Kolegice i kolege, želim vam dobar dan i nastavljamo sa sjednicom. Raspravit ćemo - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 853 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Molim ministra pravosuđa gospodina Orsata Miljenića da obrazloži prijedlog zakona.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvažene zastupnice i zastupnici. Znači Nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima u onom dijelu u kojem se odnosi na kamate, konkretno na zakonske zatezne kamate. Činjenica je da Hrvatska ima jednu od najviših stopa u Europi zateznih kamata. Neću sad ulazit u to kako je do toga došlo, međutim to je jednostavno jedna stvar koja je aktualna godinama, desetinama godine. S druge strane, ono što nam se i zato jesu ovakva zakonska rješenja, ono što nam se dogodilo da smo kamate počeli uređivat u tri različita zakona i ja mogu ovdje i reći da vrijeme dolazi za objedinjavanje svega toga na jednom mjestu, međutim mi ovdje, to je jedan kompleksan posao, mi ovdje želimo intervenirat što prije da građani što prije osjete smanjenu zakonsku zateznu kamatu. Zato idemo u hitno čitanje i zato idemo s ovakvom intervencijom i kroz ovaj zakon u drugi. Što se mijenja? Znači fizička osoba gdje je bila dužnik do sada je bilo 12%, sada to ide na 8,14%. Kad se radi o trgovačkim ugovorima i ugovorima između trgovaca i osobe javnog prava ide sa 15% na 10,14. Kada se tiče poslovnih transakcija između poduzetnika i poduzetnika i osoba javnog prava sa 12,14 na 10,14. Dakle ovim se stopa zateznih kamata za odnose iz trgovačkih ugovora između trgovaca i osoba javnog prava izjednačava, kao i stopa zakonskih zateznih kamata koji se primjenjuje na poslovne transakcije između poduzetnika i poduzetnika i osoba javnog prava. Dakle ono što je bitno, smanjenje zateznih kamata, s druge strane ujednačavanje. Treće, da bi ovo mogli ostvarit napuštamo eskontnu stopu kao referentnu, uvodimo drugu, znači drugu osnovu za računanje kamata. Ovim će se i o tome je bilo dosta govora, dirat i u ugovorne kamate jer će one također se jednim dijelom smanjit, međutim to je posljedica izračuna jer su one bile vezane za zakonske zatezne kamate. U jednom će porasti, znači to je visina stope ugovornih kamata između osoba od kojih jedna nije trgovac, ono bi po ovom porastu sa 12 na 12,21 ali to se ne odnosi na dopuštene minuse kao što je bilo govoreno, dakle tu se ne bi odnosilo. Evo to je ukratko to. Tu imate u obrazloženju preglede koliko se točno što mijenja. Hvala lijepa.
Nikola Vuljanić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, ovo je zapravo odlično. Idete u dobrom smjeru i zakon se mijenja tako da se ajde recimo djelomice barem ograniči ekstra profit banaka što je jedan od puteva izlaska iz ovog u čemu se nalazimo. Bio bih jako sretan kad bi ovaj zakon uključio još dvije stvari koje su u Zakonu o obveznim odnosima čini mi se diskutabilne i o kojima smo puno puta razgovarali i nismo došli do pametnog zaključka, a trebali bi. Jedna je devizna klauzula odnosno odredba u zakonu koja govori da se dužničko vjerovnički odnosi mogu izražavati ne samo u našoj nacionalnoj valuti nego i u nekim drugima čudima, uključujući i strane valute, zlato, plemenite metale i takve stvari. Mali dio suvereniteta nam je ostao. To je naša nacionalna moneta. Ne čuvamo ju onako kako bi ju trebali čuvati i mislim da bi to u zakonu trebalo ispraviti. I druga odredba koju za neku vrlo brzu promjenu Zakona o obveznim odnosima bi trebalo napraviti jeste ona razbojnička odredba o ugovoru o dosmrtnom uzdržavanju. Tisuće staraca u Hrvatskoj ostaje bez imovine lopovlukom onih za koje su potpisali, advokata, javnih bilježnika i sličnih osoba. Objašnjavali su mi da bi naš sustav pravni bio bez toga feleričan i ja u to ne vjerujem, mislim da bi ta odredba se trebala iz zakona maknut van.
Vrijeme. Ministar Orsat Miljenić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Dakle ta dva pitanja koja ste otvorili ona zahtijevaju jedno, prvo ja smatram da su ugovori o dosmrtnom uzdržavanju, možda ih treba u nekim segmentima dotjerat ali mislim da su oni jedan institut koji nam je potreban. Ono što je bitno da ljudi budu što bolje informirani o tome u što ulaze. Za to služi solemnizacija, služi postupak. Dakle, nitko ne bi u njega smio ući bez da zna što se događa i bez da je slobodnom voljom to odlučio. Što se tiče valutne klauzule i svega drugog to zahtjeva zbilja jednu puno širu raspravu. Mi ovdje idemo u hitni postupak upravo zato da bi se definirali prema zateznim kamatama koje svaki dan proizvode svoj učinak. To trebamo sada riješiti, a sve druge promjene, možda šire ZOO-a mogu doći kasnije na stol. Hvala.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Gospodine ministre, ovako važno područje koje regulira Zakon o obveznim odnosima i sad prijedlog izmjena vi ste na brzinu nedovoljno objasnili koje su prednosti i zašto se mijenja i u čiju korist se mijenja ovaj zakon. I kako je moguće da se jednim zakonom mijenjanju tri zakona, kako je moguće da vi zakon bi trebao onemogućavati inverzije i paradoksalne situacije, a ovaj zakon proizvodi upravo takve invenzivne pojave. Vi mijenjate zakon drugim Zakonom o obveznim odnosima i kažete što se mijenja, koji članak se mijenja u drugom i trećem zakonu. Tri zakona mijenjate. Kažete da napuštate eskontnu stopu kao referentnu stopu, a direktiva EU upravo kaže da za članice EU koje nisu u monetarnoj uniji mora biti referentna stopa, ona stopa koju odredi središnja banka. Vi to napuštate. I najjednostavnije je da ta administrativna središnja banka koja ima administrativnu eskontnu stopu da se samo smanji sa 7 na 2 ili 3% i riješimo problem. Ali ono gdje je najveći problem vi ne obrazlažete zašto ste izmijenili da zakonska kamata se ne računa kad je neodrediva, ugovorena kamata više za jednu četvrtinu zatezne kamate, nego za jednu polovinu. To znači da se ide na štetu dužnika, a u korist vjerovnika jer automatski se povećava i to taman se donosi kad su pripremljene toliko tužbi korisnika kredita da tuže banke. I vi sada ovime idete u korist upravo tih banaka. I još samo jedna stvar? Zašto hitni postupak? Pa zato što neki dan smo usvojili jedinstveno metodološko nomotehnička pravila za izradu akata kojim se zabranjuje da se jednim zakonom mijenja drugi zakon i vi upravo to sad koristite taj prostor [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] prije nego stupi na snagu ovaj jedinstveni prijedlog.
Hvala lijepa. Ministar Orsat Miljenić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Dakle, ako nešto ne želite napraviti uvijek možete razlog naći i argumente da se to ne radi. Jedan od ovih je zašto hitni postupak. Hajmo pustiti da građani još malo duže plaćaju zateznu kamatu po ovoj stopi. Jel' tako? 20 godina nije nitko ništa napravio, sad vam smeta hitni postupak. A zašto je hitni? Da ih se što prije počne primjenjivati, vrlo jednostavno. Zašto mijenjamo ove druge zakone? Iz istog razloga. Zato što ako sada to ne napravimo ja sam od početka kad sam govorio rekao da treba, da je potrebno ići prema sustavnom rješenju. Međutim, sustavno rješenje će tražiti nekoliko mjeseci, a ovo je nešto što će se početi puno prije primjenjivati. Eto zato idemo s tim. Što se tiče direktive trebate pogledati što piše i ovo će određivati HNB. Dakle u čemu je razlika? Dakle HNB, središnja banka će određivati ovo. I ovo je ono što mi kao Vlada i što Sabor može napraviti i intervenirati kako bi se smanjile zakonske zatezne kamate. Što se tiče ovog što govorite da ugovorna ide gore ona neće ići gore. Kao što dobro vidite i znate iz izračuna ja sam rekao samo u jednom malom segmentu zona 021 u osnovama ide za 076 dolje, 86 dolje. I to je nešto što također postoji izračun i možete pročitati i vidjeli ste. Dakle, ne znam zašto sad govorite građanima da će im poskupiti. O.k. Ja vam kažem kako je. Vi ćete se izjasniti prema zakonu. Mi smo ga provjerili, dotjerali. On je ovdje i to je to, a hitni postupak zato da se počne što prije primjenjivati. Meni je žao što nije išao već prije, ali sada kad smo išli sa ovim i kad idemo sa ovim idemo sa ovim rješenjem što prije. A da treba donijeti sustavno rješenje to se slažem sa vama da treba sve kamate objediniti na jednom mjestu, da ne trebaju bit u tri zakona to je točno. Međutim, ovo je isto hrvatsko naslijeđe koje imamo, sad se nosimo ovako brzo, a ovo ćemo sustavno riješiti u skoro vrijeme. Evo hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih ljevičara kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministre Miljeniću sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Odmah da vam na početku kažem naš klub podržava zakon i zakon je dobro došao, slažem se s time. Nije se 20 godina ništa radilo po pitanju kamata i dobro je da se barem sad napravi. Možda je moglo prije i trebalo je prije i to vi ministre sasvim sigurno znate, znamo svi. Ali je za svaku pohvalu da je ova Vlada učinila ono što prethodne Vlade nisu i čini ono što je možda trebalo odmah činiti po formiranju države. Međutim, mene brine jedno već je kolega Vuljanić govorio u svojoj replici zapravo je i stav kluba. Stav kluba je, a i osobno sam barem dvadesetak puta govorio ovdje u Saboru po različitim temama to je ozakonjeno dužničko ropstvo. Ozakonjeno dužničko ropstvo je ozakonjeno upravo Zakonom o obveznim odnosima odnosno onom odredbom da su krediti vezani uz devize, znači devizna klauzula. Sasvim sigurno da devizna klauzula dovodi u pitanje financijski suverenitet za monetarni suverenitet. Ako je kuna jedna od najstabilnijih valuta u svijetu čemu devizna klauzula? A čitavo vrijeme i guverner HNB bivši i današnji govori upravo to da je kuna jedna od najstabilnijih i da nema nikakvih razloga da se bojimo da će kuna devalvirati. Pitanje je zbog čega i dalje devizna klauzula? Postoje različite prognoze što bi se dogodilo ako se ukine devizna klauzula. Naravno oni koji su za to, koji rade u korist banaka, koji rade u korist krupnog kapitala, koji podržavaju deviznu klauzulu su katastrofičari koji kažu da bi se urušio sustav kad bi se devizna klauzula ukinula. Po prvi puta čini mi se da je guverner, bivši guverner Rohatinski govorio o mogućnosti devizne klauzule prebacivši lopticu Hrvatskome saboru 2011. godine u 5. mjesecu na susretu ekonomista u Opatiji kad je rekao HNB, što je točno, ne određuje deviznu klauzulu, nije na njoj da rješava to pitanje to je u nadležnosti Hrvatskoga sabora na prijedlog Vlade. I tada je rekao da je vrijeme da se počne razmišljati o tome, razgovarati, raspravljati u Hrvatskome saboru o postupnom ukidanju devizne klauzule odnosno zabrani davanja kredita pod deviznom klauzulom. Sad je 2015. godina, maloprije je ministar Miljenić rekao da o tome da se ukine devizna klauzula treba dublja i duža rasprava. Zamislite od 2011. do danas, to znači tada je bila predsjednica Vlade gospođa Kosor, do danas smo mogli raspraviti tisuću puta. Nikad se nije raspravljalo. Čak kad smo predlagali gospođi Kosor da stavi na dnevni red Hrvatskoga sabora deviznu klauzulu Vlada je odbila, kao što je odbila i ova Vlada raspravljati o deviznoj klauzuli. Nikad nam nitko s ove govornice nije rekao točno s preciznim izračunima što bi se dogodilo da se ukine devizna klauzula? Što bi se dogodilo i zbog čega se ako dopuštamo da krediti koji jesu podignuti pod deviznom klauzulom ostanu takvi, zbog čega se dopušta da devizna klauzula i dalje stoji u ugovorima, i dalje kad se uzimaju krediti moraju se uzeti s onom naznakom da su krediti vezani uz devize. To je, znači i ova Vlada dopušta ono što su dopuštale prijašnje vlade. Više puta smo raspravljali o tome da treba i rasteretiti znači rizik kredita podijeliti između onog koji diže kredit i onog koji daje kredit i države. Ova Vlada je činila i napravila neke korake. Tada kada smo to tražili bili smo nazivani populistima. Sad bih ja pitao ministra je li ovo populistički ili smo mi dobivali etikete onako čisto politikantski? Mislim da ovo nije populistički čin, da je ovo čin koji služi građanima, on je u korist građana kao što su bili i naši prijedlozi u korist građana. Dakle, nepovjerenje prema kuni mora se jasno reći godinama su gradile prije svega banke, te banke su podržavale vlade, sve dosadašnje vlade i najveći krivac za to HNB koja sam rekao i ponovit ću koja se odnosila prema građanima i napravila više štete nego agresija na Hrvatsku. Više će građana završiti pod ovrhama nego što je ostalo bez kuća u vrijeme rata. Više će biti ugroženo oduzimanjem stanova nego što su stradali stanovi u vrijeme rata. I još o jednoj temi ću govoriti, a to je tema koju smo maloprije isto tako naznačili, a to je dosmrtno uzdržavanje. Ministar je rekao, a vidio sam da je jedna kolegica iz vladajuće koalicije se suprotstavila onome što je predložio gospodin Vuljanić, da treba možda precizirati, da treba pojasniti. Pa što to ne učinimo? Zbog čega za djecu, unuke, rođake, susjede, udruge, privatne domove umirovljenika, vjerske zajednice, stari i nemoćni su postali zlatni rudnik. Postoji tisuće primjera koje možete pročitati o tome da su stari i nemoćni koji su dali svoju imovinu. Pa tako postoji jedan primjer od 3 milijuna kuna što je vjerska zajednica konkretno katolička crkva u Zagrebu uzela bez znanja djece pod sumnjivim okolnostima. Nakon toga uslijedile su prijetnje. To rade rođaci, to rade najbliži oni u obitelji i ostavljaju stare i nemoćne bez sredstava i zapravo ih gotovo bacaju na ulicu. To treba mijenjati. Kako? Valjda ministar zna. Pljačkaju ih putem oporuka, ugovora o darivanju, ugovora o dosmrtnom i doživotnom održavanju. Jednostavno kada su ljudi u trećoj dobi, kada postanu nemoćni, kada se ne mogu o sebi brinuti ako su izloženi prijevarama, znači nabrojio sam institucije i pojedince u kojima su u kolu odvjetnici, suci, liječnici i javni bilježnici. To su ljudi koji pomažu da se otme imovina onima koji su dali svoju imovinu pod dobrom vjerom. Zbog čega to država dopušta? Država je ta koja mora štititi građane, naročito one najosjetljivije. A sasvim sigurno da najosjetljivije uz djecu i osobe s invaliditetom spadaju starije i posebno nemoćne osobe koje ne mogu o sebi brinuti. Nevjerojatne su presude sudova, nevjerojatni su čini odvjetnika koji se bave tim poslovima, to je zapravo još jedna nova mafija koju dopušta upravo ovaj zakon. I ovaj zakon se mora promijeniti, tu treba hitni postupak. Slažem se i sa hitnim postupkom u vezi snižavanja kamate. Klub Nezavisnih ljevičara će podržati ovaj zakon ali će se i dalje zalagati da se ove dvije vrlo bitne komponente ovoga zakona promjene i da konačno hrvatski građani imaju svoju valutu jer kuna nika nije bila hrvatska valuta, ona je bila proračunsko sredstvo. Prije smo imali deutsche marku, danas imamo euro a kunu koja je stabilna smo ograničili deviznom klauzulom i omogućili bankama veliku pljačku, omogućili da banke moći, financijski centri moći stave hrvatske, veliki broj hrvatskih građana u dužničko ropstvo koje će osjećati ne samo njihova djeca već i njihovi unuci a to treba čim prije mijenjati. Hvala.
Ingrid Antičević-Marinović replika.
Drago mi je kolega što ste prepoznali da je ovaj zakon kvalitetan, da je dobar, da je u interesu građana i slažem se s vama, a to je i motiv donošenja ovog prijedloga zakona da se snize te visoke zatezne kamate. Jer visoka zatezna kamata nema nikakvog niti ekonomskog opravdanja. Ona je za građane pogotovo ljude u nuždi, a to su svi oni koji dižu kredite, ali jednako tako i oni koji žele pošteno i pravilno poslovati, čisti reket. I zato evo pozdravljam i vašu raspravu u tom djelu. Ne bi se s vama složila u pogledu dosmrtnog izdržavanja, to je jedan institut koji oduvijek postoji. Nažalost nema ugovora, pa nema ni zakonski, koji je zakon među ugovornim strankama, nema nažalost ni jedne odredbe i to dobre odredbe koja se ne može zloupotrijebiti. Ja mislim da je taj institut nama pravedan, potreban, potreban je i pravedan je. Jer ima ljudi čestitih, mladih ljudi koji će se brinuti o starijima bilo da su im rodu ili nisu rod koji im ostavljaju ovu svoju imovinu, međutim nažalost vlastita djeca pobjegnu od vlastitih roditelja koje zanemare, a onda tobože tuže da ih je netko, ove druge nasljednike, oporučne nasljednike ili nasljednike po dosmrtnom uzdržavanju, odnosno ti su i postali vlasnici još za života. Prema tome, ima ljudi koji su pošteni, koji žele takve ugovore u interesu obje stranke, međutim slažem se s vama da svaki ugovor trebamo vidjeti da se ne zloupotrebljava i da država tu bude brza i efikasna. Nažalost nešto što je puno gore i teže što se događa da su ljudi, mladi ljudi, da su čitava njihova šira i uža, uža i šira obitelj pomogle da kupe stan, a taj stan je tad propala tvrtka ponovno preprodala ili banka ima nad njim, nad time hipoteku i ostanu bez ičega. Tu bi nešto trebali učiniti.
Branko Vukšić odgovor na repliku.
Uvažena kolegice Antičević-Marinović slažemo se u vezi ovog zakona i ove odredbe o visokim zateznim kamatama jer banke su postale nelojalna konkurencija lihvarima jer su bile za ozakonjene visoke kamate. I dio, jedan mali dio nepravde se ispravlja. Ali ovo što ste vi govorili zakon mora biti takav i praksa mora biti takva, međutim praksa sudova, imate brojne, samo pogledajte na internetu imate brojne presude u kojima su sudovi na strani onih koji su ih opljačkali. Znači sudovi su presudili u njihovu korist jer su kažu dobri ugovori. Nikog nije briga da li ti ljudi stvarno brinu o starim i nemoćnim osobama. Kakva je to država koja to dopušta? Kakav je to pravni sustav koji dopušta da se stari i nemoćni da su gladni, da žive u nemogućim uvjetima, da o njima ne brinu oni koji su preuzeli ulogu da brinu? To je pitanje u praksi. A zakoni trebaju biti tako da čim manje omoguće takvu praksu. I kome danas, pitaju me, jučer me nazvala jedna gospođa iz Rijeke i pitala kome se ona može žaliti? Pa nikome se ne može. Veli da li ja to mogu iznijeti u Sabor? Ja kažem samo ću doživjeti podsmjeh u Saboru. To će biti populizam. Kako neko uopće može neki primjer govoriti da ova država nešto ne čini? Ovaj primjer što sam govorio sa crkvom to je u pitanju 3 milijuna kuna, nekretnina u vrijednosti 3 milijuna kuna. Biskup Pozajić je zaprijetio kćerki, postoji, to je poznati slučaj, da ne smije ići s time u javnost jer će ugroziti vjersku zajednicu. A još će više ugroziti svoju mater. To su prestrašne stvari preko kojih jednostavno prelazimo, kao to se ne događa.
Vesna Škare-Ožbolt replika.
Poštovani kolega Vukšić, meni, ja ću isto podržati ovaj prijedlog jer mislim da je dobar. Međutim ne bi se složila s vašom tezom da se 20 godina ništa nije napravilo. Ja ću podsjetiti 2004.godine doneseno je autentično tumačenje zakonskih zateznih kamata, ukinuta je tada kamata na kamatu. Jedno ozakonjeno lihvarsko ponašanje kada su ljudi zbog par tisuća ili par stotina kuna koje su dugovali tamo negdje 93., 94.godine 2000.ostajali bez kuća, bez imovine upravo zbog tih kamata na kamatu. Prema tome, novi Zakon o obveznim odnosima tada 2005. godine upravo je akceptirao tu činjenicu. Prema tome, tada je ta teška sramota koja je postojala legalno i legalno se provodila i sudovi su to provodili koristeći neki komfor, neku proporcionalnu metodu tada je to bio ukinuto. Prema tome, nije točno da se baš ništa 20 godina nije činilo u korist ljudi. Ja se slažem da treba stalno snižavati zakonske zatezne kamate. Možda je ovo trebalo doći na početku mandata, a ne na kraju mandata.
Branko Vukšić odgovor na repliku.
Uvažena kolegice Škare Ožbolt, eto 2004.znači 11 godina se nije zapravo od tada se ništa nije činilo. Bilo bi dobro da kada ste ukinuli kamatu na kamatu da ste i snizili te kamate. NO tko je onda povećao kamate ako su bile snižene na razumnu mjeru? Onda znači da je netko povećavao nakon toga. Prema tome, Hrvatska država nikad nije sustavno štitila hrvatske građane, nikad sustavno. Donesene su mjere koje su uvijek bile gašenje malog požara, nikad nije sustavno. Malo prije je rekao ministar da dolazi vrijeme za objedinjavanje svih tih problema. Pa koja će to vlada objediniti? Kada će to objediniti neke buduća vlada? To će vjerojatno sada u predizbornoj kampanji oni koji pretendiraju na vlast će govoriti kako će to objediniti i onda će doći četvrta godina pa će se isto nešto palijativni koraci poduzeti i onda će se opet reći mi ćemo to u idućem mandatu riješiti. A ljudi stenju pod dužničkim ropstvom, ljudima je sve teže i teže. I najveći problem koji jest je upravo devizna klauzula koja omogućuje pljačku hrvatskih građana, to je mazanje debelog vrata debeloj guski, tustoj guski još uvijek. Meni je zapravo žalosno gledati kako ministar financija kuka što banke čine, kako prijeti praznom puškom. Sve ova Vlada može napraviti, Vlada ima većinu u Saboru i može izglasati svaki zakon, može se dogovoriti sa stručnjacima i mislim da je sljedeći potez da oni koji će ukinuti deviznu klauzulu koji će napraviti reda i koji će se postaviti bankama kao što i doliči da će ti ostati dugo na vlasti.
U ime Kluba nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Da, situacija je i slažem se sa mojim prethodnikom naprosto dramatična. U samo 4 mjeseca ove godine dug blokiranih građana povećao se za čak milijardu 750 milijuna kuna, to su podaci FINA-e. Znači na kraju travnja u blokadi je bilo 322.329 građana, a njihov ukupan dug zbog kojeg je FINA blokirala račune iznosio 32 milijarde 810 milijuna kuna. Prošle godine na kraju prosinca iznosi 31 milijardu i 60 milijuna kuna. Sve više i više dolazi građana na tu listu, a podaci FINA-e kažu da blokiran račun ima 7,81% hrvatskih građana, a čak 11,51% radno sposobnog stanovništva. I rekoh situacija je alarmantna. Doduše danas sam u jednim novinama pročitao naslovnicu "Idu u štrajk s neto plaćom od 53.000 kuna" riječ je o kontrolorima leta. Ja se slažem da rade jedan od najstresnijih poslova uz deminere ako se tako mogu izraziti. Gledam otpremnine temeljem kolektivnih ugovora iznose od 500 do milijun 200 tisuća kuna. rekoh neka imaju, ali mislim da bi trebalo vis a vis toga isto biti donekle obazrivi. Razumljivo kada je riječ o ovim kamatama da nešto treba poduzeti. Ja mislim da je ovo jedan mali korak, ali je bitan korak, jednom riječju evoluiramo. O čemu se radi u ovome zakonu? predloženim izmjenama visine stope zakonski zateznih kamata za odnose iz trgovačkih ugovora i ugovora između trgovaca i osoba javnog prava, snizit će se sa sadašnjih 15% na 10,14%, a za poslovne transakcije između poduzetnika i poduzetnika i osobe javnog prava u kojima je osoba javnog prava dužnik novčane obveze sa sadašnjih 12,14% na 10,14%. U ostalim odnosima koji su uređeni Zakon o obveznim odnosima vidimo da će se sniziti visina zatezne kamate sa sadašnjih 12 na 8,14%. Slažem se s onima koji su rekli da su do sada zatezne kamate u RH bile najmasnije u Europi. Naplaćivali su ih svi, nisu ih naplaćivale samo banke da se razumijemo, naplaćivala ih je država, naplaćivala ih je lokalna samouprava, naplaćivale su ih komunalne službe itd. Ono što se računa ili Vlada računa, da se dug blokiranih građana neće povećavati godišnje za 3,6 milijardi kuna na temelju ovog novog izračuna kamata već "samo za 2,4 milijarde kuna". Znači, ovaj zakon direktno je težak oko milijardu i 200 milijuna kuna na godišnjoj razini. Znači za toliko manje zateznih kamata ubrat će, nije bitno sada, država, lokalna samouprava, komunalne službe, banke itd. Milijardu i 200 milijuna kuna, koliko je to? To je otprilike pola recimo Pelješkog mosta. Drugo što isto tako želim reći, kako bi to otprilike izgledalo u praksi. Npr. da netko ima 10.000 kuna duga i sada po zateznoj kamati od ovih 8,14% nakon pet godina građanin će platiti zateznu kamatu u iznosu od 4.787 kuna ili 14.787 kuna, a pri 12% na 10.000 kuna nakon pet godina platio bi 17.627 kuna. Ništa ne treba govoriti, vidimo o čemu se zapravo radi. Ministarstvo pravosuđa, negdje sam pročitao računa, da će samo u sudskim postupcima dug biti manji na godišnjoj razini do nekih 800 milijuna kuna. Bankama inače hrvatski građani otplaćuju 122 milijarde kuna kredita. Čak ovu zakonsku intervenciju, Izmjenu Zakona o obveznim odnosima, smanjenje zateznih kamata podržavaju čudno ali podržavaju čak i bankari. Međutim, zašto? Zato da bi ta kamata izgubila onaj kazneni efekt. Međutim, jasno da ima tu još puno, puno problema kada je riječ o bankarskoj politici ili kamatnoj politici u Republici Hrvatskoj. Rekoh evoluiramo uz, nedavno je, učinjena jedna intervencija, problem nije u cijelosti riješen sa švicarcima ali ja si postavljam ovdje i pred ministrom pravosuđa pitanje što je sa ovim famoznim Raiffeisen zadrugama ili posujilnicama iz Austrije? Hoće li vlast konačno reagirati ili će ove zadruge, točnije posujilnice iz Austrije i dalje poigravati se sa hrvatskim građanima. Policijske vlasti u Austriji koje su sprovodile istragu kažu da 75% građana Republike Hrvatske ne može vraćati svoje obveze. Oni u Austriji zatvaraju direktore tih zadruga, tih posujilnica a najviši dužnosnici Republike Hrvatske su primati te iste lihvare. I doista radi se, ako je nešto lihvar da parafraziram kardinala Kuharića, onda su ovi krediti Raiffeisen banaka. Hoće li netko po tom pitanju konačno reagirati? U petak sam bio kod jednog takvog građanina u Istri, nedaleko od Buzeta, uzeo je 100 tisuća eura kredita, vratio 160 tisuća eura, pošto nije platio 2 rate, takav je bio ugovor, zaplijenili su mu kuću i sada mu prodaju kuću za 130 tisuća eura. To, evo to se dešava na tlu Republike Hrvatske. Ti austrijski lihvari dobivali su rekoh podršku od najviših dužnosnika ove države. PR im radi Macan Manjgura koja je zastupala bivšeg predsjednika IDS itd, i oni reketare i nikome ništa, ali dobro je, ajde ipak neki sudovi su se pokrenuli i možda će nešto se po tom pitanju dogovoriti. Slažem se sa onima koji su rekli da Hrvatskoj prijeti ozbiljan problem pod navodnicima tih deviznih klauzula. Nije znači problem samo švicarac već i euro. Kada je švicarac skočio na nekih 7,4 kune onda se našao odmah, onda se odmah našlo prijelazno rješenje ali evo još jedanput kod Raiffeisen štedionice koje nemaju nota bene odobrenje za rad na tlu Republike Hrvatske ne dešava se ništa. Bez valutne klauzule govori guverner Hrvatske narodne banke ostati ćemo onda kada uvedemo euro. Kako je to sa eurom najbolje pokazuje možda slučaj Grčke. Ali dobro, pustimo sada to, evoluira se, pred 4, 5 godina ukinuta je kamata na kamatu, švicarci su vraćeni čini mi se na 6,36, tu je sada eto prijedlog rješenja zateznih kamata, evaluiramo, trebamo preživjeti, pa valjda će na red doći i te Raiffeisen štedionice.
U ime Kluba zastupnika DC-a, Novog vala, Narodne stranke- Reformisti kolegica Vesna Škare-Ožbolt.
Poštovana gospođo potpredsjednike, poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa pomoćnicom, poštovane kolegice i kolege. Naš klub će podržati ove Izmjene i dopune Zakona o obveznim odnosima, držimo ih izuzetno važnim, žalimo što do toga nije došlo prije, mislimo da se isto to moglo primijeniti i početi primjenjivati još na početku mandata ove Vlade. Na neki način suosjećam i znam koliko je pritisaka i danas na i jednog i drugog ministra, osobno sam to i sama prošla kada smo ukidali te famozne kamate na kamatu. I znam da ove odluke nisu jednostavne, možda su jedne od najtežih neki puta u radu u ministarstvu. Međutim, apsolutno treba dati potporu ovom prijedlogu. Istina zakon praktički stupa na snagu odmah. I to je dobro iako je možda malo paničan termin, odnosno jednostavno na neki način prebrzo, prebrzo. Ali evo bolje je ovakav zakon nego postojeći, odnosno bolje je ove izmjene i dopune nego postojeći. Stopa zakonskih zateznih kamata propisana je člankom 29. Zakona o obveznim odnosima kao općim zakonom i člankom 12.a Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi kao posebnim zakonom. U članku 29. Zakona o obveznim odnosima propisano je da se stopa zateznih kamata … [[Govornik se ne razumije.]] odnose iz trgovačkih ugovora i ugovora između trgovaca i osobe javnog prava kao vjerovnika određuju za svako polugodište uvećanjem eskontne stope Hrvatske narodne banke koja je vrijedila zadnjih polugodišta koje je prethodilo tekućem polugodištu. Hrvatska narodna banka do sada je bila dužna svakog 1. siječnja i 1. srpnja objavljivati eskontnu stopu u Narodnim novinama. Uz ograničenje ovako utvrđene najviše stope kod trgovačkih ugovora i ugovora između trgovaca i osoba javnog prava moguće je bilo ugovoriti drugačiju stopu zakonskih zateznih kamata. A u tom slučaju je bila ništetna odredba ugovora o drugačijoj stopi zatezne kamate ako na temelju okolnosti slučaja, a poglavito trgovačkih običaja i naravi predmetne obaveze proizlazi da je tako ugovorenom stopom zateznih kamata suprotno načelu savjesnosti i poštenja prouzročena očigledna neravnopravnost u pravima i obveza ugovornih strana. Prilikom ocjene je li odredba ugovora o stopi zateznih kamata ništetna uzet će se između ostalog u obzir jesu li postojali opravdani razlozi za odstupanje od zakonom predviđene stope zateznih kamata. Stopa zateznih kamata se odnosi na razdoblje od 1 godine pa je ništetna odredba ugovora kojim se predviđa da se na kamate kad dospiju za isplatu počnu teći kamate ako ne budu isplaćene. Člankom 12.a Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi propisano je da stopa zakonskih kamata na kašnjenje s plaćanjem u poslovnim transakcijama između poduzetnika i između poduzetnika i osoba javnog prava u kojima je osoba javnog prava dužnik novčane obveze jednaka referentnoj stopi uvećanoj za 8 postotnih poena i referentna stopa je bila osnovna kamatna stopa za kašnjenje s plaćanjem, a jednaka je prosječnoj kamatnoj stopi na stanje kredita odobrenih za razdoblje dulje od godinu dana nefinancijskim trgovačkim društvima koja je izračunata za referentno razdoblje koje prethodi tekućem polugodištu umanjenoj za 1 postotni poen. I to referentno razdoblje obuhvaćalo je 6 mjeseci do predzadnjeg mjeseca polugodišta koje prethodi tekućem polugodištu, uključujući i taj mjesec. Odredbe o stopi zakonske zatezne kamate propisane su i člankom 12.a istog zakona kao posebnog zakona i odnose se na novčane obveze između poduzetnika te između poduzetnika i osobe javnog prava u kojima je osoba javnog prava dužnik, dok se odredbe članka 29. Zakona o obveznim odnosima kao općeg zakona odnose na sve ostale. U oba navedena zakona je za propisane odnose omogućeno ugovaranje stope zakonske zatezne kamate uz ograničenje do visine zakonske zatezne kamate. Ono što je problem očigledno je najviša stopa ugovornih kamata koja je propisana člankom 26. Zakona o obveznim odnosima, ali razlikuje se u tome da li ih ugovaraju trgovci, osobe koje nisu trgovci ili osobe javnog prava. U smislu Zakona o obveznim odnosima osobe javnog prava su osobe koje su obvezne postupati po propisima u javnoj nabavi osim trgovačkih društava, a ako su ugovorene više kamate od dopuštenih primjenjuje se najviše dopuštena kamatna stopa. Stopa ugovornih kamata odnosi se na razdoblje od 1 godine pa je ništetna odredba ugovora kojom se predviđa da će na kamate kad dospiju za isplatu početi teći kamate ako ne budu isplaćene. Kada sve ovo pogledamo za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2015. godine najviša ugovorna kamata između poduzetnika i osoba javnog prava kao dužnika bila je 12,4%, prema Zakonu o obveznim odnosima kod trgovačkih ugovora i ugovora između trgovaca i osoba javnog prava kao vjerovnika bila je 15%, zakonska i najviša ugovorna. Kod ugovora koji barem jedna osoba nije trgovac zakonska kamata je bila 12%. Stope ugovornih kamata za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2015. godine kod trgovačkih ugovora iznosila je 18%, a ugovori između trgovaca i osoba javnog prava, ugovora kod kojih barem jedna osoba nije trgovac 12%. To je samo razlog da se prihvati ove izmjene i dopune zakona. Hvala lijepa.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kažete kolegice podržavajući ovaj prijedlog zakona da odista možda jer ste i sami to iskusili u onim pokušajima upravo o kojima ste govorili da se obuzda kamata odnosno smanji, da se onemogući praktički kamata na kamatu, da se radi o teškim odlukama. Koliko god su one teške ja mislim da su i radosne za ovu Vladu jer nema nikakvog osnova bez obzira što je udruga banaka rekla kako će pritužiti Hrvatsku Europskoj uniji jer je apsolutno na razini preporuka Europske unije i u okviru zaštite vlastitih građana. Ovakva zapravo upravo suprotno, nereagiranje, postavlja se pitanje onda zaista kako zaštititi građane i kako smo ih do sada štitili, jer ova visoka kamata kao što ste i sami rekli, a i svi prethodnici do sada, zaista nije ništa drugo nego ozakonjeno lihvarenjem, a po našem Kaznenom zakonu lihvarenje je zabranjeno. Osim toga, ona sa moralnog stajališta, bez obzira na krizu i na nevolje nema nikakvog opravdanja, pa niti nema ni sa socioekonomskog stajališta jer dovodi, svaki kredit sa takvim visokim kamatama, zateznim kamatama dovodi do upropaštavanja takve obitelji, dovodi do teških posljedica, do samoubojstava, do ubojstava, a i sudjelovanje ili navođenje drugoga na samoubojstvo je teško kazneno djelo, a mnogi ljudi ne videći izlaz, najprije kako je to počelo u Italiji gdje je osnovana čak i udruga udovica upravo ljudi koji su se ubili jer nisu mogli, nisu vidjeli izlaz. Prema tome, jedina mana ovom prijedlogu zakona mislim da se i s time slažete je što evo doći će kasno ali to je sudbina sa svim dobrim stvarima. Hvala.
Vesna Škare-Ožbolt, odgovor na repliku.
Znate kolegice Antičević, ja sam kao saborska zastupnica oporbe 2002. godine podnijela autentično tumačenja zakonskih zateznih kamata. Tada je Vlada Ivice Račana prihvatilo to moje autentično tumačenje, ali zakon nikad nije došao na sjednicu za raspravu. Kada sam postala ministrica pravosuđa prva stvar koju sam napravila bilo je autentično tumačenje zakonskih zateznih kamata predložiti kao ministrica pravosuđa u Sabor i tada je to Sabor prihvatio. Jako sam svjesna čega je sve izložen ministar i jedan i ovaj ministar i ministar financija kada je riječ o smanjivanju zakonskih zateznih kamata jer smo to i mi tada bili suočeni sa kojekakvim pritiscima. Postavlja se pitanje tko je ugradio i kako je došlo do toga da smo imali cijeli niz godina kamate na kamatu i da su ljudi praktički stradavali zbog toga. Međutim, evo sami ste rekli dobri zakoni dolaze uvijek na kraju. Ne mora bit. Mogao se ovaj zakon, ovako hrabre izmjene i dopune predložiti i na početku mandata. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada kolega Dragutin Lesar.
Poštovane kolegice i kolege, potpredsjednice i gospodine ministre. Ovih dana čuo sam mnoge izjave zagovaratelja neoliberalnog kapitalizma, kažu kritizirati banke je najlakše. I oni su uvijek centar zle moći, to je populizam. Pa i ovaj prijedlog zakona je bio okarakteriziran kao u populizmu. Ministre s velikim nestrpljenjem čekam dan kada ćete doći s prijedlogom izmjena onog dijela obaveza, Zakona o obaveznim odnosima koji se odnose na deviznu klauzulu, a prije ili kasnije ćete to morati napraviti jer ste sada i vi svjesni koliko zla je ona napravila. Dvaput nije prošlo, treći put i bog pomaže kažu pa siguran sam. Prema podacima Hrvatske narodne banke u prošloj godini banke su u Hrvatskoj uprihodovale 18 milijardi i 800 milijuna prihoda od kamata. Neto kamatni prihod imali su neke troškove bio je 10 milijardi i 200 milijuna što je rast u odnosu na godinu dana prije. Neto prihod od provizija i naknada je gotovo 3 milijarde i sto što je opet više nego godinu dana prije. Najveći kreditni dužnici i najviše kredita banke su plasirale građanima, čak 43,7%, trgovačkim društvima 37, državnim jedinicama 15, a u strukturi građanskih kredita prednjače stambeni krediti koji stagniraju ali zato raste gotovinski i nenamjenski krediti. Dakle, u smislu uprihodovanja kamata banke u Hrvatskoj u krizi nisu izgubile gotovo ništa, a u operativnoj strukturi prihoda odnosno strukturi operativnog prihoda banaka kamate čine čak više od 71%, a 21,4% su provizije i naknade što nikad tako veliki udio prihoda banaka s tih namjena nije bio. Dakle, promatrano zadnjih 5 godina udio provizija i naknada povećan je čak na 21,4%. No, unatoč ovim podacima i onome što sam rekao iznijet ću svoje rezerve na predloženi zakon. I moje rezerve nisu ni isti, ni slični kao što je to iznosio bankarski lobij i čini mi se da se oni čak protivljenju ovom zakonu više hinili, nego ozbiljno mislili, jer nisu objasnili što im to u tom zakonu smeta. Prvi moj razlog rezerve gospodine ministre je hitni postupak. Rekli ste 20 godina nije ništa napravljeno, pa idemo sad po hitnom postupku. Ja bih 2 čitanja zbog kvalitete zakona, ne i vremena samog timinga. Mi smo mogli ovaj tjedan imati prvo čitanje, idući tjedan drugo čitanje zbog kvalitete, a objasnit ću što mi je sporno u tome. Drugo, ovim zakonom mijenjaju se 3 zakona, ne jedan nego 3 i vrlo je jednostavno. Mogli ste ponuditi izmjene 3 zakona, 3 odredbe ili predložiti po hitnom postupku jedinstveni Zakon o kamatama. I sve kamate i zatezne i redovne regulativu datu u poseban zakon, a ne da ga imamo razbacano u više zakona. To je zapravo u cilju ovog zakona, nepisani cilj je ovo jer se praktički sad do toga i dolazi. Dakle, tada bi bilo puno čišće. Treće, napravili ste terminološku zbrku. Tako primjerice u ovom zakonu imamo izraz postotni poeni, kamata se uvećava, smanjuje za x postotnih poena. To su članak 3 i 4 ovih izmjena, a onda imamo u članku 5. postotne bodove, pa se opet kamata povećava ili smanjuje za x postotnih bodova, jer je to posljedica toga da u jednom zakonu su bodovi, u drugom poeni. A sad imamo treći zakon u kojem su i poeni i bodovi. Mislim da bi se morali dogovoriti da li u Hrvatskoj imamo postotne bodove kao u nogometu recimo kad se takmičite ili poene kao u odbojci kad … [[Govornik se ne razumije.]] Ali nije dobro da koristimo različite. Oni bi trebali i vrijede ako znače po meni jedno te isto, ali ih različito nazivamo, a to je posljedica toga da su različiti resori pisali različite zakone i sad po hitnom postupku jedan zakon imamo dva termina. Četvrto, u obrazloženju stanja izračunali ste, simulirali da će zatezna kamatna stopa za trgovce biti između trgovaca 10,14, za građane 8,14. Dakle, pasti će. Dobro. Koliko je maksimalno ugovorena kamatna stopa po članku 26. jedan za građane, za trgovce, za potrošačke kredite? Maksimalna ugovorna kamatna stopa. O tome niti riječi. Pa to se isto moglo napisati, moglo se zbog jasnoće građanima i svima onima koji malo teže čitaju zakon ili čitaju samo izmjene i dopune, a ne odredbe koje ostaju, ne mijenjaju se i onda unose zbrku i razloge moje suzdržanosti. Dakle, PR poruka ovog prijedloga zakona je ograničit ćemo i smanjiti zatezne kamate. To je dobro i to je istina. Ali ugovorene kamatne stope mogu biti veće od zateznih kamata. Dakle, nakon ovih izmjena zakona ugovorena kamatna stopa po svim kreditima može biti veća od zatezne kamate zakonom propisane. I primjenjuje se nakon ulaska u zakašnjenje otplate, a to ću konkretnim odredbama. Članak 2. maksimalna stopa ugovorene kamate kaže zatezna kamatna stopa uvećana za polovinu te stope. 8,14 je maksimalna zatezna kamata, uvećana za 4,07 je 12,21. S obzirom da se može ugovoriti i veća ugovorena kamatna stopa od zatezne onda ja pitam kada se zatezna kamata zapravo primjenjuje? Stavak 3., ako nije ugovorena kamatna stopa vrijedi, piše, jedna polovina stope zatezne kamate za građane. Dosada je, kada nije bila ugovorena kamatna stopa, primjenjivala se jedna četvrtina zatezne kamatne stope, jedna četvrtina. Jedna četvrtina od 12 je bilo 3, a jedna polovina od 8 je 4. I za te građane zatezna, odnosno rješavanje spora ako nije ugovorena stopa kamate raste za 30%, s 3 na 4%. I kakva je to sad korist građanima ako im povećavamo zakonom propisani način obračuna kamatne stope ako nije ugovorom kamatna stopa ugovorena? Povećavamo je za 30%. Prema tvrdnjama Udruge "Franak" radi se otprilike oko milijun građana koji će imati sada veće obaveze po kamatama, članova obitelji naravno oni su u problemu. I zbog toga sam dao amandman na tu odredbu da i nadalje onda ostaje jedna četvrtina zakonom propisane zatezne kamate i da se to ne povećava na jednu polovinu. Dakle, da postojeća zakonska odredba ostaje na snazi a ne da se povećava. Članak 5., stavak 2. potrošački krediti, piše, maksimalna ugovorena kamatna stopa jednako zatezne kamate plus 2 postotna boda. Znači, na potrošačke kredite maksimalna ugovorena kamatna stopa može biti 10,14% po ovoj simulaciji. Dobro? Minusi po tekućim računima građana banke tretiraju kao potrošački kredit. Članak 29., točka 6. postojećeg zakona koja se ne mijenja glasi: "Ako je ugovorena kamatna stopa viša od zatezne kamate one teku i poslije dužnikova zakašnjenja." Dakle, nakon zakašnjenja u otplati kredita ako je ugovorena kamatna stopa veća od zatezne kamate ne primjenjuje se zatezna nego ugovorena kamatna stopa. To po prvi put imamo. Što je to olakšanje za one kojima povećavamo obračun ako kamatna stopa nije ugovorena, sa 3 na 4% po sadašnjoj računici. Vidite, te kvalitativne popravke u postizanju cilja da se zatezna kamatna stopa ograniči i smanji ali onda i pravednije ograniče ugovorene kamatne stope je razlog predlaganja drugog čitanja. Zbog čega bi dozvoljavali da ugovorena kamatna stopa može biti zatezna kamatna stopa plus 5 postotnih poena? A primjenjuje se nakon ulaska u zakašnjenje. Praktički zatezna kamatna stopa koja bi sad bila 8,14% se na većinu građana i dužnika neće primjenjivati. Jer imaju i sad već ugovorene kamatne stope više od novih zateznih kamata u ovom zakonu. I stalno će se primjenjivati one. Rekao sam mogli ste predložiti tri izmjene triju zakona da bi došli u suglasje s onim pravilima koje je Sabor prošli tjedan usvojio ili pak ono po meni što bi bilo jako čisto da u jednom zakonu reguliramo kamatnu politiku u cjelini, i redovne i zatezne kamatne stope. U vašem odgovoru na amandman i na moje tvrdnje, za koje sam siguran da su točne, da za veliki broj dužnika ova nova smanjena zatezna neće puno doprinositi ovisi i konačni stav kluba o ovom prijedlogu zakona. I završavam sa sljedećim, kada god protestiramo protiv hitnog postupka ne radi se o inatu zbog hitnog postupka nego želji da sa što više informacija, izračuna, podataka i provjera kada glasamo o zakonu budemo sigurni da donosi poboljšanje za građane, da nam ne promakne dio građana ili određene kategorije na koje smo zaboravili jer smo žurili. I ne vjerujem da bi 5 dana razlike o usvajanju ili 7 dana razlike o usvajanju ovog zakona poremetilo ciljeve Vlade da zaštiti dio građana. Da, dio građana će dobiti zaštitu. Ali po meni veći dio onih koji već imaju sklopljene ugovore neće uživati blagodati ograničenja ili smanjenja zakonom propisane zatezne kamatne stope.
Nikola Vuljanić, replika.
Hvala. Kolega Lesar rekli ste zanimljive podatke oko profita banaka u prethodnom razdoblju, njihovi prihodi su značajno porasli i s osnova kamata i s osnova raznih naknada. Istovremeno BDP je ili stajao ili padao. Neki dan čitam kako je broj onih koji u Hrvatskoj raspolažu sa više od čini mi se 50 milijuna dolara imovine porastao praktično za 50% sa 200 na 300 i nešto. Istovremeno BDP ili stoji ili pada. Kakav zaključak zapravo možete iz toga izvući? Ne čini li vam se da neko nekog pljačka? Kako drukčije reći. Hvala.
Dragutin Lesar odgovor na repliku.
Hvala na ponuđenom zaključku kolega Vuljanić. Ima teorija kuhane žabe, kako neku naciju zarobiti bez upotrebe oružja a da se ne odupire. Kažu ako žabu stavite, bacite u vruću vodu na će skočiti poput munje van, ali ako je stavite u hladu vodu i polako je zagrijavate skuhat će se a da neće ni maknuti. U pristupu kako jednu državu stavit pod nadzor i kontrolu i građane i vlast, drugi potez po redu je bio privatizacija banaka i prodaja banaka u strano vlasništvo. I treći cilj je bio nametnuti zakone tržišta kao pravilo o kojem se ne smije raspravljati uz tvrdu da samo zakoni tržišta omogućuju napredak. Upravo na tu treću točku pozivaju se bankarski lobiji koji kaže da je njihov novac roba i da je oni imaju pravo prodavati po cijeni koju oni žele ili postignu na tržištu i da im država to pravo ne može ograničavati ili regulirat. I sad smo došli do četvrte točke, to je zahtjev za deregulaciju svega kada je u pitanju interes financijskog lobija. Hrvatska je nažalost prije mnogo godina zarobljena interesima stranih banaka a to se može vidjeti i po činjenici da se država jeftinije, RH zadužuje na inozemnom financijskom tržištu nego na domaćem, a da građani čiji udio u kreditima prelazi 42% financiraju banke koje dobit iznose majkama, u bankama majkama u inozemstvo to valjda već svi u Hrvatskoj znaju.
Ingrid Antičević-Marinović replika.
Drago mi je kolega da podupirete smanjenje kamate, međutim otvarate i s pravom pitanje visine ugovorenih kamata. Jer evo ja ću podsjetiti, jer i vi ste rekli da ti visoki krediti nisu ništa drugo nego lihvarske kamate, visoke kamate, na odredbu članka 243. Kaznenog zakona koji govori što je lihvarski ugovor i predviđa kazne. Tko iskorištava nuždu, neiskustvo, lakomislenost, smanjenu sposobnost rasuđivanja ili znatnu slabost volje druge osobe, primi od nje ili s njom ugovori za sebe ili drugoga imovinsku korist koja je u očitom nesrazmjeru s onim što je on dao, učinio ili obvezao se dati ili učiniti kaznit će se zatvorom do 3 godine. A ako je se počinitelj bavi tom djelatnošću pa je pribavio na taj način znatnu imovinsku korist kaznit će se od 1 do 8 godina. Mi kada se rade zakoni moramo se staviti u ulogu tih ljudi koji traže kredit, to nisu posve slobodni ljudi u svojoj volji i ovom. Svako uzima kredit jer je u nekakvoj, nekoj vrsti nužde. I prema tome maksimalno ga treba zaštititi i ja vjerujem, dakle podržavajući ovo smanjenje kamata da će Vlada razmisliti i o ovome što ste vi rekli u pogledu visine ugovorenih kamata jer bi banke mogle upravo pribjegavati isključivo ovom institutu.
Dragutin Lesar odgovor na repliku.
Kolegice Ingrid, upravo zbog toga imam rezervu prema tom zakonu i postavljam pitanje i tražim odgovore. Ako zateznu kamatu za građane limitiramo na 8,14, a dozvoljavamo da banke ugovaraju kamatu od 12,21, jer kaže zakonska kamatna stopa uvećana za polovinu te stope, to je 12,21. Najveći broj kreditnih dužnika u Hrvatskoj iz nužde, ne svi, ali najveći broj su uzimali kredite iz nužde ne obijesti, nisu kupovali luksuz. Doista ćemo sad napraviti situaciju da će banke ugovarati kamatne stope veće od zatezne i one će se naplaćivati a ne zatezna kamatna stopa. I ona postaje disfunkcionalna, nema potrebe više uopće da i postoji ako dozvolimo da u svim kreditnim odnosima nakon ulaska u zakašnjenje se primjenjuje veća kamatna stopa od zakonom propisane zatezne kamatne stope pogotovo ponavljam kod onih gdje nije bila ugovorena kamatna stopa i dosad se primjenjivala jedna četvrtina zatezne kamatne stope, a ove izmjene predviđaju da se to povećava na polovinu zakonske zatezne kamate.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Goran Marić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicom, cijenjene kolegice i kolege. Pa hitni postupak uvijek izaziva pozornost i opravdano reakciju bez obzira tko donosio prijedlog zakona i jer u hitnom postupku se ne može kvalitetno riješiti niti jedan problem. I zato ne treba ocjenjivati politikantstvo ako netko ima opasku na hitan postupak. Jer dva čitanja se mogu odraditi u dva tjedna, mogli smo ovo sve odraditi do ljetne stanke. Ali pitanje je uvijek što se želi postići zakonom? Zakonodavac u pravilu reagira pod pritiskom javnosti i pod pritiskom određene situacije, a to u pravilu bude prilično zakašnjelo. Zakonodavac, i nije to samo vezano za ovaj prijedlog zakona, zakonodavac bi morao predviđati situacije, morao bi i preventivno djelovati, morao bi znati precjenjivati što će se događati i kako donijeti zakon kako bi se izbjegla određena situacija i postigla poželjna situacija. A ne kad dođe štrajk, najavi se štrajk onda idemo mijenjati određeno. Ako se nešto i po hitnom postupku pripomaže određenom izmjenom ugroženoj skupini ljudi onda nitko razuman ne može biti protiv toga, ali ne bi se time smjelo činiti na drugom polju nove inverzije i novi paradoksi, ne smije zakon proizvoditi nove paradokse, a čini mi se da ovaj proizvodi. Ministar je rekao u uvodnom obrazloženju da zatezne kamate u Hrvatskoj su najveće u Europi. Gospodine ministre, ne samo zatezne nego kamate općenito. Redovne kamate su daleko najveće od svih članica EU upravo u Hrvatskoj, čak i od zemalja kandidata članica za EU i od njih za dvostruko veće. Tko je odgovoran za visinu kamatnih stopa i visinu zateznih kamatnih stopa? Do sada i ako je loše stanje ili ako je dobro stanje, tko je odgovoran za to? Po Zakonu o obveznim odnosima i po drugim zakonima HNB je odgovorna za visinu kamatnih stopa, kako i redovnih tako i zateznih jer po Zakonu o obveznim odnosima eskontna stopa je činila temelj određivanja zakonske kamatne stope. Zašto je visina zateznih zakonskih kamata bila visoka? Zato što eskontna stopa koja ništa u Hrvatskoj ne predstavlja, ama baš ništa, osim osnovicu za obračun zateznih kamata i ona je uvijek bila previsoka i danas je 7%. Niti jedna transakcija niti eskontiranje nije izvršeno u 20 godina po eskontnoj stopi u Hrvatskoj. I naravno kada netko ne radi svoj posao onda mora druga institucija reagirati, a onda se čine i greške. Kamatne stope i struktura kredita najsnažnije utječu na ekonomsku situaciju jedne zemlje. troškovi financiranja su bitan čimbenik konkurentnosti, jedan od najbitnijih čimbenika. Mi smo gledali, sve ovo vrijeme smo gledali kako upropaštavaju se gospodarstvenici, ne samo građani koji su zaduženi nego i poduzeća. Zatezne kamate su obračunavane i poduzećima nisu samo građanima iako se ne zna tko je u goroj situaciji i na to smo gledali. Kazali smo malo prije kako je čuli smo da je ukinuta kamata na kamatu, odlično, pa stvarno ta jedna ne inverzna nego perverzna kategorija je trebala biti ukinuta, ali kako to da nitko ne zna tko je takvu kategoriju unio u zakon i omogućio ali doslovce pljačku gospodarstva doslovce? Oni koji su poslije takvih izmjena otišli upravo u bankarski sektor jer su znali što će se događati. Ajmo se malo vratiti pojmu kamate i zatezne kamate. što je kamata? A zašto to govorimo? Zato što ćemo vidjeti da ono što definira kategoriju tu zakon ne potvrđuje. Kamata je cijena upotrebe tuđih novčanih sredstava, jednostavno rečeno cijena novca. A što je zatezna kamata? Kamatna stopa koju vjerovnik plaća za period zakašnjenja. Znači po definiciji zatezna kamatna stopa je ona stopa koju vjerovnik plaća za period zakašnjenja, dužnik plaća vjerovniku za period zakašnjenja. Kako je moguće da zakon omogućuje da kada nastupi zakašnjenje da ne plaća se zatezna kamata nego se plaća redovita, ali ako je veća od zatezne? Pa zar to nije inverzna situacija? Itekako inverzna. Znači ako odgovara veća naplatit ćemo veću iako se mora obračunati zatezna. Onda promijenimo ekonomske kategorije onda zatezna kamata nije to što o njoj pišu udžbenici nego će unijet ćemo nešto drugo. Po ovom prijedlogu zakona i postojećem zakonu, ne samo u ovom prijedlogu zakona zatezna kamata ne treba postojati uopće jer će se obračunavati redovna kamata u slučaju da je veća od zatezne. Pa kada će se onda zatezna obračunavat, a na to tko će odlučivati? Pa ne odlučuje nitko jer zakon kaže vjerovnici će obračunavati veću kamatnu stopu ako je ona veća redovna od zatezne kamatne stope. To vam definira članak 29.stavak 6. "ako je u slučaju iz stavka 2.članka 26.ovog zakona stopa ugovorenih kamata viša od stope zateznih kamata one teku i poslije dužnikova zakašnjenja". Kako može biti poslije zakašnjenja išta obračunavano osim zatezne kamate? To ovim izmjenama nije obuhvaćeno, trebalo je obuhvatiti. Zato su potrebna dva čitanja i vjerujem da ste ovo vidjeli da biste ju obuhvatili ja to vjerujem i to možete još uvijek. Ja vas molim Klub zastupnika HDZ-a ima dva ne uvjeta nego sugestije, a razumne su, ako pristanete prihvatiti takve sugestije evo jedna da ovaj dio izmijenite, da se ne može naplaćivati veća kamatna stopa ako je nastupilo zakašnjenje nego da se može obračunavati samo zatezna u periodu zakašnjenja. I drugi dio, da se u stavku 3.koji ste predložili bez obrazloženja, dakle nema ni riječi obrazloženja za stavak 3. Koji glasi: "ako su kamate ugovorene ali nije određena njihova stopa vrijedi kamatna stopa u visini polovine stope zakonskih zateznih kamata". Ovo mijenja postojeće stanje koje govori da je ¼, a ne ½ i nema niti jedne riječi zašto se mijenja. Ako se nešto mijenja onda je potrebno obrazložiti zašto se mijenja. Klub HDZ-a predlaže da se briše i podnijeli smo amandman, da se briše ovaj prijedlog novog stavka 3.članka 2.prijedloga zakona i da se promijeni postojeći koji regulira zatezne i u tom slučaju će klub HDZ-a podržati prijedlog zakona, iako on ima još nedostataka ali eto zbog hitnoće i pomoći dužnicima klub HDZ-a će podržati ali mislimo da bi ove dvije sugestije i promjene pridonijele kvaliteti zakona i ne bi dodatno ugrožavale dužnike nego bi im dodatno pomogle. Ali istodobno stvarno bi otklonili jednu inverznu situaciju jer nije logično niti normalno da ako je zastupilo zakašnjenje da se ne naplaćuje zatezna kamata. Naplaćivati će se zatezna ako je ona veća od ugovorene, ali ako je veća ugovorena onda će se naplaćivati ugovorena i a ne zatezna iako se radi o zateznom periodu. Mislimo da to nije logično i da to nije održivo uopće i da to trebamo promijeniti i nadam se, racionalan je prijedlog da ćete to prihvatiti. Jedan posebni problem je minus po tekućim računima. Koja je to vrsta kredita? Koja kamata se obračunava na minuse po tekućim računima? Koja se do sada obračunavala a koja će se kada stupi ovaj prijedlog zakona? Znate li, obračunavala se do sada zatezna zakonska kamata. Kako je moguće da se obračunavala zatezna zakonska kamata koja je bila 18, pa 14, pa 12, evo sada će biti na 8,14, obračunavala zatezna zakonska kamata a da nije nastupilo zakašnjenje u plaćanju? Koji je rok dospijeća u minusima, u kreditima po minusima po tekućim računima? Nije definirano. Kada nastupa zakašnjenje? Nije ugovoreno. Kada je DVO? Je li to onog dana kada je dobio kredit da isti dan može po obračunu zateznih kamata, njemu se obračunava da on kasni odmah čim je dobio dopuštenje da ide u minus. E sada kada nastupi Izmjena po potrošačkim kreditima onda se računa kamata po potrošačkim kreditima a ne zatezna. Kako je moguće po istom dvije različite osnove obračuna? Sada po ovom prijedlogu izmjene nisam siguran kako će se obračunavati kamata na minuse po tekućim računima. A zašto je to najbitnije? To su najugroženiji dio Hrvatskog društva jer oni koji su zaduženi po minusima po tekućim računima za najnužnije potrebe su se zaduživali za hranu, odjeću, za plaćanje režija, komunalne naknade, električne energije i ostalo. A znate li koliko u ukupnim, kolega Lesar, kamatnim prihodima vi ste rekli koliko su bili u prošloj godini kamatni prihodi bankarskog sektora, koliko u ukupnim kamatnim prihodima sudjeluju kamate po osnovi minusa po tekućim računima? 30%. Ne postoji zemlja u svijetu koja ima toliki udio kamata po minusima po tekućim računima u ukupnim kamatnim prihodima kao u Hrvatskoj. Zato je vrlo bitno definirati upravo taj period, zbog te važnosti. Zamislite 30% svih kamatnih prihoda otpada na kamatne prihode od minusa po tekućim računima i to je najugrožniji dio i tu je najveći prostor za manipulaciju. Spriječimo prostor za manipulaciju i to može samo zakonski okvir. Gospodine ministre apeliramo da ove dvije sugestije HDZ-a, jednu u vidu prijedloga a drugu u vidu amandmana prihvatite i u tom slučaju klub HDZ-a će podržati a onda imamo vremena korigirati, ne mijenjati tri zakona istodobno, ne donositi ih po hitnom postupku nego tražiti jedno racionalno, dugoročno, održivo rješenje po pitanju koje uređuje kamatno područje. Hvala lijepa.
Ingrid. Moramo ministre završiti replike pa onda. Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Drago mi je kolega da ćete podržati zakon iako ste rekli da on ima svojih nedostataka, ali najveći je nedostatak taj što tog zakona do sada nije bilo. Dapače tolerirala se svo ovo vrijeme teška situacija. Kažete da se donosi zakon da bi bilo bolje u dva čitanja. Ali dosta je bilo šutnje kada treba građane opteretiti i kada zakoni, takvi zakoni, takva vrsta zakona ide u jedno čitanje, onda se oni donose bez suvišnih zašto. Ja mislim da ovaj zakon trebalo je što prije donijeti i da nema razloga nikakvog za dva čitanja. Upravo da se rasterete građani. Kažete da se zakoni donose pod pritiskom. Ali upravo ova Vlada želi rasteretiti građane tog pritiska koji su vršili pritisak da se taj zakon ne donese ali u tome nisu uspjeli. Jer … [[Govornik se ne razumije.]] vapajućih nije se ranije čuo od zveketa novca, ova Vlada to mijenja. Kažete koji su to, za sve ovo što ste govorili i o ovom drugom dijelu što možda i ne pripada baš ovom dijelu zakona jer s vašom raspravom se u potpunosti slažem. Ali vi postavljate pitanje koji su to ljudi? Pa je li vi znate da smo mi, evo i ja osobno predložila kao ministrica onda 2003. godine ukidanje fiducija. Nitko nije ni pisnuo niti se usudio o tome što reći jer je to bio jedan pravedan čin, ukinuti fiducij. Međutim 2004. godine evo fiducija. I kolik čujem, Vlada o tome pa i sam ministar gleda kako, ako ga ne potpuno ukinuti ali potpuno relativizirati taj institut jer je hipoteka sasvim dovoljna. Eto o tome niste kolega, vi se čudite koji su ti, eto to su ti, to su bili pripadnici vaše stranke 2004. godine besramno je uveden fiducij a mnogi ljudi su propali zbog toga.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolegice Antičević, moje pitanje je bilo retorički, znate zašto? Zato što je to toliko rekao sam inverzno kamata na kamatu, pa i perverzno kao što sam rekao da bih volio da taj kojem je ta ideja pala na um nikada više takvi ne budu u prilici donositi prijedloge ili utjecati na donošenje zakona. Zato sam to rekao. Zato bih volio znati tko su oni da ih maknemo da više nisu u prilici utjecati na donošenje zakona. Što se tiče da ću podržati prijedlog Zakona i klub HDZ-a će podržati to je uvjetovano koliko mi se čini po reakciji ministra da je prihvatljivo da se briše članak predloženi stavak 3. i da se ne može izmjena u dopuni amandmana Vlade da se ne može na zakašnjeli period obračunavati redovna kamata nego samo zatezna kamata i onda neće biti prostora manipulacije nizašto jer ćemo imati za isto razdoblje da se u jednom slučaju obračunava zatezna, a u drugom isto za zakašnjeli period da se obračunava redovna kamata što nije dobro. Što se tiče ovaj zakon nije bilo nužno ni donijeti kolegice Antičević. Dovoljno je bilo samo smanjiti stopu, eskontnu stopu HNB-a i riješio bi se problem. umjesto 7% ima da eskontna stopa 2 ili 3%, imali bismo smanjenje zateznih kamata za 5% i riješi se problem najjednostavnije. Ne mijenjaju se tri zakona nego se samo promijeni, ne treba ni Sabor o tom odlučivati uopće. Prema tome zakon nije bio potreban, a da se problem riješi jednostavnije, ali očito netko ne želi, netko misli da je savršen i da problema u toj jednoj instituciji nema pa zadržimo još neko vrijeme takvo mišljenje. Hvala lijepo.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Kad se pogleda kolike su kamatne stope na depozite po viđenju u Republici Hrvatskoj, one se kreću praktički od 0 do 1, 2% uvrh glave 2,5% i mislim da smo mi tu manje-više u okvirima svih europskih prosjeka. Dakle kad je riječ o onoj kamatnoj stopi koja ide u korist onih koji štede i deponiraju taj novac u bankama, a onda kad je riječ o ovim kamatnim stopama na potrošačke kredite, na stambene kredite ili kamatnim stopama za zatezne kamate e tu smo sa praktički najvišim stopama u Europi i tu na neki način iskačemo i odskačemo od onih uobičajenih brojeva. To zapravo govori i složio bih se s vama da veliku ulogu tu sigurno ima i taj HNB nesretni o kojem često, kojeg i vi često spominjete, kojeg zapravo mi svi često spominjemo kao jedna ustanova koja nije preuzela dovoljno odgovorno svoju ulogu središnje monetarne vlasti i regulatora monetarne politike u Republici Hrvatskoj. S druge strane, zaista je činjenica da na neki način kroz ovakve zakone kolege iz SDP-a mogu likovati, imaju pravo na svojih rekao bih 5 minuta slave jer čine ono isto što se moglo učiniti i krajem, točno i krajem 2011., ali i krajem 2007. i krajem 2003. i krajem '99. pa se nije činilo i što j e zapravo samo odraz i pokazatelj dramatično loših hrvatskih vlada koje nisu bile spremne učiniti čak ni one male korake u zaštiti hrvatskih nacionalnih interesa upravo odnose na one koji su zavladali hrvatskih bankama u vrlo čudnoj privatizaciji '90.-ih godina.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Kolega Đuroviću, rekli ste da kamate na a vista sredstva su prilično jednake kao u zemljama Europske unije, to je točno donekle, ali ako promatramo sudbinu sredstava po viđenju u Hrvatskoj i sredstava po viđenju u recimo Austriji ili Njemačkoj ili nekoj uređenoj drugoj zemlji onda je u Hrvatskoj sudbina takvih sredstava lošija, a zašto? Jer sredstva a vista pojedu naknade raznorazne za vođenje računa, a to u inozemstvu nije tako. Jedan umirovljenik kad stavi 1000 kuna na sredstva a vista i čuva za nešto, on nakon 3-4 godine neće imat ni lipe na računu, pojest će mu sve naknade raznorazne. I te naknade je dopustio HNB. 225 različitih vrsta naknada banke obračunavaju ukupno u hrvatskom bankarskom sektoru. To ne postoji nigdje. I sad je nova jedna faza krenula, jedna ponajveća hrvatska banka priprema novi set naknada kako bi zamijenila pad dobiti iz kamata, da bi nadomjestila dobit uvođenjem novih naknada. O tome postoje čak i elaborati kako se pripremaju. Ljudi idu na seminare kako to sada organizirati i prevariti ponovo narod, novim naknadama povećati sebi dobit. Što se reklo i u HNB-u, oni nisu suodgovorni nizašto, njima je zakonski izmijenjeno 2000. i neke godine da oni ne suodgovaraju ni za gospodarsko stanje, ni za gospodarski rast ni za zaposlenost, oni ne odgovaraju nizašto. Oni su ko u svečanoj loži Wimbledona, gledaju što se dolje događa i komentiraju šta se tamo , kako igra Federer ili Đoković ili Čilić naš, ali njih se ne tiče što se dolje događa, tako se njih ne tiče uopće što se u Hrvatskoj događa. Osim toga čuli smo guvernera, rekao sam pa nas ne interesiraju građani, nas interesira što misle međunarodne institucije o nama.
Ivo Jelušić, replika.
Poštovani kolega Marić, pomalo se ajde da kažem nekonzistentni u svom stavu jer s jedne strane govorite da zakon nije ni trebalo donesti, s druge strane da ćete ga podržati uz jedan uvjet itd. Dakle sve se svodi na to da vi u dubini duše znate da je ovaj zakonski prijedlog dobar ali niste to u stanju priznati i ne želite to priznati, ja to razumijem. Ali isto tako ja to mogu reći, na koncu konca sami ste rekli da ćete ga uz jednu popravku najvjerojatnije podržati. Rekli ste da se ovaj zakon donosi pod pritiskom javnosti. Pa ne znam baš da je bilo nekog pritiska javnosti niti sam koga vidio sa transparentima niti ovdje na Markovom trgu niti bilo gdje da prosvjeduje. Ali je u interesu javnosti ako hoćete, je u interesu građana i je u interesu gospodarstva hrvatskog, to je, ali razlika između toga da li je nešto u interesu građana i javnosti i gospodarstva ili je to pod njihovim pritiskom. Ovdje nije bilo nikakvog pritiska, naprosto Vlada je procijenila, osjetila da je to potrebno napravit, da je to pravedno rješenje i da stane na snagu onih koji su u ovom slučaju slabiji i to ne slabiji sada nego slabiji godinama. Vi govorite kao da ste jučer došli u Hrvatsku, a kao da u HDZ-u niste bili nikada. Zašto to govorim? Pa zato što ovaj problem nije od jučer niti ga je ova Vlada stvorila. Ovako visoke kamate, ovako visoke zatezne kamate su prisutne godinama, stalno ako tako mogu reći od kad Hrvatska postoji. Vi to niste vidjeli, niste rješavali, a o tim godinama silnim je vaša stranka HDZ bila barem dva desetljeća na vlasti, skoro dva desetljeća. Prema tome, zato to govorim da se ponašate kao da niste ovdje živjeli ili kao da niste bili u HDZ-u, jer ovi su problemi su postojali, ovakva zatezna kamata čak i puno veća nego što je danas postojala oduvijek ali na žalost vi to niste riješili, rješavali niti ste taj problem uvidjeli. Ova Vlada je, dakle rješava i to, rješavala je i redovne kamate kod švicaraca, išla je u sređivanje tečaja itd. Pokušava rješavati probleme koje nije stvorila, koje je zatekla i meni je drago da ćete na kraju ipak vjerojatno i podržati. Hvala.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Kažete da sam nekonzistentan. Ja dugo nisam čuo nesuvisliju repliku, oprostite na mom stavu. Vi kad ne znate o biti stvari govoriti, onome što je prijedlog zakona onda stalno pričate o HDZ-u i SDP-u. Niti sam govorio ni o HDZ-u, ni o SDP-u, nego o zakonu i problemu koji postoji. Da se nije trebao zakon donositi, da je netko drugi radio svoj posao najbolje potvrđuje da ste pratili ministra. Odobravao je kad sam rekao da se samo izmijenila eskontna stopa da ne bi bio trebao ovaj zakon što je ministar klimnuo glavom i odobrio to. To ste pratili, ali vi niste to pratili jer vas ne interesira suština, nego baš politiziranje. I nije mi jasno od kud tolika želja uvijek isto govoriti. Kažete, ne znam od kud vi znate što sam ja mislio. Ali mogu vam pomoći. Vi možete uvijek znati što ja mislim, jer uvijek govorim što mislim. Ali ja doista nakon ove vaše replike ne znam što vi mislite. Prijedlog zakona ćemo prihvatiti ako ministar i Vlada prihvati naše sugestije, jedan amandman i jedan prijedlog za izmjenu zakona jer nam se čini da je to racionalan prijedlog koji će pripomoći rješenju problema, koji neće dovesti, ova izmjena da ne dovede jednu skupinu ljudi u nezavidni položaj zbog izmjene zakona, a to bi bilo ako se ne izbriše stavak 3. prijedloga zakona, članka drugog ovog prijedloga zakona. Ako se izbriše taj stavak, onda će milijun građana koji su direktno ili indirektno povezani sa sudbinom ovoga prijedloga zakona biti zaštićeniji. I zbog toga ćemo prihvatiti zakon zbog tih milijun ljudi koji bi bili zaštićeniji, koji neće biti ugroženi ako se donese ovakav prijedlog zakona koji pogoršava postojeću zakonsku regulativu.
Hvala. Ivan Šuker, replika.
Kolega Marić, danas se ovdje govori o svemu i opet se jedna realna stvari želi prebaciti u političke vode. Mislim da je vrlo bitno reći što to čini kamatnu stopu recimo po kojoj se država zadužuje? To je euribor plus onaj koeficijent rizika. Sad kad pogledamo koliki je danas koeficijent rizika za Republiku Hrvatsku i koliki je bio prije 7, 8 godina kada je buknula europska kriza. Praktički identičan, možda razlika za 0,3, 0,4. Ona je danas za Hrvatsku 2,75 do 3,25. Međutim, zašto Hrvatska danas ima relativno niske kamatne stope zbog euribora. Euribor se smanjio za nekoliko postotnih poena. Dakle, to je jedna stvar što sam želio reći. Druga stvar, na žalost ljudi kad su u nemogućnosti da dobiju kredit a on im je nužan pribjegavaju nekim stvarima koje im netko nudi kao neće to biti, pa onda kasnije kad se dogodi onda im je to pogubno. I to je na žalost, dogodili su se i franci, dogodile su se i ove austrijske zadruge, a da ne govorim o ovim zateznim kamatama na prekoračenja na tekućem računu. Međutim, vrlo je interesantno da u trenutku kad su smanjene kamate i na sredstva po oročenim depozitima praktički za 50% sa 4 i još nešto na 2% vrlo je interesantno da se za isti postotak nisu smanjile kamate za kredite kako građanima, tako i poduzećima. Međutim, kad govorimo i o zateznim kamatama onda pogledajmo efikasnost kompletnog sustava funkcioniranja državne uprave, a tu je prije svega i pravosuđe. Jer ako presude štite vjerovnike, onda se oni ne štite na neki način. Međutim, ono što je najpogubnije, a danas o njima nitko nije govorio, a to su jamci koji vrlo često vraćaju kredite od nekih nepoštenih kojima su bili jamci a ti itekako imaju imovine i s kojom bi banka temeljem sudskih presuda mogla naplatiti ratu kredita.
Morate se javiti za repliku. Izvolite. Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Bio sam odmah na početku digao. Kolega Šuker, pa s pravom ste primijetili i slučaj švicarskog franka i pasivne kamatne stope. To je nešto o čemu smo često govorili da je to bio glavni uzrok visokih kamatnih stopa u Hrvatskoj. I kad se dogodilo da su se prepolovile pasivne kamatne stope, kamatne stope na depozite nije došlo do prepolavljanja kamatnih stopa na kredite, iako je vidljivo iz rashoda za kamate da se rashodi za kamate upola manji u odnosu na prethodna razdoblja, a prihodi od kamata su se zadržali. Kako je moguće da su se prihodi od kamata, a smanjena je kreditna aktivnost? Samo u jednoj godini 15 milijardi kuna je smanjena kreditna aktivnost. Znači, na ukupnu kreditnu aktivnost veći su bili kamatni prihodi zato što su jednostrano banke, banke jednostrano mijenjali kamatne stope ne samo građanima, nego i poduzećima, gospodarstvenicima. Kad govorite o slučaju švicarski franak vrijedno je napomenuti stvarno da tu se ne radi o kreditnom odnosu nego tu se radi doista o špekulaciji, a evo jedan primjer zašto je to špekulacija. Kako je moguće, govorili ste o kreditnom riziku isto tako. Kako je moguće da netko tko je zainteresiran za kredit mu u banci kažu da on nije kreditno sposoban za kredit u kunama, da nije kreditno sposoban za kredit u kunama vezan uz euro, ali da je kreditno sposoban za kredit u kunama vezano za švicarski franak. Temeljem čega i tko je odlučio tu kreditnu sposobnost? A to je bilo ne iznimka, to je bilo pravilo klijentima da nisu kreditno sposobni u kunama dignuti kredit ali jesu kreditno sposobni dignuti kredit u kunama vezan za švicarski franak. Što je to nego špekulacija? Hvala.
Dragutin Lesar, replika.
Kolega Marić i vi ste se zapitali po kojoj kamatnoj stopi će banke obračunavati minuse po tekućim računima? To je i moja dilema cijelo vrijeme prisutna jer se radi o, ako dobro sam pogledao sad na brzinu podatke, neto kamatni prihodi banaka u Hrvatskoj na temelju minusa po tekućim računima 3,5 milijarde kuna, neto. To znači da su ukupne kamate nabrane na toj osnovi negdje oko 6 milijardi. To su vam dakle oni ljudi koji minusom jedino mogu preživjeti od 1. do 1. u mjesecu. Kako god čitam predložene izmjene uz postojeće odredbe zakona velika je opasnost da će banke naplaćivati kamatne stope koje će biti znatno veće od zakonom propisane zatezne kamatne stope. I ako na to pitanje ne odgovorimo si među sobom i ne budemo čisti ili intervenirati u odredbe koje bi trebalo ostaje gorčina da usvajamo zakon za kojeg nismo sigurni kakve će posljedice imati. I vidim sad i vaš amandman koji ste dali na ono nesretno rješenje gdje bi za veliki dio kreditnih dužnika došlo kada nisu ugovorene kamatne stope povećanje tih kamata sa 3 na 4 ili čak 30%. Ali interesantno da amandmani koje dobivamo, moj je označen sa broj 2. vaš sa broj 3., a broj 1. nismo dobili. Pa sad čekamo tko je to predao amandman br. 1. a da još nije podijeljen na klupe. Nešto se negdje kuha pa ako netko zna volio bih čuti o čemu se radi.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Lesar ma čak nije ni bitno, nek rezerviraju taj amandman 1., neka ga podnesu, neka ga prihvatimo ako je isti nemam ništa protiv toga, odmah ćemo i povući amandmane ako treba jer je nama cilj da zakon bude što kvalitetniji, a ne čiji će se amandman prihvatiti. Ali, ako je ovo jedna vrsta pritiska koja je uspjela mi smo, ja sam zadovoljan, a nadam se da ste onda i vi. Ali namjerno sam rekao da su minusi po tekućim računima najveći problem i nedefinirano područje. Gdje su ugovori, gdje su iznosi, gdje je cijena? Najbitniji elementi ugovora nisu sadržani u tom tzv. kreditnom odnosu. Koliko se kredita odobrava, kada se povlači, kada je rok dospijeća, uz koju kamatu? I onda ako se i ugovori po potrošačkim kreditima bit će kamata 8,14 zatezna, ali mogu obračunavati i veću ako je ugovorena veća od te zatezne. Što ne može se nikako dopustiti takva zakonska osnova da se kad nastupi zakašnjenje mora se obračunavati zatezna zakonska kamata i ništa drugo. A ne da netko koristi hoćemo li, pa će kalkulirati, možda će vama zaračunavati zateznu kamatu, a možda će po istoj osnovi drugom zaračunavati veću pa će moći, ima prostor manipulacije. To je njegova slobodna volja hoće li izabrati koristiti ovu zakonsku odredbu da može obračunavati veću, a i ne mora. Jednog će gospodarstvenika gurnuti u stečaj, drugog će poticati. Jednog će građanina isto tako dovesti u nezgodnu situaciju, drugom će pogodovati. Ne smije zakon imati takve mogućnosti, ma otvoreno govorim, manipulacije. Ako je zatezna kamata onda je za zakašnjeli period i dužnik mora plaćati zakonsku zateznu kamatu, a ne redovnu ako je veća od zatezne.
I sada riječ ima ministar Orsat Miljenić, izvolite.
Hvala lijepa, samo kratko. Dakle zahvaljujem na ovim prijedlozima. Ono što bih ja molio znači jedan amandman, i dobili smo ta dva amandmana o kojima se govori i potpuno je nebitno koji je, razmotrit ćemo ih naravno. Ali ovaj drugi prijedlog također da se stavi u obliku amandmana pa da nam se dostavi ako je moguće što prije tako da jednostavno budemo precizni. Jer ste govorili vrlo široko o tome. Stavite ga u amandman i evo ono što vam ja mogu reći da ćemo ga kao Vlada razmotriti i naravno ako postiže cilj o kojem vi govorite prihvatiti. Evo, ali dajte molim vas stavite ga u amandman.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa pomoćnicom, kolegice i kolege. Današnja rasprava u kojoj i klub HNS će podržati izmjene i dopune Zakona o obveznim odnosima mogu reći u ime kluba HNS-a da je pokazala da i sa jednim čitanjem ili hitnim postupkom se može dobiti i suglasje, dobiti i prijedloge za određene dopune i da ne raspravljajući o ideološkim problemima raspravljamo o dobrobiti građana i da ovaj potez Vlade RH u ovom slučaju Ministarstva pravosuđa ali naravno u suradnji sa Ministarstvom financija je dalo jedan dobar prijedlog zakona koji se ipak ono što je ključno drži onih načela da budu jasni, jednoznačni i predvidivi. Naravno da sve ili nadopune ili rasprave, amandmani, ne umanjuju jasnoću, jednoznačnost i predvidljivost, oni samo nadopunjuju i poboljšavaju u onome interesu o kojem je većina kolegica i kolega raspravljala a to je za dobrobit građana. Jer smanjenje zatezne kamatne na 8,14, odnosno za poduzetnike i u odnosu sa javnim sektorom na 10,14 to je smanjenje otprilike od 30% zatezne kamate. I to je nešto šta nije prvi put da ova Vlada, već je rečeno, ali moram ponoviti reagira i o Zakonu o potrošačkom kreditiranju i obveznim odnosima, i Zakonu o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi kontinuirano smanjujući i olakšavajući građanima što je ključno opterećenja i obaveze, ali obaveze koje moramo uvijek biti jasni, građani i poduzetnici kad uzimaju određene obaveze preuzimaju određene obaveze po Zakonu o obveznim odnosima oni su ih obvezni i poštivati. I svijest, i razumijevanje onoga što građani uzimaju kao obavezu i poduzetnici sa svim uvjetima a da zakoni budu jasni i jednoznačni i predvidivi a i iznimno bitno je i na čemu je također radila ova Vlada po pitanju zaštite potrošača i posebno Zakonu o potrošačkom kreditiranju gdje se iz izričito, ne samo zbog europskih direktiva, nego zbog nas samih i interesa građana jasno označuje i definira na koji način građani kad uzimaju, posebno smo osjetljivi na građane zbog problema koje danas građani imaju u svojim obavezama zbog ovrha, moraju biti izvješćeni, obaviješteni, informirani da ne budu dovedeni u zabludu što je očito da su bili 2000.tih godina. Kad, ajde da to ponovim, ali mora vam biti jasno kad tada Vlada nije, tadašnja reagirala na način kako je trebala u zaštiti građana i informiranju. Što je jedno od ključnih odnosa. Dakle, ovaj zakon koji zadire u dva zakona ali jednoznačno definira na koji način se moraju i mogu obračunavat kamate, kolike će biti te zatezne kamate kako bi ih smanjili kako bi u svim budućim odnosima obveznim te kamate bile naravno niže. I naravno onim ugovorima u kojima je točno definirano prema Zakonu o obveznim odnosima da se zatezne kamate definiraju, da se one u ovom trenutku, odnosno od stupanja na snagu ovoga zakona to pretpostavljam da će biti od 1.kolovoza da se smanje čime ćemo smanjit teret građanima i poduzetnicima. Naravno da ovo ne rješava probleme dugovanja građana, da ovo ne rješava probleme dugovanja poduzetnika ono samo umanjuje i smanjuje opterećenje koje može nastat zbog nemogućnosti plaćanja jer ono što je već i rečeno da je zatezna kamata u biti kamata po isteku dospijeća nepodmirene obveze, dakle čim netko ne podmiri svoju obavezu očito postoje određeni problemi. Što znači da koliko god mi svi ovdje smo spremni i željni da ta kamata bude niska i vjerujem da će ona biti posebno za građane 8,14%. Čim se ona primjenjuje očito postoji i problem, problem u kojem netko ne može vraćati svoje obaveze a onda postoje sve one druge mjere koje se danas čine, rade od onih socijalnih do u smislu posebno rasta gospodarstva i zapošljavanja što je ključ u biti da ova kamata se ne primjenjuje, je nešto što je ključno da ovaj zakon ima što manju uporabu u ovome segmentu u kojemu su ove izmjene i dopune. Dakle, u ime kluba HNS-a podražavamo donošenje novog zakona i ove prijedloge koje smo čuli od klubova i određene amandmane u koje zaista je logično da zatezna kamata bude ona koja je sankcijska a ne ona koja je ugovorena predlažemo da još jedanput razmislite o tome prijedloge, ne samo radi onoga da li će biti podrška ili ne, nego zaista radi dobrobiti ali još i jednoznačnosti zakona i ispravnosti same definicije zakonske zatezne kamate. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Draženko Pandek.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani ministre za zamjenicom, uvažene kolegice i kolege dakle predložene izmjene odredbi koje se tiču određivanja kamatnih stopa u Zakonu o obveznim odnosima i pravovremeno Zakonu o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi te Zakona o potrošačkom kreditiranju nalazimo, male su obujmom ali sadržajno su izuzetno bitne. U prvom redu predstavljaju usklađivanje sa pravnom stečevinom EU te iz te perspektive su i bile nužne. I stoga je djelomično i opravdano zašto se ide po hitnom postupku. No, one donose i sadržajno bitnu izmjenu a to je dakle, o čemu se već govorilo, smanjenje stope zakonskih zateznih kamata. Kao što je već i govoreno ovdje predloženim izmjenama visine stope tih kamata za odnose dakle između poduzetnika i za kamate koje se odobravaju osobama javnog prava, kao i za kamate i poslovni odnos snižava se sa sadašnjih visokih rekao bih 15% na 10,14%, a za poslovne transakcije između poduzetnika međusobno i osoba javnog prava o kojima je osoba javnog prava dužnik novčane obveze sadašnjih 12,14% isto tako na 10,14%. O ostalim odnosima koji se određuju dakle Zakonom o obveznim odnosima visina kamatnih stopa se snižava sa 12 na 8,14%. Dakle, da pojednostavimo, kamatne stope kad govorimo o kamatnim stopama za građane padaju za 4 postotna poena, skoro za 4 postotna poena ili ako govorimo onda u … [[Govornik se ne razumije.]] sniženja za 32%. Zatezne kamate u Hrvatskoj bile su među najvišima u EU i predstavljali su sve do sada generator velikog povećanja zaduženja i gospodarstva i građana. Pri tome nisu predstavljali izvor velikih rekao bih ekstra profita, isključivo za banke kako bi se možda na prvu moglo zaključiti već i za razne druge pravne osobe koje su dolazile u poziciju vjerovnika. Tako velike stope zateznih kamata prelazili su rekli bi mi u klubu SDP-a, svoju gospodarsku svrhu osiguranja da će određeni dug biti vraćen u roku dospijeća, već su u praksi omogućavale upravo velike, ekstra profite određenim grupama vjerovnika. Tako visoko određene do sada predstavljaju i predstavljale su i dodatni uteg poslovnim subjektima koji su zbog možda trenutnih poslovnih teškoća bili prisiljeni plaćati zatezne kamate pa rekao bi da se moglo usporediti s kamenom oko vrata čovjeku koji je pao u rijeku i pokušava se izvući na suho. Predstavljale su i faktor dodatnog osiromašenja građana s malim primanjima odnosno onima koji su uslijed posljedica financijske krize proteklih godina pala primanja. Takvi građani nakon što bi im bila određena ovrha upadali su u svojevrsno rekli bi dužničko ropstvo jer mjesečnim ustezanjima nisu mogli podmirivati niti iznose tih tako visokih zateznih kamata. Tako je dolazilo do apsurdnih situacija da nakon godina i godina vraćanja građani budu dužni više nego što je bio iznos glavnice i više od iznosa za koji im je bila određena ovrha. Tako je i ukupni iznos nenaplaćenih potraživanja iz godine u godinu ukupno bio sve veći. Bilježili smo porast nelikvidnosti, a to je značajno opterećivalo i gospodarstvo u cjelini. Ova Vlada poduzela je niz mjera s ciljem smanjenja nelikvidnosti. Tako uredbom recimo o kriterijima, mjerilima i postupku za odgodu plaćanja obračunu otplatu duga, te prodaju, otpis ili djelomičan otpis potraživanja još 2013.značajno je olakšan položaj dužnika koji su imali dugovanja prema osobama javnog prava i javnim poduzećima. Da podsjetim, svatko tko ima takvo dugovanje može plaćanje glavnice otpisati iznose zateznih kamata, a posebno socijalno ugrožene osobe dakle pod određenim uvjetima mogu zatražiti otpisivanje cjelokupnog duga. To možda čak ni javnost nije dovoljno upoznata s ovom mjerom koja je izuzetno dobre rezultate pokazala pri olakšavanju pozicije onih koji su prezaduženi, kojima su te visoke zatezne kamate izuzetno olakšavale i poslovanje i život. Nadalje, usvojen je Sporazum o oprostu dugova najsiromašnijim građanima koji duguju kumulativno 35.000 kuna, a koji nemaju ni novca ni imovine kojim bi ga vratili. U proceduru je upućen i prijedlog zakona o stečaju potrošača gdje se očekuje drugo čitanje koji će također pomoći u rješavanju nelikvidnosti i olakšavanju položaja građana koji su upali u dužničku krizu ili svojevrsno dužničko ropstvo. A podsjetio bi da je Zakon o predstečajnoj nagodbi i financijskom poslovanju su bez obzira na određene … postignuti su značajni rezultati u smanjenju nelikvidnosti. Ove predložene izmjene Zakona o obveznim odnosima nalazimo u klubu SDP-a predstavljaju korak k još većem smanjenju nelikvidnosti i daljnjem olakšavanju pozicije gospodarstvenika i građana. Stoga će klub SDP-a podržati ove izmjene i dopune Zakona o obveznim odnosima. Hvala.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre, poštovana pomoćnice, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom zakona koji ima sigurno i svoje ekonomske reperkusije, treba gledati svakako i u svjetlu novih načela etičnosti i pravednosti. Ovo je upravo jedan takav zakon. Ovakvim prijedlogom zakona kojim država smanjuje zatezne kamate kako između fizičkih tako između pravnih osoba pokazuje svoju mudrost, pokazuje pravednost, pokazuje upravo da prijedlozi zakona mogu ako se to želi i ako se rukovodite takvim načelima i biti takvi. Time je Vlada pokazala i vladajuća većina pokazuje da ona nema ništa protiv kapitala, da je ona za suradnju kapitala i onih koji nemaju kapital, ali da u sukobu kapitala i onih koji su bez kapitala nedvosmisleno i čvrsto stoji upravo na njihovoj strani i to se pokazuje i ovim prijedlogom zakona. Sasvim je normalno da banke u svom poslovanju imaju svoje kamate, to je njihova cijena, ali one moraju biti razumne, razmjerne, umjerene. Ovim prijedlogom zakona, ponovit ću, Vlada je čula vladajući su čuli glas vapijućih taj tihi glas koji se dugo nije čuo od razmjerne i nesrazmjerne buke zveketa novca. vlast je to čula i predložila. Mali je to zakon, ali imat će velike i dobre posljedice. Ja vas još jednom molim da ozbiljno razmislite o ukidanju fiducija, on nije uopće potreban ili da se on do krajnjih mjera … jer nije pravedno da ako je čovjek dužan i najmanji iznos novca ostaje bez nekretnine. To nije pravedno, to nema nikakve logike pored hipotekarnog osiguranja potraživanja. Trebalo bi također razmisliti o ograničenju možda se ne bi zloupotrebio upravo ovi dobri prijedlozi zakona, dakle da se što u većoj mjeri ograniče i visina ugovornih kamata. Jer moramo znati svi koji traže kredite, koji se obraćaju bankarskim financijskim institucijama u kakvoj su oni teškoj situaciji. Da ne bi iskoristili mogućnost da iskoriste pozajmljivačevo teško ekonomsko stanje kako bi mu mogli nametnuti vlastite uvjete po vlastitoj želji i u vlastitu korist. Nije zato neobično da se među i među samim ekonomistima takva ponašanja smatraju nedopuštenim i nepoštenim. Kažem i to se vidi iz našeg ponašanja iz svih prijedloga zakona koje smo donosili u pogledu ove oblasti, u okviru ove oblasti, nismo protiv banaka, protiv kamata, protiv zarade ali sve do one granice dok one služe zajedništvu, solidarnosti ali protiv smo neljudskog i nemoralnog. To ćemo otvoreno govoriti bez obzira komu to smetalo. Nećemo dozvoliti i to Vlada pokazuje i ovim prijedlogom zakona ekonomski makijavelizam koji smatra da cilj opravdava svako sredstvo. Dakle oni koji traže kredite, to su ljudi posebno osjetljivi ljudi koji su u potrebi, kojima je taj novac potreban. Mi nismo isto tako protiv vjerovnika niti smatramo da vjerovnici trebaju biti zadnja rupa na svirali, dapače, ovo je i u korist vjerovnika. Jer koliko su banke i ono što je na kraju krajeva glavni izazivač krize upravo zato što nisu jer ih nije bilo briga da se naplate jer znali su da će na kraju države to sanirati a one nisu upropaštene, dapače i u krizi su se bogatile. Nebrigu i nered koji je do sada vladao, dakle teško je uopće razumjeti i zamisliti i da je puno bolja ekonomska situacija a kamoli da se to toleriralo i uvodili instituti upravo prije nekoliko godina, evo sada se je već blizu i 10-ak godina kada je kriza već bila na vratima. Dakle protiv i ovaj zakon će doprinijeti protivljenju financijskom imperijalizmu. Ističemo dakle osim ovih ekonomskih kriterija o kojima su govorili druge kolege mene posebno zanima i ovaj moralni i etički kriterij jer nije točno da zakoni ne mogu biti pravedni. Ako su pravedni predlagatelji, ako su pravedni donosioci zakona onda su i zakoni pravedni. A nemoralni i nepošteni zakoni nisu doneseni sami po sebi, donijeli su ih takvi ljudi. Zato evo poštivajući i ne samo vašu hrabrost, ja mislim da ona nije upitna, nije upitna, jer bankari ako su se prestrašili ovog vašeg prijedloga zakona, ako prijete da će vlastitu zemlju tužiti Europskoj komisiji zaželite im sretan put, ali to znači da su te banke i da je njihovo novčarsko i financijsko stanje puno bolesnije nego što to žele sami priznati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo repliku. Poštovani Marin Jurjević.
Kolegice, spomenuli ste, ako se ne varam, sintagmu ste upotrijebili financijski imperijalizam, dakle teror financijskog kapitala itd.. Ukoliko ovaj zakon a uvjeren sam da hoće će smanjiti mogućnosti padanja dijela naših sugrađana u dužničko ropstvo onda ga svakako treba podržati. Evo pošto sam iz Splita, napomenuo bih kako je još car Dioklecijan, veliki rimski car, jedan od posljednjih velikih rimskih careva uvodio reforme kako bi se spriječilo u ono vrijeme dužničko ropstvo koje je i on smatrao nemoralnim. Pošto ste spominjali etiku i moral, duboko sam uvjeren kako ovaj zakon doprinosi upravo isticanju takvih kategorija koje su nam itekako potrebne u ovom … [[Govornik se ne razumije.]] svijetu.
Odgovor na repliku Ingrid Antičević-Marinović.
Prihvaćajući ovo što ste rekli, treba još nadopuniti možda i vas a možda i samu sebe koje sam, ono što sam navela u svojoj raspravi, koristeći evo odgovor na vašu repliku, važna je upravo i socijalna ekonomija. To je ekonomija koju žele naši građani, to je ekonomija koju žele pošteni poduzetnici i gospodarstvenici. Dakle, pohlepa nije nešto što se podrazumijeva. I težnja za stvaranjem profita bez obzira kako će se to odnositi na građane. Kažu kapital ima vlastitu logiku. Ne, takvu logiku imaju njihovi vlasnici. Kapital sam po sebi nema ništa, on je neutralan. Pitanje je upravo koliko ćemo mi zakonima omogućiti takvu pohlepu, omogućiti opropaštavanje građana. I upravo ovaj prijedlog zakona jeste na tom tragu da se stane takvoj raboti koja je bila, ja bih rekla evo već desetljećima. Treba nam dakle socijalna ekonomija. A nisu rijetkost ni etičke banke, one posluju u Njemačkoj, u Nizozemskoj gdje su ih osnovale udruge građana. Pa uz ovaj prijedlog zakona možda da se ohrabre grupa građana koji imaju kapital koji žele upravo i na tim osnovama poslovati.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se ministru Orsatu Miljeniću i svima koji su u raspravi sudjelovali.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 853 Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada RH podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom. U skladu sa člankom 199. Poslovnika Hrvatskog sabora dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova 82 glasa za, ništa suzdržanih, 15 protiv prihvatili da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim predstavnika Vlade poštovanu Sandru Artuković KUnšt zamjenicu ministra pravosuđa da obrazloži amandman broj 1 Vlade RH.
Hvala vam lijepo. Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Predloženi amandmani u vezi sa amandmanom Kluba zastupnika HDZ-a kojim je predloženo da se stavak 6.članka 29.izmjeni na način da se propiše da ako je stopa ugovornih kamata viša od stope zateznih kamata one ne mogu teći poslije dužnikovog zakašnjenja. Kako bi se odredba pojasnila i kako ne bi izazvala dvojbe u primjeni amandmanom Vlade se predlaže brisati upućivanje na članak 26.stavak 2.jer on propisuje stopu ugovornih kamata između trgovaca i trgovaca i osoba javnog prava, a tim brisanje postaje nedvojbeno da svaki dužnik bez obzira radi li se o trgovcu ili ne nakon zakašnjenja plaća kamatu po stopu zateznih kamata, a ne po stopi ugovorne kamate ako je ta stopa viša od stope zateznih kamata. Predloženi amandman je potreban jer bi se u suprotnom članak 29.stavak 6.u tekstu kako ga je predložio Klub zastupnika HDZ-a mogao tumačiti da se odnosi samo na osobe iz članka 26.stavka 2.dakle na trgovce i osobe javnog prava, a ne na sve dužnike, a cilj je bio da se odnosi na sve dužnike. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu broj 1 Vlade RH. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim glasujte o amandmanu broj 1 Vlade RH. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 99 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv prihvaćen amandman broj 1 Vlade RH i posto sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 također Vlada RH poštovana zamjenice ministra.
Hvala lijepo. Dakle radi se o prijelaznoj odredbi kojom dodajemo novi članak. Prema predloženom zakonu HNB je dužna svakog 1.siječnja i svakog 1.srpnja u NN objaviti prosječnu kamatnu stopu na stanje kredita odobrena za razdoblje duže od godinu dana, ne financijskim trgovačkim društvima izračunatu za referentno razdoblje koje prethodi tekućem polugodištu odnosno prosječne ponderirane kamatne stope na stanje kredita iz članka 11.b i 11.c Zakona o potrošačkom kreditiranju. Dozvolite mi da kažem koji su to krediti jer je to jako bitno i tu se o tome radi. Dakle stambeni i potrošački krediti sa ugovorenom promjenjivom kamatnom stopom u kunama bez valutne klauzule u eurima ili u kunama sa valutnom klauzulom u eurima ili u švicarskim francima sa valutnom klauzulom u švicarskim francima. Kako bi se omogućila primjena ovog zakona od 1.kolovoza, a mi ćemo sljedećim amandmanom 3.predložiti da bude primjena 1.kolovoza jer više nismo u vremenu da to može biti od 1.srpnja, potrebno je da predloženi zakon bude dopunjen odredbom koja obvezuje HNB da ove navedene kamatne stope objavi 1.kolovoza 2015. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Prijavite se za raspravu. Poštovani zastupnik Ivan Šuker u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Poštovana zamjenice ministra dozvolite mu da se obrati za govornicom.
Dakle, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora ovo je na tragu rasprave koja se vodila u ovom Visokom domu, međutim na kraju je gospođa zamjenica rekla od 1. kolovoza 2015. Međutim, s obzirom da su rokovi stisnuti ne može ići od 1. srpnja ove godine a s obzirom da su financijska izvješća vezana na 6 mjeseci mene zanima što je sa od 2016. na dalje, da li će to onda ostati 1. 1. i 1. 7. ili dalje ostaje kolovoz. Dakle to je ostalo nedorečeno u vašem obrazloženju.
Hvala lijepa. Da li ima još zainteresiranih za raspravu? Nema. Zaključujem raspravu. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, završili smo izlaganje Vlade Republike Hrvatske. … [[Upadica se ne čuje.]] A jeste slušali? … [[Upadica se ne čuje.]] Možete, ajde, recite, izvolite.
Hvala lijepo. Da razjasnimo dakle ovo je dodana odredba za ovo prijelazno razdoblje gdje nismo uspjeli uloviti datum 1. srpnja. A za sljedeća obveza Narodne banke ostaje za polugodište, dakle srpanj, siječanj.
Ali ste to mogli čuti. Već to stoji. Je, O.K., hvala lijepa, nećemo oko toga. Hvala lijepa. Zaključili smo raspravu. Molim glasujte o amandmanu Vlade Republike Hrvatske br. 2. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 97 glasova za, ništa protiv, ništa suzdržanih prihvatili amandman br. 2. Vlade Republike Hrvatske čime je postalo sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Molim zamjenicu ministra pravosuđa da obrazloži amandman br. 3. Vlade Republike Hrvatske.
Hvala lijepo. Pa evo već smo to i govorili, dakle ovim amandmanom se omogućava stupanje na snagu, odnosno odgoda stupanja do 1. kolovoza 2015.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu br. 3. Vlade Republike Hrvatske. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim glasujte o amandmanu br. 3. Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 97 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv prihvaćen amandman Vlade Republike Hrvatske br. 3. time je postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman Odbora za pravosuđe. Amandman br. 1. Odbora za pravosuđe na članak 3. poštovana zamjenice ministrice.
Vlada prihvaća amandman Odbora za pravosuđe.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio Konačnoga prijedloga zakona. Idemo na amandman poštovanog zastupnika Dragutina Lesara.
Vlada prihvaća amandman.
Postao sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. A amandman Kluba zastupnika HDZ-a, to je isti kao već prihvaćeni amandman.
Vlada prihvaća amandman u tekstu kao što je prihvaćen kod amandmana uvaženog zastupnika Dragutina Lesara. Dakle u članku 2. stavak 3. se briše.
Slažete se? [[Upadica: Slažemo.]] Hvala lijepa. Dakle postao je sastavni dio Konačnoga prijedloga zakona. Amandman poštovane zastupnice Mirele Holy. Amandman 1.
Vlada prihvaća amandman u izmijenjenom tekstu kao što je prihvaćen kod uvaženog zastupnika Dragutina Lesara.
Hvala lijepa. Konzumiram da li se slaže poštovana? [[Upadica: Slaže.]] Slaže se. Amandman Kluba zastupnika HDZ-a
Amandman se prihvaća u nomotehnički ispravljenom tekstu koji glasi: U članku 3. iza stavka 1. dodaje se novi stavak 2. koji glasi: U stavku 6. riječi: "one teku i poslije dužnikovog zakašnjenja" zamjenjuju se riječima: "one ne mogu teći poslije dužnikovog zakašnjenja".
Hvala lijepa. Predstavnik predlagatelja, da, uvažava, slažu se. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Hvala lijepa poštovana zamjenice ministra. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 97 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv donesen Zakon P.Z. br. 853 u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda, to je: - Konačni prijedlog Zakona o sigurnosti pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 849; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste prilimi. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra gospodarstva Alen Leverić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Važeći pravni okvir kojim se uređuje istraživanje i eksploatacija ugljikovodika u Republici Hrvatskoj pa tako istraživanje i eksploatacija ugljikovodika na Jadranu čini Zakon o rudarstvu, Zakon o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika i podzakonski propisi doneseni sukladno odredbama Zakona o rudarstvu, među ostalim i Pravilnik o bitnim tehničkim zahtjevima sigurnosti i zaštiti pri istraživanju i eksploataciji ugljikovodika iz podmorja Republike Hrvatske donesen 2010. godine. Važeći pravni okvir kojim se uređuje istraživanje i eksploatacija ugljikovodika u Republici Hrvatskoj usuglašen je sa pravnom stečevinom Europske unije. Na području Jadranskog mora u razdoblju od 1961. do 2015. izrađeno je 137 bušotina. Konačne dubine bušotina bile su u rasponu do 6725 metara, a dubina mora na lokacijama gdje su te bušotine vršile bile su u rasponu od 33 metra do 450 metara. Na području epikontinentalnog pojasa Republike Hrvatske nalaze se tri eksploatacijska prostora ugljikovodika, to su Izabela, Sjeverni Jadran i Marica, na kojima se već dugi niz godina obavlja eksploatacija prirodnog plina i njegov transport do kopna. Tijekom ovih godina nije se dogodila niti jedna velika nesreća uzrokovanom provedbom odobalnih radova, znači istraživanje i eksploatacija ugljikovodika na području Jadranskog mora. Osim Zakonom o rudarstvu i Zakona o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika kojim se uređuje provedba odobalnih radova na Jadranu, glede provedbe odobalnih radova bitno je navesti propise iz nadležnosti ostalih državnih tijela koji su usko vezani za provedbu odobalnih radova na Jadranu kao Zakon o zaštiti okoliša, Pomorski zakonik odnosno plan intervencija kod iznenadnih onečišćenja donesen 2008. godine kojim je određeno postupanje prilikom iznenadnih onečišćenja mora pa tako i velikih nesreća koje su nastale kao posljedica istraživanja i eksploatacije ugljikovodika. Pravilnik o bitnim tehničkim zahtjevima, sigurnosti i zaštiti pri istraživanju i eksploataciji ugljikovodika iz podmorja Republike Hrvatske strogo je zabranjeno bacanje i ispuštanje čvrstih otpada, motornih ulja, tekućih ugljikovodika, otrovnih i štetnih tvari, redovite kontrole bušećih i eksploatacijskih postrojenja itd. Što se tiče samog procesa bušenja i mogućih incidentnih situacija pravilnik definira vrste i mjesta postavljanja preventera, njihove certifikate, potom blokade ventila i zasune odnosno određivanje primarno i sekundarno zadržavanje. Isto tako sva oprema koja se koristi pri izradi bušotine mora biti atestirana te osiguravati maksimalnu sigurnost tijekom samog bušenja. Sam pravilnik već sada ne ostavlja gotovo nikakav prostor za moguće improvizacije tijekom provedbe odobalnih radova, a zakon će samo to pooštriti. Europska komisija je započela preispitivanje odobalnih radova i donijela je direktivu 2013. godine Europskog parlamenta i vijeća koja je donesena 12. lipnja 2013. suglasnosti odobalnih naftnih i plinskih djelatnosti i o izmjeni direktive 2035 iz 2004. godine i provedbu uredbe komisije iz 2014. o utvrđivanju zajedničkog obrasca pomoću kojeg operatori i vlasnici odobalnih naftnih i plinskih objekata razmjenjuju informacije o pokazateljima velikih opasnosti te zajedničkog obrasca pomoću kojeg države članice obavljaju informacije o pokazateljima velikih opasnosti. Vlada Republike Hrvatske intenzivno sudjeluje u radu radne skupine Europske unije za sigurnost pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika od njezina osnivanja početkom 2014. godine, a čije osnivanje je regulirano samom direktivom te je u sklopu iste radne skupine sudjelovalo u izradi provedbe same uredbe. Osim izradbe provedbe uredbe radna skupina zajednički izmjenjuje iskustva i u skladu sa rokovima direktive osigurava implementaciju iste u zakonodavstvo svake države članice. Važno je napomenuti da navedena direktiva pa tako i ovaj zakon ne propisuje administrativne procedure javnog nadmetanja, ishođenja … za odobalne radove već ih propisuje direktiva u uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i eksploataciju ugljikovodika koja je potpuno implementirana u naše zakonodavstvo prilikom donošenja dva bitna zakona. To je Zakon o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, kao i sam Zakon o rudarstvu. Zakonom se jasno određuje i propisuje dodatan nadzor nad svim mjerama sigurnosti koji će se morati provoditi prilikom provedbe odobalnih radova te će koordinacija biti obavezna izvještaje o tome redovito dostavljati Europskoj komisiji. Zakonom je propisano da je rok za prilagodbu za postojeće odobalne objekte 19. srpnja 2018. godine, dok svi novi zahvati po pitanju odobalnih radova moraju biti usklađeni do 19. srpnja 2016. godine. Prilikom izrade zakona pribavljeno je mišljenje širokog kruga nadležnih državnih tijela, sektorskih udruga, provedena je javna rasprava sa zainteresiranom javnosti odnosno zakon je prezentiran i raspravljen i sa socijalnim partnerima. Zaključno, uz provedbu odredbi ovog zakona i drugih propisa smanjuje se opasnost prilikom provedbe odobalnih radova na Jadranu, odnosno smanjuje se rizik od provedbe odobalnih radova na prihvatljivu razinu. U skladu sa smjernicama iz direktive 013/30 EU što je propisano i preneseno ovim zakonom nameće se dodatni nadzor nad svim ekološkim mjerama koje će se morati provoditi. Izvješće o tome bit ćemo pak obavezni redovito dostavljati Europskoj komisiji. Mjerama koje sada postavljamo ne samo da štitimo Jadran od potencijalnih nezgoda prilikom provedbe odobalnih radova već podižemo cjelokupni sustav sigurnosti zaštite okoliša. S novim aktivnostima se neće moći započeti dok god se ne uspostave adekvatni resursi koji će moći regulirati u trenutku u slučaju bilo kakve nesreće, a sukladno ovim zakonom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, poštovani Dragutin Lesar.
Poštovani gospodine zamjeniče ministra. U prijedlogu zakona nijednom rječju nije objašnjeno, a i vi ste u svojem uvodu u potpunosti izostavili obrazložiti Hrvatskom saboru razloge sadržaja odredbe članka 40. prema kojem se odgađa primjena ovog zakona za postojeće objekte na 19. srpnja 2018. i citiram za planirane objekte na 19. srpnja 2016. Koliko je meni poznato Hrvatska je pred ugovaranjem istražnih radnji na Jadranu po međunarodnom natječaju. Sastavni dio tog natječaja bio je prijedlog ugovora kojega koncesionar mora ispunjavati i ovom odredbom o primjeni tek od 19. srpnja 2016. za nove objekte vi zapravo stvarate preduvjete da se na njih ne odnose zaštitni mehanizmi ovog zakona. To znači da ovaj zakon kao očito i strateška studija utjecaja na okoliš pisan u dosluhu sa onima koji su po natječaju dobili posao i da im još omogućavate da odredbe zaštite Jadrana iz ovog zakona ne mogu biti sastavni dio ugovora koje će Hrvatska s njima potpisati jer ste odgodili primjenu tog zakona na planirane objekte ma što to značilo. Ja vas molim i pozivam obrazložite razloge ovakve sulude odredbe u članku 40. i kakve pravne posljedice u smislu zaštite okoliša, a s naslova ugovaranja po međunarodnom natječaju ova odredba zakona može napraviti. Zašto to radite? Kad već niste napisali u dokumentima koje ste dali u Sabor, dajte to objasnite u Saboru.
Odgovor na repliku, zamjenik ministra Alen Leverić.
Hvala lijepo. Pa jasno se kaže i u mom uvodu je bilo da je zakonom propisan rok za prilagodbu za postojeće odobalne objekte je 19. srpnja 2018. sukladno Direktivi EU. A druga bitna stvar koju ste vi ovdje spomenuli niti jedna bušotina što se tiče eksploatacijska neće biti u planovima koji su dali kraća, odnosno prije tri godine, odnosno četvrte godine, eksploatacijska bušotina ne istražna, eksploatacijska. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Odnosi se, kako da ne.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, poštovani Branko Bačić u ime Odbora za zaštitu okoliša i prirode. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče ministra sa suradnikom. Odbor za zaštitu okoliša i prirode Hrvatskog sabora raspravio je na 70 sjednici održanoj 18. lipnja prijedlog zakona o sigurnosti bi odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 3. lipnja 2015. godine uz prijedlog da se sukladno članku 206. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za zaštitu okoliša na temelju članka 179. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je predloženi zakon kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom obrazloženju pomoćnica ministra gospodarstva istaknula je da se predloženim zakonom u pravni sustav Republike Hrvatske prenose direktive Europskog parlamenta i vijeća od 12. lipnja 2013. godine o sigurnosti odobalnih naftnih i plinskih djelatnosti i o izmjeni direktive. Odredbe ovog zakona ne odnose se na sprječavanje velikih nesreća tijekom odobalnog istraživanja i eksploatacije ugljikovodika. Kao nadležno tijelo za provedbu zakona određena je Koordinacija za sigurnost pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, propisani su dokumenti koji se izrađuju i dostavljaju za izvođenje odobalnih radova, propisan je način izrade i sadržaj dokumenata koji se dostavljaju za izvođenje odobalnih radova, propisan je način izrade i sadržaj dokumenata koji se dostavljaju za izvođenje odobalnih radova kao i procedura odobravanja istih od strane koordinacije, određena odgovornost za štetu, sudjelovanje javnosti i zainteresirane javnosti prilikom provedbe odobalnih radova, te su propisane prekršajne odredbe. Nakon uvodnog obrazloženja u raspravi je ponašanje Vlade RH ocijenjeno neodgovornim zato što je pokrenula postupak prvog javnog nadmetanja za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na Jadranu 2. travnja 2014. godine, te potom 2. siječnja 2015. godine, izdala 10 dozvola za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika, a bez prethodnog donošenja nekoliko strateških dokumenata i ovog zakona. Ocijenjeno je da je prethodnim nedonošenjem Zakona o sigurnosti pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika pokazana nebriga za očuvanje mora i morskog okoliša budući da izazvane velike nesreće istraživanjem i eksploatacijom ugljikovodika mogu imati razorne i nepovratne posljedice na morski i obalni okoliš. Ujedno je i istaknuto da je cijeli ovaj postupak proveden ubrzano, nezakonito i netransparentno te je u konačnici rezultirao i nepoštivanjem rokova za potpisivanjem ugovora definiranim Zakonom o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. I odlukom o postupku provedbe javnog nadmetanja za izdavanje dozvola za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na Jadranu. Stoga je postavljeno pitanje u kojoj je fazi sada postupak javnog nadmetanja, postupak strateške procjene utjecaja na okoliš, te kada se planira potpisivanje ugovora zbog načina kako je vođen cijeli postupak kao i zbog nedostupnosti javnosti i zastupnicima ugovora koje je Ministarstvo gospodarstva sklopilo sa tvrtkom Spektrum izražena je sumnja u pogodovanje te je istaknuta nužnost da se bez odgode obustave svi postupci koji se provode temeljem provedenog javnog nadmetanja za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na Jadranu. Predstavnici "Zelene akcije" zabrinjavajućim su ocijenili što je predloženi zakon upućen u hitni postupak donošenja neposredno prije isteka roka u kojim je država članica dužna uskladiti svoje zakonodavstvo sa navedenom direktivom. Istaknuli su da je direktiva donesena u lipnju 2013. godine i da je bilo dovoljno vremena za njezino prenošenje u nacionalno zakonodavstvo. "Zelena akcija" ocijenila je kako je činjenica da se o ovom zakonu raspravlja neposredno prije isteka roka za usklađivanje upućuje na zaključak da se istraživanje Jadrana i javno nadmetanje željelo provesti prije usklađivanja sa direktivom. U nastavku rasprave upitnim je ocijenjen stav koordinacije, ocijenjen sastav koordinacije za sigurnost pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika kojoj se predloženim zakonom povjerava funkcija nadzora. Naime, … [[Govornik se ne razumije.]] ne predstavnici ministarstva nadležnog za rudarstvo, Agencije za ugljikovodike hrvatskog registra brodova, Ministarstva nadležnog za pomorstvo, Državne uprave nadležne za zaštitu i spašavanje i Ministarstva nadležnog za zaštitu okoliša i prirode i Agencije za prostore ugrožene eksplozivnom atmosferom, istaknuto je kako predloženim nije osigurana neovisnost i objektivnost koordinacije budući da je Agencija za ugljikovodike u sastavu koordinacije samim time nisu stvoreni preduvjeti za jasno odvajanje funkcije nadzora, sigurnosti i zaštite okoliša od tijela koje je usmjereno ka razvoju korištenja naftnih ili plinskih resursa. Ujedno je upitnim ocijenjeno osnivanje novog tijela u uvjetima kada postoje tijela državne uprave u čijoj su nadležnosti ova pitanja kao primjerice Obalna straža koja može sigurno i kvalitetno voditi procedure u slučaju onečišćenja mora. Uočeno je da je člankom 30. ovog Zakona kao i člankom 39. Prijelaznih i završnih odredaba definiran sadržaj, te rok donošenja plana intervencije kod iznenadnih onečišćenja mora. Upozoreno je kako se ovime narušava načelo jasnoće i preciznosti zakona. Naime, navedeni plan definiran je Zakonom o zaštiti okoliša, te je ovu problematiku trebalo definirati ovim temeljnim zakonom. U svezi roka primjene ovog zakona kojim je zakonom propisan za planiranje odobalne projekte, tj. nove zahvate od 19. srpnja 2016. godine postavljeno je pitanje upućuje li navedeno da bi eventualno bušenje istražnih bušotina temeljem provedenog postupka prvog javnog nadmetanja izmaklo obvezama iz ovog zakona? Pomoćnica ministra gospodarstva pojasnila je da to neće biti slučaj budući da su nove istražne i eksploatacijske bušotine nemoguće prije razdoblja od 4 godine a što je od članova odbora ocijenjeno netočnom tvrdnjom. U raspravi je ukazano na važnost da se sukladno … [[Govornik se ne razumije.]] konvenciji osigura javnosti i zainteresiranoj javnosti prilika za rano i učinkovito sudjelovanje u donošenju odluka vezanih za djelatnosti koje bi mogle imati značajne učinke na okoliš. U tom smislu iznijeta je primjedba na odredbe članka 7. stavka 2. kojima se propisivanjem kratkih rokova derogira odredbe stavka 1. koja definira da bušenje istražne bušotine eksploatacijskog objekta može započeti nakon što je osigurano rano i učinkovito sudjelovanje javnosti i zainteresirane javnosti. Nakon provedene rasprave odbor nije utvrdio svoje stajalište o potpori za donošenje ovog zakona jer su glasovi 10 nazočnih članova bili podijeljeni i to 5 glasova za i 5 glasova protiv. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Nezavisnih ljevičara govorit će poštovani Branko Vukšić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. O ovom zakonu govoriti je vrlo teško zbog toga što smo već nekoliko puta upozoravali da sve što se tiče istraživanja i eksploatacije ugljikovodika je obavijeno velom tajne. Pokušava se učiniti sve da Hrvatski sabor bude isključen iz procesa odlučivanja, pa čak i iz procesa rasprave, kad je u pitanju istraživanje i eksploatacija ugljikovodika. Ova tema, to smo nekoliko puta razgovarali ovdje u Hrvatskom saboru, zaslužuje raspravu cjelodnevnu ili višednevnu raspravu o tome treba li ili ne treba u Jadranu istraživati, odnosno bušiti Jadran, istraživati. A nakon istraživanja da vidimo da li treba istraživati ako se donese odluka da treba istraživati nakon toga shodno tome što je pronađeno u Jadranu treba li eksploatirati ugljikovodike, plin ili naftu. Nekoliko puta u različitim situacijama govorio sam upravo o tome zbog čega je eksploatacije nafte, plina, pogotovo kada je riječ u Jadranu, govorio sam o onim poljima koja su bila aktivna prekriveno velom tajni. Zbog čega je Vlada ili jedna uža skupina ljudi uzela sebi za pravo da odlučuje o tome što će se raditi u Jadranu, na koji način će se raditi i kada će se raditi a da Hrvatski sabor o tako važnom, sudbonosnom pitanju za RH za budućnost Hrvatske, za budućnost i gospodarstva odnosno jednog velikog segmenta gospodarstva a to je turizam ne raspravi Hrvatski sabor. Hrvatski sabor je zapravo sve više mjesto na kojem se donose odluke dizanjem ruku većine koja pogoduje onom što je vjerojatno većini logično interesima Vlade i interesima jedne skupine ljudi. Sve što je prethodilo ovom zakonu dovodi u pitanje, u sumnju, zašto se ovaj zakon prvo zašto se mora donositi po hitnom postupku? Zato što je pet do dvanaest, zato što smo gotovo dvije godine čekali, ono što smo mogli učiniti prije dvije godine mi sad činimo kada moramo činiti. Već su prije donesene odluke o tome da će se istraživati Jadran postoji li, koliko postoji ugljikovodika u Jadranu, koliko je nafte, koliko je plina i kada smo raspravljali o tome u Saboru o zakonu tada je rečeno sve što je trebalo reći o načinu na koji je Ministarstvo gospodarstva sklopilo ugovor sa tvrtkom "Spectrum". Mislim da ovo što se čini danas, što se čini sve vrijeme ove Vlade da nije dobra preporuka i da treba sumnjati u to da je ne samo da su neke interesne skupine, neke tvrtke da se pogoduje njima nego treba sumnjati u to da ćemo ozbiljno obaviti posao, da će sigurnost Jadrana biti zaštićena, da će ekologija biti zaštićena i da će turizam biti u budućnosti ako se odluči za eksploataciju, odnosno prvo za istraživanje, a onda za eksploataciju Jadrana, da će turizam biti grana koja će donositi veliki novac Hrvatskoj. Ovo je preveliko i preznačajno pitanje da bi se njemu pristupilo na taj način. Zato apeliram da taman da se i prekrše rokovi, ako se moglo dvije godine čekati, da se raspravi u Hrvatskome saboru o tome što nam je činiti u Jadranu da se podastru zastupnicima Hrvatskoga sabora sve što, sve negativnosti koje nas mogu dočekati pri istraživanju i eksploataciji ugljikovodika u Jadranu. Te da nakon te rasprave, a raspravi treba prethoditi studija u kojoj će biti za i protiv istraživanja i eksploatacije i da nakon toga Hrvatski sabor odluči da li će se tome pristupiti ili neće. Sve ostalo i ovaj prijedlog zakona i ostale poteze koje čini Vlada mislimo da je na uštrb sigurnosti, a onda i budućnosti Hrvatske. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšić, s pravom ste rekli da se zakon donosi u 5 do 12 a to iz razloga što je njegovo donošenje proizlazi iz obveze direktive koja se ovim zakonom uvrštava u nacionalno zakonodavstvo i kroz njegovo donošenje s jedne strane. S druge strane se on donosi u 5 do 12 iz razloga kako bi se na određeni način preveniralo sve ono što je interpelacijom kluba HDZ-a navedeno a to je da je pretpostavka raspisivanju javnog natječaja za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika u Jadranu trebalo bi biti donošenje ovog zakona. Pa mi njega raspravljamo danas prije nego što ćemo raspraviti samu interpelaciju. No, donesen on danas ili prije pet mjeseci, prije godinu dana i to je bilo kasno. On je trebao biti donesen prije nego što je Vlada raspisala natječaj. To je bilo jedino ispravno da smo ovaj zakon raspravili pa da onda odredbe ovog zakona budu činile sastavni dio samog javnog nadmetanja, a ovako kad je javno nadmetanje dovršeno, kad je natječaj raspisan, kad su dane dozvole 2.siječnja ove godine onda praktično ove odredbe zakona se gotovo niti ne odnose na dozvole koje će omogućiti kompanijama istraživanje i eksploataciju ugljikovodika. I u tom smislu čak i odredba da se on ne odnosi na odabrane objekte koji budu postavljeni do 16.srpnja iduće godine je za nas neprihvatljiva jer se doista onda neće odnositi odredbe ovog zakona na one platforme koje su budu postavljale temeljem zakona kojega je Vlada već raspisala i dovršila, ali za njega nije potpisala ugovor.
Na repliku odgovara poštovani Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Bačić, slažemo se. Prvo je trebalo donijeti zakon a onda raspisati natječaj. I tada bi se natječaj uzeo u obzir ovaj zakon, znači sve ove sigurnosne mjere koje se ovdje propisuju i koje su sasvim dobro došle i sam zakon, sam po sebi on nije upitan. Prvo, ne razumijem zbog čega su se preskočili neki koraci koji su trebali biti obavljeni? Drugo, valjda će nam gospoda iz ministarstva objasniti zbog čega se ne napravi, ne upriliči rasprava ili će možda u 9, 10 mjesecu, ne znam dokle će raditi Sabor se raspravljati u Saboru o sudbini istraživanja eksploatacije Jadrana. Dal stvarno misle u Vladi, u Ministarstvu gospodarstva da o tome može odlučivati i treba odlučivati pa čak i da je vaše takvo mišljenje trebate dati priliku i opoziciji i zastupnicima na vlasti da raspravljaju o tome i da donesu mišljenja ako ne odluku o tome što treba učiniti sa Jadranom. Ovako mi sve izgleda da je nepripremljeno, neozbiljno, čak i ne mislim da je ovdje, da se priprema teren za neku pljačku, nego jednostavno mislim da je to zapravo, da smo neorganizirana država a ovo način na koji se donosi ovaj zakon samo to potvrđuje.
Druga replika poštovani Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Vukšić, rekli ste da se ovaj zakon donosi po hitnom postupku 5 do 12, uvjeravam vas da se taj zakon donosi debelo iza 12 sati, da bi ga najradije nazvao interpelacijski zakon jer taj zakon vidjeli ne bismo da nisu dvije interpelacije na dnevnom redu Sabora. To smo govorili kada se ovaj zakon ponovno na silu i uvrštava u dnevni red. Ali javio sam se i replikom da vas uvjerim u nešto drugo. Mi danas raspravljamo o zakonu a imamo na bazi interpelacija zbog kojih ovaj zakon i postoji izvješće Vlade Republike Hrvatske o interpelacijama koje u svom izvješću u prvom paragrafu kaže Vlada Republike Hrvatske je osigurala sve uvjete za provođenje zakonitog i transparentnog postupka po pitanju istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u RH. Nešto od ovoga nije točno. Bez obzira na vidovitost naše Vlade čini mi se da ona laže u svojem mišljenju od 30. travnja s obzirom da tek sada u proceduru po hitnom postupku gura zakon kako bi spriječila sve ono negativno što se dosada u javnosti već pojavilo a izraženo je u dvije interpelacije o kojima bismo trebali razgovarati. Ovo je sramota da Vlada nakon što je pritisnuta saborskom raspravom na brzinu smišlja zakone kojima bi htjela pokriti nedostatke svoga dosadašnjeg postupka. To je drugim riječima zakon o prstima u pekmezu i nisam siguran da je to samo pitanje neuređene države.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Mlakar, slažem se. Kad se na taj način radi sumnje su opravdane. Ja sam pitao maloprije zbog čega i konačni prijedlog Zakona o sigurnosti pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika i interpelacije dvije nisu objedinjene. Bilo bi čak i logično da o njima raspravljamo isti dan i da su objedinjene,međutim onda bi ovo što ste vi rekli onda bi bilo evidentnije da Vlada zapravo kaska i da kasni. Slažem se možda pet do dvanaest nije dobar termin, možda je dvanaest i pet. mislim da je zapravo da je rečeno sve što se trebalo reći o načinu na koji se donosi zakon i da svi oni koji sumnjaju u namjere Vlade imaju opravdanje.
Iduća replika, poštovani Marin Jurjević.
Kolega Vukšić moja replika se odnosi na jednu vašu rečenicu, citiram vi ste rekli "Sve više se u Saboru odluke donose dizanjem ruku većine", pa vas ja molim da mi navedete ako znate u kojem se to parlamentu na svijetu odluke donose na neki drugi način, recimo dizanjem ruku manjine.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
… [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] lapsus je prije svega. Mislio sam da ste marionete koje dižu ruku, samo to evo da vam pojasnim. Većina su marionete kada Vlada nešto odluči vi dignete ruku bez obzira jeli to dobro za Hrvatsku ili nije. A ja se ispričavam, da, krivo.
Posljednja replika Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega ovdje ste ocrtali situaciju gdje se veliki potez, velik za Hrvatsku, obavija tajnom i provodi u zadnji čas. Ma nije to slučajno i nije to prvi put, siguran sam da nije ni zadnji put. Ponekad i ne saznamo što se zbivalo iza velikih poteza, ne znam dali ćemo ovdje saznati. Puno drugačije nije ni u bijelom svijetu, trgovački sporazum sa Amerikom se provodi na isti ovakav način, nitko živ ne zna što tamo piše i što tamo stoji i dok netko iz elite ne potpiše neće to ni saznati. Nikad recimo nismo točno saznali pod kojim uvjetima, kako i za koji novac su izvori pitke vode koji su od životne važnosti za Hrvatsku i u Jaminici došli u vlasništvo jednog izuzetno bogatog Hrvata. Jel to bilo za jednu kunu možda ili za manje od dotične? Političke elite, a pod tim mislim vlast, odlučuju i onda eventualno obavještavaju javnost, Parlament i sve druge o tome što su odlučili. Ma pitam se zapravo, pitam vas, pitam sebe pitam gdje je tu zdrava pamet, a posebice gdje je tu demokracija? Što smo napravili od te demokracije?
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Vuljanić, rekli ste političke elite odlučuju o tome sam prije odgovaram još jedanput na repliku i kolege Jurjevića, dobro ste rekli nakon toga što političke elite odluče tada se obavijesti Sabor i Sabor je zapravo lutka na koncu, a netko drugi poteže poteze. Sada ja nisam čak ni siguran da su to političke elite, već da su političke elite sluge neoliberalnog kapitala odnosno kapitala banaka, krupnog kapitala onih koji imaju novac da oni vuku konce. I da smo zapravo svi mi ili oni koji za to glasuju u njihovoj službi. Sve je pod velom tajne. Mnoge odluke su se donijele ovdje u Saboru upozoravali smo da su pogrešne za RH kao što smo i kada smo raspravljali o prošlom zakonu malo prije isto tako govorili što je krivo, zbog čega se ne donose prave odluke. Ali ovaj puta ako će se ići u eksploataciju ugljikovodika, a da ne donesemo prave odluke to će biti štete nemjerljive i teško ispravljive.
U ime predlagateljice javio se zamjenik ministra gospodarstva Alen Leverić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Samo čisto tehnički i vremenski period da stavimo. Ovaj zakon upućen je u javnu raspravu u tijelima državne uprave 7.veljače ove godine. interpelacije su sredina travnja tako da nema nikakve veze sa interpelacijom. Javna rasprava znači da su poslani … tijelima državne uprave 13.2.to vam je na stranici 14 ili 15 u kojoj ćete vidjeti gdje je izvješće o provedenom savjetovanju sa zainteresiranom javnošću od 13.2.do 13.3.otvoreno za svu javnu raspravu. Hvala.
Replika Branko Vukšić.
Pa evo ja ću isto vrlo kratko. Jel o tome da danas u ovom zakonu raspravljamo odlučuje opozicija ili odlučuje vlast? Tko odlučuje o tome? Prema tome, naše zamjerke su na mjestu. Trebali smo raspravljati prije. Zašto nije? Ne znam, vjerojatno znate vi iz vlasti zašto.
Nastavljamo s raspravom. U ime Kluba nezavisnih zastupnika javio se Damir Kajin. Nema ga, klub gubi pravo. U ime kluba SDP-a Damir Mateljan. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Sama ideja o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika na Jadranu podijelila je hrvatsku politiku što nije teško, a i podijelila je hrvatsku javnost što je pak rezultat takve politike. Zbog takve podjele gdje jedna strana u potpunosti isključuje bilo kakvu mogućnost istraživanja i eksploatacije ugljikovodika teško se nadmetati racionalnim argumentima razlozima zbog čega je dobro da Hrvatska što prije započne s istraživanjima prije svega o mogućnosti eksploataciji ugljikovodika na Jadranu. Tako ispada i nevažan argument da svaka ozbiljna država a pogotovo ona koja uvozi 80% energenata ne može ignorirati vlastite energetske resurse te rezultate toga uključiti u razvoj vlastitoga gospodarstva. Naglašava se opasnost rizik za okoliš a pri tome se izbjegava reći i činjenica da su naši susjedi na Jadranu već poodmakli u aktivnostima istraživanja eksploatacije. Do danas na Jadranu ima 133 bušotina i 23 plinske platforme te da u Jadran dnevno uplovljava na tisuće i tisuće tona nafte što znači da rizik nažalost već postoji i da je zapravo pitanje svih pitanja upravljanje rizikom odnosno svođenje rizika na prihvatljivu razinu, čemu, tako mi smatramo u SDP-u, upravo doprinosi ovaj prijedlog zakona. Nužno je reći da ne samo ovaj zakonski prijedlog već cjelokupni pravni okvir kojim se uređuje istraživanje i eksploatacija ugljikovodika u Republici Hrvatskoj, pa tako i istraživanje eksploatacija ugljikovodika na Jadranu a čine ga prije svega Zakon o rudarstvu, Zakon o istraživanja i eksploataciji ugljikovodika, te Zakon o osnivanju Agencije za ugljikovodike, unapređuje razinu zaštite, podiže kapacitete za upravljanje rizicima i ne manje važno podižu i financijske učinke za Republiku Hrvatsku. Tako je potrebno reći da je prijašnjom zakonskom regulativom bilo … [[Govornik se ne razumije.]] raditi istražna bušenja ne samo u podmorju već i na kopnu, odnosno na otocima i to na otocima kao što su Vis, Lastovo i Dugi otok. Sadašnjim zakonskim okvirom kojeg je dio ponavljam i ovaj prijedlog zakona osigurano je da se istražni prostori odmaknu minimalno 10km od obale, odnosno 6km od otoka. Osim toga ovaj pravni okvir identificira ograničenje istražnih prostora na kojima se istražne radnje ne mogu odvijati odnosno nužni su posebni uvjeti za odvijanje takvih aktivnosti. Svi ovi zakoni kojima se uređuje istraživanje i eksploatacija ugljikovodika u Republici Hrvatskoj naravno usuglašeni su sa pravnom stečevinom Europske unije. Što se financijskog dijela tiče dosadašnji model koji je bio na snazi do 2014. od eksploatacije ugljikovodika u Republici Hrvatskoj donosio je financijsku korist u visini od 5% dok je investitorima ta korist bila 95%. Novim zakonskim okvirom Republika Hrvatska imala bi koristi od eksploatacije ugljikovodika u visini od 55% dok bi korist investitora bila 45% što u konačnici znači ukoliko bismo to primijenili recimo na 2013. godinu kada je prošlo dakle na količini od 1,3 milijuna barela nafte u državni je proračun uplaćeno 356,7 milijuna kuna dok bi ovim novim modelom financijska korist za Republiku Hrvatska bila 3,8 milijardi kuna. Ovim prijedlogom zakona Republika Hrvatska odrađuje svoju obavezu kao država članica Europske unije da donese i objavi zakone i druge propise potrebne za usklađivanje sa Direktivom 212/30 od sigurnosti od odobalnih, naftnih i plinskih djelatnosti. Ovu Direktivu Europska komisija donijela je nakon niza velikih nesreća, pogotovo nakon velike nesreće u Meksičkom zaljevu 2010. godine. Taj je događaj u mnogome podigao razinu osviještenosti o rizicima vezanim za odobalne radove te je potaknuo Europsku komisiju da preispita vlastite politike kojima se osigurava sigurnost tih djelatnosti. Rezultat tog preispitivanja je spomenuta direktiva te Uredba Europske komisije 112 iz 2014. o utvrđivanju zajedničkog obrasca pomoću kojeg operateri i vlasnici odobalnih, naftnih i plinskih objekata razmjenjuju informacije o pokazateljima velikih opasnosti te zajedničkog obrasca pomoću kojeg države članice objavljuju informacije o pokazateljima velikih opasnosti. Nadležnim tijelom za provedbu ovog zakona određuje se koordinacija za sigurnost pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika koja se sastoji od predstavnika ministarstva nadležnog za rudarstvo, Agencije za ugljikovodike, Hrvatskog registra brodova, Ministarstva nadležnog za pomorstvo, Državne uprave za zaštitu i spašavanje, te Ministarstva nadležnost za zaštitu okoliša i prirode. Nadalje, propisani dokumenti koji se izrađuju i dostavljaju za izvođenje obalnih radova koji proceduru odobravanja istih od strane koordinacije određena je i odgovornost za štetu. Osim toga slijedeći navedenu direktivu osigurano je sudjelovanje javnosti i zainteresirane javnosti prilikom provedbe odobalnih radova te su propisane prekršajne odredbe. Zakon nadalje jasno određuje i propisuje dodatan nadzor nad svim mjerama sigurnosti koje će se morati provoditi prilikom provedbe odobalnih radova a koordinacija kao tijelo nadležno za provedbu zakona imati će obavezu slati izvještaje o tim aktivnostima redovito Europskoj komisiji. Zakonom su propisani rokovi za prilagodbu postojećih odobalnih objekata a ti rokovi proizlaze iz Direktive Europske komisije dakle to su ti datumi koji su ovdje spominjani, to je 19. srpnja 2018. godine, dok se novi zahvati po pitanju odobalnih radova moraju uskladiti do 19. srpnja 2016. godine. Nažalost ne postoji zakon koji će sam po sebi u 100%-tnom dijelu spriječiti mogućnost velikih nesreća, odnosno zakon koji će u potpunosti garantirati izbjegavanje svih postojećih rizika. Stoga smo mi u klubu SDP-a svjesni da je ovaj zakon kao i svi zakoni koji bi se odnosili na ovu temu da su neprihvatljivi za one koji se protive eksploataciji, odnosno istraživanju ugljikovodika na Jadranu. Međutim, jednako tako smatramo u klubu SDP-a da ovaj zakon i ukupni dakle pravni okvir koji se odnosi na ovu problematiku u znatnosti dakle smanjuje rizike od provedbe odobalnih radova i da ih dovodi dakle na prihvatljivu razinu i da doprinosi boljem upravljanju rizicima koji proizlaze iz tih radova. Stoga će klub SDP-a podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prva replika, poštovana Mirela Holy.
Poštovani kolega argumenti koje koristite ne uvažavaju strateški smjer u kojem ide ne sama Europska unija već i cijeli svijet. Naime, pretpostavljam da ste svjesni toga u klubu SDP-a da je budućnost u kojoj živimo takva da nećemo imati fosilna goriva i da se nećemo više oslanjati na fosilna goriva. I šta radi Republika Hrvatska odnosno Vlada Republike Hrvatske? Umjesto da se priprema za takvu budućnost ona se vraća unatrag. Vraća se prema starim tehnologijama jer nažalost ovaj zakon kojeg danas raspravljamo u Hrvatskom saboru ne donosi obavezu za operatera da primjenjuje najvišu tehnologiju, a ja mislim da bi to trebali s obzirom da se radi o Jadranu koji je zatvoreno more koje je izrazito izloženo bilo kakvoj mogućnosti akcidenta na način da su posljedice pogubne. Uopće se ne razmišlja o tome. Ja sam razgovarala sa ljudima koji rade na platformama i ako vas uvjeravaju da je istraživanje i eksploatacija ugljikovodika bezopasan i siguran posao onda vam lažu jer to je apsolutna neistina, jer ljudi koji rade na platformama to jako dobro znaju. I šta mi radimo? Mi pozivamo odnosno radit ćemo sa tvrtkama koje nemaju najnoviju tehnologiju, nemaju najsofisticiranija rješenja vezana za ovo iako smo svjesni toga da živimo u izrazito osjetljivom eko sustavu, a da se o samom prijedlogu ugovora kojeg možete pročitati i analizirati na web stranicama Agencije za ugljikovodike uopće ne govori. Tražila sam Vladu da mi odgovori tko je autor tog ugovora, nisam dobila odgovor na to pitanje. Ugovor je izrazito štetan u ekonomskom smislu za Hrvatsku, a donosi enorman rizik.
Vrijeme. Odgovor na repliku, Damir Mateljan.
Uvažena kolegice, pa nismo bedasti da povjerujemo nekome tko nam kaže da je eksploatacija odnosno istraživanje ugljikovodika na Jadranu bezazlen i potpuno siguran posao, to nikad nismo ni tvrdili. Međutim, još i ovdje ponavljam da zakonski okvir kojeg je dio i ovaj zakon u znatnosti smanjuje te rizike i u znatnosti povećava upravljanje rizicima. Da li je to idealno, nije. Da li je to najbolje što se može, ja vjerujem da je. Hvala lijepo.
I druga replika, poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mateljan, iznijeli ste jednu tvrdnju koju već dugo vremena iznosi Ministarstvo gospodarstva i Agencija za ugljikovodike koja tvrdnja nije točna. Naime, govori se kako do ovog postupka kojega i sada Vlada se moglo bušiti u teritorijalnom moru, na plažama, na otocima i čak ste neke otoke naveli. Dakle tu tvrdnju lansiraju naftaši i rudari tvrdeći kao da u Hrvatskoj ne postoji prostorno-planska dokumentacija koja definira što se gdje može napraviti. Naime, bušotine koje se odvijaju na istražnim i eksploatacijskim platformama su rudarski radovi. Tim se rudarskim radovima može prići na temelju rješenja, a koje se rješenje temelje na pravomoćnoj lokacijskoj dozvoli, a vi jako dobro znate da se lokacijska dozvola može izdati samo ukoliko je taj zahvat predviđen u prostornom planu. Prema tome, nije točno da se može na Visu ili negdje u teritorijalnom moru prići istražnoj bušotini ako ona nije predviđena u prostornom planu dotične županije i dotične jedinice lokalne samouprave. Prema tome, to je nešto što se uporno tvrdi u hrvatskoj javnosti kako se do raspisivanja ovog javnog nadmetanja doslovno moglo svugdje na Jadranu postavljat istražne bušotine i prići onda eksploataciji nafte. To nije točno. Zato postoje zakoni koje je donio ovaj Sabor, zato postoje prostorni planovi koje su donijele jedinice područne i lokalne samouprave i one su propisivale što se gdje može radit, a ne ovako paušalno iznositi tvrdnje kako se ustvari može svugdje po Hrvatskoj bušiti bez ikakvih problema.
Odgovor na repliku, Damir Mateljan.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Sad recite ono, razuvjerite me ali nemojte mi reći da lažem, ali ja mislim da postoje bušotine i na otoku Visu i na otoku Lastovu, znači to su već postojeće bušotine koje tamo jesu. Dakle zakon jest omogućavao i operateri su dakle tu mogućnost i …, dakle već dotične bušotine i postoje dakle za istraživanja, pogotovo mislim da postoje na Dugom otoku. Znači da se takva mogućnost ipak mogla ostvariti, a sada se dakle temeljem ovog novog zakonskog okvira to ne može dogoditi, to je činjenica. Hvala.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani Srđan Gjurković, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle istraživanje i eksploatacija ugljikovodika dugo traje u Hrvatskoj, a na Jadranu negdje 40-ak godina. U ovom trenutku imamo 19 plinskih proizvodnih platformi, jednu kompresorsku na koju je spojeno 51 eksploatacijska proizvodna bušotina unutar 3 eksploatacijska polja iz kojih se godinama proizvodi oko 1,2 milijarde kubnih metara plina. U prošlosti u hrvatskom dijelu Jadrana izrađeno je 128 istražnih i 51 eksploatacijska proizvodna bušotina, a na nekima su i registrirani tragovi nafte. U Jadranskom dijelu Italije aktivno je 107 plinskih platformi na kojima je spojeno 600 eksploatacijskih plinskih bušotina, 7 naftnih platformi na kojima je spojeno 39 eksploatacijskih naftnih bušotina unutar 62 eksploatacijska polja i to su podaci iz službenih stranica talijanskog ministarstva gospodarstva. U Crnoj Gori novim regulatornim okvirom omogućila se nova aktivnost istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u moru. Istražni prostori su pritom definirani i udaljeni od obale 2 do 3 km. Albanija 0 km od obale, intenzivno se provode aktivnosti istraživanja ugljikovodika. Malo dalje od nas je Grčka, ali isto tako na početku Jadranskog mora 3 do 5 km od obale. Mi smo jedina zemlja od navedenih koja će donijeti Zakon o sigurnosti pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika pa sad vi recite koliko smo mi brzi ili spori. Isto tako nadasve bitno je istaknuti da do sada, dosadašnjim zakonima ne samo Zakon o rudarstvu i Zakon o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika već Zakon o zaštiti okoliša, Pomorskim zakonikom odnosno planom intervencija kod iznenadnih onečišćenja mora, pravilnicima i iznimno su postrožene i u ovome trenutku mjere prilikom istraživanja i eksploatacije ugljikovodika. Dakle, ne samo na Jadranu nego i na kopnu. Ovaj zakon samo osnažuje koristeći i direktive EU iz 2013. godine sve ove pravilnike i Hrvatska kao jedina od navedenih zemalja će donijeti u roku Zakon o sigurnosti pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, osnažiti apsolutno zaštitu i na Jadranu i na kopnu. Kontinuirano se zaboravlja da mi na kopnu imamo eksploataciju ugljikovodika, istraživanje i eksploataciju i to i plina i nafte i mi smo u korak i sa potrebama i sa vremenom. I ovo je samo zakon koji još dodatno i šalje poruku svima onima koji će sutra istraživati i eksploatirati, da ćemo poštivati i tražiti poštivanje visokih standarda zaštite okoliša, a isto tako ćemo tražiti i od susjednih zemalja da isto to primjenjuju jer na to imamo pravo radi nas samih. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice ne može podržati Zakon o sigurnosti pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika i navesti ćemo razloge zbog kojih ne možemo podržati ovakvo donošenje zakona, ovakav Zakon o sigurnosti i predobalnom istraživanju ugljikovodika. Najprije nešto oko hitnog postupka i roka u kojemu se zakon donosi. Naime, točno je da je obveza donošenja ovog zakona prema europskoj direktivi utvrđena i daj krajnji rok 19. srpnja 2015. godine. Dakle, Hrvatski sabor je u roku koji je samom direktivom predviđen u postupku donošenja samoga zakona. No, činjenica je da je sama direktiva donesena u lipnju 2013. godine i da je od tada do danas su protekle dvije godine. I nama bi ovaj rok bio prihvatljiv donošenja ovog zakona da Vlada nije prije njegovog donošenja raspisala i javno nadmetanje za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika. Prema tome, ovo donošenje zakona je praktično poklopac tom natječaju i morao je biti donesen prije samog javnog nadmetanja. Vlada tu ne može izbjeći odgovornost zbog toga što nije ovaj zakon donijela prije nego što je raspisala javno nadmetanje za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika jer bi odredbe ovog zakona u svakom smislu bile sastavni dio tog javnog nadmetanja. Kao što je ovaj zakon trebalo donijeti prije nego što se raspisalo javno nadmetanje, tako je još i više trebalo napraviti stratešku procjenu utjecaja na okoliš, istraživanje i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu, pa tek onda raspisati javno nadmetanje, a da ne govorim i druge dokumente koje smo naveli u interpelaciji koje je trebalo donijeti u Hrvatskome saboru i koji su dokumenti trebali biti pretpostavka raspisivanju javnog nadmetanja za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika. Prema tome, ovaj dokument, ovaj zakon koji je važan, kojim se utvrđuje odgovornost za istraživanje, eksploataciju ugljikovodika u Jadranu praktično se ne odnosi na postupak kojega je Vlada raspisala i koji je u tijeku. Usput treba reći da bi bilo dobro da nas zamjenik ministra upozna sa zakonitošću postupka koji je u tijeku s obzirom da su prema Zakonu o istraživanju ugljikovodika i eksploataciji ugljikovodika u Jadranu protekli svi rokovi koji su zakonom predviđeni, a koji su utvrđeni i samim javnim nadmetanjem kojega je Vlada raspisala. Prema tome, da li je taj zakon još uvijek, da li je taj natječaj još uvijek na snazi? Hoće li se prema njemu potpisati ugovor sa kompanijama koje su se na natječaj javile? Bilo bi dobro da nas o tome i gospodin zamjenik ministra upozna. Po nama u klubu Hrvatske demokratske zajednice taj postupak više nije u skladu sa zakonom jer su protekli svi rokovi koji su zakonom predviđeni. Nadalje, kada se u ovom zakonu govori o pravnom okviru za nas je čudno da se za ovaj zakon koji predstavlja zaštitu okoliša, zaštitu morskog okoliša, zaštitu Jadrana utvrđuje Zakon o rudarstvu, Zakon o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, Zakon o osnivanju agencije za ugljikovodike, a niti jednom riječju se kao pravni okvir za donošenje ovog zakona ne spominje Zakon o zaštiti okoliša, Zakon o zaštiti prirode, Pomorski zakonik. Dakle, svi oni zakoni koji već sada u Hrvatskoj propisuju postupanje i način zaštite Jadrana i morskog okoliša. Također se u uvodnom obrazloženju zakona govori kako se u proteklih 54 godine na Jadranu nije dogodila niti jedna havarija kada je u pitanju istraživanje i eksploatacija ugljikovodika. To gospodine zamjeniče nije točno. Naime, 1979. godine na bušotini Milna 1 na Braču se dogodio bio ozbiljan akcident koji je prijetio evakuacijom velikog dijela otoka Brača. Prema tome, nije točno da se za vrijeme istraživanja, eksploatacije ugljikovodika na Jadranu nije nikad dogodio nikakav ekces, kažem zbog curenja sumporovodika prijetilo je evakuacijom velikog dijela otoka Brača. Pa prema tome i u tom dijelu nije točno. Nadalje, nije mi jasno zašto se obuhvatom ovog zakona ne smatra i ZERP. Vi jako dobro znate da je Republika Hrvatska UN-u notificirala ZERP i da je ZERP morski prostor RH koji je utvrđen, definiran i on se ne spominje. O svojevrsnom neznanju i nepoznavanju problematike dok se ovaj zakon pisao govori i činjenica da se on odnosi i na objekte odobalne koji se nalaze ili plove u epikontinentalnom pojasu. Vi gospodine zamjeniče ministra znate da u epikontinentalnom pojasu ne mogu niti ploviti niti se nalaziti objekti već se oni mogu nalaziti ili u unutarnjim morskim vodama ili u teritorijalnom moru ili u ZERP-u nikako u epikontinentalnom pojasu jer to je kontinentalna ploča koja se nalazi upravo ispod ovih prostora. Prema tome, kad spominjete teritorijalno more, kad spominjete unutarnje morske vode onda je ovaj zakon trebao spomenuti i ZERP kojega je ovaj Hrvatski sabor donio. I ono što je vrlo važno, ovim se zakonom utvrđuje da je prostor na kojega se on proteže unutarnje morske vode i teritorijalno more. To je apsolutno u suprotnosti sa Strategijom prostornog uređenja RH. Strategija prostornog uređenja RH, a o tome je svoj stav iznijela ministrica prostornog uređenja i graditeljstva gospođa Anka Mrak Taritaš, nije moguće vršiti istraživanje i eksploataciju ugljikovodika. Prema tome ako je tim dokumentom, kojega je usvojio Hrvatski sabor, propisano da se u teritorijalnom moru ne može vršiti istraživanje eksploatacije ugljikovodika a kažem to je u mišljenju kada je natječaj otvoren napisala i potpisala ministrica prostornog uređenja i graditeljstva onda je to jasna uputa da ovaj zakon u tom dijelu nije usuglašen sa Strategijom prostornog uređenja RH koju je izmijenio upravo ovaj saziv Sabora u srpnju mjesecu 2013. godine. Zašto to govorim? To govorim iz razloga što nije moguće prema hrvatskoj pravnoj regulativi u teritorijalnom moru RH niti u unutarnjim morskim vodama, a to su vam luke i zaljevi, nije moguće postavljati nikakvu platformu pa niti istraživačku. Za to postoje u RH definirani prostorni planovi kako prostorni planovi jedinica područne odnosno regionalne samouprave tih županija tako i prostorni planovi gradova ili općina. Nije moguće u prostoru Jadranskog mora niti na otocima niti u zaštićenom obalnom području vršiti nikakvo istraživanje mineralnih sirovina pa čak niti kopanje kamena na hrvatskim otocima niti u zaštićenom obalnom području, ako to nije definirano prostornim planom dotične županije odnosno općine, odnosno grada. Istraživanje mineralnih sirovina se u smislu Zakona o rudarstvu smatra rudarskim radovima kojima se prilazi na temelju rješenja koje izdaje nadležno ministarstvo. A prije nego što nadležno ministarstvo izda rješenje za istraživanje mineralnih sirovina pa tako i ugljikovodika nužan preduvjet je pravomoćna lokacijska dozvola koju vam izdaje nadležno tijelo velikog grada odnosno jedinice područne odnosno regionalne samouprave. Pokušajte sada bilo gdje na zaštićenom obalnom području mora zatražiti istraživanje i eksploataciju mineralnih sirovina bilo koje vrste, ne samo ugljikovodika nego bilo koje vrste pa dobijte lokacijsku dozvolu ako ta zona nije planirana u prostornim planovima. Prema tome, apsolutno je u tom smislu ovaj zakon koji omogućava istraživanje i eksploataciju ugljikovodika u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru protivan Strategiji prostornog uređenja RH a koji je mišljenje o tome očitovala i gospođa ministrica. Nadalje, mi u klubu HDZ-a tvrdimo da pored brojnih koordinacija koje u ovom trenutku, a temeljem Zakona o zaštiti okoliša, temeljem Pomorskog zakonika, temeljem Zakona o obalnoj straži u RH postoje a čija je zadaća skrbiti o zaštiti Jadranskog mora nije bilo potrebno formirati novu koordinaciju za sigurnost pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. Dakle, postoje koordinacije i postoje državna tijela u RH koja skrbe i brinu o zaštiti Jadrana. Sada se formira još jedno tijelo koje čini koordinacija 15 različitih ministarstava i koje tijelo po nama ne može kvalitetno i dobro skrbiti o zaštiti Jadranskog mora. Naime, postoji središnja koordinacija pri Obalnoj straži koju čini 16 ministarstava a koja središnja koordinacija ima ispostave u lučkim kapetanijama, na Jadranu njih 8, i u kojoj koordinaciji sjede stručne osobe koje su zadužene ispred svojih ministarstava za zaštitu Jadrana. I nije bilo potrebno prema ovom zakonu formirati novu koordinaciju već toj koordinaciji pridodati i ove radove koji se odnose na zaštitu i sigurnost Jadrana pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. S druge strane Zakonom o zaštiti okoliša je predviđeno donošenje Plana za zaštitu pri iznenadnom onečišćenju Jadrana i na temelju tog plana formiran je Državni stožer za intervencije pri iznenadnom onečišćenju Jadrana i taj stožer u svakoj županiji ima svoj stožer za intervenciju kod iznenadnog onečišćenja Jadrana, a koji su stožeri donijeli planove za svaku županiju pojedinačno. Dakle, postoje već obučeni ljudi na terenu, postoje stručnjaci koji su temeljem Zakona o zaštiti okoliša educirani i dužnost im je brinuti za intervencije pri iznenadnom onečišćenju Jadrana. Nije nam jasno zašto sa daljnjim zakonom uvodimo jedno novo tijelo koje niti ima iskustva, niti znanja, niti je obučeno da može raditi ono za što u RH postoji državni stožer i zašto u svakoj obalnoj županiji postoji poseban stožer koji već ima donesen plan za zaštitu pri iznenadnom onečišćenju mora. Prema tome, ovim zakonom je trebalo i bilo bi bolje, uputnije, svrsihodnije za zaštitu Jadrana bolje tom stožeru, državnom stožeru pridodati još i ove poslove a svim koordinacijama i svim stožerima u županijama koje su već donijele takve planove dati još nove obveze koje proističu iz ovoga zakona. Ovako stvara se paralelni sustav koji nije dobar, time da se ovaj sustav koji se formira niti još ima znanja niti obučenosti da može intervenirati u slučaju iznenadnog onečišćenja mora. Nadalje, ovim se zakonom propisuju sve one sastavnice koje taj plan kojega donosi stožer za intervencije kod iznenadnog onečišćenja mora se nadopunjuje i taj se plan sada propisuje i Zakonom o zaštiti okoliša i ovim zakonom. Dolazi do dualiteta u obvezama pojedinih tijela i to ne može donijeti nikako, doprinijeti kvalitetnom intervencijom u slučaju iznenadnog onečišćenja mora pri odobalnomo istraživanju i eksploataciji ugljikovodika u Jadranu. Zato je bilo bolje da je ovim zakonom utvrđeno da se upravo poslovi koji iz njega proizlaze pridodaju tijelima u RH koja već postoje i koja i taj posao znaju. I ono što nije dobro, to je da se u tom tijelu, u toj koordinaciji nalaze predstavnici Agencije za ugljikovodike čija je osnovna namjera i osnivanja razvoj energetskog sustava RH pa se u tom slučaju onda govorio o sukobu interesa same agencije kada nam ono tijelo koje razvija energetski sustav i uspostavlja sustav odobalnog istraživanja eksploatacije ugljikovodika i s druge strane vrši nadzor nad tim istim odobalnim objektima. To nije dobro i to je u suprotnosti sa člankom 8.same europske direktive kojom se ovaj zakon usklađuje. Dakle da zaključim, mi u klubu HDZ-a iz ovih razloga ne možemo podržati ovaj zakon. Držimo da nije, da je suprotan strategiji prostornog uređenja RH, držim da je model kojim će se kontrolirati zašita Jadrana od iznenadnog onečišćenja mora od odobalnih objekata nije kvalitetno pripremljena, da postoji u RH tijela koja već sada to obavljaju, za to su obučena, za to imaju i svoje resurse kako kadrovski tako i materijalne, da ova koordinacija te resurse nema a s druge strane zakonom je predviđeno da neće trebati u proračunu RH dodatna sredstva da bi se osigurala učinkovita zaštita Jadrana. Iz tog razloga klub ne može podržati ovakav zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Srđan Gjurković.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega nije točno da Ministarstvo graditeljstva nije suglasno sa istraživanjem i da nije u skladu sa strategijom prostornog planiranja jer tek eksploatacija treba biti ugrađena u prostorno planiranje a može se istraživati na cijelome Jadranu. Dakle to je jedna od bitnih i ključnih stvari o kojoj ste vi raspravljali pa samo želim to naglasiti. Vi ističete da je zakon bitan, da se kasni, da se za zaštitu Jadrana i okoliša, da je ovaj zakon bi to trebao regulirati a s druge strane ko iz nekog dišpeta nećete za to glasat, a za razliku od prethodnog Zakona o obveznim odnosima o kojem smo raspravljali i u kojem vjerujem da će i Vlada prihvatiti određene amandmane od strane opozicije, vi ste samo onako ovrš rekli ne valja ovo, ne valja ono, mi to sve imamo. Pa nemamo, mi nemamo taj zakon zato ga i donosimo i radi sebe i prema direktivi. A ne da radimo po pravilnicima i baš posebno što se ustrojavaju posebne koordinacije zbog toga što imamo senzibilnost i osjetljivost i javnosti i odgovornosti za zaštitu Jadrana je bitno da se ovim zakonom to na takav način regulira da se i odvoji od drugih segmenata kako bi što kvalitetnije vjerujemo sutra i ne samo istraživanju nego eksploataciji imali sigurnosti i zadržali onu ekologiju koju imamo danas u Jadranskom moru.
Na repliku odgovara poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Gjurković, klub HDZ-a neće glasovat za ovaj zakon zato što je on loš a ne iz nikakvog dišpeta. Što se tiče mogućnosti da se na području cijelog Jadrana istražuje i eksploatira ja vas upućujem na Zakon o prostornom uređenju članak 67.i članak 126. U članku 67.govori se da se državnim planom prostornog razvoja utvrđuju zone za istraživanje i eksploataciju Jadrana. Taj državni plan prostornog razvoja kojega je prihvatio, odnosno njegovu obvezu donošenja utvrdio ovaj Sabor je trebao biti donesen do kraja ove godine. I taj je državni plan prostornog razvoja treba biti osnova gdje se u Hrvatskoj može istraživati i eksploatirati ugljikovodici a do tada, dok on ne dođe na snagu je strategija prostornog uređenja RH i o čemu se očitovala upravo ministrica Anka Mrak Taritaš. I ja ću vam to njezino očitovanje dostaviti, mislim da ga ima možda i ovdje gospodin zamjenik ministra. Da je to očitovanje bilo jedna od prethodnih mišljenja ministarstva kad se Vlada upustila u postupak raspisivanja javnog nadmetanja. A članak 126. Zakona o prostornom uređenju govorit da se pristupiti rudarskim radovima, a rudarski radovi su i istraživanje gospodine zastupniče, ne samo eksploatacija nego i istraživanje, može pristupiti na temelju rješenja koje se temelji na pravomoćnoj lokacijskoj dozvoli. A da bi se ta lokacijska dozvola izdala potrebno je donijeti državni plan prostornog razvoja. Prema tome, to su preduvjeti kako se gdje u Hrvatskoj može istraživati, a ne da nekome u RH u Ministarstvu gospodarstva ili agenciji padne na pamet da ćemo se udaljiti 6 kilometara od obale. Mogli smo se udaljiti i 2km i 8km i 18km. Tko je to propisao? Jeli Sabor propisao ili Vlada propisala da je to 6km? Zašto nije 8km ili 2 ili … [[Govornik se ne razumije zbog najave.]]
Nova replika, poštovani Frano Matušić.
Zahvaljujem. Ha kolega čini mi se da je zapravo na djelu pokušaj da se jedna nezakonita radnja ozakoni. Nešto što je do sada rađeno nezakonito pokušava se sada ugraditi u novi zakon kako bi postalo novi zakon. Isključivo radi činjenice da je HDZ uputila interpelaciju koje još nije došlo na dnevni red premda je puno prije upućena i stavljena na dnevni red nego ovaj prijedlog zakona. Spomenuli ste i činjenicu da je netko odredio da je 6km od otoka pa tako i od Nacionalnog parka Mljet je moguće vršiti istraživanje odnosno buduću eksploataciju nafte ili 10km od Dubrovnika. Ja mislim da je svima jasno o potpuno neutemeljenim i nezakonitim dokumentima koji se nažalost prikazuju kao zakoni. A što reći tek o studiji utjecaja na okoliš koja nije donešena za vrijeme odnosno prije nego što se išlo u postupak koji je rezultirao potpisivanjem ugovora sa potencijalnim koncesionarima. Dakle nije se napravila studija koja bi pokazala gdje i kako i kada je moguće istraživati ugljikovodike, nije se napravila studija koja bi značila zaštitu Jadrana koja bi rekla što ćemo mi to u najvažnijem hrvatskom resursu, mogu tako reći jel najvažnija gospodarska grana je vezana uz hrvatski Jadran, to je turizam koji donosi najviše prihoda Hrvatskoj, dakle ta studija koja j trebala kazati gdje je moguće ili jeli uopće moguće i na kojim mjestima i na koji način dakle donešena je tek nakon što su predugovori potpisani sa koncesionarima. Prema tome jasno da je riječ o potpuno nezakonitoj radnji koja se kroz ovaj zakon pokušava ozakoniti.
Vrijeme. odgovor na repliku Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Matušić spomenuli ste kilometre i more, najprije ljudima od mora je neprihvatljivo da se udaljenosti na moru mjere kilometrima, za to postoje nautičke milje u čitavom svijetu pa je u Hrvatskoj jasno da je taj mjerni sustav kada se govori o morskim udaljenostima planiran i predviđen u nautičkim miljama nikako kilometrima pa je to izazvalo i podsmijeh kod ljudi koji govore i koji se bave morem. Što se tiče mogućnosti da se uopće istražuje Jadran, mi u klubu HDZ-a nismo niti jednom rekli da smo protiv istraživanja ugljikovodika na Jadranu, ponavljam na Jadranu, ali smo rekli da smo protiv ovog postupka koji je apsolutno nezakonit od prvog trenutka. Projekt istraživanja eksploatacije ugljikovodika nije projekt niti jedne vlade niti neke partije niti jedne stranke u Hrvatskoj, to je projekt desetljeća da ne kažem više desetljeća i da je u taj projekt trebalo ući s mjerom jer se radi o jednom od najčišćih i najljepših mora na svijetu. I kada na tom moru odlučujemo istraživati i eksploatirati ugljikovodike onda je odgovornost Vlade da tu proceduru provede na najvišim standardima koji su predviđeni u svijetu. I zato je naša interpelacija išla protiv ovog postupka koji je nezakonit koji je netransparentan i koji je po nama već trebao biti obustavljen jer su istekli rokovi koji je ovaj Sabor donio temeljem Zakona o ugljikovodicima. Ti su rokovi protekli i istekli su 2.travnja jer je Vlada sa kompanijama kojima je 2.siječnja dala dozvole za istraživanje i eksploatacije ugljikovodika propisala rok od 90 dana, to je tri mjeseca u kome je roku te ugovore trebala potpisati. To se nije dogodilo. prema tome ti su rokovi protekli i natječaj je morao bit obustavljen. Mogla je Vlada kasnije utvrditi novi natječaj ali po tome zakonu su se trebali obustaviti radovi.
Nova replika poštovana Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bačić, ukazali ste u ovoj raspravi zbog čega mi u klubu HDZ-a ali i najveća većina hrvatskih građana ne može podržati ne ovakav zakon nego općenito radnje ove Vlade. Ova je Vlada već puno puta pokazala da se ponaša kao Antun-Tun, svaku stvar radi na svoj način. Međutim Antun-Tun je simpatičan, a ova Vlada radi na štetu hrvatskog naroda, ovaj čas je to na štetu hrvatskog Jadrana, turizma, mora i čistoće. Ovakav zakon zašto ne možemo podržati, pa dobro ste govorili, zbog toga jer je on u stvarnosti kada bi bio dobar i kada bi uključivao sve ovo što ste vi naveli trebao prethoditi svim ovim predradnjama koje je vlada već učinila sa Firmom Spektrum, navodno koja je radila neka znanstvena istraživanja, a sada se vidi da to uopće nisu bila nikakva znanstvena istraživanja u svrhu samo znanosti nego su ona poslužila za nešto drugo, za neke ja bih rekla i prljave poslove, o tome se govori u Hrvatskoj. Ugovore o koncesiji ono što ste i tu naglašavali, studije utjecaja na okoliš ničega nije bilo. Pa kako da mi onda podržimo ovo? A što se tiče koordinacije, dobro ste i tu uputili na sve probleme ovakve koordinacije koja to iz svega proizlazi u ovom zakonu usputan posao. Kako će ova koordinacija intervenirati u slučaju neke katastrofe koja će se desiti na moru kada do sada nijedanput nije intervenirala u slučaju katastrofe navoženja smeća iz Albanije? Pa jel se ova Vlada pokazala uopće u interesu da jedan takav problem rješava? Ne, oni idu sve naopako, a sve naopako i sve naopako da bi prikrili u stvarnosti pogodovanje i to je danas svima jasno jer da se to ne radi onda bi se radilo po zakonu, a ne protivno zakonu i zdravom razumu.
Odgovor na repliku Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Sumrak nisam spominjao seizmičko ispitivanje ali bilo bi dobro da ministarstvo i da gospodin zamjenik ministra prije interpelacije u Hrvatskom saboru javno nama zastupnicima i hrvatskoj javnosti objavi ugovor između ministarstva i tvrtke Spectrum. Ako ništa nije sporno, ne vidim razloga da se taj ugovor ne objavi i da onda sve ove dvojbe i dileme koje su postavljane kroz zastupnička pitanja i u brojnim raspravama razobličimo i da vidimo da je Vlada doista u svemu, u tom postupku u kojemu je potpisan ugovor sa Spectrumom postupala u skladu sa zakonom štiteći hrvatske nacionalne interese. A što se tiče modela kojim je ovim zakonom definirana zaštita Jadrana ja sam jasno rekao da se s time ne slažem. Naime, pri činjenici da u Hrvatskoj postoji obalna straža pri Ministarstvu obrane, da postoji koordinacija 16 ministarstava koja je osnovana samo zbog zaštite Jadrana. Ovim zakonom, i ta koordinacija ima u svim lučkim kapetanijama, dakle na 8 lokacija na Jadranu svoje ispostave, stručne ispostave koje se samo time bave. Pored tog sustava u kojega je država uložila značajne novce osnivati još jednu koordinaciju koja se tek sada prvi put s tim poslom susreće, za nas nije dobro. Dapače, štetno je i ne može kvalitetno odgovoriti na izazove onečišćenja Jadrana kao što to mogu tijela koja imaju za to kadrovske i materijalne resurse, prije svega obalna straža i koordinacija koju čine resorna ministarstva. Te poslove treba pridodati obalnoj straži odnosno njenoj koordinaciji. U Italiji postoji costa guardiera, postoji coast guard u Americi koji te poslove obavlja, ja ne vidim razloga zašto mi nismo po uzoru na takva tijela, državna tijela koja imaju iskustva, koja mogu kvalitetno odgovoriti, koja imaju resurse i u ovom zakonu propisati da oni za to budu nadležni.
Posljednja replika, poštovan Boris Blažeković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bačić, ja vjerujem da nikome pri zdravoj pameti u Hrvatskoj nije uopće upitna situacija oko vrijednosti i želje maksimalne zaštite Jadrana. Jadran je jedan resurs koji je apsolutno jedinstven i sigurno nikome na kraj pameti ne pada na bilo koji način ugroziti taj potencijal. Desetljećima se već u Jadranu eksploatira plin i nafta, desetljećima. I nisam čuo u proteklo vrijeme da su bile nekih zadnjih 20-ak godina da su bile nekakve velike uzbune oko toga da se eksploatira jedino što smo AGIP-u dali eksploataciju plina. Ovaj zakon očito ide isto tako u smjeru maksimalne zaštite Jadrana kao resursa ali omogućava određenu eksploataciju blaga koje se nalazi u podmorju Jadrana. Da li bi vi stvarno htjeli pod maksimalnom zaštitom koja je moguća u ovom trenutku i najsuvremenijim metodama zaštite onemogućiti budućim generacijama sva ona bogatstva koja bi se mogla crpiti iz eksploatacije tih dobara.
Odgovor na repliku Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Blažeković nije točno da se u hrvatskom dijelu Jadrana desetljećima eksploatira nafta. Plin se eksploatira a nafta ne. Ali ja ću vam nešto drugo reći kada na takav način replicirate. Mislite li vi da je '60.-tih godina kada se počeo graditi kaštelanski bazen, izgradnjom Jugovinila cementare i svega onoga što se događalo u Kaštelanskom zaljevu da ti ljudi isto nisu imali najbolje namjere kako bi podigli gospodarski Hrvatsku? Imali su najbolje namjere ali rezultat je katastrofalno zagađenje Kaštelanskog zaljeva i do dan danas se uređuje taj zaljev i definirali su se promašenim investicijama. I s jedne strane nije se dobilo puno a s druge strane smo onečistili najbolji dio, možda najljepši dio Jadrana, "Malu Veneciju" kako se zove Vranjic itd., itd.. Bojim se da smo krenuli istim postupkom i ovdje što zaslijepljeni na određeni način mogućnostima i financijskim koristima koje nam može dati eksploatacija ugljikovodika u Jadranu, zapostavljamo onaj drugi dio koji je jako važan a to je da taj čisti Jadran omogućava razvoj turizma, marikulture, ribarstva itd., itd.. Dakle ponavljam i ono što sam već 100 puta rekao da je Vlada krenula u postupak koji je zakonom predviđen, da nije žurila ne znam iz kojih razloga, ja još dan danas ne znam koji je razlog ovakve žurbe Vlade da nešto napravi što se može dogoditi i napraviti u jednom roku od 2, 3, 4 godine, nije važno, jedna godina više ili manje, ali da smo postupili u svemu na način da štitimo Jadran kao resurs koji omogućava doista gospodarski razvoj Hrvatske. Znate da prihod od turizma čini negdje oko 18 do 20% BDP-a i tu ne smijemo smetnuti s uma da s jedne strane jako puno riskiramo a da s druge strane nismo pripremili sve ono što smo kao moderna država trebali napraviti i za što imamo alate kako u našem zakonodavstvu Europske unije.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane Mirele Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Na samom početku svoje rasprave o ovom Prijedlogu zakona o sigurnosti pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika sa konačnim prijedlogom zakona želim naglasiti da neću podržati ovaj prijedlog zakona zbog toga što je ovaj zakon odnosno prijedlog zakona za mene još jedan dokaz, odnosno još jedan argument u prilog tvrdnji da Vlada nema uopće dobre namjere prilikom realizacije projekta istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu. Zbog čega tvrdim da Vlada nimalo nema dobre namjere u ovom pogledu, glavni razlog je taj što svi mi koji se bavimo politikom, dakle ljudi koji rade u ministarstvima, političari, zamjenici ministara, ministri, pomoćnici, Vlada u cjelini, treba raditi u javnom interesu i treba štititi javni interes. Ovim zakonom se taj javni interes ne štiti. Ima dosta argumenata zbog kojih mogu govoriti zašto je to tako vezano uz ovaj zakon, ali prije toga ću se osvrnuti na ukupnu provedbu projekta eksploatacije i istraživanje ugljikovodika od samog početka koji je bio izrazito suspektan i upućuje na vrlo jasno pogodovanje i ja bih rekla korupciju. Naime, ako se osvrnemo na 2013. godinu i na način na koji je Vlada angažirala tvrtku Spektrum da provodi navodno znanstvena istraživanja 2D seizmička istraživanja Jadrana jasno možemo doći do zaključka da to nije praksa koja se uobičajeno provodi u drugim europskim državama ili u državama razvijenog svijeta. Naime, prilikom angažiranja multiclient tvrtki uobičajeno je provoditi javni natječaj. Naša Vlada to nije napravila nego je izmigoljila uvalivši ustvari Ministarstvo znanosti u ovaj projekt, a pri tome ne uvažavajući činjenicu da je Ministarstvo gospodarstva još u srpnju 2013. godine potpisalo ugovor sa tvrtkom Spektrum koji do današnjeg dana nije obznanjen hrvatskoj javnosti iako sam ja još u studenom prošle godine poslala zastupničko pitanje Vladi Republike Hrvatske i tražila sam da mi dostave presliku tog ugovora. Ja bih tu htjela naglasiti da je nedavno Visoki upravni sud presudio u korist povjerenice za informiranje u povodu zahtjeva tvrtke Održivi razvoj Hrvatske odnosno OraH gdje smo tražili jedno drugo ministarstvo, Ministarstvo zaštite okoliša da nam dostavi presliku ugovora o najmu koje je Ministarstvo zaštite okoliša sklopilo sa tvrtkom Europolis Zagreb tower. Ministarstvo je kao što je poznato odbilo to učiniti govoreći da se radi o nekakvoj poslovnoj tajni. Na našu žalbu je povjerenica za informiranje rekla da ministarstvo treba dostaviti taj ugovor, oni to nisu napravili, odgovorili su podnošenjem tužbe Visokom upravnom sudu. Visoki upravni sud je nedavno presudio da nema poslovnih tajni kada se radi o poslovima države. I zbog toga ja na ovom mjestu inzistiram da mi Vlada Republike Hrvatske napokon odgovori na moje zastupničko pitanje i dostavi presliku ugovora između tvrtke Spektrum i Ministarstva gospodarstva zato što je to u javnom interesu. Ne možete se više izvlačiti na argumente da je to poslovna tajna i da niste dobili dopuštenje od tvrtke Spektrum. Također želim znati tko je autor tog ugovora, kao što želim znati i tko su autori ugovora o koncesiji između države i znači koncesionara koji su dostupni na web stranicama Agencije za ugljikovodike, sada ne više samo za Jadran nego i za kopno. Nadalje, ja mogu reći, dakle prema onome što možemo pročitati na samim web stranicama Agencije za ugljikovodike, dakle to je ugovor između koncesionara i Vlade Republike Hrvatske, tzv. production sharing agreement, te analizom podataka iz ovog dokumenta potpuno je jasno da suprotno tvrdnjama predstavnika Vlade i Agencije za ugljikovodike koja operativno provodi ovaj posao, a prema kojima će Republici Hrvatskoj ostati oko 55 dio 60% ugljikovodika proizvedenih u Jadranu to je potpuno sigurno da se neće dogoditi. Naime, ono što Hrvatska može u najnepovoljnijem ali u vrlo izvjesnom slučaju ostvariti jest dobit od 14% ukupne vrijednosti. U najboljem scenariju dobit za državu može biti 25 do 30% ukupne dobiti ali je vjerojatnost za to vrlo mala zbog toga što su i na kraju krajeva dosadašnja istraživanja Jadrana pokazala da u Jadranu nema baš izdašnih zaliha nafte i plina. Točnije, vjerojatnost za pronalazak velikih količina nafte, a što je nužno za ostvarenje najpovoljnijeg scenarija nije veća od 3 do 5%. Ovaj prijedlog osim toga ne spominje naknadu neizravnih gubitaka u slučaju akcidenta, a to je neostvarena i propuštena dobit u slučaju turizma, ribarstva i marikulture. Prema ugovoru koncesionar nema definiranu obvezu korištenja infrastrukture Republike Hrvatske za transport nafte, nema ni kvantificiranu obavezu kvote i razine stručnosti zapošljavanja ljudskih resursa iz Republike Hrvatske i zaključno, ovaj ugovor ne predviđa opciju da Republika Hrvatska uđe u partnerstvo u proizvodnji ugljikovodika za slučaj da se pronađu bogate rezerve. Iz svega prethodno što sam navela potpuno je jasno da objavljeni ugovor na web stranicama agencije nije u javnom interesu Republike Hrvatske. Moglo bi se čak reći da je sramotno kolonijalni ugovor kakvog nemaju čak ni vrlo, vrlo nerazvijene države na svijetu, a ne one države koje već imaju jako dugačku tradiciju vezanu uz industriju nafte i eksploataciju nafte i plina. Mogu se također vratiti i na samu stratešku procjenu utjecaja na okoliš. Svima je poznato da strateška procjena utjecaja na okoliš nije bila prva koja se dogodila nego da se prvo dogodi ustvari natječaj, da se prvo dogodio Spektrum što je apsolutno u potpunoj suprotnosti sa onim načinom na koji se obično provode takvi projekti. Ovaj zakon je također dokaz da Vlada Republike Hrvatske ne radi u javnom interesu vezanom uz realizaciju ovog projekta, a što je sporno, najspornije po mojem mišljenju vezano uz ovaj zakon? Naime, predlagatelj na više mjesta tvrdi da se ovaj zakon donosi kako bi se dakle postigla veća sigurnost i zaštita Jadrana prilikom realizacije ovih projekata koji čak i predlagatelj priznaje da jesu rizični. Međutim, tome nije tako i ovaj zakon neće u stvari zaštititi Jadran od toga. Zbog čega? Prvo su rokovi. Ja ću vas podsjetiti da je zakonom propisano da rok za prilagodbu postojećih odobalnih objekata je 19. srpanj 2018. godine dok se svi novi zahvati po pitanju odobalnih radova moraju uskladiti do 19. srpnja 2016. godine. Vama to zvuči kao nešto što ide u pravcu velike zaštite Jadrana u ovom trenutku? Meni to ne zvuči baš tako. Kad govorimo o tehnologijama imala sam prilike dosta komunicirati sa naftašima. Dakle, što se tiče tehnologija istraživanja i eksploatacije ugljikovodika imate 3 glavna tipa tih platformi. Jedne i najstarije su one koje su fiksne u stvari i koje nemaju motore uz pomoću kojih se mogu manevrirati i pomicati. Većina tvrtki koje su zainteresirane za poslove u Hrvatskoj ima upravo takve zastarjele platforme. Drugi tip su polupomične odnosno polumobilne platforme koje imaju dva motora i treća vrsta su potpuno platforme koje imaju 4 motora. Ni jedan koncesionar sa kojim se pregovara za ove projekte u Jadranu nema takvu tehnologiju. Ja smatram da je ovaj zakon ukoliko je predlagatelju doista stalo do toga da štiti Jadran i da osigura najbolje uvjete zaštite Jadrana treba uvjetovati koncesionare da primjenjuje upravo ovakvu tehnologiju zbog toga što se radi o izuzetno osjetljivom eko sustavu. Mi se ne možemo uspoređivati sa Sjevernim morem i Norveškom, ne možemo se čak uspoređivati niti sa Meksičkim zaljevom jer su to u stvari otvorena područja. Jadran je zatvoreno more, vrlo osjetljivi eko sustav i zbog toga ja vas molim da zbog svoje sitne dobiti, zbog pogodovanja, očiglednog pogodovanja određenim lobijima dugoročno ne upropaštavate najvredniji resurs sa kojim Republika Hrvatska raspolaže.
Prelazimo na replike. Prvo Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolegice Holy, pa moglo bi se reći kad nešto loše počne sasvim sigurno će loše i završiti. Pa doista je loše počelo sa kvazi znanstvenim istraživanjem koje je provodio Spektrum. Već je to dovoljno suspektno da neke institucije bi trebale provjeriti o čemu se radi. Dalje je slijedilo neobjavljivanje tog ugovora sa Spektrom. Sljedeći korak koji je slijedio davanje izrade strateške studije tvrtki koja je vrlo upitna po kompetentnosti. Imali smo okrugli stol na kojem ste bili. Gotovo svi sudionici koji se, koji itekako poznaju područje zaštite okoliša su dovodili u upitnost kompetentnost osobe koje su radile na strateškoj studiji. Što reći o činjenici da je prije nego što je strateška studija završena da su se dale već koncesije za istraživanje. Što reći o tome? Pa to je ja mislim suludo, to je suprotno svim direktivama EU koje imamo u zaštiti okoliša. A prije bilo kakve radnje pogotovo u blizini zaštićenih dijelova prirode, a Jadran je na stotine punktova i zaštiteni dijelovi prirode ili nacionalni parkovi. Imamo Nacionalni park Mljet, po šest kilometara da ne govorimo više o kilometrima, možda bi bilo bolje govoriti o četiri milje ili ne znam koliko. Dakle, Kornati. Što govoriti o tim zaštićenim dijelovima prirode. Pa naravno da je prethodna studija, strateška studija jednostavno mora se napraviti da bi se bilo što počelo razmišljati a kamoli raditi u tim područjima. Ja mislim da je stvar vrlo, vrlo jasna, da netko ima nečiste i nečasne namjere u ovom poslu i da na žalost inzistira na provedbi tog posla pokušavajući ga ozakoniti kroz ovaj zakon koji je sada na dnevnom redu. To je ja mislim vrlo loša poruka hrvatskoj javnosti i generalno loša poruka za sve one koji se brinu o budućnosti Jadrana. Što reći o činjenici da maksimalna dobit, hajmo reći da je milijardu eura a turizam sam uprihodi 7 milijardi eura [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Jedan slučaj kao što je sad bio u Santa Barbari prije par dana za kojeg su nam tvrdili da je određen primjer Santa Barbara gdje su se izlile tisuće tona. Tamo više nitko ne može doći. Šta će se dogoditi … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Mirela Holy.
Poštovani kolega Matušić, dakle radi se o dozvolama a ne o koncesijama. Na svu sreću još nisu potpisani ugovori o koncesijama, nadam se da i neće biti zato što bi to bilo potpuno protivno Zakonu o ugljikovodicima kojeg bi valjda Vlada RH trebala poštivati. Kada govorimo o Spektrumu, dakle u odgovoru Vlade RH na moje zastupničko pitanje iz 10 mjeseca 2013. godine uopće se ne spominje da je sa Ministarstvom gospodarstva, sa tvrtkom Spektrum potpisalo ugovor, nego se sve prebacuje na Ministarstvo znanosti i govori se o tome da se tu u stvari radi o znanstvenim istraživanjima koja neće biti komercijalne prirode. Dakle, već tada je Vlada imala ružne, skrivene i nepoštene namjere jer da je bilo drugačije onda bi valjda spomenuli u odgovoru na moje zastupničko pitanje da je ugovor potpisan. Sumnju jako veliku izaziva to što oni nisu htjeli meni dostaviti presliku tog ugovora iako sam to zatražila još u studenom 2014. godine. Dakle, nešto skrivaju, nešto tu nije u redu. Dakle, ne radi se sigurno o nikakvom znanstvenom istraživanju. Kada govorimo o studiji utjecaja na okoliš, odnosno strateškoj procjeni utjecaja na okoliš tu je procjenu radila tvrtka koja nema apsolutno nikakve reference u tom poslu. To je skandalozno. Mislim da tvrtka koja postoji 2 godine može dobiti posao strateške procjene utjecaja na okoliš za ovako osjetljiv i rizičan projekt mislim da dovoljno govori o tome kakve su bile namjere onoga koji je angažirao takvu tvrtku i onoga koji cijeli tok ovog projekta provodi na ovakav način.
Druga replika, poštovani Tomislav Klarić.
Uvažena kolegice Holy, mi u Hrvatskoj smo po mnogo čemu specifični. Što god i kad god krenemo u nešto onda se događaju neke čudne stvari, pa nećemo dimnjaka jer dimi, pa nećemo cementaru betonaru jer praši, pa nećemo Cvjetni trg jer ne znaš tko se sjetio, nećemo fontane jer se nešto. Međutim, u ovome se dijelu potpuno s vama slažem. I Vlada upravo onako kako ste rekli očito nema dobre namjere sa ovim zakonom. Srljanje od samog početka sa "Spectrumom" koje ste vi dobro obrazložili. Ovo što je gospodin Bačić govorio što nam znači mjesec dana, godina dana, čak ni dvije ni tri godine u onom dijelu koji se odnosi na istraživanje i eksploataciju, elaboriranje i pronalaženje najboljeg rješenja koja su vezana za očuvanje tog našeg najvećeg nacionalnog bogatstva ako govorimo o Jadranu. Možda je Vlada u samom početku kad je krenula u čitavu ovu priču u biti igrom sa "Spectrumom" zasrljala u nekakvoj dobroj namjeri da u kratkom roku poluči nekakav veliki maestralan rezultat u onom dijelu idemo sad istraživati, idemo sad pronalaziti pa ćemo crpiti naftu, pa ćemo odjedanput podignuti i pokrenuti to naše nekakvo gospodarstvo. Međutim, sve kako stvari idu dalje sa ovim zakonom, sa kompletnom procedurom, sa davanjem dokumentacije "Spectrumu" zasrljalo se i očito nisu dobre namjere. I upravo ova vaša rečenica koju ste između zadnjeg rekli da se svodi na sramotno kolonijalni ugovor, čini mi se da ste tako rekli, upravo se svodi na to. Što nam znači godina, dvije, tri godine u tom dijelu ako se pronađe najbolji mogući model da se zaštiti Jadran, a ti resursi ako i postoje dolje postojali su i prije 50 i prije 100, 200 i 1000 godina. I u onom dijelu što će to značiti za našu domovinu, za naš narod, za naše gospodarstvo u ovoj godini, idućoj godini ili za 10 godina? Ali da se napravi procedurom kojom treba se napraviti da se ispoštuje najbolji kriterij zaštite i Jadrana i čitavog tog dijela našeg okoliša.
Odgovor na repliku, poštovana Mirela Holy.
Pa evo ga kolega još jedan dokaz tome koliko se ozbiljno provodi ovaj projekt jest taj što uopće nije napravljena studija procjene rizika. Za ovako rizičan projekt to je mislim prestrašno. Zato što smo svjesni toga da se nesreće na istražnim i na eksploatacijskim bušotinama događaju svaki dan. One nisu možda takve kako da kažem katastrofične dimenzije kao što je bio ovaj akcident u Meksičkom zaljevu ili nedavno kod Santa Barbare, međutim trebamo imati na umu da kod istražnih bušotina, jer prva nam je ta faza, rizici ovise o jako velikom broju faktora. Nije svejedno da li se bušenje provodi na manjim dubinama ili se provodi na većim dubinama. Kada govorimo o eksploataciji nafte radi se o daleko većim dubinama nego što se radi o eksploataciji plina. Razgovarala sam sa stručnjacima, kad govorimo naravno o Jadranu, onda su mi rekli da se plinska nalazišta u pravilu nalaze između 1000 i 3000 metara dok se naftna nalaze između 3000 i 5000 metara, što je jako velika razlika pogotovo kada imate na umu kakva će se tehnologija primjenjivati na tim istražnim bušotinama. Također, u samom zakonu Vlada Republike Hrvatske govori da se tijekom svih tih godina koliko se provode ovi projekti nije dogodila nitijedna veća nesreća uzrokovana time. To nije baš u potpunosti točno. Ja bih tu podsjetila na primjer Milne 1, ok ona se dogodila ne na moru nego se dogodila na otoku ali govorimo o sličnim geološkim strukturama to se možete pretpostavljam i vi složiti sa mnom. Dakle tamo je došlo do curenja izrazito velikih količina H2S-a odnosno sumporovodika koji je najtoksičniji plin koji postoji na svijetu. I ono što je zabrinjavajuće jest da dosadašnja geološka istraživanja govore u prilog tome da je hrvatski Jadran u tom području izrazito kako da kažem opasan upravo zbog tog plina.
Posljednja replika, poštovana Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Holy vašu raspravu podržavam jednako kao i raspravu našeg zastupnika kolege Bačića koji je govorio ispred kluba HDZ-a. Naime, u istom se slažemo, na isto upućujemo kao i većina struke u Hrvatskoj i stručne javnosti u Hrvatskoj i općenito ljudi u Hrvatskoj koji žive i od turizma, kojima je turizam još uvijek jedna okosnica gdje mladi ljudi ostaju u Hrvatskoj da ne odlaze iz svojih mjesta. Naime, sjećate se dobro prezentacije dotične tvrtke koja nam je ovdje prikazana bila u Saboru. Pa ja bih rekla da je bila na razini ma neću uvrijediti osnovnoškolce iz nižih razreda, još ma mislim daleko lošija. Dakle, to je prezentacija od nekoliko sličica. Ravnateljica agencije se mudro smješkala, na sve odgovore je vikala nema rizika, nema rizika valjda zato i nema ove studije utjecaja na rizik. Pa iz svega onda ja se nadam da ćete se složiti da proizlazi da se ovdje nikada i nije radilo o nekom javnom interesu. Zaista, i sami ste to spomenuli i mi u HDZ-u želimo to naglasiti ne radi se o javnom interesu. Jer kad bi se radilo o javnom interesu onda bi se slušala stručna javnost, onda bi se uvažavalo stručno mišljenje, onda bi se uvažavala mišljenja pa ja bih rekla i ministra zaštite okoliša, a ne bi se uvažavalo samo ono što Vlada želi riješiti. Zašto? O čemu se tu radi, koji je cilj? Da li se tu radi o nekom tajnom interesu neke organizacije velike moći, tko iza toga stoji? Pa naravno da smo svi u dilemi i u strahu od takvog načina vladanja ovaj čas u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, poštovana Mirela Holy.
Pa sigurno se ne radi o javnom interesu jer da se vodi briga o javnom interesu onda bi Vlada uložila daleko veće napore u to da produlji turističku sezonu koja na godišnjoj razini donosi 7,5 milijardi eura dok je vrlo optimistična prognoza za godišnju eksploataciju odnosno prihode koje bi RH mogla imati od ovog projekta 160 milijuna eura. Pa kad stavite te dvije cifre na vagu ja mislim da to već govorio samo po sebi. Kada govorimo o eksploatacijskim bušotinama onda nisu samo problem same eksploatacijske bušotine nego su tu naravno i priključni naftovodi kojim se ta nafta transportira prema kopnu i prema onim postrojenjima u kojima se radi predobrada ili obrada nafte. Relativno nedavno smo imali ovaj slučaj Santa Barbare, tamo se havarija dogodila upravo na jednom od tih priključnih naftovoda, a ja tu imam jedan ovako zanimljivi podatak prema kojem je znači vjerojatnost, učestalost propuštanja na naftovodima po statističkim pokazateljima vrlo velika i iznosi recimo u koliko se pretpostavi da je u svrhu eksploatacije izgrađeno nekakvih 50 kilometara priključnih naftovoda onda je ukupna vjerojatnost za ispuštanje za 50 do 500 metara kubnih nafte. Dakle da se tijekom godine, ne da će se možda dogoditi nego da će se sigurno dogoditi dva puta godišnje. Da li je to rizik kojeg smo mi spremni prihvatiti kada govorimo o tome kakav je gospodarski potencijal jadrana u turističkom, ribarskom i marikulturnom smislu? Ja ovdje podsjećam da je udio hrvatskog BDP-a, 17% turizma sudjeluje u ukupnom hrvatskom BDP-u.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnoga rada. Zahvaljujem zamjeniku ministra gospodarstva poštovanom Alenu Leveriću i svima koji su u raspravi sudjelovali. Oglašavam sada stanku. Nastavit ćemo u 15 sati konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama. Dobar tek.
Konačni prijedlog zakona o sigurnosti pri odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 849. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 74 glasa za, 8 glasova suzdržanih, 13 glasova protiv donesen Zakon P.Z.E. br. 849 u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Pred nama je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 852 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je predstavnik predlagateljice, zamjenik ministra Zdenko Antešić. Zamjeniče ministra uvodno? Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Zastupnice i zastupnici. Važećim Zakonom o zračnim lukama u bitnome su uređena sljedeća pitanja, dakle definicija zračne luke, zatim pravni status, ustrojstveni oblik za obavljanje usluga u zračnim lukama, djelatnost pravnih osoba koje obavljaju usluge u zračnim lukama, zatim davanje koncesije za zračnu luku, zatim imovinsko-pravni odnosi odnosno postupak izvlaštenja radi građenja zračne luke te pretvorba sredstava u društvenom vlasništvu u postojećim zračnim lukama. Tako je istim zakonom propisano da je zračna luka prostor otvoren za javni zračni promet, a čime je određena područja s operativnim površinama, objektima, uređajima, postrojenjima, instalacijama i opremom namijenjenim za kretanje, uzlijetanje i slijetanje i boravak zrakoplova te prihvat i opremu zrakoplova, putnika, prtljage, robe, stvari i pošte. Nadalje, zračne luke su dobro od interesa za Republiku Hrvatsku. Upravljanje zračnom lukom te pružanje, koordinaciju i nadzor pružanja zemaljskih usluga u zračnoj luci obavljaju trgovačka društva koja su dužna osigurati pružanje zemaljskih usluga korisnicima zračne luke. Zakon o zračnim lukama propisuje mogućnost davanja koncesije radi građenja i upravljanja zračnom lukom, vrijeme koncesije, ovlasti i postupak davanja koncesije, koncesijska naknada, određuje se interes Republike Hrvatske kod građenja zračnih luka te postupak izvlaštenja nekretnina za gradnju zračne luke. Iako Zakon o zračnim lukama predviđa mogućnost promjene vlasničke strukture utvrđene tim zakonom, prijenosom poslovnih udjela do sada nije bilo promjena u vlasničkim strukturama zračnih luka Zagreb, Dubrovnik, Split, Zadar, Pula, Rijeka i Osijek u čijem temeljnom kapitalu sudjeluje Republika Hrvatska, jedinica lokalne i područne samouprave na čijem se području nalazi zračna luka s ulozima određenim istim zakonom. Izmjena i dopune Zakona o zračnim lukama iz 2011. godine potaknute i provedene radi usklađivanja s propisima s područja zračnog prometa i radi usklađivanja s tadašnjim Zakonom o koncesijama, a kako bi se osigurao pravni temelj za provedbu započetog postupka davanja koncesije za Zračnu luku Zagreb te postupke davanja koncesija za druge zračne luke. Ugovor o koncesiji za izgradnju i upravljanje Zračnom lukom Zagreb u cijelosti je stupio na snagu te je koncesionar društvo Međunarodna zračna luka Zagreb d.d. 5. prosinca 2013. godine preuzeo upravljanje Zračnom lukom Zagreb. Budući da je dodjelom koncesije nad nekretninama u vlasništvu društva Zračna luka Zagreb d.o.o. osnovna djelatnost upravljanja prenesena na koncesionara na rok od 30 godina status društva Zračne luke Zagreb d.o.o. ostao je nedefiniran, a što bi bio slučaj i kod drugih koncesija za zračne luke koje omogućava važeći Zakon o zračnim lukama. Osim toga, ostalo je otvoreno pitanje naknade za korištenje nekretnina u vlasništvu Republike Hrvatske, jedinica lokalne i područne samouprave i zračnih luka kao pravnih osoba, a koju davatelj koncesije ugovorom o koncesiji daje koncesionaru na korištenje. Kod koncesije za Zračnu luku Zagreb naknada za korištenje nekretnina nije posebno iskazana te je to pitanje od iznimne važnosti i žurnosti za društvo Zračnu luku Zagreb d.o.o. budući da bi kao porezni obveznik morala izvršavati porezne obveze za imovinu koja se knjigovodstveno vodi kao njeno vlasništvo, a koja je dana u koncesiju. Uz to, važeći Zakon o zračnim lukama predviđa mogućnost koncesije u slučajevima kada su nekretnine ili zračna luka u vlasništvu jedinice lokalne i područne samouprave, odnosno u vlasništvu društva u kojem su isključivi imatelji udjela jedinice lokalne i područne samouprave. Pritom važeći Zakon o zračnim lukama ne predviđa da su davatelji koncesije u tim slučajevima jedinica lokalne i područne samouprave. Stoga se predloženim izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama u bitnome predlaže urediti mogućnost davanja koncesije u slučajevima kada su davatelji koncesije jedinica lokalne i područne samouprave, osigurati pravni temelj za naknadu za korištenje nekretnina u vlasništvu Republike Hrvatske, jedinica lokalne i područne samouprave i zračnih luka kao pravnih osoba, pravno regulirati status zračnih luka kao pravnih osoba u slučaju prestanka ugovora o koncesiji, urediti u kojim slučajevima postoji interes Republike Hrvatske za gradnje zračnih luka te ovlasti u postupku izvlaštenja nekretnina za gradnje zračne luke. Uz to, predlaže se iznimno utvrditi da se u slučaju davanja koncesije nad nekretninama u vlasništvu društva koje je u isključivom vlasništvu Republike Hrvatske i jedinica lokalne i područne samouprave imatelji udjela kao ovlaštenici koncesijske naknade mogu sporazumjeti o obvezi plaćanja društvu godišnje naknade po tržišnoj vrijednosti. S tim u vezi predlaže se da odredbe koje se odnose na mogućnost da se imatelji udjela kao ovlaštenici koncesijske naknade mogu sporazumjeti o obvezi plaćanja društvu godišnje naknade po tržišnoj vrijednosti primjenjuju na ugovore o koncesiji sklopljene prije stupanja na snagu ovog zakona. Nadalje, predloženim izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama predlaže se uskladiti sa odredbama Zakona o koncesijama od 2012. godine, te se predlažu i druga poboljšanja teksta važećeg Zakona o zračnim lukama. Donošenjem ovog zakona usklađuje se rok za davanje koncesije s odredbama Zakona o koncesijama i Zakonom o javnom privatnom partnerstvu, daje se pravni temelj za naknadu za davanje nekretnina na korištenje u slučaju davanja koncesije na nekretninama u vlasništvu RH, jedinica lokalne i područne samouprave i zračne luke. Kao pravne osobe omogućuje se zračnim lukama kao pravnim osobama obavljanje određenih stručno-tehničkih poslova u provedbi pripremnih radnji za davanje koncesije i pri izvršenju ugovora o koncesiji, te regulira preuzimanje i upravljanje zračnom lukom u slučaju prestanka ugovora o koncesiji. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, Jasen Mesić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, zahvaljujem. Naime, gospodin zamjenik ministra evo izložio koji su razlozi da se ide u ove izmjene i dopune zakona. Svašta je tu navedeno. Sjećamo se i ranijih problema vezano sa početkom i dodjelom koncesija za izgradnju novog terminala Zračne luke Zagreb i kašnjenjem radova i prikupljanjem sredstava, da ne govorim problema oko neispunjavanja obaveza prema radnicima koje je zaključkom donijela prošla Vlada. Taj zaključak još uvijek dan danas na snazi, nije stavljen ni van snage, niti je poništen. Ali sve to bi još mogli i razumjeti da prije toga smo imali prilike razgovarati o Strategiji zračnog prometa. Sve ovo što vi uvaženi zamjeniče govorite o planovima, o idejama zašto se ide u pojedine zakonske izmjene bi bilo logično da smo prije toga mogli vidjeti strategiju, čuti nešto o njoj kako to Hrvatska zamišlja u budućnosti zračni promet, na što će se to staviti naglasak, na koji način će se ići, kada i zašto u koncesije, na koji način će se ići u eventualnu samostalnu izgradnju terminala. Koji dio će se okrenuti prema fondovima EU, apsolutno o tome nikako i u nikakvom strateškom dokumentu ne možemo vidjeti. I na kraju onda imamo situaciju da se kaže ide se u izmjene i dopune zakona da bi se ovaj zakon uskladio sa Zakonom o koncesijama iz 2012. godine. I naravno isto tako pitanje šta je sa 300 milijuna kuna koji su bili na računu Zračne luke Zagreb prije nego što je koncesionar preuzeo upravljanje, prije nego što je to premješteno u novu tvrtku koja se zove međunarodna zračna luka Zagreb i na koji način se oni troše. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća replika Zlatko Tušak, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi zamjeniče ministra, obrazložili ste razloge izmjene Zakona o zračnim lukama što na neki način mogu i razumjeti jer govori se da negdje oko 5 milijardi treba se ulagati u zračne luke i da su to značajna sredstva. Ali prvenstveno me zanima vezano uz članak 1. gdje mijenja se dužina koncesije sa 40 godina na 60 godina. Računajući da 40 godina je jedan radni vijek ljudi koji rade negdje, računajući da u 60 godina eksploatacijom Zračne luke dolazi do devastacija i onda se postavlja uopće pitanje zašto uopće produživati taj rok, koji su motivi bili povećavati vijek davanja u koncesije sa 40 na 60 godina znajući da poslije 60 godina zračne luke kao takve ako se u njih i uloži neće više biti za uporabu i da će morati iza toga biti znatna ulaganja.
Hvala. Odgovor, izvolite zamjeniče.
Hvala lijepo. Gospodine zastupniče, taj rok je samo usklađenje sa Zakonom o koncesijama koji omogućava upravo taj rok i Zakon o javno-privatnom partnerstvu.
Hvala. Da li žele izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika Damir Kajin. Nema ga, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče. Danas raspravljamo o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Osvrćući se na Zakon o hrvatskim poštama od prije dva tjedna opet isti model, model pokušaja i pogrešaka gdje zakonima ispravljamo ono što smo promašili prethodnim zakonom, a ovdje nam se čini da zakonom ispravljamo ono što smo promašili kroz čuveni Zakon o koncesiji Zračne luke Zagreb. Ovo nije jedan nevažan zakon, ovo je zakon koji donosi trošak državnom proračunu, donosi trošak lokalnim samoupravama i donosi trošak jednoj regionalnoj samoupravi i što je vrlo važno ima retroaktivni učinak. Retroaktivni učinak, znači da ga donosimo sa važenjem unazad, tj. sa određenim dijelovima koji će imati reperkusiju unazad nekoliko godina. Od svih 11 članaka najvažniji je članak svakako drugi članak ovog zakona i njegov deveti stavak koji glasi: "U slučaju davanja koncesije na nekretninama u vlasništvu RH i/ili jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili društva iz stavaka 4. i 5. ovog članka koncesionar uz naknadu za koncesiju plaća i godišnju naknadu za korištenje nekretnina po tržišnoj vrijednosti, a što se uređuje ugovorom između koncesionara i vlasnika nekretnine. Pa da idemo malo u povijest i koncesioniranje Zračne luke Zagreb. Republika Hrvatska odlukom je Vlade koncesionirala Zračnu luku Zagreb. Ugovor o koncesiji potpisan je u 4. mjesecu 2012. godine. Sjećamo se tog vremena, to je bila jedna bombastična najava, prvi veliki projekat evo pokrećemo ga, to će biti velika korist za svih itd., itd. Međutim, sam taj događaj potpisivanja već je u tom danu izazvao određene nedoumice. Kada se potpisao ugovor, naravno novinari su pitali a što smo to potpisali, i onda smo dobili tumačenje Vlade i tumačenje koncesionara. Tumačenje Vlade i predstavnika je bilo da će koncesionar preuzeti postojeću Zračnu luku Zagreb i postojeći terminal na upravljanje tek nakon što sagrade novi terminal, a to moraju učiniti u roku od 36 mjeseci otkako ishode dozvole. Drugo tumačenje Vlade je bilo da će koncesionari početi plaćati koncesijsku naknadu odmah nakon potpisivanja ugovora. Isti dan, ti isti koncesionari demantiraju to i kažu da će koncesionar preuzeti upravljanje Zračnom lukom Zagreb i prije nego što sagradi novi terminal, a da će plaćati koncesijsku naknadu kad preuzme upravljanje i Zračnom lukom Zagreb. Znači, imamo stav Vlade i stav koncesionara oprečni, suprotnost jednom drugome. Ali to je nekako prošlo i zaista krenulo se dalje. Priča kažem o ugovoru, i objavi tog ugovora, trajala je gotovo godinu i pol dana. Isti se objavljuje u 12. mjesecu 2013. godine nakon silnih pritisaka javnosti. To je jedan veliki ugovor, vjerojatno su ga složile stručne službe, konzultanti, odvjetnički uredi, gotovo 210 stranica raznih prava i obveza između koncesionara i onoga koji daje koncesiju. Ukratko, u njemu piše da je rok izgradnje, ono najosnovnije, rok izgradnje 36 mjeseci, da se koncesija daje na 30 godina, da je ona dogovorena prema modelu javno-privatnog partnerstva, da on obvezuje koncesionara da izgradi novi terminal, da poveže ga sa postojećim i sa svim ostalim zgradama, da unaprijedi postojeći terminal i da upravlja sa Zračnom lukom Zagreb. Nakon 30 godina isteka roka koncesije sve ostaje u vlasništvu RH. Međunarodna zračna luka Zagreb će tokom 30 godina plaćati koncesijsku naknadu. 4.12.2013. koncesionar preuzima upravljanje Zračnom lukom Zagreb. Tada se u kratkom vremenu pojavljuje nezadovoljstvo radnika Zračne luke Zagreb, bili smo svjedoci i štrajka, i tada se baš javnost još i više zainteresirala upravo za to što je to RH potpisala kroz ugovor i odredbe tog ugovora. Sjećam se tada raznih tumačenja i pitanja premijera samom ministru Hajdašu-Dončiću hoće li RH temeljem potpisanog ugovora plaćati nešto koncesionaru? Ministar je tada jasno odgovorio naravno da nećemo plaćati ništa. Međutim, evo danas raspravljamo zakon, prošlo je tri godine otada od 2012. ili nešto manje od 2 godine od vremena prosinca 2013. i raspravljamo zakon koji kaže da će RH nešto plaćati koncesionaru. Znači, imamo jednu potpunu izgubljenost Vlade koja je nešto potpisala, očito ne dobro pripremljeno i danas to ispravljamo sa zakonom koji ima retroaktivno djelovanje. Republika Hrvatska sljedećih 30 godina plaćat će godišnju naknadu za korištenje nekretnina po tržišnoj vrijednosti koncesionaru. Ima li što apsurdnije u ovoj državi? Još je gore što će dio te naknade plaćati i Grad Zagreb, grad Velika Gorica i Zagrebačka županija s obzirom na svoje udjele u vlasništvu Zračne luke Zagreb. Znači, ja tebi iznajmim i platim ti naknadu za to što koristiš moj prostor sljedećih 30 godina. Ja mislim da dosada nismo doživjeli nešto slično u ovih 3,5 godine ali jedan apsurd, zaista apsurd zato jer je netko nešto očito promašio u koncesijskom ugovoru koji je predstavljen kažem na velika zvona. Iznos nije beznačajan. Država milijun i 375 tisuća kuna puta 30 godina. Lokalne samouprave i županija negdje još oko, oni imaju 45% vlasništva, negdje oko gotovo milijun kuna i oni sljedećih 30 godina. I naravno nakon takve aktivnosti, nakon takvog postupka dolazi zakon koji nama daje za pravo da postavljamo pitanja. Da li je Vlada Republike Hrvatske koncesiju za Zračnu luku Zagreb dala protuzakonito? A sada retroaktivno ovim zakonom pokušava ispraviti greške iz koncesijskog ugovora. Da li je Vlada imovinu Zračne luke Zagreb nezakonito dala na besplatno korištenje koncesionaru? Naime, kroz ugovor naknada o kojoj danas govorimo za korištenje imovine nije ugovorena. Da li se radi o svojevrsnom pogodovanju koncesionaru? Na taj način Zračna luka Zagreb umjesto prihoda postaje rashod ili trošak proračuna, tj. 60 milijuna kuna u sljedećih 30 godina. Slažemo se da to nije beznačajno, 60 milijuna kuna nije mali novac ne samo za državu nego kažem i za lokalne samouprave i za Zagrebačku županiju. I to radimo retroaktivno, unazad dok koncesionar ima značajnu odgodu velikog dijela koncesijske naknade. Tko se sporazumio dobro ili tko se sporazumio loše potpisujući takav koncesijski ugovor? Može li nam netko objasniti što je to tržišna vrijednost koja se spominje a koja određuje visinu naknade. Koji je to sporazum, koja je to tržišna vrijednost i način na koji se to određuje? Mi iz ovakvog prijedloga zakona to ne znamo. Kada je ustupljena imovina vrijednosti od oko 400 milijuna kuna, govorimo o zgradama, da li je koncesionara naišao problem plaćanja poreza na tu imovinu koju su uzeli na korištenje? Koliki je iznos poreza koji je trebalo odrezati na takvu transakciju, tj. na takav potpisani ugovor gdje sam ušao u vlasništvo imovine koju mi je ustupila RH? Da li je plaćen porez u protekle dvije godine od kad koncesionar koristi tu zračnu luku? Što je sa odlukama, evo kolega je pitao, što je sa odlukama društva da vlastitim sredstvima izvršavaju obveze davatelja koncesija u ovom slučaju RH? U što su nam se pretvorile uprave, društva, Zračne luke Zagreb? Da samo izvlašćuju zemljište, da plaćaju iz onih sredstava koja su bila na računu a govori se o 300 milijuna kuna da bi koncesionar mogao nesmetano i dalje raditi. Hoćemo li na sličan način koncesionirati i Zračne luke Split i Dubrovnik? Da li je ikada, da li je i kada je donesena strategija razvoja zračnog prometa, da li je ona u sklopu sveukupne strategije razvoja prometa u RH samo zaseban dio ili je ona kažem i nešto zasebno a da mi to ne znamo? Mi jednostavno u klubu HDZ-a ne želimo podržati donošenje ovog zakona koji je zbog nečijeg nemara, nečinjenja, ne brige doveo RH do toga da iziskuje trošak od 60 milijuna kuna u 30 godina za RH za dvije lokalne samouprave i za Zagrebačku županiju. Vjerojatno je taj ugovor i njegovo sastavljanje skupo plaćen. To su radile vjerojatno poznate odvjetničke kuće, konzultanti, to nije jednostavan pravni akt ali se očito desila greška. Zašto da tu grešku plaćaju građani RH? I to je jedno pitanje koje se nameće. A platit će je jer ovdje piše da je RH već u proračunu osigurala svojih 1 milijun i 375 tisuća kuna u razdjelu Ministarstva mora za 2015.godinu pa onda vjerojatno u projekcijama za 2016.i 2017. Ja mislim da ovaj zakon možemo slobodno nazvati Zakon o naknadi ili porezu koji je netko zaboravio ugovoriti i platiti. Nažalost grešku će platiti građani RH. Jednostavno iz tjedna u tjedan svjedočimo tim pokušajima Vlade da zakonima eliminira greške počinjene u prethodnom razdoblju i da se sve to svaljuje na leđa građana a da za to nije postojala ni jedna opravdana potreba. Jer ako je ovo normalno postavlja se pitanje što će nam se dešavati u budućnosti kada u iste ili slične procese trebaju krenuti i druge luke koje su također bombastično najavljuju, govorimo o zračnim lukama, a i to je termin koji bi možda morali preispitati da li primjerenije da budu zrakoplovne luke, a ne zračne i da li zaista smo društvo koje ne može napraviti jedan kvalitetan i dobar ugovor a da on ne bude na štetu građana RH? Iz svih ovih razloga kažem kluba HDZ-a ne može podržati ovaj zakon bez obzira koliko on doprinosio daljnjem mogućem i boljem koncesioniranju jer graška je evidentna i nažalost košta 60 milijuna kuna u slijedećih 30 godina građane RH. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na replike. Jasen Mesić.
Zahvaljujem lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Borić, dobro ste to rekli prilikom svog govora u ime kluba da se na neki način kada se dodjeljivala koncesija da se dalo na upravljanje imovine po nekim procjenama vrijedna 400 milijuna kuna, a istovremeno se zaboravilo na to naplatiti PDV. Kako ćemo doći do tog PDV-a, do tih sredstava, kako će on doći u državni proračun, hoće li on biti uplaćen od strane onoga tko je dobio na upravljanje te nekretnine te vrijednosti i ta sredstva za rad mogli bi ih nazvati jer ste sami rekli da i u prvim priopćenjima nakon potpisivanja bilo rečeno da će koncesionar dobiti na upravljanje stari terminal onda kad izgradi novi i pusti ga u promet? Gdje su nestala ta sredstva i na koji način se to misli naplatiti? Da su bar završili u rukama radnika, da su bar radnici Zračne luke Zagreb njih više od 1000 imali pravo uplatiti kao što su mnogi imali plan doći na neki način do udjela, do manjeg udjela. Bilo je spomenuto u onom zaključku Vlade iz 2011.godine do 9%, maksimalno do 9% kao što su to mogli radnici T coma, kao što su to mogli radnici nekih drugih javnih poduzeća koji su bili ili privatizirani ili na taj način. Dakle prema njima je tu učinjena nepravda. A sad još će vjerojatno i od onih sredstava koji su ostavili ušteđene na računu Zračne luke Zagreb će se vjerojatno morati platiti i ovaj porez.
Hvala. Odgovor kolega Borić. Izvolite.
Kolega, ja kažem pratim ovu priču od samog početka i 2012.i nismo mi ni zluradi, niti ne želimo ništa loše ali jednostavno imamo puno situacija koje su dvojbene a sve je krenulo već i na samom potpisivanju ugovora gdje je Vlada koja je, sjećam se sjedio je premijer tamo i koncesionari s druge strane, gdje su se potpisali ugovori i nakon toga se izašlo vani sa dvije priče. Jednu priču pričala je Vlada, a drugo priču pričao je koncesionar i naravno da je to izazvalo sumnju javnosti zaista u to što se to potpisalo jer ako vi kažete da ćete preuzeti postojeću Zračnu luku Zagreb i terminalna upravljanje tek nakon što se sagradi novi terminal, nakon tri godine i da ćete plaćati koncesijsku odmah nakon što pišete ugovor, a Francuzi kažu ne mi ćemo plaćati naknadu tek kada preuzmemo upravljati Zračnom lukom Zagreb, a upravljanje ćemo preuzeti i prije nego što se izgradi novi terminal, onda su to dva različita postupanja. Onda imamo pitanje premijera ministru, jesmo li mi po ovom ugovoru o koncesiji dužni nešto plaćati koncesionaru. Imamo odgovor ministra koji kaže ne, nećemo ništa platiti i onda dođe zakon koji kaže mi ćemo platiti iz državnog proračuna koncesionaru. Ono što je najapsurdnije platit ćemo mu ono što smo mu iznajmili i on to koristi, a mi ćemo to platiti, najapsurdnije što postoji i to je milijun i 375 tisuća kuna iz državnog proračuna i još negdje oko milijun kuna dvije lokalne samouprave i Zagrebačka županija. Kako će se ovaj zakon odraziti na njih? Hoće li oni retroaktivno nešto htjeti platiti, hoće li oni biti dobre volje da to plati? Ovdje se priča o sporazumima, priča se o tržišnoj vrijednosti, a mi o tome ne znamo ništa. nadamo se da će nam predlagatelj to objasniti. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću, neću se doticati niti toga da se naknadno utvrđuje da država, grad Velika Gorica, grad Zagreb i Zagrebačka županija će trebati plaćati nešto koncesionaru, neću se doticati ni toga da danas donosimo drugi zakon kojim retroaktivno ispravljamo aljkavost Vlade koja je navodno zavela reda u državu nego dotaknut ću se dvije stvari. Jedna je da se građanima Plesa neto usudio zatvoriti prolaz koji je tamo bio odvajkada. Dakle tim prolazom ljudi, a njih je nekoliko stotina tamo iz okolnih mjesta su dolazili na posao pješke tim prolazom su namjernici putnici koji nisu imali vezu iz Zračne luke Zagreb dalje dolazili do prenoćišta koja su u okolici zračne luke. Međutim što se dogodilo? netko je digao cijenu parkinga na 27 kuna po satu, a neki ljudi to nisu htjeli plaćati pa su ostavljali ostalim parkinzima aute i onda je trebalo zatvoriti ogradu da ti ljudi ne mogu doći do zračne luke. Onda je trebalo prisiliti gradonačelnika da komunalni redari i svi ostali kažnjavaju te što imaju parkinge i aute parkiraju gdje se parkiralo desetljećima i to je to. A onda se događa druga stvar. Tamo ima i određenih javnih službi od banaka na dalje koji građani Velike Gorice koriste godinama jer su im blizu i njima je trebalo skresati prostor i povisiti najamninu nekoliko puta. Dakle od cijele te priče tko će u konačnici dobiti? Dobit će koncesionar. Tko će izgubiti? Izgubit će zaposlenici zračne luke, izgubit će građani Velike Gorice, izgubit će grad Velika Gorici jer gubi direktan ulaz za zračnu luku jel oni će sada dolaziti s druge strane i neće imati nikakve veze s Velikom Goricom. Toliko o interesu Vlade, toliko o uvođenju reda jer ovo što smo danas, što će neki ova današnja dva zakona izglasati itekako će se njima … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] institucije ove države.
Hvala kolega. Odgovor kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa ja kolega Šuker ne mogu znati te sitnice što se događa, a vi ste sigurno tu puno bliže i stručnije to sagledavate u pogledu usluga građanima. Mi gledamo zakon koji nam je dan ovdje na raspravu. Znamo što se događalo, pratili smo taj dio i ono osnovno pitanje mi smo danas ovdje postavili ja mislim nekoliko pitanja koja zavređuju odgovor predlagatelja jer nije nevažno da i oni koji se to najviše tiče, a to zaposlenici Zračne luke Zagreb, sutra međunarodne zračne luke Zagreb, znaju što ih čeka jer znamo da je na računu ostalo negdje oko 300-njak milijuna kuna i da se uprava društva praktički svela na to da provodi obveze države iz koncesijskog ugovora na način da otkupljuje zemljište, da gradi nekakve instalacije, vojne instalacije, financira gradnju vodozaštitnog prstena itd. a sve su to neke obveze koje je preuzeo bio državni proračun. Jeli ta upravo uopće samostalna danas da nešto radi kao trgovačko društvo ili d.o.o. jeli samo servis Vlade da radi ono što im Vlada kaže? Hoćemo li to sutra imati u Splitu, Dubrovniku i ostalim zračnim lukama za koje su predviđeni velika sredstva i ulaganja i jeli isključiva korist svega toga da koncesionar jedini zaradi. Jer ako on uspije zaraditi na tome što je iznajmio prostor i radi u njemu, a da mu Vlada još to i plati. E to je već jedno pitanje apsurda i sposobnosti ove kako kažu samoj Vladi da su oni najspornija ikada Vlada u povijesti. Pa sada ako je ovo sposobnost postavlja se pitanje granice apsurda u ovoj Republici jer ovo zaista nije pomama normalna, da vam iznajmim prostor i još vam platim naknadu za to što sam vam to iznajmio. Ako ćemo to primijeniti na ostale teško će biti državnom proračunu.
Ante Babić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Borić, svi oni građani koji su imali prigode slušati vašu raspravu danas mislim da im je bilo potpuno jasno na koji i na kakav način radi ova Vlada dičeći se radom i poštenjem rekli ste isti model, iste pogreške za niz zakona donesenih u Hrvatskom saboru, a jedan od apsurdnijih je zapravo i ovaj zakon o kojemu danas razgovaramo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama s Konačnim prijedlogom zakona. S pravom ste se upitali kako je to moguće i na koji način je država potpisivala ovaj ugovor sa koncesionarom još u 4.mjesecu 2012.godine i ono što je izrekao i resorni ministar gospodin Hajdaš Dončić koji je rekao da nema šanse da će država nešto plaćati koncesionaru za to. Naravno kao i u mnogim stvarima on nije govorio istinu, bolje rečeno on je lagao kao i mnogi koji lažu ovdje danas u Vladi govoreći neistine prodajući te neistine građanima. Naime, što će se dogoditi ako se na sličan način budu koncesionirali zračka luka Split, Dubrovnik, Varaždin? Hoćemo li i tada zapravo plaćati koncesionaru određena sredstva za naknadu i po utvrđenoj tržišnoj vrijednosti? Kod ocjena izvora potrebnih sredstava za provođenje ovoga zakona kaže se da će utjecati na rashode državnog proračuna Republike Hrvatske za 2015. godinu ali i za 2016. godinu, po projekcijama negdje oko milijun i pol kuna. Što znači da bi u tih 30 godina bilo i više od 60 milijuna kuna o kojima ste zapravo vi govorili. Hvala.
Branko Bačić, replika. A odgovor, izvolite kolega Borić.
Hvala lijepo. Kolega Babić, mi smo na početku, ja sam na početku svog govora jasno rekao da ovo nije bezazlen zakon, beznačajan, da prođe onako samo da prođe, jer da on ima dvije važne karakteristike a to je da ima retroaktivno djelovanje na što recimo Odbor za zakonodavstvo nema nikakve primjedbe, što će se on primijeniti na 2013., 2014. godinu i da ima financijski učinak na državni proračun ali i na proračune lokalnih samouprava dvije i jedne regionalne samouprave. I mi ne znamo stav tih lokalnih samouprava recimo o ovom zakonu. Njima je Vlada nešto nametnula, nametnula im je svoju grešku da izvole ispravljati jednako sukladno svojim vlasničkim udjelima u zračnoj luci Zagreb. To je 55 država, 45 imaju dvije lokalne samouprave i županija. Izvolite platiti. I tako sljedećih 30 godina. Pa nije to baš jednostavno, pa i ako se radi o dva grada koja su financijski ajmo reći, mogu reći bolje stojeća. Ali recimo i za županiju nije malo. I mi dođemo ovdje i onda pričamo priču kako ćemo sa ovim zakonom omogućiti i ovo i ono i sljedeće koncesioniranje a ne želimo priznati grešku, to je onaj osnovni problem. I zato smo postavili 5, 6 vrlo jasnih pitanja zamjeniku ministra da nam odgovori na ista i nadam se da ćemo dobiti odgovor jer zaslužuju odgovor jer se tiče ljudi koji rade i žive za zračnu luku i jednostavno im nije svejedno kako će to izgledati možda sutra u nekim drugim zračnim lukama. Neozbiljnost, rekao sam nema, očito i ne briga a onda proturječnost glavnih aktera je ono što svjedočimo već punih, pa gotovo 3,5 godine. Jer ako premijer pita ministra trebam li što platiti, on kaže ne trebaš ništa platiti i nakon dvije godine trebaš platiti. E pa mislim da svi znamo o čemu se radi i da to nije jedan dobar pristup građanima a pogotovo sada u predizbornoj godini da se lovimo sa rukama u pekmez.
Hvala. Branko Bačić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Borić, ja bih još se pridružio u postavljanju nekoliko pitanja koja svakako interesiraju hrvatsku javnost a to je tko je danas koncesionar za izgradnju putničkog terminala zračne luke Zagreb. Je li to tvrtka ZAIC, francuski konzorcij koji se javio na natječaj ili je to MZLZ, međunarodna zračna luka Zagreb, ako je to Međunarodna zračna luka Zagreb, kada je to i na temelju čega Vlada sa ZAIC-a prebacila koncesiju na Međunarodnu zračnu luku Zagreb? Druga stvar me interesira da li je Vlada Republike Hrvatske bila jamac za osiguravanje sredstava i za trajne financijske konstrukcije za izgradnju putničkog terminala? Ako je mene moram priznati da čudi da bi davatelj koncesije bio jamac koncesionaru da može kvalitetno odraditi projekt za kojega je dobio koncesiju i za koga se javio na natječaj. I treće pitanje vrlo važno je li Međunarodna zračna luka Zagreb ako je koncesionar sporedne djelatnosti koje znači core business zračne luke prebacila na druge tvrtke kćeri i na taj način smanjila svoj vlastiti prihod od obavljanja vlastite djelatnosti a onda jasno … [[Govornik se ne razumije.]] i smanjila naknadu za koncesiju jer se koncesija dijelom plaća i prema ostvarenom prihodu. Pa me tih nekoliko pitanja interesira, možda i gospodin zamjenik ministra ako zna odgovor na ta pitanja bilo bi dobro da nam da. Dakle tko je koncesionar, kada je Međunarodna zračna luka Zagreb postala koncesionar? Ako je i kada je Vlada dala suglasnost? I da li je doista Vlada dala jamstvo za izgradnju putničkog terminala? I treća stvar je li MZLZ prebacio sporedne djelatnosti na tvrtke kćeri kako bi smanjio prihod na koji će se kasnije računati … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bačiću ako se sjećate kada je koncesionar ušao u posjed, tj. kada je preuzeo koncesiju temeljem ugovora u 12. mjesecu 2013. nekoliko dana nakon toga mi smo zatražili stanku ovdje u ime kluba HDZ-a, tražili smo da dođe i premijer ili da dođe ministar pomorstva i infrastrukture i da nam razjasni što se to zaista potpisalo da se ne bi dešavalo u budućnosti nešto što mi, što nama ili građanima ili javnosti nije poznato a da je nastalo temeljem ugovornih obveza kroz Ugovor o koncesiji. I mi sada tek evo nakon 2 godine, malo manje vidimo da smo i tada bili u pravu kao i danas kada upozoravamo, kada smo tražili jasna rješenja da se ne bi ponovilo ono što sam već rekao da ja pitam ministra trebam li što platiti, on kaže ne trebam ništa platiti a onda donosimo zakon kojim ćemo platiti i to sigurno platiti ono što smo zapisali a to je najmanje milijun i 375 tisuća kuna godišnje puta 30 godina samo država a nešto manje i lokalne samouprave. Znači uhvatimo se u nekakvim proturječnostima, da ne kažem težu riječ, lažima, i onda se naravno otvaraju i sva ova ostala pitanja do kojih se očito može doći. I mi želimo danas čuti od predlagatelja sve odgovore na pitanja koja smo postavili i inzistirati ćemo na njima da se taj koncesijski ugovor i sve što se događa na projektu koji sada vodi Međunarodna zračna luka Zagreb da se jasno predoči javnosti i da svi imaju dobre informacije, kvalitetne informacije kako ne bi bilo zabune, kako se ne bi neki tamo stalno slikali i govorili kako je sve lijepo i bajno a s druge strane vidimo da građani plaćaju nemar. I postavlja se pitanje onoga tko je sastavljao taj ugovor zašto nije predviđena i ova naknada kada se već potpisivao ugovor nego se ona pojavljuje evo nakon nekoliko godina.
Hvala. U ime kluba zastupnika HNS-a Boris Blažeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče. Hrvatska ima dugu tradiciju zrakoplovstva, od Fausta Vrančića, dozvolite mi da iskoristim ovu priliku da pozovem sve ovo ljeto nek posjete njegov prekrasan muzej na otoku Prviću, pa do Penkale, aerodroma Borongaj, sve su to pojmovi koji govori jako puno o Hrvatskoj u smislu zrakoplovstva, razvoja zrakoplovstva pa i zračnih luka. Zračne luke i to je mislim ono što determinira sve što je osnov za izvođenje bilo kakvih propisa i zakona je gdje govori: ″Zračne luke su dobro od interesa za Republiku Hrvatsku″ i to je osnov svih zakona, svih propisa koji se donose vezano uz zračne luke u Republici Hrvatskoj. Ali dozvolite mi na temelju mnogih današnjih, a i inače diskusija samo nekoliko riječi, mislim da je vrlo aktualno i da je vrlo važno za sve nas, jedna mala digresija. Naime, Grčka je pred bankrotom, ona je s jednom nogom u ponoru bankrota, ne po prvi put ali čini se ovaj put najteže nego ikad. Jasno za njezine građane najteže nego ikad. Nakon svega bit će to dug mukotrpan, nadasve neizvjestan put oporavka i za Grčku, njezine građane, ali i za eurozonu i Europsku uniju uopće. I ako neku poruku možemo izvući iz grčke krize, a moguće ih je stvarno mnogo, onda je to da treba uputiti poruku građanima da stvarno trebaju jako paziti koga zaokružuju kada izlaze na izbore. … [[Upadica se ne razumije.]] Tsipras i Syriza su eklatantan primjer neodgovornog populizma koji vodi državu u propast, a država to su građani i sve se uvijek reflektira na građane i sve uvijek plaćaju građani. I kad razgovaramo o temama kaže opet će to platit građani. Radi se o državi, država jest vlasništvo građana i uvijek plaćaju građani. I zato treba politiku shvatiti izuzetno ozbiljno, a politika se spram države odnosno građana mora odnositi krajnje odgovorno. Moje uvjerenje je nakon skoro evo 4 godine mandata ove Vlade da smo barem tu donekle uspjeli, a to je da se na neki način odgovorno odnosimo spram posla koji obavljamo. Nismo ga uvijek radili najbolje, nije uvijek bilo sve senzacionalno i sve dobro, ali smo određenu dozu odgovornosti i ozbiljnosti spram posla kojeg obavljamo uvijek nosili sa sobom. Jedna od stvari je ispravljanje raznih grešaka i tuđih, ali i naših. Jedan od zakona koji govori o tome isto je i ovaj zakon. O Zračnoj luci Zagreb. Hrvatska i njezin glavni grad će konačno nakon 25 godina samostalnosti dobiti jednu prekrasnu, najsuvremeniju, po mom uvjerenju jednu od najljepših ali to je stvar ukusa, zračnih luka, sigurno i najmodernije opremljenu u ovom dijelu Europe, nakon 25 godina čekanja, a iza i Makedonije i Bosne i Hercegovine, o Srbiji uopće da i ne govorim. Konačno ćemo krajem 2016., govore i prije ali po ugovoru krajem 2016. godine dobiti jednu prelijepu novu, modernu, zračnu luku. Kao konzumenta svakog građana Republike Hrvatske, a i bilo kojeg drugog, jedino što mu je bitno da mu je jeftino, da je komforno i da mu je efikasno u korištenju te zračne luke. Jasno da je važno što država dobiva i što država daje vezano uz takve koncesijske ugovore, a rađen je koncesijski ugovor koliko sam ja shvatio na temelju javno privatnog partnerstva. Zato dozvolite mi još da ponovim ono što je već i rečeno, a važno je što ove predložene izmjene Zakona o zračnim lukama u bitnome predlažu, a to je da se uređuje mogućnost davanja koncesije u slučajevima kada su davatelji koncesije jedinice lokalne, područne i regionalne samouprave što je važno, da je važno osigurati temelj za naknadu za korištenje nekretnina u vlasništvu Republike Hrvatske i jedinica lokalne, područne i regionalne samouprave i zračnih luka kao pravnih osoba, pravno regulira status zračnih luka kao pravnih osoba u slučaju prestanka ugovora o koncesiji, urediti u kojim slučajevima postoji interes Republike Hrvatske za građenje zračne luke te ovlasti u postupku izvlaštenja nekretnina za građenje zračne luke. Predlaže se iznimno utvrditi da se u slučaju davanja koncesija nekretninama u vlasništvu društva koje je u isključivom vlasništvu Republike Hrvatske, jedinice lokalne, područne odnosno regionalne samouprave imatelji udjela kao ovlaštenici koncesijske naknade mogu razumjeti, sporazumjeti o obvezi plaćanja društvu godišnje naknade po tržišnoj vrijednosti. Predlaže se da odredbe koje se odnose na mogućnost da se imatelji udjela kao ovlaštenici koncesijske naknade mogu sporazumjeti o obvezi plaćanja društvu godišnje naknade po tržišnoj vrijednosti primjenjuju na ugovore o koncesiji sklopljeni prije stupanja na snagu ovog zakona. O tom su kolege iz kluba HDZ-a dovoljno govorili. Predlaže se zakon uskladiti sa odredbama Zakona o koncesijama, te se predlaže i druga poboljšanja teksta važećeg Zakona o zračnim lukama. Usklađuje se rok za davanje koncesije sa odredbama Zakona o koncesijama i Zakonom o javno-privatnom partnerstvu, daje se pravni temelj za naknadu za davanje nekretnina na korištenje u slučaju davanja koncesije na nekretninama u vlasništvu RH, jedinice lokalne i područne odnosno regionalne samouprave i zračne luke kao pravne osobe. Omogućuje se zračnim lukama kao pravnim osobama obavljanje određenih stručno-tehničkih poslova u provedbi pripremnih radnji za davanje koncesije i pri izvršenju ugovora o koncesiji, te regulira preuzimanje i upravljanje zračnom lukom u slučaju prestanka ugovora o koncesiji. Dozvolite mi da još nekoliko riječi kažem o iako smo svi svjesni, ali nije zgorega ponoviti o važnosti, povezanosti, važnosti prometnoj povezanosti svih mjesta gdje je to potrebno, a potrebno je svugdje. Zrakoplovni promet i zračne luke su nešto vrlo specifično, a u Hrvatskoj posebno iz razloga zemljopisne konfiguracije RH i posebno su važne za spajanje s otocima, tako da sigurno da su tu i Hvar i Vis i Korčula sigurno potencijalno zainteresirani posebice zbog razvoja turizma, ali ne samo razvoja turizma, sigurno zainteresirani za uređenje i zračnih luka, povećanje kapaciteta kako bi se i ta mjesta što bolje mogla u svakom pogledu razvijati. Hrvatska narodna stranka, klub Hrvatske narodne stranke – Liberalnih demokrata podržat će ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. U ime kluba, žao mi je kolega Mesiću nisam primijetio repliku. Nema replike. U ime Kluba zastupnika SDP-a Mario Habek, izvolite. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Niste na vrijeme dignuli kolega. Kolega Habek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Zakon o zračnim lukama donesen je 1998. godine, te je do sada izmijenjen jednom i to 2011. godine uglavnom radi usklađivanja sa tada važećim Zakonom o koncesijama. Izmjenama i dopunama se rješavaju uočene dvojbe u tumačenju i primjeni odredba važećeg Zakona o zračnim lukama u pogledu utvrđivanja interesa za građenje zračnih luka, te ovlasti u postupku izvlaštenja nekretnina za građenje. Time će se ukloniti administrativne prepreke u postupanju nadležnih tijela kod realizacije započetog strateškog projekta pod nazivom rekonstrukcija i proširenje piste zračnog pristališta Mali Lošinj kao i ubrzati realizacije europskog projekta razvoj Zračne luke Dubrovnik. Posebno smatramo značajnim unapređenje i mogućnost davanje koncesije u slučajevima kada su nekretnine ili Zračna luka u vlasništvu jedinice lokalne i područne samouprave, odnosno u vlasništvu društva u kojim su isključivi imatelji udjela jedinice lokalne i područne samouprave, a što je trenutno važno za Zračnu luku Varaždin. Obzirom da su u dosadašnjem razdoblju koncesije na Zračnoj luci Zagreb uočena područja koja zahtijevaju dodatnu razradu i pojašnjenja zakonskih odredbi ovim se izmjenama jasnije regulira status Zračne luke Zagreb i godišnja naknada za davanje nekretnina na korištenje budući da bi Zračna luka Zagreb morala izvršavati porezne obveze za imovinu koja se knjigovodstveno vodi kao njeno vlasništvo, a koja je dana u koncesiju. Budući da su iskazane određene dvojbe u tumačenju i primjeni važećeg Zakona o zračnim lukama predlaže se ovim zakonom utvrditi interes Republike Hrvatske za građane zračnih luka na nekretninama u vlasništvu RH ili u vlasništvu društva u kojem je imatelj udjela, odnosno dionica Republika Hrvatska. Kao što je već i poznato u javnosti započet je snažan investicijski ciklus u infrastrukturu zračnih luka u RH u visini od 5 milijardi kuna i to korištenjem različitih sredstava financiranja kroz koncesije, EU fondove, privatni kapital, zadržanu dobit, povoljne kredite razvojnih banaka i slično. Zračni promet je snažan poticaj turizam kao jednoj od najvažnijih gospodarskih grana u RH, ali i u ukupnom gospodarskom i društvenom razvoju. Stoga raduju pozitivni pomaci i snažna potpora koju Vlada RH daje ovom sektoru. Ove će godine uspješno završiti proces restrukturiranja hrvatske zrakoplovne kompanije Croatia airlines za koje je paralelno pokrenut proces traženja strateškog partnera. Sve zračne luke u RH bilježe pozitivne rezultate i značajan porast broja putnika, a Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo se po egzaktnim pokazateljima pozicionira u sam vrh krovnih, europskih tijela nadležnih za sigurnost zračnog prometa. Klub SDP-a podupire donošenje ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama, jer smatramo da bi se njime još snažnije, da će se s njime još snažnije poduprijeti pozitivni pomaci i dati dodatni poticaj daljnjem razvoju zračnog prometa u RH. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Replika kolega Mesić. Izvolite.
Nadam se da sam dovoljno rano digao gospodine potpredsjedniče.
Vi ste digli repliku još kolega Habek nije niti počeo govoriti, ali evo prihvatio sam.
Pa nisam mogao dignut gospodinu Blažekoviću kada je on pola govorio o Grčkoj, nisam htio taj dio replicirati, nego sam kad je počeo govoriti o zračnim lukama onda sam digao tablicu. Iako bi bilo zanimljivo s obzirom da uvaženi kolega iz kluba SDP-a jako podupire ove izmjene i dopune zakona, da nam kaže i da nam pojasni kako to da je ovaj ugovor o koncesiji potpisao zamjenik ministra, a ondašnjeg ministra zaduženog za potpis sukladno zakonu je odjedanput zabolila kičma i ruka i nije to mogao napraviti niti potpredsjednik Vlade Čačić koji je tada bio tamo niti premijer Vlade to nije mogao učiniti koji je tada bio tamo. Tko preuzima recimo otplatu kredita ako slučajno dođe do pada koncesijskog ugovora, tko preuzima otplatu kredita prema bankama koje financiraju izgradnju terminala što nismo uspjeli, odnosno barem ja nisam uspio saznati na niz pitanja? I ono što je jako zanimljivo, ja bih isto volio da to bude tehnički najmodernija, jedna od najljepših, međutim bilo bi zanimljivo vidjeti izmjene tehničke dokumentacije koje su se desile u zadnje vrijeme pa ćete vidjeti neki od kolege kojima se eto jako sviđa taj novi terminal da možda oni gledaju maketu nečeg sasvim drugog. Jer da su izmjene u tehničkoj dokumentaciji takve da ćete možda ostati u čudu. Ono što je sasvim sigurno dobro je da se u zadnje vrijeme moglo vidjeti koliko su dužnosnici Hrvatske vlade potrošili u VIP salonu, i to od ranga pomoćnika ministra, zamjenika ministara jer su im naravno novi nositelji koncesije to počeli uredno naplaćivati a dosad su se švercali. Pa je bar to mogla vidjeti hrvatska javnost.
Hvala. I završno, u ime predlagateljice zamjenik ministra Zdenko Antešić. Izvolite zamjeniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatsko sabora. Evo ja bih nekoliko rečenica rekao na kraju da ne ostane u zraku. Naime, dodatni predviđeni trošak za državni proračun o kojemu je dosada bilo govora ne uplaćuje se u korist koncesionara nego u korist Zračne luke Zagreb d.o.o. Dakle, tu moramo podvući jednu jasnu crtu razgraničenja jer višestruko ponavljanje neistine ta neistina postaje istina. I mislim da nije dobro se služiti takvim efektima. Dakle, taj dodatni iznos od milijun i 375 tisuća kuna godišnje koji ide iz državnog proračuna, a uplaćuje se na žiro-račun Zračne luke Zagreb d.o.o., ne Međunarodne zračne luke koja je koncesionar je zanemariv u odnosu na ukupnu korist koju projekt izgradnje upravljanja Zračnom lukom Zagreb putem koncesije doprinosi državnom proračunu i ukupno u gospodarskom razvoju RH. Pa evo nekoliko brojki koje će ilustrirati ove tvrdnje. Dakle, sumirajući ukupne efekte projekta davanje koncesije za izgradnju i upravljanje Zračnom lukom Zagreb RH nije imala direktne troškove iz državnog proračuna. Dakle, sve troškove razvoja projekta u iznosu od oko 15 milijuna kuna te drugih obaveza RH iz ugovora o koncesiji je snosila Zračna luka Zagreb d.o.o. dok je vrijednost izgradnje novog putničkog terminala u iznosu od 235 milijuna kuna osigurao koncesionar. S druge strane ostvarena je korist od koncesijske naknade od 30 milijuna kuna u 2014. godini, plus 46 milijuna kuna u 2015 godini i ta naknada se iz godine u godinu povećava, a uplaćuje se 55% u korist Proračuna RH, u Proračun Grada Zagreba 35%, u Proračun grada Velike Gorice 5% i Zagrebačke županije 5%. Potrebno je također ukazati i na značajne indirektne koristi koje izgradnja ovog terminala u vrijednosti od 235 milijuna generira kroz povećanu zaposlenost i potrošnju. Tu naime radi oko 1000 radnika iz Hrvatske. Dakle, onda na izgradnji pristupnih prometnica gdje se koriste materijali i hrvatskih proizvođača. Zatim se plaćaju razne naknade, porezi, doprinosi, PDV na materijale i ostalo. I moram još napomenuti da je ovo, dakle ovaj projekt je u tehničkom smislu dakle … [[Govornik se ne razumije.]] ispred roka izgradnje. Dakle, radovi se odvijaju brže od predviđenih rokova koji su pred ugovorom. Zašto sam, i da to pitanje do kraja razjasnimo, dakle tadašnji Zakon o koncesijama kad se potpisivao ugovor o koncesiji nije predvidio naknadu za korištenje imovine zračne luke koja je dana u koncesiju. Novi zakon koji je naknadno donesen o koncesijama je predviđao tu naknadu te je upravo ono što sam rekao u uvodu ovaj zakon u tom dijelu usklađuje odredbe sa ovim novim Zakonom o koncesijama. Eto, tako da mi smo u svakom slučaju u ministarstvu izuzetno ponosni na taj projekt i on definitivno je dobar. To je jedinstveni projekt koji se radi po principu javno-privatnog partnerstva i sigurno će imati nesagledive pozitivne efekte za RH. A ukoliko postoji bilo kakvih pitanja tehničke, financijske, pravne i druge prirode ja bih molio da se uputi i sigurno ćete, ja vam jamčim da će se na to dobiti točan, kvalitetan i brz odgovor. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjeniče. Prelazimo na replike. Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospodine zamjeniče na kraju ste rekli ukoliko postoje pitanja financijske, tehničke, pravne naravi da će netko drugi odgovoriti, pa ću vam postaviti pitanja koja nisu tako komplicirana. A to je, kada je to MZLZ Međunarodna zračna luka postala koncesionar s obzirom da ste vi potpisali 11.travnja 2012.godine ugovor sa ZAIC-om. Pa me interesira kada je to prebačeno i zašto na novog koncesionara Međunarodnu zračnu luku Zagreb? Druga stvar, ako možete vrlo kratko odgovoriti da li je Vlada jamac ili nije jamac za zatvaranje financijske konstrukcije za izgradnju putničkog terminala? I treća stvar, mislim da to nije problem odgovoriti da li je MZLZ dakle Međunarodna zračna luka Zagreb osnovala tvrtke kćeri za sporedne djelatnosti i na taj način fiktivno smanjila vlastite prihode jer su ti prihodi u varijabilnom djelu koncesijske naknade temelj za izračun same koncesijske naknade? Evo to nisu baš neka teška pitanja. Mene interesira da li je to, to već postavljam godinu i po dana u ovom Saboru. Hvala.
Izvolite odgovor.
Na ta pitanja dobit će te pisani odgovor.
Hvala zamjeniče. Ante Babić replika. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče ministra, kada ste govorili o vezanim za ove naknade vezane za koncesiju reći ću vam što stoji u ovom prijedlogu zakona da u državnom proračunu RH za 2015.godinu u projekcijama za 2016.i 2017.na stavkama Ministarstva pomorstva osigurana su sredstva za provedbu ugovora o koncesiji za izgradnju novog putničkog terminala Zračne luke Zagreb. Toliko o onome je li mi znademo ili ne. Vi ste tijekom ove rasprave dobili niz pitanja na koja niste odgovorili, ali kada ste već kao država potpisivali takav ugovor o koncesiji onda ste barem mogli, a to je sramno jer od 4.mjeseca 2012.godine RH znači njene institucije, predsjednica države, Hrvatski sabor kao niti Vlada Republike Hrvatske više ne mogu koristiti vip salon u Zračnoj luci Zagreb, već zato plaćaju enormno visoku naknadu. Pa ste mogli iskoristiti kada ste potpisivali jedan takav ugovor da barem ove institucije Hrvatskog sabora, predsjednice države i Vlade Republike Hrvatske mogu barem koristiti ovaj vip salon. Hvala.
Sljedeća replika Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Vidim da nema odgovora na replike. Poštovani zamjeniče sve bi se riješilo i svi odgovori bi se dali objavite taj ugovor o koncesiji. Ako se imate toliko čime ponositi u ministarstvu, a rekli ste da se ponosite, pa objavite, ali sve detalje. Ne nisu sve, sve nije objavljeno. Zašto ste mijenjali koncesijski ugovor? Ko je potpisnik koncesije i je li to prvi ponuđač? Koliko, ko je osnivač te tvrtke koja je koncesionar? Koliko oni su imali dotada zaključenih ugovora o koncesiji i koliko zaposlenih su imali? Koliki je temeljni kapitali i sve ostalo? Izmislili su tvrtku koja nije se bavila time nikako. Osnovali tvrtku koja je zaključila koncesijski ugovor. Mijenjali ste, i ugovor o koncesiji je mijenjan u hodu. Smanjena je vrijednost koncesijskog ugovora. Kako ste mogli mijenjati u odnosu na natječaj? Kako ste mogli to? Zašto to radite? Vi se time još i ponosite. Ma Hrvatska ima puno sramnih djela, ali ovo je, koncesija Zračne luke Zagreb je jedna o najsramnijih djela hrvatske politike. I ne da bi se studen ekonomije stidio takvog ugovora, nego učenik srednje škole ekonomske i to prvog razreda kad bi vidio samo prvi članak ugovora o koncesiji sram bi ga obuzeo takve koncesije. Recite mi zašto je parking poskupio nakon zaključenja koncesije? O tome ni riječi. 100% je poskupio parking. Što rade sa, molim vas nemojte komentirati dok ja govorim i mi smo šutjeli dok ste vi govorili. Ako imate šta odgovorite na repliku. Hvala lijepa ne želim u ovakvim uvjetima dalje.
Hvala. Kolega Marić predsjedatelj može razgovarati sa predlagateljem Vlade. Ne možete vi meni govoriti što ću ja raditi. Ja sam pitao zamjenika da li će odgovoriti na pitanje kolega Marić. Prema tome, bez razložno se ljutite ili na mene ili na zamjenika. Zadnja replika Jasen Mesić. Izvolite.
Bilo je zanimljivo slušati završnu riječ uvaženog zamjenika ministra. Bit će isto tako zanimljivo čuti što će reći koncesionar s obzirom da smo naučili u dosadašnjoj praksi da jedno kaže nadležno ministarstvo i Vlada, a drugo kažu koncesionari, koji uglavnom budu u pravu. Možda je točno ovo što je rekao gospodin zamjenik ministra da će sredstva biti uplaćena na račun ZLZ-a ili ti Zračne luke Zagreb, ali bit će uplaćeni u ime koncesionara jer ih je zapravo trebao uplatiti koncesionar, odnosno Međunarodna zračna luka Zagreb koja ima negdje oko stotinjak po mojim informacijama zaposlenih, ne tisuću, negdje oko stotinjak se vodi pod Međunarodnom zračnom lukom Zagreb. I na taj način se zapravo gube sredstva iz državnog proračuna, a ona sredstva koja su postojala ili koja jesu na računu Zračne luke Zagreb se troše recimo za izgradnju novih onih instalacija jer vi dobro znate da je tamo bio tehnički problem da borbeni dvojac nije mogao izaći na poletnu sletnu stazu. I da zbog projekta kakav je napravljen je postojala opasnost da Hrvatska nema u pripravi borbeni dvojac koji mora imati u stalnoj pripravnosti. Prema tome, iz tih sredstava su se morale napraviti nove vojne instalacije koje su uplaćivala ona sredstva država koja je imala na računu a ne koncesionar, nego sredstva što su ih privrijedili radnici prije nego što je projekt otišao u koncesiju. I isto tako sustav protiv voda se radi navodno iz tih sredstava. Prema tome, nije baš da nije se imalo troška, imalo se itekakvog troška da bi se neke stvari pokrenule jer ih se moralo napraviti rampa da izađe borbeni dvojac u ne daj bože slučaju potrebe za obranu hrvatskog neba.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Zahvaljujem zamjeniku sa suradnicom. Glasovat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o zračnim lukama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 852. Rasprava o tekstu zakona je završena, amandmane je podnio zastupnik Mario Habek. Molim predstavnika ministarstva kolegu zamjenika Zdenka Antešišća da se očituje o amandmanu Maria Habeka.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 75 glasova za, ništa suzdržanih i 21 glas protiv donesen zakon P.Z. br. 852 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Nastavljamo sa: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 848. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili. S nama je zamjenik ministra zaštite okoliša Hrvoje Dokoza. Izvolite uvodno zamjeniče ministra.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Vijeće EU usvojilo je Direktivu 2012/18 Europskog parlamenta i Vijeća od 4.srpnja 2012.godine o kontroli opasnosti od velikih nesreća koji uključuju opasne tvari, te o izmjeni i kasnije stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/82. Naravno polazeći od navedene ocjene i stanja i potrebe za usklađenje s novom pravnom stečevinom odnosno omogućavanjem bolje neposredne provedbe uredbi EU pristupilo se izradi izmjena i dopuna Zakona o zaštiti okoliša, prije svega radi transpozicije navedene direktive. Izmjene ovog zakona, a vezano za prijenos navedene direktive u bitnom se odnose na uvođenjem novog postupka ishođenja suglasnosti na politiku sprečavanja velikih nesreća, te unapređenje načina na koji se upravlja informacijama i načina koja iste čine dostupnima, te uvođenje strožijih standarda za inspekciju zaštite okoliša kako bi se osigurala učinkovitija provedbe predmetnog zakona u području kontrole opasnosti od velikih nesreća koje uključuju opasne tvari. Nadalje, izradi izmjena i dopuna Zakona o zaštiti okoliša pristupilo se i radi potrebe dodatnog usklađivanja sa Direktivom 201/41 Europskog parlamenta i Vijeća o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš i Direktivom 2011/92 Europskog parlamenta i Vijeća od 13.prosinca 2011.godine o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš. Izmjenama ovog zakona pristupilo se zbog usklađivanja s Direktivom 201/42 Europskog parlamenta o procjeni učinaka pojedinih planova prema okolišu, a koji se u bitnom odnosi na uvođenje strateške procjene Strategija plana i programa na lokalnoj razini. Nadalje, uvodi se postupak ocjene o potrebi strateške procjene za manje izmjene i dopune strategija i planova i programa. Uvodi se minimalno trajanje javne rasprave za stratešku procjenu u postupcima donošenja prostornih planova u trajanju od 30 dana, sukladno odredbama Arhuške konvencije te naprijed navedene direktive. Dodatno se usklađuje prijenos direktive 2011/92 Europskog parlamenta i Vijeća o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš temeljem kojeg se poboljšava postupak procjene utjecaja na okoliš, tj. ponovno se propisuje da su mjere ili program praćenja stanja okoliša utvrđeni rješenjem o prihvatljivosti zahvata za okoliš obvezni sadržaj dozvola za provedbu zahvata koja se izdaju prema Zakonu o gradnji. Usklađuje se izričaj zakona sa izričajem Direktive 2011/92 o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš u smislu da se procjena utjecaja na okoliš definira kao postupak procjene zahvata kojim se procjenjuju mogući značajni utjecaji zahvata na okoliš u okviru njegove pripreme između ostalog na temelju njegove prirode, veličine ili lokacije. Dodatno se uređuju iznimke propisane Direktivom 2011/92 o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata vezano za procjenu utjecaja zahvata na okoliš u smislu da se definira obveza drugog oblika procjene utjecaja na okoliš te da se o tome obavijesti javnost i da se o navedenom izuzeću obavijesti Europsku komisiju prije davanja odobrenja za provedbu zahvata. Također omogućeni su i dodatni uvjeti za neposrednu primjenu Uredbe 66/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 25.studenog 2009.o znaku zaštite okoliša EU, te su sukladno iznesenom usklađene odredbe koje se odnose na inspekcijski nadzor i prekršaje. Uvode se iznimke od korištenja navedenog znaka, te se predmetni znak ne dodjeljuje za medicinske proizvode za ljudsku uporabu, medicinske proizvode u veterinarstvu, te za medicinsku opremu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi zamjeniče ministra. Pred nama ova izmjena zakona ima 66 članaka, mi smo već i odavno čini mi se, a i sigurna sam u to trebali dobiti novi Zakon o zaštiti okoliša. Ove izmjene sa 66 članka ih je jako puno, a postoji potreba za novim zakonom. Ima tu dosta pitanja, ali mislim da će to kolega u ime kluba govoriti. Ono što mene zanima i da li mi možete odgovoriti, što ste poduzeli, što je ministarstvo i Vlada poduzela u sprečavanju jedne katastrofe koja traje, a to je smeće iz Albanije i Crne Gore koje dolazi uz obale Mljeta i Pelješca i to je jednako tako vezano i za procjene rizika, ali i što se radilo? A zašto to pitam? Upravo zbog onog prijašnjeg Zakona o ugljikovodicima gdje se nije radila procjena rizika. Ali mene sada zanima, što je Vlada u ovom evo po ovom pitanju smeća učinila jer mislim da se radi o jednoj blago rečeno ekološkoj katastrofi i zagađenju mora i na koji način Vlada postupa u takvim slučajevima?
Zahvaljujem. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a Damir Mateljan. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Do prije možda samo jednog desetljeća pod zaštitom okoliša u RH gotovo se isključivo podrazumijevalo zbrinjavanje komunalnog otpada, sanacije divljih odlagališta smeća i nagovaranje jedinice lokalne samouprave da preuzmu odgovornost za taj komunalni otpad. No srećom, danas smo svjesni da je zaštita okoliša puno više od toga. Zaštita okoliša je i upravljanje prirodnim resursima, to je važnost odnosno inzistiranje na održivom razvoju. To je ne samo zbrinjavanje otpada nego i gospodarenju, učinkovitom gospodarenju otpadom. To su klimatske promjene, odnosno utjecaj klimatskih promjena na okoliš, te upravljanje rizicima koje te klimatske promjene donose. I naravno to je važnost okolišnih politika na razvoj gospodarstva. Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša, prije svega hrvatsko se zakonodavstvo ovim prijedlogom zakona dodatno usklađuje sa direktivama Europske unije što je naša obaveza i što je naša obaveza i što je razlog i hitnosti postupka ovoga zakonskoga prijedloga. Ovim dodatnim usklađenjem donosi se niz poboljšanja pogotovo u dijelu koji se odnosi na uvođenje novog postupka ishođenja suglasnosti na politiku sprječavanja velikih nesreća, unapređenje načina upravljanja informacijama i njihove dostupnosti, uvođenje viših, strožih načina inspekcijskog nadzora zaštite okoliša pogotovo u području kontrole opasnosti od velikih nesreća koje uključuju opasne tvari. Procjene učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš, to se prije svega odnosi na infrastrukturne projekte poput gradnje hidroelektrana, vjetroelektrana, postrojenja za preradu nafte, cesta i drugog te procjene učinka pojedinih planova i programa na okoliš. Pozitivna izmjena koju donosi ovaj prijedlog zakona odnosi se i na utjecaj javnosti odnosno zainteresiranih udruga civilnoga društva na okolišnu politiku. Tako se u članku 168. omogućuje da udruga civilnog društva ima pravo osporavati akte tijela javne vlasti za koje je ovim zakonom odnosno posebnim zakonom predviđena mogućnost podnošenja žalbe odnosno tužbe te izjaviti žalbu ministarstvu i to premda da nije prethodno sudjelovalo u svojstvu zainteresirane javnosti u postupku kojeg osporava. Nadalje pozitivna izmjena odnosi se i na obavezu donošenja statičke procjene utjecaja na okoliš koji se ovim zakonskim prijedlogom u članku 13 proširuje sa velikih gradova i nacionalnih parkova na sve jedinice lokalne samouprave. Klub SDP-a je zadovoljan amandmanima kojima je predlagatelj omogućio da se u dijelu kaznenih i prekršajnih odredbi kazni ukoliko se naravno ogriješi o odredbe ovoga zakona, ne samo pravna već i fizička osoba odnosno obrtnik. Nadalje jednako tako klub SDP-a pozdravlja amandman predlagatelja koji se odnosi na prepoznavanje odgovornosti jedinica lokalne samouprave, dakle općina, gradova i županija jer one imaju odgovornost osiguravanja financijskih sredstava za očuvanjem okoliša te imaju obavezu da u roku provjere vjerodostojnost i potpunost podataka od strane obveznika, registra onečišćenja okoliša. Dakle da rezimiram ta glavna četiri segmenta u kojima ovaj zakon donosi benefite a to je, dakle ovaj će zakon prije svega doprinijeti boljoj spremnosti operatera u sprječavanju velikih nesreća u postrojenjima u kojima se nalaze opasne tvari. Dakle unaprijedit će se sustav inspekcijskog nadzora na način da se uvode stroži standardi za zaštitu okoliša i to prije svega za postrojenja u kojima se nalaze opasne stvari primjerice farmaceutska ili kemijska postrojenja, poboljšati će se postojeće uređenje postupaka procjene utjecaja na okoliš, tako se uvodi minimalno trajanje javne rasprave za stratešku procjenu u postupcima donošenja prostornih planova u trajanju od 30 dana, do sada je to bilo 15 dana. Za određene javne i privatne projekte propisuje se da su mjere i program praćenja stanja okoliša utvrđeni rješenjima prihvatljivosti zahvata za okoliš obvezni sadržaj za dozvolu za provedbu zahvata koji se izdaju prema Zakonu o gradnji. Da je ovaj zakon dobar, da je ovaj zakon bitan iskorak u unapređenju sustava zaštite okoliša dokaz je i taj što u javnoj raspravi i u raspravi na odborima nije bilo prijepora odnosno nije bilo i suviše primjedbi te je manje-više dakle ovaj zakon prihvaćen, odnosno uz gotovo jednoglasno odobravanje svih onih koji su sudjelovali u javnoj raspravi. A samim time to je i dokaz da ekološke udruge, odnosno udruge civilnoga društva nisu nikakva zločesta djeca koja svojim nerealnim prijedlozima zapravo sprječavaju donošenje ovakvih zakona nego naime da su upravo ekološke udruge civilnoga društva prije svega partner javnom sektoru u donošenju što kvalitetnijih zakonskih rješenja. Klub SDP-a podržati će ovaj zakon.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedničke, poštovani gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Predloženi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša donosi značajne novine u dijelu sprječavanja velikih nesreća koje bi mogle proizaći iz određenih industrijskih djelatnosti te ograničavanja njihovih posljedica za zdravlje i okoliš. Naime, radi se o transponiranju odredbi Direktive o kontroli opasnosti od velikih nesreća koje uključuju opasne tvari čime se dodatno poboljšavaju odredbe važećeg zakona u dijelu kojim je regulirana problematika sprječavanja velikih nesreća. U tom smislu i ono što je gospodin zamjenik govorio a to je definiranje odredaba koje se odnose na obveze operatera u dijelu koji se odnosi na … [[Govornik se ne razumije.]] kod sprječavanja velikih nesreća te potrebu izrade izvješća o sigurnosti. Jasno da će to svakako doprinijeti većoj sigurnosti funkcioniranja i rada samih industrijskih postrojenja i pooštriti odgovornost u dijelu koji se odnosi na neprovođenje odredbi koje su zakonom predviđene. Ono što ocjenjujemo da je trebalo u zakonu drugačije riješiti, to je u svakom slučaju obveza Vlade Republike Hrvatske da definira rok u kojem će donijeti uredbu koja će onda propisati postupanje operatera u dijelu koji se odnosi na pripremu dokumenata koje sam maloprije spomenuo a koji se odnose na sprječavanje velikih nesreća. Ono što nije u uvodu rečeno a držim da je vrlo važno to je činjenica da praktično ovim izmjenama i dopunama zakona i jutrošnjim Zakonom o sigurnosti pri odobalnom istraživanju ugljikovodika mi napravili smo u Republici Hrvatskoj jedan novi model u kojemu će vlasti Republike Hrvatske postupati kada je u pitanju eventualno onečišćenje mora prilikom istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu. Naime, mi ovim izmjenama zakona praktično oslobađamo na određeni način odgovornosti Ministarstvo zaštite okoliša u provedbi plana intervencija kod iznenadnog onečišćenja mora kada se radi o eventualnom onečišćenju mora koje dolazi sa istraživačkih odnosno eksploatacijskih platformi. Na koji način? Pa na način što smo jutros formirali, predložili formiranje a vjerojatno će vladajuća većina i usvojiti Zakon o sigurnosti pri odobalnom istraživanju ugljikovodika kojim će praćenje i nadzor takvog istraživanja i eksploatacije preuzeti jedna nova koordinacija i na taj način praktično ta koordinacija preuzima odgovornost za nadziranje eksploatacije i istraživanja ugljikovodika u Jadranu. Međutim, plan intervencija kod iznenadnog onečišćenja i dalje je osnovno reguliran ovim zakonom i to smo upozorili jutros, to upozoravam i sada, da nije dobro da jedan tako važan dokument kao što je Plan intervencija kod iznenadnog onečišćenja mora se definira sa dva zakona i to temeljno i izvorno ovim zakonom, a kojega predlaže ministarstvo Vladi Republike Hrvatske i još određena dorada tog plana intervencija kod iznenadnog onečišćenja mora koja je definirana onim zakonom kojeg smo jutros raspravili, a odnosi se na Zakon o sigurnosti pri odobalnom istraživanju kojega pak predlaže ministarstvo, ali sada uz suglasnost same koordinacije za sigurnost pri odobalnom istraživanju ugljikovodika. To nije dobro ili je to trebalo riješiti sve u onom zakonu kojim je formirana ta koordinacija ili je trebalo što mi mislimo da je puno bolje, kompletnu regulativu praćenja i sigurnosti i nadzora eksploatacije i istraživanja definirati matičnim Zakonom o zaštiti okoliša gdje je i formiran i gdje je planirano donošenje tog plana, gdje je osnovan stožer, gdje postoje stožeri po županijama i to bi bilo kudikamo bolje rješenje. Ovako na ovaj način Zakonom o zaštiti okoliša propisujemo određene mjere koje se odnose na industrijska postrojenja koja raspolažu opasnim tvarima. Propisujemo mjere za sve industrijske djelatnosti u Hrvatskoj, osim za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika koja je regulativa podijeljena između dva zakona i to mi u klubu HDZ-a ocjenjujemo lošim odnosno nedobrim rješenjem. Podržavamo činjenicu da je ovim izmjenama i dopunama zakona uvedena obveza izrade strateške procjene prilikom izmjene strategije planova i programa svih jedinica lokalne samouprave, a ne samo kao što je sada bio slučaj županija i velikih gradova već i svih jedinica lokalne samouprave i to je dobro, no međutim kad Vlada i ministarstvo predlažu jednu takvu izmjenu onda je šteta da nisu do kraja u toj izmjeni sustavni pa ostavljaju i dalje dvojbe. Naime, u članku 64. govori se da ne postoji obveza izrade strateške procjene kada se to odnosi na male površine. Što to znači mala površina? Mala površina za Grad Zagreb je možda 50 hektara, a za pojedinu jedinicu lokalne samouprave je to trećina ili polovica njene površine. Prema tome, bilo bi dobro gospodine zamjeniče da Vlada i ministarstvo do glasovanja o samome zakonu objasne što to znači mala površina u pojedinoj jedinici lokalne samouprave i što to znači mala izmjena za koje onda ne treba donositi posebnu, izrađivati strateške procjene utjecaja na okoliš i njene provedbe. Još jedna nedorečenost zakona na što je upozorio čini mi se i Odbor za zakonodavstvo, a to je da mi ovim zakonom praktično formalno ali ne de iure, dakle de facto da, a de iure ne, ukidamo Državni zavod za zaštitu prirode. Mi ovim zakonom Agenciju za zaštitu okoliša preimenujemo u Državnu agenciju za zaštitu okoliša i prirode i praktično preuzimamo poslove Državnog zavoda za zaštitu prirode i to na tragu odluke Vlade od 15. travnja ove godine kada je Vlada donijela odluku o smanjivanju broja zavoda, instituta, agencija u Republici Hrvatskoj i zavoda i među njima je u toj odluci Vlade rečeno da će se zavod za zaštitu prirode priključiti i pridodati Državnoj agenciji za zaštitu okoliša i prirode. Sada mi ovim izmjenama zakona osnivamo tu državnu agenciju, ali nije mi jasno da li to automatski znači da prestaje funkcionirati Državni zavod za zaštitu prirode, a ako je onda je trebalo ovim zakonom staviti van snage određene odredbe i članke iz Zavoda za zaštitu prirode ili paralelno sa ovim zakonom raspraviti u Saboru i Zakon o zaštiti prirode kojim bi zakonom onda ukinuli, dokinuli, izmijenili organizaciju zavoda za zaštitu prirode. To mi se čini da je greška ovog zakona. Tu je intervenirao Odbor za zakonodavstvo. Nisam siguran, nisam pravnik, nisam siguran da je do kraja to sada riješeno, ali u svakom slučaju čini mi se da sada imamo i Državnu agenciju za zaštitu okoliša i prirode i Državni zavod za zaštitu prirode pa bi to bilo dobro da se u međuvremenu i to riješi ili da gospodine zamjeniče vi mi to odgovorite ako nisam u pravu. Nadalje, klub HDZ-a će predložiti i amandman na izmjene ovog zakona i to na članak 51. odnosno na izvorni članak 225. zakona u kojemu se utvrđuju uvjeti za obavljanje poslova inspekcijskog nadzora zaštite okoliša. Naime, izmjenama i dopunama zakona je predviđeno da se pored sveučilišnih ili diplomskih sveučilišnih studija koji su pobrojani člankom 225. i još dodadu i elektrotehnički i ekonomski, odnosno elektrotehnički smjer. A mi predlažemo da se još doda i geoinženjerski ili smjer inženjerstvo okoliša. Dakle, na zagrebačkom Geo-tehničkom fakultetu provodi se studijski programi geoinženjerestva i inženjerstva okoliša i bilo bi dobro da osposobljeni stručnjaci na tom fakultetu koji apsolutno imaju kvalifikacije i znanja da mogu obavljati poslove inspekcijskog nadzora zaštite okoliša budu i oni pobrojani u članku 225. Zakona o zaštiti okoliša i da mogu te poslove obavljati tim više što su za to svakako kompetentni i za to dobivaju potrebna znanja na svom Geo-tehničkom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu. I još jedna stvar koja mi je, koju je uvijek potrebno reći. S obzirom da mijenjamo Zakon o zaštiti okoliša, iz tog Zakona o zaštiti okoliša proizlaze dva važna dokumenta, a to je Strategija održivog razvoja Republike Hrvatske i Strategija upravljanja morskim, odnosno obalnim područjima. Gospodine zamjeniče, rokovi za obje strategije su pri kraju, čini mi se još dvadesetak dana, a koliko ja znam nećemo je ugledati tako brzo u Hrvatskome saboru, svakako ne u mandatu ove Vlade niti jednu, niti drugu strategiju. Ako je tome tako onda bi bilo korektno da Vlada ovim izmjenama zakona propiše nove rokove i to realne rokove u kojima će se strategije jedna i druga donijeti ako Vlada nije uspjela nego se određene druge aktivnosti provodi, a one koje proizlaze iz Zakona o zaštiti okoliša nije realizirala a znamo i već danas da neće biti niti jedna, niti druga strategija donesena do 19. srpnja kada su Zakonom o zaštiti okoliša te strategije trebale biti donesene, onda budimo do kraja i korektni i izmijenimo ovom prigodom i te članke kojima se propisuju rokovi za dvije strategije koji trebaju ugledati svjetlo dana za dvadesetak dana. Tim više gospodine zamjeniče ministra što su po nama u klubu Hrvatske demokratske zajednice te dvije strategije i Strategija održivog razvoja RH i Strategija upravljanja morskim okolišem bile prethodna pitanja za realizaciju projekta. O tome već danas cijeli dan govorimo projekta istraživanja i eksploataciji ugljikovodika u Jadranu. Ja sam uvjeren da bi raspravom i donošenjem od strane Hrvatskog sabora i jedne i druge strategije itekako učinili transparentnim postupak javnog nadmetanja, istraživanja i eksploatacije ugljikovodika jer bi se očitovali kroz Strategiju održivog razvitka, o značaju turizma, o značaju marikulture, o značaju ribarstva u RH, a sve te tri djelatnosti itekako su u uskoj vezi sa možebitnim istraživanjem i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu. Prema tome, Strategija održivog razvoja bila bi se u svakom slučaju očitovala o potrebi izrade studije ekonomske opravdanosti, odnosno fisibility studije o svim onim benefitima ili rizicima koje nam donosi istraživanje i eksploatacija ugljikovodika, a da ne kažem da bi Strategija upravljanja morskim područjem itekako definirala postupanje i bila osnov za Zakon o zaštiti okoliša kada govorimo o očuvanju bioraznovrsnosti Jadranskog mora i s druge strane za Zakon o sigurnosti predobalnom istraživanju jer bi se taj zakon u potpunosti oslonio na tu strategiju koja bi potpisala sve one resurse koje u RH imamo kada je u pitanju zaštita Jadrana. A mislim da ih imamo jako puno, a da onaj zakon o kojemu smo već govorili jutros, Zakon o odobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika te resurse ne prepoznaje već ide u formiranje najnovije koordinacije koja po meni nema baš veliku utemeljenost u dosadašnjem ustroju Hrvatske državne uprave i državnih tijela u RH. Dakle, ukoliko ministarstvo doista prihvati ovih nekoliko natuknica koje sam dao i kad je u pitanju amandman na obavljanje inspektorskih poslova u domeni zaštite okoliša, kada je u pitanju rokovi koji se odnose na izradu strategije kako održivog razvoja RH, tako i Strategiju upravljanja morskim područjem onda klub Hrvatske demokratske zajednice bi takav zakon mogao podržati. Ovako držim da zatvaramo oči pred činjenicom da je danas 30. lipnja, da nam je još 19 dana do isteka roka, da je još 2 tjedna zasjedanja Hrvatskog sabora, da mi mijenjamo zakon i da u zakonu ostavimo rokove koje smo sada svjesni da ćemo ih prijeći i da ih nećemo održati, pa bi u tom smislu bilo dobro da se ovakve natuknice, prijedlozi podrže, a pogotovo prijedlog koji se odnosi na državnu Hrvatsku agenciju za zaštitu okoliša i prirode kojom bi se nedvojbeno utvrdio status Državnog zavoda za zaštitu prirode. Hvala.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Stjepan Milinković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bačić, hajde ako smo suglasni da je nužno sprječavati eventualne ne daj Bože ekološke katastrofe i način postupanja u takvim prilikama i sa ciljem očuvanja okoliša naravno koji je u širim europskim okvirima u Lijepoj našoj i dosta dobro sačuvan. I sigurno vezano na današnju raspravu vi ste spominjali eksploataciju ugljikovodika u Jadranu, ali ja bih isto imam prilog toj reći da mi u kontinentalnom dijelu imamo isto nešto reći po pitanju eksploatacije ugljikovodika jer dolazim baš iz područja gdje se najviše eksploatira u kontinentalnom dijelu i mi uporno upozoravamo na sve štetnosti koje od onoga što mi sami znamo svojim osjetilima već i od onih pokvarenih jaja sumpor vodika, da ne kažem žive uporno upozoravamo. Ali uvijek su studije koje se rade tamo i koje se prezentiraju uvijek su one super, a da ne govorimo o onim bušotinama u kojima se odlaže Bog zna što. I ona Molve 6 o kojoj je bilo i zastupničko pitanje nije bio baš jasan odgovor. E gle sad i u tim okolnostima sad dolazi i ovaj članak, to me posebno malo zapelo mi je ovaj članak izmjena amandman Vlade gdje kaže odgovornost jedinica lokalne samouprave za obvezu registra onečišćenja itd. Ja sam to protumačio evo sad još jedne obveze, još jednog nameta. A kad se tiče one naknade za eksploataciju ugljikovodika vidite mi smo svi tamo koji ove participiramo štetne mi smo izgubili 30% negdje prihoda. A Vlada je negdje 156 u državnu blagajnu zmogla. Znači, vidite kako se brine, treba, sigurno će ovo i financijsko biti opterećenje za ove jedinice lokalne samouprave gdje se ovo događa. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Milinkoviću Vlada RH na prijedlog zakona je sama dala nove amandmane u kojima se propisuje obveza jedinica lokalne samouprave, odnosno ne propisuje nego utvrđuju kaznene odredbe za jedinice lokalne samouprave koje ne poštuju taj protokol o registrima ispuštanja i prijenosa onečišćivanja i ne doprinose kvalitetnoj uspostavi registra onečišćenja okoliša. Ja držim da je to obveza koju treba napraviti od strane jedinice lokalne samouprave. Da li je zbog toga potrebno propisati kaznu ili ne to nisam siguran, tim više što postoje inspektori zaštite okoliša, postoje sve one odredbe zakona koje omogućuju da ministarstvo odnosno nadležna inspekcija to radi i bez da on tako promptno dostavlja jedinicama lokalne samouprave. Iako treba reći i to jedinici lokalne samouprave itekako je u interesu da točno utvrdi onečišćivača u kojoj mjeri on zagađuje okoliš, zagađuje zrak. S te strane svakako da bi trebali podržati tu namjeru da se pooštri odgovornost kad je u pitanju izrada registra. A o samoj kazni nisam siguran da je nužna, tim više što već sada jedinice lokalne samouprave iz Zakona o gospodarenju otpadom, a i Zakonom o zaštiti okoliša imaju ogromne obveze koje ionako ne izvršavaju, a velikim dijelom ne samo iz razloga neimanja sredstava nego dovršetka planova na višim razinama kažu … [[Govornik se ne razumije.]] itd., itd.
Hvala. Mirela Holy, replika. Izvolite.
Poštovani kolega, da, i ja sam primijetila da je u ovom zakonu prisutan jedan šlamperaj vezan uz Agenciju za zaštitu okoliša odnosno da se na početku ovog zakona govori o Hrvatskoj agenciji za zaštitu okoliša i prirode dok se u kasnijim člancima dalje govori o Agenciji za zaštitu okoliša. Dakle, ne anticipira se u potpunosti očigledno namjera ministarstva odnosno Vlade RH da spoji Državni zavod za zaštitu prirode i Agenciju za zaštitu okoliša u jedno tijelo, odnosno u agenciju za zaštitu okoliša. A da bi se takvo nešto omogućilo nije dovoljno samo napraviti određene izmjene i to ne pogotovo na ovakav šeprtljav način u samom Zakonu o zaštiti okoliša nego je potrebno naravno napraviti izmjene u zakonu o Agenciji za zaštitu okoliša kao i u Zakonu o Državnom zavodu za zaštitu prirode kao i u Zakonu o zaštiti prirode kojeg ste vi na kraju krajeva sami spomenuli. Da ne govorimo kasnije o podzakonskim propisima koji se vezuju uz ovo pitanje. Stoga sugeriram Vladi RH da svojim amandmanima riješi ovu nedoumicu, s obzirom da se niti termin dosljedno ne primjenjuje u cijelom zakonu, evo ga ja ću konkretno spomenuti. Mislim da se radi o članku 30., samo malo. Uglavnom u svojoj raspravi ću spomenuti o kojoj se točno odredbi ovog zakona radi gdje se vidi da je prisutna ustvari nedosljednost u samome zakonu, to je članak 35.
Hvala. Odgovor, kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Holy, mi smo o tome, i ja sam o tome govorio na Odboru za zaštitu okoliša i prirode, upozorio sam ministarstvo da bi bilo dobro da do rasprave se definira amandman kojim će se pokriti ove izmjene unutar Zakona o zaštiti okoliša, ali da po meni to nedvojbeno upućuje na izmjene i drugih zakona prvenstveno Zakona o zaštiti prirode kojim su definirane obveze i djelatnosti Državnog zavoda. Nije mi, nisam siguran da će moći na ovaj način funkcionirati niti agencija niti zavod. A da ne govorim da je Vlada već 15. travnja donijela odluku o pripajanju zavoda agenciji pa evo pozivam ministarstvo da ne žuri sa izglasavanjem zakona nego da odloži glasanje o zakonu i da se dotada naprave amandmani kojim će se jedno i drugo riješiti i ići sa onda izmjenom Zakona o zaštiti prirode po hitnom postupku jer je to jedini način da ta agencija normalno profunkcionira i da bude u pravnom smislu sve zadovoljeno. Točno u pravu ste i primijetili ste da je nakana da se izmijeni agencija ali da se u tekstu zakona to još uvijek nije prepoznalo nego se i dalje raspolaže i navode Agencija za zaštitu okoliša. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a Sonja König, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče našeg Sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolege i kolegice. Evo predloženi zakon kao što smo već i čuli u uvodu poštovanog zamjenika ministra zapravo izmjenama usklađujemo ga dodatno sa stečevinom EU. Više od 10 direktiva Europskog parlamenta i vijeća sadrži ovaj zakon, više od 10 direktiva ugrađene su u prijedlog Zakona o zaštiti okoliša. Jedno od značajnijih promjena koje se zakonom i amandmanom Vlade predlaže odnose se kao što su već spomenuli i moji prethodnici na politiku sprječavanja velikih nesreća, na ulogu nevladinih organizacija i na određene nove obveze jedinica lokalne i područne, odnosno regionalnih samouprava. Što se tiče velikih nesreća odnosno njihovih sprječavanja zakon predviđa određene dužnosti i obaveze operatera tj. pravnih i fizičkih osoba koje nadziru ili obavljaju gospodarske djelatnosti vezane za izgaranje i spaljivanje otpada. Operater je naime dužan utvrditi moguću prisutnost odnosno prisutnost opasnih stvari i sastaviti dokument u pisanom obliku kojim će utvrditi svoju politiku sprječavanja velikih nesreća te osigurati primjerenu provedbu te politike. Politika sprječavanja velikih nesreća koju donosi operater mora biti kako predviđa predloženi zakon sastavljena tako da jamči visok stupanj zaštite čovjeka i okoliša odgovarajućim sredstvima i sustavima upravljanja. I po prijedlogu ovog zakona ta politika mora dobiti i dužna je, zapravo dužan je operater ishoditi suglasnost ministarstva. To nam se čini u klubu HNS-a kao jedan dobar prijedlog, kao jedno dobro rješenje jer unaprijed priprema operatera odnosno doprinosi boljoj spremnosti operatera u sprječavanju nesreća te manjoj naravno ugrozi ljudskog zdravlja. Što se tiče nevladinih organizacija predloženim zakonom njihova uloga se značajno povećava, odnosno uvodi se jedna novina tj. odredba prema kojoj udruge imaju pravo podnositi pravne lijekove i u postupcima u kojima nisu sudjelovale u svojstvu zainteresirane javnosti. Takvu odredbu su pozdravile i naravno nevladine organizacije kojih u okolišnim pitanjima ima zaista mnogo i čiji broj iz godine u godinu raste iako ćemo zapravo njihov pravi broj znati na kraju godine kada ćemo vidjeti prve rezultate novog Zakona o udrugama. No, prema podacima Ministarstva uprave u 2012.godini u registru udruga u RH bile su registrirane ukupno 853 nevladine ekološke udruge od čega 472 udruge za zaštitu prirode i 381 udruga za ostale ekološke djelatnosti. Sve one od sada odnosno od stupanja na snagu Zakona o zaštiti okoliša mogu iako nisu primjerice sudjelovale u određenim postupcima u svojstvu zainteresirane javnosti podnositi pravne lijekove. A to je što se tiče svojevrsnog utjecaja, nadzora i zapravo sudjelovanja nevladinog sektora i civilnog odnosno civilnog sektora veliki korak po nama naprijed i mi to u klubu HNS-a svakako pozdravljamo. Pozdravljamo i predviđeno obavezu odnosno sankcioniranje jedinica lokalnih i područnih odnosno regionalnih samouprava ukoliko ne izvrše provjeru potpunosti, dosljednosti i vjerodostojnosti podataka dostavljenih od strane obveznika u registar onečišćenja okoliša. Registar onečišćenja okoliša je podsjećam skup podataka o izvorima, količini, načinu i mjestu ispuštanja i odlaganja onečišćujućih stvari i otpada u okoliš. Novim, odnosno ovim prijedlogom zakona predviđaju se novčane kazne i za jedinice lokalne i regionalne samouprave ali i za odgovorne osobe u tim jedinicama a koje ne izvrše provjeru podataka i ne poštuju propisani rok dostave podataka u registar onečišćenja okoliša. Jedinice lokalnih i područnih odnosno regionalnih samouprava moraju se po našem mišljenju više uključiti, imati veću odgovornost ali i utjecaj na sva pitanja vezana uz zaštitu okoliša. Jasno je i da ministarstvo treba računati na lokalnu samouprave, komunicirati s njima, uvažavati prijedloge inicijative ali i jedinice lokalne i područne odnosno regionalne samouprave trebaju svoju ulogu po našem mišljenju ozbiljnije shvatiti jer se to u posljednjim godinama često baš i nije dešavalo. Katastrofalna je činjenica i zabrinjavajuća informacija da u RH osim Šibensko-kninske niti jedna druga županija nema važeći program zaštite okoliša. Taj program su naime temeljem Zakona o zaštiti okoliša svake četiri godine dužne donijeti i županije i veliki gradovi, no oni to uporno propuštaju učiniti na čelu sa Gradom Zagrebom koji je posljednji program zaštite okoliša usvojio davne 1999.godine. Dakle, Grad Zagreb ali i ostali gradovi i županije podhitno trebaju donijeti program zaštite okoliša. Isto se odnosio i na planove gospodarenja otpadom. Od 22 velika grada njih 17 je donijelo plan gospodarenja otpadom. Od ukupnog broja općina njih 185 donijelo je to planove što je manje od 50%. Pored toga izvješće o izvršenju plana gospodarenja otpadom donijelo je 46 gradova te samo 81 općina u našoj zemlji. Dakle, naše jedinice lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave unatoč jasnim odredbama zakona, unatoč inspekcijskom nadzoru i potencijalnim novčanim kaznama izbjegavaju donijeti dokumente koji se odnose na zaštitu okoliša. Možda bi pomoglo u rješenju tog ignoriranja zakona uvođenje slične odredbe kakve se predlaže amandmanom Vlade u pogledu registra onečišćenja okoliša. Njime se naime predviđa već spomenuto novčano kažnjavanje i odgovornih osoba za određene propuste, nepoštivanje rokova ili ne provođenje odredbi zakona. Poštovani zamjeniče ministra, molim vas da razmilite o tom prijedlogu odnosno o potencijalnom rješenju. No samo donošenje dokumenta naravno kao što znamo nije dovoljno. Uspješnost provođenja integracije, zaštite okoliša u sektorske politike leži na provedbi konkretnih mjera i aktivnosti kao i u nadzoru njihove provedbe. Činjenica je da je okoliš temeljni resurs svih sektora i da je jedino njegovim očuvanjem i zaštitom moguće osigurati dugoročni održivi razvoj za koji se i naša Hrvatska opredijelila. U tom cilju i svatko od nas svi mi svojim postupcima utječemo svakodnevno na očuvanje prirode. Prilika je zato da se i sada osvrnemo oko sebe i da razmislimo što smo i mi danas kao pojedinci učinili i napravili da pomognemo očuvati okoliš ili još bolje što ćemo učiniti. Hvala vam lijepa. Klub HNS-a će podržati predloženi Zakon o zaštiti okoliša.
Hvala. Imamo jednu repliku, Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice König slažem se s vama da treba uložiti dodatne napore, velike napore u zaštiti okoliša, to je nesporno. I u tom smislu puno ste govorili o jedinicama lokalne samouprave kolika je njihova uloga i koliko treba biti njihov utjecaj pa ste govorili o onom dijelu o sankcioniranju o čemu je govorio kolega Bačić i vrlo jasno je objasnio. Ali ste rekli jednu meni vrlo interesantnu tezu da jedinice moraju imati veći utjecaj i moraju biti doživljena na svim tim razinama kao jedan ravnopravni partner i vjerujte da jedinice lokalne samouprave. Ja dolazim iz takvog područja gdje uistinu se događaju svakakve stvari glede utjecaja štetnih utjecaja na okoliš i u tom dijelu se ulažu veliki napori. Ali sigurno da nisu na svim razinama jedinice doživljene i shvaćene kako treba. i u tom smislu glede eksploatacije ugljikovodika želim vrlo jasno na ovom mjestu reći da se jedinice lokalne samouprave uopće ne doživljavaju kako treba. uvijek su studije te da se razumijemo mi to pratimo, kontroliramo one su uvijek dobre, savršene, a epidemiološki podaci govore da je pobol od malignih i drugih bolesti posve ide u drugom smjeru. Ali gledajte kada su i ona sredstva od naknade za eksploataciju ugljikovodika onda mi smo posljednjom uredbom oštećeni za 30%, a državni proračun je dobio 150%. Pa i to je način gdje se treba isto tako doživjeti te jedinice lokalne samouprave da one mogu ulagati u kvalitetu življenja na svom području, očuvanju okoliša, zdravijem životu djece i svih ostalih i mislim da je i to jedan pristup koji treba prihvatiti ako smo ravnopravni. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor kolegice König. Izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega MIlinković, naravno da moraju imati veći utjecaj jedinice lokalne, regionalne odnosno područne samouprave, ali taj utjecaj moraju na neki način i zaslužiti. Ako ne poštuju zakon i svoje obaveze onda sigurno da nisu shvaćene ozbiljno. Zato pozivam još jedanput sve pa i vjerujem i vašu općinu da izradi program zaštite okoliša što prije. Hvala vam lijepa.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Na samom početku svog izlaganja želim reći da ću podržati donošenje ovog zakona, zato što smatram da se radi o kvalitetnom dokumentu kojeg bi trebalo djelomično malo ipak korigirati. O nekim stvarima sam već govorila, a postoji ta neusklađenost u odredbama zakona vezano uz Agenciju za zaštitu okoliša odnosno Hrvatsku agenciju za zaštitu okoliša i prirodu, tako da smatram da biste trebali ipak jednu kompleksniju napraviti analizu i na kraju krajeva i one zakone koji se odnose direktno i na agenciju i na Državni zavod za zaštitu prirode i Državni zavod zaštitu prirode korigirati u tom dijelu. Ja ću krenuti od početka samog zakona. Naime, činjenica jest da se ovaj zakon usklađuje sa protokolom Barcelonske konvencije u integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja i naravno da je ono što je hrvatska obaveza jest donošenje strategije upravljanja Jadranom odnosno da kažem punim nazivom, Strategija upravljanja morskim okolišem i obalnim područjem. Naravno da je upravo ta strategija trebala biti podloga za uopće donošenje odluke o tome da li će se krenuti u proces istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu. Nažalost, vidjeli smo da se nije slijedila nekakva logična i uobičajena procedura nego da je bilo sve izokrenuto naopačke, pa bih vas molila da se u završnoj riječi poštovani zamjeniče ministra, obratite zastupnicima i da ih informirate kada će Strategija upravljanja morskim okolišem i obalnim područjem biti dostavljena u Hrvatski sabor i kada ćemo imati prilike raspravljati o njoj. Dakle, kada govorimo o člancima od 3 do 5 ovim člancima se ukida Državni zavod za zaštitu prirode odnosno Državni zavod za zaštitu prirode se spaja sa Agencijom za zaštitu okoliša u novo tijelo koje se prema ovom zakonu zove Hrvatska agencija za okoliš i prirodu. Tu bih htjela napomenuti da smatram da to nije baš najmudrije rješenje. Naime, mislim da bi bilo daleko adekvatnije da se Vlada RH držala onoga što je bilo zacrtano u Planu 21 i da se umjesto spajanja Državnog zavoda za zaštitu prirode išlo na formiranje Nacionalne parkovne agencije. Podsjećam na planove koji su bili tada prisutni odnosno koje smo na kraju krajeva i inkorporirali u Zakon o zaštiti prirode koji nikada nije ugledao svjetlo dana odnosno nije ušao u Vladinu proceduru. Nacionalnom parkovnom agencijom je ustvari trebalo biti stvoreno jedno tijelo koje bi obuhvaćalo 19 javnih ustanova za upravljanje zaštićenim područjima prirode, to su nacionalni parkovi i parkovi prirode zajedno sa Državnim zavodom za zaštitu prirode. Nacionalna parkovna agencija, ja ću podsjetiti je trebala ustrojiti jedinstveni sustav upravljanja tim zaštićenim područjima a njezinim osnivanjem željelo se unaprijediti stanje u sustavu upravljanja nacionalnim parkovima i parkovima prirode u Republici Hrvatskoj koje nažalost nije dobro niti danas, na šta je na kraju krajeva ukazalo i izvješće državne revizije koje je napravljano u okviru naših nacionalnih parkova i u tom izvješću se moglo pročitati, iščitati da je ono što je bilo planirano na samom početku rada ove Vlade bilo u potpunosti ne samo opravdano iz pozicije zaštite prirode nego je bilo izrazito opravdano kada govorimo o ekonomskim aspektima upravljanja zaštićenim područjima. Nažalost kažem Vlada je odustala od toga, sada se nešto brljavi po pitanju objedinjavanja čini mi se računovodstava na razini nacionalnih parkova i parkova prirode, to ne ide baš najbolje koliko sam dobila informaciju i žao mi je da je do toga došlo, mislim da smo izgubili nepotrebno puno vremena i da je sustav već sada mogao biti izrađen na puno kvalitetniji način. Naime, ne treba izmišljati toplu vodu, mi smo kao model uzeli model nacionalne parkovne agencije u Sjedinjenim Američkim državama koji je najbolji i najučinkovitiji model upravljanja zaštićenim područjima. Naravno, sadašnji model je istrošen, nefunkcionalan, on je skup a vi ne možete imati kvalitetnu politiku upravljanja prirodom ukoliko nemate jaki i stabilni financijski instrument koji će vam omogućiti da financirate upravo politiku zaštite prirode. Mi smo htjeli kroz Nacionalnu parkovnu agenciju stvoriti upravo taj kvalitetan financijski instrument koji bi na godišnjoj razini iznosio gotovo 500 milijuna kuna što nije mali ni novac i kroz taj novac bi se sigurno moglo isfinancirati jako puno prioritetnih projekata iz područja zaštite prirode a temeljem Nacionalna strategije i Akcijskog plana zaštite krajobrazne i biološke raznolikosti koja se nažalost gotovo uopće niti ne provodi. Dakle šta bi donijela Nacionalna parkovna agencija, ona je naravno trebala poslati taj ključni financijski instrument. Osim toga provela bi se i racionalizacija poslovanja na svim razinama kroz objedinjavanje općih i zajedničkih poslova na jednom mjestu, ustrojio bi se jedinstveni sustav nabave, unificirali bi se svi protokoli i postupanja, izgradio jedinstveni informatički sustav, propisalo jedinstveno unutarnje ustrojstvo svih ispostava nacionalnih parkova i parkova prirode, propisala bi se nova klasifikacija radnih mjesta kako bi se omogućila veća fleksibilnost radnih mjesta i pružila mogućnost za napredovanje u službi, ustrojilo bi se jedinstvenu službu čuvara prirode te kreirala i vodila jedinstvena politika upravljanja tim područjima što nažalost sada nije slučaj. Nacionalna parkovna agencija trebala je spriječiti neracionalno trošenje sredstava od pojedinih javnih ustanova koje upravljaju turistički najeksponiranijim parkovima i koji temeljem tog ostvaruju veliku dobit koji se jako često potpuno ne namjenski troše. Nažalost kažem do toga nije došlo. Kada već govorimo o Zakonu o zaštiti okoliša, vidimo da tu naravno imamo usklađivanje sa određenim direktivama i vezano uz to i određenim korekcijama kada govorimo o inspekcijama. A ako se već ide u pravcu toga da se Vlada Republike Hrvatske odlučila na to da se smanji birokratski aparat i da se spoje određene institucije ja smatram da također trebamo slijediti primjer i model Sjedinjenih Američkih Država vezano uz njihovu inspekcijsku službu. A i to je bio nekakav malo dugoročniji plan mene kao ministrice u tom području a koji je trebao dovesti do spajanja inspekcije zaštite okoliša sa Agencijom za zaštitu okoliša s obzirom na samu činjenicu da je Agencija za zaštitu okoliša temeljna baza, odnosno informacijski sustav svih podataka vezanih uz okoliš i da tamo prvo stižu podaci svi vezani uz određene situacije vezanih uz okoliš. I da bi bilo normalno i logično da inspekcija zaštite okoliša može što promptnije reagirati na bilo koju informaciju koja se vezuje naravno uz ove stvari. S obzirom da je informacijski sustav zaštite okoliša izuzetno važan kada govorimo o europskoj dimenziji politike zaštite okoliša mislim da bi to bio kvalitetan iskorak u pravom pravcu. Naravno da podržavam ovo što se vezuje uz podizanje kvalitete strateške procjene utjecaja na okoliš i veću mogućnost utjecaja, odnosno sudjelovanja u postupcima vezanima uz zaštitu okoliša zainteresiranoj javnosti. Mislim da je to kvalitetan iskorak unaprijed ali imam određenu malu dvojbu, to se vezuje uz članak 22. kojim se propisuje da ministarstvo svakih 5 godina po službenoj dužnosti posebnim rješenjem mijenja ili dopunjava rješenja o objedinjenim uvjetima zaštite okoliša. Tu bih htjela spomenuti da kada govorimo o najboljim raspoloživim tehnikama, odnosno best available batovima, best available technics, da se danas tehnologija zaštite okoliša dosta brzo mijenja i da je po mojem mišljenju možda važenje rješenja o objedinjenim uvjetima zaštite okoliša, odnosno okolišnoj dozvoli u iznosu 5 godina malo možda predugi rok za tako nešto. To ukratko su moje nekakve opservacije na ovaj prijedlog zakona. Kao što sam spomenula na Odboru za zaštitu okoliša možda se trebalo razmisliti o tome da se donosi novi zakon s obzirom da je broj članaka koji se mijenja ovim zakonom prilično velik.
Hvala. Zahvaljujem. Završno zamjenik ministra, izvolite zamjeniče.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Najviše tematike je bilo vezano upravo uz Morsku strategiju pa ću prvo odgovoriti na to pitanje. Naime, Morska strategija nalazi se u završnoj fazi izrade, podijeljena je u 4 faze. Prve 3 faze su završene, zadnja faza je monitoring. Raspisali smo natječaj. Natječaji su upravo provedeni za nabavku opreme i naš rok zacrtan je 10. mjesec. Mi ćemo se toga držati, to smo i prema Europskoj komisiji dali pismeno svoje strane i obvezu da ćemo do 10. mjeseca završit izradu Morske strategije. Upravo Morska strategija se odnosila na više vaših pitanja, naime i ovo što ste rekli za pitanje otpada što smo poduzeli, što činimo, mislim da upravo izrada takve jedne morske strategije za upravljanje priobalnim dijelom i morskim okolišom upravo je nešto što će donijeti velike promjene kasnije u daljnjem radu. Ovo što smo rekli vezano uz agenciju, u člancima 3., 4. i 5. se navodi skraćeni naziv agencije. Donesena je u međuvremenu uredba Vlade o osnivanju agencije, slažemo se da treba promijeniti Zakon o zaštiti prirode. Već u iduća dva tjedna bi se trebao naći i Zakon o zaštiti prirode na javnoj raspravi tako da ćemo to uskladiti. Što se tiče amandmana mislim da smo to već raspravili na matičnom odboru, ne vidimo problem, to smo se usuglasili tako da tijekom donošenja amandmana vjerujem da ćemo to prihvatiti. Vezano uz pitanje zašto se rješenja nakon 5 godina ne ukidaju automatski, jednostavno smatramo da je ipak važno dati operaterima mogućnost da se usklade sa najboljim raspoloživim tehnikama. Znači ne znači da će se automatski produžit, neće, nego će se jednostavno dati mogućnost da se uskladi sa najboljim raspoloživim tehnikama. Ne znam jesam još šta zaboravimo. Ako nisam evo ja sam tu na raspolaganju za daljnja pitanja. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Za danas smo završili. Sutra nastavljamo s objedinjenom raspravom Interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske u vezi s ulogom Vlade Republike Hrvatske u provedbi zakona i strateških dokumenata u svezi istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u Jadranskom moru i Interpelaciju rada Vlade Republike Hrvatske zbog provjere projekta istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu. Želim vam ugodan nastavak dana do sutra.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E br. 848 Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske dostavila je amandmane u poslovničkom roku pa su postali sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandmane su podnijeli i Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HDZ-a. Molim Hrvoja Dokozu, zamjenika ministra zaštite okoliša i prirode da se očituje o amandmanu Odbora za zakonodavstvo br. 1. na članak 3.
Poštovani predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici amandman se prihvaća.
Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 2. na članak 13. istog odbora.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Amandman br. 3. na članak 61., 63. istog odbora.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Amandman br. 4. na članak 62., 64.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio Konačnog prijedloga. Amandman br. 5. na članak 65.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Time smo iscrpili amandmane Odbora za zakonodavstvo, uspješno. Amandman Kluba zastupnika HDZ-a, amandman br. 1. na članak 51.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Pušu neki novi vjetrovi. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 95 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv, donesen zakon P.Z.E. br. 848 u tekstu kako je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici Hrvatskog sabora već sam vidio ruku a da ne najavim početak plenarnog zasjedanja Hrvatskog sabora. Vidim Petar Baranović, poštovani zastupnik digao je ruku.