evo ljudi i koji vode općine, gradove iz vladajuće koalicije, danas ih se moglo čuti ali i na pojedinim odborima kako im je teško zatvarati proračun. Postoji nešto što se zove Zakon o fiskalnoj odgovornosti i bojim se da će biti puno načelnika, gradonačelnika i župana kojima će se ruka tresti kada budu potpisivali upravo izjavu o fiskalnoj odgovornosti. Jer kada vam proračun je u jednoj godini smanjen za 30, 40% onda je vrlo teško zatvoriti godinu, odrezati troškove, možete se baviti kapitalnim investicijama ali kada režete i druge troškove onda vidite da je neki dio fiksan i da ga ne možete srezati. Gledajući ove promjene gdje se županijama reže dio prihoda možemo reći da je to trebalo naći u državnoj kasi jer upravo sa promjenama poreza na dohodak te 2 milijarde koje su uzete odnositi će se gospodine Puljiz upravo na sufinanciranje projekata za europske fondove a to vam govorimo iz svojih primjera jer da nije bilo Slavonije i Baranje, da nije bilo grada Osijeka, Osječko-baranjske županije bojim se da bi više platili članarine Europskoj uniji nego što bi povukli upravo iz fondova sredstava. No, dolazimo u situaciju kada nećemo moći financirati i ono učešće koje je prijeko potrebno upravo da bi došli do europskih sredstava. Želim reći da i kao predsjedniku odbora stigao je dopis Udruge gradova gdje jasno ukazuju vezano i za porez na dohodak da se nije mogla donijeti odluka da prihod od kamata ide kompletno u državnu kasu nego upravo da je to trebalo rasporediti onako kako se ostali prihodi od poreza na dohodak raspoređuju na jedinice lokalne i regionalne samouprave. Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave previše je puta mijenjan i to je ono što je loše. Te prilagodbe se ne mogu raditi tijekom godine a i kada govorimo o mogućim investitorima, kada se stvara klima da su promjene učestale onda možemo teško očekivati te željene investitore. No, isto tako želim reći kada govorimo o kompenzacijskim mjerama da ih mi u Slavoniji i Baranji nismo osjetili, neki su danas govorili o stupnju razvijenosti i da su općine i gradovi trebali dobiti više sredstava. Možda po nekim simulacijama od prošle godine no kada vidimo realno i zagrebemo u proračune kažem nakon povrata poreza vidimo da su blagajne u većoj suši nego što su to bile prošle godine. Prema tome očekivali smo upravo da kroz izmjene Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave idete ka uravnoteženom regionalnom razvoju da pomognete Slavoniji i Baranji gdje imamo situaciju da nam ljudi i ljudi na primjerice autobusnim kolodvorima već se boje prodavati povratne karte jer kažu čak i onaj kad odveze autobus iz Münchena više nam se ne vrati. To je situacija koja nam se događa da ljudi masovno odlaze a u Slavoniju i Baranju se uvijek dolazilo. No gledajući što imamo danas, imamo masovni ja bih rekao egzodus iz Slavonije i Baranje, sela i gradovi ostaju prazni i bojim se u idućem vremenu ako i bude volje da se mijenjaju zakonska rješenja što će HDSSB biti uporan i ustrajan da se pomogne nerazvijenom prostoru Republike Hrvatske, da se pomogne i s kapitalnim investicijama kojih danas nema. Bojim se da će nam trebati dosta vremena da uhvatimo korak onih razvijenih. Gubili smo taj korak u ratu, ali osjećali smo potrebu da nadoknađujemo to u miru no to se ne događa ni ovim zakonskim rješenjem. Prema tome u ovom zakonskom rješenju upravo je Slavoniji i Baranji trebalo pomoći. Ono što smo upozoravali i kada je bila promjena vezana za statističke regije. Ne može jedna Baranja i Zagreb biti u istoj statističkoj regiji nego upravo naša prirodna i povijesna cjelina Slavonija i Baranja ima svoje prednosti ali ja bih rekao i puno nedostataka i značajno zaostaje za središnjim dijelom Hrvatske. Prema tome trebalo je i u državnom proračunu voditi brigu upravo da taj fond za Slavoniju i Baranju bude izdašan ali isto tako da veći dio sredstava u porezu na dohodak ostaje upravo Slavoniji i Baranji pa čak i do 90% gledajući porez na dohodak. Prema tome i Udruga gradova jasno kaže da ovo zakonsko rješenje je nedovoljno, da ovo zakonsko rješenje samo djelomično ublažava problem brdsko-planinskih dijelova ali isto tako ne ublažava stanje u Slavoniji i baranji. Prema tome gospodin Puljiz ali i poruka i Vladi i Ministarstvu financija ali isto tako i budućoj Vladi, ako želimo ravnomjeran razvoj Republike Hrvatske, ako želimo da nam krajevi i rubni krajevi imaju iste mogućnosti razvoja moramo adekvatno tome i ulagati financijska sredstva, bilo da su u pitanju kapitalne investicije, bilo da su u pitanju sredstva koja moraju ostajati u jedinicama lokalne i regionalne uprave. Tu mislim na gradova i županije. Mi u HDSSB-u često kažem, pa mi smo i za objedinjavanje jedinica općina, gradova pa i županija. I jesmo za racionalizaciju sustava ali i jesmo za to da se pomogne Slavoniji Baranji. Jer upravo Slavonija i Baranja, kada gledamo stupanj razvijenosti je ispod prosjeka Republike Hrvatske i sa ovim izmjenama neće uhvatiti korak. Prema tome, potrebna je ozbiljnija rasprava i o regionalnom razvoju pa i o statističkim regijama, ali i o cjelovitim izmjenama poreza na dohodak kad govorimo i o odnosu Ministarstva financija i Ministarstva regionalnog razvoja. Jer bojim se da godine koje dolaze kad ćemo se teže zaduživati, a vidljivo je i bivša, a posebno sadašnja Vlada da su značajno zadužile Republiku Hrvatsku i bojim se ono što nam dolazi u idućoj godini da će bit povlačenje crte, da se neće moći toliko zaduživati, a vidljivo je da kapitalnih investicija nije bilo na našim prostorima. Prema tome, gledajući situaciju koju imamo u Slavoniji i Baranji možemo reći da se treba pomagati brdsko-planinskim dijelovima, ali prijeko potrebno jer zvono na uzbunu zvoni u Slavoniji i Baranji, potrebno je pomoći Slavoniji i Baranji, tražimo da nam ostane 90% prihoda od poreza na dohodak jer bez tog Slavonija i Baranja teško da može očekivati i sama da financira projekte Europske unije, a vidljivo da i one kapitalne investicije koje su započete ja bih rekao i za vrijeme prošle Vlade, pa evo imate most na koridoru Vc koji danas nije napravljena ni pristupna cesta niti je napravljena brza cesta kroz Baranju. To smo jasno ukazivali i ministru Hajdašu Dončiću. Kad vidimo ovih dana da se ukidaju i pojedine željezničke linije, kad vidimo masa tih stvari da se događa negativnih u javnim sustavima, a upravo se reflektira na Slavoniju i Baranju onda moramo reći zadnji je trenutak da se promijeni politika prema Slavoniji i Baranji. Hvala lijepo.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Bubalo, sve Vlade Republike Hrvatske od nastanka Republike Hrvatske vodile su gotovo jednaku politiku fiskalne centraliziranosti u kojoj je država raspolagala sa više od 90% poreznih sredstava, a jedinice lokalne samouprave sa nekih 8 do uvrh glave 10%. To je dovelo do toga da nakon rata Slavonija i Baranja, nekad najbogatija regija postane najsiromašnija regija Republike Hrvatske. I gle čuda, onda raspodjelom statističkih regija prvo Sanaderovom na tri regije koja je čak bila i bolja od ove, koja je spojila Zagreb i Slavoniju i Baranju, spojila meso i kupus u sarmu, tako da je Slavonija i Baranja sa 34% od BDP-a Republike Hrvatske poraslo na 69% dakle prosjeka Republike Hrvatske zahvaljujući tome što je dobila Zagreb u jednu statističku zajednicu. Dakle Slavonija i Baranja je regija u kojoj je izvršen kako vi kažete željeznicocid u kojoj izgradnja cesta i infrastrukture daleko, daleko kasni, u kojoj npr. u Brodsko-posavskoj županiji, vi ste samo napomenula Osječko-baranjsku u kojoj je iz Brodsko-posavske županije dakle za ovu školsku godinu ispisano već upisane djece u školu 245. Dakle iz Brodsko-posavske županije je ispisano 245 djece. Eto čemu vodi, a govorili ste o kolodvorima, o putnim kartama za Muenchen, o putnim avionskim kartama, zrakoplovnim kartama za Dublin i za ostale europske i prekomorske destinacije. Dovoljno je da se vozite automobilom pa da vidite da je promet daleko gušći do Kutine i Novske, a od Novske je zapravo to zona sumraka. Mi ne možemo to trpjeti više…
Hvala. Vrijeme. Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Naime, kad je ova Vlada dolazila u Planu 21 govorila je i o decentralizaciji i o regionalizaciji, no vidimo nakon 4 godine da u tom pravcu nije ništa napravljeno. No evo kolega Grubišiću, ja jesam govorio o pet slavonsko-baranjskih županija i padu proračuna, ali isto tako maloprije ste spomenuli 245 djece koji su preko ljeta odselili roditelji zajedno s djecom. Puno imamo roditelja koji odu i ostave djecu bakama, djedama dok se snađu, ali puno je djece koja nažalost odlaze iz Slavonije i Baranje. Bojim se da će nam škole ostajat prazne u idućim godinama i da u Slavoniji i Baranji situacija je sve gora. Prema tome, mi smo danas itekako suzdržani spram ovog zakonskog rješenja koji se odnosi na brdsko-planinske dijelove jer smo očekivali da će se upravo prema Slavoniji povući barem jedan potez pa bio on i populistički, pred izbore, pa eto draga vlado populistički napravite jedan potez koji će se odnositi prema Slavoniji i Baranji, makar i u zadnjim tjednima mandata. Jer mi bi bili barem da osjećamo nešto da Vlada promišlja prema Slavoniji i Baranji, bili bi zadovoljni barem nešto da se mijenja u odnosu na Slavoniju i Baranju, ali vidimo da od Plana 21 nije ništa napravljeno, ali isto tako i prema Slavoniji i Baranji. Pokazatelji su ti koji su loši i o BDP-u, o egzodusu ljudi. Prema tome, kad se podvuče crta u odnosu na Slavoniju i Baranju ne može ova Vlada isto kao ni ona prošla dobit bilo kakvu prolaznu ocjenu. Prema tome kolega Grubišiću, HDSSB je ta politička opcija koja će i dalje progovarat i nudit rješenja jer upravo iduća hrvatska Vlada mora vodit jednu drugačiju politiku prema našoj regiji i prema Slavoniji i Baranji.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Bubalo, dakle govorili ste o povratu poreza na dohodak za jedinice na PPDS-u. Sjetite se 2003. godine 6. mjeseca kada je 90% jedinica sa PPDS-a bilo blokirano zbog povrata poreza na dohodak. Od tada je svake godine u Zakonu o izvršenju državnog proračuna bilo definirano da povrat poreza na dohodak za jedinice sa PPDS-a ide iz državnog proračuna. Praktički i one druge odluke koje su bile 100% poreza na dohodak je ostajalo jedinicama sa područja od posebne državne skrbi. Međutim, što se sad događa? Ovo je čista politička odluka i onda od straha da od Bruxellesa ne dobijete packe zato danas ovdje ovaj zakon niti ne brane ljudi iz Ministarstva financija nego ljudi iz Ministarstva regionalnog razvoja, uzmete tamo gdje mislite da neće biti velike halabuke, a to su kontinentalne županije pa na kraju krajeva i Primorsko-goranska, a 80% potrebnih sredstava kažete da ćete uzet od decentraliziranih funkcija. A znate tko najviše povlači iz decentraliziranih funkcija? Upravo ove županije o kojima ste vi govorili. Jer dohodovni kapacitet na žalost slavonskih županija je takav da njihov udio onaj da bi ostvarili minimalne standarde prije svega u osnovnom školstvu na žalost moraju najviše povući sredstava, tako da će ovo bit dupla kazna. Zapravo ne dupla nego trostruka kazna područjima sa posebne državne skrbi. S jedne strane ne vraća im se više porez na dohodak, s druge strane uzimaju im se novci županiji i s treće strane uzet će se novci tamo od kud se financira školstvo. I to je sad definitivno jedan veliki problem Hrvatske. I kad mi govorimo o decentralizaciji onda moramo imati na pameti da zbog velikog nesrazmjera u razvijenosti Republike Hrvatske vrlo teško je napraviti decentralizaciju jer u ovom trenutku sto posto poreza na dohodak praktički ide jedinicama lokalne samouprave. Ali ako se donosi politička odluka da neki drugi porez ide prema jedinicama lokalne samouprave onda se mora itekako računati ne ono kao što je bilo s porezom na dobit pa vam je [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] Samo još jednu rečenicu molim vas. 80% poreza na dobit završavalo u gradu Zagrebu.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Pa kolega Šuker, upravo je politika HDSSB-a da upozorava i nudi rješenja. No evidentno je da 92% proračuna upravo završi u Zagrebu i to je ono što nas brine. No, malo prije dotakli ste se i s time ću se složiti vezano za PPDS, povrat poreza. To je trebala država također i servisirat ove godine, jer dobar dio općina ulazi u blokadu i bojim se da se ove godine neće uspjeti ni odblokirati. Prema tome, ulazimo u jedan prostor koji je štetan Slavoniji i Baranji. No, imam osjećaj da ova Vlada nije radila simulacije i to me podsjeća na onu Grčićevu izjavu počmite trošiti. A šta će ljudi u Slavoniji i Baranji trošiti kad nisu ništa ni uštedili? Prema tome, kad govorim o tim proračunima općina i gradova trebalo je Ministarstvo financija napraviti povrat poreza upravo za bivši PPDS i to bi bila pomoć. Jer s koeficijentom razvijenosti ili nerazvijenosti mi možemo samo govoriti o Slavoniji i Baranji o koeficijentu nerazvijenosti. Jer svjesni smo da nam je koeficijent mali, no upravo kroz ovu statističku regiju probala nas je ubaciti sa Zagrebom pa kao evo to prosjek. Prema tome, vođena je jedna promašena politika. Ali siguran sam za dva mjeseca da će se dosta tih zakonskih rješenja mijenjati, jer mislim da će ruke HDSSB-a itekako biti presudne, jer Slavonija i Baranja to očekuje.
Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Bubalo, obzirom da dolazimo obadvojica iz Slavonije i Baranje slažem se u potpunosti na ovu temu o kojoj ste govorili. No, meni se čini da upravo ove izmjene zakona doista štete najviše nama u Slavoniji, jer kao što znamo premijer je rekao Milanović da će ako ne bude pomagao Slavoniji, ako bude iznevjerio Slavoniju neka mu se osuši lijeva ruka, tako je čak znao reći. No, istovremeno gledajući sve ove zakone populističke koji se ovih dana donose bojim se da Slavoniju i Baranju je doista zaboravio. Pokazatelji su upravo da ovakav presing koji se vrši na jedinice lokalne samouprave ali ne samo u Slavoniji i regionalne samouprave odnose se na cijelu Hrvatsku. Pa doista se pitamo da li ova Vlada, ali vidimo da izuzetno samo razmišlja kako i na koji način opstati na vlasti, kako i na koji način zadržati vlast. Jer vidimo da je upravo nama pogotovo u Slavoniji gdje smo u kontinentalnom dijelu, gdje su nam smanjeni prihodi u svakom pogledu dodatno iz dana u dan sjeda na vrat i umanjuje naše prihode. Umanjeni su prije svega preko 2 milijarde, svi to znamo porezom na dohodak. Sada ponovno uvode novi Zakon o brdsko-planinskom području pa pitam se gdje su moja mjesta iz Požeško-slavonske županije i ona mjesta koja su bila u brdsko-planinskom području. Njih danas na ovome popisu nema. Kome se ovdje pogoduje? Pa koalicijskim partnerima SDP-u i da ne govorim sada mjesta i one stranke koje će sutra bit u koaliciji sa SDP-om. Pa šta to mi radimo? Pa naši građani doista trebaju prepoznati ove sramotne zakone koje donose isključivo radi sebe, ne radi interesa naroda i zato im narod treba reći ne. Dosta ste radili pogrešno. U četiri godine ste se, nikoga niste sjetili a sada želite u kratkom vremenskom periodu [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] dobit poene.
Hvala lijepa. Sad ja vama moram reći ne, jer je prošlo vrijeme. Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Kolega Luciću, iako ovi što donose i predlažu zakone misle da je u Slavoniji i Baranji najveće brdo bundeva, ja moram priznati da ovim zakonom obuhvaćen je i Kaptol u vašoj županiji i Orahovica, ali to je ono što je nedovoljno. Mi ali i vi očekivali ste da se mijenja zakonsko rješenje koje bi obuhvatilo svih 127 jedinica lokalne uprave na prostorima Slavonije i Baranje. Prema tome, ovdje se ne radi o pomoći Slavoniji i Baranji. Dapače, kroz porez na dohodak koji građani sve manje plaćaju ili sve manje radi, a sve više ih odlazi, onda se vidi u volumenu upravo da gubitak tih radnih mjesta je na prostorima Slavonije i Baranje. I normalno da se to reflektira na porezu na dohodak. Ali isto tako kad je rađena simulacija u Ministarstvu financija, a oni su zaboravili na simulaciju da su minimalne plaće u Slavoniji i Baranji, da nema menadžerskih plaća kao što ima u Zagrebu i u nekim drugim dijelovima RH. Ali kad gledamo ovu izmjenu, pa kad vidimo i da se udara po županiji koju vodi gospodin Komadina, onda možemo reći da i unutar SDP-a postoje neke razlike. No, mi priželjkujemo upravo da se mijenja politika prema Slavoniji i Baranji, da se zaustavi ovaj egzodus, a to može se samo kroz jedan drukčiji način, drukčiju pomoć, izravnu kroz državni proračun, ali isto tako i kroz ostajanje naših prihoda koji su stvoreni na našim prostorima upravo kroz porez na dohodak, a to bi trebao biti postotak kakav je za brdsko-planinske prostore.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega iz vaše rasprave jasno proizlazi, a iz onoga što mi govorimo da je najveća odlika ovog premijera i njegovih ministara u stvarnosti da daju lažna obećanja i ono što je činjenica da im više narod ne vjeruje. Spomenuli ste i poljoprivredu i dobro da ste je spomenuli jer to je najveća obmana i laž hrvatskog seljaka koja se mogla desiti u povijesti od 2. svjetskog rata. Naime, nesposobni ministar sa svojim timom eto prošlo je recimo mjesec dana otkad je bilo opožareno područje na otoku, on se malo došetao lijepo se obukao, stavio si naočale, cipelice, prošetao se u mokasinama i otišao na neko vinčeko i rekao je da vrijedne ruke budu to sve riješile. Po njegovom da. Obećao je u travnju da će raditi u tri smjene u lipnju vezano za mjere ruralnog razvoja i za projekte, međutim do dana današnjega nitijedan projekt nije potpisan. Što se tiče mjera ruralnog razvoja nikako da shvati da nije bit u tome koliko će on novaca potrošiti, odnosno brže bolje, a može ih vrlo lako i lakonski ih troši, nego je bit u tome da te novce koje će potrošiti i koje se utroše su zbog toga da se ojača hrvatska poljoprivreda, da se ojača hrvatski seljak. Govorili ste o tome da propada hrvatsko selo. Da, nikad nije gore bilo. A zašto? Između ostalog zbog ove Vlade, zbog ovakvog ministra, a između ostalog što mladi ljudi i sa sela odlaze, ne vide više budućnost. I tko će raditi? A ministar kaže ah to je samo zbog toga jer su neobrazovani i stari. Pa što si poduzeo Jakovina da bi na tom hrvatskom selu ostali mladi, da bi bili obrazovani jer nije točno da je svaki hrvatski seljak star i neobrazovan.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Evo kolegice Sumrak pa govorili ste o obećanjima ove Vlade pa kad je u pitanju Slavonija i Baranja i Plan 21 ne osjećamo bilo što da su izvršili. No, izborno je vrijeme i mi smo očekivali barem neka zakonska rješenja da će i u ova dva, tri tjedna možda proći saborsku proceduru. No, kad su u pitanju realizacija tih rješenja nemaju. No, želim reći i ljudi se osvrću ili gledaju što tko kaže ovih dana. Pa i Milanović i Karamarko dođu u Slavoniju i Baranju ali nema više ni obećanja. Prema tome, kada gledamo da nema ni obećanja onda im je jasna politika prema Slavoniji i Baranji. No ono što nam se najgore može dogoditi to mi svjedočimo u Osijeku, to je koalicija HDZ-a i SDP-a. Prema tome, mi znamo što je nama u HDSSB-u raditi i činiti, jačati i razvijati našu regiju. Ali kad govorimo o mjerama ruralnog razvoja onda moram reći ono što osjećam često po terenu da ljudi kažu da će malo seljaka i obiteljskih gospodarstava biti obuhvaćeno tim mjerama jer se pogodovalo upravo jednoj grupici manjoj ljudi, te mjere su trebale biti puno šire, iznosi i limiti pojedinih projekata trebali su biti manji. Je cilj povući što više sredstava, ali ja mislim da je isto tako cilj u Slavoniji i Baranji da što više ljudi živi dobro, da što više ljudi pripremi se za te europske projekte i povuče iz strukturnih fondova sredstva. Ovo se možemo složiti da selo propada, ali to nije danas ni od jučer, ali vjerujem da će vrlo brzo doći vrijeme kad će i poljoprivreda dobiti jedno zaslužno mjesto i jednog ministra koji razumije i probleme sela i seljaka i poljoprivrede.
Damir Mateljan, replika.
Hvala. Kolega Bubalo ja izuzetno cijenim onaj segment vaše stranke koji se bavi regijom odnosno onaj segment vaše stranke koji viče, koji traži za Slavoniju. Izuzetno cijenim taj dio i smatram ga izuzetno važnim. Međutim, gospodine Bubalo čemu neke stvari zataškate odnosno ih zanijekate? Vi ste naime u ovoj raspravi rekli da temeljem promjena Zakona o regionalnom razvoju i temeljem promjena Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave da slavonske općine nisu osjetile neku pozitivnost tih zakona. To kolega Bubalo ne stoji. Naime, općine Antunovac, Bošnjaci, Cerna, Babina greda, Mikanovci, Gudinci i 90 drugih općina upravo u Slavoniji raslo je za 20 do 30% u svojim prihodima upravo zahvaljujući ovim zakonima. Dakle, nemojmo ono baš sve zanijekati bez obzira što je izborna godina, bez obzira što su izbori blizu. Ajmo one stvari koje su dobre nazvati dobrima. Hvala lijepo.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Ma kolega Damire nitko nije zanijekao ništa, ja bih volio da evo nakon 4 godine mogu pohvaliti Plan 21 i reći izvrsno za Slavoniju i Baranju je to bio napredak. No, vi ste govorili upravo o tim promjenama. Želim reći da je točno ovo što ste naveli općine Antunovac, Babinu gredu i nekoliko još općina ali uvijek se bojimo Danajaca koji darove nose. A zašto to kažem? Donijeli darove, a onda ih sačekao povrat poreza. I onda su faktički u lošijoj situaciji nego što su bili. Prema tome, kad pogledate proračun grada Osijeka koji u volumenu je gotovo dobar dio regije onda vidite da je samo Osijek izgubio gotovo 50 milijuna kuna. Kada vidite 5 slavonsko-baranjskih županija onda također vidite pad na prihodovnoj strani, a i masa općina gdje ih je dočekao upravo povrat poreza ulaze u probleme. Ali ono što nije napravljena simulacija je kad je Vlada možda i u dobroj namjeri i u želji da pomogne tim prostorima vezano za koeficijent razvijenosti kad je pripremala zakonska rješenja, to sam maloprije rekao, najniže plaće imamo i najviše povrata poreza. U tom smislu poreznih olakšica. Tako da upravo se to osjeti na općinama, na gradovima ali isto tako i županijama. A o regionalnom centru koji se zove grad Osijek uopće ne treba spominjati to. Kad izgubite 50-ak milijuna kuna u jednoj proračunskoj godini onda sigurno da ta situacija nije dobra.
U ime Kluba zastupnika DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformista kolega Petar Baranović.
Hvala lijepa uvažena gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče, poštovane kolegice i kolege. Odredbama Zakona o porezu na dohodak je propisano da se raspodjela prihoda od poreza regulira posebnim zakonom, Zakonom o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i shodno tome u nizu jednog i drugog zakona mijenjale su se tablice, mijenjali su se kriteriji, mijenjali su se postoci. Pokušavalo se pomoći jednima teret solidarne raspodjele prebaciti na druge. Šibenski rečeno "Pritakalo se iz šupljega u prazno" jer porez na dohodak jedinicama lokalne samouprave i regionalne samouprave jednostavno ne donosi onoliko koliko bi trebao donositi da danas ispratimo sve potrebe stanovnika na tim područjima. Taj dohodak je u proračunu jednog velikog grada najznačajniji dio dohotka, to su sredstva koja možete temeljem zakona slobodno preraspodijeliti na one realne potrebe koje jedan grad ima. Konkretno recimo u Gradu Šibeniku otprilike iznosi negdje 50% ukupnog proračunskog prihoda ako izuzmemo nekakve posebne donacije i sufinanciranja s državne razine. Kad slušamo rasprave danas, poslovničko izašlo je na dnevni red sve od Noine arke pa do utjecaja sunčevih pjega na rast i razvoj bakalara u Tiranskom moru, o svemu se govorilo, optuživali su desni lijeve, lijevi desne a prava istina o tome kad ćemo uspjeti dosegnut željeni standard i biti pošteni prema svim stanovnicima, kad ćemo biti u prilici da nekakvom raspodjelom tih sredstava podmirimo potrebe dostatne za normalan razvoj i život leži u tome da ćemo to postići onog trenutka kad se počnemo baviti odgovornom i realnom politikom. Riješiti preraspodjelom postotaka ovaj problem u zemlji koja ima 428 općina, 127 gradova te 20 županija jednostavno je neizvediv zadatak. I da li mi nekoj kategoriji jedinica lokalne samouprave 5% više ili 5% manje sasvim je svejedno. Zemlja koja je sebi dopustila da na ovom području sa svojim prednostima i resursima postigne to da ima godišnji deficit u proizvodnji hrane koji se mjeri u milijardama dolara, zemlja koja ima energetski deficit u svim sektorima energetske proizvodnje pa čak i elektroenergetskom sektoru, zemlja koja ima ovakvu poreznu politiku generalno već 20 godina ne može očekivat realni gospodarski rast, ne može očekivati značajniji porast zaposlenosti, ne može očekivati bolju socijalnu sliku, ravnomjeran razvoj, ne može očekivati normalnu socijalnu sliku u ruralnim područjima jer nam je poljoprivreda na koljenima već puno duže od mandata ove Vlade da se ne lažemo, da se ne lažemo. I onda je pomalo teško slušati onako sad s pozicije nekog ko je u maloj stranci dva velika bloka kako se svađaju ko je kriv. Točno, mea culp. Ne bježim od toga. Teško je slušati, posebno slušati dvije najveće stranke u ovom Saboru, jako teško. Rezime rada te dvije stranke njihova participacija, dominantna participacija u kreiranju politika zadnjih 20 godina je ono o čemu mi danas govorimo. Zar itko ozbiljan u Hrvatskoj misli da se recimo u nekoj maloj slavonskoj općini nevezano, ili primjerice u općini Gračac u Lici može riješiti bilo šta ovim zakonom? Uđite u proračun općine Gračac, najveće teritorijalne općine u Hrvatskoj, pogledajte stavku porez na dohodak pa ćete vidjeti da se ona mjeri u stotinama tisuća kuna ne u milijunima. A onda pogledajte kolike su njihove realne potrebe, pogledajte strukturu zaposlenih, uđite u proračun Donjeg Lapca u kojem osim nešto zaposlenih u policiji graničnoj i u šumariji imate možda u realnom sektoru 15 zaposlenih i dajte odgovor na pitanje kojom ćemo mi preraspodjelom dohotka u toj općini riješiti njihov problem? Dođite u Slavoniju u kojoj su ljudi tradicionalno stotinama godina živjeli i danas pokušavaju preživjeti od poljoprivrede, pa dajte odgovor na pitanje kakvom preraspodjelom te sume koja se ostvari na njihovom području ćete riješiti probleme funkcioniranja te jedince lokalne samouprave? Odgovor je nema rješenja. To je realni odgovor. Ova zemlja mora početi stvarati vrijednosti, ova zemlja troši svake godine za tehničko održavanje 4,5 do 5 milijardi eura više nego što realno stvara vrijednosti. Ova zemlja je u deficitu svega pa i zdrave pameti, a ne bi trebalo tako biti. I kuća koja bi trebala biti kreator odgovorne politike se bavi prepucavanjima iz dana u dan. Čak je i pokojni Tito jutros ponovno uskrsnuo po enti put. I ako kome može biti pokojni Josip Broz dužan za svoju besmrtnost onda je to kolega Dujomir Marasović. On ga uskrsne svako toliko. A ljudi u ovim jedinicama lokalne samouprave žive jako teško, jako teško žive i nemaju nikakvu perspektivu. I sve na što se svodi ova rasprava je to oćemo li uzeti općinama koje su u jednom djelu Hrvatske da bi dali općinama koje su u drugom djelu Hrvatske? Čak je i takvih rasprava bilo u ovom kontekstu u zadnje 4 godine u Hrvatskom saboru. Sve se svodi jeli bolje vamo jel je bolje tamo i hoćemo li grad od 35 tisuća stanovnika uzeti nešto ili županiji da bi dali nešto gradu od 5 tisuća, a dijelimo ništa. jer one politike koje stvarno i realno određuju mogućnost financijskog suporta dostatnog za funkcioniranje jedinice lokalne samouprave, županija, općina, velikih gradova kako god hoćete one politike ne otvara. Ove brojke od 428 općina, 127 gradova i 20 županija nije dotakao do sada nitko. Najavljivao je svatko dok nije dobio izbore, a kada prođe ta famozna nedjelja i kada se pribroje glasovi u kutijama i kada se zna koliko se ima mandata na raspolaganju onda se to brzo zaboravi i onda se pušta neke općine da se dave. Pa se recimo desi da Općini Gračac prije tri godine isključi HEP struju zbog duga od pet milijuna pa ostane dječji vrtić bez struje, ostane zgrada općine bez struje,nema javne rasvjete jer je matematički nemoguće da Hrvatska funkcionira ovako, to je neizvedivo. Samo je pitanje političkog karaktera i spremnosti, a dvije velike stranke ih do sada nisu pokazale da se funkcioniranje ove države stavi u okvire zdravog razuma i realne matematike. Politika istina i Bog nije matematika ali tko ne razumije matematiku neka se ne bavi politikom jel čini štetu. I sve dok god ne riješimo broj od 428 općina, 127 gradova i 20 županija u zemlji od 4 milijuna i 200 tisuća stanovnika sa dohotkom per capita kakav imamo u kontekstu ovakvih zakona je mlaćenje prazne slame i šibenski rečeno pretakanje iz šupljeg u prazno. Hvala lijepo.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Baranović, evo vi ste ponovili dva puta, a ja ću i treći da je to zaista prelijevanje iz šupljeg u prazno i da nije stvar u otpuštanju poreza i preraspodjeli između tako i tako stotina općina pa i gradova 127, 20 županija pa onda ovako 6, 7 puta mijenjati zakonske prijedloge i gdje evo ovaj puta popuštamo brdsko-planinskim, popuštamo, dopuštamo jel 45 općina i gradova brdsko-planinskog područja među kojima je samo dvoje slavonskih. Iako u Slavoniji ima brda itekako i itekoliko, dakle to su Orahovica kao grad i Kaptol u Požeško-slavonskoj županiji kao općina. No ono što sam vam htio reći a to je da unatoč tome što je npr. u Slavoniji i Baranji prema DZS-u tisuću kuna niža prosječna plaća nego u ostatku Hrvatske, dakle 5,5 tisuća u Hrvatskoj, 4,5 tisuće u Slavoniji. Ima još podataka koji zapanjuju, npr. Općina Čaglin koja nije ovdje uvrštena u ova brdsko iako je potpuno brdsko-planinsko područje ima stopu nezaposlenosti znate koliku, 92% prema službenim podacima Ministarstva regionalnog razvoja, stopa nezaposlenosti 92%. To je upravo nešto kao onaj vaš Gračac o kojemu ste pričali ako nije još i gore. Zbog toga podržavam ovu vašu raspravu i rekao bih da oni koji su bili na vlasti evo ovih 20 godina su doveli do takvog stanja i da je neizdrživa organizacija države u administrativna podjela u 450, 60 općina, 125 gradova i 20 županija, moramo što prije ići na preustroj i fiskalnu decentralizaciju.
Petar Baranović odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Grubišiću, 428 općina, 127 gradova i 20 županija … vjerovali ili ne. Upravu ste, ovim zakonom ispravljamo djelomično nepravdu prema brdsko-planinskim područjima i općinama koje su na tom prostoru međutim ovim zakonom nećemo ispraviti nepravdu odnosno nećemo ispraviti realno stanje do kojeg je hrvatska politika u zadnjih 20 i nešto godina dovela čitavu jednu regiju, a to je Slavonija, jel iza Drugog svjetskog rata iz mog kraja siromašni su išli vlakom bez voznog reda, tako se zvao u bogatu Slavoniju. Danas autobusima bez voznog reda jel vlakovi nam ne voze, u međuvremenu smo i to uspjeli riješiti, autobusima bez voznog reda tisuće Slavonaca dolaze sezonski sa debele zemlje zaraditi da prehrane obitelji konobareći i radeći u uslužnoj djelatnosti na području Dalmacije. Uspjeli smo napraviti nemoguće u hrvatskoj politici zahvaljujući onima kojima da paradoks bude veći, već 20 godina dominantno daju glasove hrvatski građani. Hvala lijepo.
Franjo Lucić, replika.
Kolega Baranoviću, govorili ste ono o čemu sam evo u replici malo prije također govorio da je ovim novim zakonom uzeto jedinice lokalne samouprave, općinama, gradovima i također regionalnoj samoupravi. Postavljam pitanje već ne znam po koji puta i pitam ovu pametnu Vladu, dokle će više uzimati upravo ovim jedinicama o kojima sam govorio. Pa kada već žele izvršiti određene promjene u zakonu i prikazati se kao Vlada koja čini dobro hrvatskom narodu pa neka to uzme iz svoga državnog proračuna i neka rasterećuje državni proračun na svoj teret, a ne na teret lokalne i regionalne samouprave. Pa danas se potpredsjednik Vlade hvali kako ima 3 milijarde veće prihode u PDV-u nego što je to bilo protekle godine. Pa zašto te 3 milijarde nije rasporedio kao što ste rekli na sve jedinice lokalne samouprave gdje je to potreba? Kolega Grubišić je govorio o Čaglinu, pa znate koliko čaglina ima u Hrvatskoj, koliko ima toliko siromašnih općina, a oni čine sljedeće, daju onima za koje oni misle da će sutra dići ruku za njih i da će im sutra pospješiti da dobiju ove parlamentarne izbore. Ali gospodo draga, neće im to pomoći jer narod zna da 4 godine nisu ništa radili, da su u 4 godine upropastili i zadužili ovu Hrvatsku za 100 milijardi kuna i da ove populističke mjere neće pomoći ovoj koalicijskoj Vladi koja je prevarila, iznevjerila narod Republike Hrvatske a u poljoprivredi je uništila. Danas nema poljoprivrednika u Hrvatskoj koji bi bilo koju lijepu riječ mogao reći o ovoj koalicijskoj Vladi. I stoga, neka znaju svi oni koji će glasovati da ovoj Vladi ne treba dati povjerenje jer je uništila svaku nadu u svakom čovjeku Republike Hrvatske.
Petar Baranović, odgovor na repliku.
Poštovani kolega, slušajući vašu repliku stekao sam dojam da sam ja krivo pročitao točku dnevnog reda pa sam onako doživio jedan utisak da se radi o točci koja se zove suđenje aktualnoj Vladi za grijehe. Međutim, nije to točka dnevnog reda niti bi ja bio spreman podcrtati da je za ovakvo stanje isključiva politička odgovornost na ovoj Vladi. O strankama i to dvije najveće se da govoriti, kolega. Jer geneza hrvatske propasti je stara nešto više od 4 godine. Istina i Bog nisu napravili sve šta su trebali a i napravili su neke krive stvari. Međutim da im se može prišiti da su baš oni autori ove hrvatske tragedije ne grčke tragedije. … [[Upadica se ne čuje.]] Bilo je nešto duga i prije. Kolega Poslovnik, molim vas. Šta se tiče toga da uzmu novce sa državne razine pa je podijele na lokalnu ili sa lokalne da uzmu pa dignu na državnu ista je stvar. Fali nam novaca, fali nam zaposlenja, fali nam rada i fali nam dohotka. I stoga ono što sam kazao u samoj raspravi pretačemo iz šupljeg u prazno. Sve glavne politike u zadnjih 20 godina su napravljene na kriv način. Nije bilo dovoljno političkog karaktera da se izvrši reforma i preustroj kada su u pitanju općine, gradovi i županije. Nije bilo dovoljno političkog karaktera ni mudrosti da se pogodi prava porezna politika koja bi omogućila investirane i zapošljavanje. Nije bilo dovoljno karaktera i mudrosti i odlučnosti da se investira u energetski sektor. U 20 i nešto godina nismo jedan ozbiljniji energetski objekt sagradili u ovoj zemlji. Pa nemamo na čemu ni temeljiti nekakvu industrijsku proizvodnju ozbiljnijeg karaktera. Zbog toga smo pogasili metalurške firme kao što je elektroliza u TLM-u u Šibeniku pa danas vidimo što se u Šibeniku događa. TEF i da ne nabrajam dalje.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Baranoviću, neću ponoviti ono što sam vam dobacio da ste bili vi član vladajućeg nekog bloka kada ste kritizirali jer ste rekli "mea culpa" ali spomenuli ste broj općina i gradova i županija. Ako sagledavate i radite nekakvu analizu od '94. kada su one nastale sve pa makar i ne znam kako malene i slabe bile opet su na neki način pokušavale omogućiti bolji život svom stanovništvu na svom području i proračuni su im postupno rasli. Međutim ovdje je problem u tome što nema vizije, nema strategija a u jednom dijelu ste vi to rekli. Jučer smo raspravljali o Zakonu o obnovljivim izvorima energije. Naslušali smo se kroz ove 4 godine i o Ombli i o Plominu i o vjetro parkovima i ne znam kakvim elektranama, sada dolazimo na kraj mandata da od svega toga apsolutno ništa nema. Dolazimo do toga da smo o ovome o čemu danas govorili govorili prije godinu i pol dana. I dobro ste rekli iz šupljega u prazno. Prelijevamo nešto što nije trebalo uopće napraviti. Dakle gradovima i općinama a uvijek to se tako radi kada god negdje državi zaškripi i netko nadobudan se radi bez ikakve analize samo nametne i uzme jedinici lokalne samouprave, zakrpa neku rupu u proračunu a gradovi i općine se moraju snalaziti na način kako se snalaze. E sada dolazimo u situacija da je ovo ipak neko rješenje za te krajeve i te općine i gradove pa će oni dobiti nekakva sredstva. Ali na koji način? Na način, o tome tu već govorim stano. Na način da će se uzeti županijama opet nepromišljeno jer ćemo opet doći u situaciju da županija neće imati sredstava za školstvo, za nešto što mora obavljati na svom području. Kada smo govorili o Gorskom Kotaru govorili smo o zimskoj službi koliko ona košta. Velika kilometraža je i županijskih cesta na tom području. Županiji ćemo uzeti dio sredstava a opet te iste županije na tom istom prostoru moraju ulagati i odrađivati nešto. A sustavne strategije s time se s vama slažem uopće nema primjer je i ovaj jučerašnji zakon.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Vi ste kolege, osvrnuo bih se samo još detaljnije obrazložili ono na što sam se naslonio i na što sam bazirao kompletnu raspravu. Ljudi moji nema dovoljno novaca jer dovoljno ne radimo. Šta se lažemo. Svake godine moramo 4, 5 milijardi eura zadužiti ovako ili onako, izdavanje vrijednosnih papira, zaduživanje u ovom klubu, onom klubu, kod ove banke, one banke, sasvim svejedno. Samo je lošije kada su veće kamate. Tu i tamo nam se pogodi da padnu kamate na svjetskom financijskom tržištu pa se nešto povoljnije zadužimo. Činjenica je da dok god ne počnemo voditi politiku sa karakterom a to će recimo biti onog momenta kada odlučimo srezati ovaj broj općina jer je neodrživo da postoje općine koje nemaju izvornih prihoda dovoljno niti za plaće zaposlenicima. I takvih ima u Hrvatskoj. Kada tu ludost eliminiramo onda možemo razmišljati o tome da se počnemo baviti nekim drugim stvarima pa da možda za 10-ak, 15 godina dođemo barem na nulu. Hvala lijepa.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, ne bih se ja baš složio s vama kada ste rekli da se sve svodi na to da se uzme županijama da bi se dalo općinama, da se uzme općinama i gradovima da bi se dalo županijama. Naime, očito je trend jedan sasvim drugačiji. Rekao bih da se radi o trendu darivanja na tuđi račun. Jer mi na neki način koji god zakon se donosi u ovim zadnjim godinama ide na račun većinom hrvatskih građana a na štetu lokalnih samouprava. Naime, što god radili uvijek stradavaju ljudi. Jer govorili ste i sami da u mnogim sredinama žive ljudi i da nije dobar način ovakvog pristupa prema lokalnoj samoupravi. A ja ću malo reći ovdje danas kada govorimo o ovakvim zakonima koji se donose onako u dnevno političke svrhe i na brzinu bez, slažem se s vama, bez ikakvih strategija. Da je u ove 4 godine uzeto županijskim upravama za ceste 400 milijuna kuna, da li je i to novac koji je mogao poboljšati život ljudi u lokalnim sredinama. Da li bi tada lokalne samouprave bile bolje, bile jače, da li bi se jačao taj potencijal očuvanje života? Vjerojatno bi. Onda je došao onaj Zakon o porezu na dohodak gdje su lokalne samouprave uskraćene. Građani su nešto dobili, koji građani o tom potom, jedan dio da, oni bogatiji više, oni siromašniji manje, ali lokalne samouprave su ostale uskraćene. I danas ovdje imamo opet situaciju ovakvog prelijevanja što je točno, opet nije država dala ono što treba dati, nije dala mogućnost ravnomjernog razvoja i nije dala da svaki građanin Republike Hrvatske ima minimalne standarde za život, budžetski onaj dio koji gdje god žive u kojem dijelu Hrvatske. To je problem. Fiskalna decentralizacija po glavi stanovnika.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Vrlo kratko. Fiskalna decentralizacija, decentralizacija uopće ili generalno govoreći ispunjenje predizbornih obećanja nisu baš konstantna politička praksa ni dominantna politička praksa u politici ove zemlje zadnjih 20 godina. Na građanima je da razmisle kao što je netko od kolega prethodnih kazao za 2 mjeseca će imat priliku korigirat svoje postupke. Hvala.
Nastavit ćemo u 15 sati. Prvi će biti potpredsjednik Milorad Batinić. STANKA U 13,28 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. U i me Kluba HNS-a, govoriti će poštovani potpredsjednik Doma Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege, poštovani zamjeniče. Kada govorimo o Izmjeni zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave tada je neminovno da na tragu onoga što nam govori naš Ustav možda da se prisjetimo od članaka 133 do 138 Ustava Republike Hrvatske koji vrlo jasno definira što je lokalna i područna samouprava. Naime, zašto to govorim, iz jednostavnog razloga što o setu zakona koji su bili u ovom Domu, od Zakona o regionalnom razvoju, od Zakona o financiranju, brdsko-planinskih, izvješća otocima HNS je imao vrlo jasne stavove o toj problematici. Ne mogu ništa novo kazati nego u svim tim raspravama do tada ovaj prijedlog zakona, odnosno Izmjene zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave je samo niz onoga što smo bili govorili. I ne bih želio da me se krivo shvati, možda je ovo jedna korekcija što ustvari i je u dijelu financiranja odnosno postotka izdvajanja sa osnova poreza na dohodak. Da li je to ispravljanje nepravde kao što je bilo, se moglo čuti ovdje u sabornici ili je korekcija što ja vjerujem da je, a slijedom i opisa i obrazloženja zakona, i ono što je bilo rečeno kod samog prijedloga zakona koji je prethodio ovome. No teško je govoriti o ovome zakonu a ne sagledati sve okolnosti i sve probleme i govoriti o svim problemima koji se dešavaju na razini lokalnih samouprava a ne spomenuti i sam Zakon o regionalnom razvoju odnosno članak Zakona o regionalnom razvoju koji govori o indeksu razvijenosti. Jer temelj i ovoga Prijedloga zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave temelji se na indeksaciji odnosno na indeksu razvijenosti unutar Republike Hrvatske. I tada sam u ime kluba Hrvatske narodne stranke govorio i predlagali smo ¸da je premalo parametara koji pokazuju odnosno temeljem kojih se izračunava indeks razvijenosti naše susjedne sredine počevši od Slovenije i nekih drugih zemalja imaju daleko više faktora odnosno pokazatelja temeljem kojih se izračunava indeks razvijenosti. Tu govorimo o dva dijela, mogli bi na neki način podijeliti kada govorimo o razvijenosti određenog područja, društveno sociološko-gospodarski segment razvijenosti i stupanj razvijenosti što se tiče fiskalnog kapaciteta pojedine jedinice lokalne samouprave. U članku 8. uredbe, to je sve objedinjeno i sada ponovno ukazujem da je u članku 8 stavak 3. gdje govori o proračunskim prihodima jedinica lokalne odnosno područne samouprave po stanovniku indeksacija svega 15% je zastupljena u izračun indeks razvijenosti. A upravo ovaj prijedlog zakona temelj uzima u indeksaciji, naime govorimo o brdsko planinskom području jedinicama lokalne samouprave koje su izgubile taj status. U prošlom prijedlogu zakona povećana je stopa izdvajanja na 60%, sada se predlaže povećanje za 10%-tnih poena. I to je, govori se o 3. i 4. kategoriji indeksa razvijenosti jedinica lokalne samouprave o kojima govori ovaj prijedlog zakona. U Zakonu o regionalnom razvoju vrlo jasno su definirani ciljevi. Klub HNS-a je podržao prijedlog zakona. Iz Prijedloga zakona o regionalnom razvoju iščitavamo da nam je cilj 100% razvijenost jedinica lokalne samouprave. Mislim da smo tu manje-više svi u ovoj sabornici suglasni. Ali isto tako bilo je rečeno od našega kluba uvažavajući ovo što sam prethodno rekao što se tiče indeksa razvijenosti, ovih 5 ključnih faktora koji definiraju indeks razvijenosti i točku 3. koja svega sa 15% učešća učestvuje u izračunu indeksa razvijenosti da bi posebno trebalo valorizirati fiskalne kapaciteta pojedinih jedinica lokalne samouprave a to kao što sam uvodno bio kazao nam vrlo jasno stoji u ustavu. Bojim se da sa ovim prijedlogom izmjena i dopuna nećemo postići konačan cilj. I bojim se da ćemo ispravljajući nepravdu mnogim drugim sredinama učiniti nepravdu. Bojim se da je tako. Generalno taj problem sa jedinicama lokalne samouprave, ponoviti ću ono što sam kazao u ime kluba vezano uz prethodne rasprave sva tri ova prijedloga zakona to je problem triju ministarstava, ključnih ministarstava koja moraju sjesti zajedno, raspraviti i donijeti jedan konzistentan prijedlog pred ovaj Dom. Ministarstvo uprave, Ministarstvo regionalnog razvoja i Ministarstvo financija. Ovdje se radi o poreznoj politici. Koriste se elementi iz Zakona regionalnog razvoja a Zakon o jedinicama lokalne i područne samouprave piše Ministarstvo uprave. Klub Hrvatske narodne stranke podržat će ovaj prijedlog zakona, uložit ćemo amandman kojega ću kasnije tehnički obrazložiti. Ja bih samo kolegice i kolege vezano uz ovo da se podsjetimo, znamo da svi imamo Ustav ali želio bih vrlo jasno ovdje i glasno kazati zašto govorimo ta tri ključna ministarstva. Članak 136. Ustava vrlo jasno i precizno govori i sve je sadržano u tome i ne treba puno previše razmišljati o onome što piše. Svojim statutima jedinice lokalne samouprave uređuju unutarnje ustrojstvo i djelokrug svojih tijela te ih prilagoditi lokalnim potrebama i mogućnostima. Zatim prihodi jedinice lokalne i područne samouprave moraju biti razmjerne njihovim ovlastima predviđenim Ustavom i zakonom. Ovo je ključna rečenica moraju biti razmjerni. I u članku 138. stavak 3. ovo što je tema država je dužna pomagati financijski slabije jedinice lokalne samouprave u skladu sa zakonom. Znači ta tri ključna ministarstva, ta tri ključna resora moraju svaka u svojem djelokrugu donijeti zakone koji će biti u skladu sa ustavnim načelima. Na žalost moram konstatirati da to sada nije u Republici Hrvatskoj tako ne funkcionira. Naime, zašto to govorim? Kad sam govorio o Zakonu o regionalnom razvoju, financiranju ništa se nije puno promijenilo unatrag tih šest mjeseci ili godinu dana koliko je prošlo kada imate jedan nesrazmjer financijski, imate prihode po glavi stanovnika u pojedinim općinama govorim o općinama. Znači, od nekih ne znam 2000, 3000 stanovnika do 5, 6, 7, 8. 1:20 govorim o poreznim prihodima. Imate prihode per capita po glavi stanovnika 500 kuna, ima jedinica od 10000 kuna poreznih prihoda. Kako to riješiti? To ne znači ovima uzeti, ovima dati. Ne, to nije smisao moje rasprave i stava Hrvatske narodne stranke, ali da ovima od 500 koji ne mogu funkcionirati samostalno, ne mogu udovoljavati ključnim elementarnim potrebama svojih građana treba dati više. Bilo je puno govora o tome racionalizacija, smanjenje, ovo, ono. Pa mislim da to nikome nije problem. Ali mislim da na takav način smanjenja nećemo udovoljiti niti Ustavu ono što Ustav garantira građanima Republike Hrvatske nećemo udovoljiti niti potrebama ne željama, potrebama samih građana. Činjenica je da su sve ove zakone koji su sadržani na neki način i o kojima je ovdje bilo govora isto tako da se podsjetimo donijela koalicijska Vlada 2000 godine i u kojoj je bio i HNS. Znači, Zakon o brdsko-planinskom, Zakon o PPDS-u, Zakon o otocima, Zakon o gradu Vukovaru, tako da neke strelice koje su bile uperene prema sadašnjoj koaliciji nisu na mjestu. Da se ne vodi briga, da se uzima itd. ako već idemo na takav način onda je ova ili slijednik one koalicijske Vlade koja je prva prepoznala probleme, uočila probleme, definirala, dala određene smjernice sada ta Vlada to i mijenja. Prošlo je to smo bili kazali 13, 14 godina od tih zakona. Uvidjeli su se određeni napreci. Kazao sam cilj nam je 100% razvijenost. Praćenje, definirano je Zakon o regionalnom razvoju znači nakon 4, 5 godina da se prati, da se vrši korekcija. Sve je to pozitivno. Međutim, suštinski problem nije problem u ovim izmjenama zakona, nije problem u financiranju jedinica lokalne samouprave koji govori o ovom prijedlogu zakona. Problem je što na takav način nećemo riješiti nerazvijenost, odnosno nećemo na jasan način definirati ravnomjernu razvijenost svih krajeva RH. Ponovit ću samo ono što sam kazao bio kad sam u sklopu rasprave o Zakonu o regionalnom razvoju govorio o indeksu razvijenosti renta položaja. Uzmite samo vrijednost nekretnina u kontinentu u obalnom području. Uzmite standard stanovništva u kontinentu u obalnom području, znači prihodi po glavi stanovnika koji se neminovno reflektiraju na prihode proračuna. Možemo mi tu tumbati, ispravljati ako smo pogriješili u procjeni ili smo krivo izračunali korektno je priznati, prihvatit. Idemo izmijeniti, idemo korigirati. Međutim, ono što imam dilemu ako nam je cilj razvijenost 100% svih krajeva zašto u prijedlogu zakona dižemo do 125%. Znači i četvrtu kategoriju razvijenosti brdsko-planinskih područja. To je u koliziji zamjeniče ministra i sa vašom raspravom kad smo govorili o Zakonu o regionalnom razvoju. Moj amandman će ići u tom smjeru. Naime, amandman će ići na način da se jedinicama lokalne samouprave znači koji su izgubili status brdsko-planinskog područja radi svega navedenog što je u vašem obrazloženju u trećoj kategoriji od 75 do 100% izdvajanje bude 80%, a preko 100% da ostane 70%. U stvari pardon, da ostane 60% postigli su cilj. Mislim da financijski će biti na istoj razini, odnosno da praktički neće trebati iz budžeta izdvajati ništa sredstava dodatnih. Isto tako županije snose teret, odnosno županijski proračuni snose teret ove preraspodijele ili kako bi je već mogli nazvati. Ja ne znam točno, nemam točan podatak jer bilo bi daleko korisnije i kvalitetnije raspravljati da smo dobili neku vrstu simulacije na primjeru jedne županije, dvije županije ili jedne iz brdsko-planinskog područja, ima i drugih jedinica, znači iz više županija da vidimo kako se to reflektira na proračune županija. Vezano je uz prihvaćanje vaših amandmana, klub HNS-a će vidjeti kako će glasati, da li ćemo biti suzdržani ili ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. Ali smatram da nije dobro ukoliko sustavno ne počnemo rješavati probleme što se tiču financiranja lokalne samouprave, ravnomjernog regionalnog razvoja da nam ovakve intervencije ne mogu donijeti ništa dobro. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo, poštovani Tomislav Klarić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora kad govorimo o lokalnim samoupravama i vi i ja imamo skoro pa isti govor i isto razmišljanje i očito je da znate probleme. Svojevremeno kad se raspravljalo o ovom zakonu upozoravao sam na model izračuna indeksa razvijenosti i probleme koji se odnose na sam Gorski kotar i na izračun tih indeksa razvijenosti. Rekli ste isto tako da ovime ispravljamo nepravdu. E sad, ja postavljam pitanje da li je ispravljanje jedne nepravde drugom nepravdom ispravno rješenje? Slažemo se u ovome dijelu da ovaj dio koji se odnosi na vraćanje ajmo to tako nazvati prihoda koji su oduzeti jedinicama lokalne samouprave u brdsko-planinskom području da je u redu. Ali ne mogu se složiti da se to rješava na način da se uzima nekome tko također pokriva to područje s određenim decentraliziranim sredstvima, sa određenim sredstvima koja i tako usmjerava prema takvom nekakvom kraju. Dakle, idemo sad ne više na jedinice lokalne samouprave već idemo na njihovu županiju. To je jedna stvar. Ako nam je cilj razvijenosti 100% onda treba i Vlada i država i mi svi zajedno promišljati što znači taj model razvijenosti 100% i što treba tom kraju omogućiti. Spomenuo sam već ovdje u raspravama kako su '70-ih godina kad su se pojavile motorne pile, kad se u Gorskom kotaru pojavio višak radne snage ljudi promišljali kako zadržati ljude na tom području pa su pokrenuli i pilane i industrije namještaja i svi su bili zaposleni. U ovom trenutku uzimaju se sredstva strategije što napraviti da bi ti ljudi ostvarivali sami svoj prihod. Nema, imamo akumulacije, akumulacija Križ-Potok, imamo akumulacije u Fužinama, u Lokvama gdje jedinice lokalne samouprave moraju vraćati HEP-u na dotad naplaćenu komunalnu naknadu. To će ih dovesti do bankrota.
Vrijeme. Odgovor na repliku, potpredsjednik Doma Milorad Batinić.
Hvala lijepo. Pa kolega Klarić možda me niste dobro čuli, ja nisam rekao da je to rađanje nove nepravde ispravljajući staru ali kazao sam u raspravi da ne bih želio da izgleda tako. Ovo je jedna korekcija koju prihvaćam ali ono što imam dilemu, a to sam izrazio kroz predloženi amandman što nam je cilj? Ako se držimo Zakona o regionalnom razvoju cilj nam je razvijenost 100%, to je minimum, to bi trebao biti standard. Čemu onda, nepravda može biti ukoliko oni koji su preko 100% razvijenosti njih još dodatno stimuliramo sa 10% nego one ostale jedinice koje nisu dosada bile niti u PPDS-u niti u brdsko-planinskom niti na otocima niti nikako povlaštene da tako kažem, tada bi činili nepravdu. I moj amandman ide u tom smjeru.
Druga replika, poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče vi ste u svojoj raspravi rekli da je koalicijska, bivša koalicijska Vlada donijela sva tri zakona, Zakon o PPDS-u, Zakon o brdsko-planinskim područjima i Zakon o otocima te da stoga ima i pravo iste mijenjati itd. Točno ste tako rekli. Ja znam da je prvi Zakon o PPDS-u donesen 1996. godine u svibnju. Tada je krenula temeljem tog zakona obnova na dijelu Hrvatske koji je još bio oslobođen bez onog dijela koji je tek kasnije reintegriran u Slavoniji. A Zakon o otocima je donesen '99. godine. Tako da možete reći da je jedino Zakon o brdsko-planinskim područjima taj vaš izvorni neki zakon koalicijske bivše Vlade i mijenjali su ga više-manje gotovo sve Vlade koje su bile dosada. Tako da samo sam htio ispraviti te netočnosti koje ste izgovorili. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Doma Milorad Batinić.
Hvala na ispravku kolega Boriću. Naime, koalicijska Vlada, vjerujem da se sjećate, tada je definirala odnosno ajmo reći uredila zakonske prijedloge koji su saživjeli skroz do danas, do nastavka ove Vlade uz vrlo male korekcije. Brdsko-planinsko područje znači sve su to pozitivne mjere. Vrlo je interesantno kad ste spomenuli Zakon o otocima koji je donesen pred kraj mandata doduše i počeo je funkcionirati i saživio je sa koalicijskom Vladom, izvješća o kojima smo raspravljali i kad sam raspravljao u ime kluba bio Zakon o regionalnom razvoju tada sam napravio poveznicu i prijedlog je bio što je sadržano u zakonu da idemo na izvješća upravo što se dešava. Jer pozitivne rezultate je dao Zakon o otocima. Vrlo teško je mjeriti one rezultate koji su se postigli financijskim efektom jer ne možete naprosto, radi se o elementima više društveno-sociološkog karaktera koje je nemoguće mjeriti na takav način. Što se tiče ovog Zakona o brdsko-planinskom području on je imao pozitivnu namjeru i jasno je bilo izrečeno kad smo ukidali brdsko-planinska područja da smo rekli on je postigao cilj. On je postigao cilj, da kolega Boriću je. Ako ste bili razvijeni, razvijenost 75, 80% sad ste prešli 125% ali isto tako ako ste pažljivo slušali kad samo govorio o indeksu razvijenosti previše je štur da bi definirao, ograničen je naprosto na tih svojih 5 elemenata da bi definirao pravu sliku stvari. Više je društveno socijaloško gospodarski segment pokriven, međutim financiranje jedinica lokalne samouprave uopće nije sadržano u njemu, a on je temelj za izračun ovoga djela znači izdvajanja dodatnih za lokalne proračune.
Za pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta prijavio se poštovani zastupnik Marijan Škvarić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa evo kada govorimo o izmjeni Zakona o financiranju lokalne i regionalne samouprave moramo se složiti prije svega da smo donijeli jedan, više zakona u tome kontekstu sa jednim zajedničkim ciljem. Cilj je da prije svega Zakon o porezu na dohodak, Zakon o financiranju lokalne i regionalne samouprave smo htjeli da naši građani putem oslobađanja, odnosno povećanja cenzusa i drugih kategorija dobiju veće prihode. I mislim da smo generalno u tome djelu uspjeli a što se vidi iz ove analize da za ovih 6 mjeseci imamo skoro preko 700 milijuna kuna više prihoda u našem proračunu. S druge strane htjeli smo jednim djelom ispraviti nepravdu na način da osim ostalih potpomognuti područja koje smo imali sada, a to je prije svega područje Grada Vukovara, za otoke, posebne državne skrbi, odnosno brdsko-planinsko područje da smo putem indeksacije uveli da još i mnoge općine većinom koje imaju, su u grupi razvoja indeksa prve i druge grupe da mogu dobiti određene potpore viza vi svojeg razvojnog kapaciteta. I mislim da u tom djelu smo ciljeve koje smo si postavili djelomično uspjeli. Djelomično zbog toga što da bi mogli sve to najkvalitetnije na neki način analizirati trebali smo imali jako dobro definirane simulacije da vidimo ma kako će se u konkretnosti stvoriti i vidjeti koji su učinci tih zakona. Svjestan sam da i na početku, odnosno početkom ove godine su takove mjere i analize bile teško definirane a to se vidi po tome da mi u okviru gradova i općina smo dobili praktički nikakve naputke i smjernice kako trebamo planirati proračune ove godine na što mi oni koji smo u bilo kojem kontekstu ovih potpomognutih područja. Ali nakon 6 mjeseci svi mi smo morali davati izvješće o izvršenju proračuna. Naravno i Ministarstvo financija koje je trebalo biti tu je trebalo imati sve pokazatelje tako da bi na temelju tih pokazatelja ovim mjerama i ovim zakonom moglo doći do ono što smo rekli da novim aktivnostima ne želimo raditi još veće greške a pod krinkom ispravljanja određenih grešaka. S time mogu reći da ovim mjerama bez obzira, pozdravljam ih, da one ipak u jednoj mjeri povećavaju prihode, ali u konačnosti mislim da će doći do još većih problema i smanjenja. Naravno … mislim da mi, tu spominjem i svoj grad koji imamo status brdsko-planinskog područja smo tim mjerama najviše pogođeni. Nije se praktički ništa diralo za Grad Vukovar svjesni smo toga, a najmanje se je diralo i za područje otoka. Nakon toliko godina 2,5 milijarde kuna na godišnjoj razini za potpore, za taj dio apsolutno ostaje na istoj razini i pozdravljam i to zaista. Također uvjeti na otocima nisu jednostavni života. Ali istovremeno i status brdsko-planinskog područja ima svoju težinu. Zna se da su tu itekako otežani uvjeti života, otežani uvjeti poslovanja naročito u primorsko goranskoj županiji odnosno Gorskom Kotaru ali tu govorim i o Hrvatskom zagorju odnosno i u sjeveru Hrvatske gdje se uvijek na neki način želi taj kraj izuzeti jer izgleda da mi na sjeveru Hrvatske smo bogati, nama ništa ne treba i odnosno na kraju krajeva možda smo i previše tihi, samozatajni i gledamo kako da iz postojećih mogućnosti koje imamo izvučemo maksimalne dobrobiti za svoje građane. Ne bi trebalo da nam argument onda bude pritisci, svađe ili ostale stvari nego zaista da nam bude argument koji bi trebao biti pokazatelj na temelju određenog sustava ili simulacije i temeljem argumentacije koju treba pokazati. Naime, što bi htio posebno naglasiti, naglasiti u tome da ovaj prijedlog zakona u konačnici će opet donijeti do smanjenja prihoda velikim djelom općina i gradovi koji su u sustavu brdsko-planinskog područja. Naime, nama brdsko-planinskom području je ukinut prihod od poreza na dobit i smanjen je porez na dohodak od 90 na 60% i to nam je bila baza na temelju koje se sad računa ovo povećanje prihoda od 60 na 70%. S time da porez na dobit nam i u ovom trenutku više ne pripada. Jedna simulacija ako gledate i to bi trebalo biti trajna mjera koja bi bila u budućnost, ali u tom djelu se i ukazuje da ćemo izgubiti već od iduće godine ako sam dobro pročitao one i privremene poticajne mjere koje su bile kao kompenzacijske mjere za gubitak onih potpora koje smo imali na brdsko-planinskom području. Sad jedna jednostavna računica, ako imate osnovicu, prije ste imali osnovicu 10 milijuna kuna na godišnjoj razini, ovim mjerama koje smo donijeli pada vam potpora na 5 milijuna kuna i povećanje od 10% na godišnjoj razini vi ćete dobiti novih 600 tisuća kuna. Pa ćete iduće godine izgubiti ovu privremenu mjeru koja je recimo za moj grad ispada, govorim za sebe, 2 skoro 3 milijuna kuna i osnovnom računicom vi gubiti u biti 1 milijun i 500 tisuća kuna još dodatnih sredstava u toj razini. Zato mislim da ovakve mjere ne bi donijele opet naročito za nas koji smo u statusu brdsko-planinskog područja do nekog bitnije povećanja, nego mislimo da tih … a to ne možemo ići opet vratiti na staro barem porez na dohodak, slažemo se da prije svega porez na dobit mora ostati u državnoj razini mada ga više smo poduprijeti mi na lokalnoj razini nego državnoj jer smo mi na lokalnoj razini porez na dobit ulaganjem … išli na razinu stavljanja u funkciju zone koje smo ih oslobađali komunalnog doprinosa,komunalne naknade nižom cijenom zemljišta da sada u tom dijelu investicije koje smo dobili da se ne vraćaju ništa, ali dobro da se vraća u tom dijelu i da barem ako ništa drugo ostaju ove potpore koje su definirane u državnom proračunu u Ministarstvu financija koje na razini 2015.godine, a ipak napominjem i one su manje za 30% nego smo imali na 2013.godinu da one ostanu u idućih tri godine. Pa ima i to razloga, razloga zbog toga što mi kao gradonačelnici prvo kada definiramo prijedlog gradskog proračuna osnovne temeljni dokumenat razvoja pojedinog grana, moramo raspolagati sa činjenicama i moramo planirati koliko ćemo imati prihodovnu stranu da možemo planirati i određene kapitalne investicije odnosno sve ono što treba i što evo prethodni govornik rekao i po Ustavu što trebamo minimalno zagarantirati za vođenje naših lokalnih jedinica. Ako vi nemate ulazne parametre oko prihoda što sada … za ovu godinu teško je neke stvari isplanirati. S time bi apsolutno došli do razine da znamo što ćemo u idućih tri godine imati prihoda od poreza na dohodak i imati potpore sa te razine koje smo imali već imali, opet su nam umanjene i time bi omogućili da ipak možemo prije svega voditi računa o zaduživanju jer mi ipak potpisujemo i izjavu o fiskalnoj odgovornosti što i kako možemo ući u kakve programe i projekte, a naročito programe prema fondovima EU jer tamo se ne dozvoljava da ulazite u nešto što ne možete financirati, bez obzira na samopomoć koju nudi resorno ministarstvo. I to bi omogućilo da onda nakon tri godine četvrta godina kao što je bila u toj razini da ide nova indeksacija koja bi po novim kriterijima i drugim stvarima koje trebamo sigurno mijenjati moglo doći do prave argumentacije kako nekim lokalnim jedinicama apsolutno pomoći da sve ono što dobivaju služe kao mogućnost njihovog daljnjeg razvoja. Jedna od razina koja je 2003.kada je donesen Zakon o brdsko-planinskom području 2005.je bila još jedna inicijativa i 2006.baš od strane HDZ-a al je to brzo stalo na način da kada gledate prosječni prihod po glavni stanovnika u RH po ovim materijalima to je 2.900 kuna po glavni stanovnika u Hrvatskoj prosječni, a mi imamo što je isto prije rečeno ogromni dijapazon od 500 kuna po glavi stanovnika pa do 8.000 kuna po glavi stanovnika. A zadatak regionalnog razvoja je baš zbog toga da napravi mjere, da taj dio prihoda bude izjednačen barem po fiskalnom kapacitetu. To recimo ima Republika Slovenija koja garantira određeni iznos, u ovom su trenutku ako je to 2.000 kuna po glavi stanovnika, te fiksni proračun prihod kojega ima svaka jedinica lokalne samouprave kojoj služi za one osnovne stvari koje ona mora definirati u svom razvoju, a ostale kapitalne investicije se dodatno financiraju iz fondova koje osigurava određeno resorno ministarstvo. To su možda rješenja kojima bi trebalo ići da ispravimo ove nelogičnosti, da ispravimo ovo što sada imamo. I prijedlog je zaista i po amandmanu da dodatno povećamo za brdsko-planinska područja barem na 80% od poreza na dohodak koji se ostvaruje na tom dijelu, da se ispravi ta nepravda. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo repliku Tomislava Klarića. Izvolite.
Pa evo gospodine Škvarić naprosto sam se morao javiti za repliku jer sam pažljivo slušao vaše replike dosadašnje na naša izlaganja i sada ste konačno progovorili sa jezikom čovjeka koji zna u čemu je problem, koji vodi jedinicu lokalne samouprave i upravo na brdsko-planinskom području. Činjenica je da ste i vi ali i svi ostali gradovi u RH proračun za ovu godinu radili napamet. Zašto? zbog toga što Ministarstvo financija nije ispoštovalo svoju zakonsku obvezu i dostavilo nam smjernice za izradu proračuna, toga ste vi svjesni. Ali ne možete reći da niste znali koliko ćete izgubiti ako je vaša jedinice lokalne samouprave u statusu brdsko-planinskog sa donošenjem ovakvog zakona jer su vam točno bili dotadašnji parametri jednaki, dakle tu ste prvi put zakinuti. Drugi put i sada sa ovim mjerama ste zakinuti, a najveća nepravda odnosno suludost kada tako moram reći je način izračuna indeksa razvijenosti jer ako pogledate recimo Lokve koje imaju 800-tinjak stanovnika da ima indeks razvijenosti kao grad Crikvenica koja ima 90-ak milijuna kuna, a ovi imaju 4 milijuna kuna zato jer je naprosto prebrojen iznos po glavi stanovnika. E sada, obveze koje mora ta jedinice lokalne samouprave ispuniti, mora ih ispuniti na način da ima sredstva da to izvršiti, a sredstva su mu uzeta, bez obzira na nekakve pomoći koje ćete dobiti sa strane. Te pomoći sa strane nisu vaši izvorni prihod nego netko odlučuje o tome gdje u kojem trenutku će vam pomoći, još više ona izjava ministra Grčića gdje nas je upućivao na europske fondove. Vi možete dobiti europski fond jednokratno za izgraditi nešto, a odakle vam sredstva da to održavate ako nemate stalan prihod. Dakle prvo je nepravilnosti najveća nepravda u samom načinu izračuna indeksa razvijenosti, drugo u modelu da se proračun slaže na način da ga slažemo unaprijed jer nam Ministarstvo financija danas nije ovdje.
Odgovor na repliku poštovani Marijan Škvarić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, prvo da raščistimo oko indeksa. Indeks u ovom obliku i na takav način ga je donijela HDZ-ova vlada, znači on se ništa bitno nije promijenio sada samo su se drugi parametri znate koji je sastavni dio ovog indeksa i ponderiranje na koji način su definirana. Ja se s takvim ponderiranjem i takvim indeksom apsolutno ne slažem, zato što meni kao i gradu Lepoglavi je indeks 75,6 zbog toga što mi je 825 kuna po glavi stanovnika primjerice negdje 70% od prosjeka RH ali nažalost, moram reći nažalost imam 150% u odnosu na prosjek Republike Hrvatske osoba sa visokom školskom spremom. Ja sam kriv zato što smo 10 godina ulagali da nam ljudi idu u školu preko stipendija umjesto da smo te novce koje smo sufinancirali prijevoz, škole, vrtiće i ostale stvari napravio nogometno igralište i ostale stvari. Kriv sam i zbog toga sad su u takvoj situaciji gdje jesu. Drugi kolege moji su sigurno radili nešto sasvim drugo. Da, teško je bilo planirati, nismo imali smjernice i pokušali smo neke stvari definirati. Najviše što nas je pogodilo to je povrat poreza na dohodak … [[Govornik se ne razumije.]] građana. Zašto? zato što se on jednokratno u 7 i 8 mjesecu izuzeo a vi na početku godine ne znate koliko će biti taj porez jer ćete ga tek znati u nekom 5., 6. mjesecu, on se jednokratno izuzeo iz naših proračuna a povrat za taj dio se po jednoj dvanaestini tamo vraća. Znači tko ima takvu akumulaciju sredstava da može u 6 mjesecu taj dio dati. Tu su ti problemi koje Ministarstvo financija sada treba analizirati do čega se došlo i ima vremena da svojim mjerama ili rebalansom ili ovdje vrate svim tim općinama i gradovima taj dio viška, odnosno sredstava koji nam je izuzeti da oni mogu dalje normalno funkcionirati. Zbog tih mjera ima puno njih koji su već 3 do 4 mjeseca u blokadi.
Zahvaljujem. 5 minuta u ime kluba Nezavisnih ljevičara iskoristiti će poštovani zastupnik Slavko Linić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Zašto ovih 5 minuta u ime kluba? Iz jednostavnog razloga da ukažemo na to koliko se luta kod financiranja jedinica lokalne samouprave, područne i lokalne samouprave. Još kao ministar financija raspravljali smo o negativnim efektima koji će se dogoditi efektima ukidanjem brdsko-planinskih područja jer je to neusklađeno sa Europskom zajednicom kao i PPDS-a. Tada su nuđena i određena rješenja od nadležnog ministarstva. Ta rješenja su bila vrlo jednostavna. Jako dobro pamtimo svi mi u jedinicama lokalne samouprave da su prihodi jedinica lokalne samouprave bili i porez na dohodak i porez na dobit. Problem poreza na dobit je bio da zbog centralizacije i koncentracije tvrtki posebno u Zagrebu nisu prihode po osnovu poreza na dobit dobivale jedinice gdje je ta firma i radila. Primjerice INA je i u Sisku i u Rijeci i ne znam u Istri kroz istraživanja a sve prihode je dobivao grad Zagreb. I onda se išlo u izmjenama pa je državi pripao porez na dobit a najveći dio poreza na dohodak je pripao jedinicama lokalne samouprave i za financiranje ja bih rekao nadgradnje kroz posebna sredstva. Koji je prijedlog? Što bi trebalo učiniti? Što se moglo učiniti već davno ranije? Uočiti da su gradovi općine ti koji nisu u stanju financijski, redovito izvršavati svoje obveze. Nisu u stanju. Iz kojeg razloga nisu u stanju? Zato što nemaju više prihoda po osnovu prometa nekretnina niti poreza na nekretnine, niti raspolaganja na nekretnine zbog pada gospodarskih aktivnosti. S druge strane smanjen je broj zaposlenih pa su pali i prihodi po osnovu poreza na dohodak, pali su. I ono što je također važno zbog socijalne slike broja nezaposlenih, zahtjevi za socijalnu politiku sa razine jedinica lokalne samouprave su porasle. I što je trebalo učiniti? Sav porez na dohodak prepustiti regionalnim i lokalnim jedinicama, 100%. I tada bismo riješili i utjecaj krize, tada bismo riješili i ukidanje ja bih rekao prihoda po osnovu brdsko-planinskih, tada bismo riješili i pitanje PPDS-a. A sredstva za poravnanje, čak i dio sredstava za ja bih rekao neusklađenog prihoda pojedinih lokalnih jedinicama osigurati iz poreza na dohodak. Zašto? Jer on je taj koji se neravnomjerno prikuplja većinom u Zagrebu ali bi bio distribuiran prema određenim … [[Govornik se ne razumije.]] s kojima je trebala na neki način raspolagati jedinice lokalne samouprave. I tada ne bi mogli reći da se nešto nije učinilo. Ne bi mogli reći. I tada bi ublažili sve poremećaje koje smo imali, jednostavnim sustavom. Kada pomalo vidimo to nije niti milijarda kuna koja je mogla iz poreza na dobit, jer to je još mogla biti i zajednička kategorija države i za ove potrebe. Mi danas imamo ovdje rješenje u zakonu kao država će naći sredstva za poravnanje ili za kako se zove. Ma gdje će naći? Pa zna se, recimo da je to porez na dobit jer je to uvijek bilo. Prema tome, toliko jednostavnih rješenja, ne ovoliko podjela, ne ovoliko svađa, ne ovoliko ja bih rekao čudnih i pogrešnih poruka koje šaljemo. Ali to mogu oni koji znaju što je jedinica lokalne samouprave, što zna što je Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave. Očito da nadležno ministarstvo danas koje inače nije nadležno o Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave zna malo i zato imamo ove probleme.
Zahvaljujem. Na ovo izlaganje imamo prijavljene 3 replike. Josip Borić, prvi, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Linić ja samo želim da evo u ovoj maloj replici raščistimo tu priču da je Europska unija tražila ukidanje Zakona o brdsko-planinskim područjima, Zakona o otocima i Zakona o PPDS-u. Nikada Europska unija, Europska komisija nije tražila to. Oni nisu uopće bili predmet pregovaranja, oni su samo htjeli da imamo jedan krovni zakon koji će danom ulaska Republike u Europsku uniju i dobivanja mogućnosti financiranja iz europskih fondova razjasniti jasna pravila raspodjele tih sredstava. Ovi zakoni koji se tiču potpomognutih područja su dozvoljeni, imaju ih i neke druge europske države. Da je to istina onda bi mi sa 1.7.2013. te zakone morali bili ukinuti, međutim oni i dan danas egzistiraju i to je država napravila krivo što je recimo u cijelom brdsko-planinskom zakonu od svih pogodnosti koje je on nosio ostavila ono što ja stalno govorim da možete brati šumske plodove besplatno. Sve ostalo se skinulo ili se kroz druge zakone degradiralo. Zakon o otocima nosi neke pogodnosti koje nisu neke velike financijske težine, ali su se možda rješavali već i kroz neke druge zakone na drugim područjima. Zakon o PPDS-u je dirao u jednom dijelu financijski dio oko poreza na dohodak neke olakšice itd., ali nikada nitko od nas nije tražio da te zakone ukinemo i oni će egzistirati vjerojatno još i dalje, ali način na koji im prilazimo u rješavanju je potpuno krivi i na to cijelo vrijeme upozoravamo. Sada 12,5 milijuna kroz preraspodjelu onih postotaka uzimamo direktno županijama, a kroz decentralizirana sredstva poravnanja opet uzimamo županijama i onih ostalih 40 i nešto milijuna. Znači da im sve uzimamo i oni će dogodine imati problem u svojem funkcioniranju kroz one djelatnosti koje pokrivaju školstvo, obrazovanje, socijalna skrb i zdravstvo. To je činjenica i to će netko morati nadoknaditi, a to će morati sljedeća Vlada sigurno.
Odgovor na repliku, poštovani Slavko Linić.
Slažem se s vama. Nitko nije tražio, tražio se jedinstven zakon o tome kako ćemo podupirati nerazvijene jedinice lokalne samouprave. … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je. I zato je i došao zakon od strane Ministarstva regionalnog razvoja temeljem indeksa. Ali ja polazim i te indekse bi daleko lakše mogli prihvatiti da smo u isto vrijeme išli na promjenu Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave u kojima bi dobar dio onih općina koje ipak u te indekse ne mogu ući, mogli itekako obeštetiti kroz veću participaciju u porezu na dohodak. To je ono što moramo shvatit. Prema tome, nitko nije tražio, mi smo prešli na indeksaciju, ta indeksacija je malo gruba i nisu sve općine mogle ući u tu indeksaciju, a to se trebalo računati, mogli smo to izbjeći sa novim Zakonom o financiranju jedinica lokalne samouprave. I budimo iskreni, nije ovo ispravak jer da je ispravak ja bi ovom zakonu pročitao otkud ćemo jedinicama 2015. nadoknaditi. Onda bismo rekli da je ispravak greške. Znači 2015. je izgubljena, dajemo prijelaznu odredbu ovome zakonu i recimo šteta je toliko i nadoknadit će se iz državnog proračuna, iz stavke Ministarstva financija ili regionalnog. Tada bi oni mogli reći da je to ispravak greške, ali nije ispravak. Žitelji brdsko-planinski i još neki ostali su bez ovogodišnjeg prihoda, a priznajemo grešku. Prema tome, to je i najveća slabost ovog današnjeg prijedloga jer ne vidimo novce gdje ćemo vidjet, na kojoj stavci za nadoknadu za 2015. godinu. Prema tome, samo treba ozbiljno pristup Zakonu o financiranju jedinica lokalnih samouprava i riješit ćemo probleme.
Replika, Tomislav Klarić.
Kolega Linić, rekli ste ključnu stvar s kojom se u potpunosti slažem. Dakle ministarstvo koje o financiranju lokalne samouprave zna malo vi ste rekli, a usudit ću se reći prema svim ovim što je dosad napravljeno ništa, donosi ovakve zakone gdje se ulazi u proračun jedinice lokalne samouprave, a da ne zna uopće što jedinice lokalne samouprave izgleda na terenu rade. Jedan od, sjećat ćete se, nalaza Državne revizije u većini jedinica lokalne samouprave svi smo imali opasku namjenskog nenamjenskog trošenja sredstava i opet se potpuno po meni na krivi način krenulo u zadiranje u Zakon o komunalnom gospodarstvu gdje se dio tih sredstava omogućio jedinicama lokalnih samouprava da se troši sad po zakonu nenamjenski, za kapitalne projekte. Dakle iz zakona u zakon ne sustavno, ne promišljeno, a ne i prema ovome modelu da se zna na koji način jedinice lokalne samouprave bi se trebale financirat i koje zadaće te jedinice lokalne samouprave trebaju imat. Opet mogu napomenuti onaj zakon gdje je uvedena obveza predškolskog obrazovanja za djecu gdje je Ministarstvo obrazovanja odredilo po djetetu 20 kuna jedinici lokalne samouprave za mjesečni boravak u dječjem vrtiću. Di je onih 1830 preostalih do ekonomske cijene vrtića? I tako iz jednog zakona u drugi i dovedeni smo u ovu situaciju sad da smo na neki način zaustavili jedinice lokalne samouprave na tom nivou da jednostavno ne mogu dalje realizirati svoje projekte. I dok se ne riješi taj dio, a da ne govorim o tome da mi svi na teritoriju Republike Hrvatske u jedinicama lokalne samouprave stvaramo nekakve uvjete za gospodarski razvoj. Dakle tvrtka koja dođe na područje bilo kojeg grada ili općine, ako sredstva koja oni uprihoduju dolaze ovamo u Zagreb fale dole na mjestu gdje su se ulagala i stvarali uvjeti da bi on uopće došao na to područje.
Vrijeme. Na repliku odgovara uvaženi Slavko Linić.
To su bila najgora obrazloženja koja smo slušali za saborskom govornicom kad su se optuživali pojedini gradonačelnici, načelnici, župani da su rastrošni, neodgovorni, da imaju višak sredstava, da imaju neracionalno zaposlene djelatnike. Da, to su bili argumenti kojim se branilo zašto se velikim gradovima uzima, zašto se uzima pojedinim gradovima i općinama brdsko-planinskog područja i vjerojatno evo moram reći danas sam sretan jer nisam čuo da su župani isto takvi pa im se zato oduzima. To su jednostavno neodgovorna obrazloženja. Umjesto takvih obrazloženja mi smo zaista mogli imat pregled svih 600 jedinica lokalne i regionalne samouprave probat vidjeti kakvi su njihovi financijski planovi, koliko troše na plaće, kako troše na namjenska sredstva koja treba dati, da li imaju dovoljne izvore. Onda bi polako došli do toga da ukupno niti 10% proračunskih sredstava ide na davanje u lokalnoj samoupravi. Na žalost u malima najveći dio na plaće što znači da nešto mijenjat se trebalo u Zakonu o lokalnoj samoupravi. 4 godine znamo da nešto treba. Prigovori su sa svih političkih opcija, stručnih opcija, previše gradova, previše općina. Ne, mi možemo i promijeniti zakon. Ne trebamo reći da ih je previše, ali očito da općinica koja ima male prihode neće se bavit školstvom, neće se bavit ja bih rekao zdravstvom, neće se bavit, bavit će se možda vrtićem. Neki ni time se neće baviti. Bavit će se jednostavno određenom komunalnom uslugom prema građanima, dizanje komunalnog standarda, ali za to je trebalo promijeniti zakon, a ne govoriti ukinut ćemo, ukinut. Ali kad to mijenjate onda ćemo reći i neće bit zaposlenih, pa ćete definirati broj zaposlenih. Sve se to može zakonima, ali ne ovakvim podbacivanjem i to je problem. Nemamo argumentiranu raspravu, nego osobnu.
Iduća replika poštovani Branko Hrg.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Linić, naravno da vi o ovome znadete sve, bili ste u principu sve što se tiče lokalne samouprave i gradonačelnik i ministar financija, pa onda možete o tome sigurno puno govoriti. Nisam siguran, zato sam se javio da bi davanje sveg poreza na dohodak riješilo problem financiranja lokalne samouprave, iako bi to bilo znatan pomak u financiranju lokalne samouprave. Pokazalo se a to svi mi znamo dobro da su najrazvijenije najjače zemlje u stvari one koje su najviše decentralizirane. Na žalost, na žalost u ove četiri godine je od lokalne samouprave napravljeno jedno hendikepirano političko ustrojstveno biće. Dakle, lokalna samouprava je toliko izdegradirana, toliko oblaćena, toliko unakažena da je danas nezgodno uopće biti negdje u lokalnoj samoupravi. Po mojem sudu i mojem stavu neće biti dobro dok god ne samo porez na dohodak, dok god jedan dio onog najnaplativijeg poreza a to je PDV neće biti vraćen lokalnoj samoupravi. O tome što ste i sada govorili da treba razlučiti što su općine, što one moraju raditi, što moraju radit gradovi, što mora raditi regionalna samouprava to je apsolutno to. Dakle, jedno s drugim slažem se ne samo Zakon o financiranju nego i ukupno Zakon o lokalnoj samoupravi treba mijenjati, prilagođavati, poslagivati jedan s drugim. Onda bi danas imali situaciju da bi nam bilo puno lakše, da ne bi bilo diskriminacije, da bi možda sva djeca imala besplatne udžbenike u Hrvatskoj i mogla bi riješiti to lokalna samouprava da dobije decentralizirana financijska sredstva.
Odgovor na repliku, poštovani Slavko Linić.
Potpuno se slažem sa vama da je potrebno mijenjati Zakon o lokalnoj samoupravi i ne, ja nisam pobornik ukidanja općina, ali sam pobornik da se utvrdi fiskalna mogućnost pojedine općine, da se onda utvrdi čime će se takva općina moći baviti i da se ovisno o tome definira i broj zaposlenih. I tada smo riješili namjensko trošenje sredstava, jer najviše prigovora imamo oko namjenskog. Budimo iskreni, ostaje pitanje daljnje decentralizacije. Ali dok god na državnom proračunu imamo plaće učitelja, nastavnika, profesora, liječnika tada mislim da nema potrebe za decentralizacijom i raspodjelom PDV-a. Nema. Onog trenutka kada zaista prijeđemo u tu fazu i zaključimo da zaista financiranje i plaća jer je to lokalni dio poslova, znači nije lokalni dio poslova samo ulaganje zgrade, materijalni trošak hrane ili ne znam čega struje. Trošak je i plaća. I kad to prebacimo, e onda će biti itekako potrebno govoriti o učešću u drugim zajedničkim prihodima. U ovom trenutku dok ostajemo samo na materijalnoj osnovi sasvim dovoljni su porez na dohodak i dio poreza na dobit. I kad bi to načinili vidjeli bi da bi puno tog. I naravno obveza promjena Zakona o lokalnoj samoupravi, pa nek' politička opcija reče hoće li ukidat općine i gradove ili obrnuto. Utvrdit njihov fiskalni kapacitet i utjecat na broj zaposlenih i tog trenutka smo riješili mnoge probleme.
Posljednja replika, poštovani Marijan Škvarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega u jednom trenutku vaše rasprave ste rekli baš ono u maniru bivšeg ministra financija, rekli ste sljedeće da u biti zahtjevi su samo po tome da se uvijek traži nešto i očekuje se da država sve to na neki način kompenzira, odnosno financira. Da, zahtjevi moraju biti prije svega pravovaljani, ispravni, a zadatak je države odnosno baš Ministarstva financija da one potrebe koje su realne, koje su argumentirane da ih nađe realne izvore prihoda. Kad govorimo o ovim sredstvima iznos temeljem članka 36. Zakona o izvršavanju Državnog proračuna RH za znači članak 36. koji govori baš o brdsko-planinskom području je iznos od 150 milijuna kuna. On obuhvaća negdje oko 11 gradova, 45 općina, te ih je preko 55, 56. To je skoro 10% svih gradova i općina u RH. Mislim da je to itekako bitno, da se o tome vodi računa i da se putem analitike i dobre simulacije i dobrog sustava i sistema nađe odgovor na ta pitanja. Vi u Ministarstvu financija to sigurno znate, imate sve odgovore na ta naša pitanja koliko su realni troškovi, kako funkcioniraju gradovi i općine, na koji način. Evo mene bi zanimalo zašto neki općine i gradovi konstantno godinama su u proračunskom minusu, da netko nije rekao a zbog čega taj neki gradonačelnik i načelnik to radi, gdje su tu problemi, zašto su troškovi veći nego njegovi prihodi. Što se može napraviti? Nema takovih odgovora već jako dugo. Istovremeno se dešava to da netko je konstantno u pozitivi, u plusu i onda mu se veli je onda tebi ne treba nažalost ništa dati, ti si u plusu, dat ćemo onome tko je gubitaš a ne znamo zbog čega je on došao u nekakav fiskalni minus. Znači, mislim da sredstava ima, mislim da u tom dijelu i argumentacija je dobra i da mi moramo naći rješenje.
Odgovor na repliku, poštovani Slavko Linić.
Vrlo jednostavno tu se možemo u mnogočemu složiti da kad je u pitanju pojedini grad i općina Zakon o lokalnoj samoupravi će riješiti pitanja koji grad se može s čime baviti, koji grad ne može se nečim baviti jer nema fiskalnog kapaciteta. To ne rješava Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave. Zakon o financiranju lokalne jedinice uvijek gleda globalno. Znači, ako znamo da se sa lokalnom samoupravom financira materijalna osnova nadgradnje tada moramo reći koliko to košta. I to nije teško utvrditi. S time da moramo znati da smo u krizi, da imamo nedovoljno prihoda. To znači da se određeni standard ni tih materijalnih troškova ne može postići. Ali to je u korelaciji jer ni standard plaća profesora, nastavnika i učitelja je ispod bilo kakve europske razine. I to je taj znak siromaštva države i nedovoljnih prihoda u državi. Ali, probajte shvatiti status jedinica lokalne samouprave rješava se zakonom. I tog trenutka nitko od nas nema pravo reći ovaj načelnik neprekidno ima dubioze, nitko. Jer nismo do kraja riješili što je njegov posao. Jer ako načelnik sa malim prihodima od 20 stanovnika je obvezan da ima vrtić, da mora financirati osnovnu školu ako je ima itd., on to ne može. Mi smo ga sami gurnuli u to. To je problem nedorečenih zakona. I zato probajte shvatiti kad riješimo zakone onda ćemo polako moći itekako imati ono što treba. Ali ja sam pobornik toga da to ne govori centralna vlast nego s obzirom da imate decentralizirane funkcije, da imate sredstva za poravnanja neka to rješavaju same jedinice lokalne samouprave, imat ćete najbolje čuvare.
Slijede završne riječi zamjenika ministra regionalnog razvoja i fondova EU, poštovanog Jakše Puljiza. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo prije svega želim se zahvaliti na konstruktivnoj raspravi na iznesenim komentarima, prijedlozima. Ovo je tema koja uvijek izaziva puno rasprava, tako je bilo i ovaj put. Moramo biti svjesni da ovaj prijedlog zakona koji je pred vama je zapravo vrlo ograničenoga dosega, to je u cijelom paketu zakona koje smo upućivali u saborsku proceduru u posljednje dvije godine samo jedan zapravo manji segment, ali bitan segment za brdsko-planinska područja. Ja vas samo želim podsjetiti prije svega na ono polazišno stanje, na to odakle smo krenuli i što smo sve zapravo htjeli napraviti i što smo napravili. Kad se kretalo u cijelu nazovimo je reformu, promjenu financiranja jedinica u posebnom statusu imali smo što? Imali smo područja od posebne državne skrbi i imali smo brdsko-planinska područja i imali smo indeks razvijenosti koji je bio virtualan. Dakle, prošla Vlada ga je donijela, usvojila i nije ga nikad primijenila. Područje od posebne državne skrbi, zakonski okvir je donesen još '96. godine. Ključne stvari oko PPDS-a se nisu promijenile sve do prošle godine. To je značilo da je obuhvat tih jedinica bio napravljen na način da je dominantni kriterij bilo situacija za vrijeme Domovinskog rata da li je neko područje okupirano za 1. i 2. skupinu. Naknadno smo uveli 3. skupinu. Ali ona ključna odredba koja je bila itekako problematična i koju nitko do prošle godine, odnosno do prije dvije godine kad smo krenuli u ove izmjene nije dirao je bio trajni status jedinica sa tim statusom. Dakle, vi kad ste jedan put imali status PPDS-a nije bilo mehanizma da ga izgubite, bez obzira što se događa sa vašim lokalnim razvojem, bez obzira što se događa sa lokalnom ekonomijom, bez obzira što se događa sa dohotcima građana. I godinama je država subvencionirala područja za koja sam uvjeren da ćemo se svi složiti da nije trebalo subvencionirati jer su se vrlo brzo oporavili. Jer su vrlo brzo nadišli one poteškoće koje su proizašle iz rata i posljedica rata. Mi govorimo o 12,5 milijuna kuna danas kao problemu za župnije. Je, svaki iznos je danas problem. I to tako treba gledati. Ali godinama smo davali jednom Dubrovniku 30 milijuna kuna, godinama. Je li to bilo opravdano? Zašto se to nije mijenjalo? Dakle, cijela promjena je bila prije svega da se ispravi ta jedna ogromna nepravda koja je onda postojala i koju smo ispravili prije 2 godine. Omogućili smo dakle da sustav konačno postane protočan, da se mjeri razvijenost. Razvijenost nije statična kategorija. I što smo napravili? Uveli smo 99 novih jedinica u sustav. 99 jedinica koje nikad nisu bile dio sustava, samo zato jer nisu bile okupirane. Jer po svim socioekonomskim pokazateljima one zaslužuju taj status, one zaslužuju pomoć države. Njihov glas se ne čuje ni danas ni prošlih mjeseci, nećete ih puno čuti. Iako će vam podaci Ministarstva financija jasno pokazati koja je to promjena koja se dogodila, samo u pogledu proračunskih prihoda a da ne govorim o položaju građana koji su dobili porezne olakšice, da ne govorim o tvrtkama koje su dobile porezne olakšice. Ali to košta, 99 jedinica pustiti u sustav košta. Treba osigurati sredstva. Da smo u boljoj situaciji sa proračunom, da nismo u proceduri prekomjernog deficita vjerojatno bi se taj problem lako riješio. Povećali bi se izdaci za tu vrstu intervencija. Ali mi smo u proceduri prekomjernog deficita i nemamo tu slobodu djelovanja kao što bi voljeli da imamo. I bilo je potrebno naći balans, balans između sredstava koje dodatno moramo izdvojiti za 99 jedinica i jedinice koje trenutno egzistiraju u sustavu PPDS i brdsko-planinska područja. Za brdsko-planinska područja smo napravili privremeno rješenje. Dakle prošle godine je napravljeno privremeno rješenje. 3 godine su uvedene prijelazne pomoći i rečeno je napravit ćemo dakle dodatne analize, napravit ćemo dodatne konzultacije tijekom ove godine. Da bi stvorili trajni okvir ovo što danas imate na vašim klupama to je dio paketa stvaranja trajnog okvira i to je ogromna razlika između nečega što je dakle napravljeno za 3 godine i ovoga danas što imamo. Dakle taj trajni okvir počiva na osnovnom principu a to je da brdsko-planinska područja po razini poticaja se nalaze između potpomognutih područja i običnih općina negdje u razini sa otocima. I sve ove izmjene koje imate danas na klupama su u skladu sa tim principom. Govorimo o županijama kako se nalaze u težem položaju ali zaboravljamo, a to je rečeno u saborskoj raspravi da su županije do prošlih izmjena Zakona o financiraju imali svega 10% udjela u porezu na dohodak sa brdsko-planinskih područja. Nakon eventualnog prihvaćanja ovog zakona imat će 12% i mi opet govorimo o gubitcima, gubitci su ako ćemo govoriti za ovu godinu sa 16,5 na 12%, ali oni su prije toga imali 15 godina 10%. Ove promjene koje su napravljene nisu jedine što se tiče brdsko-planinskih područja. Dakle, pripremljeni su zakonski akti koji će osigurati dodatnu podršku za brdsko-planinska područja ali opet u skladu sa osnovnim principima. Ne možemo se vratiti na staro. Koliko god je to teško kod nas je jednostavno pitanje stečenih prava uvijek negdje nešto što ostane kao trajno usađeno. Ko god se navikao primati određenu razinu prava naravno da ne može pristat i protivi se bilo kakvom smanjenju. Nikada od županijama neće naravno dobiti pristanak i podršku za ovakvu vrstu intervencija gdje god nekome nažalost moramo uzeti. Ali pogledajmo raspodjelu tereta, kako izgleda raspodjela tereta? Od 58 milijuna kuna 12,5 milijuna kuna je teret županije. Županije dobivaju manje od 12, istina je. Ali opet više nego što su imali do 2014.godine, opet više. A teret podnosi najviše državni proračun. Dakle ona razlika do 58 milijuna kuna će se pokriti iz ostalih izvora državnoga proračuna. Ukupno 58 milijuna kuna više za jedinice lokalne samouprave sa statusom brdsko-planinskih područja. To nisu značajni iznosi, kad se sagleda ukupno državni proračun, ali svakako su značajni kad su u pitanju te jedinice. Međutim, priča sa brdsko-planinskim područjima nije gotova. To isto treba otvoreno priznati. Dakle, sadašnja kategorizacija, dakle ovdje se puno puta govori o indeksu razvijenosti. Bilo bi dobro da se više, možda više vremena posveti pitanju kategorizacije brdsko-planinskih područja da li je ona kvalitetno napravljena. U ministarstvu, mi u ministarstvu smatramo da treba uložiti dodatne napore da se poboljša kategorizacija, da nije dovoljno dobro napravljena, da postoji prostor da se ti kriteriji dodatno poprave i dorade, da i danas imamo u sustavu brdsko-planinskih područja jedinica koje vjerojatno ne zaslužuju i ne opravdavaju toliku podršku. Ili napraviti određeno stupnjevanje podrške unutar brdsko-planinskih područja ovisno da li je to indeks razvijenosti ili neki drugi parametar ili zaista utvrditi neke dodatne parametre za utvrđivanje da li je samo postotak površine koji imate sa određenom nadmorskom visinom dovoljni kriterij? Da li je nagib terena dovoljni kriterij ili je bitno koliko postotka stanovništva živi iznad određene nadmorske visine? Možda je to bolji kriterij. To su puno veći izazovi pitanja nego što se tiču samog indeksa razvijenosti iako dapače o indeksu treba razgovarati. Bilo kakav prijedlog poboljšanja je više nego dobrodošao. Mi bi samo volji da smo dobili u ovih godinu dana bilo kakav konkretan prijedlog kako poboljšati taj indeks koji je nastao prije 6 ili 7 godina. Za bilo kakav konkretan prijedlog mi smo zaista otvoreni. Naravno ne možemo promatrati izolirano ovo što se događa sa sustavom slabije razvijenih područja u odnosu na efekte izmjena poreza na dohodak. Efekti su značajni to nema dileme. Dakle, hrvatski građani imaju više sredstava na raspolaganju i na kraju krajeva događa se i veća potrošnja. Postigli smo željeni efekt. S druge strane jedinice lokalne samouprave su zakinute, smanjeni su im prihodi. Ali nemojmo zaboraviti, kad govorimo o 1,9 odnosno 2 milijarde kuna koje smo projicirali da će biti smanjeni prihodi jedinica lokalne samouprave da su postojale i određene kompenzacijske mjere, povećan je udio u porezu na dohodak sa 56,5 na 60%. To je mjera teška otprilike 400 milijuna kuna. Uvedena je pozicija fonda za sufinanciranje projekata iz EU fondova od 1,5%. To je mjera teška 160 do 170 milijuna kuna. Sav taj novac će završiti kod jedinica lokalne samouprave. I na kraju krajeva promijenjena je raspodjela prihoda od poreza na nekretnine. Tako da jedinici lokalne samouprave ide više i to je mjera koja se procjenjuje da otprilike 200 do 250 milijuna kuna teška. Sve skupa kad se zbroji to je 700 milijuna kuna. Dakle ako govorimo o smanjenju s jedne strane od 2 milijarde kuna temeljem izmjena poreznih razreda moramo govoriti o ovom kompenzacijskom paketu koji je težak 700 milijuna kuna. E sad što se događa u 2015.? Naravno nije jednostavno. Dakle jako puno toga ovisi o povratima poreza građana. To su individualne situacije i teško ih je unaprijed točno projicirati kako će izgledati konkretna situacija obveze povrata poreza za pojedine jedinice lokalne samouprave, ali podaci koje imamo od Ministarstva financija, kojima sad raspolažemo dakle za prvih 6 mjeseci kažu da su ukupni prihodi jedinica lokalne samouprave manji za 3,2%. 3,2 ne 32, ne 22, 3,2, u redu, prvih 6 mjeseci, to je tek prvih 6 mjeseci. Treba vidjeti, trebamo pratiti, ja se slažem. Povrati poreza zapravo dolaze tek u 7 mjesecu i 8 mjesecu najvećim djelom, nešto i u 9 itd ali za prvih 6 mjeseci prva analitika kaže 3,2% manje. Tu ima razlika na lokalnoj razini,nije ista situacija sa pojedinim jedinicama, ali to govori da je sustav stabilan da nema govora o krahu lokalne samouprave zbog izmjena poreznih razreda. Prema tome, zaista budimo utemeljeni, ako hoćemo govoriti argumentirano evo ovo su prvi podaci koje imamo. Pratit ćemo i dalje, naravno tek će konačni obračun na kraju godine pokazati koji su konačni efekti i što smo onda dobili kada uparimo efekt i promjene poreznih razreda i ove sve zakonske izmjene koje se tiču lokalne samouprave. Ali za 2016.godinu planiranje proračuna ne bi trebalo biti problem. 2015.je poznata, zna se koliki su to sada porezni prihodi. 2015.je bila teška za prognozirat upravo zbog izmjena poreznih razreda, ali kada znamo kako ide dinamika kretanja prihoda od poreza na dohodak i kada to uparimo sa ovim zakonskim izmjenama vrlo je jednostavno procijeniti koliki su to prihodi iduće godine. tako da posebnih problema u smislu planiranja proračuna sa ovim izmjenama ne bi trebalo biti i mislimo da ima itekako dovoljno vremena. Osim toga još jedanput ponavljam, ovo nije doneseno preko noći premda je po ovoj proceduri hitnoj, međutim ovo je stvar o kojoj se razgovaralo cijelu 2015.godinu, konzultacije su napravljene više puta i to je rezultat tih konzultacija. Prema tome, slušamo,zaista radimo partnerski ali mislim da u svim ovim raspravama moramo biti svjesni ograničenja, prije svega fiskalnih. Nitko od nas ne voli uzimati bilo kojoj jedinici lokalne samouprave bilo kakve prihode. Nije niti intencija Ministarstva financija niti Ministarstva regionalnog razvoja da donosi rješenja kojima se smanjuje udio poreza na dohodak za brdsko-planinska područja ili za potpomognuta područja. Međutim postoje određena ograničenja, ako želimo povećati kupovnu moć građana, ako želimo povećati standard s druge strane moramo osigurati izvore za takve mjere. I vidimo s druge strane što se tiče građana da su to mjere koje polučuju efekte. Lokalnoj samoupravi smo osigurali kompenzacijske mjere, one nisu dovoljno ali i ovi prvi podaci za prvih 6 mjeseci zaista pokazuju da to nije ni blizu ono katastrofično stanje kao što se često puta najavljivalo, kao što se prognoziralo i kao što se tvrdilo a i u ovoj saborskoj govornici. Toliko, hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Tomislav Klarić.
Pa uvaženi zamjeniče ministra, upravo ste vi uvodno u svojoj rečenici rekli najbolju ocjenu ovog vašeg zakona. Dakle nakon toliko rasprave, nakon godinu dana primjene vi tu stajete iza govornice i govorite nama da treba imati na umu da je ovo zakon ograničenog dosega. A onda nam govorite o kriterijima koje još treba razrađivati. Govorite o Dubrovniku, o.k. svi se slažemo Dubrovnik je bio spaljen, razrušen, trebalo ga je obnoviti, ostvaruje prihod i nije mu mjesto u ovakvom jednom zakonu. ali kada smo vas upozoravali, a vi ste iznosili prošle godine ove prijedloge zakona tvrdili ste nešto drugo od ovog što sada govorite. I od godinu dana donosimo nešto što je ograničenog dosega, govorimo da Hrvatska raste, a sada ste vi ovdje rekli da su proračuni jedinica lokalnih samouprava sa ovim zakonima koji su donešeni pali samo tri i nešto posto, a onda govorimo o kriterijima. Da li vam je dovoljan kriterij da HEP ostvaruje prihod 2 milijarde 700 tisuća kuna, a da prihod ostvaruje negdje gdje je poplavio područje te jedinice lokalne samouprave recimo Fužine, Lokve da bi imao akumulaciju od čega jedinica lokalne samouprave nema ništa pa čak niti radnog mjesta. Koliko Hrvatske šume sa šleperima odite negdje po Gorskom Kotaru uništi asfalta na lokalnim nerazvrstanim cestama koje te jedinice lokalne samouprave obnavljaju i gdje završava njihov prihod? Ovdje u Zagrebu. Jeste te kriterije gledali? Jeste tu radili stimulaciju? Nakon godinu i pol što je zakon u primjeni što ste svjesni da ste tim jedinicama lokalne samouprave uzeli sredstva na koje su oni sigurno mogli računati godinama i uzimali nekakve kredite da bi realizirali svoje kapitalne projekte i sada donosimo zakon ograničenog dosega.
Na repliku odgovara poštovani zamjenik Jakša Puljiz.
Poštovani zastupniče niste me očito razumjeli. Dakle ja kada sam govorio o ograničenom mislim nisam rekao doseg ali nije bitno, mislio sam na financijske reperkusije. Dakle mi kada govorimo o izmjenama nekog zakona koje su teške 2 milijarde kuna ili kada govorimo o izmjenama zakona koje su teške 500 milijuna kuna i kada govorimo o izmjenama zakona koje su teške 58,1 milijun kuna onda mislim da nije ista stvar i zato je bio korišten taj termin, tako da ne znam što ste mi htjeli reći na to. Mislim da je to vrlo ispravna konstatacija što se toga tiče. A što se tiče položaja Gorskog Kotara koji ste još jedanput apostrofirali spomenuo sam da je ovaj prijedlog zakona jedan od, znači da ćemo uskoro nadam se imati priliku i vidjeti izmjene Zakona o šumama i izmjene Zakona o cestama koje će također apostrofirati određene poteškoće s kojima s suočavaju jedinice, naročito na području Gorskog Kotara, ali i s drugim područjima sa statusom brdsko-planinskog područja.
Druga replika, poštovana Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče gospodine Puljiz, naime vi ste dosta govorili o novom pravičnijem sustavu financiranja o balansu, a ja bi vam sada na konkretnom primjeru rekla što taj novi pravičniji sustav je donio građanima i stanovnicima naselja Vodica i koju poruku šaljete. Naime, na području grada Vodica imali smo naselja odnosno još uvijek imamo naselja ali više nisu posebna državna skrb, Čista Velika, Čista Mala, Gaćelezi i Grabovci na području grada Vodica imamo i dva naselja na otocima Prvić Luku i Prvić Šepurin. Ta dva naselja na otocima po nijednoj osnovi ni ranije nisu dobijala neka sredstva iz poreza na dohodak za razliku od ovih koji su na konto kojih smo dobivali nekih 600 tisuća kuna i poslužila su nam da možemo kompenzirati ono što ne možemo dobiti iz samog poreza na dohodak od tih stanovnika. Sada stanovnici baš naselja Vodica i Srime moraju nositi taj teret koji smo ranije dobivali iz državnog proračuna. Je li poruka onda da se stanovnici otoka Prvić Luke i Šepurina organiziraju pa da budu posebna jedinica lokalne samouprave pa će onda dobivati iz državnog proračuna po toj osnovi sredstva ili pak ovi u zaleđu koji su bili posebna državna skrb da budu posebna općina pa će onda po toj osnovi oni dobivati sredstva. Da li je to poruka ovih 15 izmjena i dopuna Zakona o financiranju lokalne samouprave i izmjenu poreza na dohodak?
Odgovor na repliku zamjenik Puljiz.
Mislim da ima jedna poruka gradonačelnika Dubrovnika kada su mu, dakle kada je bilo jasno da će Dubrovnik izgubiti značajna sredstva on je rekao nadoknaditi ćemo to iz naših drugih izvora. Vodite, vjerujte mi u hrvatskoj slici razvijenosti, nerazvijenosti itekako odskaču. Dakle Vodice koje imaju skoro 60 milijuna kuna itekako imaju mogućnosti da potpomognu taj razvoj i Ciste Velike i Ciste Velike i Prvić Luke. A i rast prihoda koji imat, dakle koji je zaista impozantan za prvih 6 mjeseci na tome vam treba itekako čestitati. Ja sam siguran da će pomoći u rješavanju tih problema.
Iduća replika, poštovani Marijan Škvarić.
Hvala lijepa. Pa sada nakon ovih rasprava zaista bolje da ništa ne govorim. Vi ste rekli jednu dobru stvar a to je da onaj tko gubi ima pravo da se ljudi, onaj koji dobiva on šuti jer je on zadovoljan. Ali idemo malo analizirati koliko što dobije a koliko je tko izgubio. Ovi koji su kolege dobili, znači ušli su po indeksaciji u potpomognuta područja, vjerujete to su općine od 3 do 5 tisuća stanovnika, vrijednost im je sigurno, ja ne znam te informacije a tražio sam od Ministarstva financija pa nisam to mogao dobiti … [[Govornik se ne razumije.]] 5 milijuna kuna im je proračun. I povećanje od nekih 10, 20% koliko realno imaju je 100 do 200 tisuća kuna. Dobro, učiniti će nešto. Ovi koji gube također, ajmo malo argumentirano. Ovo što ste rekli da je prosječno 3,3 posto denivelacija u okviru prihoda i rashoda i … [[Govornik se ne razumije.]] za ovih 6 mjeseci. Ali kako tumačite da smo bili na sastanku gdje … [[Govornik se ne razumije.]] argumentirane stvari da su … [[Govornik se ne razumije.]] proračuna za prvih 6 mjeseci od 30 do 50%, to su činjenice i to u Gorskom Kotaru i nama u brdsko-planinskom području. Da to ne možemo reći to je samo tako. To nije normalna stvar koja će omogućiti da normalno funkcionira jedinica lokalne samouprave. I daleko od toga da mi svi želimo da budemo potpomognuto područje da nam stalno netko pomaže. Ja osobno i kao gradonačelnik i kao osoba i sigurno svi na sjeveru Hrvatske ne želimo biti uopće potpomognuto područje, želimo biti bogato razvijeno područje, želimo pomagati drugima a ne da pomaže netko nama. I zaista moram reći u okviru ovog proračuna koji pada u ovom dijelu za 50% i to ne veliki od 10 milijuna na 5 milijuna kuna onda zaista je pitanje što i kako to napraviti. O tome bi trebalo ministarstvo voditi računa u svojoj sistematizaciji i naći rješenja a to je im se ipak nadoknadi ovaj dio stvari koji su izgubili. I da, dobro rečeno da imam proračun ja sa 9 tisuća stanovnika, projekt od … [[Govornik se ne razumije.]] milijuna kuna, mene bi bilo sram uopće nekoga u ministarstvu pitati za bilo koju potporu, sve bih si sam odradio preko fondova i svega. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara zamjenik Jakša Puljiz.
Dakle ovi podaci o kojima sam govorio se odnose na ukupne prihode. Naravno porez na dohodak je jedan od tih prihoda vrlo važan i najvažniji ali nije jedini, dakle 3,2% podaci govore da su smanjeni ukupni prihodi. Sigurno da nije ista stvar i to sam spomenuo, dakle ne prolaze sve jedinice u toj cijeloj priči sve jednako. Međutim, isto tako morate biti svjesni koliko ste pretrpjeli zbog poreza na dohodak s druge strane ste dobili kompenzaciju u kojoj trenutno uživate u ovoj godini koja je 70% svega onoga što ste primali po statusu brdsko-planinskih područja u 2013. godini. Sigurno će biti promjena i reperkusija negativnih na proračun, to nema dileme, nema dileme, međutim to je jednostavno pustiti sa onoga okvira o kojem sam na početku govorio. I moram naravno priznati da je veliki, što se tiče matematike, velike bi razlike bile da nemamo afekta promjene poreznih razreda. Međutim taj efekt je tu, on je kumuliran sa promjenom statusa pojedinih jedinica, gubitkom statusa, neostvarivanjem statusa potpomognutog područja. Ali ono šta je važno znati da sustav kao sustav ukupno funkcionira. Dakle a ove pojedinačne situacije naravno da postoje sigurno vrlo teške, rješavati će se, ministarstva pomažu i pomagati će i dalje i kroz projekte i kroz druge načine. Dakle postoji niz kompenzacijskih mjera koje će se provoditi i koje se već sada provode.
Sljedeća replika uvaženi Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi zamjeniče teško da se mi možemo složiti u ovim našim raspravama ovdje, vi govorite jedno a mi smatramo da je opet nešto drugo. A problem je u tome što ste vi najprije sada danas rekli evo u uvodnom dijelu da je ovo trajno rješenje. U ovoj državi nema trajnih rješenja jer svako trajno rješenje traje od Vlade do Vlade. Tako i ovaj zakon od 1.1. je ostavljen nekoj drugoj Vladi da ga provodi. Vjerojatno će ga promijeniti. Trajno rješenje onda sigurno nije. Oko toga se vjerojatno možemo složiti. Drugo, ono što stalno buni svih ovdje. 3 potpomognuta područja, 3 posebna zakona nikada nisu bili problem. Zašto su najedanput postali problem? Zato jer se sve krivo tumači, jer se sve krivo tumači. Ta tri zakona su bili nositelji razvoja tih područja do datuma ulaska u Europsku uniju kada nam se otvaraju fondovi. Onaj krovni zakon, Zakon o regionalnom razvoju koji prepoznaje tu indeksaciju najedanput je svih stavio u isti koš. A u tom trenutku ulaska u Europsku uniju na neki način oni su postali bonus zakoni za ta područja. I onda ste si vi sebi kao politika dozvolili da recimo jedan grad kao što je Novi Vinodolski, po kriterijima može ući u brdsko-planinsko područje ali ste vi kao politika rekli ne može jer je razvijen. A onda ste rekli da Dubrovnik nikako ne može izaći van jer da je dio PPDS-a i kako ćemo to izvesti. Pa po kriterijima se ulazilo i po kriterijima nekim drugim, ne indeksacije, su mogli i izlaziti i to je bilo do politike je l' tako, ako se ja dobro u to razumijem. I sad smo došli do ove priče što dalje. Vi ste rekli da ćete brdsko-planinski zakon ukinuti. Niste ga htjeli ukinuti nego ste ostavili u njemu jednu jedinu odredbu koja je važeća. Taj zakon ne vrijedi ništa kako se zove, on nema ništa u sebi vrijedno da bi egzistirao uopće kao zakon. I onda ste prebacivali iz tog zakona u neke druge ono što su imali kao olakšice i nekakve benefite. I sad smo došli tu gdje jesmo da je sve pomiješano [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Nudili smo vam indeksaciju i ja sam je objašnjavao zašto smo pogriješili. Moramo u dijelu demografije uzeti više desetljeća ili nekako ne zadnji popis stanovništva nego barem zadnjih 30 godina da shvatimo zbog čega je došlo do problema u raseljavanju tih područja.
Čujete šta vam govorim, vrijeme vam je isteklo. Odgovor na repliku, Jakša Puljiz.
Kao što sam rekao, vrlo smo otvoreni za sve prijedloge i mi ćemo i sami napraviti dodatne analize što se tiče indeksa razvijenosti, ali za sada to se pokazalo kao najbolja metodologija koju imamo, koju smo naslijedili i koju primjenjujemo. PPDS i indeks razvijenosti imati dva paralelna sustava kategorizacije koji žele isto i koji imaju apsolutno isti cilj, a to je potpomoći razvoj slabije razvijenih područja, prije svega sa izuzetno velikim socijalnim poteškoćama, visokom stopom nezaposlenosti, niskim primanjima itd. Je li logično da imamo dva sustava? Dakle ono što smo mi napravili je da smo napravili jasno razdvajanje. U Zakonu o PPDS-u su ostale samo mjere stambenog zbrinjavanja i rekli smo pošto još uvijek otklanjamo posljedice rata u tom dijelu ostavljamo mjere stambenog zbrinjavanja i sustav PPDS-a koji živi upravo za te mjere. A sve što se tiče poreznih olakšica za građane, za tvrtke, dodatnih udjela u porezu na dohodak i druge mjere vežemo za jedan sustav, za jednu kategoriju područja prema indeksu razvijenosti. To je bila ključna poruka. Za brdsko-planinska područja je rečeno da imamo dovoljno razloga u smislu specifičnih prirodnih uvjeta kao i u slučaju otoka da izdvojimo ta područja i to je opravdanje, da imamo i brdsko-planinska područja, da imamo otoke. Ali imati ovo što vi kažete i što je bio prijedlog i vaš amandman koji ide upravo za tim da mi sad za PPDS napravimo opet dodatne promjene u sustavu distribucije poreza na dohodak, da se dodatno potpomaže, a koga? 90% PPDS-a ima status potpomognutih područja prema indeksu razvijenosti. 90%. Hoćemo potpomagat Konavle koji imaju status PPDS-a, a koji nisu u statusu potpomognutih područja. Razumijete? Dovoljno smo imali komplicirani sustav, pojednostavili smo ga, mislim da povratka na staro nadam se neće biti.
Posljednja replika, poštovani Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Poštovani zamjeniče, obzirom da smo nekoliko puta razgovarali, a i danas sam vam rekao, ja ne mogu shvatit da vi kao zamjenik ministra potpredsjednika Vlade ne razumijete da ova vaša politika po pitanju i poreza na dohodak i novoga zakona po pitanju brdsko-planinskih doista neće dati rezultate onakve kakvi bi to mi svi skupa htjeli. Pogotovo što ste indeksacijom obuhvatili samo područja koja vi želite. Gdje su moja područja koja su nekada bila brdsko-planinska? Di je Velika, di su Biškupci, di su Pakrac, di je Lipik? O čemu vi to govorite? Ja vam govorim o područjima koja su ratom stradala, a vi određujete nekim svojim aršinom ta ista područja. Pa je l' vi znate i kako se možete ravnat, pa vi stalno uspoređujete Dubrovnik. Pa dajte na kontinent dođite gospodine Puljiz, pa da li ste ikada bili u lokalnoj samoupravi? Zvao sam vas 10 puta, niste nikada htjeli doći da vidite sa čime se mi borimo i sa kakvim problemima. Pa nemojte nas stalno uspoređivat sa gradovima i županijama koje su sa Konavlima ili ne znam sa kojim mjestima koja imaju ogromna primanja. Pa vi doista nemate pojma u kakvim uvjetima na kontinentu gradovi i općine žive, pa daj se spustite među narod. I ne može ova vaša politika bit jednostrana jer mi patimo. Rekao sam vam danas, niste u stanju u općini Jakšić tri godine dati sredstva za izgradnju vrtića samo zato što je načelnik iz HDZ-a. Ma molim vas, odakle takav bezobrazluk? Mogu slobodno reći bezobrazluk jer niste u stanju pomoći općini koja živi u Požeško-slavonskoj županiji. Djeca moraju ići u vrtić u Požegu i to doista vam je na diku. Prema tome, ovo što vi radite doista vodi u jedan kaos i propast.
Vrijeme. Odgovor na repliku, Jakša Puljiz.
Šta reći na ovo? Nema baš puno veze sa prijedlogom zakona, a mogu vam reći samo jedno. Što se tiče projekata i dodjele sredstava, projektima jer očito vas to žulja, dakle ministarstvo ima svoje procedure, sve su poznate, sve su na web stranicama ministarstva. Pogledajte ih kako izgledaju natječaji, kako se prijavljuju projekti. Prije dva dana smo otvorili javni natječaj za dodjelu 150 milijuna kuna za sufinanciranje EU projekata. Nama bi bila najveća sreća kad maknemo na stranu ove rekao bih političke komentare da zapravo se prijavite sa projektima, da nam dođete, da prijavite, da povučete taj novac. 150 milijuna kuna nije mali novac, zaista treba povući. Ovo sve drugo jednostavno teško mi je nešto smisleno odgovorit. Mi smo zaista se nadam da sam bio jasan u očitovanju, ali puno ste toga rekli, teško je komentirat uopće to. … [[Upadica se ne razumije.]]
Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.896. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli zastupnici Marijan Škvarić i Klub zastupnika HDZ-a te zastupnik, potpredsjednik doma Milorad Batinić. Molim kolegu zamjenika ministra Jakšu Puljiza da se očituje o amandmanu poštovanog zastupnika Marijana Švarića broj 1.
Zahvaljujem. Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se predlaže povećanje udjela jedinica lokalne samouprave sa statusom brdsko-planinskih područja u porezu na dohodak sa 70,5 na 80,5. Obzirom na dodatnih 10% udjela na poziciji za pomoć i za financiranje kapitalnih projekata koje ostvaruju jedinice na brdsko-planinskim područjima to bi značilo u slučaju prihvaćanja ovog amandmana bi udio kod jedinica lokalne samouprave sa statusom brdsko-planinskih područja u porezu na dohodak ukupno skočila na 90,5 što je iznad udjela jedinica sa statusom potpomognutih područja zbog čega predloženi amandman nije prihvatljiv. Osim toga iz samog prijedloga nije jasno koje bi se druge pozicije u takvoj raspodjeli poreza na dohodak morale smanjiti za 10%. Važno je istaknuti kako 10% udjela na poziciji za pomoći za financiranje kapitalnih projekata su namjenska sredstva koja se nalaze na poziciji ministarstava nadležnog za regionalni razvoj i koja se mogu koristiti samo za kapitalni projekte na području pojedine lokalne jedinice sa statusom brdsko-planinskih područja. Sva neutrošena sredstva se prenose u iduću proračunsku godinu što daje značajnu fleksibilnost lokalnih jedinica u planiranju povlačenja raspoloživih sredstava.
Hvala lijepa. Molim očitovanje podnositelja amandmana poštovanog zastupnika Marijana Škvarića.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Činjenica je da donošenjem određenih zakona se htjelo postići da građanima se poveća dohodak, da se također određenim pojedinim gradovima i općinama temeljem njihovog indeksa razvijenosti također doprinese njihovim povećanjima prihoda, ali činjenica je da tim zakonima je došlo i do većeg smanjenja prihoda pojedinih gradova i općina načelno je PPDS-u, a posebno na gradove i općine njih je 56 koji imaju status brdsko-planinskog područja. I to smanjenje proračuna i … proračuna nije 10 ili 20% nego između 30 i 50%. Takvim drastičnim smanjenjem je teško dalje vršiti funkciju normalno, u svakom slučaju osnovnih načela koje treba gradovi i općine, a da ne govorim o tome što ste rekli da imamo potpore i za kapitalne investicije. Pa nakon smanjenja proračuna od 30 do 50% vjerujte mi nitko ne želi, niti ne može ići u nikakve kapitalne investicije. S time će samo povećavati svoj gubitak a naročito ako to treba biti trajna potpora, o toj razini onda ta kompenzacija od 10% povećanja adekvatno nije dostatna za gradove i općine koje imaju status brdsko-planinskog područja. Tražim glasovanje.
Molim glasujte o amandmanu poštovanog zastupnika Marijana Švarić kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. 42 glasa za, ništa suzdržanih i 62 glasa protiv. Idemo na amandman Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zamjeniče ministra, broj 2.
Amandman se ne prihvaća. Naime, amandman nije prihvatljiv jer je u nesuglasju s jednom od glavnih promjena uvedenih novim Zakonom o regionalnom razvoju iz 2014.godine. Zakonom su potpomognuta područja definirana primjenom indeksom razvijenosti utvrđena kao ključna kategorija područja sa socioekonomskim poteškoćama prema kojima se usmjeravaju poticajne mjere za različite grupe korisnika od građana do poduzeća i lokalnih jedinica i koja u tom smislu zamjenjuju područja od posebne državne skrbi. S druge strane, za područja od posebne državne skrbi zadržane su poticajne mjere usmjerene isključivo prema problematici stambenog zbrinjavanja, a obzirom da još uvijek postoje ukazane potrebe za daljnju državnu intervenciju u tom području. Važno je istaknuti da je od 185 lokalnih jedinica sa statusom područja od posebne državne skrbi njih 155 steklo status potpomognutog područja, obzirom da imaju indeks razvijenosti niži od 75%, što znači da je njihov udjel u porezu na dohodak 88%. Iz samog prijedloga amandmana nije jasno da li bi se on odnosio i na te jedinice ili samo na onih 30 jedinica koje nisu stekla status potpomognutih područja. Ukoliko je riječ o prvom slučaju to bi značilo smanjenje prihoda lokalne samouprave na tim područjima što nije prihvatljivo. U drugom slučaju ponovnom primjenom poticajnih mjera iz područja financiranja lokalnih jedinica za 30 jedinica s područja posebne državne skrbi čiji je indeks razvijenosti već od 75% odstupilo bi se od ranije navedenog načela da su potpomognuta područja ona prema kojima se usmjeravaju poticajne mjere iz područja financiranja lokalnih jedinica, te drugih područja.
Hvala lijepa. U ime kluba podnositelja amandmana HDZ-a poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Poštovani gospodine predsjedniče nezadovoljni smo obrazloženjem odbijanja amandmana. Naime, radi se o područjima od posebne državne skrbi, ali o onim općinama i područjima koja su stradala u Domovinskom ratu. Za podsjetiti je da je Državna komisija za popis i procjenu ratnih šteta u svojem završnom izvješću još '99.godine procijenila da su ratom zahvaćenim područjima nastale ratne štete u iznosu od 230 milijardi kuna, a da je do sada po svim osnovama država uložila oko 35 milijardi kuna u njihovu obnovu. S obzirom da se ranim izmjenama zakona da su izvorni prihodi jedinica lokalne samouprave u područjima od posebne državne skrbi smanjeni za 30% prosječno, a da je nezaposlenost 2,5 puta veća od prosjeka Hrvatske, držimo da ovim povećanjem ovih postotaka možemo osigurati prihode tim općinama stradalim u Domovinskom ratu da spriječe daljnje iseljavanje i propast tih područja. Zbog toga tražimo glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim glasujete o amandmanu broj 2 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu, 33 glasa za, ništa suzdržanih i 71 glas protiv. Prelazimo na amandman poštovanog zastupnika Milorada Batinića potpredsjednika Doma, broj 3. Izvolite zamjeniče ministra obrazloženje.
Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se predlaže povećanje udjela jedinice lokalne samouprave sa statusom brdsko-planinskih područja čiji je indeks razvijenosti između 75 i 100% u porezu na dohodak sa 75,5 na 80,5 u onom nenamjenskom dijelu. Obzirom na dodatnih 10% udjela na poziciji za pomoć i za financiranja kapitalnih projekata koje ostvaruju jedinice na brdsko-planinskim područjima to bi značilo da bi u slučaju prihvaćanja ovog amandmana ukupan udio jedinice lokalne samouprave sa statusom brdsko-planinskih područja u porezu na dohodak skočio na 90,5 što je iznad udjela lokalnih jedinica sa statusom potpomognutih područja zbog čega predloženi amandman nije prihvatljiv.
Hvala lijepa. Podnositelj amandmana poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Milorad Batinić.
Hvala predsjedniče. Naime, što je bio cilj? Svjedoci smo situacije na terenu u mnogim jedinicama lokalne samouprave koje su izgubile status brdsko-planinskog područja povlašteni položaj, a i u nekim jedinicama PPDS-a da im se proračuni zadnjih mjeseci ne dolazi skoro ništa ili pokoja kuna, upitno je njihovo funkcioniranje i za najosnovnije i najelementarnije stvari. Razumijem obrazloženje, sustav je postavljen u skladu je sa postojećom regulativom. Moja intencija i namjera je bila da se razgraniči do 100% razvijenosti i preko 100% razvijenosti sa ciljem, cilj je u konačnici što sam kazao i u raspravi da je cilj 100% razvijenosti pa naravno i više. I upravo iz razloga da se ne bi dešavala ova praksa i u narednim godinama ovim jedinicama koje teško funkcioniraju da im se ovom prelaznom periodu svjesni smo kada će se krenuti u reviziju indeksa razvijenosti, nova indeksacija itd. znači nova snimka stanja da će se tada mijenjati određeni zakoni o financiranju jedinica lokalne samouprave, znači u tom periodu da im se pomogne da mogu stabilnije funkcionirati i naravno težiti što većem postotku razvijenosti. Ja ću povući amandman u nadi da ćete i vi, a vjerujem isto tako i Ministarstvo financija kod proračuna kod rebalansa proračuna nastojati izmoći snage, hrabrosti i političke mudrosti, to neće biti presedan jer su to radile i prethodne vlade upravo ovim jedinicama i u brdsko-planinskom i u PPDS-u kojima se zadnjih nekoliko mjeseci temeljem i poreznih olakšica za naše građane ne dolazi nikakav prihod. Naprosto dovedeni su na prosjački štap, mogu proglasiti bankrot ili stečaj, mislim da to nije dobro za naše građane. Povući ću amandman.
Hvala lijepo. Amandman je povučen. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za, 17 suzdržanih i 17 glasova protiv donesen zakon P.Z. br. 896 u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Danas ćemo raspraviti posljednju petu preostalu točku predviđenu za izvanrednu sjednicu, a sutra u 9,30 ćemo obaviti glasanje. Molim predstavnike klubova da o tome obavijeste svoje članove, zastupnike da se sutra u 9,30 ovdje okupimo. Prelazimo na 5. Konačni prijedlog zakona o stečaju potrošača, drugo čitanje, P.Z. br. 811 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar pravosuđa Orsat Miljenić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Znači, pred vama je Nacrt konačnog prijedloga Zakona o stečaju potrošača. Prvo čitanje smo imali prije gotovo šest mjeseci. Javna rasprava je prije toga trajala više od godinu dana. Održali smo čitav niz okruglih stolova, komunicirali s javnošću. Evo kao što vidite i u ovom prijedlogu sadržano je dosta i onog o čemu ste vi ovdje raspravljali i predložili. Dakle, mi smo išli u ovaj zakon s više razloga. Možda jedan tehnički je ovako da vam ilustriram Hrvatska spada među 4 zemlje u EU jedine koje nemaju ovakav zakon u ovom trenutku. Znači to je prvi razlog, to vam već govori o kakvoj se materiji radi. S druge strane radi se o novom, potpuno novom institutu koji mi nismo do sada poznavali i u koji smo ušli kao što ste vidjeli dosta oprezno sa širokom, širokom javnom raspravom bez žurbe i sa velikim, dakle dugim rokovima vocatio legisa. Znači da se mogu napraviti sve potrebne pripreme. Prije ovog smo napravili i određene organizacijske promjene koje ste vi ovdje izglasali. Tiče se prvenstveno ustroja sudova da bi mogli jednostavno riješiti pitanje kapaciteta. Jer ići u ovaj zakon bez kapaciteta da se on može provesti nema smisla. Druga stvar. Paralelno sa ovim mi jesmo već i u postupku programa edukacije, dakle slaganja programa edukacije koji će pratiti čim zakon bude, ako zakon vi izglasate odmah ide program edukacije tako da bi se do stupanja na snagu zakona pripremili svi oni subjekti koji u njemu moraju sudjelovati. Dakle, to je nešto što smo složili, radili vrlo polagano i nastojali pratiti iskustva zemalja koje su ga imale prije nas i koje su imale dosta problema u primjeni. Uvijek je dobro uzeti ono što je dobro kod njih, a još je važnije korigirati ono što nije bilo dobro. Tako da, evo razgovarali smo i sa Komisijom i sa Svjetskom bankom i sa kolegama iz drugih zemalja i nastojali smo ugradit što više toga. Zašto je potreban ovaj zakon? S jedne strane govori se o novom početku. Ja ovdje hoću reći i odmah da ovaj zakon nije, stalno to govorim, ali mislim da smo svi, moramo svi biti odgovorni. Ja se nadam da ćemo biti i u ovoj raspravi i ukazati građanima. Ovo nije čarobni stapić koji će vas osloboditi dugova bez posljedica da tako kažem. Ovo je zakon kojim se daje mogućnost za novi početak, ali on je oštar, on je težak, on je mukotrpan, jer treba svak računat da neće moći zadržati imovinu ako ima dugove. Tek kad se znači to sravni onda se može otpisati ono što je preostalo. Ali ovo je, to je jedan prvi korak i to je poruka koju svi zajedno trebamo slati. Dakle, on je mogućnost i to je još jedna stvar koja je ovdje ugrađena. Znate kad smo prošli put razgovarali vi ste rekli nije bilo jasno dovoljno tko ga može pokrenuti. Dakle, ovdje smo sad naglasili, iako smo to i u prvom čitanju imali sad je i naglašeno. Stečaj potrošača može pokrenut samo građanin, samo dužnik. Nitko građanina ne može otjerati u stečaj ako on to ne želi i to je prva i osnovna karakteristika ovog zakona. Dakle, on je mogućnost, on je građanima na raspolaganju da ga oni upotrijebe ili ne upotrijebe. Ali prema svom slobodnom izboru i prema onome što i kako procijene da li im se isplati ući u to ili ne. Dakle, znači on daje mogućnost za novi početak, on daje mogućnost za jedno efektivno i skupno namirenje vjerovnika, a da se ne vode daljnji postupci koji su mučni, koji su opterećujući i on daje mogućnost otklanjanja određenih posljedica prije nego što one postanu apsolutno neotklonjive. Znači, prije nego što ode se sve u jednu daljnju fazu. On je bitan i zbog mislim da smo to na vama je da ocijenite naravno, uspjeli znači postizanje jedne ravnoteže. Cijeli sustav je na žalost tako bio malo više usmjeren prema vjerovnicima, a malo manje u korist dužnika pogotovo kad su oni bili mali, slabi. Ovdje se nastoji uspostaviti ravnoteža. Zašto to kažem? Ako je građanin došao u situaciju da je prezadužen ne može reći vjerovnik to je samo tvoj problem, jer je dužnost vjerovnika da pazi s kim radi, što radi i da to građane ne potiče da ide u daljnji dug. Mi smo do sada imali to sve jednostrano. Znači vjerovnik daje, potiče građanina kad građani upadnu u problem, e onda je samo problem građanina. Ovdje kažemo problem je i vjerovnika i bit će čitav niz vjerovnika koji će ostati bez svih svojih potraživanja jer su davali i građanima koji nisu u stanju vratiti. I tu moramo uspostaviti tu ravnotežu, ne može ona bit samo na jednoj strani, a druga strana da nije. Dakle, to je ono što je kad gledate kako je postavljen cijeli zakon, svi instituti su u tom smjeru. Dakle, imamo stečajne razloge to je insolventnost, trajna nesposobnost zadovoljavanja dospjelim financijskim obvezama. Presumpcija insolventnosti. Kad je netko 90 dana uzastopno ne može ispuniti jednu ili više dospjelih novčanih obveza u ukupnom iznosu od 30000 kuna. To ne znači da nitko, da oni koji su dužni manje od toga ne mogu ići u ovo. Ovo je samo presumpcija. Dakle, ovdje ako ste u ovoj situaciji onda se presumira ne morate dokazivati to, ne morate dokazivati ove prethodne točke. To je bitno. Na koga se odnosi? I ovdje ću nešto reći, evo o tome smo i dosta razgovarali i o nazivu zakona zašto potrošač. I ja se slažem da je on malo nespretan, međutim ono što sam rekao izvukli ga jesmo iz direktiva. Razmišljali smo kako ga promijeniti. Ostali smo kod ovog. O tome bi se dalo još razgovarati. Tko je potrošač u ovom smislu? Svaka fizička osoba koja sklapa pravni posao ili djeluje izvan trgovačke, znači djelatnosti ali može biti i fizička osoba, znači to bi se odnosilo koja plaća porez na dohodak od samostalne djelatnosti čak i porez ako je fizička osoba na dobit ako nema više od 20 vjerovnika, ako obveze ne prelaze 100 tisuća kuna i ako se ne odnose na radne odnose dakle te obveze koje postoje i ako nije pokrenut stečajni postupak. Dakle, ovdje dajemo mogućnost ajmo to pojednostaviti obrtnicima, samostalnim djelatnostima da idu u ovo, da ne idu u ono što inače se odnosi na njih, a to je onaj redovni stečaj. Zašto? Reći ću malo kasnije zbog čega oni imaju ovdje jedan dobar, mislim bolji položaj. Vrste postupka i ono s čim bi trebao početi postupak izvansudski dakle to je predsavjetovalište. Savjetovalište je prvenstveno FINA ali i svaka druga osoba koja je dobila dozvolu za obavljanje poslova savjetovališta, u zakonu je točno pobrojano koji su uvjeti i kako se dobiva dozvola, kao i fizičke osobe koje su za to dobile. Dakle, propisali smo i koliko ECTS bodova i koje treba zadovoljiti kriterije itd. To je jedan kontinentalni model, ima ga prvenstveno Švedska ali korigirali smo ga prema njemačkom koji je nama baza za ove sve nekakve stečajne postupke. Dakle, to smo tako postavili. Sljedeći postupak sudski koji može biti znači, nešto ću kasnije reći o njemu. Izvansudski kao i sudski počinje prijedlogom potrošača, počinje prijedlogom građana. Ono što je ovdje bitno i … rekao sam mehanizme i predvidjeli sredstva za edukaciju. Znači, prva točka, prvi filter je ovo savjetovalište gdje građanin dolazi, čija je dužnost mu pomoć ispuniti i prikupiti sve potrebno što mu treba za ovaj postupak ali još važnije uputiti ga koja su mu prava i obveze. Jer vidjet ćete kad pogledate kakav je postupak vrlo je važno da građanin bude od početka do kraja informiran. Ovo je zakon, mislim preduvjet za primjenu ovog zakona je to. Sad imamo čitav niz koraka u tom izvansudskom postupku pred savjetovalištem i nadamo se da će se u tom sklopiti izvansudska nagodba gdje su svi vjerovnici, gdje je dužnik i gdje se oni zapravo dogovaraju. I to je idealna situacija u kojoj svi mi kao društvo zapravo nemamo dalje ništa. Oni su se dogovorili, postigli su sporazum, on ih obvezuje i dalje se ide u to. Za očekivati je kakva su iskustva koja imamo sada da će na početku toga biti manje. Međutim, i kad dužnici i vjerovnici s vremenom vide da su došli na kraju do istog onda će se lakše odlučivati da se to riješi već u prvom koraku. To je također stvar edukacije i popularizacije objašnjavanja cijelog postupka. Sudski postupak, znači uvjete da idete u sudski postupak je da ste išli u ovaj predsudski, ovaj izvansudski i da niste se uspjeli dogovoriti. I to je uvjet zato što hoćemo propagirati mirno rješenje spora i mogućnost dogovora. Dakle, izbjegavanje eventualnih sporova. Ovdje uveli smo, i to je vrlo bitno, unificirane obrasce. Jedna od stvari koja je nama, jedan od uzroka lošeg nekakvog nereda u stečajnom inače postupku pa smo to promijenili u stečajnom zakonu i mijenjamo ovdje je nepostojanje nekakvih unificiranih obrazaca koji su zapravo uvijek isti i gdje vi jednoobrazno skupljate sve informacije i stavljate ih na jedno mjesto. To olakšava posao svim sudionicima i od početka vas usmjerava na pravi način. On pomaže stranci ali pomaže i onom tko se odlučuje. Stadij iz sudskog postupka je pripremni. Glavni stadij provjere ponašanja. Dakle, pripremno ročište opet ima elemente dobrovoljnosti, nastojimo i ovdje da se i pred sudom dogovore a ako se prihvati plan on ima učinak sudske nagodbe. Znači, tu je stvar gotova. A ako se ne prihvati onda postoje dvije vrste glavnog stadija, dakle tog postupka. Ako ima imovine ili ako nema imovine. Ako je imovina onda se naravno ona zbraja, namiruje se, dakle određuje se nagodbe kušnje. Povjerenik dalje upravlja dakle imovinom, dužnik ima pravo na onaj minimum koji mu ide. Dakle, tu smo sad primijenili pravila ovršnog jer je dosta bilo primjedbi na ono da smo relativno nisko odredili taj iznos. Dakle, ovdje su iznosi kao i ono što nam ostaje od plaće odnosno mirovine kako je određeno po ovršnom zakonu. I u takvom znači razdoblju provjere ponašanja može se biti od 1 do 5 godina. To razdoblje ovisi zapravo o ukupnoj procjeni i vjerojatnosti koliko dužnik može vratiti i koliko je vratio u ovoj fazi, koliko nije. Ovdje kad smo kod imovine bitno je reći sljedeće, osim što ostaje ovaj minimum što sam rekao dužniku, dužnik može tražiti da se ne prodaje jedina nekretnina u kojoj živi. To je za razdoblje kušnje, dakle do 5 godina. Zašto to uvodimo? Zato što u 5 godina će se nečiji životni uvjeti mogu i nadamo će se bitno promijeniti u smislu da će dug biti manji ili da ga uopće neće biti. Dakle, tu ostavljamo mogućnost da ljudi stanuju dalje u svojoj jedinoj nekretnini i da u tih 1 do 5 godina dok su u kušnji zapravo smanje dug, pokušaju se dalje dogovoriti ili uopće izađu iz duga. Isto, sad se vraćam i na ona zanimanja obrtnike i samostalne koji smo rekli pod određenim uvjetima da mogu ići oni, oni imaju istu mogućnost kad su u pitanju sredstva od kojih žive, dakle ona sredstva za rad. Znači jednog obrtnika nećemo tjerati da mu se proda odmah ono od čega živi i s čim on zarađuje, on ponovno može tražiti da se to ne proda. U tom slučaju će se nakon isteka razdoblja kušnje će se sravniti i reći će se ok toliko je ostalo još duga. Ili se prodaje manji dio ili se uopće ne prodaje, nadamo se da se uopće neće prodati. I tako zapravo ljudima dajemo mogućnost da prežive i da dalje osiguravaju svoju egzistenciju. Dakle, zato smo tu ugradili mogućnost. Ako ne postoji imovina onda zapravo vjerovnik nije imao sreće. Dakle taj se postupak otvara i zatvara i kažem to je onda njegov problem zato što je poslovao s nekim ko mu ne može vratiti. Tu ostaje razdoblje kušnje da ne bi bilo zloupotreba itd. ali zapravo u tom slučaju da vjerovnik neće doći, osim do onoga što se eventualno kasnije zaradi neće doći ni do čega. I to jedini mogući način jer inače nemate novog početka. Kako ćete vi neku osobu koja uopće nema imovine reći ok, vidiš ništa se nije dogodilo, ti si i dalje dužan to sve i idu ti kamate. Onda imamo isto ovo što imamo danas. I zato to moramo svest, povući crtu, zato je to novi početak i podvođenje crte. Rješenje je kako smo stavili nije hrvatsko, ono postoji u drugim zemljama i primjenjuje se. Kažem to je ravnoteža, uvijek je trebamo imati na umu. Dužnik, ali nije dužnikov problem što je on došao u situaciju gdje ne može vraćati, to je vjerovnikov problem. I sad se tu treba povući nekakva crta i vidjet da ravnoteža bude što, dakle da bude što veća ravnoteža. Rekao sam ovo, znači ne prodaja nekretnina, dopuštenje za obavljanje djelatnosti, razdoblje provjere ponašanja. Dakle mi smo se isto ovdje, većina država ima taj model i mi smo išli za njega. Znači kad to prođe, ako ste bili uredni u tome, znači ako ste ispunjavali sve svoje obveze točka, više nemate dugove. Kažem uvjet je ako ste radno sposobni morate raditi ako ima posla. Znači ima čitav niz uvjeta, ali to je to. Znači vi ste nakon toga se doveli na nuli i idete dalje. Čitav niz, postoje pojedine obveze koje uvijek ostaju, kojih se ne možete osloboditi npr. uzdržavanje djece, ono što je jako, nadam se da se neće primjenjivati ali nažalost je hrvatska stvarnost to je imovinska korist ostvarena kaznenim djelom. Bio bi apsurd da netko tko je pokrao novce i zadrži ih odlaskom u stečaj, dakle na to se, tu mu obveza uvijek ostaje. Novčane kazne, naknada štete zbog smrti, dakle ako ste nekome dužni to itd. Dakle kao što sam rekao nastojali smo postići tu ravnotežu. Dugo smo razmišljali o svakom institutu. Kapaciteta za provedbu imamo. Ja ću vam reći mi smo kao nadležno odredili općinske sudove. Općinski sudovi evo u našem mandatu smanjili su za 15% priljev, dakle povećao se broj riješenih predmeta i oni jednostavno kapacitet za ovo imaju. Puno manje, dakle za više predmeta im se smanjio priljev nego što bi moglo doći odavde. Dakle to je jednostavno nešto što smo napravili. Znate da smo kad smo radili reorganizaciju rekli da je radimo i zbog ovog. Općinski sudovi su tu da bi bili bliže građanima. Bila je jedna verzija da idemo na trgovačke, međutim trgovački i sa stečajevima tamo i sa ovim bi bili zagušeni. Drugo, mreža trgovačkih sudova je puno uža i onda bi građani bili oštećeni jer bi zapravo neko ko nema morao bi još plaćati putovanje često udaljeno itd. Dakle, evo to je pred vama, tu sam za sva pitanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Javio se prvi poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Gospodine ministre kazali ste da je potreban ovaj zakon i da on nije čarobni štapić. Slažem se da je potreban, još više se slažem da nije čarobni štapić ali odmah unaprijed možemo reći da je on neprovediv i najjednostavnije da je on loš. On je osuđen na neuspjeh unaprijed. Sam sebe osuđuje na neuspjeh. A to i vi malo potvrđujete jer nisam primijetio neki veliki entuzijazam dok ste ga obrazlagali. Dosad ste uvijek bili uvjerljiviji nego danas. To je moj dojam. Znate li, ovdje ja ne vidim analizu postojećeg stanja uopće, znate li koliko je potencijalnih potrošača na koje će se primijeniti ovaj zakon? Koliko je potencijalnih vjerovnika koji će sudjelovati u ovom zakonu? Koliko je potencijalno novčanih sredstava koji će se otpisati kroz ovaj zakon? Koliko je potrebno sredstava državnog proračuna za provedbu ovog zakona? Ni na jedan odgovor nema ovdje, ali ne znate vi, ne znam ni ja priznam i to je nemoguće znati. Ako se ne zna onda je loši zakon. Govorili ste o posrednicima, o kriterijima za posrednike ste govorili. Ti kriteriji su toliko nejasni i toliko nepovjerljivi pa bi vas molio da malo pažljivije pročitate članak koji određuje koji su zaposleni, da je djelatnik FINA-e ili osoba izvan FINA-e za koju vi dajete dopusnicu, a ne piše jel treba dopusnica za djelatnika FINA-e? To je neodređeno, to se iz ovoga ne vidi. Je li osoba koja ima najmanje 300 ECTS bodova a onda dalje ili osoba koja ima najmanje 180 ECTS bodova. Pa ako je najmanje 180 onda zašto ovo uopće stoji od 300 nije mi jasno? Zašto propisivati od najmanjeg i one veće uvjete? Kažete da posao posrednika osoba koja ima iskustvo u postupcima mirenja, pa koje su to osobe u Hrvatskoj? Ne postoji osoba, osim možda svećenika. Njih ćete zvati? Ja mislim da nećete.
Na repliku odgovara ministar pravosuđa Orsat Miljenić.
Ja sam, dakle za razliku od vas ja sam uvjeren da je zakon dobar i da je provediv, a ovi svi podaci koje ste spomenuli, ako ste pročitali obrazloženje dobar dio je tamo. Npr. iz državnog proračuna je predviđeno 10,5 milijuna kuna godišnje za provedbu, dakle piše koliko treba. Da u ovom trenutku je 125 tisuća i nešto osoba koje su dužne, 121 160 građana ima dug veći od 25 tisuća kuna, dakle to je recimo jedna najpesimističnija brojka o tome koliko građana može ići u to, najpesimističniji. Koliko je vjerovnika to stvarno ne znam, jer to nitko ne može nitko znati jer mi nemamo, ne mi, ni jedna država to ne zna. Vjerujte razgovarao sam sa kolegama, podaci s kojima mi imamo i raspolažemo su puno više od onog što su imali kolege i u Sloveniji i u drugim zemljama kad su išli s ovim zakonom. Ovo što vi govorite bi zapravo značilo da se s ovim zakonom ne treba uopće ići, ali to bi značilo ispričavam se svim ljudima koji će ovdje naći rješenje za nekakve svoje stvarne probleme. U ovo treba ići i ovo je najdorađeniji posao koji smo mogli u ovom trenutku napraviti. Kada vi pogledate ovo što smo govorili o CTS bodovima to je nešto što je naš sustav postavio takvo obrazovanje. Piše vam da li djelatnici FINA-e imaju ako pročitate zakonsku odredbu, ali vi ćete u raspravi postaviti pitanje, ja ću vam na svako odgovoriti da nije ovako rafalno jer je ovo samo replika. Dakle, sve što ste imali ja se nadam da ste do sada iznijeli kao zamjerke i primjedbe jer imali ste 6 mjeseci prvo čitanje, dakle ja se nadam da smo i raspravu održali zato da bi od zastupnika dobili nekakve primjedbe da bi poboljšali tekst i vidjet ćete da je ono što ste ukazali i ako ste ukazali smo uvrstili. A doći sada sa nečim što se moglo i prije 6 mjeseci iako je zbilja tako katastrofalno reći to je malo apsurdno. Dakle evo to je to.
Druga replika Branko Vukšić.
Uvaženi gospodine ministre mislim da taj zakon treba i mislim da treba podržati zakon jer se ne može, on će se vjerojatno popravljati u hodu, on će se popravljati sa iskustvom koje će biti i onim na sudovima a i oni državnih uprava. Jednu stvar koju ste rekli, zbog koje sam se zapravo i javio, a to je da građane treba informirati. To je pretpostavka da bi uopće i ovih 120 i nešto tisuća što ste vi rekli, a sasvim sigurno da će tu biti i više jer imamo 320 tisuća blokiranih, građani moraju znati. E sada je pitanje, mi uvijek kažemo da građane treba informirati. Kako, kojim putem? Jesu li to javni mediji? Tko će javnim medijima naložiti, na koji način će se? Jel ovo što mi raspravljamo danas u Saboru sasvim sigurno da svi ne čuju i neće svi pročitati zakon i to je vrlo bitna stvar. Mi trebamo osloboditi građane vječnog dužničkog ropstva. Taj zakon jest pretpostavka i nadam se da će tijekom kada zakon saživi da će se on popravljati i da će mnogi od tih 120 i nešto tisuća ljudi izaći iz dužničkog ropstva.
Želite li odgovoriti ministre? Da.
Hvala lijepo. Tu se potpuno slažem da je edukacija zapravo prikazivanje građana što će se događati jedan od bitnih stvari da bi ovo uspjelo. Dakle mi smo to predvidjeli i razradili ja vam mogu sada, to nije dio zakona ali tu je vrlo jasan plan kako po fazama to ide, predviđena su sredstva za to dakle mi ćemo ići dijelom i u javnu kampanju da bi se uopće dala ova prva inicijalna informacija, ali smo razradili vrlo precizan plan edukaciju. Dakle ljudi koji će u bilo kojoj fazi sudjelovati u postupku jel gledamo ovako građanin javno treba dobiti prvu razinu informacije, a onda ona detaljna treba biti u savjetovalištu dakle onaj kontakt točki koja ga vodi dalje. Dakle zato dajemo najveći naglasak na edukaciju za savjetovališta kao posredovanje, zatim tu su upravitelji odnosno povjerenici kako se ovdje zovu, tu ćemo dobar dio povući stečajnih upravitelja i ljudi koji će se javiti za to i proći edukaciju razradili smo što i kako ide, koliko sati, koji su programi itd. i nakon toga idemo edukaciju sudaca koja je također vrlo važna jer ovo je jedna stvar gdje treba biti vrlo senzibilan, gdje treba biti vrlo širok. Dakle naravno da postoji zakonska norma, ali postoji i jedna finoća koju će u to trebati unijeti jel vi ćete morati procijeniti nekoga, koja je njegova sposobnost, koja nije temeljem parametara koje ćete imati, ali pri tome trebate uzeti sve i odvagati. Dakle to je ključ uspjeha da bi se išlo dalje. Rješenja su kakva jesu najbolja što smo našli, ne samo mi nego struka zajedno. A ako nešto bude trebalo dotjerati ćemo dotjerati. Hvala.
Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih ljevičara kolega Slavko Linić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Svaka vlada se prepoznaje po tome da li prati stanje u gospodarstvu, da li prati kako građani žive. I budimo iskreni, podaci koji su dani u obrazloženju koji pokazuju da od 2004.smo imali 65 milijardi kuna duga prema bankama, a da smo u studenom 2014.imali 126,8 milijardi. Znači strahoviti porast duga prema bankama. Ono što je također vrlo važno koliko je blokirano, nenaplaćeno od strane banaka tih dugova i onda dolazimo također do poraznog rezultata da je negdje ogroman iznos od 60 milijardi nenaplaćenog duga. Također podaci iz ovih uvodnih obrazloženja govore da iz godine u godinu raste dug prema bankama. Prema tome, što ekonomska situacija, što nezaposleni, što evidentno prevelika zaduženja su krivi da građani ne kontroliraju svoje dugove i da u 4 godine se bitno nije promijenila situacija. Isto tako je vrlo bitno vidjeti kome su to građani dužni, pa i to imamo. Bankama najviše, a odmah iza banaka su središnja država sa nekih 12%,svi ostali su na 1,5 do 2,5. Znači glavni vjerovnici su banke i država, znači oni koji zaista mogu itekako kao vjerovnici donijeti meritorne i važne odluke kada su u pitanju dugovi građana. Isto je vrlo važno napomenuti da preko godinu dana imamo blokirano 248 tisuća građana sa 28 milijardi ukupnog iznosa. I to jesu podaci koji su Vladu morali uputiti da traži rješenje kako građanima pomoći. Jer sa ovakvim brojkama gdje imate dugogodišnje dugove, gdje imate enormne dugove, gdje su dugovi prema bankama koji imaju sigurno čvrsta jamstva prema državi koja nema poreznog oprosta. Država, nitko, nitko u državi nije u stanju otpisati, nema pravo otpisati porez. Tada se mora naći rješenje. Rješenje koje u Europi postoji. 4 godine se ministarstvo bavi s time da li uvesti ovaj sustav, ne uvesti, nije savršen, ne funkcionira ni u mnogim zemljama Europske zajednice ali Vlade smatraju da treba ponuditi. I mislim da svi oni koji građane pokušavaju zastrašiti sa ovim modelom moraju samo jedno shvatiti, stečaj potrošača pokreće sam građanin tražeći u ovom zakonu rješenje za sebe. Prema tome, da li smo svjesni kada smo godinu dana dužni da kamata toliko ubrzano raste da nikada nećemo vratiti dug, nikada, banka nam otpisati neće, država ne smije. Nitko u upravi ne može donijeti, ni Vlada ne može donijeti te odluke. Prema tome ako zaista želimo moramo naći modele. Taj model je ovdje. Kod privrede smo našli, imate stečaj, u privredi većinom se odgovara do visine kapitala, provode se stečaji pa banke jednostavno završavaju postupak, vlasnici, dioničari počinju novi biznis. Imali smo i predstečajne sa željom da ubrzamo procese. Prema tome red je da i građanima ponudimo rješenja. I zato kvaliteta ovog zakona jer je to model građanina koji je u ovom trenutku u bezizlaznoj situaciji, on se nema kome obratiti, on nema s kim razgovarati jer mu nitko neće otpisivati dugove a sam ih vraćati ne može, ne može ih. Prema tome ovo je model koji građaninu daje mogućnost kada se nađe u bezizlaznoj situaciji idem probati ovaj model. Model je zaista kvalitetno pripremljen jer najprije imate van sudsku nagodbu u savjetovalištima i imati će nekoga tko će mu pomoći, razgovarati sa jednim vjerovnikom, sa drugim, a sami vidimo najveći vjerovnici su banke i centralna središnja država. Prema tome s njima će netko u ime tog vjerovnika govoriti može li se vansudski. Pa ako ne može vansudski, kreće se u sudsku nagodbu ali opet sudsku nagodbu da se po posljednji put proba još jedanput vidjeti. A ako ne onda idu ovi postupci u kojima građaninu neće biti lako pogotovo ne ako ima imovinu jer će jednostavno morati svojim radom ipak odraditi dobar dio tih dugova. Ali to je njegov izbor i on u taj izbor ne mora ići ako nalazi druga rješenja za svoje dugove. Ali nije normalno da građanin živi bezizlazno, bezizlazno. Vi u ovom trenutku imate masu ljudi zaposlenih u državnoj upravi koji imaju enormne dugove za stanove, ne znaju što učiniti. Zašto? Jer u ovom trenutku ti dugovi su dvostruko veći nego vrijednost stana koji je kupio, dvostruko veći. Banka komu ako mu ide u refinanciranje traži mu još novu nekretninu. Banka se osigurava. Prema tome za jedan stan koji je sada dvostruko vredniji po kreditu, ne po vrijednosti on daje novu nekretninu. Gotovo, uništen je. Nije našao rješenje. Opet ne može vraćati kredit jer to je samo prolongacija na … [[Govornik se ne razumije.]] godinu, opet su tu kamate, opet je to, ja bih rekao dug ne samo za građane nego i za njegovu djecu. I ovo je to rješenje. I zato možemo o tom rješenju govoriti što god hoćemo ali s tim rješenjem treba što prije početi. Iz jednostavnog razloga da ipak dio ljudi pokaže da se sa tim rješenjem može rješavati financijske traume i životne traume svih onih koji su u bezizlaznoj situaciji. Rješenja koja ipak daju mogućnost da građanin bira, da on odluči, prema tome nitko ga na ovo ne prisiljava, daje mu se mogućnost. Uvjeren sam da je dobro rješenje što smo išli na općinske sudove iz razloga što su oni i brojniji i ja bih rekao budimo iskreni, neki bi mogli biti opterećeni sa stečajima u poduzećima gdje kako bih rekao, ne bih ja o lobijima, stečajnim sucima i ovo, ovo je ipak sasvim drugi posao. Ovo je građanski posao i zato općinski sud sa sucima koji u presudama su uvijek skloni građaninu. Budimo iskreni kada sjetite se i radnih odnosa i ovog i onog sudovi uvijek itekako imaju drukčiji pristup prema slabijima. I zato smatram da je to još jedan dobar, dobro rješenje jer će biti brojniji i suci koji su navikli sa građanima razgovarati i braniti građane od onih jačih. Uvijek je osnovni problem što kod ovakvih rješenja vjerovnici vele štitite dužnika, štitite dužnika. I onda je bitno ipak vrlo jasno poslati poruku vjerovnicima. Ovih dužnika da ste bili odgovorni i ozbiljni ne bi bilo. Ne bi bilo. Gurat čovjeka koji ima plaću od 4, 5 tisuća da kupi u sred Zagreba stan od 130 kvadrata znajte nije odgovoran bankar. Prema tome, za stvaranje ovih dužnika krivi su mnogi vjerovnici, ali nemaju pravo uništiti život ne samo tog vjerovnika nego i njegove obitelji i zato svaka poruka vjerovnika da štiti dužnika u ovom slučaju nije na mjestu. I treba vrlo jasno reći problem, ovaj problem dugova građana vječitih dužnika gdje vi imate jednostavno obvezu riješit probleme tih građana je rješavanje problema koje oni nisu sami riješili. Jel sada polako dolazimo da smo u mnogočemu europske modele morali napustiti kad je Hrvatska u pitanju, jer znate u Americi ako se zadužite za stan da vam kamata, zatezne kamate narastu, ne plaćati iznad vrijednosti stana, ne, evo ti stan. To morate shvatit da ovdje će najveći problem bit što dugovi sa kamatama, tečajnim razlikama su dvostruko veći nego nekretnine koje je građanin uzeo i to je sad problem koji će suci morat rješavat. I kako onda blagonaklono gledati prema tim vjerovnicima? Prema tome, hipotekarni sustav je taj koji je mnoge građane pretvorio u robove, financijske robove i zato budimo ti koji ćemo dati potporu, krenut sa ovim budimo iskreni previše kasno jer nakon ako uspoređujemo 2008. do danas eksponencijalno se raslo sa dugovima građanima, sa brojem i očito je to rješenje trebalo bit ranije doneseno, ali sami vidimo da nit je lagano i da je prije toga dobar dio posla u pravosuđu trebalo riješit da bi onda ipak mogli imat malo više optimizma da će se ovo moći rješavat. Prema tome, klub ljevičara daje potporu ovom zakonu, mislimo da je on potreban, a lako će se nedostaci otklanjati kad počinjemo i kad prvi građani shvate da je ovo izlaz iz njihovih životnih trauma.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Poštovani kolega Liniću, ovako može govorit samo čovjek koji zna o čemu se radi kad smo u oporbenim vremenima evo i vi i ja i kolegica Dragica Zgrebec htjeli pripremiti ovakav prijedlog zakona očekujući HDZ da to čini koji je obećavao svake godine, ali to nije učinio. Međutim, ono što vi govorite i pravi je sukus, bit ovog zakona to je da građani žele ovaj zakon. Nitko njih ne tjera u to, a odgovorna vlast im mora ponuditi rješenje. Ti ljudi na koje se ovo odnosi, ovaj prijedlog zakona, oni zavide onima koji nemaju ništa jer oni imaju kamen, mlinski kamen oko vrata koji ih može dovesti do fizičkog istrebljenja. I zato danas kad čujem neke koji govore koji su to miritelji, pa mi smo 2003. godine donijeli zakon o mirenju. Hrvatska je još za vrijeme Jugoslavije Hrvatska, Hrvatska gospodarska komora imala poznate miritelje diljem Europe, a mi danas spominjemo ovdje svećenike. Oni su tu da nas izmire sa Bogom, a mirenje među ljudima smo sposobni učiniti i dužni učiniti sami. Ono što je također rekao ministar, a i vi kolega Liniću, kad govorite o bankama kao najvećim vjerovnicima koji su nudili građane, zavodili ih, još u starom rimskom pravu svaki onaj naručitelj posla, vjerovnik odgovarao je po načelu error …, greška u odabiru. Pa kad ste naručili čovjeka koji nije vičan izgradnji kuće, sruši se kuća, odgovarate jednako s njim jer ste izabrali osobu apsolutno nepodobnu za takav posao. Tako isto i banke, ali i drugi vjerovnici. Ono što je također jako značajno, ovdje je da se dogovor, nešto što je Hrvatskoj toliko potrebno, da se otvori razgovor između ljudi pa i između vjerovnika i dužnika.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Možda samo u jednom dijelu se ne slažem sa svojom kolegicom, a to je da građani žele taj zakon. Nažalost, krive poruke su otišle građanima pa se građani boje, tako da je na ministarstvu zaista velika obveza da pokuša reći dragi građani vi birate ovaj model hoćete ga ili nećete, ali kad nemate drugog izlaza i kad ne vidite rješenje odaberite taj model i to je nešto što budimo iskreni 3-4 mjeseca do kraja godine kad kreće primjena treba iskoristiti da zaista građani postaju svjesni da l' im ovo treba, a nakon toga ćemo vidjeti one prve koji će krenuti u savjetovališta, u ovo i ono. Tek nakon toga ja očekujem potporu. Znate, sjećam se ja i predstečajnog zakona koji je upravo napisan zato da se ubrzaju postupci i da se spase radna mjesta. Znate, u medijima nije naišao na potporu, kod mnogih nije naišao na potporu, sve se kriminaliziralo. Nemojte se nadat da neće bit drukčije i ovdje. Mnogi žele vidjeti građane robove.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Liniću, i vi i ministar ste ovdje izrekli frapantne podatke o tome koliko su hrvatski građani u dužničkom ropstvu. Jedan zasigurno podatak koji ježi kožu je onaj da sada i nakon nekoliko godina otplate su mnogi dvostruko više dužni nego što vrijedi njegova nekretnina. I sasvim sigurno da ti ljudi neće moći otplatiti dug. To je kao što nikad Grčka neće moći otplatiti dug, to je sasvim logično da se pita i da se počne pregovarati o otpisu duga, tako je logično da se počne razgovarati o otpisu duga onih koji neće moći, a naročito ako im je to prva nekretnina i naročito ako ih se tjera na ulicu. I naravno to nije čarobni štapić, ali je slamka spasa i ono što ste vi sada u replici podvukli a to je vrlo je važno educirati građane. Često i donesemo dobar zakon, ne najbolji, dobar zakon ali ljudi nisu upućeni kako se služiti njime. Ti zakoni trebaju služiti građanima, tad su dobri. Ovo je dobar put, dobar putokaz. Nadamo se da će vaš optimizam glede sudaca kad ste rekli da su suci u općinskim sudovima više naklonjeni građanima. Da su toliko naklonjeni građanima tad parnice ne bi 40 godina trajale, 30 godina, 20, 10 godina. Pravosuđe jest rak rana. Daj bože da se na ovome pokaže da sam u krivu.
Odgovor. Želite odgovoriti? U ime Kluba zastupnika ORAH-a kolega Mladen Novak.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicom. Evo moram priznati slušao sam kolegu Linića i njegovo oduševljenje sa ili zadovoljstvo da ne pretjerujem sad i ja, zadovoljstvo sa prijedlogom ovog zakona. Moram biti iskren pa reći ja baš nisam nešto pretjerano oduševljen, ali reći ću i zašto. Ali isto tako ne sudimo o ovom prijedlogu zakona na osnovu euforičnosti ili dojma koji ste ostavili prilikom prezentiranja. Jednostavno ako vam to šta znači drago mi je kad vi ovdje branite, uvjetno rečeno branite, prezentirate svoje zakone jer moram priznati da ste stvarno uvjerljivi. I reći ću vam i ovo. Vi ste mi inače najsimpatičniji ministar u ovoj Vladi, pa nadam se da vam nisam naštetio s tim da nećete imati problema kod svog šefa oko toga. Ali simpatije se isključivo odnose na vaš posao. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Samo vi dajte, ionako nije bitno. Zbog čega ovo, da. Shvatili smo. Zbog čega sam rekao da nisam, ne dijelim ovo zadovoljstvo kolege Linića iz razloga što sam ja načelno protiv svih tih izmišljotina koje nam dolaze sa zapada, koji su proizvodi te tzv. financijske industrije pa imamo onaj famozni ne samo ovaj, nego i onaj Zakon o faktoringu ili Zakon o otkupu potraživanja što je za moj pojam čisto legaliziranje zelenaštva i nitko me neće uvjerit da je to išta drugo. Ali dobro, s obzirom da smo došli tu gdje jesmo u suštini šta radimo. Radimo se rješavanjem posljedica a ne uzroka. Imao je kolega Linić još jednu izreku, jednu rečenicu na koju se baš moram vezati, a mislim da i kolegica isto nešto u tom kontekstu rekla odgovornost banaka, odnosno vjerovnika. A gdje je tu odgovornost države? Kako je to uopće dozvoljeno da se dovelo do ove situacije? Što je državni aparat, što je zakonodavac radio u tom slučaju? Pa sjetite se one bivše, trule, propale države koju smo onako u euforiji rušili i onda išao sam pitati da li je postojala promjenjiva kamata u onoj državi? Oni koji su stručnjaci u financijama mi kažu da nije. Ja ne znam, ne kažem ni da je, ni da nije. Ali onda u takvim slučajevima sigurno ne bi došli u situaciju ovu koju ste spominjali i vi i kolega Linić i svi koju su do sad govorili da netko digne kredit 100 nečega, otplati 150 i dužan je 300. Mislim to je suluda situacija. Država je cijelo vrijeme tu, ova ista bez obzira vlast je bila i jedna i druga, da ne bi sad rekli to je bilo vaše ili to je bilo vaše, izmjenjivali su se a rezultat je ovaj koji imamo. I sad idemo liječit posljedice a uzroke guramo što dalje od sebe i ovo euforično kako ćemo idući tjedan na redovitoj sjednici nešto rješavati ništa mi s tim ne rješavamo, baš ništa. Rečeno je ovdje da je ovo jedan pokušaj pomoći s obzirom da je građanin praktički osuđen sam da se bori sa sustavom, odnosno sa moćnicima da li su to banke, da li su to neki drugi. I onda je jedino sredstvo koje mu omogućava da se na neki način koliko toliko ravnopravno bori je ovaj zakon. Ako je to tako ja to prihvaćam. Rekli ste ako se ne varam samo 4 zemlje u EU nemaju takav zakon osim nas. Sad ja se toplo nadam da ste uzimali i uvjete u kojima žive građani u tim ostalim zemljama kad ste uspoređivali kakve zakone imaju, odnosno kakva zakonska rješenja ima. Samo ja nisam siguran recimo ne znam da li Španjolska ima taj zakon ima, ali sjećamo se prije par mjeseci, pola godine, godinu. Sjetite se onih demonstracija po Španjolskoj, sjetite se reakcija protjerivanja iz jedine nekretnine. Cijele obitelji ostale bez stanova. Da li to ovaj zakon će riješiti? Nisam baš siguran, ali dobro pitam. Istovremeno imamo i situaciju država nudi ovo rješenje i onda danas tekst na portalima "Država posuđuje bankama". Čije su banke? Država posudila danas bankama 715 milijuna kuna. Drugo po veličini potraživanje ovdje cifra koja se navodi je država. Prvo su banke. Pa što nismo onda našli rješenje rasteretiti građane? Ne znam, možda netko ima odgovor na to, ja moram priznati da nisam, moje poznavanje logike baš mi ne daje mogućnost da nađem odgovor na ovo. Spominjano je ovdje, kolega Marić je spomenuo da nedostaje analitika. Ponio sam sa sobom fonogram sa rasprave sa prvog čitanja pa ću vas podsjetiti što su zastupnici tražili. Ok, vi ste rekli i to piše ovdje da su prihvaćene sve primjedbe i svi prijedlozi klubova zastupnika, odnosno zastupnika. No međutim, ovdje se govorilo, napomenuto je da ste svrstavanje napravili od 2 do 10, od 10 do 25 i od 25 do 50. No međutim cifra na kojoj se bazira ovo je 30 tisuća. E sad tu ostaje taj nesrazmjer koji je nejasan. S druge strane ovdje je rečeno da popratna analitika uz ovaj zakon bi trebala biti razlozi ulaska u dužničko ropstvo ili blokadu, kako su ušli, koliko od ovih građana je to zbog gubitka posla? Ja vjerujem da to baš i nije nekakav podatak koji je teško, do kojeg bi bilo jako teško doći pogotovo državnim institucijama ali recimo odgovor na to nemam. Spomenuli ste, sad ću ja možda malo i preskakati sa točke na točku ali u samom obrazloženju zakona ste rekli nikom nije u interesu i to ovdje stoji da potrošač postane socijalni slučaj da nikom nije u interesu. Onda mi vjerojatno ne bi imali ovu situaciju. Bankama je tako svejedno, oni su najveći ovdje. Nažalost, država se postavila svih ovih, bez obzira koja vlast da ne bi bilo sad da to ide isključivo na račun ove strane. Kroz ovih ajmo reći 20 godina se postavilo isto na način da dok voda nije došla do grla mi ne rješavamo ništa, mi ne poduzimamo ništa. Tako da ova konstatacija da nikom nije stalo da građani postanu socijalni slučajevi mislim da treba je uzeti sa popriličnom rezervom. Spominjano je ovdje i prije mene da li je ovo prilika za novi početak? Mi imamo prilike gledati na HRT-u reklamu jednog ministarstva koja ima i ovakve i onakve komentare ali ako je nešto vrijedno da se građanima obrazloži da nemaju nikakvu dilemu, da ne bi bila euforija kao sa švicarcem kad je bilo masovno ulazak u nešto nesigurno, da ne bi sad bilo masovno hrljenje u ovo. Mada, moj osobni dojam je da po ovom zakonu vi nećete imati vjerojatno jako puno slučajeva odnosno bit će ih jako, jako malo. Ne znam, to je možda bolje da vi procijenite, odnosno nadam se da ste nekakvu procjenu toga već napravili. Spomenuli ste i edukaciju. Imali smo i jučer raspravu i ne tako davno u srpnju, ovdje raspravu o nekom sasvim drugom zakonu. I tad je bilo uvjeravanje od jedne iz jednog drugog ministarstva da će edukacija biti sasvim dovoljna, da će biti osigurano dovoljno izvršitelja za ovo što se radi. Rekli ste krećete sa edukacijom kad zakon stupi na snagu, odnosno kad ga mi usvojimo. Ne, to je rekao ministar sad kad je uvodno izlagao rekao je kreće sa edukacijom nakon izglasavanja ovog zakona. To je rečeno. Sad možda je bio lapsus. Ali, da li je to dovoljno? Ako ja dobro shvaćam riječ je o ljudima koji istovremeno obavljaju svoj redoviti posao. Da li je to dovoljno vremena s obzirom da prakse nikakve ne postoje? Nemaju otkud, nemaju na osnovu čega nekakva iskustva koja ovdje kod nas postoje jednostavno ih nema i nisam siguran da li je to dovoljno vremena. Slažem se s ovim vašim uvodnim da je proces namjerno razvučen, da je u dobroj namjeri, u dobroj vjeri to sve poštujem. Samo ostajem skeptičan s obzirom na jedinstveno tijelo vještačenja i ovaj slučaj koji smo imali kad su nas uvjeravali da je sve pokriveno, da je sve u redu da bi Vlada za vrijeme dok Sabor ne zasjeda donijela uredbu kojom je potvrdila sve ono na što smo mi upozoravali. Isto tako jedan termin mi je stvarno ono zazvonio. Korištenje termina pošteni potrošač. Nema poštenog vjerovnika, tu on ne treba dokazivati, banka ne treba dokazivati da je poštena ali ovaj građanin on tek mora dokazati da je pošteni potrošač. Ako je netko nepošten u ovoj državi onda bi se to moglo pripisati upravo tom financijskom sektoru i nekorektnim namjenama. Neću reći da su nepošteni ali su nekorektne namjere evidentno kroz sve ovo vrijeme. Tako da mislim da možda bi trebalo naći nekakav korektniji izraz. Možda ovo stvarno nije, ne znam možda ja griješim pa ovo gledam previše subjektivno ali ne slažem se sa korištenjem ovog termina. Još jedna stvar, sudovi. Meni je drago, ja nemam osobnih iskustava sa sudovima, meni je drago da ih je netko nahvalio i rekao kako su sudovi izrazito blagonakloni prema građanima, imaju razumijevanja za probleme građana. Međutim kad pogledate sve ostale podatke, sve one medijske napise ja se s tim ne bi nikako složio ni u kom slučaju, a s druge strane iako mi je teško vjerovati u to ali ako se stvarno desi nekakav pressing da li će, vi tvrdite da hoće, ja opet temeljem onoga iskustva s jedinstvenim tijelom vještačenja sam skeptičan da li će ovo stvarno biti dovoljno ma da s obzirom da kao što sam rekao u raspravi mislim da će biti zakon napisan za pojedinačnih par slučajeva. Bojim se da niko drugi se neće naći u toj priči. Onda bi u tom slučaju ipak broj sudova, odnosno sudaca bio sasvim dostatan. Ali vjerujem, vjerujem vama da ste napravili neku analitiku po tom pitanju. Hvala vam lijepa.
Replika Mirela Holy.
Poštovani kolega Novak, u svojoj raspravi ste se dosta osvrnuli na banke i na njihovu odgovornost za ovu sadašnju situaciju. I tu ste apsolutno u pravu. Nažalost za razliku od nekih drugih država i to država koje imaju vrlo nemilosrdan, pa ja bih rekla i predatorski kapitalizam. Kod nas banke su dosta ustvari izvan kontrole i bez nadzora. Iako HNB treba imati ulogu regulatora i regulirati općenito procese koji se događaju na bankarskom tržištu ta uloga regulatora nekako nije baš vidljiva kada govorimo o HNB-u. Na šta konkretno mislim? Imala sam prilike razgovarati sa ljudima koji su radili u bankarskom sektoru i u Hrvatskoj ali i van Hrvatske konkretno u SAD-u koje se nama jako često čine kao oličenje ono vrlo tajkunskog, grebatorskog, predatorskog, nemilosrdnog kapitalizma. Međutim, tamo je svaka osoba koja želi dignuti kredit podvrgnuta vrlo detaljnim provjerama utvrđivanja kreditne sposobnosti. I ukoliko banka dodjeli kredit nekoj osobi koja nije kreditno sposobna ona preuzima i odgovornost za to. Kod nas takvog nečeg ustvari nema. Da se ne govorio o tome da i u takvim državama, državama koje imaju nemilosrdan kapitalizam postoje mjere i instrumenti poput monetarnog dijaloga i monetarnog nadzora. Pa se postavlja pitanje zbog čega ustvari mi u Hrvatskoj nemamo takve mjere?
Mladen Novak odgovor na repliku.
Hvala lijepo. U ulozi HNB-a ja mislim da u ovom Saboru je stvarno jako puno govoreno. Zadnji puta kad je bila rasprava, kad je bilo izvješće HNB-a ovdje guverner se postavio na način da on ima ekskluzivu na pamet a mi smo svi ovdje ono možete drobit koliko god hoćete ali jedini koji ima moć odlučivanja a uz to pamet sam ja. To je bilo za moj pojam izrazito uvredljivo. Ali s obzirom da to očito imponira nekim da dobivaju takvo s vremena na vrijeme da im neko očita bukvicu praktički smo mi tu odslušali predavanje koje je bilo ono po principu sad ću ja vas naučiti. No međutim, ta priča, ja se potpuno slažem s vama da HNB je totalno izostavio, on je država za sebe u ovoj državi. Ali postavlja se pitanje, sve ovo vrijeme i zakonodavne i izvršne vlasti zar zakonodavna vlast ne radi nekakvi pravni okvir, zar izvršna vlast ako je bila suočena s tim da imaju različite stavove o ovlastima i potrebi djelovanja HNB-a zar nisu trebale ići sa prijedlogom zakonodavnog nekakvog rješenja? Ali sve ovo vrijeme je to izostalo, sve ovo vrijeme ne znam po principu svetih krava, to ne smiješ mrko ni pogledat a kamoli nešto reći. Nažalost mislim da je jako velik doprinos HNB-a ovoj sadašnjoj situaciji i to ne samo ovoga nego i onih prije, ali nažalost tu čak je ako ćemo iskreno, tu je čak i Državno odvjetništvo zakazalo. Hvala.
Vrijeme. Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega, vaša rasprava je zaista bila interesantna pogotovo u ovom uvodnom djelu, pa i pitanja koja otvarate. Ja ću pokušati čak dati i neke odgovore ali ovaj prvi dio gdje kažete uopće zašto dolazi do bankrota, da u prošlom sustavu to nije bilo moguće. Zaista, u kapitalizmu bez obzira koliko je socijalna država moguće su ovakve situacije. U socijalizmu nije moglo bankrotirati čovjek, bio koliko zadužen njegova imovina tj. stan bio je izuzet od ovrhe, bila su izuzeta sredstva njegovog privređivanja. Dakle nije moguće bilo da čovjek bankrotira. Opredjeljujući se za novi sustav pogotovo ovdje gdje se nije vodilo računa o građanima gdje se stalno lilo u čašu već prepunu bogatima ovo su nužne posljedice. Pa i ovo od saniranja tih posljedica, ali nije jedina, nije jedina. Jer prije svega ovo ne možemo samo shvatiti kao saniranje posljedica jer da bi bio donesen ovaj zakon morale su se ostvariti određene pretpostavke. Ovo je reformski zakon koji pretpostavlja onemogućavanje zlouporabe što znači da imate evidenciju takvih dužnika, da se onemogući zlouporaba, dakle da se prenese imovina na drugog, ja nemam ništa, neću platiti dugove. To više nije moguće. Da se donio prije nekoliko godina to bi bilo moguće. Osim toga nije točno da ova Vlada i da je na neki način izjednačavate s ovom koje mi i s ovim zakonom saniramo posljedice, rješavamo problem švicaraca, u nekoliko navrata i pojedinim zakonima pomažemo direktno građanima, povećamo i socijalne naknade, oprost dugova. Kad kažete da se kod bankara i banaka ne pretpostavlja poštenje, dok se traži poštenje potrošača. Prije svega ću reći da prvi put ova Vlada primijeni dakle ne ekskulpira banke nego primjenjuje članak 4. Zakona o obveznim odnosima koji govori o načelu poštenja i savjesnosti, da su se svi sudionici u postupku obveznom odnosu dužni pridržavati savjesnosti i poštenja. … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Vrijeme. Odgovor na repliku Mladen Novak.
S obzirom kako ste me shvatili očito sam uzeo krivi primjer. Ajmo primjer onda Njemačke ili skandinavskih zemalja, koliko ima tamo takvih slučajeva. Ali namjerno nisam htio povezivati sa nekim zemljama od kojih smo mi daleko izgleda po svemu, a bojim se da smo najdalje od njih po mentalnom sklopu. Što se tiče izjednačavanja stranaka, pa možete se vi na glavu postaviti ali vi ste za mene sestrinske stranke, vi i vaši kolege s ove strane. Nema nikakve razlike između vas jednih i drugih osim u postavljanju prema ne znam, istospolnim zajednicama, crkvi i još nekim jako, jako bitnim pitanjima, po svemu ostalom za mene ste apsolutno isti. Što se tiče ovog zadnjeg vašeg dijela pa ja mogu reći da pogledajte i ima i drugih primjera u Europi kako su se rješavale te stvari, pa su ljudi odnosno neke vlade pristupile rješavanju tog problema u prvoj godini svog mandata, neki na polovici mandata, a vi ste izabrali zadnji tjedan. Zašto? zato što ste kao jučer ili danas kada je to bilo 3,5 godine, ne jučer, 3,5 godine računali nešto, a sami sebi zadali rok od 6 mjeseci. 3,5 godine ste računali i čekali zadnji tjedan prije izbora, a sami ste sebi zadali rok od 6 mjeseci, 2012.godine nije vam ga nitko drugi zadao.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Novak evo neće biti iste replike tako da nismo isti. Rekli ste da osvrnuli ste se na opasku kolege Linića da su sudovi naklonjeni građanima, pa se niste s tim složili. Naravno, generalno se ne može niti smije reći nema osnove da su sudovi naklonjeni nekome,najmanje građanima. Istina je da sudovi vrlo brzo postupaju i većinom su presude u korist građana kada su u pitanju radni odnosi, ali samo zato što se radi o tako bezobraznim ponekada otkazima bez ikakvih obrazloženja napisana, protuzakonita iz hira ili nekog drugog razloga i onda sudovi tako reagiraju. Ali ima pojedinačnih slučajeva u kojim se da razlučiti da nisu svi jednako tretirani kada je u pitanju radni odnos. Radni odnos kad dadne recimo otkaz obrtnik nekom svom zaposleniku, ovaj se žali, tuži sudu u roku 6 mjeseci je već sve riješeno. Ali kada zaposlenik bivši tuži banku neku jaču utjecajniju onda 10 godina ne završava sudski proces, iako općinski sud presudi u korist banke, županijski poništi pa se vraća ponovo i tako 10 godina. Znam najmanje 20 do 30 slučajeva takvih gdje je u pitanju dvije banke najveće i najmoćnije. U takvim slučajevima se teško dobivaju presude u korist radnika, iako i laik kada pročita vidi se da je neopravdano dobio otkaz i da je protuzakonito, što županijski sud uporno potvrđuje i utvrđuje i vraća ponovno na suđenje. Dakle može se zaključiti da u ponekim slučajevima ipak se ide u korist velikih i moćnih koji očito imaju instrumente kako utjecati na sud. Hvala lijepo.
Mladen Novak, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolega Marić, kolega Linić je govorio pozitivno. Ja sam rekao da nema iskustva, da mi je drago čuti da netko govori pozitivno i ajde mogu reći nadam se da zna o čemu govori da je upućen u problematiku. No međutim isto tako po onome što se da iščitati iz medija se može stvoriti sasvim drugačija slika. S ovim primjerima koje ste vi sada naveli, vi ustvari potvrđujete navode medija da ima katastrofalnih slučajeva i da nažalost na kraju krajeva sjetimo se onoga izjednačavanja rukovanja i ne znam čega pa do dolaska iz dobre obitelji, pa nije bitno što su ljudski životi u pitanju i takve stvari ima. Ima takvih cijelo more slučajeva koje je dokaz da je nažalost na tim pojedinačnim primjerima je etiketu dobilo cijelo pravosuđe. I sada ne znam sudac, karikiram, iz Osijeka presudi nešto takvo katastrofalno, etiketu je dobio i onaj u Dubrovniku i u Rijeci jel to je onda etiketa cijelom pravosuđu. Ja ponavljam, ja iskustva osobnog nemam tako da ne mogu konto toga govoriti nešto pozitivno ili negativno, ali se toplo nadam da je kolega Linić bio u pravu kada je to rekao. Ostaje na mojoj nadi.
U ime Kluba DC-a Novog vala Narodne stranke-Reformista kolegica Vesna Sabolić.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospodine ministre sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. U ime Kluba zastupnika Narodne stranke-Reformista i Novog vala moram kazati da bez obzira na određena razočarenja predloženim tekstom Zakona o stečaju potrošača, naš će klub ipak podržati konačni tekst zakona jer je on kako smo zaključili u raspravi potreban građanima, a i u odnosu na prvo čitanje znatno poboljšan. Po našim ocjenama, doduše ne dovoljno poboljšan, jer ovaj konačni prijedlog zakona ne donosi jamstvo pravne zaštite osobnog i obiteljskog života građana čije su sudbine stjecajem okolnosti na koje oni nisu mogle utjecati postale predmetom ovoga zakona. To su prije svega građani koji su postali žrtve nezakonitog, nemoralnog i nepoštenog djelovanja stranih pravnih i fizičkih osoba kao što je tzv. RBA štedionice koje su udružene sa sličnim pravnim ili fizičkim osobama u Hrvatskoj kako bi dali privid legalnosti ustvari izigrali naše građane. O tome nam je sve poznato, nekoliko puta smo raspravljali u ovom Visokom domu o građanima koji su na taj način dovedeni u dužničko ropstvo. Narodna stranka reformista čak je i pokrenula inicijativu koja je usvojena a ona glasi da će Vlada podnijeti izvješće Saboru, odnosno informaciju Saboru o svim poduzetim radnjama po pitanju kredita Raiffeisen zadruga iz Austrije kako bi se spriječile nelegalne ovrhe i deložacije. Ja se iskreno nadam da će se to dogoditi do konca zasjedanja ovog Sabora, dakle vrlo skoro, međutim je poznato svima nama da ovi građani danas odnosno još uvijek nemaju pravnu zaštitu i da se vrše ovrhe nad njihovom imovinom. Oni su ugovore sklopili u dobroj vjeri sa osobama koje, osobama ili pravnim i fizičkim osobama i one nisu u okviru naših zakona međutim ipak proizvode pravne učinke našim, nad imovinom naših građana. Poznato nam je da se na temelju nezakonitih ugovora i akata kao što su ove štedionice pa i neke druge pokreću ovršni postupci pred hrvatskim sudovima, deložiraju se građani, blokiraju im se žiroračuni, to smo vidjeli iz obrazloženja ovoga prijedloga zakona, otima im se vrijedna imovina pa i jedini dom. Konačno se priznalo i da je bankarski sustav financiranje hrvatskih građana lihvarski, da je to stotine naših građana bacilo na koljena, oduzelo im dostojanstvo, dom, budućnost a nekima i život. Iz tih razloga ovaj prijedlog zakona istina predviđa izuzeće u određenim slučajevima nezakonitih postupaka vjerovnika no to tek onda kada sudovi donesu pravomoćne presude da su se stekle ovrhe nezakonitom, da su vjerovnici nezakonito stekli pravo na ovrhe. S obzirom na poslovičnu brzinu našeg pravosuđa slobodno možemo ustvrditi da našim građanima nije zajamčena pravna zaštita. I iz tih razloga smo mi imali primjedbe i u prvom čitanju. Jedna od njih je doduše bila vezana na sam naziv zakona odnosno na pojam potrošač. Jasno je da je namjera predlagatelja da se predmetnim zakonom štite tržišni odnosi što je u skladu sa praksom razvijenih europskih država, no u situaciji nezavršenog i nesavršenog, slobodno mogu reći tranzicijskog društva kakvo je naše gdje još uvijek vlada logika ili logika "jači tlači" ima uporište, mi smo skloniji modelu kojim se ovim i ovakvim zakonima više štite građani nego vjerovnici. Znam da će ministar na ovo ponovno odgovoriti da vladavina prava počiva na ispunjenju obveza svakoga od nas, da ako smo nešto dužni to moramo i vratiti i naravno da je tako. Ali to pravilo mora vrijediti i za one koji su muljali, varali, manipulirali neupućene građane. Koji možda i jesu htjeli, dakle ti naši građani, možda i jesu proći bolje i povoljnije s tim nekim kreditima i zaduženjima, u tome ne vidimo ništa čudno, no sigurno je da se nisu htjeli kockati sa svojom imovinom kako bi na kraju sve izgubili. Tu prije svega mislim na zaštitu prava građana od lihvarskih kamata o kome je bilo riječi ili nezakonito pribavljene koristi, uglavnom banaka i drugih financijskih institucija. Mislimo na građane koji su blokirani, mislimo i na građane koji su blokirani zbog gubitka posla, zbog dugogodišnje recesije i zbog Ovršnog zakona kojeg je 2010. godine donio HDZ. Tim zakonom je omogućeno da kroz blokadu računa se namiruju vjerovnici a za sve to vrijeme uredno teku zatezne kamate i druge naknade čime se dug neprestano uvećava i to je dovelo do dužničkog ropstva ovako velikog broja građana o kojima je bilo riječi. Niti jednim zakonom nije zaštićeno ustavno pravo građana na dom, na prvu i jedinu nekretninu, pravo na krov nad glavom. Mi smo vrlo sumnjičavi kada je u pitanju članak 65 ovog zakona kojim se utvrđuje da sud ima pravo rasprodaje imovine potrošača slobodnom pogodbom doduše ne ispod polovine procijenjene vrijednosti. Rasprodaja u pola cijene nama se ne čini nimalo pravednom. Upravo ovaj zakon bi morao imati socijalni mehanizam zaštite najugroženijih zato što znamo da je naše društvo postalo društvo opasnog i neizvjesnog življenja za najosjetljivije skupine naših građana. To su oni koji su se našli u siromaštvu ili su na rubu siromaštva. Taj rub siromaštva nevjerojatno brzo i opasno se diže prema, na više razine, prema srednjem sloju našega društva. Mi znamo da je srednji sloj društva za državu i cijelo društvo od najvećeg značaja. Nema uspješne Hrvatske bez širokog, stabilnog i mnogobrojnog srednjeg sloja društva. Iz analize stanja u obrazloženju ovog prijedloga zakona vidimo da je udio duga građana prema bankama kao vjerovnicima preko 60% u odnosu na sve ostale dužnike i na sva ostala dugovanja. Dakle preko 60% građana uglavnom pripadaju srednjem sloju našega društva, a vjerovnici su im banke. To rekla bih tu nema ravnoteže o kojoj je ministar govorio. To je borba Davida i Golijata i zato mislim da ovaj zakon treba imati snažnije mehanizme zaštite prezaduženih građana. Držim da ta zaštita mora bit utvrđena zakonom, a ne uredbama iako moram Vladi gospodina Milanovića i ministru Lalovcu čestitati na nadam se konačnom rješenju zaduženih u švicarskim francima. Naravno, veliku zaslugu tu je imala i udruga Franak. Predloženo rješenje je ne samo politički mudro već i pravedno. Država i postoji zato da bi štitila svoje građane. Vjerujemo da će ova Vlada uskoro naći rješenja za građane zadužene u RBA štedionicama. Isto tako vjerujemo da će ova ili sljedeća Vlada, ma koja to bila, postupiti po pravdi i presudama hrvatskih sudova u korist građana koji su dobili sporove protiv države i državnih institucija, najčešće u radnim sporovima. Nedavno je iznesen podatak da je samo Ministarstvo obrane po pravomoćnim presudama dužno platiti 120 milijuna kuna odšteta plus svi sudski troškovi. Uglavnom se radi o radnim sporovima, ali svejedno MORH gotovo nikada nije pristao na nagodbe kao ni druge državne ili javne službe i institucije koje su izgubile radne sporove. Zato sumnjam i da će ovdje u ovim izvansudskim nagodbama biti previše, da će to pasti na plodno tlo. Znamo da bi kroz nagodbe ovaj dug bio duplo manji i da ne spominjemo kako bi to utjecalo odnosno rasteretilo naše sudove, smanjilo troškove koje su ovi dugotrajni postupci, a i radni sporovi koji spadaju u hitno rješavanje u prosjeku traju duže od 7 godina. Dakle ovi dugotrajni postupci proizvode i za građane i za društvo odnosno za državu ogromne troškove. Da ne govorimo opet o mrcvarenju građana, o neizvjesnosti i nesigurnosti pa i nepovjerenju prema državi i državnim institucijama koje ovakvi postupci proizvode kod građana. Ako je vladavina prava temeljni postulat svake ozbiljne vlasti onda bi svaka ozbiljna Vlada morala inzistirati na odgovornom poslovanju svih svojih sastavnica i morala bi voditi računa i o racionalizaciji ovih, ovakvih i sličnih troškova jer nema društvene pravde bez vladavine prava odnosno poštivanja i zaštite prava građana pojedinca. Imajući u vidu, a s obzirom da osobni bankrot kako mislimo mi da bi se ovaj zakon povoljnije zvao ili stečaj potrošača, može pokrenut samo građanin, samo dužnik odnosno potrošač kako ga tretira ovaj zakon, ocjenjujemo da će i ovaj donekle manjkav zakon ipak osigurati uspješan početak u rješavanju ove složene materije te ćemo naravno ovaj zakon podržati. Hvala.
Kolega Damir Kajin nije prisutan pa njegov klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Goran Marić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Poštovani ministre sa suradnicom, cijenjeni kolegice i kolege. Nesporne su dvije činjenice, da problem postoji i da problem treba riješiti. Ali postavlja se pitanje je li ovaj i ovakav prijedlog zakona valjan instrument za otklanjanje tog problema. Svima nama je u interesu da se otkloni i riješi barem dijelom taj jedan veliki problem hrvatskog društva. Dojam je moj da se ovakvim u velikoj mjeri neodređenim i nejasnim odredbama neće postići željeni cilj, ali evo to ćemo pokušati obrazložiti. Ovaj se zakon, a to je jedini zakon koji ne propisuje obveze nego koji se temelji na dragovoljnosti, on je zapravo kao zakon o volonterstvu otprilike ili humanitarnoj djelatnosti. Prilično zanemaruje stvarnost, realnost, objektivne okolnosti i suprotne okolnosti u kojima se nalazi dužnik, u ovom slučaju nespretno nazvan potrošač i vjerovnik. To su oprečne okolnosti. Gospodine ministre, vi ste rekli i to piše u obrazloženju prijedloga zakona, osigurano je 10,5 milijuna kuna u proračunu za provedbu ovog zakona. Kako se može osigurati točan iznos ako se ne zna na koliko će se postupaka …. Puno je nepoznanica. Sudovi su opterećeni, veći. Ovo je dodatak. Kako će se kapacitet sudova, treba li ih povećavati ili ne treba. Vi kažete sa postojećim kapacitetima FINA-e i sudova riješit ćemo ovaj problem. Nisam u to siguran. FINA je prenatrpana predstečajnim nagodbama. Većina ljudi koji sudjeluju u predstečajnim postupcima idu doma u 8, 9 sati iscrpljeni i nepripremljeni za ostatak dana i nisam siguran koliko će moći prihvatiti i ovako jedan teret koji ih slijedi. Prva faza provedbe ovog zakona je mirenje. Međutim, postupak mirenja u Hrvatskoj nije se pokazao uspješnim uopće do sada. Dužnik i vjerovnik me podsjećaju na dva vlaka koja idu različitim kolosijecima i treba sad biti neki skretničar koji će ih skrenuti, ali bojim se da taj skretničar koji je posrednik u ovom će ih samo skrenuti na sud. A na sudu mirenje opet ne uspijeva. Svjedoci smo desetaka rasprava koje završe za dvije minute na Trgovačkim sudovima. Želite li mirenje ne, završena rasprava i gotov postupak. Mirenja nema. Mi nemamo iskustva uopće u rješavanju ovakvog problema. Vi ste kazali da smo koristili iskustva onih zemalja koje imaju takvo. Ponajprije iskustva Švedske i Njemačke koristeći ono što je pozitivno u tim slučajevima i … [[Govornik se ne razumije.]] Evo gospodine ministre ako vas mogu zamoliti, pošaljite mi prevedeni zakon švedski pa bih volio ga pročitati. Evo, ne treba njemački ali samo švedski. U uvodnom dijelu zakona treba napomenuti da, kaže se u članku 2. cilj ovog zakona je poštenog potrošača osloboditi od obveze. Pazite sada poštenog potrošača. Tko utvrđuje a nema kriterija, jer je neusporedivo ono što se primjenjuje u trgovačkom pravu od ovog slučaja. Sud utvrđuje bez kriterija poštenog potrošača. Ali kad sud nastupa? Sud nastupa tek u drugoj fazi, u fazi postupka, a ne u fazi mirenja. Ali mi već posredstvom posrednika FINA-e imamo određenog poštenog potrošača s kojim se može posredovati sa djelatnikom FINA-e a da nije utvrđeno je li pošten ili nije. Jer samo sud može utvrditi poštenje njegovo, a do suda ne mora ni doći. I šta se onda može dogoditi? Da nepoštene potrošače mi provedemo ovaj zakon. To vam je vidljivo iz članka drugog. Tko će utvrditi kriterije poželjnog i nepoželjnog ponašanja prije sudskog postupka? Po ovom zakonu u postupak se može povesti i po zahtjevu vjerovnika i dužnika, a posredništvo i mirenje samo po zahtjevu dužnika, odnosno potrošača. Zašto u sudskom postupku to može vjerovnik, a u postupku mirenja ne? Tako piše, pročitajte pa ćete vidjeti. Stečajni razlog, članak 5. gospodine ministre kaže: "Postupak stečaja potrošača može se otvoriti ako je potrošač insolventan." Da, ako je insolventan može se otvoriti. Ali ovo onda znači da se može otvoriti i ako nije insolventan, ako je solventan. Mislim da bi tu trebalo ubaciti da se postupak stečaja potrošača može otvoriti samo ako je potrošač insolventan, samo u tom slučaju, ni u jednom drugom slučaju jer je to intencija i cilj. U tom smislu sam i podnio amandman tako da znate. Smatrat će se da je potrošač insolventan ako najmanje 90 dana uzastopno ne može ispuniti jednu ili više dospjelih novčanih obveza u ukupnom iznosu većem od 30000 kuna. Jel' to znači da je 90 dana uzastopce blokiran ili ne? Ali ne piše. U ovom slučaju ispada da netko treba utvrditi je li on 90 dana uzastopce bio nesposoban, insolventan ili ne. Ako to znači da je blokiran onda bi dobro bilo da to stoji i da je i blokiran, jer ovo ne smije se temeljiti na nečijoj procjeni je li netko 90 dana insolventan ili ne, s tim ćete se složiti da to nije stvar procjene, nego je stvar egzaktnosti, a to je blokiranost ili neki drugi pokazatelj. Dopuštam i druge mogućnosti. Dolazimo na članak 10. koji definira posrednika i kažete da je posrednik djelatnik Financijske agencije, odnosno druga fizička osoba kojoj ministar nadležan za poslove pravosuđa izdao dozvolu za obavljanje poslova posrednika. To znači, iz ovog proizlazi da djelatniku FINA-e ne treba vaša dopusnica. A zašto bi sveučilišnom profesoru izvan FINA-e trebala vaša dopusnica, a djelatniku nekom FINA-e ne. Ne vidim razloga nikakvog, a ovo diskriminira jedne i druge, a rade isti posao, posrednik. I sad može možda i za kvalificiranijeg se tražiti dopusnica vaša a za nekvalificiranijeg ne treba jer to zakon tako propisuje. Ovo je sve samo u cilju boljih rješenja. Posrednik može biti fizička osoba i sad stavak dva koja ima najmanje 300 ECTS bodova i visoku stručnu spremu i diplomski studij, a onda u nastavku ili osoba koja ima najmanje 180 ECTS stupnjeva. Pa ako je najmanje 180 onda nema potrebe govoriti i najmanje 380, onda možemo još dodati i najmanje doktorsku disertaciju. Ali ako je najmanje 180, onda je to najmanje. To je minimalni uvjet, 180 ECTS bodova, sve drugo je nepotrebno. Ali osoba stavak 4. koja ima iskustva u mirnom rješavanju sporova između strana u suprotnim interesima ili iskustva u vođenju postupaka. Ovdje govorimo o djelatnicima FINA-e. Koji to djelatnici FINA-e imaju iskustva u postupcima mirenja? I tko će utvrditi imaju li oni iskustvo ili ne. Zato sam malo prije posegnuo onako malo cinično da će možda svećenici to rješavati. FINA nema takve ljude koji imaju iskustva, a vi ćete ih imenovati. Ali onda kaže i koja je dostojna za obavljanje poslova posrednika. Dostojna? Tko je dostojan utvrditi dostojnost? … [[Upadica se ne razumije.]] Nije, nije. Tko je dostojan utvrditi dostojnost nekoga? I što su kriteriji dostojnosti? Ali mislim da stvarno pretjerujemo sa neodređenim uvjetima, a izbjegavamo egzaktne, provjerljive i mjerljive uvjete. Ovo je neprovjerljiv uvjet koji se zahtjeva za posrednika da je on dostojan obavljanja tog posla. Članak 14., posrednik je ovlašten kod tijela ili osoba koje vode odgovarajuće javne knjige, registre, upisnike i očevidnike provjeriti podatke iz popisa imovine i obveza. Iz ovoga proizlazi da je on ovlašten ali da nije obvezan i da to ne mora ni provjeravati. Mislim da zakon treba naložiti da je i ovlašten i obvezan to učiniti. Jer može on biti ovlašten ali nikoga ne provjerava. Mislim da mora biti u članku da je on obvezan provjeriti jer ako ne provjerava podatke onda nema smisla cijeli zakon. Isto tako članak koji govori o provjeri podataka kaže "ako se utvrdi da su podaci iz popisa imovine i obveza nepotpuni ili netočni posrednik će pozvati potrošača da ih dopuni ili ispravi, a ako potrošač ne iskoristi mogućnost tu…" Pa nema on što ne iskorištavati mogućnost. Ne može se kažnjavati neiskorištavanje mogućnosti jer kasnije kaže "ako ne iskoristi onda neće se smatrati poštenim." Neiskorištavanje mogućnosti nikako ne može biti kažnjivo, može biti samo nepoštivanje neke obveze. Nekad je i poželjno da se ne iskoristi mogućnost. Zato ovdje mislim da ako potrošač ne dostavi podatke, a ne ne iskoristi mogućnost provjere podataka. On je dužan dostaviti podatke i mora biti kažnjen ako ih ne dostavi. Onda će se smatrati nepoštenim. Ali nepoštenje nije ne iskoristiti mogućnost. Članak 20., "izvansudski sporazum sklopljen između potrošača i vjerovnika ima učinak izvansudske nagodbe i predstavlja ovršnu ispravu." Zašto nije samo izvansudski sporazum sklopljen između potrošača i vjerovnika predstavlja ovršnu ispravu? Kakvu snagu ima izvansudska nagodba? Izvansudska nagodba nema nikakvu snagu. Ima sudska nagodba, ali ako je izvansudski sporazum, a nagodba i sporazum je jedno te isto zapravo onda ima snagu ovršne isprave. Izvansudski sporazum nema pravnog učinka na vjerovnike koji ga nisu sklopili. Ova teza nije točna, da nema pravnog učinka na vjerovnike koji nisu sklopili. Samim tim jer sljedeći stavak kaže "vjerovnik koji nije sklopio izvansudski sporazum može u prijedlogu za ovrhu na temelju izvansudskog sporazuma tražiti od ovršnog suda da dopusti provedbu ovrhe radi naplate njegove tražbine prije tražbine onoga u ovršnom postupku u korist vjerovnika koji nije sklopio izvansudsku nagodbu." Znači da se onaj koji nije sklopio izvansudsku nagodbu stavlja u podređeni položaj. Onda on itekako je u podređenom položaju i ima pravnog učinka na vjerovnike koji nisu potpisali jer se može upisati u ovrhu prije njega onaj koji je potpisao. To sljedeći članak odmah demantira. Ako je tražbina vjerovnika koji nije sklopio izvansudski sporazum nastala prije sklapanja izvansudskog sporazuma, isto u stavku 4., a što je sa tražbinom koja je nastala nakon sklapanja? To se isto tako nije definiralo. Nadležnost suda smo promijenili, logičnije je, ali nema obrazloženja zašto je bilo najprije Trgovački sud, stečajni upravitelji a sad općinski sudovi. Iako je logičnije da su općinski sudovi za to. Ali koji je razlog bio da je to u prvom čitanju bilo obrnuto? Članak 31. govori o uvjetima povjerenika. Za povjerenika može imenovana biti osoba upisana na listi povjerenika za područje nadležnosti suda i sad kaže "za povjerenika ne može se imenovati osoba koja bi morala biti izuzeta kao sudac u postupku stečajeva potrošača, a osobito osoba koja je bila zaposlena kod potrošača bliskih srodnih...". Što znači osobito? Znači da je to još nešto teže. Ispada da je po ovome osobito je problem biti bliski suradnik nekoga a manje je osobito ako je to netko. Znači, ako je to povjerenik, sudac, vjerovnik i dužnik onda to je problem, ali je osobito problem ako je zaposlenik kod njih. Stvarno nejasno, nedefinirano i proturječno da osobito ispada je problem manji nego od glavnog problema. Na listi povjerenika može biti osoba koja ima i koja je dostojna opet za obavljanje poslova povjerenika. Iz ovoga ispada, samo da definiram još jednom, ako je vjerovnik na listi povjerenika on mora biti izuzet, a ako je zaposlenik kod potrošača na listi povjerenika on onda mora biti osobito izuzet. Nema logike nikakve. U ovom smislu smo i podnijeli amandmane, ako razmotrite amandmane i prihvatite većinu njih koji su racionalni i razumni onda ćemo i mi razmisliti o prihvaćanju ovog prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Meni je žao kolega što ste vi s ovom svojom raspravom danas ostali vjerni HDZ-u iako vaš predsjednik kaže da HDZ danas više nije onaj od jučer. Praktički problem ovih ljudi stvorio je HDZ. Niste riješili taj problem i ne date drugom da ga rješava. U vrijeme HDZ-a vjerovnik je bio zadnja rupa na svirali, a o dužnicima da i ne govorimo i o njihovim potrebama. Tako da današnji dužnici jesu nekadašnji vjerovnici o kojima se nije vodilo računa. Kažete vi da je to uopće nemoguće da su dužnik i vjerovnik dva odvojena svijeta svaki ide svojom trasom. Pa da, pa i na sudu tužitelji i tuženik su dvije oprečne strane. I sa Zakonom o mirenju koji smo uveli još 2003. godine nažalost tu je istina da te stvari, i meni je donekle jasnom, vi koji se ne bavite ovom materijom da niste puno ni upoznati o miriteljima. I to je ono što ja vjerujem da će se u narednom, u slijedećem periodu morati ostvariti. Jedna Amerika 76.godine prva u svijetu uvela je mirenje jer je bila presiromašna da gradi nove sudove. I ispočetka su se postupci još odugovlačili, međutim danas se 75% sudskih postupaka rješava na mirni put. Vi kažete pa nije to Zakon o volonterstvu, mislim da ste uvrijedili volontere koji su snaga svakog civilnog društva i više se uzdam u njih nego u profesionalce jer rade srcem, a ko radi srcem ne može pogriješiti. I da i mnogi rade i miritelji, to su ugledni ljudi, apsolutno educirani kojima se Hrvatska ima dakle već jednu tradiciju, oni se nalaze pri Hrvatskoj gospodarskoj komori, pomiriteljskim centrima, Hrvatska udruga poslodavaca to je osoba koja ima povjerenje od obje strane. Prema tome, to nisu nikakve, vi se čudite koji su to ljudi, mene čudi dakle da vi postavljate to pitanje [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] Još sam samo htjela nešto reći, dakle pitanje poštenja koje uvijek postoji. Ja znam da je to još uvijek apstrakcija kod vas osobno, nego općenito poštenje je nešto što se pretpostavlja i što nije prevara. To je daleko viši pojam i širi pojam od same kaznene odgovornosti. Na tom poštenju počivaju sva načela svih postupaka.
Hvala lijepa. Goran Marić odgovor na repliku.
Kolegice Ingrid, nije sporno da ima u Hrvatskoj ljudi koji imaju iskustva u postupku mirenja ali ovaj zakon predviđa da to budu ljudi iz FINA-e. Pitam vas jedno mi ime navedite zaposlenika FINA-e koji je toliko osposobljen, u poslovima ima iskustva, evo šapnut će vam ministar, ali nema ga, nema ga, a treba ih 30, 50 ili 2 tisuće. O tome govorim. Ali vi ne dopuštate, vi skrećete sa teme, vi ne dopuštate da je zakon nejasno napisan i odmah govorite da smo mi protiv ovoga ili da vrijeđam onoga. Ne vrijeđam nikoga samo govorim o neprovedivosti zakona. Evo jedne nelogičnosti još koju nisam stigao napisati, kad je moguće zastoj postupka? Po ovom zakonu je moguće ako imamo 10 vjerovnika koji imaju 99% tražbina i imamo 10 vjerovnika koji imaju 1% tražbina zastoj je moguć po kriterijima kojima ste postavili jer mora biti većina vjerovnika. Znači 10 vjerovnika može imati 99% tražbina. Ja o tim stvarima govorim da popravimo da ne bude tako nelogičnosti. Znači 0,1% ili 0,5% tražbina može zaustaviti cijeli proces. Jel to cilj zakona, nije. O tome govorim kolegice, ali vi ne želite to čuti uopće jer vas to ne interesira. Kažete nisam u ovoj materiji. Pa treba matematike ovdje isto imati. Jer vidite dva uvjeta kad zbrojite onda ti uvjeti nisu odgovarajući. Ali je vrlo bitno da se zastoj ne događa, ne dolazi do zastoja postupka. Ali dva kriterija, ako je većina svih vjerovnika prihvatila plan iako zbroj tražbina vjerovnika koji su dali svoj pristanak prelazi polovinu, to znači 10 vjerovnika i 10 vjerovnika a 20 je moguće ukupno, 99% tražbine ne prolazi, a 99% tražbine je potpisalo. I sad sam ja protiv nekoga zato što ukazujem da ovo nije dobro i da možemo popraviti. Ali ako ne želite popravljat nisam vam ja kriv za Boga miloga. Vi želite zakon kojem nije bitno je li dobar ili loš, samo neka ga imao. A to je i normalno kad je na izvanrednoj sjednici i 10 dana prije izbora.
Davorin Mlakar replika.
Poštovani kolega Marić, evo nisam iz ovo kardiokirurške grupe ali želio sam replicirati vama jer ste financijski stručnjak pa jedna stvar koju ste spominjali, ali možda nismo najbolje razumjeli, isto sa ciljem da možda to bude razumljivije ma da nije sama norma zakona nego je ocjena sredstava potrebitih za provođenje ovog zakona. Ministarstvo odnosno Vlada govori da je potrebno 10,5 milijuna kuna godišnje koje će se osigurati preraspodjelom unutar odobrenog limita razdjela 110 Ministarstvo pravosuđa. E sad, ako sam ja dobro upućen mi proračun za iduću godinu još nemamo pa je možda bilo moguće predlagati da se posebna stavka pod ovim razdjelom otvorio za ove troškove, ma da se moramo vratiti na početak ove naše sjajne izvanredne sjednice i konstatirati da i ovaj zakon stupa na snagu 1.siječnja iduće godine. Uvjeren sam da ni ministarstvo nije mislilo da se ovaj zakon nije mogao donijeti na redovitoj, redovnoj sjednici idući tjedan, ali je to neki trošak koji će po svemu sudeći, ma da je to još uvijek u sferi eurojackpota s obzirom da nećemo pogoditi datum održavanja izbora. Trošak koji će nositi neka iduća Vlada. Ako je ovako precizno određen vjerujem da je u njemu navedeno i školovanje svih ovih koji bi trebali u postupku sudjelovati ali je pitanje da li je ovaj trošak uopće moguće na ovaj način urediti, to je pitanje za vas kolega Marić.
Goran Marić odgovor na repliku.
Pa naravno da nije kolega Mlakar i to ministar zna. Nema limita, postoji proračun koji je donesen i odobren u Hrvatskom saboru i zna se po kojoj poziciji se nalazi. Neka se kažu pozicije na kojima je tih 10,5 milijuna. A proračun za iduću godinu treba donijeti i biti odobren ako se zahtjeva 10.5 milijuna. Ako se prebacuje sad sa neke pozicije na drugu u ovoj godini kako će se prebaciti kad ove godine nema tih troškova? Osim toga ako dolazi do toga, ona je ministarstvo i Vlada prevarili Hrvatski sabor jer proračun se zna točno odobreno koliko se mora potrošiti točno po kojoj poziciji. Ovi troškovi nisu predviđeni u proračunu za ovu godinu i ne smiju biti tamo nikako a niti su mogući jer ih se ne može potrošiti, kada stupa na snagu tada i tek tada počima i donosi se pravilnik i odobrenje za edukaciju i za sve ostalo. I može se jedino zahtijevati da u sljedećem proračunu za 2016.godinu bude na poziciji za potrebe provedbe Zakona o stečaju potrošača, da bude pozicija, ali tih 10,5 milijuna kuna vjerojatno je samo zamišljeno kao osnovno edukacija ili nešto ali troškovi su ovdje nepredvidivi jer oni ovise o broju postupaka, o broju mirenja, o broju slučajeva. Koliki će biti broj to nitko ne zna. Ovo su samo osnovni bez postupaka, pretpostavljam, ali nikako ne stoji obrazloženje za tih 10,5 milijuna kuna da će se oni sada preraspodjelom jer će se oni trošiti u idućoj godini, a proračun za iduću godinu ovaj Sabor o njemu još nije ni raspravljao, tako da o toj poziciji nema govora niti se smije na takav način razgovarati, a kamoli pisati u prijedlogu zakona. Hvala.
Željko Šemper, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Marić vi ste na početku svoje rasprave govorili kako vam se baš i ne sviđa izraz pošten potrošač, pošten, ne pošten. Pa mene je to asociralo također na jedan izraz koji smo imali u nogometu jel ste bili dobar, poznat prvoligaški sudac pa u vašoj organizaciji je prije godinu, dvije jedan sudac dobio nagradu za tzv. pošteno suđenje. Meni već i taj izraz u suđenju bio malo čudan bez obzira što i ovdje možda mi malo nije sretan izraz pošten potrošač, pa ne znam to je možda ministarstvu posudilo ovaj izraz i prenijelo ga iz nogometa u ovaj zakon.
Goran Marić odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega naravno da je nedefiniran pojam pošten potrošač, a o poštenom suđenju ne pratim niti znam da je netko primao nagrade, uopće to ne pratim niti povezujem ovako ozbiljne poslove sa tako neozbiljnim tezama.
Nogomet je jako ozbiljan financijski jako ozbiljan. Dubravko Bilić, replika.
Zahvaljujem potpredsjednice. Pa evo kolega Marić vi ste zapravo toliko gorljivo iznosili primjedbe na prijedlog ovog zakona, ukazivali na sve nepravilnosti i potencijalne opasnosti da se iz vašega izlaganja uopće ne vidi želja da se ovaj sam zakon i podrži, iako su evo i sam ministar i neki koji su govorili prije vas isticali da je ovaj zakon spas za potrošača, da taj spas ne mora tražiti na rasvjetnom stupu kidajući one brojeve telefona i nazivajući lihvare i tonući još dublje do konačnog potonuća i dizanja ruka na vlastiti život što se nažalost i dešavalo. Ovaj zakon će nuditi mogućnost svima da svojevoljno odluče umjesto trganja onoga listića pristupiti ovom bolnom procesu jer ovo nije jednostavan proces u koji ulazi sam potrošač pokušavajući riješiti svoje financijske nevolje. Isto tako dotaknuli ste se ovog poštenja, to su svi zapravo istaknuli, ja znam da je to ne samo vama nego svima nama u današnje doba vrlo dvojben pojam, međutim mi moramo imati povjerenje i u etiku i u tradiciju poštenoga života i poštenoga bivanja potrošača, biti pošten potrošač i ne smijemo dovoditi automatski sumnju tu kategoriju. Ja znam da će neki koji su javno da tako kažem nepošteni, možda sudskom odlukom odjednom postati pošteni, ali bez obzira na to ne smijemo dovoditi u pitanje pojam poštenja. I još da spasim ministra da vam ne dostavlja prijevod švedskoga zakona možete ga naći na stranicama zakonodavne baze EU, on je donesen '87.godine ima 79 stranica i na engleskom je, ali to vama naravno ne bi smio biti problem.
Goran Marić odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega volio bih da mi replicirali i bilo što ispravili od onoga što sam dao opaske na prijedlog zakona i rekli da nisam upravu, to bih volio čuti od vas, a ne da mi kažete da ja ne želim podržati ovaj zakon. To nijednog momenta nisam ni rekao, čak na kraju ako je čuo je gospodin ministar da je ovo sugestija i da su sve uobličene u obliku amandmana i ako se amandmani prihvate da ćemo prihvatiti zakon. I ne znam od kuda vam takva konstrukcija. Ali vi ne želite, vi želite čepiće u uho ako je nešto netočno, nepravilno i nejasno napisano i ja želim da to bude i jasnije. Primjerice, utvrdit će se stečajna masa obuhvaća cjelokupnu imovinu, pa nije definirano tko će utvrditi, kako će utvrditi, kojom metodologijom i šta je sve imovina, nije utvrđeno. I sada je problem u meni što ja na to upozoravam, pa će možda imovina ostati izvana. Kolegice Ingrid još jedanput na repliku slobodno se javite, ja prihvaćam. Ili kaže utvrdit će se potrošaču mjesečno da ostane dovoljno sredstava za primjerene životne potrebe i primjereni životni standard, koliko je to dovoljno sredstava, taj dovoljno nije dovoljan pojam definiran i na koliko godina, jel to za mjesec dana, za godinu, za pet ili do kraja života ne znam iz ovog zakona i sada je problem što je to tako nedefinirano i nejasno rečeno. E odmah si protiv zakona, odmah si protiv poštenja. Znam ja što je poštenje itekako, ali se nikada ne bih usudio podcjenjivati nečije poštenje, to ne bih se usudio jer nemaju jasnih kriterija. Ali znam što je i samo živim tako. Ali ne mogu reći je li netko ili nije. To ne bih jer nema kriterija. Evo za vas bih unaprijed napamet rekao da jeste jer tako vjerujem, tako djelujete. Kolegice … [[Govornik se ne razumije.]] i za vas. … [[Upadica se ne čuje.]]
Ove komplimente si dijelite izvan sabornice. U ime Kluba zastupnika SDP-a, kolegica Gordana Sobol. Izvolite kolegice.
Gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicom. Pred nama je drugo čitanje Prijedloga zakona o stečaju potrošača, kao što je ministar rekao o prvom čitanju raspravljali smo prije nešto manje od 6 mjeseci i već sada možemo na stranicama FINA-e, na službenim stranicama FINA-e vidjeti u biti i najnovije službene podatke o broju blokiranih u Hrvatskoj i to sa datumom 30.06.2015. godine i taj broj danas u, dakle iznosi 320 tisuća 2014. građana sa dugom od 33,61 milijardu kuna od čega je više od polovine odnosno oko 17 milijardi upravo dug prema bankama. Kada usporedimo sa 31.12.2014. godine to je otprilike kada govorimo o broju građana negdje oko 2,5 tisuće građana manje. Kada se pogledaju podaci o broju blokiranih obzirom na visinu duga, tada je najviše blokiranih u kategoriji duga koji imaju više od 10 tisuća a manje od 100 tisuća kuna, njih je 142 tisuća 102 sa dugom od cca. 5,2 milijarde kuna. U kategoriji do 10 tisuća kuna nalaze se blokiranih 132 tisuće 541 građanin sa cca. 493 milijuna kuna. A u kategoriji sa dugom većim od 100 tisuća kuna je 45 tisuća 57 sa cca. 30 milijardi kuna duga. Dakle to su podaci sa 30. lipnja ove godine. Prijedlogom ovoga zakona želi se prezaduženim građanima oslobađanjem od obaveza osigurati novi. Vjerujem i nadamo se svi skupa i sretniji početak. A s druge strane namiriti vjerovnike u najvećoj mogućoj mjeri iz imovine koju ima potrošač u trenutku otvaranja stečaja i imovine koju će steći tijekom razdoblja nazovimo to tako određene provjere ponašanja samog potrošača. Dakle ovim zakonom i u Hrvatskoj počinjemo razvijati jedan sustav, ustvari jedan novi sustav koji bi trebao rezultirati stvaranjem uvjeta insolventnim potrošačima za reprogramiranje njihovih obaveza a i s druge strane vjerovnicima omogućiti koliko toliko ravnomjerno namirenje njihovih tražbina. Posebno ovdje treba naglasiti da se ovim zakonom stvaraju uvjeti da se s jedne strane neinstitucionalne a s druge strane institucionalne okvire postigne dogovor između vjerovnika i dužnika oko restrukturiranja postojećih obaveza, stvaranje uvjeta za odgovorno i ekonomski racionalno ponašanje potrošača te rasterećenje sustava od bezuspješnih i višestrukih ovršnih postupaka. Više puta je danas i u raspravi u ovom popodnevu bilo govora o tome o mogućnostima postizanja dogovora. Što je to dogovor, je li moguće mirenje, da li je to u Hrvatskoj uopće moguće ili nije moguće. Nekako mi se čini da bi ovaj zakon mogao biti jedan dobar da tako kažem osnov da možda je, pa … [[Govornik se ne razumije.]] , popularizacija ustvari tog dogovora prije sudskih postupaka, dakle mogao bi pomoći i ovaj zakon. U tome sigurno po meni i po klubu SDP odgovornost imamo i svi mi kada govorimo o nekim mogućnostima, novim mogućnostima koje se otvaraju našim građanima koji su došli u situaciju praktički da više ne mogu podmirivati svoje obveze. Dakle i ja shvaćam da se mi i mnogi se možda s pravom pitaju hoće li to kod nas funkcionirati ili neće ali vjerujem i smatram da svi moramo učiniti najviše što možemo s pozicije na kojoj jesmo da i u Hrvatskoj dogovor odnosno mirenje u izvansudskim postupcima bude puno uspješnije, da ga bude puno više nego što ga imamo danas. Dakle intencija i naglasak zakona je na izvansudskom postupku, dakle na poticanju u pokušaju sklapanja sporazuma s vjerovnicima u izvansudskom postupku prije podnošenja prijedloga sudu za otvaranje stečaja potrošača. I sada i uvijek je potrebno posebno naglašavati u odnosu prema našim građanima i važno je reći da stečaj potrošača može se pokrenuti isključivo uz pristanak odnosno inicijativu samoga potrošača. Odnosno nitko ga u stečaj ne može natjerati nekom svojom odlukom ukoliko on to nije odlučio. Također mislimo da treba naglasiti da je ovaj zakon ustvari jedan od, ustvari dio paketa mjera s kojima je Vlada zadnjih mjeseci i godina ide ususret onim našim građanima koji su se zbog osobne prezaduženosti našli u izuzetno teškoj situaciji i praktički sami više ne vide izlaz iz takve situacije i vjerojatno je sami ne bi mogli riješiti. Mislim da nas treba podsjeti da je dio tog paketa mjera se odnosi i na onaj dio koji je išao kao otpis dugova prema određenim kategorijama naših građana koji se provodio i još uvijek se provodi kroz dva modela. Tako da je sa 8.9.2015. godine evidentirano ukupno 24 tisuće 471 zahtjev za otpis dugova a odobreno je do danas 17 tisuća 133 zahtjeva. Dakle to su onaj otpis dugova koji je išao po posebnim mjerama. I vjerujem da vrijedi i na njih se podsjetiti i kazati dakle da smo i sa tim dijelom određenim kategorijama, pod određenim uvjetima dakle građanima opraštali dugove koji su se stvorili koje oni sami nisu mogli rješavati. Dakle sve ovo što se dešavalo, ta dužnička kriza nažalost nije mimoišla niti Hrvatsku. Mi smo i u prošloj dakle raspravi o ovom zakonu u prvom čitanju naglašavali da ogromna većina građana nije došla svojom krivicom u situaciju u kojoj se nalazi, da su stvoreni dugovi. Previše je tu bilo raznih dakle od nepoštenih, nazovimo tako uvjeta ili kredita, ponuda koje su građani uzimali, do problema na poslu, do gubitka radnog mjesta, do eventualno promjene radnog mjesta pa su smanjeni prihodi. Dakle, sve što se dešavalo kroz ipak duži period nažalost utjecalo je na to da danas imamo ovakav broj građana koji nisu u stanju vraćati i podmirivati svoje obaveze i kažem obaveza je i Vlade i nas ovdje da nalazimo svaki mogući postupak koji možemo makar dijelu građana otvorit mogućnost da u doglednom nekom periodu izađu iz poteškoća. Sličan zakon ovome, već je rečeno, imaju mnoge druge države i stvarno vjerujemo da je vrijeme da ga i mi donesemo. Kad smo u prvom čitanju govorili tada je bilo naglašeno da šteta da ovaj zakon nije donesen u nekim boljim vremenima, možda bi onda bilo lakše ga da tako kažem donijeti, a možda i lakše razumjeti, ali evo negdje od 2000. godine kada smo se obvezali da donesemo ovaj zakon, proteklo je ipak još nešto godina i međutim dakle ipak vjerujemo da nikad nije kasno i da će ovo otvoriti prostor jednom dijelu građana da odluče na ovakav način u ovakvim postupcima riješiti svoj problem. Koliko će ga građana uopće moći iskoristiti, postavilo se pitanje postoje li kakve procjene. Da, koliko ja znam u više navrata je i ministar i njegovi suradnici su govorili o brojkama između 20 i 30 tisuća eventualno onih koji bi se odlučili da iskoriste mogućnosti koje im daje ovaj zakon i ja vjerujem da kada bi se iz polovice od toga ostvarilo vjerujem da bi to bila jedna dobra brojka. Naravno, odluka o odlasku u osobni stečaj sigurno nije laka, to često naglašavamo. Ministar voli reći nema čarobnog štapića, naravno nitko ne može dugove prebrisati gumicom. Tu je naravno i predviđen rok svojevrsne kušnje od godine do najviše 5 godina. No uvjereni smo da to ovaj zakon je šansa za novi početak i dakle na svima nama je, ponovit ću, i odgovornost kako i na koji način će se ova mogućnost prezentirati građanima jer naravno nije lako nikome na neki način priznati određeni neuspjeh, a osobni bankrot, osobni stečaj se ipak smatra određenim osobnim neuspjehom u životu. Do ovog drugog čitanja došlo je i do određenih promjena u ovome zakonu, data su dodatna pojašnjenja, ali i usklađenja sa u međuvremenu usvojenim Stečajnim zakonom. ono što posebno pozdravljamo iz kluba SDP-a to su nadopune koje su vezane uz postupak izvansudskog postupka, dakle govorimo što se nas u klubu SDP-a tiče, članku 10. Za nas je on potpuno jasan. Također nadopune koje idu kroz članak 13., a odnose se na definiranje, detaljnije definiranje članova tko se smatra članovima uže obitelji. Zatim u članku 18. kad se tiče trajanja, samog trajanja izvansudskog postupka. I ono o čemu danas možda se nije dovoljno govorilo, a to je dio koji je obrađen kroz članak 63. prvenstveno, a to je zaštita dostojanstva potrošača. O tome smo u prvom čitanju možda puno više govorili i pozdravljamo način na koji je ovaj članak sada definiran i mislimo da je za razliku od kolega nekih drugih potpuno jasno u članku 63., stavci koji su ovdje i smatramo da je bolji način da ide upravo ovo da stavak 2. koji kaže da se visina sredstava iz stavka 1. ovog članka sud određuje prema iznosu koji je izuzet od ovrhe u slučaju kada se ovrha provodi na plaći ovršenika i smatramo da je to puno bolje rješenje nego što je to bilo predloženo u prvom čitanju zakona. Dakle bez obzira na eventualne primjedbe, bez obzira na strahove ili sumnje da tako kažem hoće li ovo uopće funkcionirati, da li je ovakav zakon uopće primjeren Hrvatskoj, u klubu SDP-a podupiremo njegovo donošenje. Smatramo da građanima treba otvoriti svaku moguću šansu da u neko razumno vrijeme riješe životne poteškoće u koje su ušli i uvjereni smo da ovaj zakon je jedan od onih koji im to omogućava. Dakle podržavamo donošenje ovog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HSU-a kolega Željko Šemper. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Institut stečaja poznat nam je u gospodarstvu u tvrtkama koje su se našle u velikim problemima u svojem poslovanju. Pred nama je zakon kojim se predlaže neka vrsta pomoći i građanima koji su se također našli u sličnim problemima da ne mogu podmiriti svoje novčane obveze, a takvih građana baš i nije mali broj. Krajem prošle godine u blokadi računa bilo ih je 322000, a ukupni dug od 31 milijardu kuna. I nije ovo stanje samo rezultat 7 godišnje krize jer je i prije 10 godina 2004. iznos tražbina banaka od građana iznosio 65 milijardi. Veći broj banaka i njihova ponuda kredita svih vrsta rezultirala je značajnim porastom broja kredita zaduženih građana. Prema sadašnjem popisu stanovništva u 2011. godini RH je imala 4 milijuna 284000 stanovnika, a od toga 82% imalo otvoreno gotovo 7 milijuna otvorenih računa. Dakle, u prosjeku 2 računa po stanovniku. Od tog broja broj blokiranih računa iznosi desetak posto, oko 711000. S krajem prošle godine dug građana bankama kao vjerovnicima prelazi polovicu ukupnog duga, dug središnje države oko 12%, a nešto manje prema osiguravajućim društvima i tele operaterima. Sigurno je da će biti i vjerovnika koji neće naplatiti svoje tražbine jer i oni ne mogu pobjeći od svoje odgovornosti i rizika plasmana svojih sredstava bez prave provjere kreditne sposobnosti građana. Prema visini duga vidljivo je da ima najviše građana oko 139000 čiji dug iznosi do 10000 kuna, a prema trajanju blokade prevladavaju dugotrajne blokade dulje od godinu dana. Broj građana krajem prošle godine čiji su računi blokirani i više od jedne godine iznosio je 249000, a za dug od 28 milijardi kuna. Ove brojke dovoljno pokazuju da previše je prezaduženih građana, odnosno potrošača koji su u svakom pravnom odnosu slabija strana. Svjetska ekonomska kriza u posljednjih 7 godina, a i posebno velik gubitak radnih mjesta u prvih 10 godina Hrvatske države svake se godine zaduženost građana povećava. Iz svega toga proizlazi da se određeni broj građana zbog blokada i ovrha našao u bezizlaznoj situaciji čak i da ostane bez svojeg doma. Nedvojbeno je da vjerovnici imaju pravo na povrat kredita, ali jedan od osnovnih ciljeva ovog prijedloga zakona je pomoć prezaduženim građanima. Ovaj institut stečaja dužnicima bi trebao omogućiti reprogramiranje njihovih obveza, ali i vjerovnicima omogućiti namirenje barem dijela njihovih tražbina. Dakle, prvi korak bi trebao biti dogovor između vjerovnika i potrošača oko restrukturiranja postojećih dugova, odnosno stvaranje uvjeta za racionalno ponašanje potrošača. Ovaj institut stečaja potrošača ima cilj omogućiti prezaduženim građanima tzv. novi početak, odnosno izlaz iz poteškoća ali vodi računa i o namirenju vjerovnika. Iz iskustva država članica EU vidimo da se u prvom koraku predlaže izvan sudsko rješavanje problema sklapanjem sporazuma. Kod toga je važno da potrošač predoči sve podatke o dugu i o svojoj imovini da se izvansudski postupak završi za 60 dana s mogućim produljenjem još za 30 dana. Ako izvan sudski postupak ne uspije postupak se nastavlja pred mjerodavnim sudovima koji također ima elemente dobrovoljnosti potrošača. Ako se nagodba ne sklopi sud imenuje povjerenika koji u daljnjem tijeku postupka ima ključnu ulogu u razdiobi imovine potrošača. U zakonu se često spominje i novi početak, ali bez radnog mjesta potrošača u stečaju teško može doći do njega. Postupak stečaja se može otvoriti ako potrošač najmanje 90 dana uzastopno ne može ispuniti jednu ili više dospjelih novčanih obveza u ukupnom iznosu većem od 30000 kuna. Sigurno je da nikome nije u interesu da potrošač koji je možda samo i trenutačno u financijskim poteškoćama postane socijalni slučaj i ide na teret države. Za mene je najveća zagonetka u ovom zakonu, prijedlogu zakona kako će funkcionirati ta suradnja povjerenika i potrošača u uvjetima kad potrošač nema drugog izlaza iz financijskih problema. Poštovani ministre, ono što mene najviše zanima u ovom zakonu vi vjerojatno iz iskustva drugih država znate kako taj sustav funkcionira kad strana osoba odnosno povjerenik uđe u životni prostor dužnika i preuzme brigu o kućnom budžetu i tu očekujem najviše problema. Za mene je najveća zagonetka mogućnost i način te suradnje i realizacija samog postupka s krajnjim ciljem izlaska iz te krizne situacije potrošača koji gotovo da i nema drugi izlaz. Istodobno mi se nameće i pitanje prekratkog vremena za edukaciju povjerenika, djelatnika u savjetovalištima i nadležnim sudovima. Čini mi se da se u članku 33. nedovoljno precizira izraz diplomski sveučilišni studij jer posao povjerenika mogu dobro radit stručnjaci iz područja prava i ekonomije. Postavlja se i pitanje potrebnog broja stručnih povjerenika s obzirom na velik broj dužnika s blokiranim računima i brzog početka primjene ovog zakona od 1. siječnja sljedeće godine. naravno osim edukacije stručnih osoba koje će voditi stečajeve bitno je informiranje i edukacija dužnika, odnosno potrošača. Tu je za potrošače važan i bitan element dobrovoljnosti i pristanka potrošača na stečaj u slučaju kad nema drugog izlaza, a sigurno je da ta odluka neće biti jednostavna. U nadi da će ovaj zakon pomoći barem većem broju dužnika klub HSU-a podržat će ovaj zakon. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Ivica Mandić.
Uvažena gospođo potpredsjednice, štovani ministre sa suradnicom. Ja ću na početku reći da će klub Hrvatske narodne stranke podržati ovaj prijedlog zakona. Smatramo ga da se radi o dobrom zakonu koji će sigurno pomoći mnogim ljudima u Hrvatskoj. Ono što također pozdravljamo da je ovaj zakon išao u dva čitanja i da nakon prvog čitanja predlagač Vlada Republike Hrvatske i vi da ste uvažili mnoge preporuke i sugestije. I smatramo da imamo jedno dobro i kvalitetno rješenje. Ovaj Zakon o stečaju potrošača je bila nužnost da se donese iako se o ovom zakonu govorilo od 2008. godine. Bivše vlade nisu imale hrabrosti ili volje ući u ovaj projekt i to je još jedna od nepravdi koje ispravlja naša koalicijska Vlada i od kojeg će imati sigurno velike koristi svi građani koji su se našli u blokadama. Kolegica Sobol je rekla da je 30. lipnja 2015. godine da se nalazi nešto više od 314 tisuća naših sugrađana koji se nalaze u blokadi. Ovaj zakon kojeg donosimo je i na tragu Europske konvencije o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda od 7.11.1997. godine. Mislim da ovaj zakon daje jednu novu šansu i novu mogućnost svim građanima koji se nalaze u problemima. Ono što je najvažnije kod donošenja ovog zakona da se ovdje radi o neobaveznom, znači o dobrovoljnom, i ne vidim da bi moglo biti problema ovo što je kolega Šemper rekao po pitanju korištenja računa. Ako sam ja dobrovoljno prihvatio onda ja dobrovoljno, jer ja ne moram ući u taj postupak. Smatram da i kod izvansudskog postupka i kod sudskog postupka i da jedan i drugi imaju dobrovoljnost što smatram da je svakako dobro rješenje. Isto tako uvjereni smo da će korištenjem rješenja iz ovog zakona mnoge blokade riješiti i mnoge od onih kojima danas dugovi vise nad glavom moći okrenuti jednu novu stranicu. Ovaj zakon izravno koristi ljudima i još je jedan u nizu zakona kojima se uvodi red. Okrećemo se budućnosti i mnogim građanima dajemo nove uvjete. Dozvolite mi da se osvrnem na nekoliko izmjena koje su se dogodile od prvog čitanja, a koje smatramo dobrima. Cilj zakona kako smo mi u HNS-u predlagali je oslobađanje potrošača od obaveza. I dobro je da je tako jer bit ovog zakona je pomoć građanima. Podržavamo i promjenu koja se dogodila u članku 4. gdje je pojašnjeno da se zakon odnosi na fizičke osobe koje su obveznici poreza na dohodak kao i poreza na dobit. Također dobra je odluka, a to smo predlagali i u prvom čitanju, dodatak u članku 10. u kojem su sada jasno navedeni uvjeti koje mora u smislu stručne spreme i radnog iskustva zadovoljavati posrednik. Pretpostavljam da se ti uvjeti za posrednike odnose i na djelatnike FINA-e i na druge osobe sa licencom. U svakom slučaju važno je da posrednici imaju kvalifikacije za ovu vrstu posla u kojoj se mogu pojaviti vrlo zahtjevni slučajevi, a radi se izravno o ljudskim sudbinama. Klub Hrvatske narodne stranke podržava i promjenu kojom se detaljnije navodi od čega se sastoji popis imovine koji građani prilažu u postupku. Jer ovakav postupak može imati smisla samo ako postoji uvid u potpunu imovinu dužnika kako ne bi dolazilo do zlouporabe. Bilo bi u tom smislu dobro da se u 1. stavku članka 14. odredba da posrednik ovlašten je provjeriti imovinu s popisa o kojoj podatke vode javna tijela preformulira u odredbu da je posrednik dužan provjeriti imovinu. Slažemo se i sa ubrzavanjem izvansudskog postupka čije je trajanje smanjeno sa 60 na 30 dana. Dijelimo mišljenje predlagatelja da će takva promjena dodatno povećati učinkovitost i povjerenje građana. Radi se o člancima 21. i 22. Dobro je da su jasno propisani nadležnost i sastav suda te pravila o izuzeću suca što je osnova svakog postupnog zakona. U istom smislu u članku 30. jasno su propisana sva ovlaštenja suda što je također novina u ovom prijedlogu. Također, člancima 31. do 43. kojima se uređuje pitanje instituta povjerenika značajno precizirano je tko može biti povjerenik, kako se uspostavlja lista povjerenika, polaganje ispita, obuka, prava i obveze te razrješenje i brisanje s liste. Klub HNS-a smatra da se radi o boljem rješenju od onoga u prvom čitanju. Isto tako podržavamo i dodatne članke 54., 55. i 56. kojima se propisuje obavezan sadržaj rješenja o otvaranju postupka, način zakazivanja ročišta te krug osoba kojima je potrebno dostaviti rješenje o otvaranju postupka. Još jedna stvar koja nam se sviđa u ovom prijedlogu zakona je mogućnost opoziva oslobođenja potrošača od preostalih obaveza. Naime, ako se naknadno ustanovi da potrošač namjerno je povrijedio neku od svojih dužnosti i time značajno onemogućio namirenje vjerovnika oslobođenje se ne može opozvati. Uvijek postoji mogućnost da netko zlouporabi postupak i naravno da mora postojati zaštitni mehanizam. Na kraju želim ukazati na jedan mogući slučaj. Mnogi naši sugrađani u dugove iz kojih se ne mogu izvući upali su zbog tzv. lihvara odnosno ugovora koji su bili protuzakoniti. Pitamo se kakva će biti reakcija kad se u postupcima ustanovi da tražbine vjerovnike su utemeljene na kaznenim djelima s obzirom da svi građani, a pogotovo službena tijela imaju obavezu prijaviti čak i sumnju na kazneno djelo. Nadamo se da će postupci stečaja potrošača tim ljudima pružiti slamku spasa od doživotnog dužničkog ropstva. U svakom slučaju prijedlog zakona koji je pred nama je dobar prijedlog, temeljito promišljen i precizno formuliran. Postupci stečaja potrošača pomoći će tisućama ljudi u Hrvatskoj, najranjivijima, onima koji su zapali u neizdržive dugove i omogućiti novi početak. Ovaj zakon je dio odgovorne, uspješne politike Vlade i HNS će ga rado podržati. Ako ovdje govorimo o broju o 314 tisuća blokiranih građana, ako uzmemo da će 10% građana pokušati riješiti svoje probleme onda vidimo o važnosti i značenju. Dolazimo znači do broja od 30 tisuća građana koji će imati mogućnost i novu šansu i da pokušaju novi početak. Zbog tih građana ovaj zakon je dobar i jedan u nizu dobrih prijedloga zakona koji dolazi iz resornog ministarstva. HNS će podržati ovaj zakon.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre i pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Ja bih započela svoju raspravu ne ponavljajući sve što je već rečeno jer za to nema potrebe, ali izražavajući jednu želju odmah na početku, kamo sreće da nam ovakav zakon nije, da nam je ovaj zakon nije potreban. Međutim, ova Vlada suočila se sa takvim problemom koji nije pojedinačni slučaj ovog ili onog neodgovornog građanina, ovog ili onog čovjeka koji je imao tu sreću ili nesreću da ga netko prevari neki vjerovnik prikazivanjem lažnih nekih obećanja, lakoće povrata duga nego jednostavno to je postala pojava. A svaka odgovorna vlast u nekoj državi mora se brinuti da bi sanirala te pojave. Sudovi rješavaju pojedinačne slučajeve a politika kroz zakone rješava i mora iznaći i ponuditi rješenje za ovu nažalost negativnu pojavu. Već sam prije u replikama rekla možda je važno samo za nastavak moje rasprave to napomenuti da uzroci, a mnogi su govorili o tim uzrocima, a o uzrocima govorimo ne da bi ih, da bi se opravdavali jer mi i nudimo rješenje za taj, nego da se to više ne bi događalo ni o kakvoj kadrovskoj kombinaciji u Vladi i oni koji budu odlučivali, ali jednako tako i kod oporbe. Jer svatko u Hrvatskoj mora imati odgovornost pa i građani. Ne treba ovdje dakle podilaziti, mnogi su krivi i sami i to treba otvoreno reći, ali i svi oni koji su ih podržavali u neodgovornosti. Imali smo neodgovornu vlastu ranije, danas neodgovornu oporbu koja ovako govori o ovom prijedlogu zakona a krivac je sam što smo morali, krivci su sami što moramo donijeti ovaj zakon, odnosno koji je pokušaj sanacije te ogromne štete. Ti ljudi kažem i ponavljam zavide onima koji nemaju ništa, jer ti koji nemaju ništa nemaju ni dugove. I to koji govore da ljudi neće hrliti i koristiti institute i koristiti ovaj zakon. Dakle ne mi, nego prije 7 godina sindikati su proveli kad se počelo govoriti o tome da bi trebao doći ovakav prijedlog zakona i što je ondašnja vlast iz godine u godinu obećavala sama sebi dala za zadaću da si to donese u onom katalogu imamo te tablice i dan danas, pregled tih tablica pa su onda odgađali od jednog tromjesečja u drugo, od jednog kvartala u drugi kvartal, tako iz godine u godinu taj zakon nije donesen. I tada su sindikati rekli da 36% ondašnjih prezaduženih ljudi želi ovaj zakon. Zato je ministar jako oprezan u svemu tome. Naravno da taj neki prigovor koji je ovdje išao na račun ministra, da sam ministar ne vjeruje u to jer eto nije egzaltiran. Ko je god egzaltiran i ko god tako se u nešto unosi, taj u biti uvjerava sam sebe. Iza ministra stoji djelo, stoje instituti. Oni koji su ovo promišljali oni su to i pohvalili. Koji godinama dakle razmišljaju o ovakvim institutima. To se moglo donijeti i ranije, međutim zašto nije doneseno čak i ranije? Ovakav prijedlog zakona i ovakav zakon zahtjeva ipak jednu osnaženu upravu i pravosuđe i mogućnosti koji su god rekli, mogućnosti zloupotrebe kod najboljih instituta su mogući i kod najboljih zakona. Ali da se čitav zakon, mi imamo neke zakone koji su ranije doneseni koji su se pretvorili u čistu zlouporabu, zlouporaba može biti nekakav izuzetak od čega nisu imune i mnogo razvijenije zemlje koje imaju i kontinuitet primjene tih zakona, bogatu sudsku praksu bilo kroz mirenje ili odnosno kroz rješavanje sporova bilo vansudskih ili kod sudskih gdje su moguće zloupotrebe svakog prava. Ali one su u demokratski razvijenim zemljama sa snažnim institucijama svedene na minimum. I zbog toga Vlada hrabro ulazi u ovo jer neće biti moguće, bar ne olako prevariti državu, prevariti vjerovnika dakle na način prebacivanja imovine na neke druge jer sad imamo mehanizam da to provjeravamo i da se pobijaju takvi ugovori koji su namjerno, koje su pravne radnje namjerno poduzete kako bi se osujetili vjerovnici. Mi smo imali kazneno djelo osujećenje vjerovnika kroz ovrhu koje je bilo mrtvo slovo na papiru gotovo desetljećima. Ko je kada odgovarao za to? Ljudi se mukotrpno parniče, dođe do ovrhe, odjedanput taj nema ništa jer je jučer prenio imovinu. I očigledna zlouporaba. Sustav nije mogao odgovoriti na to, nije mogao odgovoriti jer nije bilo takvih mehanizama. Dakle niti je stvorena društvena klima u kojoj će se takve zlouporabe, jer to je bilo umijeće poslovanja onda, takvi su ljudi bili sposobni poslodavci. Pa mnoge su obitelji, pojedinci, mnoge obitelji su uništene upravo kroz neefikasnost ovrha i zlouporabu dužnika koji u biti su bili apsolutno sposobni da vraćaju dugove ali ih nisu vraćali. I ponovit ću, mnogi danas koji nemaju ništa nekada su bili vjerovnici. I dakle mi ti ljudima moramo pomoći. Osnovni prigovor koji se davao isto tako ko će njih prisiliti? Pa nitko ne sili, pa osnovno načelo i trgovačkog prava i građanskog prava je upravo načelo dobrovoljnosti, svi dobrovoljno stupaju u takve odnose. Dakle nitko nikoga ni na što ne prisiljava, ali mnogi u ovome vide rješenje. Dakle da se riješe dužničkog ropstva, da sami to ne mogu učiniti i država je tu dužna pomoći. Oprost dugova to nije, jednim dijelom je da ja sada ne ponavljam ono što su drugi kolege rekli i što je ministar najdetaljnije to iznio u tom smislu, ali jednostavno kroz ovaj instrument im se to omogućava, ali otklanja se svaka mogućnost zlouporabe. Bilo je dosta ovdje riječi i o tome, pa evo možda nije na odmet i ponoviti, dakle ovaj zakon ne visi kao nekakva kruška zaboravljena koja nije ubrana. Ona je sastavni dio ovo je lex specialis koji se nadovezuje na temeljne naše zakone na Zakon o parničnom postupku, Zakon o medijaciji, Zakon o trgovačkim društvima, Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, Zakonu o ovrsi koji su regulirali mnoge pojmove koji su se ovdje postavili kao upitni da bi se negirala dobrobit ovog zakona. I ja sada zaista teško mogu vjerovati da zastupnici koji su donijeli sve te zakone ne znaju njihov sadržaj i mi zahtijevamo od građana da to znaju. istina je bio je jedan sudac Ustavnog suda koji nije znao da je novac vlasništvo, mi smo imali i on je bio sudac Ustavnog suda, dakle da je novac imovina. Prema tome, što je imovina, što su pokretne stvari, što su nepokretne stvari riješio je Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Što je poštenje, postavlja se pitanje. Mene čak i ne čudi da to dolazi pitanje iz HDZ-a ali to su riješili zakon. Svo zakonodavstvo svih zemalja EU i šire i Amerike i naši zakoni počivaju na osnovnom načelu počevši od Zakona o obveznim odnosima članak 4.da se svi ugovorni odnosi moraju temeljiti na poštenju i na savjesnosti. Što je poštenje, što je zakon? naravno da to se oživotvoruje kroz primjenu. To će primjenjivati sudovi, to primjenjujumiritelji. Mi imamo izvanredne miritelje, država je Hrvatska potrošila pa i HGK tako silna sredstva u dodatnoj edukaciji brojnih miritelja i ja mislim ne samo kod ovog zakona koji će doći do punog izražaja, ne mora to odmah saživiti pa nama mirenje još nije saživilo u onoj punoj mjeri kod trgovačkih društava već ide, čak i oni koji su se izmirili, vidjet ćete, to ide potiho jer to je jedna prednost mirenja da ne ide na sva zvona. Dakle ti postupci nisu javni, oni se odigravaju u privatnosti između te dvije strane, sve ono što je tu rečeno nigdje ne izlazi vani. Iz godine u godinu bilježimo rast jer su shvatili i vjerovnici dakle bojazan neće vjerovnici, a kada sutra ostanu bez ičega onda hoće i bar nešto jer je ovdje i to država prepoznaje, to vlast prepoznaje odgovornost i vjerovnika, kada jednostavno bira takvu osobu za dužnika, da ne govorimo posebno o bankama koje su poticale ljude da se zadužuju. Dakle ja vjerujem u dobru primjenu ovog zakona, novi instituti uvijek trebaju jedno određeno vrijeme da sažive ali je to ovo što je Hrvatska bila dužna ponuditi svojim građanima i što čini. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, kolega Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Ingrid, vjerojatno ste mislili na mene kada ste rekli da sam prozvao ministra za nedostatak egzaltiranosti, ali nisam prozvao ministra za to jer ministar nikada nije egzaltiran jer on je vrlo priseban i uvijek je trezven. Ali sam ga prozvao, ne prozvao, nego primijetio nedostatak entuzijazma, a to je velika razlika. Egzaltiranost utječe na racionalno prosuđivanje i na racionalnost, a entuzijazam nimalo, entuzijazam je poželjan, egzaltiranost negativno utječe na odlučivanje. Iako ima vaših ministara koji spavaju u egzaltiranom stanju, ali ovo sigurno nije ministar koji pripada takvom sloju nego vrlo trezveni ministrima. Kazali ste kamo sreće da nam ovaj zakon ne treba, slažem se, i kamo sreće da ovaj zakon uspije i da se primijeni. Ja samo govorim i upućujem da ga treba dorađivati u nekim segmentima da bude jasniji. Evo primjerice, zastoj postupka, potrošač ili vjerovnik mogu prije donošenja rješenja u ostvarenju postupka stečaja potrošača zatražiti od suda zastoj postupka, svaki može pojedinačno. Tri mjeseca zastoj traje 19 vjerovnika ili 20 može zatražiti u različitom vremenu zastoj postupka, a kriterij zbog kojih se može zatražiti postupak izostaju. To znači da to može trajati 20 puta po tri mjeseca, a članak 24.kaže da je ovaj zakon, stavak, postupak stečaja potrošača je hitan postupak, provodi se po hitnom postupku. Kako je hitni postupak ako omogućuje da se 20 puta radi zastoj postupka po tri mjeseca, ja mislim da to treba onemogućiti, da treba čvrsto propisati kriterije zbog kojih se zastoj može zatražiti i da to ne može zatraživati nego u tom roku tri mjeseca nakon što se pokrene postupak, ali ne svaki pojedinačno i svaki po tri mjeseca. Pa to je 20 puta tri mjeseca. Nažalost, ja ne volim što je to tako, ali nažalost to je stvarno sada tako. I nisam neprijatelj ovog zakona ako primijetim takvu nelogičnost i želim da to bude bolje radi primjenjivosti.
Hvala kolega Mariću. Izvolite kolegice, odgovor.
Kolega Mariću, ono što vi ne razumijete vi smatrate da je nerazumljivo, a to nije točno. Meni je žao što vi to ne razumijete. A kada govorite o zastojima i o hitnosti postupka, HDZ osam godina je zastao sa ovim prijedlogom zakona. Govorite isto tako i sve onako uz put da ima ministara koji spavaju, kamo sreće da su vaši ministri spavali ne bi nas u ovom doveli, kamo sreće da su spavali, to bi im bio najmanji grijeh. A što se tiče nomotehnike kojom vi sada tražite neke primjedbe koje ne stoje iz sadržajnih razloga, ja vas na to stalno upozoravam ali nema tog vremena ni u raspravi ni u replici da vam ja na to odgovorim jer su to sistemske pogreške u vašim opservacijama. Ali ima prilike da vam kažem po našem Poslovniku, ne znam ovo je bivši ministar, a potpredsjednik kluba HDZ-a Ivan Šuker napisao amandman, poziva se predlagateljica da dopuni članak 2. Zakona definicijom poštenog potrošača. Pa jel ovo apel? Vi ste često vladali i apelom. Pa bi banke podizale kamate onda je vaš bivši ministar ili premijer pozivam banke da smanje kamate ili pozivam pekarnice da smanje kruh a nisu ništa prstom makli, imali su cijeli instrumentarij da to učine. Dakle vi ste naučili apelima. Amandman kažem 1. poziva se predlagateljica, amandman isto tako 4. poziva se predlagateljica da … [[Govornik se ne razumije.]] Pa sada vi meni kažite po kojoj odredbi našeg Poslovnika je sastavljen ovaj amandman. Kako ćete vi sutra pisati zakone ako danas ne znate sastaviti jedan amandman?
Hvala. Nastavljamo sa raspravom. Josip Kregar. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Kolega Davorin Mlakar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Sada smo doduše dobili jednu kratku poduku o Poslovniku. Sugerirao bih osobito kolegici Antičević da dobro prouči Poslovnik pa će shvatiti kako smo sazvali izvanredno zasjedanje Sabora prije redovne sjednice pa da onda malo i o tome možemo prodiskutirati. Nije dobro dijeliti ovako, osobito ne ocjene onima kojih ovdje nema. Ja sam se javio u pojedinačnoj raspravi da kažem nešto kao i kolega Marić u dobroj namjeri da možda pomognemo ovom zakonu ako mi to naravno možemo mada teško vidite po ovom što kolege govore da eventualno bude bolji. Ministar je imao krajnje, rekao bih nezahvalnu ulogu rješavati jedno ozbiljno pitanje i nitko zdrave pameti neće ovdje reći da nije za to da se ljudima koji su u nevolji pomogne i zakonima da izađu iz situacije u koju su često puta upali ne uvijek vlastitom krivnjom. Evo kolegica Antičević kaže da je uglavnom kriv HDZ i njegova politika, nisam siguran u njene ocjene i suzdržati ću se od toga da ocjenjujem svaki pojedini slučaj ali smo čuli podatke da je preko 300 tisuća naših građana blokirano, da će se na neke, ne na sve od njih odnositi odredbe ovog ili sličnih zakona. Čuli smo i o iskustvima Švedske i švedskih propisa, nismo doduše čuli koliko je blokiranih ljudi u Švedskoj. Čuli smo da oni imaju takav zakon. Ali često iskorištavati priliku za nekakve komparativne prikaze europskih ili svjetskih zakonodavstava nisam siguran da će nam koristiti niti da se mogu primijeniti u našem konkretnom slučaju. Ja bih rekao da je ovaj zakon ipak odraz s jedne strane želja a s druge strane naših stvarnih mogućnosti. I to je ono što sam želio govoriti o ovom zakonu s namjerom da on pomogne svima kojima bi bio namijenjen iako moram izraziti ozbiljnu sumnju da će se to i dogoditi. I to iz nekoliko razloga. Zakon je koristio i termine drugih zakona i koristio je neke naravno i terminologiju iz recimo trgovačkog dijela i govori o dvije ako mogu tako shvatiti, dva postupka ili dvije faze postupka u pomoći onima koji nisu u stanju rješavati svoje obveze. Jedno je ovaj izvansudski postupak mirenja o kojem smo govorili koji nije baš tako sjajno ocjenjeno ni pred redovnim sudovima, drugo je pitanje možda arbitraža i onda sudskog postupka. Ono što je sigurno bila dilema i predlagateljima kada su pisali ovaj zakon kako krenuti u postupak. S jedne strane postupak mirenja, izvansudski postupak pokreće se i na zahtjev dužnika i na zahtjev svakog od vjerovnika dok se sudski postupak pokreće isključivo na zahtjev dužnika. I to je ono neko osiguranje za ljudi koji su dužnici da neće nužno biti dovedeni pred zid sudskom presudom nego će dobiti mogućnost u postupku mirenja ali ako njime ne budu zadovoljni još uvijek ne znači da će biti prisiljeni postupiti prema takvoj odluci. Čini mi se da je to bio motiv za različitost pokretanja postupak. S druge pak strane ovaj zakon ne može riješiti one anomalije u društvu koje su dovele do ovih problema. Reći ću jedan primjer, možda banalan ali vrlo zanimljiv. Danas mi nemamo riješeno pitanje na našem tržištu čak recimo pružatelja, kako se to kaže telekomunikacijskih usluga pa ću vam reći iz prakse slučaj da vam se dogodi da vam jedan od tih pružatelja usluga ponudi uslugu koju niste tražili, morate ju otkazati tom pružatelju usluga jer ako u određenom roku uslugu ne otkažete on će vam je početi naplaćivati. Mnogi ljudi ne znaju perfidne trikove ponude na tržištu pa mogu biti dovedeni u zabludu i postati dužnici zbog usluga koje koriste a da ih ustvari nisu željeli. Neću govoriti o kojima se konkretno radi operaterima ali ako niste imali prilike sigurno mnogi imaju iskustva i sa takvim uslugama. I to vas može dovesti u poziciju da sutra morate plaćati neke račune za koje niste bili ni svjesni da ste dužni. Ono što mi ostaje kao pitanje, nisam siguran da je FINA institucija koja bi to trebala raditi. Imam čak dojam da nam se zadnjih godina događa praksa sve što ne znamo ili će odraditi FINA ili ćemo upućivati na upravne sporove. Pa smo nagomilali nadležnost upravnim sudovima i zagušit ćemo ih zbog svakog posebnog zakona koji donosimo, a nisam siguran ni da FINA može odgovoriti ovom izazovu posla koji se pred njom nalazi, tim više što bi ti kako se zovu posrednici ustvari radili dobar dio sudačkih poslova jer u drugoj fazi vidjet ćete da se ti postupci vode pred sudovima. Banalno rečeno, netko tko je dužan, a čuli smo visinu dugova, do 30 000 kuna pa i sam može prodat dio svoje imovine i riješiti svoje dugove i potraživanja prema njemu, zato mu ne treba poseban posrednik. Ovako shvaćen zakon odnosit će se i na te koji sami to mogu riješiti, a posebno pitanje nekretnina i dopuštanja da se njihovim nekretninama trguje čisto sumnjam da će se dogodit. I jedna ilustracija. Kod nas političku karijeru rade čak i ljudi koji se prezentiraju u javnosti otporom prema pravomoćnim izvršnim sudskim presudama pa na tome rade političku karijeru i to u Hrvatskoj dosta dobro prolazi. Zbog toga iskreno sumnjam da pozivanje na svijest i savjest i poštenje bilo potrošača bilo vjerovnika će nas dovesti do cilja koji je plemenit u ovom zakonu. Toga se ja bojim. Naša stvarnost je drugačija. Kod nas i na pravomoćne sudske presude imate otpora da bi se provele, a prethodilo im je možda i 10 godina trajanja sudskih postupaka u kojima ste imali nebrojeno mogućnosti dokazivati svoje tvrdnje, hoćete dokazivati svoju nevinost ili činjenicu da ništa niste dužni. Događa vam se da i oni koji su doživjeli pravomoćne presude nisu ih mogli izvršiti jer se netko izvršenju suprotstavljao. Tako da u tom dijelu sam govorio o stvarnosti i željama i čini mi se da te dobre namjere nemaju instrument kako ovaj zakon primijeniti u konkretnim slučajevima. S druge pak strane kažem, jedan dio tih ljudi kojima bi taj zakon trebao pomoći si i sami mogu pomoći ukoliko imovine nemaju. S onima koji nemaju imovine ionako će bit pitanje da li se može nešto učiniti i da li je postojao kraći način da se njihova pozicija dužnika riješi. Ali bez obzira na kritike koje smo čuli zbog toga što su kolege govorili o nepreciznostima koje se u ovom zakonu mogu poboljšati, sasvim sam siguran, osobito u ovoj situaciji dok mnoge propise još nismo donijeli kojima bi riješili pitanje na tržištu, ne bi bilo uputno inzistirati isključivo na poštenju dužnika nego bismo itekako trebali govoriti o poštenju tih vjerovnika koji su se našli u poziciji vjerovnika. Stoga evo kao što je i kolega govorio u ime kluba, mi nismo protiv, dapače evo uključili smo se i u ovu raspravu pri kraju nepotrebne izvanredne sjednice u marketing vladajuće koalicije koja govori o socijalnom trenutku. Mi jesmo za pomoć, ali na adekvatan način.
Hvala. Prelazimo na replike. Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Mlakar, s obzirom da ste pravnik a ovdje sam okarakteriziran kao mentalni sistem, da imam mentalni sistemski problem, to bi mnogi doživjeli kao uvredu ali ja neću, možda upravo zbog tog sistemskog problema. Pa bih vam pročitao članak 46. zakona. Potrošač ili vjerovnik mogu prije donošenja rješenja o ostvarivanju postupka stečaja potrošača zatražiti od suda zastoj postupka radi pokušaja sklapanja sporazuma. Zastoj može trajati najdulje 3 mjeseca. Nakon isteka tog roka postupak po službenoj dužnosti se nastavlja. Ja sam potrošač, vi ste jedan vjerovnik, ministar je drugi vjerovnik. Nakon početka postupka tražim zastoj, prekid, odobrava se, traje 3 mjeseca, nakon toga se nastavlja. Imate li nakon toga roka isteka nastavka pravo vi kao vjerovnik tražiti prekid, zastoj postupka, a nakon što istekne opet 3 mjeseca i nastavi se postupak ima li gospodin ministar pravo kao vjerovnik tražiti novi zastoj postupka? Neka on odgovori, ne vi, pa ćemo vidjeti je li to nomotehnički problem, je li to mentalni sistemski moj problem, je li to zato što ja ne razumijem ili zato što ovim prijedlogom zakona može trajati postupak čak 5 godina. Ako ministar kaže da on ne može kao vjerovnik zatražiti po ovom zastoj nakon što sam ga ja zatražio, ja ću dignuti ruku za ovaj zakon bez ikakvih, povlačim i amandmane i dižem ruku za ovaj zakon. Odmah. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor, kolega Mlakar izvolite.
S obzirom da i ne moram odgovarat, moram odgovorit na repliku u jednom drugom dijelu. Ne želeći ovdje tumačiti što je kolegica Antičević u svojim replikama mislila, ali sasvim sigurno zastoj postupka kao institut postoji i u drugim zakonima. Ovo što ste vi govorili vrlo je precizno tumačenje odredbe koliko taj zastoj u konkretnom postupku temeljem ovog zakona može trajati. Ali mi smo navikli u ovoj sabornici čuti različite rasprave. Oni su uvijek obojene i ideološki, a osobito u ovom nadmudrivanju i često puta i vrijeđanju kolega drugačijih političkih opcija. Neću se spustiti na tu razinu pa u ovoj replici reći nešto o kolegama koji tako precizno i točno poznaju pravo da drugima drže predavanja, a često puta smo bili svjedocima da nisu razumjeli norme, čak ni zakona za koje su se zdušno borili. Neću čak ni govoriti o konkretnim zakonima gdje nisu bili u stanju napisati koliki broj birača određenog spola mora biti na listama što će nam se uskoro pokazati važnim. Nema potrebe za takve razgovore i mislim da su nedostatak argumenata kad već koriste izvanrednu sjednicu za dodvoravanje biračima da brinu jako o socijalnim problemima jer su to valjda pripremili kao strategiju. Na žalost došlo je već na kraju mandata ove koalicije. Bilo bi dobro da i završimo mandat uljuđeno bez nepotrebnih uvreda.
Hvala. Ingrid Antičević-Marinović replika, izvolite.
Kolega kažete da se evo ovaj zakon samo bavi i provjerom poštenja potrošača, ali ne i vjerovnika. To čak i nije potrebno zato što se na njega odnose svi ostali zakoni i ne može ni vjerovnik se od toga eskulpirati, jer načelo savjesnosti i poštenja govori o obje strane u ugovornom odnosu bez obzira jesu li oni trenutno vjerovnici, dužnici, tužitelji, tuženici. I zato je ovaj kao lex specialis ne derogira opće odredbe savjesnosti i poštenja obje stranke. A da to nije samo više mrtvo slovo na papiru koje egzistira u Hrvatskoj i za vrijeme bivše države, nego evo kad se radi o moćnicima a mnogi govore da im se podilazi što je točno bilo evo ova Vlada rješava problem švicaraca. Mnogi sudovi su nedavno upravo presudili na temelju ove odredbe članka 4. Zakona o obveznim odnosima gdje su sve stranke u obveznom odnosu dužne se pridržavati načela savjesnosti i poštenja. Toliko o tome. Međutim, ja sam htjela apostrofirati nešto što do sada nije rečeno, što smatram jako važnim što ste istaknuli, a to su ovi poslovi o kojima vi govorite gdje trgovci isporučuju robu koja nije naručena, a nije otkazana, pa vas oni terete i za to. Može biti različita roba od knjiga do nekakvih usluga, telekoma itd. To posebno zabrinjava EU koja se bavi zaštitom potrošača, jer je zaštita potrošača itekako važna u pravnim pravilima i pravnoj stečevini EU i takva ponašanja su sada izrijekom zabranjena, a evo i mi zakonom kod teleoperatera jednostavno izrijekom se zabranjuju takva ponašanja. I još nešto što ste apostrofirali, što smatram da je tako jako važno, a to je da netko gradi političku karijeru. Od toga postaju ne samo pokreti, udruge, nego i političke stranke na suprotstavljanju pravomoćnih sudskim odlukama. To je itekako zabrinjavajuće. Ali kako je do toga došlo da građani nemaju povjerenja u institucije? [[Upadica Batinić: Hvala kolegice Antičević.]] Zato smo svi pozvani da rade institucije, pa da bi se i ovaj zakon mogao primijeniti.
Kolega Mlakar, odgovor. Izvolite.
Kolegice Antičević Marinović, ja ne znam što ste mi sad replicirali. Prvo ste rekli nešto krivo. Ja nisam samo govorio o tome da govorimo o poštenju potrošača, a da su vjerovnici. Ne ja sam puno više stvari govorio, možda ste vi izgubili koncentraciju u određenom trenutku. Ovo što se tiče da brine EU vjerojatno brine, ali s obzirom da ja to stvarno ne pratim tako pedantno kao vi ja o tome ne mogu govoriti, a rekao sam vam da je to problem na hrvatskom tržištu i danas. To što EU brine, možda brine. Mi danas trebamo rješavati te probleme koji mogu ljude postaviti objektima ovog odnosa, a to ovaj zakon ne može rješavati. Ali kad ste me već tako prozvali, onda ću vam reći o čemu smo mi u stvari govorili, a vi to ne želite prihvatiti kao dobronamjernu kritiku bez obzira na činjenicu općeg ili posebnog propisa. Dakle, lex speciallisa za određene slučajeve ovog zakona. Vi ovdje govorite da se poštenje potrošača utvrđuje na sudu, odnosno da ga utvrđuje sud vjerojatno koristeći i definicije o tome što je savjestan i pošten u ovom slučaju potrošač iz drugih zakona. Ali sud to utvrđuje u svojem postupku koji slijedi nakon postupka mirenja. Do tada će taj potrošač biti u postupku mirenja kao što? Kao pošten, nepošten, slučajan ili će zastati sa postupkom mirenja prijeći u sudski postupak da bi mu sud utvrdio da li se radi o poštenom ili nepoštenom potrošaču. Anomalije u zakonu daju se popraviti, ali ne uvijek općim propisom. Nekad morate znati preciznije napisati.
Hvala. I završno izlaganje izvolite ministre.
Hvala lijepa. Ja zahvaljujem svima na raspravi. Evo produžila se. Dakle, nekoliko stvari. Počet ću s poštenjem obzirom da nam je to sad postalo jedna bitna stvar. Dakle, poštenje odnosno savjesnost i poštenje je, postoji od rimskog prava. Uvijek ga utvrđuje sud i ono je jednostavno jedan i tehnički izraz koji je tu i ja bih vam sad mogao nabrajati bezbroj primjera gdje ono je i nigdje nije definirano. Dakle, tražit definiciju je nemoguće. Međutim, ono što ste postavili je pitanje koliko sam shvatio i nije sporno kad je to na sudu, nego se postavlja pitanje u prethodnom postupku. Prethodni postupak je izvansudski dobrovoljan. Moje poštenje uvjetno rečeno, dakle moje postupanje će utvrđivati druga strana koja ako smatram da ja nisam korektan, isto kao što ja kao potrošač ako smatram da vjerovnik nije bio korektan neću s njim sklopit nagodbu i sve će opet završiti na sudu. Dakle, o tome se radi. Nemoguće je u prethodnom postupku gdje se i radi o mirenju imati mehanizam da se to utvrđuje. Jer to je jedan strogo pravni termin koji se utvrđuje samo onda kad se eventualno utvrđuje da li je netko kršio neke obveze, da li ima pravo na nešto ili ne. Ali u ovom prethodnom postupku neće utvrđivati, utvrđivat će strane. Dakle, ja kao vjerovnik mogu i reći pa o.k. on me malo pokušao varati. Meni to ne smeta, ja se s njim hoću nagoditi da se riješim obveze. Kao što potrošač može reći gle s ovim vjerovnikom neću jer me prevario, osporavat ću to njegovu tražbinu itd. Dakle, to je, tu suda nema. Ali kad dođe na sud onda znamo što je to i to se uvijek tako utvrđuje. To je jednostavno definirano u sudskoj, mislim to je, znate ono to postoji tisućama godina. Dakle, tu ne možemo ulaziti. Ja kad sam spomenuo Švedsku, čisto zbog preciznosti, ja sam samo rekao u jednom segmentu da smo uzeli, primijenili njihovo a to je što se tiče ove agencije, oni imaju nešto slično FINA-i. Dakle, samo u tom jednom malom segmentu ali ne, nisam se uopće referirao na cijeli zakon jer cijeli zakon je prvenstveno kombinacija Slovenija, Austrija, Njemačka. Ovaj Zakon o stečaju potrošača. Ali u ovom jednom tehničkom dijelu mi govorimo zato što mi imamo FINA-u i imaju Šveđani, ovi drugi nemaju. Postavilo se pitanje sposobnosti FINA-e i zašto nju? FINA ima urede u cijeloj državi, ima pristojno obučene djelatnike, ispekli su vrlo dobar zanat na predstečajnim nagodbama koje sada ispadaju iz nadležnosti FINA-e po novom stečajnom zakonu, znači od 1.09., dakle tu se oslobađa kapacitet i logično je da damo njima. Ona primjedba gdje ste govorili o mirenju, znači iskustvo u mirenju, vi ako gledate tamo stoji ili iskustvo u rješavanju sporova među strankama, tako nešto. Dakle, to je ono što su stekli u predstečajnima. Dakle, nije samo mirenje. Imate ili jedno ili drugo kod zahtjeva koji se traži. I FINA također mora imati dopusnicu. Jer kad čitate piše i FINA, i ona. Naravno da bi bilo nelogično da trebate dati profesoru mislim da ste rekli, a ne trebate FINA-i. Da, i FINA isto. Ali ako mislite da trebamo tu staviti i ja sam za, to nije nikakav problem radi preciznosti. Ali kažem vam što se mislilo. Pokretanje izvansudskog postupka u, razlika je, to je uz pristanak dužnika. Zašto? Jer hoćemo dati mogućnost vjerovniku da to inicira. Međutim, dužnik još može reći neću. Ok, i nema ničeg dalje. Zašto je izvansudski postupak izuzetno važan, kako ga mi bar vidimo? To će biti prvo mjesto gdje vjerovnici zapravo i sami vide s čim se nose. Jer vi i vjerovnike imate pojedinačno i on ne zna da li je s te strane 50 njih ili je sam. Ako je sam onda je jedna situacija, ako vidi da ih je 50 ili 100 pa lakše će se nagoditi oko nečeg manjeg jer neće dobiti ništa. I tu nam je bitno kao jedan filter da se nađu i da se pobroji uopće tko su. Jer znate kad imate trgovačko društvo ni tu ne znate koji su vjerovnici, a zamislite kod fizičke osobe ona ni sama nekad ne zna, ona ih mora pobrojati, ali će se oni javljati. I tu počinje postupak. Mi znači definiramo ok to su svi vjerovnici, oni se vide, i kaže gle ovaj toliko potražuje, ovaj toliko. Ovom je osigurano potraživanje, ovome nije. Ajmo vidjeti gdje smo i što smo. Zastoj, dakle intencija je zakona, ali dopuštam da ćemo razmotriti da li trebamo biti precizniji, međutim intencija je zakona da se primjenjuje tu odredbe Zakona o parničnom postupku kao što se i u nekim stečajni zakon podredno primjenjuje. I imate članak 186.g ZPP-a, Zakona o parničnom postupku, koji zapravo izričito kaže da zastaru trebaju tražiti svi. Dakle, u ovom slučaju svi vjerovnici i svi potrošači da bi ga sud odobrio. Ali ponavljam razmotrit ćemo da li trebamo baš i reći primijeniti će se podredno odredbe članka 186.g ZPP-a. Ali to je po logici, sud ga primjenjuje jer je takav postupak. Znate, ne možete uvijek sve predvidjeti. Jer onda bi recimo kad imamo nekakav postupak trebali prepisati cijeli ZUP ako se radi o nekakvom upravnom postupku ali to ne radimo. Mislim to je jednostavno tehnološki, mislim ne bi bilo izvedivo. Ali ovo ćemo vidjeti, primjedba je tu i razmotrit ćemo. Edukacija, rekao sam napravili smo plan za edukacije. Tko ga želi vidjeti on je vrlo detaljan do vremenskog i terminskog plana, do toga što će se raditi, u kojoj satnici i koji će priručnici biti izdavani i davani. Ići ćemo i u kampanju, znači bit će i na web stranici koraci koji se primjenjuju, što potrošač može očekivati gdje se treba javiti itd. Dakle, to ćemo sve dati. U medijima ćemo biti što prisutniji i prema onome što smo vidjeli i kako smo isplanirali, a nismo to radili sami, konzultirali smo se s ljudima koji su prošli ovo prije nas, bit će s 1.01. sve spremno za primjenu. Postavilo se pitanje koliko će biti stečajeva osobnih? Mi smo radili nekakav proračun opet vođeni iskustvom i komparacijom s drugim sustavima, ali nigdje nije isto. Teško se usporediti sa Slovenijom i sa Njemačkom i sa Austrijom ako vi nemate podatak kad idete novi institut. Vi ne možete znati od 100 ljudi da li će ići 1 ili će ići 10 ili će ići 100. Dakle, najveći broj bi bilo ovih 121 tisuća koliko sam rekao da su iznad 25 tisuća, ali naša procjena je nekih 20, 30 tisuća. 20-ak tisuća da bi moglo ići u ovaj postupak. To je samo procjena. Ja stojim kod toga i nigdje ne mogu izjaviti to će biti tako jer jednostavno moram reći ne znam i ne mogu znati. To je naša procjena prema reakcijama kakve su bile u drugim zemljama kad su krenuli s ovim institutom. Vi ste u Sloveniji imali par sto predmeta na početku, onda su promijenili zakon slično kao što smo neke institute koje mi sad imamo oni su uveli jer nisu tako krenuli i sad je došlo na par tisuća. To je recimo slovenski primjer. Austrijanci opet imaju jednu drugu odredbu, mislim tako da stvari su različite. Ovo je samo procjena, ali čak i onaj najveći broj koji bi došao u obzir kapacitetom se može svladati. Jer ako govorimo o najvećem broju 120 tisuća nama priljev je pao za 130 tisuća na općinskim sudovima. Dakle, razumijete? To su nekakve stvari koje su, ali da vam mogu reći točan broj, ne mogu. I to je tako. Nikad nitko ne može kod novog instituta ove vrste reći točan broj. Kao da me pitate koji će biti broj zahtjeva za utvrđivanje nečega. Ne znam, mislim to je nešto što vi postavite i vidjet ćete što će se događati. I tu će ako bude trebalo raditi korekcije ćemo ih napraviti. Ono što bih ja htio zahvaliti na amandmanima i na raspravi razmotrit ćemo ono što smatramo da treba i što možemo prihvatiti i što mislimo da … ćemo apsolutno napraviti, kao što uvijek radimo. I to je to. Evo, hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Imamo jednu repliku, Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine ministre naravno da je logično da znate koji je maksimalni broj postupaka i da je logično da ne znate koliki će biti broj postupaka, ali procjena mora postojati. Zato sam i pitao koja je procjena utemeljena na donošenju ovog zakona jer ste procijenili i visinu troškova, a visina troškova ovisi najviše o broju postupaka koji predviđate. Je li to broj postupaka godišnje, je li to u roku 5 godina? U kojem roku? Vi ste za godinu dana predvidjeli 10,.5 milijuna kuna. Jel planirate da će u roku godinu dana svih tih 20 tisuća ili će to biti možda u dužem razdoblju? I koliki je trošak onda ako je u prvoj godini plan 10 tisuća, u drugoj 10 tisuća, koliki je onda ukupni trošak u prvoj, koliki je ukupni trošak u drugoj godini? A ovo što se tiče ispravaka i evo toliko je bilo nejasnoća gdje onaj kaže da posrednik je ovlašten. Nedopustivo je da ne provjeravaju podaci. Ja mislim da zakon treba obvezivati da posrednik mora provjeriti podatke i sve i da to svojim amandmanom ispravite i takvih nekoliko koliko sam situacija primijetio što mislite da je racionalno prihvatite, ali nije ništa ni primjedba ni jedna bila, niti je govor ijedan bio ni politički, ni predizborni, nego isključivo ne zato što ja ne razumijem što piše, nego što se može pogrešno tumačiti i što može onda postupak i trajati dulje teoretski nego što je planiran jer se ne može uzeti pravo nekomu na prekid na zastoj. Ne može se uzeti pravo, a onda se može dogoditi da 5 godina traje postupak. I sami doradite koliko mislite da je potrebno da ovaj zakon bude bolji i sutra ona o tome možemo razmisliti i o zajedničkom izglasavanju. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku ministar MIljenić.
Hvala lijepo. Dakle ja nisam ni shvatio politiziranje niti predizbornog, niste tako nastupili, nisam ni ja. Jer da jeste ja bi onda drugačije odgovarao. Dakle ovo zbilja se svodi da se svi zajedno trudimo popraviti tekst i na tome sam već rekao da zahvaljujem. Ovo što ste rekli za provjeravanje ne bih se složio s vama, u ovoj fazi jer ponovno onaj tko treba provjeravati je vjerovnik. To je dobro. Znate ne smijete staviti posredniku da on njima kaže vi ne možete sklopiti nagodbu jer nečeg tu nema. To je na vjerovniku, hoćeš, nećeš. Kasnije je druga priča, ali ovdje ne. Ovo što ste rekli oko troškova, 10,5 milijuna. Da oni su rađeni na projekciji kad bi svi ljudi koji ovih tridesetak tisuća kad bi podnijeli zahtjev za besplatnu pravu pomoć onda bi to toliko koštalo. Dakle ja niti, to je taj jedan maksimum kad nitko od njih ne bi imao nikakvu imovinu za platiti. Zato smo se osigurali da imamo odfinancirati iz proračuna zapravo trošak postupka jer je zamišljeno da ga financira, prvenstveno da se on iz imovine financira ali teoretski da vam dođe 30 tisuća ljudi, govorim napamet, radili smo procjenu koji nemaju nikakvu imovinu, oni imaju pravo na besplatnu pravnu pomoć jer šta ćete ih onda, ne možete ih pustiti da umru jer nemaju imovinu pa ne mogu otići u ovaj stečaj. Dakle to onda mi moramo iz nekakve naše solidarnosti, iz proračuna, svi mi kao društvo odfinancirat i to je taj maksimum. Evo tako smo došli do tog broja. Očekujemo da će on biti bitno niži, ali smo išli na jedan viši zbog veće sigurnosti i zbog jednog pritiska koji će se možda stvorit u prvoj godini. Evo hvala lijepa.
Hvala i vama ministre. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem ministre vama i pomoćnici. Sutra ćemo glasovati u 9,30. Doviđenja i ugodan nastavak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 19,30 SATI.
Prelazimo na odlučivanje Konačnog prijedloga Zakona o stečaju potrošača, drugo čitanje, P.Z. br. 811. Rasprava o tekstu zakona je završena. U skladu sa prijedlogom Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: "O Konačnom prijedlogu Zakona o stečaju potrošača provesti će se treće čitanje. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznesena u raspravi uputiti će predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona.". Molim glasujte o prijedlogu ovoga Zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da zaključak nije dobio potporu. Dobio je 30 glasova za, 1 glas suzdržan i 78 glasova protiv. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandman nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskoga sabora a u skladu sa člankom 199. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 glasova za 1 suzdržanim glasom i 26 glasova protiv prihvaćeno da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnika predlagateljice, Sandra Artuković Kunšt, zamjenica ministra obrazloži amandman br. 1. Vlade Republike Hrvatske.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Amandman br. 1. koji predlažemo tiče se članka 5. stavka 1.. Riječi: "insolventan" zamjenjuju se riječima: "nesposoban za plaćanje". U stavku 2. istog članka riječi: "insolventnost" zamjenjuje se riječima: "nesposobnost za plaćanje". I u stavku 3. riječi: "insolventan" zamjenjivati će se riječima: "nesposoban za plaćanje.". Ovo predlažemo iz svrhe upotrebe hrvatskih riječi u odgovarajućem smislu.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U raspravu se prijavio i poštovani zastupnik Ivan Šuker u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa lijepo je to da mi iz zakona u Republici Hrvatskoj izbacujemo strane riječi i da uvodimo hrvatske riječi. Međutim, nekada prijevod koji se sastoji od više riječi jasno ne kazuje ono što govori strana riječ koja je u svim ostalim zakonima. I sada se postavlja jedno elementarno pitanje, ako imate u svim financijskim zakonima riječ insolventnost i sada donosite nekakvu presudu ili nešto, dakle po onom dijelu gdje se tiče financijskih zakona ćete govoriti insolventan a gdje se koriste članci ovoga zakona ćete koristiti nešto što je opet nedefinirano. Jer reći da insolventan je nesposoban za plaćanje ne znači ništa. Za plaćanje čega? Jer u financijskom izričaju insolventan točno se zna što znači. A zamijeniti to nesposoban za plaćanje ne znači ništa. I druga stvar, ne možete u stavku 2. riječ insolventnost zamijeniti nesposobnost za plaćanje. Naprosto ne ide. Dakle kada bi eventualno ovdje umjesto insolventan stavili da nesposoban za uredno podmirivanje dospjelih novčanih obveza onda se jasno zna o čemu se radi. Onda u zakonu piše na što se to odnosi. Ali ovako ako kažete nesposoban za plaćanje to ne znači ništa. A donesti zakon kojim želimo pomoći mnogima koji su se i ne svojom krivicom našli u silnim problemima i jasno to ne definirati dajete mogućnost različitog postupanja. Dakle vi morate ovdje naznačiti kažem što u izričaju financijskom u Hrvatskoj, točno se zna što riječ insolventnost znači. I ne može je tumačiti netko na ovakav ili onakav način. Međutim, ako vi to zamijenite sa nesposobnim za plaćanje vi u principu niste rekli ništa. Ali ako to stavite da je to nesposoban za uredno podmiriti dospjele novčane obveze, onda ste jasno definirali što to je. I stoga gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora ja mislim da Hrvatski sabor naprosto ne smije prihvatiti ovakav amandman Vlade jer onda smo tek u šumi različitih tumačenja i različitog postupanja u različitim slučajevima. Ali ponavljam ako već uvodimo hrvatske izričaje za pojedine stvari onda to moramo napraviti u svim zakonima ne samo u jednom zakonu. I mislim da je vrijeme da lagano u hrvatski jezik uvodimo jer hrvatski računovodstveni standardi su puno toga definirali hrvatskim jezikom a ne samo nekakvim stranim inačicama kako treba postupati u određenim procesima. Međutim, nažalost svi amandmani Vlade i vidjeti ćete kasnije žele pojasniti nešto što nije pojašnjeno. I oni su praktički na istom pragu a to govori koliko je zakon loše napisan. I da se ne javljam po ostalim amandmanima, da ne trošim vaše vrijeme, dakle ovo je najbolji pokazatelj kada se ad hoc i na brzinu nešto radi i zato je bio zaključak, zapravo prijedlog zaključka kluba Hrvatske demokratske zajednice da ovaj zakon ide u 3. čitanje upravo da ispravimo, oprostite mi na izrazu ovakve bedastoće koje naprosto sutra mogu stvoriti silne pravne probleme onima na koje se primjenjuju. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Nema više prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu o amandmanu br. 1. I molim glasujte o amandmanu br. 1. Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 72 glasa za, 11 suzdržanih i 21 glasom protiv prihvaćen amandman br. 1. Vlade Republike Hrvatske i postao sastavni dio konačnoga prijedloga zakona. Br. 2. amandman Vladin.
Hvala lijepo. U članku 10. stavak 1. mijenja se i glasi: posrednik je djelatnik financijske agencije, druga fizička osoba kojoj je ministar nadležan za poslove pravosuđa izdao dozvolu za obavljanje poslova posrednika. Amandman je potreban kako bi se na nedvojbeni način propisalo da i djelatnik Financijske agencije mora imati dozvolu za obavljanje poslova posrednika.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim glasujte o amandmanu broj 2 Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, 85 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv, prihvaćen amandman broj 2 vladin i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 3 poštovana zamjenice ministra.
Hvala lijepo. U članku 14. stavku 1. iza riječi: ovlašten, dodaju se riječi: i dužan. Obrazloženje. Predloženim amandmanom precizno se određuje i obveza posrednika da provjeri podatke iz popisa imovine i obveza potrošača.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Za raspravu se javio poštovani zastupnik Ivan Šuker u ime kluba.
Hvala lijepo. Ovaj amandman govori o površnosti ovoga zakona jer ako vi izmjenom kažete da je netko obavezan i dužan provjerit imovinu nekoga nad kojim se praktički može se dogodit da mu se oduzima sva imovina, govorim vam kako je ovaj zakon napravljen. Mislim pa kako može netko uopće pokrenut postupak ako nije provjerio imovinsko stanje onoga nad kojim se provodi cijeli postupak. Jel vam sad jasno kakav zakon donosite? Mislim to je stvarno, da nije žalosno i da mi nije žao ovih ljudi na koje se odnosi ispada smiješno. Uzmi da se bilo tko od vas nađe u ovakvoj situaciji i da jedan povjerenik će to provjeriti, a drugi povjerenik neće provjeriti pa nad nekim će se izvršit ovrha, nad nekim neće. I onda sad Vlada kaže da je on dužan to provjerit. To vam govori samo o smislu zakona jer ako je zakon napisan da tako kažem tehnički ili zanatski kako ga treba napisati onda sve odredbe njegove idu da bi se uopće mogao provodit ovaj postupak da se mora utvrdit činjenično stanje. A ovdje je činjenično stanje imovinsko stanje onoga nad kime se provodi postupak. Ali kažem, nažalost cijeli zakon vam je tako napisan i vi kolegice i kolege iz vladajuće koalicije donest ćete jedan zakon koji će dovest do toga da će ti povjerenici različito postupat u različitim situacijama, da će različito raditi po pojedinim situacijama. Imali smo primjer kod zakona o kojem smo glasali pod prvom točkom dnevnog reda, kad se ne koristi sve ono što u ovom trenutku u Hrvatskoj postoji da bi se utvrdilo imovinsko stanje jer danas imovina nije ono što je bila prije 5-6 godina, danas imate različite vidove imovine. Zato i je uveden OIB, da upravo to ne može pobjeć'. Zato kažem, ovaj amandman naprosto govori o tome kako je ovaj zakon loše napisan. Pisali su ga pravnici, ali nisu se konzultirali sa financijašima. Jedan vrlo, vrlo loš napravljen uradak, ali ponavljam mi ovim zakonom ćemo itekako odrediti sudbine mnogih građana Republike Hrvatske. Prema tome, ako ćemo govoriti dužan, utvrdit imovinsko stanje onda isto tako treba pogledat da li je netko prije određenog vremena dio svoje imovine prenio na nekoga, a to se nažalost u Hrvatskoj vrlo često događa i mnogi porezni dužnosnici su vam na takav način ostali dužni, a imovinu su preselili u neka druga poduzeća itd. Prema tome nemojmo zbog populizma, zbog toga da se nekome dodvorimo prije izbora napraviti kaos koji će nas u budućnosti puno koštati jer sve te izgubljene sporove će u konačnici plaćat država. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Više nema zainteresiranih za raspravu. Zaključujem raspravu o amandman broj 3. Dajem na glasovanje amandman broj 3 Vlade Republike Hrvatske. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, ništa suzdržanih i 20 glasova protiv, prihvaćen amandman broj 3 vladin i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 4 vladin.
Hvala lijepo. U članku 34. podstavku 2. točci 2. riječ povjerenik zamjenjuje se rječju povjerenika. u točki 3. riječ ili se briše, iza točke 3. dodaje se točka 4. koja glasi: 4. Ako je prezadužena ili, u točki 6.broj 6. zamjenjuje se brojem 5. Obrazloženje. Amandman je potreban kako bi se omogućilo brisanje osobe sa liste povjerenika u slučaju da je prezadužena te da bi se ispravile nomotehničke pogreške.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu broj 4 Vlade Republike Hrvatske. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu o amandmanu broj 4 i dajem na glasovanje amandman broj 4. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, ništa suzdržanih i 21 glas protiv, prihvaćen amandman broj 4 vladin i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 5 Vlade Republike Hrvatske poštovana zamjenice.
U članku 46. stavku 1. riječi ili vjerovnik mogu zamjenjuju se riječima i vjerovnici mogu suglasno. Amandman je potreban kako bi se zastoj postupka omogućio samo ako postoji suglasnost i potrošača i vjerovnika.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu broj 5. Vlade Republike Hrvatske. Ocjenjujem da nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu o tom amandmanu. Molim glasujte o amandmanu broj 5 Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, ništa suzdržanih i 23 glasa protiv, prihvaćen amandman broj 5 Vlade Republike Hrvatske i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Molim zamjenicu ministra poštovanu Sandru Artuković Kunšt obrazloženje za amandman poštovanog zastupnika Gorana Marića.
Hvala lijepo. Amandman poštovanog zastupnika Gorana Marića Vlada prihvaća.
Hvala lijepa. Postao je sastavni dio konačnog prijedloga. Prelazimo na amandman Kluba zastupnika HDZ-a amandman broj 1.
Hvala lijepo. Vlada ne prihvaća amandman broj 1. Kluba zastupnika HDZ-a. Nepotrebno je definirati pojam poštenja, jer je pojam poštenja standard pravni i u pravnoj teoriji i u pravnoj praksi, pojam koji je sadržan u mnogim zakonima građansko-pravne naravi i u upotrebi u svakodnevnim postupcima odlučivanja u tim predmetima. Poštenje se presimira i ono se može određenim odrednicama precizirati kako bi se trebalo definirati u konkretnom predmetu. Ali činjenica jest da će o poštenju u svakom slučaju prosuđivati sud, pa tako i u ovim predmetima stečaja potrošača.
Hvala lijepa. U ime kluba traže glasovanje. Sad ćemo molim glasovati o amandmanu broj 1. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada nije prihvatila. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu, 23 glasa za, ništa suzdržanih, 74 glasa protiv. Amandman broj 2. Kluba zastupnika HDZ-a molim obrazloženje.
Hvala lijepa. Amandman broj 2. Kluba zastupnika HDZ-a se ne prihvaća. Smisao amandmana je već sadržana u amandmanu Vlade broj 1. gdje smo pojam insolventnost zamijenili nesposoban za plaćanje, a ja ovdje moram naglasiti da smo sadržaj pojma nesposoban za plaćanje definirali u članku 5. stavak 3. tako da su svi pojmovi vezani za ovu kategoriju zakonom određeni.
U ime kluba podnositelja amandmana, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Dakle, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora ja sam kad sam govorio o amandmanu Vlade pokušao objasniti da naprosto mnogi ljudi ne znaju dovoljno, nisu ekonomski pismeni da znaju što to znači solventan, insolventan, pa ću kolegama i kolegicama pročitati što glagol solventan znači u kemiji. Dakle, kaže koji je sposoban rastvoriti, otopiti neke spojeve u tekućini. Ako to pretvorite u insolventan u kemiji onda kaže koji nije sposoban rastvoriti, otopiti neke spojeve. Prema tome, ovisno na što ga primjenjujete takvo imate i tumačenje. I zato jesmo rekli da kad glagol insolventan pretvaramo na hrvatski jezik da bi trebalo biti nesposoban uredno podmiriti dospjele novčane obveze. On jasno definira. Kao što u kemiji kaže da je sposoban, tj. nije sposoban rastvoriti i otopiti neke spojeve, tako vjerojatno i ovaj zakon na žalost neće biti sposoban pomoći hrvatskim građanima.
Hvala lijepa. Tražite glasovanje? Molim glasujte o amandmanu broj 2. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da amandman broj 2. nije dobio potrebnu većinu, 22 glasa za, ništa suzdržanih i 73 glasa protiv. Hvala lijepa. Amandman broj 3. nije u duhu Poslovnika i nemamo o čemu glasovati. Amandman broj 4. također nije u duhu Poslovnika i ne možemo o tome glasovati. Amandman broj 5. je u duhu Poslovnika pa ćemo glasovati i odlučivati o tome. Broj pet molim.
Hvala lijepo. Amandman broj 5. Kluba zastupnika HDZ-a Vlada prihvaća.
Hvala lijepa, postao je sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. To je lijepo. Amandman broj 6. Molim vas! Priberite se, priberite se.
Hvala lijepo. Amandman broj 6. Kluba zastupnika HDZ-a Vlada ne prihvaća. Žalba je redovni pravni lijek i ona može biti suspenzivna, dakle može odgoditi izvršenje one odluke u odnosu na koje se žalba izjavljuje, ali i ne mora biti. Ona nije suspenzivna u redovitim procesima i postupcima, a u ovima koji se smatraju izvanparničnima i koje smo mi strukturirali na način da budu što manje naporni i tegobni za cijeli postupak žalba u pravilu jest suspenzivna. U pravilu je suspenzivna i u stečajnim postupcima, pa tako i u postupku stečaja potrošača opredijelili smo se za varijantu da je žalba suspenzivna i stoga ne bismo prihvatili ovaj amandman.
Molim kolege zadržite pozornost. Tražite glasovanje. Molim glasovanje za amandman broj 6. kluba HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu, 24 glasa za, ništa suzdržanih, 76 glasova protiv. Amandman broj 7. nije u skladu sa Poslovnikom, nećemo odlučivati o njemu. Amandman broj 8. istog kluba zastupnika. Molim stajalište Vlade, poštovana zamjenica ministra.
Hvala lijepo. Amandman broj 8. Vlada ne prihvaća. Rok od 30 dana je primjereni rok za izradu i za savjetovanje o podzakonskim aktima koji će uslijediti nakon ovog zakona.
Molim očitovanje podnositelja amandmana, poštovanog zastupnika Ivana Šukera u ime kluba HDZ-a.
Meni je drago da Vlada kaže da će to bit u stanju napraviti u roku od 30 dana, a s obzirom da će za jedno 2 tjedna se raspustiti ovaj Visoki dom, pa ćemo vidjeti da li će biti u stanju to napraviti u roku od 30 dana. Povlačim amandman.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Amandman broj 9. Upadica se ne razumije./… Onda povucite i br. 9. Hvala vam lijepa. Iscrpili smo listu amandmana. Zaključujem raspravu. Dajem konačni prijedlog zakona na glasovanje. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 102 glasa za, 3 glasa suzdržana i ništa glasova protiv donesen zakon br. P.Z. 811 u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Poštovane kolegice i poštovane kolege time smo iscrpili sve što smo mogli danas raditi. Vidimo se u srijedu na redovitom zasjedanju, 16. ovog mjeseca. Želim da se pripremite jer ćemo imati potrebu za pojačanim radom. Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege, ako trebate završiti razgovore čekat ćemo još jednu minutu ali bi počeli sa radom. Dobro jutro! Prema dogovoru jutros bi glasali o točkama koje su bile na dnevnom redu izvanredne sjednice Hrvatskog sabora. Prije čak otvaranja imam molbu, zahtjeve potpredsjednika Sabora poštovanog zastupnika Reinera za riječ. Izvolite kolega.