Dame i gospodo, poštovani poslanici, poštovani gosti, poštovani predstavnici medija, otvaram 13. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Ja vas još jedanput pozdravljam i konstatiram da sjednici prisustvuje 24 poslanika; iz Federacije 20, iz RS pet; ustvari 25 poslanika. Odsustvo sa današnje sjednice pravdali su: Husein Nanić, Ekrem Ajanović, Mirjana Malić i Milica Marković. Vi ste prije sjednice dobili dopunjeni prijedlog dnevnog reda i mogli ste vidjeti da ima određenih promjena. Dakle, uvrštene su dvije nove tačke dnevnog reda. Dakle: Zahtjev Komisije za vanjsku trgovinu i carine za razmatranje Prijedloga zakona o primjeni Sporazuma o izmjeni i pristupanju Centralnoevropskom sporazumu o slobodnoj trgovini (CEFTA) po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Druga promjena je potvrđivanje uvođenje nove tačke dnevnog reda. Potvrđivanje imenovanja Ljerke Marić za direktora Direkcije za ekonomsko planiranje. I proširenje ove tačke: Davanje saglasnosti za ratifikaciju ... ..., sa tačkom: Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Republike Litvanije o unapređenju i zaštiti investicija. Dakle, takav dnevni red ste i dobili. Ja ću vas informisati da smo mi na sjednici Proširenog kolegija, održanoj jučer, imali određene prijedloge, ali evo, dakle da čujemo i vas. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Izvolite. Gospodin Sadik Bahtić.
Uvaženi predsjedavajući, drage kolege, predstavnici izvršne vlasti, dragi gosti sve vas srdačno pozdravljam. Ispred Kluba poslanika Stranke za BiH, ja predlažem da se danas tačka Poslanička pitanja i odgovori skine s dnevnog reda iz sljedećih razloga: kao što vidite, današnji dnevni red 2 je preobiman, ima 41. tačku, znači radi efikasnosti Parlamenta, imamo vrlo važnih tačaka da danas završimo što bi trebali završiti. Znamo da ide se na kolektivni odmor. Upoznat sam da je na Kolegiju većina članova Kolegija bila istog stava da se danas ova tačka ne razmatra. Kao što znate, ja sam jedan od poslanika koji, između ostalog, postavljam na svakoj sjednici poslanička pitanja i za danas imam spremljena, danas neću postaviti. Znači, tražim da se ovaj parlament izjasni da se skine tačka Poslanička pitanja. Ako Parlament usvoji odluku da se ipak postavljaju poslanička pitanja, niko od poslanika Stranke za BiH danas neće postaviti poslanička pitanja. Toliko, hvala.
Hvala gospodinu Bahtiću. Izvolite dalje. Ima li još prijedloga vezanih za dnevni red? Evo gospodin Lagumdžija, gospodin Lagumdžija. Izvolite.
Ne, ne.
Gospodin Živković.
Samo vi izvolite.
Sve je uredu.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Dame i gospodo, poštovani ministri, Prijedlog zakona o srednjem stručnom obrazovanju i obuci u BiH, koji je u drugom čitanju, to je tačka 19. starog prijedloga dnevnog reda: na Proširenom kolegijumu juče smo imali prijedlog koji je došao i od resornog ministarstva da se odloži glasanje o amandmanima i o ovom zakonu. Pa imamo situaciju u kojoj možemo da to skinemo kao tačku dnevnog reda danas, ili da, kad tačka dnevnog reda to dođe, zaključkom izađemo u susret ministarstvu koje ima namjeru da napravi dodatne konsultacije, da se još uvijek, da se još bolje u vezi sa tim zakonom odredi. Tako da evo ja bih predložio da taj zakon skinemo sa dnevnog reda današnje sjednice i da odložimo izjašnjavanje za iduću sjednicu. Hvala. 3
Hvala, gospodine Živkoviću. Gospodin Lagumdžija.
Poštovani gospodine predsjedavajući, činjenica je da je današnji dnevni red vrlo obiman. Međutim, imajući u vidu kako mi radimo, broj tačaka dnevnog reda često ne korespondira sa dužinom sjednice. Mi imamo vrlo često tačke dnevnog reda kojih je malo, a koje nam uzmu čak i više sjednica. Ja bih htio, smatram da sve što je spremno da treba ići na dnevni red tako da se skine s dnevnog reda. Iz tih razloga, ja izražavam zabrinutost što je u Kolegiju prihvaćeno da ovaj zahtjev poslanika Nike Lozančića pod tačkom 12. i 13. ide pod tačkama 27. ... i ne tražim da se izjasnimo o tome da se skine, izjasnit ćemo se o tome kad dođe. Samo izražavam žaljenje što je uopšte došlo do toga da su te tačke na taj način stavljene ne dnevni red. Vi imate u Kolegiju većinu za to, ne želim uopšte da toj većini uskraćujem nastavak idile. Međutim, ja se zahvaljujem što je konačno stigla na dnevni red tačka 31. Rasprava o pitanjima sadržanim ... u pismu Olija Rena od 8. maja 2007. i to je dobro. Nadam se da će danas, evo vidim tu respektabilan broj relevantnih ministara, nadam se da će ta tačka dnevnog reda biti propraćena odgovarajućom analizom, s obzirom da je prošlo ipak evo više od dva mjeseca, da dobijemo odgovor na pitanje: Šta znači pismo Olija Rena? Ja ne tražim da mi ažuriramo sa novom tačkom dnevnog reda, ali bi molio u startu, pošto pretpostavljam da su ljudi iz Vijeća ministara ovdje, da u okviru ove tačke nam daju osvrt i na posljednji zahtjev koji je stigao iz Brisela koji se tiče 27 aktivnosti koje se očekuju da prođu kroz ovaj parlament, a pretpostavka su za potpisivanje za nas najskupljeg potpisa u vremenu koje je pred nama, a to je Ugovor o stabilizaciji i pridruživanju. Pa bih molio, ukoliko se slažete, da nam povodom pisma Olija Rena napravi jednu hronologiju onoga što je praktično nastavak toga, a to je ovih 27 tačaka. Da u ovom vremenu koliko im je potrebno da se pripreme to bude pred nama, što bih zamolio kao dodatnu tačku dnevnog reda. Vama je poznato, gospodine predsjedavajući, da je moj prijedlog ovaj parlament usvojio prvo bez entitetske većine, onda i sa entitetskom većinom 1. februara, onda u martu ove godine i dao je rok od tri mjeseca Vijeću ministara da u saradnji sa Predsjedništvom, nadležnim ministarstvima, prije svega, vanjskih poslova, pravde, sigurnosti i ljudskih prava napravi nešto što je tada u zaključku nazvano Mapa puta koja se tiče rješavanja pitanja na način na koji će ta mapa puta da definira onih famoznih šest ljudi koji se nalaze već evo šest godina u Gvantanamu. Istekao je rok do kada su oni trebali da to naprave, realiziraju i izvijeste nas šta god da je to bilo. Ja samo tražim da nam se ta informacija nađe pred nama, jer je Parlament zaključio da ... trebaju o tome da nas izvijeste u roku od tri mjeseca. I u sklopu toga bih molio i predsjednika Vijeća ministara i ministra za sigurnost, a posebno ministra za ljudska prava da 4 nas izvijesti o onome što je u javnosti ovih dana upravo neka vrsta drugog čina tog istog događanja, a to je oduzimanje državljanstava jednom broju ljudi koji su državljani BiH i da se ta tačka dnevnog reda, ja nema ništa protiv da to bude zajedno, ali smatram da ovaj parlament, ako smatra da treba i zatvorena sjednica, ako se radi o nekim stvarima iz domena sigurnosti zemlje i sl. i to možemo napraviti, ali mislim da vladajuća koalicija treba da preuzme odgovornost za to što se sad trenutno čini i da ovaj parlament bude s tim upoznat. Prirodno, očekujem i ministra za ljudska prava da se očituje da li se radi o narušavanju ljudskih prava ili ne, u okviru događaja koji su trenutno na sceni, odnosno da ministar sigurnosti ažurira nam naša saznanja koja nemamo o tome šta se stvarno dešava. Smatram da je to jedno krupno političko pitanje o kojem ovaj parlament mora dobiti informaciju, a vladajuće stranke moraju preuzeti odgovornost za odgovarajuće poteze ili za kršenje ljudskih prava ukoliko ih ima. Hvala lijepa.
Prijavljeni za raspravu o dnevnom redu: Azra Hadžiahmetović, pa gospodin Branko Dokić.
Zahvaljujem, uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege, ja nemam prijedlog za izmjenu dnevnog reda, ali imam jednu sugestiju. Iz tehničkih razloga koristim ovu priliku, tj. raspravu o dnevnom redu da bi se eventualno izvršile adekvatne pripreme. Danas na dnevnom redu pod tačkom 31. (predloženom dnevnom redu), pardon, 35. imamo Imenovanje ombudsmena Bosne i Hercegovine sa Liste kandidata koju je dostavila Ad hoc komisija. Ja vas želim samo podsjetiti da je Komisija koju je imenovao ovaj parlament završila svoj posao, provela konkursnu proceduru, dostavila Izvještaj oba doma Parlamenta i sa prijedlogom Liste kandidata koji su danas pred nama. U tom smislu, ja bih predložila da u duhu pisma koje smo dobili, sugestije iz Vijeće Evrope od strane gospodina Tomasa Hamarberga, sekretara, komesara za ljudska prava i po uzoru na prakse u sličnim parlamentima provedemo danas izbor tajnim glasanjem. Ja predlažem, dakle, da za tačku 35. se obezbijede uslovi za izbor ombudsmena tajnim glasanjem. Ako traba obrazloženje, ja ću ga dati. Hvala vam.
Hvala. Gospodin Dokić. 5
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege poslanici, ja se javljam po pitanju tačke 31., odnosno 30. Informacija o stanju bezbednosti u Bosni i Hercegovini za 2006.
Malo glasnije, ne čujem vas.
Dakle, javljam se po pitanju tačke 30. Informacija o stanju bezbednosti u BiH za 2006. godinu. Obradovao sam se kad sam pročitao prvi dio, smatrajući da ćemo imati na dnevnom redu makar u ovom domu informaciju o bezbednosti u BiH, i to aktuelnoj bezbednosti u BiH. Takođe da vas podsjetim da smo ja i zamjenik predsjedavajućeg u Domu naroda, gospodin Mladen Ivanić, podnijeli jednu inicijativu za jednu vanrednu sjednicu po pitanju bezbednosti u BiH, a ona je bila podstaknuta krupnim izjavama najodgovornijih ljudi u BiH, počevši evo od visokog predstavnika, predsjedavajućeg Savjeta ministara, Upravnog odbora Savjeta za implementaciju za provođenje mira, zatim dvojice članova Predsjedništva BiH koji su direktno ukazivali na vrlo lošu bezbednosnu situaciju u BiH, pa čak na to ... da se ugrožava ... ustavnopravni poredak. U sve to uklopilo se i pismo gospodina Olija Rena koji nas je podsjetio na to da smo se vratili u predratnu retoriku i da je situacija u zemlji otprilike takva. Zaista smo smatrali da će odmah poslije pokrenute inicijative, a od tada ima skoro dva mjeseca, biti organizovana jedna takva rasprava. Ovo što nam je dostavljeno, a odnosi se na 2006. godinu, to je informacija koja je mogla doći prije dva mjeseca i može doći za dva mjeseca. Dakle, ništa se neće, bojim se, promijeniti po ovom pitanju, ne ulazeći sada u kvalitet ove informacije. Zaista, gospodine predsjedavajući, Vama se sad direktno obraćam, ne sve trojici, smatram da je bilo politički pametno i za ovu zemlju korisno da Parlament bilo na otvorenoj bilo na zatvorenoj sjednici, ne ulazeći u to, otvoreno razgovara o krupnim političkim pitanjima koja se direktno odnose na budućnost ove zemlje. I molio bih u najmanju ruku i to sam očekivao i u pisanoj formi da ću dobiti nekakvu informaciju kad će biti, neće biti, zašto neće biti i sl.
Hvala, gospodine Dokiću. Izvolite dalje. Gospodin Novaković.
Uvaženi predsjedavajući, gospodo ministri, cijenjene kolege, ja bih molio predlagača inicijative da se o glasanju za ombudsmena izjašnjavamo tajno, da obrazloži na koji član 6 Zakona o ombudsmenu BiH je naslonjena ova inicijativa. Ili koliko ja znam ... ... da Zakon nije definisao, nije definisao tajno glasanje. Što se tiče inicijativa o skidanju tačaka dnevnog reda, poslovnički to nije moguće, s obzirom da se radi o obaveznim tačkama. Dakle, mi moramo otvoriti raspravu, a onda u toku rasprave donositi određene zaključke na koji način da završimo raspravu po toj tački, na način kao što je govorio uvaženi kolega Dokić. Dakle, nije sporno da na ovaj način završimo raspravu, ali raspravu moramo, moramo početi o svakoj tački dnevnog reda. Posebno želim da kažem da ne prihvatamo nove tačke dnevnog reda za koje nemamo materijal, dakle, prijedlozi o nekim novim informacijama danas, pored svih ovih tačaka koje imaju materijal, znači da raspravljamo o nečemu što nema materijala. Mislim da nema smisla i Klub poslanika SDS-a neće podržati, znači, nikakve dopune dnevnog reda ukoliko nije pripremljen materijal za te dopune.
Hvala, gospodine Novakoviću. Ima li još prijavljenih? Ako nema, zaključujem raspravu o dnevnom redu. Evo poslanik doktor Hadžiahmetović ima potrebu kao predlagač da vam odgovori na vaše pitanje.
Pa evo, kolega Novaković je tražio obrazloženje koji član Zakona o ombudsmenu upućuje na tajno glasanje. Ne upućuje nijedan ni na javno glasanje u Zakonu o ombudsmenu, uopšte ne reguliše način glasanja izbora ombudsmena, ali ću vas samo podsjetiti da se ombudsmeni, odnosno Institucija ombudsmena, kao nezavisnog tijela – na jedan način tajnim glasanjem bismo obezbijedili, kako to i gospodin Hamarberg kaže, jačanje moralnog autoriteta, nepristrasnosti i integriteta Institucije ombudsmena, što su ključni elementi za efikasno obavljanje ove dužnosti. Uz to, nezavisan izbor, a to bi na jedan način doprinijelo nezavisnosti izbora, jača kredibilitet i efikasnost Institucije ombudsmena. Ja molim da se ovaj dom izjasni; ja hoću samo da podsjetim: Zakon o ombudsmenima ne reguliše ni javno ni tajno glasanje, odnosno ne reguliše uopšte način glasanja. Ali kroz cijeli zakon provejava duh nepristrasnosti, nezavisnosti itd. Institucije ombudsmena. Tajnim glasanjem bi se tome doprinijelo. Hvala vam.
Hvala. Izvolite, gospodine Novakoviću. Je li replika ili šta je?
Replika, replika. Ja se, evo, pošto sam tražio obrazloženje, dobio sam. Ja bih ovo mogao i prihvatiti da smo mi poslovnički definisali takvu mogućnost i ovo bi za mene bilo i 7 prihvatljivo. Međutim, mi poslovnički nismo definisali uopšte mogućnost tajnog glasanja. Ja mislim da ...
Postoji mogućnost.
... izbor nismo definisali; postoji, a ne piše. Je li tako?
Piše.
Dakle, ... znači, ja mislim da izbor ombudsmena, u odnosu na sva ostala imenovanja na saglasnosti koje mi ovdje dajemo u Parlamentu, nije ništa više važan ili ništa manje važan. I ne vidim zbog čega bismo tu pravili bilo kakav ustupak. I zbog čega bismo tu pravili bilo kakvo odstupanje od uobičajenih verzija. Hvala.
Hvala, gospodine Novakoviću. Evo, ja ipak da na ovaj način zaključim raspravu o dnevnom redu; naravno, dužan sam par rečenica da kažem, dozvolit ćete mi. Kad je riječ o intervenciji i skidanju tačaka 12. i 13. predlagača gospodina Lozančića, ja dijelim zabrinutost gospodina Lagumdžije; međutim, poslovnički Kolegij je bio obavezan ove tačke staviti; ovo su obavezne tačke dnevnog reda. Kad je riječ o zahtjevu gospodina Dokića, gospodin Dokić je zahtijevao plenarnu sjednicu, ja sam u nekoliko navrata sa vašim kolegama, odnosno sa vašim supredlagačima itd., pokušavao održati sjednicu Zajedničkog kolegija; naravno nisam uspio. Ali i dalje stoji obaveza, što se mene lično tiče, apsolutno sam raspoložen za to i ja ću evo sada pokušati da izvučem šta je ustvari oko dnevnog reda ovdje predloženo. Ja nisam želio uskraćivati nikom riječ, ali evo šta je konkretno predloženo. Dakle, imamo prijedlog da se skine tačka 2. Poslanička pitanja i odgovori gospodina Bahtića. Imamo prijedlog gospodina Živkovića da se skine tačka 20. Prijedlog okvirnog zakona o srednjem stručnom obrazovanju, odnosno da se odloži izjašnjavanje ... Imamo prijedlog gospodina Lagumdžije da se skinu tačke 12. i 13., 14. Ja se nadam, gospodine Lagumdžija, da je moje objašnjenje bilo dovoljno da odustanete od ovog zahtjeva, jer jednostavno poslovnički, dakle, ja vas molim da razumijete, jednostavno poslovnički smo bili dužni staviti kao što smo stavili i tačku 15. Ne, jeste tražili ste vi, izrazili ste zabrinutost. 8
nije uljučen mikrofon
E, pa ja se nadam da ste nas sad razumjeli što smo ih stavili. Hvala lijepo. I praktično na taj način smo uz sugestije Vijeću ministara da za tačke koje su na dnevnom redu eventualno pripremi određene materijale. Ja naravno apelujem na Vijeće ministara, kad je riječ o pismu Olija Rena, da uključi i ona ostala pisma koja su dolazila i upozorenja, zahtjevi itd. Nadam se da će ljudi iz Vijeća ministara reagirati. Ali, evo da se mi vratimo našim procedurama. Dakle, stavljam prijedlog na glasanje, prijedlog gospodina Bahtića da se tačka 2. Poslanička pitanja i odgovori skine sa ... ...sa današnje sjednice dnevnog reda. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad! Dakle, glasamo o prijedlogu gospodina Bahtića: skidanje poslaničkih pitanja. Sa 25 glasova „za“, 11 „protiv“, jednim glasom „suzdržan“, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da je prijedlog gospodina Bahtića usvojen i da danas nećemo razmatrati tačku Poslanička pitanja i odgovori. Sljedeći je prijedlog da se skine, odnosno da se odloži izjašnjavanje o tački 20. Dakle, riječ je o Prijedlogu okvirnog zakona o srednjem stručnom obrazovanju. Molim vas, dakle, prijedlog je da se na današnjoj ... sjednici odloži izjašnjavanje o Prijedlogu okvirnog zakonu o srednjem stručnom obrazovanju koji je planiran na tački 20. Molim vas da se pripremite za glasanje. Dakle, glasamo o prijedlogu ... gospodina Milorada Živkovića. Glasajte sad! Dakle, sa 30 glasova „za“, šest „protiv“, jednim „suzdržanim“, dovoljnom entitetskom većinom, prihvatili smo odgađanje izjašnjavanja o Prijedlogu okvirnog zakona o srednjem stručnom obrazovanju, predviđenom u tački 20. I praktično smo na ovaj način kad je riječ o samom dnevnom redu stvari završili. I imamo prijedlog, imamo prijedlog kad je riječ o izboru ombudsmena da izvršimo tajno glasanje, kad je riječ o izboru. Evo da se dogovorimo hoćemo li sada odlučivati ili molim vas da se dogovorimo hoćemo li sada odlučivati ili kada dođemo do tačke dnevnog reda. Pa, ja mislim da je isto, ja mislim da je isto. Evo, izvolite. Pa mislim već smo zaključili raspravu i prihvatili smo da na neki način o ovom glasamo, ali evo.
Znači, sad raspravljamo samo o tome da li ćemo glasati sad ili uz tačku dnevnog reda. Imam dosta nedoumica o tome šta zakon kaže: da li Institucija ombudsmena tri čovjeka, Institucija ombudsmena dva čovjeka. Kad otvorimo tačku dnevnog reda i kad budemo dobili objašnjenje u vezi sa time, znaćemo onda i kako ćemo se odrediti prema tajnom glasanju. Tako da bi možda bilo bolje da otvorimo tačku dnevnog reda, pa da se onda o tome raspravlja. Hvala.
Pa evo, ja molim dr. Hadžiahmetović da uvaži ovo. Potpuno je svejedno, mi ćemo se izjasniti i kad bude tačka dnevnog reda, evo da sad ne gubimo vrijeme i da ne uđemo u velike rasprave. Ja molim, stvarno. Hvala lijepo. Na ovaj način smo utvrdili dnevni red za današnju sjednicu. Naravno, ne isključuje se mogućnost da poslanici koji su pripremili poslanička pitanja u pisanom obliku ako žele da ih predaju sada Sekretarijatu, ako žele da ih predaju. Pa jesmo skinuli, gospodine Lagumdžija, ali u smislu javnog iznošenja komentara itd. Naravno, to ne isključuje mogućnost da poslanici na sljedećoj sjednici to i javno saopšte, šta su pitali i koga su pitali. Ja dobronamjerno pokušavam, ništa drugo. Izvolite.
Ne znam je li vama popustila koncentracija ili meni?
Evo, ja povlačim poziv, prijedlog, povlačim.
Koji prijedlog?
Što sam predložio? Da poslanici koji imaju napisana poslanička pitanja mogu da ih danas predaju Sekratarijatu!
Ma ne to, ne uopšte nije.
Ja sam o tom govorio. 10
Ne, vi ste zaključili dnevni red.
Jesam, jesam.
Odlično, a ja sam dao neke prijedloge o koje ste se vi jednostavno oglušili.
Ne u vezi promjene dnevnog reda, nego u dopuni itd.
U vezi promjene dnevnog reda ili dopune, tražio sam informaciju o realizaciji zaključaka Parlamenta vezano za mapu puta građana BiH iz Gvantanama od 7.3.2007., jer je to trebalo da bude na dnevnom redu prije mjesec dana i još to nismo dobili. Imamo ovdje Vijeće ministara – to sam tražio i tražio sam da u okviru te tačke ili posebno – da nas informiše Vijeće ministara o aktuelnoj.
Ja vam se izvinjavam, molim vas formulišite mi tu tačku iz vaše rasprave koja je bila vrlo široka. Molim vas formulišite.
Evo vam odmah, ja sam čekao da mi neko priđe.
Ja vam se izvinjavam.
Obično neko priđe.
Ja ću to staviti odmah. Izvolite, molim vas. Dajte uzmite... ja vam se izvinjavam, naravno. Sada ćemo se mi izjasniti, gospodine Lagumdžija, naravno. Oprostite molim vas. Izvolite sjesti.
[[nije uključen mikrofon]] 11
Naravno, naravno, naravno, da, da, da, pa evo možete kasnije to reći. Molim vas, ja se zaista izvinjavam i poslanicima i predlagaču; dakle, praktično gospodin Lagumdžija predlaže da se na današnju sjednicu kao tačka dnevnog reda uvrsti sljedeće: Informacija o realizaciji zaključaka Parlamenta vezano za mapu puta građana BiH iz Gvantanama od 7.3.2007. Je li to? A ovo dole, ja ne znam nešto je brisano. Ovo ispod.
Ne, to je novi zaključak.
Je li nova tačka dnevnog reda još?
Mogu ako nemate.
Pa ne, je li ovo prijedlog tačke dnevnog reda.
Da vam odgovorim.
Pa izvolite.
Pa imate dvije alineje odvojene posebno. Ja sam vrlo jasan bio. Smatrao sam da, dakle, prvo je to što ste pročitali.
Je li to tačka dnevnog reda?
Jeste, a druga tačka dnevnog reda.
A znači dvije predlažete?
Ja sam rekao izvolite, mislio sam da će mi neko, da tako kažem, pokušati da se nađemo oko svega toga. Imate mogućnost druge tačke dnevnog reda. Aktuelna informacija o postojećim događanjima koji, mogu ja i obrazložiti o čemu su ako ne znate o čemu se radi. A druga mogućnost da u okviru te tačke nas također informiše o tome. 12
Vi se opredijelite! Je li predlažete dvije tačke?
Ja sam se opredjeljujem eto za dvije tačke da vam smanjim ugođaj.
O.K. Hvala lijepo, gospodine.
Dakle, dvije tačke gdje imate pobrojan tu naziv dvije tačke. I razlog zašto, pošto je rečeno da informacije koje se ne dostavljaju, mi bi trebali imati tu informaciju pa makar nam Vijeće ministara reklo nemamo informacije, nismo ništa uradili. Ali su oni bili dužni u roku od tri mjeseca da nas izvijeste, a nisu. I to je razlog zašto mi to trebamo staviti na dnevni red, pa nek nam oni kažu ne damo vam, nemamo, nismo ništa uradili, a ne možemo zato što oni nisu davali informaciju ... preskočiti vlastitu obavezu koju smo napravili i njima, a i sebi.
Dakle, idemo redom. Idemo redom. Gospodin Lagumdžija predlaže dvije nove tačke dnevnog reda; dakle, prva je tačka: Informacija o realizaciji zaključaka Parlamenta vezano za mapu puta građana BiH iz Gvantanama od 7.3.2007. godine. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad! Dakle, 17 glasova „za“, 15 „protiv“, četiri „suzdržana“, nema entitetske većine. Slijedi usaglašavanje. Evo, nismo postigli saglasnost. Molim, sve uredu, gospodine Lagumdžija.
/nije uključen mikrofon/
Naravno, naravno. Ako treba.
Hoćete odmah; odmah, ajte odmah glasaju drugi krug.
Molim vas idemo, idemo u glasanje, idemo molim vas u glasanje drugi krug. Pripremite se za glasanje. 13 Glasajte sad! Ja mu ovo drugo ne mogu pročitati.
Neka, neka, snaćemo se dok ovo završimo. Vidite.
Reći ćemo vam. Glasate o prijedlogu, ponovno glasate o prijedlogu.
U drugom krugu opredijelili su glasovi „protiv“.
Isto to drugi krug. Isto to drugi krug.
Ključni su glasovi „protiv“. Dakle, sa 13 „za“,12 „protiv“, dva „suzdržana“
Prošao.
Prijedlog, samo malo, dakle, ovako: 13 glasova „za“, 12 „protiv“, dva „suzdržana“ – Federacija 12 „za“, poslanici iz RS-a jedan – dakle, nije bilo dvije trećine „protiv“ i prošao je prijedlog gospodina Lagumdžije. Dakle, uvrštava se tačka dnevnog reda: Informacija o realizaciji zaključaka Parlamenta vezano za mapu puta građana BiH iz Gvantanama od 7.3.2007. Nadam se da su predstavnici Vijeća ministara čuli i shvatili o čemu se radi. Dakle, u toku dana imamo ovu tačku dnevnog reda, ja vas pozivam da obezbijedite koliko je moguće više informacija. Ta tačka dnevnog reda će biti; ona će biti tamo gdje su informacije, dakle, gdje su informacije. Informacija o stanju sigurnosti, evo, recimo, možemo staviti 31. Ja se nadam, gospodine Lagumdžija, da ćete imati strpljenja da dočekate ovu tačku 31. Dakle, to je jedno, tačka, potrudite se. Idemo na prijedlog broj dva. Druga tačka dnevnog reda. Malo mi pomozite, molim vas, ... Informacija Vijeća ministara o aktuelnim aktivnostima vezanim za oduzimanje bh. državljanstava. Dakle, Informacija ... 14
/nije uključen mikrofon/
Nisam vas razumio. Gospodine Lagumdžija, nisam vas razumio. Dozvolite mi da stavim na glasanje.
Samo izvolite.
Dakle, ja se nadam da su poslanici shvatili. Dakle, gospodin Lagumdžija predlaže da se uvrsti u dnevni red današnje sjednice: Informacija Vijeća ministara o aktuelnostima vezanim za oduzimanje bh. državljanstva. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad! Sa 23 glasa „za“, 13 „protiv“, jednim „suzdržan“, dovoljnom entitetskom većinom, usvojen je i drugi prijedlog i ova tačka je također uvrštena. Možemo je staviti pod 32., jednu za drugom. Gospodo iz Vijeća ministara, gospodine resorni ministre, na posao.
Ko je resorni ministar? Oprostite.
Pa ja se nadam da ćete to nekako pronaći. Evo, ja upućujem Vijeću ministara obavijest da je uvršteno na današnju sjednicu dvije tačke dnevnog reda. Zaključujemo, zaključujemo raspravu. I molim vas da krenemo na posao. Dakle, konstatiram da je za 13. sjednicu Predstavničkog doma usvojen sljedeći 1. Zapisnik 12. sjednice Predstavničkog doma; 2. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu tačke dnevnog reda Direktan TV prijenos sjednica Parlamentarne skupštine (prijedlog Narodnog kluba i Kluba SDP-a); 3. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zaključka poslanika Azre Hadžiahmetović u vezi sa Zakonom o izmjeni Zakona o privremenoj zabrani raspolaganja državnom imovinom Bosne i Hercegovine; 4. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zaključaka poslanika Kluba SDP-a povodom rasprave o tački dnevnog reda Zahtjev Kluba poslanika SDP-a za raspravu o tački dnevnog reda“Slučaj nezakonitog hapšenja poslanika SDPBiH u Predstavničkom domu 15 Parlamentarne skupštine BiH Selima Bešlagića, te gospode Budimira Nikolića i Envera Delibegovića“; 5. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Zahtjevu poslanika Ekrema Ajanovića za razmatranje Prijedloga zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti po skraćenom postupku, u skladu s članom 126. Poslovnika; 6. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Zahtjevu Vijeća ministara BiH za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika; 7. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o okviru deviznog poslovanja u BiH (prvo čitanje); 8. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o osiguranju depozita u bankama Bosne i Hercegovine – predlagač poslanik Azra Hadžiahmetović (prvo čitanje); 9. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o radu i zapošljavanju – predlagač poslanik Šemsudin Mehmedović (prvo čitanje); 10. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o zaštiti planova rasporeda integriranih kola (prvo čitanje); 11. Zahtjev poslanika Nike Lozančića za razmatranje Prijedloga zakona o imunitetu Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika; 12. Zahtjev poslanika Nike Lozančića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Obavještajno-sigurnosnoj agenciji BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika; 13. Zahtjev poslanika Nike Loznačića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tajnih podataka po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika; 14. Zahtjev Komisije za vanjsku trgovinu i carine za razmatranje Prijedloga zakona o primjeni Sporazuma o izmjeni i pristupanju Centralnoevropskom sporazumu o slobodnoj trgovini (CEFTA) po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika; 15. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vijeću ministara BiH (drugo čitanje); 16. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o administrativnim taksama (drugo čitanje); 17. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izmirenju obaveza po osnovu računa stare devizne štednje (drugo čitanje); 18. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku pred Sudom Bosne i Hercegovine (drugo čitanje); 19. Prijedlog zakona o sportu u Bosni i Hercegovini (prvo čitanje); 20. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH (prvo čitanje); 21. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o upravnom postupku (prvo čitanje); 16 22. Prijedlog zakona o poljoprivredi, prehrani i ruralnom razvoju (prvo čitanje); 23. Prijedlog zakona o vinu, rakiji i drugim proizvodima od grožđa i vina (prvo čitanje), 24. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim sporovima BiH, (prvo čitanje); 25. Prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći u građanskim stvarima (prvo čitanje); 26. Razmatranje izvještaja Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji za 2006. godinu a) Agencije za promociju stranih investicija (FIPA), b) Direkcije za evropske integracije BiH, c) Direkcije CIPS, d) Regulatorne agencije za komunikacije (RAK) e) Službe za zajedničke poslove institucija BiH, f) Suda BiH, g) Tužilaštva BiH, h) Ustavnog suda BiH, i) Ministarstva civilnih poslova BiH, j) Ministarstva sigurnosti BiH. 27. Izvještaj o učešću pripadnika Oružanih snaga, policijskih i državnih službenika Bosne i Hercegovine u operacijama podrške miru za period od 1.9.2006. do 28.2.2007. godine; 28. Informacija o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini za 2006. godinu, 29. Informacija o realizaciji zaključka Predstavničkog doma vezano za mapu puta građana BiH iz Gvantanama (od 7.3.2007. godine); 30. Informacija Vijeća ministara o aktuelnostima vezanim za oduzimanje bh. državljanstva; 31. Rasprava o pitanjima sadržanim u pismu Olija Rehna od 8. maja 2007. godine; 32. Informacija Vijeća ministara BiH o realizaciji zaključaka Predstavničkog doma usvojenih uz Zakon o Budžetu institucija BiH i međunarodnih obaveza BiH za 2007. godinu, s posebnim naglaskom na a) usvajanje Zakona o plaćama u institucijama BiH, b) osnivanje svih komisija koje je osnovalo Vijeće ministara u prethodnom sazivu, Izvještaj o razlozima za njihovo osnivanje i troškovima za njihov rad; 33. Razmatranje Informacije o stanju i trendovima na tržištu rada BiH od juna 2006. godine do juna 2007. godine, s posebnim osvrtom na utvrđivanje strategije na međunarodnom planu u oblasti rada i zapošljavanja; 34. Informacija Ureda za razmatranje žalbi o preduzetim aktivnostima s ciljem prevazilaženja problema u radu Ureda za razmatranje žalbi primjenom pojedinih važećih propisa, s prijedlogom zaključaka (materijal od 24. maja i 11. jula 2007. godine); 35. Imenovanje ombudsmena Bosne i Hercegovine s Liste kandidata koju je dostavila Ah hoc komisija; 17 36. Imenovanje člana Centralne izborne komisije BiH iz reda ostalih s Liste kandidata koju je utvrdila Komisija za izbor i imenovanja; 37. Imenovanje Nikole Pejića za člana Državne regulatorne komisije za električnu energiju ( Prijedlog Vijeća ministara BiH); 38. Imenovanje Mensura Šehagića za člana Komisije za koncesije BiH (Prijedlog Vijeća ministara); 39. Potvrđivanje imenovanja Ljerke Marić za direktora Direkcije za ekonomsko planiranje; 40. Imenovanje tri člana Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju za izbor nezavisne revizorske kuće za reviziju godišnjih finansijskih izvještaja Ureda za reviziju BiH (Prijedlog Komisije za finansije i budžet); 41. Davanje saglasnosti za ratifikaciju a) Sporazuma o izmjeni i pristupanju Centralnoevropskom sporazumu o slobodnoj trgovini, b) Sporazuma o zračnom saobraćaju između Bosne i Hercegovine i Islamske Republike Pakistan, c) Kreditnog sporazuma između Bosne i Hercegovine i Fonda o međunarodnom razvoju OPEC-a – Projekt unapređenja ruralnog preduzetništva, d) Sporazuma o saradnji između Vijeća ministara BiH i Države Kuvajt u oblasti kulture, informiranja, nauke i obrazovanja, e) Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Švicarske Konfederacije o policijskoj saradnji u borbi protiv kriminala, f) Okvirnog sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Turske o saradnji na vojnim poljima obuke, tehnike i nauke, g) Ugovora o finansiranju – Projekt sanacije puteva u Federaciji BiH – između BiH i Evropske investicione banke, h) Ugovora između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske o dvojnom državljanstvu, i) Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Republike Litvanije o unapređenju i zaštiti investicija. Ja se nadam da sam sve obuhvatio i da smo pravilno konstatirali danas utvrđeni dnevni red. Dakle, idemo na realizaciju. Molim vas samo da se dogovorimo o jednoj stvari kad je riječ o pauzama. Ja predlažem da pravimo pauzu u 2 sata za ručak u trajanju jedan sat. A da do tada radimo do 2 sata, da i tada pravimo pauzu jedan sat i onda nastavljamo u 3 sata. Je li se slažete? Hvala, dakle pauza prva će biti u 2 sata u trajanju od sat vremena za ručak. Idemo raditi. Molim vas, dakle, da se skoncentrišemo i da ne rasipamo vrijeme. Tačka 1. 18 Ad. 1. Zapisnik 12. sjednice Predstavničkog doma
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, kolege poslanici, uvaženi članovi Savjeta ministara, naravno i gosti iz nevladinog sektora i predstavnici medija! Dakle, mi svaku sjednicu imamo zapisnik prethodne sjednice, ali ovaj posljednji mi nekako liči na stenogram sjednice više nego na zapisnik. Ja ne znam šta rade lektori, pa recimo, na četvrtoj strani, kad mi u slobodnoj interpretaciji postavljamo ne samo poslanička pitanja nego kad vodimo debatu, onda zaista ili nam trebaju dostaviti na autorizaciju poslije našeg izlaganja tekst, da bi on imao smisla, jer ovakav zapisnik kako ide u javnost, mislim da ne odgovara činjeničnom stanju. Naravno, kad ponavljam govorim o slobodnoj interpretaciji bez pisanih izlaganja, onda tekst izgleda sasvim drugačije, pa bi nelogično bilo ovdje poredati samo recimo na 4. stranici moje poslaničko pitanje, ono ima smisla, ali raspored sam, i sve ono tehnički što je urađeno, nema smisla da se ovako zapisnici dostavljaju. Zato molim nadležne službe koje prate ove sjednice da zapisnik kada nam dostavljaju, ako nisu u stanju da preformulišu ono što je već rečeno i da dobije zvaničan smisao, onda da nam nakon naših izlaganja dostave tekst na autorizaciju. Hvala.
Hvala, gospodine Jovičiću. Ja nisam advokat službe sigurno, ali služba se stalno nalazi u jednoj poziciji između zahtjeva da se što više prenese šta su ljudi rekli; takvi zahtjevi su ovdje iznošeni; i sada imamo nove zahtjeve da se to preformuliše. Služba nema pravo preformulisati ničije; ona navodi šta je čovjek rekao, šta nije rekao itd. Ali evo, mi ćemo u službi pogledati ... o čemu se radi, nastojati da stvari ... budu u skladu sa vašom preporukom. Ima li dalje primjedbi? Ako nema, ... ... zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite za izjašnjavanje o Zapisniku sa 12. sjednice. Pripremite se za glasanje. 19 Glasajte sad! S 35 glasova „za“, jednim „protiv“, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Zapisnik sa 12. sjednice Predstavničkog doma. Prelazimo na 2. tačku: Ad. 2. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu tačke dnevnog reda: Direktan TV prijenos sjednica Parlamentarne skupštine; (radi se o prijedlogu Narodnog kluba i Kluba SDP-a) Izvještaj ste o usaglašavanju dobili. Nije postignuta saglasnost. Dakle mi sada postupamo u skladu sa stavom (4) člana 80. Poslovnika i molim vas, dakle, kada ne postoji saglasnost, svi glasamo, a odlučujući su oni glasovi protiv. Dakle, molim vas, radi se o glasanju u drugom krugu, molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad! Sa 16 glasova „za“, 11 „protiv“, tri „suzdržana“, Na zahtjev, je li, kluba? Dobro. Molim vas, na zahtjev kluba ponovit ćemo glasanje. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad! Sa 19 glasova „za“, „protiv“ 12, 14 „suzdržanih“, praktično ovaj je prijedlog tačke dnevnog reda prošao. Nema 10 „protiv“. Konstatiram da praktično u glasanju u drugom; Šta nije uredu? On je dobio ukupnu većinu, međutim kad je riječ: nema 10 ni 5. [[zajednička diskusija]]
Zahvaljujem, predsjedavajući. Samo da kažem da su već dosta dugo u izradi značajnije izmjene Zakona o krivičnom postupku i zapravo Ministarstvo pravde je taj posao završilo; rađeno je negdje oko godinu i po dana i pred kraj tog postupka, dakle izmjene i dopune Zakona o krivičnom postupku, Vijeće ministara je utvrdilo negdje u drugoj polovini mjeseca maja, a visoki predstavnik je nametnuo, odnosno izmijenio tri člana, u aprilu mjesecu, tako da praktično sad smo u situaciji da ćemo na narednim sjednicama Parlamenta imati Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku koji obuhvata negdje oko trećinu zakona, dakle do 140 članova, i ukoliko ovaj zakon koji je nametnuo visoki predstavnik ne bi usvojili, onda ne bi imali priliku da kroz te izmjene i dopune raspravljamo i o ta tri člana. Dakle, predlažemo, razlozi su bili takvi, zaista je dugo trajao rad na izmjenama u ekspertskoj fazi na komisiji oko izmjena i dopuna Zakona, ako hoćemo da i ove izmjene koje su nametnute u aprilu, možemo da razmatramo na narednoj sjednici, onda bi dobro bilo da se zakon usvoji. Vjerovatno visoki predstavnik je čekao negdje oko godinu dana i više za izmjene Zakona i onda je jednostavno u aprilu mjesecu nametnuo ove kratke izmjene Zakona o krivičnom postupku. Hvala lijepo. 22
Hvala zamjeniku ministra pravde. Ja se nadam da je ovo obrazloženje na neki način dalo vam argumentaciju i dalo vam opredjeljenje kako ćete se odnositi prema ovom glasanju sada. Dakle, mi sada glasamo u skladu sa stavom (4) člana 8. Poslovnika, drugi krug. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad! S 27 glasova „za“, četiri „protiv“, tri „suzdržana“, ovaj zahtjev za hitni postupak je prošao. To znači možemo se odmah izjasniti i o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku. Izjašnjavamo se u skladu s članom 127. Poslovnika. Molim vas, naravno, ja sam dužan i otvoriti raspravu o Zakonu. Ima li potrebe? Ja se izvinjavam, ja sam vas malo dezavuisao, pripremio vas za glasanje, ali sam dužan otvoriti mogućnost i za raspravu. Ako nema prijavljenih, zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite sada za glasanje. Glasajte sad! S 31 glasom „za“, jednim „protiv“, jednim „suzdržan“, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku. Prelazimo na tačku 7. Ad. 7. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o okviru deviznog poslovanja u BiH (prvo čitanje) Ovde također nismo postigli saglasnost u Kolegiju. Postupamo u skladu s članom 80. stav (4) Poslovnika. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad! S 20 glasova „za“, devet „protiv“, pet „suzdržanih“; 18 „za“ iz Federacije, iz RS-a dva, nemamo entitetsku, pardon, drugi krug, pardon, pardon. Nema, nema. Je li to zahtjev Kluba? Dobro, ja ću ponoviti naravno glasanje ali gospodin Dokić je dobrovoljno negdje otišao, koliko sam ja vidio. Ali evo, ako Klub traži, mi ćemo ponoviti, naravno, naravno. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad! 23 Ići ćemo sve dok ne bude uredu. Molim vas, valjda ćete nagurati. Molim vas glasajte sad. Glasajte sad! Samo malo, bit će, bit će, samo malo strpljenja. A jeste da barem se odslika ovaj izvještaj. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad! Je li sad dobro? Pa hajde, ako je dobro. Dobro što je pao ovaj zakon. Dakle, s 21 „za“, 10 „protiv“, pet „suzdržanih“ i dvije trećine „protiv“ iz RS-a, Prijedlog zakona nije prošao. Idemo na tačku 8. Ad. 8. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o osiguranju depozita u bankama Bosne i Hercegovine – predlagač: poslanik Azra Hadžiahmetović (prvo čitanje)
O.K. Zahvaljujem. Poštovani predsjedavajući, kolegice, kolege zastupnici, uvaženi gosti, mi u Komisiji za vanjsku trgovinu i carine i u Radnoj grupi za poljoprivredu oko CEFTA-e smo radili zadnja tri-četiri mjeseca, saslušali predstavnike Vijeća ministara, saslušali eksperte Pakta stabilnosti, saslušali predstavnika Evropske komisije u BiH – kako i na koji način da ratificiramo Sporazum CEFTA a da iskoristimo maksimalno i prednosti i nedostatke tog sporazuma, kako ne bi naša proizvodnja doživjela ono što je doživjela nakon potpisivanja Ugovora o slobodnoj trgovini, pa smo zadnjih šest-sedam godina imali deficit preko 40 milijardi maraka, imali porast nezaposlenosti, imali propadanje mnogih poduzeća u BiH. I nakon što smo sve to saslušali, u Radnoj grupi za poljoprivredu smo pripremili ovaj zakon i predložili ga Komisiji, a Komisija ga danas predlaže Domu. Žurni, to jeste hitni postupak je jako bitan, jer on ima svoje pravne implikacije. Mi po Sporazumu CEFTA imamo mogućnost uvođenja određenih zaštitnih mjera, sukladno članku 22., 23. i 23.bis ali te mjere moramo uvijek argumentirati da imamo poremećaj na domaćem tržištu, da imamo određene opravdane razloge zašto to radimo. Mi ako ratificiramo CEFTA-u bez ovog zakona, onda praktično prihvatamo postojeće stanje kao osnovu za dalje analize, a postoje, stanje je znamo svi jako, jako loše i onda nije realno očekivati da ono bude još puno gore i time bi spriječili mogućnost korištenja CEFTA-e, a ako usvojimo ovaj zakon paralelno sa CEFTA-om, i on stupi na snagu paralelno sa CEFTA-om, 27 onda ćemo praktično postojeće stanje prezentirati na ono stvarno stanje da na tržištu postoji poremećaj u području poljoprivrednih proizvoda kao što i u obrazloženju Prijedloga zakona piše. Grupa za poljoprivredu je obišla područja u BiH, posjetila mnoge proizvođače i utvrdila da postoji umanjenje proizvodnje, velika nezaposlenost, veliko nekorištenje kapaciteta, uz istodobno veliki deficit koji imamo sa Srbijom i Hrvatskom. Iz tog razloga, ja mislim da je jako bitno da danas ovaj zakon usvojimo i hitni postupak, usvojimo i zakon, kako bi onda mogli ratificirati Sporazum CEFTA i na neki način našu poljoprivrednu proizvodnju dovesti makar djelimično u konkurentan položaj u odnosu na proizvodnje susjednih zemalja. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Ivankoviću. Izvolite dalje. Dakle, raspravljamo o Zahtjevu za proceduru, o razlozima i kontrarazlozima za hitnost za donošenje ovog zakona. Ako nema ... Snježana Rajilić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, kao predsjedavajuća ovoga odbora, imam obavezu da kažem nekoliko riječi o načinu donošenja ovoga zakona a, inače, i o jednom dugotrajnom radu ove, odnosno dugotrajnom raspravljanju o Sporazumu CEFTA i određenim problemima koji se odnose na poljoprivrednu proizvodnju a koji je, naravno, obrađivala ova komisija. Znači, prvo želim obavijestiti Dom, mada ste vi dobili Izvještaj, da je glasanje Komisije za ovaj zakon bio 5:3. Zastupnici iz RS su smatrali da ovaj zakon u ovom dijelu ne treba donositi. Zašto? Mi smo imali nekoliko rasprava sa predstavnicima Vanjskotrgovinske komore, sa predstavnicima Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa, sa Direkcijom za evropske integracije a i ovdje je došlo Mišljenje Direkcije za evropske integracije o Sporazumu CEFTA, gdje se otprilike govori koliko je to potrebno i o problemima koje bi mogli donijeti eventualno donošenje ovoga zakona. Znači, ja želim Dom da obavijestim o razlozima koji su opredijelili nas poslanike iz RS da ne prihvatimo, odnosno da budemo suzdržani kod donošenja ovoga zakona, a to je sledeće: Znači, nastojali smo sa predstavnicima Ministarstva za vanjsku trgovinu i ekonomske odnose da postignemo saglasnost oko eventualnog donošenja odluka ili mjera koje će omogućiti zaštitu domaće proizvodnje u trenutku stupanja ugovora CEFTA na snagu. Međutim, dobili smo, znači, uvjeravanja od Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa da takva aktivnost nije moguća dok ovaj sporazum ne stupi na snagu. Naravno, oni su nas upozorili da je način donošenja ovakvog zakona ili odluke jedan; odnosi se, znači, prema međunarodnoj zajednici i da ne možemo tretirati i zakon i sporazum u istom trenutku i da ne možemo zakonom definisati onaj dio međunarodnih sporazuma koje usvaja ovaj parlament. 28 Međutim, ono što je najbitnije, i što nas je znači najviše opredijelilo u ovom našem glasanju, odnosno odnosu prema ovom zakonu, jeste činjenica da smo mi imali zajednički sastanak, naravno iniciran i od predstavnika pomenutog ministarstva, a i od nas iz Komisije, jeste sa predstavnicima Evropske komisije i sa ljudima koji su radili na ovom sporazumu, koji su nas uvjeravali i znači na decidna naša pitanja odgovorili da ovakav način nije moguć u međunarodnoj korespondenciji, odnosno u međunarodnim odnosima, da nije moguće donijeti ovakav zakon. Stoga, evo ja predlažem da ovo ne ide po hitnom postupku kao što smo mi i tamo se izjasnili, da ovo ide u redovnu proceduru, eventualno ako to Dom naravno smatra da treba i da se sagledaju dodatne mogućnosti zaštite domaće proizvodnje i ja ću, izvinjavam se što sam malo dugačka, reći da bi to možda mogle biti neke druge osnove kao što je dodatni podsticaj u primarnoj poljoprivrednoj proizvodnji, ukidanje onih 15 feninga na putarinu itd. Znači da mi dođemo do toga da izvršimo stimulaciju domaće proizvodnje, a ne da uvodimo barijere. Evo, hvala lijepo.
Hvala, gospođo Rajilić. Prijavio se gospodin Momčilo Novaković, pa imamo Azru Hadžiahmetović.
Ja sam samo htio poslovničku intervenciju. Mi raspravljamo o proceduri, a ne o razlozima zbog čega neki članovi Komisije nisu podržali zakon na Komisiji. Ja razumijem njihovu potrebu da objasne zbog čega nisu podržali, ali to nije stvar dakle o kojoj ...
Ja sam shvatio da je to u prilog odnosa prema proceduri ali evo.
Naravno, ja, kad sam se već javio, hoću da kažem da očekujem u raspravama o zakonu da oni koji smatraju da ovo nije način zaštite, kažu koji je to način zaštite domaćih proizvođača, znači, i vrlo interesantno da komisija evo predloži zakon, a da, pri tome, oni koji nisu za, ne kažu, evo mi smo za ovaj način, a ne ovaj koji je predložen ovde.
Hvala, gospodine Novakoviću. Imamo Azru Hadžiahmetović. Jesu li, samo malo, samo malo, molim vas. Raspravljamo o proceduri, Zahtjevu o proceduri. Jesu li replike? Azra, ja se izvinjavam. Rajilić replika. 29
Molim vas, gospodine Novakoviću, znači, ja sam rekla da ću biti malo duža i objasniti šta se događalo u ovoj komisiji jer oko CEFTA-e je bilo dosta razgovora a, drugo, ja sam na kraju diskusije rekla dvije mogućnosti koje su to zaštita domaće proizvodnje. Ako ste smatrali da je trebalo još u Komisiju uputiti još jednu odluku, još jedan zakon, onda je to druga stvar. Ali, znači, naš sam odnos prema glasanju je rekao šta mi mislimo o zakonu. Znači, mi smatramo da treba stimulisati domaću proizvodnju. Rekla sam vam dva načina, a treći način je izmjena i dopuna Zakona o carinskoj tarifi jer bi se, znači, na proizvode koji se uvoze za primarnu proizvodnju, odnosno za repromaterijal, smanjile carine i omogućilo domaćim poljoprivrednim proizvođačima i prehrambenoj industriji da lakše uvezu strojeve, odnosno potrebnu mehanizaciju za svoju proizvodnju. Znači, to su tri predloga koja su išla na Komisiji. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Ivanković, je li replika? Azra Hadžiahmetović se ranije javila. Imamo prijavljenog, pa dajte na vrijeme se javite za repliku, a ne kad se digne poslanik. Azra, gledao sam, ali niste bili uočljivi. Izvolite. Novaković: replika.
Pa vidite, čuo sam ja, gospođo Rajilić, šta ste vi rekli, ali isto tako znam koliko smo izdvojili u Budžetu RS ove godine za subvencije poljoprivrednih proizvođača. Znači, sasvim mi je jasno, znači da vi u Budžetu RS niste to pokazali što ste sada rekli i da niste, dakle, principijelno, dakle, sa tim sredstvima koja su predviđena za subvencije, ne možete obezbijediti ovo što želimo obezbijediti svi mi ovdje, a to je zaštita domaćeg proizvođača. Dakle, ja sam čuo vas, ali kažem da ta sredstva, valjda je svima jasno, nisu dovoljna. Naravno, ne znači da mi možda u sledećem nećemo to budžetu uraditi, ali pitanje ko će preživeti do sledećeg budžeta.
Azra Hadžiahmetović. Poslovnička intervencija.
Uvaženi predsjedavajući, ja sam se javila za diskusiju ali dok dođem na red nakon replika i tog, ali vas molim .., ovde imamo tačku dnevnog reda: Zahtjev Komisije za vanjsku trgovinu i carine za izjašnjavanje o proceduri. Dakle, mi se ovde trebamo izjasniti o proceduri, pa molim kolegice i kolege da ne ulaze u meritum rasprave. Jer, ako ćemo ulaziti u meritum rasprave, onda hajmo svi ulaziti u raspravu. Ja vas lijepo molim, predsjedavajući. 30
Ja se zahvaljujem. Naravno, evo ja, ja pozivam poslanike da ne zloupotrebljavaju dakle davanje riječi da diskutuju o mjerama, o zakonima itd. Dakle, diskutujemo o Zahtjevu da li je potrebno po hitnoj proceduri, nije li potrebno i nemojte da izlazimo iz tog konteksta. Ko se javio za repliku? Dakle, ipak hoćemo da diskutujemo i dalje, iako je stvar o proceduri. E, pa dobro. Samo malo, samo malo. U čemu je problem? Samo malo, red replika. Kalabić, replika. Je li i to replika? Rajilić dvije replike. Kalabić, Rajilić.
Pridružujem se ovim zahtjevima da se vratimo.
Je li replika, gospodine Križanoviću? Dobro.
A samo bih podsetio gospodina Novakovića da sutra počinje avgust mjesec. Znači, nije ovo januar nego počinje avgust mjesec.
Hvala lijepo. Rajilić.
Budžet i donošenje budžeta.
Rajilić: replika.
Ja bih molila gospodina Novakovića, ako mu nešto nije jasno oko donošenja ovih preporuka, da se obrati Komisiji pa da dobije ili Vijeću ministara, odnosno Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa pa da vidi koje su to oni mjere poduzeli i šta su to uradili, a za vaše obavještenje traži se povećanje izdvajanja iz Budžeta RS i Federacije za oblast poljoprivrede i taj zahtjev je otišao prema vladama i RS i Federacije BiH. Znači, traži se povećanje, izdvajanja iz Budžeta putem rebalansa. 31
Hvala. Dakle, imamo prijavljene za diskusiju Hadžiahmetović, Križanović, Ivanković. Hadžiahmetović i Lagumdžija. Ko, pa zapisao sam Ivanković. Još je jedan bio, javio se još jedanput. Izvoli, Azra.
Pa evo, ja nemam diskusiju više u formi pitanja. Mi smo imali ovdje Zahtjev Komisije za vanjsku trgovinu i carine za hitnim postupkom, nakon čega smo čuli predsjednika Komisije koji, ako sam razumjela dobro, predlažete redovnu proceduru. Znači li to da sad od predlagača imamo izmjenu Zahtjeva za proceduru?
(odmaknuta od mikrofona)
Aha, dobro.
Hvala. Gospodin Križanović.
Ja ću se također držati samo procedure. Dakle, postavlja se pitanje zašto je bitno danas usvojiti hitnu proceduru? Mi smo kao komisija također dali bezrezervnu podršku ratificiranju Sporazuma o CEFTA-i. Dakle, mi ćemo, vjerujem danas, podržati ratificiranje Sporazuma, ali je jako važno danas da usvojimo i ovaj zakon. Stupanjem na snagu Sporazuma o CEFTA-i, naša poljoprivreda dolazi trenutačno sa stupanjem ovog sporazuma o CEFTA-i u daleko nepovoljniji položaj nego što je sada. I naravno da ovaj zakon nije dovoljan za zaštitu domaće proizvodnje i poticaj domaće proizvodnje. Treba niz mjera donijeti. Ali ovo je jedan osigurač koji bi bar bio, da kažem, kao garancija zadržavanja postojećeg stanja, ako već ne možemo učiniti više. Sve ovo što smo mi govorili da ćemo mijenjati carinske tarife i akcize i poticaje itd. sve to je ono što tek treba da dođe. Stavljanje ovog zakona u redovnu proceduru nema smisla nikakvog. Evo, zato je to potrebno danas da se opredijelimo za hitan postupak. Hvala.
Hvala. 32 Gospodin Lagumdžija. Gospodine Ivankoviću, imajte razumijevanja, vi ste već jedanput govorili, da damo priliku ljudima koji nisu govorili. Dobit ćete i vi priliku.
Gospodine predsjedavajući, sasvim prirodno pošto raspravljamo samo o primjeni Poslovnika po članu 127., međutim, vrlo je teško ...
Izbjeći.
Argumentovati bez argumenata koji se tiču merituma, vrlo je teško.
Dakle, idemo u meritum.
Ne idemo, ja ću pokušati jer bit će prilike, nadam se, ako Bog da lijepe sreće, da ćemo doći i do merituma. Ja samo upozoravam na sljedeću stvar. Pošto mi danas pod tačkom 41. dnevnog reda pod a) imamo Sporazum o čemu je kolega Križanović govorio, Sporazum o izmjeni i pristupanju Centralnoevropskom sporazumu o slobodnoj trgovini (CEFTA 2006.), mi smo čuli ovdje vrlo argumentovanu raspravu koja govori o tome da postoji puno mjera koje treba preduzeti i koje će se preduzeti, da dobar dio tih mjera je na nivou države, a stimulativni dijelovi i zaštitni dijelovi kojekakvi su na nivou entiteta. I to uopšte nije sporno. Šta je sporno ovde? Sporno je samo da mi danas prihvatimo Sporazum CEFTA po... 41.a), i, da budem jasan, mi ćemo biti protiv ratificiranja Sporazuma 41.a) ukoliko ga stavite. Molimo vas da ga povučete. Molimo vas da neke stvari razriješite prije, da izađe ministar Puhalac, Vijeće ministara sa jednom ozbiljnom analizom, sveobuhvatnim planom, mapom puta, aktivnostima, kako god hoćete, u kojima će zajedno sa entitetskim premijerima kazati - ovo je jedna kapitalna stvar za privredu ove zemlje. Nemam ja ništa protiv. Ja sam za ugovor sa CEFTA-om, da budem vrlo jasan. Ali sam protiv potpisivanja ugovora sa CEFTA-om po principu - a onda su ostalo to detalji. Djelujmo kao konsultant koji kaže zatvoreniku iz zatvora - preskoči ogradu i tako ćeš pobjeći. Kako kad je visoka šest metara? Pa to su detalji, ja sam konsultant. Dakle, ne možeš ovde reći: usvojit ćemo ugovor sa CEFTA-om, a sve ostale sistemske mjere, državne, entitetske itd. ćemo ostaviti za kasnije na garanciju! Uz puno uvažavanje, mislim i ja zato je naša molba bila da se proba danas otvoriti, ako vi hoćete da idemo po redovnom postupku za ovu tačku dnevnog reda koju je Komisija predložila, nema ni to problema, ali da se odmah o tome dogovorimo, da se ugovor o CEFTA-i i njegova ratifikacija stavi na stand by dok se ne pripremi sistemski sve. I ja 33 molim Vijeće ministara, molim ministra Puhalca kao vrlo ozbiljnog čovjeka koji zaista uliva povjerenje svojim, da tako kažem, CV-em, da shvati zašto ovo hoćemo. Da ne bi sutra bio, je li, suodgovoran zajedno sa ljudima koji su izgleda već dogovorili da CEFTA ide i vidim, vidim ovo Topčagićevo pismo je ovako dobro napisano, da to prođe i da su svi amnestirani od dalje odgovornosti. Ja apelujem na ovaj parlament da razmišljate o proceduri po ovoj tačci u kontekstu tačke 41.a). Ponavljam još jednom, gospodine Belkiću, da ne bih bio pogrešno shvaćen, ja sam za Sporazum CEFTA.
Nisam ja ništa rekao.
Ja sam za to da se ratificira, ko će ti ga znati šta ćeš ti reći. Dakle,
Evo, ja te slušam.
Pa to je dosta pohvalno s tvoje strane, zato primaš pare da me slušaš.
Samo izvoli.
Ništa, dalje ću te poštediti slušanja.
Dobro.
Da ne bi predaleko otišao, moglo bi te nešto zaboliti.
Hvala. Gospodin Ivanković. Imamo prijavljene: Živković, Izetbegović.
Ja sam želio malo pojasniti da se ne bi razumjelo da smo mi u Komisiji na neki način imali različite informacije i želim potvrditi ovo što je predsjedavajuća Komisije rekla, informacije koje smo dobili od ministarstva itd., ali iz tih informacija smo, očito, morali izvući malo različite zaključke. E, i ja još samo jednom želim pojasniti zašto hitna procedura? Ako nemamo hitnu proceduru, onda nemamo mogućnost donijeti zakon ako ratificiramo CEFTA-u. 34
Je li danas sve gotovo? Dom naroda nema nikakve obaveze, nema ništa kasnije?
Dom naroda uobičajeno radi nakon nas i logično je da slijedi isti put. Mi, ako danas ratificiramo CEFTA-u, mi smo stvorili pravne posljedice po CEFTA-i, i onda nemamo činjenica da možemo donositi ovakav zakon, a, ako ne ratificiramo CEFTA-u, onda nije problem da ovaj zakon ide u neku drugu proceduru, ali CEFTA bi opet trebala čekati njegovo usvajanje. Znači, ključ zakona je procedura vezana za CEFTA-u. Hvala.
Hvala. Gospodin Živković i imamo prijavljenog gospodina Izetbegovića. Ima li još prijavljenih? Gospodin Jovičić. Hvala.
Očigledno da ne možemo da izbjegnemo diskusiju u vezi sa CEFTA-om, iako ključ današnje tačke dnevnog reda ove je rasprava o predloženom zakonu, odnosno o proceduri. I ja bih zamolio da se ne proziva ministar Puhalac koji će sigurno da uzme riječ kada budemo pričali o ratifikaciji Sporazuma CEFTA, a sad pričamo o proceduri po Poslovniku 127. Nekoliko razloga zašto ovo ne može da ide po proceduri 127. je što ovo i nije u formi zakona. Svako onaj ko je pročitao, video je da ovakav koncipiran zakon nije u skladu sa onim nomotehničkim propisima koje predlaže se kad se zakon predlaže. Druga stvar je da je nemoguće sa zakonom, pozivajući se na odluke, rešavati neka pitanja. Znači, ko je pročitao zakon, vidi da je nemoguće i da je potrebno prvo da Ustavno- pravna komisija kaže da li ovakav zakon kao zakon može da prođe. Ovo više liči na odluku nego na zakon. Druga stvar je i da se ne može samo sa tri tarifne oznake da rješava zaštita poljoprivredne proizvodnje. Zato ovaj zakon u ovoj formi treba da prvo prođe kroz skupštinska tijela da bi se uopšte dalo pričati da li je to zakon i da li u ovoj formi može dalje da ide. Zato ćemo mi iz SNSD-a biti protiv ... iz čisto praktičnih razloga i protiv člana 26. jer je avgust mjesec i vjerujte da ćete teško poslanike da privolite da dođu i u Komisiju da raspravljamo o ovome zakonu, a samim tim što i Dom naroda neće ratifikovati CEFTA-u sigurno sa svojim zasjedanjem do septembra mjeseca. Ne vidim nijedan paktičan razlog da to radimo po 126., odnosno po skraćenom postupku. Hvala.
Hvala. Gospodin Izetbegović. 35
Dakle, nisam uvjeren da će proći po hitnoj proceduri, onda pozivam da svakako usvojimo da ide po skraćenoj proceduri, jer ako pustimo CEFTA-u i ono što će se desiti našoj poljoprivredi, ako dopustimo, onda ćemo mi saučestvovati u tome da nam umre poljoprivreda jer u ove dvije susjedne poljoprivrede je ogroman novac investiran, one su daleko jače od naše poljoprivrede. Konkurencija je normalno najbolja stvar ali za onoga ko se može boriti u toj konkurenciji. Ako vi pustite bolesnog čovjeka ili dijete da se hrva sa odrasla dva hrvača, slomit će mu vrat. Znači, u konačnom slučaju mi ćemo učestvovati u tome da se slomi vrat našoj poljoprivredi. Dakle, pozivam da se, u najmanju ruku, ovo usvoji po skraćenoj proceduri.
Hvala. Gospodin Jovičić.
Poštovani predsjedavajući, pa mislim da je ova komisija naša imala, možda, najviše sjednica poslije ... i Ustavnopravne komisije i Komisije za finansije i budžet i mi smo zaista uložili maksimalne napore kako da ostvarimo korist za ovu zemlju i vodili smo tamo, zaista, konstruktivne rasprave i imali smo saglasnost po svim pitanjima. Šta se desilo na posljednoj sjednici Komisije, upravo radi procedure? Dakle, CEFTA je potpisana, trebamo je ratifikovati ili ne. I mi smo dobili objašnjenja od predstavnika Pakta za stabilnost i od Evropske komisije da domaćim zakonodavstvom ne možemo mijenjati taj sporazum. Ali šta nam ostaje? Ostaje nam obećanje Ministarstva za spoljnu trgovinu i ekonomske odnose da su oni već pripremili 62 mjere koje, dakle, nisu samo bazirane na ovom problemu i o tarifnim tamo brojevima 2, 4, 16 nego nad svim drugim mjerama kako bi privreda ove zemlje krenula. Dakle, ponavljam šta je suština. Razdvaja se CEFTA i ovaj zakon koji je najvjerovatnije potreban, ali u ovoj proceduri i u ovakvom trenutnom stanju nije moguće donijeti ga, jer paktično on ne bi riješio osnovne probleme poljoprivrede i svih onih drugih grana koje su zaista sad u velikim problemima u BiH. Zato ne treba da nekoga brine zašto su predstavnici iz RS bili uzdržani na Komisiji. Iz prostog razloga što smo prihvatili sugestije i savjete predstavnika međunarodne zajednice i to smo sami znali bez njih da mi ne možemo domaćim zakonodavstvom mijenjati nešto što je potpisano. Dakle, nama ostaju dvije varijante. Da imamo obećanje Savjeta ministara da će najozbiljnije ući u ovu proceduru, da će domaćim zakonima, carinskom politikom, nekim drugim zakonima rješavati ove probleme i to u bilateralnim kontaktima sa zemljama gdje imamo opravdanu argumentaciju da su narušeni ti međutrogivinski odnosi, da ne bismo došli u poziciju da mi sad jer po mojim saznanjima, čini me se, samo još Srbija i mi nismo ratifikovali Sporazum CEFTA, ostalih šest zemalja jeste. Dakle, bezbroj je ovdje bilo kontraverzi, ali evo sad, ako su me shvatili kolege poslanici, dakle CEFTA je neupitna, s tim možemo li imati garanciju naravno Savjeta ministara da će najozbiljnije krenuti u pripremi svih zakona koji će podržati našu, ne samo poljoprivredu nego privredu – da ova zemlja ojača. Dakle, stvar je u tome hoćemo li mi ići na povjerenje, hoćemo li mi danas uraditi jednu korisnu stvar za ovu 36 zemlju a to je da podržimo CEFTA-u ili ne podržimo, zavisi, naravno, od raspoloženja a da pripremimo zakonske projekte koje će zaista olakšati ljudima koji samo sprat ispod nas sjede, ima ih dole tri stotine. Dakle, moramo i njih uvažavati. Ali moramo vidjeti i interes ove zemlje. Ono što je nas opredijelilo, zaključujem, u Komisiji da budemo suzdržani jeste što zaista nismo bili u mogućnosti da bilo kojim zakonskim projektom mijenjamo postojeći sporazum. Šta nam ostaje? Bilateralni kontakti o kojima sam govorio, da sa tim zemljama, gdje imamo očito ogroman debalans u spoljnoj trogovini i razmjeni, da s njima pokušamo ostvariti ovo što je interes i zaštititi se na određeni način. Hvala.
Hvala, gospodine Jovičiću. Evo ja zaključujem. Izvolite, gospodine Bešlagiću, nemam ništa protiv. Vaše je pravo, naravno.
Nisam htio da diskutujem, ali moram da izrazim svoje čuđenje nakon diskusije gospodina Jovičića. Zašto to govorim? Govorim, prošli puta kad je bilo, on je čak rekao - ukoliko ne budemo donijeli ovakav zakon da će on podnijeti ostavku na Komisiju. I ja sam bio oduševljen što upravo je ta komisija obišla naše poljoprivrednike i dala punu podršku poljoprivrednicima. Drugo što bi htio da vas zamolim. Da li ovaj zakon išta mijenja CEFTA-u? Ne mijenja, ali on daje nekakvu garanciju. Garanciju od Vijeća ministara ni u kakvom obliku, ni u kakvom papiru, ni u kakvom dokumentu ovaj parlament nema. Prema tome, ako mi danas usvojimo ovu proceduru i ukoliko glasamo, to je samo garancija da – nakon onoga što smo učinili potpisivanjima svih sporazuma do sada za poljoprivredu i nakon ovoga što je privreda učinila našim poljoprivrednicima – evo dajemo im nekakvu garanciju da će biti zaštićeni. Prema tome, ona ne može štetiti, nemojte se vaditi da će CEFTA zbog ovoga napraviti džumbus. Nema šanse, nema šanse. Prema tome, ja vas molim samo za razumijevanje da, evo, i ovo šatorsko naselje, takav je dogovor bio od ove komisije da ode nakon ovoga. Prema tome, ako nam to nije stalo, onda ne znam šta nam je stalo. Zato vas molim da, evo, uvažimo tu činjenicu i uvažimo činjenicu onih koji su obilazili poljoprivrednike, razgovarali sa poljoprivrednicima, a tvrdim da će Ministarstvo nakon ovoga donijeti nam nove prijedloge koji su ... na papiru, koje ćemo mi vrlo rado prihvatiti i kada će ovo, onda, ovaj zakon postati prošlost. Evo iz tih razloga vas molim da tako razumijemo ovo što se predlaže.
Hvala, gospodine Bešlagiću. Imamo Ivankovića: replika. Pa imamo Jovičića: replika. 37
Samo kratko želim pojasniti. Kolega Jovičić je rekao da ovi ...
Nemojte pojašnjavati nego replicirajte. Nekom ste rekli da replicirate.
O.K., odlično. Repliciram da ovaj zakon ne mijenja Sporazum CEFTA nego je on samo nastavak obveze koju mi preuzimamo u Sporazumu. I ako pogledamo genezu Sporazuma kako je nastao, onda, ko je to pratio, može se sjetiti svih događaja da naši ovlašteni pregovarači u Briselu nisu htjeli potpisati Sporazum dok nisu naknadno dobili član 23. Mi sad taj član trebamo implementirati ovim zakonom. To je samo redoslijed koraka od početka do kraja da bi imali cjelovitu CEFTA-u. Hvala.
Hvala. Gospodin Jovičić: replika.
Poštovani predsjedavajući, ja mislim ...
Kome replika?
Replika na izlaganje gospodina Bešlagića.
A, evo i Selim se javlja za kontra nešto.
Nije jaka, ne bojte se.
Aha, dobro, dobro, dobro. /smijeh/
Dakle, samo da pojasnim. Ja ni danas ništa nisam promijenio svoje stavove u odnosu na ono što sam rekao na prethodnoj sjednici Parlamenta. Radi se ovdje o sasvim drugim stvarima. O nepovjerenju između institucija na nivou BiH. I ja se slažem s tim da ovaj parlament nema povjerenja u Savjet ministara da će oni izvršiti ovo i završiti. To se ja slažem da je to moguće. 38 Međutim, ono što želim da kažem jeste da ja lično nisam protiv ovog zakona. Ne pada mi napamet da budem jer sam se maksimalno zalagao i zalagaću se da izađemo u susret poljoprivrednicima, da ojačamo poljoprivredu. Jer, ako njih nema, neće ni nas biti ovdje. To sam rekao i na toj sjednici i sad ću ponoviti. Dakle, šta želim da kažem? Da ostajem kod svojih stavova ali procedura sama da danas donesemo zakon nije moguća i ono što bih apelovao na Savjet ministara – da li su oni u stanju, ne da daju danas garancije nego da sa drugim argumentacijama i još jačim argumentima nas ovdje ubijede da će oni uraditi na realizaciji zaštite domaće proizvodnje, što je suština. Mi možemo donijeti stotinu zakona, imamo ih bezbroj, zaključaka. Ma ko to realizuje? Narod dok ne osjeti da bolje živi ne interesuje ga zakon ali, ono što ponavljam, nema ovdje međusobnog povjerenja između institucija BiH. Zato da ponovim nisam ništa, kako bi reklo se to, revidirao svoje stavove.
Već ste replicirali, ako niste primijetili.
Ostajem kod tih. Dajem maksimalnu podršku tim ljudima, ali nije moguće u ovom momentu ispoštovati ovu proceduru koja se traži.
Hvala. Samo malo, samo malo, molim vas polako. Suljkanoviću, šta je kod vas? Replika, je li?
Netačan navod.
Netačan navod.
Molim vas, ovdje se nekoliko puta pozivalo na to da je gospodin iz Pakta stabilnosti ustvrdio kako je nemoguće donijeti ovaj zakon i ratificirati CEFTA-u. To nije tačno. Njegov decidan odgovor bio je da je to stvar unutarnjeg zakonodavstva, u koje se on nije htio miješati.
Hvala.
Mala ispravka ovdje. Ovo nije uredu. 39
Evo ispravka, nije uredu.
Molim vas, gospodine Suljkanoviću.
Hoće li biti uredu kad ...?
Gospodin je ovako. Pitanje je bilo, moje pitanje direktno je bilo - koja institucija može da donese ovakav zakon? Da li je to stvar Parlamentarne skupštine BiH ili izvršne vlasti? On je rekao da u takvim situacijama on se ne može miješati. A uopšte nije komentarisao da li može zakon u ovom dijelu da se donese ili ne. On je rekao da se ne može zakonom mijenjati taj sporazum, što sam ja na početku i rekla.
Hvala.
Mislim, nemojte da tražimo snimku nečega, da mi imputirate ono što nije tačno. Ja vas lijepo molim.
Hvala. Gospodin Izetbegović: replika.
Pitanje je ovo sa hitnim postupkom. Ali skraćeni postupak će trajati dva mjeseca. Mi ćemo CEFTA-u danas vjerovatno usvojiti i vjerujte svi smo zabrinuti za poljoprivrednike. Ako dopustite da meso, mlijeko, poljoprivredni proizvodi da uđu iz Srbije i Hrvatske, gledat ćete kako se zatvaraju ovdje naši poljoprivredni kapaciteti. Zato na vas ponovo apelujem da svakako, barem, uz skraćeni postupak koji će omogućiti da se umiješa Ministarstvo i da vidi detalje toga ugovora i eventualno nešto interveniše, da kroz skraćeni postupak to usvojimo.
Hvala. Replika: gospodin Lagumdžija. Nema problema, diskusija. Pa zašto, nije uopšte problem, imamo vremena, nije uopšte problem. Izvolite, gospodine Lagumdžija, replika. 40
Prvo, zahvaljujem se, gospodine predsjedavajući. Dopada mi se vaš pristup da imamo vremena kada su ove stvari u pitanju, jer zaista imamo vremena. Jedno od osnovnih karakteristika CEFTA-e je definirano svim dokumentima da se uspostavi zona slobodne trgovine u jugoistočnoj Evropi do 31. decembra 2010. ... Dakle, do tada treba postupno pripremiti neke stvari. Onog malog, iz Bakirove priče, koji su prva dva velika, treba ga malo ojačati. A princip: hajmo ga danas pustiti, pa ćemo za dva mjeseca ga počet ojačavat, on možda ne bi preživio ova dva mjeseca, a znajući nas kakvi smo, mi za dva mjeseca ovo nećemo raditi zato što nemamo nikakvu obavezu jer smo ispunili ove međunarodne, ko biva, obaveze koji nas obavezuju da 2010. ... Problem, svi jako dobro znamo u čemu je problem. Problem je u tome što pored svih ovih ugovora o slobodnim trgovinama koje zamjenjuju sada sa multilateralnim ugovorima, mi nemamo osposobljenost ni državnu, ni kroz entitetske mehanizme da naši proizvođači mogu biti plasirani sa svojim proizvodima u drugim zemljama sa kojima imamo ugovor o slobodnoj trgovini.
Kome je replika, gospodine Lagumdžija?
Gospodinu Izetbegoviću koji mi je sada rekao.
Ja se ne sjećam da je on govorio o tome.
Jeste, govorio je. Dakle, gospodin Izetbegović je rekao da ćemo vjerovatno danas usvojiti Sporazum o CEFTA-i. Jesam u pravu, Bakire? A pretpostavka, e vidite, upravo se o toj pretpostavci radi. Osnovni problem i naša je sugestija, evo slažem se s Bakirovim pola prijedloga: da ovo ide u skraćenu proceduru i da ratifikaciju vežemo za okončanje te skraćene procedure, a da nam do tada Vijeće ministara... da nam izađe sa planom aktivnosti zakonodavne i izvršne vlasti u BiH, u BiH, što znači državni, entitetski premijeri, taman imate dva mjeseca vremena na stimuliranju domaće proizvodnje u kontekstu primjene CEFTA. Izađite s tim papirom. Evo danas ovo stavimo u skraćenu proceduru. Ovu tačku CEFTA-u odgodimo za dva mjeseca, damo ljudima vremena da nam pripreme jedan ozbiljan program, jer, u protivnom, mi ćemo ovo ratificirati danas i završit ćemo posao. Zato apelujem još jednom da se ovako pristupi – da danas ne ratificiramo, ponavljam da danas ne ratificiramo Sporazum jer kome ga ratificiramo, ko nas gura u to.
Sad raspravljamo o proceduri, Zlatko. 41 ___________(?) Jest, ali vezane su stvari.
Vezane su stvari zato što ste vi uveli u igru, iz parlamentarne većine, da ćete danas ratificirati Sporazum o CEFTA-i. ___________(?) Ko zna? Odlično. Eto mi smo protiv toga, još jednom vas argumentovano molimo da to ne radite.
Hvala. Gospodin Huskić se javio za diskusiju.
Pa ja nisam mislio diskutovati na ovu temu, ali, evo, sad ponukan ovim pričama, moram da kažem, ... hoću da budem odgovoran prema sebi i prema ljudima i prema svakom. Mi sad imamo ovdje dva nekakva bloka suprotstavljena koji ja, svak ima svoja argumente, ja sam zaista u poziciji da ne znam kako da se ponašam i koristim priliku pošto je ovdje ministar. Ovdje, tačno je da pričamo o proceduri ali, ali kad pričamo o proceduri stalno pričamo o suštini stvari. Ja mislim da bi bilo korektno da nam ministar pomogne. Meni, evo da kažem šta je meni dilema. Nije mi jasno – šta ako CEFTA-u prihvatimo danas, šta ćemo mi pogoršati u stvari, u cijeloj stvari ovdje za poljoprivredu. Ja sam čuo dosta komentara da se ništa neće pogoršati, da će sve ostati kao što je i bilo. Evo i sad, sad čitam po novinama razne komentare, slušam ovdje različite priče od komisija, od ministara, zaista hoću da čujem od ministra, za koga smatram da je najodgovorniji ovdje, da čujem šta on kaže. I molim vas, predsjedniče, da mu omogućite da nam kaže svoje mišljenje da bih mogao da se odlučim. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Huskiću. Ima li još, prvo da vidimo, ima li još prijavljenih za diskusiju. Molim vas, ima li još prijavljenih za diskusiju? Gospodine ministre, imate li potrebu? ___________(?) Procedura je u pitanju. 42 Dakle, zaključujem, zaključujem, naravno, naravno, zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite za glasanje. Izjašnjavamo se o Zahtjevu za hitni postupak. Glasajte sad! Sa 22 glasa „za“, „protiv“ 13, bez „suzdržanih“ – usaglašavanje. Nemamo saglasnosti. Kolegij nije spreman sada da se usaglašava. Usaglasit će se za tri dana. Izvolite, gospodine Križanoviću. Meni se učinilo da neko govori. Usaglašavat ćemo se za tri dana. Idemo dalje. Sljedeća je 14., pardon, 15. tačka dnevnog reda: Ad. 15. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vijeću ministara BiH ( drugo čitanje ) – primjena starog poslovnika
Postoji greška u glasanju kod ... točke 15.
Kakva greška u glasanju?
Gospodin Jovan Mitrović je glasao „za“, a u listingu stoji da nije glasao.
Otkud ja znam kako je gospodin ...
Ali, evo ni mi nismo mogli utvrditi dok nismo dobili listing.
Pa propustili ste vrijeme da ... tražite ponavljanje glasanja. 44
Ali nismo prije mogli dobiti listing.
Kako ja mogu sad provjeriti kako je glasao čovjek?
Pa znači kako ćemo provjeriti dok ne dobijemo listing da se uvjerimo da je to.
Dozvolite da završim ovu tačku dnevnog reda. Stvarno ovo mena smisla. Dakle, jeste se smjestili, gospodo. Gospodine, hoćete li sjesti, molim vas. Dakle, na 12. sjednici Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju. Nadležna Komisija za finansije i budžet Izvještaj je dostavila 27. jula. Istog dana je Izvještaj proslijeđen poslanicima. Vidjeli ste da je Komisija usvojila četiri amandmana; iz ovih amandmana jednoglasno prihvatila Prijedlog zakona u plenarnoj fazi. Pa molim vas, dozvolite mi da radim. U plenarnoj fazi, poslanik Momčilo Novaković podnio je dva amandmana: jedan, kojim osporava amandmane Komisije; jedan, pozivom na nove aspekte, dakle član 118. stav (1) i (3) Poslovnika. Dakle, otvaram raspravu u drugom čitanju. Izvolite. Gospodin Novaković.
Prije nego što diskutujem, da li je Kolegij prihvatio, dakle da li je Kolegij prihvatio da raspravlja o amandmanima po ... članu Poslovnika koji sam ja naveo ili nije, znači, s obzirom da Kolegij treba da kaže jer ovi amandmani koje sam ja predložio nisu bili, dakle, u komisijskoj fazi, predložio sam ih naknadno. Molio bih, dakle, je li Kolegij prihvatio da raspravlja?
Pa vidite, gospodine Novakoviću, da smo ih dostavili i da su u proceduri. Je li vidite? Izvolite, uredu je. Izvolite za diskusiju.
Hvala. Ako je prihvaćen, dakle, onda htio bih prije svega da objasnim kako je došlo do ovih amandmana u plenarnoj fazi, a da se oni nisu našli u komisijskoj fazi. Naime, zakon koji je predložio Savjet ministara BiH nije ni u jednom članu tretirao rok vraćanja stare devizne štednje. Dakle, taj rok je praktično, taj rok praktično nije bio predmet zakona. Mi smo u prošlom sazivu u ovom domu usvojili jedan zakon koji je predviđao taj rok 45 od pet godina umjesto 13 koliko sada stoji u Zakonu. U toku komisijske rasprave, Komisija je dakle usvojila amandman, ovdje piše - kojim se, dakle, mijenja član 11. na način da se ovaj rok smanjuje sa 13 na devet godina. Moram reći da je Komisija razmatrala taj amandman, iako je dostavljen u roku kasnijem od 15 dana, odnosno suprotno Poslovniku. S obzirom da je, dakle, Komisija usvojila amandman ... suprotno Poslovniku, odnosno usvajanjem povrijedila Poslovnik, naravno da ni ja nisam mogao imati drugačiji amandman u onom predviđenom roku. Ono što ostaje dilema u ovom zakonu i usvajanju ovog zakona u ovom tekstu koji sada imamo jeste – zbog koga mi donosimo ovaj zakon? Dakle, da li ovaj zakon ovaj parlament donosi da bi riješio problem stare devizne štednje i starih deviznih štediša, ili da bi Savjet ministara riješio svoj problem koji je dobio odlukom Doma za ljudska prava. Ako ovaj zakon donosimo da riješimo problem starih deviznih štediša, odnosno stare devizne štednje na način kao što traže stare devizne štediše, onda je sasvim logično da se uvaže njihovi stavovi. I u tom smislu, zakonodavac je morao imati više smisla i sluha za stavove onih čije probleme rješava. Moram reći da Savjet ministara, ni u prošlom a ni u ovom sazivu, očito nema tog sluha i da Savjet ministara, i prošli a i ovaj, očito radi ovaj posao samo zato što su dobili nalog Doma za ljudska prava. I naravno sa tim motivima je vrlo i teško doći do teksta koji je prihvatljiv za one koji trebaju od njega imati koristi, odnosno oni koji trebaju kroz njega riješiti određeni problem. Kad smo prošli put, u prošlom sazivu, u stvari raspravljali o zakonu, onda smo se prećutno ovdje sa tadašnjim sazivom Savjeta ministara složili da ovaj rok od pet godina koji je usvojen nije dobar i da može BiH dovesti u, znači, finansijski kolaps, ali da je prihvatljiv rok. Tada je govoreno ovdje od strane Savjeta ministara: prihvatljiv rok sedam-osam godina. I tada je pravljen kompromis sa različitim udruženjima starih deviznih štediša da se taj rok i svede na nekih, nekih mogućih sedam-osam godina. A onda smo, evo, dobili u prijedlogu devet godina. Ja nemam ništa protiv ni devet godina ako je on prihvatljiv za one na koje se odnosi. Bojim se da, ukoliko nije prihvatljiv, da imamo onda drugu vrstu posljedica po BiH, i da ćemo dobiti onda pojedinačne presude koje će BiH dovesti, upravo, u ono u što Savjet ministara i svi mi ne želimo da ona uđe, a to je taj finansijski kolaps. Čudi me da u isto vrijeme, dok mi usvajamo ovaj zakon, Savjet ministara formira Radnu grupu i pročitao sam u zadnjem „Službenom glasniku“ da je formirana Radna grupa da riješi ovaj problem u čijem sastavu su, između ostalog, i predstavnici deviznih štedišta. Sad me živo zanima kakva je uloga te radne grupe ako danas usvojimo ovaj zakon. Šta će oni to raditi nakon ovoga danas i nakon ovih amandmana koje je usvojila Komisija. Mnogo bi bolje bilo da je Savjet ministara ušao dublje u suštinu i utvrdio rokove koji su mogući, s jedne strane, i prihvaljivi, s druge strane. Vjerovatno bi danas došli onda do zakona koji bi bio pozdravljen od svih i od čitave naše javnosti. Nažalost, nismo imali dovoljno, čini mi se, ni sluha, pa, ako hoćemo, ni volje da ovaj problem sagledamo u potpunosti. Predlažem kolegama da usvojimo ove amandmane koje sam ja predložio i time omogućimo dobijanje zakona od koga će imati koristi upravo oni na koje se on i odnosi. Hvala. 46 ___________(?) [[nije uključen mikrofon; najava govornika]]
... i Komisije za finansije i budžet dužan sam da iznesem neke stvari da je Komisija na svojoj zadnjoj sjednici, nakon provedene procedure, dostavila četiri amandmana gdje su potpisali ja kao predsjednik, Lazar Prodanović i Velimir Jukić, u skladu sa članom 109., onaj stav (2). Gospodin Novaković tvrdi da je to suprotno Poslovniku, međutim ovi njegovi amandmani su, po meni, naknadno su upućeni. Komisija se rukovodila sa argumentima i prihvatila je da ... se produži do 30. septembra i u prvoj varijanti je bilo do 13 godina iz razloga što je bilo otprilike planirano 1.900.000.000. Kako je do sada ... samo 800 miliona i procjene su da će biti otprilike 1.200.000.000, zato je prijedlog išao do devet godina. Niko ne kaže da će to biti devet, može da bude i pet i sedam. Međutim, Komisija je i Vijeće ministara vodilo računa i o makroekonomskoj situaciji države BiH. Država je iznad svega; ne smijemo dozvoliti da dođe u pitanje da država ne može servisirati vanjski dug. Po meni ovakvi prijedlozi su čisto predizborno dodvoravanje štedišama. Štediše su građani BiH ... normalno ... znači priznali su ... država priznala taj dug. Bože moj, kamo sreće da možemo platiti sve, ali, po meni, i ta kamata od 5% to znači, ona je to; vi znate kamata tržišna vrijednost je na zapadu isto 5%. To država sa ekonomskog stanovišta ne može, ne može prihvatiti. Mislim i ovo što je prihvatila da je sasvim razumna i sasvim je jedna, zavisi opet od nas, kolega Novakoviću, ako budemo ovdje radili konstruktivno, provodili ekonomske reforme, ako ekonomska situcija BiH bude dobra, može taj period biti i do pet godina. Izvolite ovdje pa podržite ekonomske reforme. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Dolić. Izivinjavam se, gospodine. Replika. Gospodin Novaković.
Želim replicirati na ovaj stav da se radi o proizvoljnim prijedlozima. Naime, ja sam rekao u diskusiji da je ovo bio rezultat diskusije kad smo usvajali prethodni, u prethodnom sazivu ovaj zakon, i kada je tadašnji saziv Savjeta ministara, zajedno sa predstavnicima organizacija starih devizinih štediša, došao do zaključka da je to moguće uraditi u periodu od sedam do osam godina. Dakle, nije on proizvoljan nego rezultat tadašnjih nekakvih, hajde da kažemo, dogovora, obećanja ili kako god hoćete. Pazite, ja nisam govorio o kamatnoj stopi, ali, vidite, najjednostavnije je kad kažete: mi nemamo para i mi vam ne možemo dati kamatu! Znate, to je vrlo jednostavno reći ali, gledajte, ostaje problem pojedinačnih, mogućih pojedinačnih sporova ovih ljudi i države. Mene zanima 47 ko je odgovoran u slučaju da u tim pojedinačnim sporovima ta kamata ne bude ni 5% nego možda i viša čak. Hoće li tada neko preuzeti odgovornost zbog čega će BiH doći u finansijski kolaps..., u kakav bi tada vjerovatno ušla.
Zahvaljujem, gospodine Novakoviću. Kontrareplika: gospodin Bahtić.
Samo kratko. Gospodin Novaković kaže da je u ranijem sazivu, ja dobro znam kad ... u ranijem sazivu – upravo je to bilo pred izbore. Pred izbore je bilo predlagano. Sad je drugi momenat i drugi sastav Parlamenta. Kažete - ko je odgovoran? Pa država nije imala s tim sredstvima ništa, rat je bio, država nije raspolagala s tim sredstvima, nije znači ništa. Pa meni je propalo preko milion maraka robe. Ostalo je 200 hiljada maraka na računu SDK-a. Nikad nisam vidio ni ta sredstva na SDK-a ni tu robu. I ko je odgovoran? Niko. Bože moj. U ovome slučaju treba da vidimo, znači, šta se može uraditi i ... u okviru zakona. Toliko hvala.
Zahvaljujem gospodinu Bahtiću. Je li replika? Diskusija? Samo malo, gospodin Dolić je trenutno na redu. Izvolite. Gospodin Zorić ima repliku.
Ja ne mogu prihvatiti ove kvalifikacije da je zakon, koji je donesen u ovom domu u prošlom sazivu, donesen zbog izbora jer je predložen od zastupnika iz oporbe a za njega su glasali i predstavnici oporbe i predstavnici parlamentarne većine. To je prvo. A drugo, novac je negdje morao završiti. To sam ja pitao i prilikom donošenja zakona u prošlom sazivu i mene zanima živo i sada a to institucije Vijeća ministara mogu odgovoriti gdje je završio novac. Pa nama bi najbolje bilo zaratiti još jedan dan, pa ove sve novce s računa i niko nije odgovoran. Zaratiti jedan dan bilo s kim, s imaginarnim neprijateljem i, sve ove novce što imamo na računu, država nek uzme k sebi ili nek ne zna gdje su otišli, jer ovo je bila klasična pljačka naših građana koja se dogodila prije 15 godina, i ja se tim ljudima, uključujući i svog oca, divim. Znači, neko im je uzeo novac u njemačkim markama, a da oni nemaju pojma ko im je uzeo novac i jednostavno objašnjenje bio je rat i nije važno gdje je taj novac, i mi vam taj novac, mi sve radimo da vam taj novac nikad ne vratimo. Jer, mi, zastupnici ove Parlamentarne skupštine upravo se tako ponašamo da ne riješimo problem – jer usvoji se jedan zakon o izmjenama i dopunama i mi se potrudimo odmah napisati još dva ili tri. Šta ovi ljudi, ove štediše koje su svoj novac povjerile bankama mogu računati? Šta mi danas možemo računati – hoćemo li opet računati da će nas država opljačkati, mi koji imamo svoje račune na poslovnim bankama. Ja ne znam, ljudi, kako će, i onda, onda se zapitamo zašto ili imaju li ljudi dovoljno, dovoljno povjerenja u institucije vlasti? Ja mislim da na ovaj način 48 ne možemo pridobiti građane da imaju povjerenja u nas, ja govorim u nas općenito, iako je moj stav po ovome da su izmjene i dopune, koje smo usvojili prošle godine, jako dobre i da je to trebalo usuglasiti sa Domom naroda.
Hvala, gospodine Zoriću. Replika, je li, gospodine Bahtiću? Je li replika?
Pa normalno, replika. Gospodin Vinko Zorić kaže da država bježi. Znači, ... država je priznala javni dug i država će platiti javni dug.
Hvala. Imamo prijavljene za diskusiju: gospodina Dolića, gospodina Lijanovića, Huskića i Okolića. Izvolite.
Gospodo, predsjedavajući, cijene kolegice i kolege, uvaženi gosti, vjerovatno nema populacije građana BiH koja sa više nade i očekivanja sluša vijesti kao što čine vlasnici stare devizne štednje u vezi sa svojom štednjom. Sve stranke, a posebno one koje čine aktuelnu vlast, su u predizbornoj kampanji davale obećanja vlasnicima stare devizine štednje – kako će smanjiti rokove povrata štednje ili kako će vraćanje devizne štednje učiniti izvjesnijim. Kada su najavljene izmjene i dopune ovoga zakona, osobno sam očekivao pomake, upravo u tom pravcu i u pravcu, naravno, provođenja presuda sudova, odnosno sudova za ljudska prava koje obvezuju ovu državu. Kada sam dobio tekst ovoga zakona, ostao sam zatečen time da on, ustvari, ne nudi nikakve pomake u korist vlasnika stare devizne štednje, a i ovo što nudi ili je čisto tehničko pitanje ili je toliko bezlično i neodređeno da nije vrijedno bilo kakve pažnje. Jednostavno i ovoga puta se, sistemom tresla se gora rodio se miš, nastavila igra sa osjećajima vlasnika stare devizne štednje i ovo pitanje sve više se smješta u sferu politike i jeftinog politikanstva. Gore i od samog nevraćanja stare devizne štednje je ponižavanje i manipulacija ovom brojnom populacijom ljudi. Kako inače shvatiti da do danas ... pouzdano ne znamo ni broj vlasnika stare devizne štednje, ni koliko im je država dužna, a da ne govorimo da, unatoč donesenom zakonu o načinu vraćanja stare devizne štednje, ni ptice ne znaju hoće li i kada će to biti izvršeno. Ja bih volio da mi neko u ovoj zemlji ili vlasti demonstrira i izvede realnu i pouzdanu računicu – kako to i u kojem roku namjerava vratiti staru deviznu štednju. Ovo što se vlasnicima stare devizne štednje pokušava prodati i podvaljivati posljednjih godina, ja ne mogu drugačije shvatiti, dakle, nego kao nemoralno politikanstvo i manipulisanje sa ljudima koji samo traže da im se vrati ono što im pripada. 49 Obrazloženje ovoga zakona je pravo remek-djelo bezličnosti i neodređenosti i volio bih čuti šta ministar finansija iskreno misli o obrazloženju koje se odnosi na procjenu potrebnih finansijskih sredstava za ovaj zakon. Komisija za finansije i budžet je kroz svoje amandmane pokušala biti nešto konkretnija i uvjerljivija ali i dalje ostaju otvorena pitanja računice i pouzdanosti, te otvoreno pitanje politikanstva na jedan, doduše, drugačiji način. Volio bih sam sebe uvjeriti da vjerujem u ovo što se predlaže iako mi se čini u ovome momentu prihvatljivim za vlasnike stare devizne štednje. Sve mi ovo liči na dvostruku igru, u kojoj Vijeće ministara i ministar finansija pokušavaju zadržati nekakav osjećaj za realnost, a članovi Komisije, njihove stranačke kolege, pokušavaju izazvati impresije kod vlasnika stare devizne štednje. Ostaje samo pitanje: kada će vlasnici stare devizne štednje reći - nemojte nas više braniti i umjesto toga nam vratite naš novac! Do sada su ovakve dvostruke igre palile kod vlasnika stare devizne štednje; dokle, ostaje da vidimo koliko ih još služi strpljenje. Dakle, osobno ne mogu podržati ovakav zakon jer on i dalje vlasnike stare devizne štednje obespravljuje i onemogućava provođenje odluka sudova po ovom pitanju, a posebno sudova za ljudska prava koji su jasni i obvezujući, čije su presude jasne i obvezujuće za ovu državu. Hvala lijepo.
Hvala, gospodine Doliću. Javio se. Replika?
... gospodinu Dolić da u Komisiji za finansije i budžet ima i opozicije ... gdje su svi bili jednoglasni. Toliko.
Hvala. Dakle evo javio nam se i zamjenik ministra trezora i finansija gospodin Kasumović. Je li se gospodin Križanović prijavljuje za diskusiju?
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani poslanici, ja sam dužan malo pojasniti ovu stvar u nadi da će poslije moje diskusije biti vam jasnije stvari. Vijeće ministara je prije dva mjeseca formiralo Komisiju na čijem sam ja čelu da pokuša zajedno sa štedišama riješiti sporna pitanja u vezi stare devizne štednje. Shodno tome, tu su, ponavljam znači, bili i predstavnici štediša i mi smo veoma konstruktivnim sastancima uspjeli završiti mnoge stvari. Prvo, štediše su tražile da im izdamo za ovo – što neki poslanici, ja stvarno ne mogu kritikovati poslanike, i ovo, ali ja vas molim za ozbiljnost ovog posla – jer je ovo prvi posao, ili prvi vrijednosni papiri koje će država izdavati. I država ozbiljno tome 50 prilazi, znači tu nema nikakvih dilema oko toga. Te dokumente ili ove obveznice izdavat će Centralna banka BiH. Ponavljam, štediše su od svojih uvjeta tražili, prvi – da im damo garanciju neke evropske ili svjetske banke da će ovaj posao proteći korektno. Kroz diskusiju dokazao sam im da bi za taj posao država trebala 6 miliona godišnje izdvajati za te garancije koje su nepotrebne i onda sam im predložio da ćemo uvrstiti amandman koji će garantovati povrat te njihove stare devizne štednje u istom rangu kao i vanjskog duga. I taj amandman se danas nalazi tu. To hoćemo i radi štediša, a hoćemo i radi međunarodne zajednice, i radi države da pokažemo da ova država, u fiskalnom smislu, hoće korektno i konkretno sve poslove da završi. Znači, štediše su se usuglasile s tim. Ostala su samo dva sporna pitanja. To je visina kamate do izdavanja obveznica i poslije, znači, izdavanja do dospijeća, i druga stvar je broj godina. Ja mislim da smo bili veoma, veoma blizu konačnog dogovora. Što se tiče verifikacije i ovo, mnogi poslanici pitaju koliko je to sredstava. Ja isto tako sad te poslanike pitam - koliko ja imam u svom džepu? Ne zna niko od vas. Prema tome, mora vam biti jasno da su udruženja štediša bojkotovala sistem verifikacije. Država mora znati koliko je po tom osnovu dužna, koliko će biti dužna i kako može isprogramirati to. Zato u amandmanu smo smanjili ... 13 i stavili ne devet nego do devet godina. Rekli smo verifikaciju produžavamo do 30. septembra. Znači da sve štediše još jednom ih medijski zamolimo da izvrše svoju verifikaciju. Izdavanje obveznica: krajnji rok je 31., 30. mart naredne godine. Sav sistem za to je spreman i vjerujte da sutra možemo to raditi. Znači, Ministarstvo finansija SAD zajedno sa Centralnom bankom napravilo je, znači, taj softver koji će pratiti taj projekt. Ja vam mogu reći koliko je to ozbiljno i koliko se pridaje značaja tome, da ne spominjete više štedišama bit će prevareni, bit će prevareni; znači onog momenta kad se stavi u zakon da se njihov dug vraća istovjetno kao vanjski dug, a znate da smo jedna od urednijih država u vraćanju vanjskog duga, znači nema nikakvih problema da će im biti naplaćeno. Tog momenta, sad se dešava sljedeće – ja ću stvarno malo biti drzak ali moram biti takav – ja imam osjećaj da pojedini predstavnici udruženja štediša se lijepo osjećaju na ovim funkcijama ili na tim mjestima. Postali su medijske ličnosti od tih ljudi prikupljajući članarinu i njima je sada stalo da ovo godinama traje. Nama u Vijeću ministara u Ministarstvu finansija nije stalo, mi želimo što prije ovaj problem riješiti. Imamo sredstva za to, za ono što smo predložili. I ponavljam, znači Budžet BiH a u krajnosti se vraća iz budžeta entiteta, ovaj dio što smo predložili kroz amandmane možemo, možemo izmiriti. Najbitnija je stvar, mnogi pitaju šta će se desiti onog momenta kad prođe 30. septembar i ljudi koji se ne verifikuju. Ti ljudi će moći sudskim putem tražiti to svoje. Ali morate znati ovo. Država neće nijednom biti ugrožena sve da štediše budu ovo bojkotovali, jel sud Evropske zajednice, gdje se žale, on tretira samo tužbe koje su pokrenute prije donošenja važećeg zakona, znate.
Gospodine zamjeniče, nemojte sada da otvorimo dijalog sa 51
Ma ne, ja hoću da pojasnim. Ako ne treba pojašnjavati, predsjedavajući, ja ću sjesti. Ja sam htio da pojasnim poslanicima da znaju. Samo pojašnjavam, znači bilo ko danas da tuži BiH, gore neće dobiti, jer BiH ima važeći zakon koji to rješava i ne može niko nas natjerati da mi bankrotiramo da to vratimo. Prema tome zakon ovaj, treba izmjene napraviti, stavili smo do devet godina u varijanti kada se završi verifikacija, obećali smo da ćemo vidjeti da li to može biti manje. Ja sada ne znam hoće li biti 2 milijarde, hoće li milijarda i 200, znači nemoguće je to znati, a isto tako nemoguće se je igrati napamet sa budžetima. Hvala lijepo.
Gospodin Lijanović Ivanković.
Poštovani predsjedavajući, kolegice, kolege zastupnici, uvaženi gosti, ovo je jedno jako bitno pitanje. I za državu i za naše štediše bi trebalo posmatrati u dva pravca: kako prikupiti novce i kako ljudima isplatiti dug. Vjerujem da su nas u obiteljima svi odgajali da izmirivanje dugova je jedna od prioritetnijih stvari svih ljudi na ovoj zemlji. Ja mislim da mi imamo alate u zakonskoj regulativi kojima možemo dodatno prikupiti sredstva i ubrzanije vratiti novac onima kojima smo to dužni a to su devizne štediše. Ja sam i prije nešto o tome govorio. Mi imamo najmanje poreze na luksuz, imamo kutiju cigareta za marku ili niže, a ta ista kutija cigareta u zemlji proizvođača košta tri ili četiri puta više. Mi smo jedan zakon o izmjeni akciza već uputili u parlamentarnu proceduru koji sigurno može donijeti stotine miliona maraka i mislim da bi trebali sagledati u tom pravcu koji su nam kapaciteti da prikupimo dodatna sredstva i onda na osnovu tih procjena damo projekciju da se ljudima dugovi izmire što brže, tako da bi ovu temu možda trebalo odložiti dva-tri mjeseca kako bi kroz pripremu zakona vidjeli koliko možemo namaknuti sredstava i onda preuzeli realnu obvezu i napokon je ispunili da ne bi došli opet, za godinu ili dvije dana, u poziciju da ono što smo preuzeli ne možemo ispuniti, pa tražimo opet neke promjene. Toliko hvala.
Hvala. Gospodin Huskić. Šta je, replika, je li? Diskusija. Evo prijavljuje se gospodin Jovičić. Ja molim poslanike koji imaju namjeru govoriti da se prijave, da planiramo vrijeme. Dobro, dobro. Gospodine Huskić, prijava za diskusiju. 52
Gospodine predsjedavajući, ja sam član Komisije za finansije i budžet i moram izraziti svoje negodovanje nekim diskusijama ovdje na račun Komisije i stranačkih kolega – to se odnosi na kolegu Dolića. Ja sam vrlo odgovorno radio i mislim da su i ostali vrlo odgovorno radili. Na kraju krajeva, nakon svih diskusija, Kolegij Komisije je preuzeo na sebe ulogu da napravi ove amandmane i napravljeni su amandmani koje je Komisija usvojila i ja mislim da su uzeti u obzir i interesi štediša i interesi države i da je ovo jedno optimalno rješenje. Pored toga, htio bih sve nas ovdje podsjetiti na Zaključak koji je Komisija predložila Domu i koji stoji u Izvještaju Komisije, ne znam da li ste ga pročitali, kaže: Komisija i Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traže od Vijeća ministara da ih blagovremeno informira o procentu verifikacije - to je ono što je govorio gospodin zamjenik ministra - po osnovu računa stare devizne štednje, te da odmah nakon okončanja tog procesa sačini analizu stanja i ukupnog potraživanja po tom osnovu i dostavi im je. Ova analiza bila bi osnov za dobijanje potrebnih pokazatelja za eventualni prijedlog izmjene, odnosno skraćivanja, zakonom utvrđenog roka povrata duga deviznim štedišama, a u cilju davanja potrebne sigurnosti u toj oblasti, te uz obavezu poštovanja makroekonomske stabilnosti zemlje. I ja mislim da je ovaj zaključak ... sasvim korektan, da ga treba usvojiti, da treba usvojiti ovaj zakon ...
Hvala, gospodine Huskiću. Imam po redu prijavljenog gospodina Okolića koji nije tu. Idemo, gospodin Križanović.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Ja sam mislio nešto šire govoriti ali, poslije ovog izlaganja gospodina zamjenika ministra, skratit ću puno svoje danas što sam mislio reći. Dakle, želim prije svega konstatirati nekoliko stvari koje su, čini mi se, vrlo bitne u ovom. Prva stvar je da moramo prihvatiti činjenicu da su štediše do sada bile zaista i strpljive i imale puno razumijevanja za probleme države. Drugo, mora se priznati da odnos države BiH prema svojim građanima nije bio do sada korektan, kad je u pitanju izmirenje obaveza stare devizne štednje. Vidite, i zakon sam je donesen prošle godine pod pritiskom Doma za ljudska prava. Nismo to svjesno učinili kao odgovorna država prema svojim građanima, prema jednom ljudskom pravu, prema imovini. I vidite, sad donosimo taj zakon prije godinu dana sa rokom od 13 godina, nakon godinu dana šicanja da to može biti devet, sa mogućnošću još skraćenja. Ja mislim zapravo da nismo ovom nikada iskreno i seriozno pristupili. Postoji objektivan interes države da svojim građanima izmiri dug, jer će taj novac ostati u ovoj zemlji, pokrenut će se neki poslovi, riješit će se neki problemi u ovoj državi. A kako, a imamo li mogućnosti? Pa narvano da imamo, ali nismo nikad sagledali realne izvore. 53 Evo mi danas čujemo gospodina zamjenika ministra da i mi još ne znamo, da još nije dakle verificirana suma obaveza države prema staroj deviznoj štednji, a govorimo da može devet godina. I imamo krajnji rok septembar, jel' tako ... deveti mjesec ove godine. Pa, je li šećer pao u vodu? Hajmo sačekati septembar, pa da znamo koliki je to dug, hoćemo li staviti osam ili sedam godina ili šest kao krajnji rok vraćanja. Sve u svemu, mislim da se vrlo traljavo prilazi ovome, mada sam ohrabren sa ovim što sam čuo od gospodina zamjenika ministra da postoji određeni intenzitet sada, da kažem, rada na tom pitanju, uključujući i suradnju sa štedišama. A zašto je bitno da se postigne sporazum sa štedišama? Ovo što je kolega Novaković spominjao – BiH može doći u veće financijske probleme, fiskalne njene stabilnosti ukoliko bi se ljudi ... sada na pojedinačne žalbe, odnosno tužbe. Prema tome, mislim da bi trebalo još ... serioznije i odgovornije sagledati sve te aspekte i donijeti jedan realan zadovoljavajući zakon koji će biti ostvariv i dati garanciju ljudima da će njihova imovina biti vraćena. Hvala vam.
Jovičić.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, uvaženi gosti, naravno, ne želim nikome da se dodvoravam, ali čuli smo ovdje mnoge diskusije, pogotovo iz opozicionih stranaka. Danas je sve pod lupom. Dakle, ko to štiti devizne štediše koje su očito opljačkane, jer to je nesporno, ali mora se postaviti i hipotetičko pitanje - ako je to opljačkala država BiH devizne štediše, onda mi moramo priznati da je to tako. Međutim, po meni nije tako. Mi moramo znati da su devizne štediše imale svoju deviznu štednju kod banaka koje su bile iz drugih republika koje su danas samostalne države i imamo li mi kao država mogućnost, bez obzira što su vođeni bilateralni razgovori sa recimo Slovenijom, znamo li mi koliko su naše devizne štediše imale u Ljubljanskoj banci. Hoćemo li mi imati mogućnost kao država da izađemo pred neki međunarodni arbitražni sud pa da taj sud, što je sigurno, presudi u našu korist jer je očito da je Ljubljanska banka pokupila taj novac i opljačkala te ljude. Kad bismo mi to uspjeli, onda ovdje uopšte ne bi bilo upitno, što je govorio zamjenik ministra, hoće li taj rok biti devet godina, pet ili tri, jer bismo onda mi znali kad bi Ljubljanska banka i neke druge banke koje nisu na području BiH vratile to što su opljačkale ove ljude, to je očito, onda bismo mi vjerovatno imali računicu koliko mi kao država možemo da prikupimo sredstava u jednom razumnom roku i da tim ljudima vratimo novac. Međutim, ono što je nesreća ove države i svih institucija koje se čak dodvoravaju Vladi Slovenije; bio je ovdje predsjednik Vlade Janša, jeste to njemu spočitano ili rečeno tek tako: Ljubljanska banka je imala novac ljudi i građana BiH i najviše je bilo u toj banci, ali niko nije rekao je li taj čovjek sposoban i njegova vlada da taj novac opljačkani, koji su odnijeli očito, vrati ovom narodu. Dakle, suština je sasvim druge prirode u odnosu šta su moje kolege govorile. Ako bi mi to uspjeli, a mislim da možemo da angažujemo sve naše institucije i da mi uđemo u spor sa Slovenijom, ne zbog toga da bismo izazivali sukobe, nego da ono gdje su 54 činjenice, a jesu, kažemo im da su nas opljačkali i da im ne spočitavamo ... dan pljačkaju zbog toga što nam prave ovdje razne firme koje su dobro došle. Ali ne smije to biti paralelna veza između toga što oni ovdje ulažu svoj novac, da bi eto pomogli nešto nama, u odnosu na ono šta su nam odnijeli. Dakle, ne može: na jednoj strani vam uzeli previše, a sada nam eto ko žele pomoći nešto što bi ovdje investirali! Suština moje diskusije jeste u tome da se ovim ljudima pomogne, ali pri tome i da se zaštiti država BiH koja ne bi trebala da bankrotira i doživi kolaps. Šta je potrebno? Mislim da je razuman prijedlog bio, proširen sa mojom diskusijom, zamjenika ministra – da mi tačno znamo koja je to cifra. Ko to koliko ima u džepu ili koliko je to bilo u banci? Da ostavimo jedan razuman rok i da kažemo: evo, sad znamo koliko je država dužna, koliko je Ljubljanska banka, koliko je, ne znam, Jugobanka i već koje su banke sve bile, pa kad oni onda trebaju da vrate to, a moraju jer ima neko stariji i od njih i od nas ko će presuditi u našu korist, jer se tačno zna da su to oni pokrali, onda bismo mi mogli izvesti našu računicu pa da kažemo da je država BiH dužna da nadomjesti taj ostatak duga preko nekih drugih naših mjera koje bi, možda, bile upravo na fonu priče gospodina Lijanovića, hoćemo li to preko cigareta koje zaista, evo moram da ponovim bez obzira što je priča izlizana, nikad me niko neće ubijediti da je kutija Ronhilla u Hrvatskoj 4 KM, a kod nas 2 KM. Ako to nisu špekulativne radnje, ako to nije zaista neka druga priča koja je uključena ovdje, možemo li mi preko nekih drugih mjera, koje bi trebao Savjet ministara da predloži, da prikupimo taj ostatak novca i ne trebaju se devizne štediše i njihovi predstavnici plašiti hoće li to biti devet godina. Ovdje nije rečeno devet nego do devet. Ali ovim mjerama, o kojim ja govorim, mislim da bismo taj rok skratili čak možda ispod pet godina koji mi tražimo. Dakle, kad bismo tačno znali koliko je ko pokrao devizne štediše i koje su to bile republike koje su danas samostalne države, a onda bi se mi našli u Savjetu ministara sa jasnom računicom koliko mi moramo prikupiti tog duga koji moramo vratiti. E sad, koji je način, opet ostaje na našim izvršnim organima da zajedno sa ovim parlamentom uradimo to što je potrebno. Dakle, to je ključ rješenja. Sve drugo, ad hok donošenje bez jasnih stavova, bez jasnih procjena, bez jasne vizije šta će se to nama desiti, ne treba nas niko ovdje da prepada hoće li Sud u Strazburgu donijeti ovakvu ili onakvu odluku. Kakvu god da donese, ja ponavljam, mi ne smijemo bankrotirati, mi ne smijemo nestati kao država. Valjda će neko shvatiti da ova država kojoj ... tobože iz međunarodne zajednice žele da pomognu, evo, neka nam pomognu na tom problemu da taj međunarodni arbitražni sud koji je dužan da međudržavne sporazume dovede u red riješi koliko je to ta banka jedna, druga, ja ne znam sad sve banke, koliko su opljačkale devizne štediše, s tim da ovo možemo prihvatiti da je jedan dio, ali po meni simboličan, opljačkala i ova država jer je bio rat, bilo je svašta, haotično stanje. Ali sad je mir. Zato vas molim, neko nam mora jasno ovdje parametre staviti na uvid i reći - Ljubljanska banka opljačkala toliko, Jugobanka toliko, ne znam, Privredna banka, koje su sve banke bile u pitanju i onda bi se mi, na bazi tih informacija, mogli izjasniti i reći - rok je taj koji će mnogo biti kraći od onoga što je sad definisano u ovom zakonu da bude do devet godina. Ja mislim da je to racionalno rješenje sa kojim mi moramo ući u proceduru, a ne odlagati i stalno neke voditi priče, bilateralne kontakte, međudržavne, a oni nikad se ne pojavljuju s time da priznaju da su to uradili. Ako oni neće, onda ima neko u međunarodnoj zajednici ko će zaista reći ko je ovdje kriv, ko je ovdje opljačkao imovinu od deviznih štediša. I ne treba se njima dodvoravati. 55 Tačno je to da je prošle godine ishitreno donesen taj zakon da se može do pet godina isplatiti, a da niko nije vodio računa odakle. Dakle, suština cijele priče – ovo nije jednostavno pitanje, ovdje je bezbroj kontraverzi zbog kojih moraju ljudi ozbiljni sjesti. Da li preko ove komisije, koja je formirana, koja ne bi imala nikakvog smisla ako bi mi danas ovo usvojili. Ja ... da usvojimo ali na jedan drugi način – da idemo u bilateralne kontakte sa tim državama i da to moramo s njima razriješiti.
Dakle, ovako, dvije replike: gospodin Zorić, gospodin Bahtić; ... tri replike: Zorić, Bahtić, Novaković i dva diskutanta: Jukić, Okolić. Replika: Zorić.
Ja odbacujem ovu konstataciju da je prošle godine ovaj zakon donesen ishitreno. Osobno mogu kazati da sam razmišljao o tome, da nisam uopće žurio kad sam donio odluku kako ću se postaviti prema tom zakonu. A i volio bih inače da oni koji imaju ovdje pravo dobiti riječ, na neki način, poštede kvalifikacije ovih ljudi koji nemaju pravo dobiti riječ. Dakle, i vi ste kao predsjedavajući možda trebali ...
Jesam.
... zaštiti te ljude kad smo im već dozvolili.
Hvala na upozorenju, hvala. Gospodin Bahtić.
Pa ništa, ja, moja replika samo kratko, kaže, država opljačkala. Nikog ovde država nije opljačakala, nikoga, država od toga nije imala nikakve koristi. A podržavam gospodina Jovičića kad kaže pitanje duga Slovenije, tu te apsolutno 100% podržavam. Naše institucije su tu zakazale, trebaju učiniti više. Svi mi znamo da je, ispada faktički, da je naš kapital koji je ostao u Sloveniji – Slovenci su ... većinski u svim fondovima. Maltene naša privatizacija je: znači parama su kupljene naše firme sa tim parama. Zato moramo tu istrajati. I na kraju moje diskusije još jednom ponavljam, znači Komisija predlaže ovom domu da usvoji ovaj prijedlog zakona ... amandmane. Toliko hvala.
Novaković: replika. 56
Moram reći da ovo što sam maloprije čuo je jako lijepa priča od koje nažalost niko nema koristi. Ja prosto ne mogu da vjerujem da sve ovo, o čemu je govorio kolega Jovičić, Savjet ministara nema, ni prethodni ni ovaj. Jer ako ništa od ovoga nema, onda na bazi čega je predlagao 13 i devet godina. Ili je on to proizvoljno, kao što reče kolega, ... za ovih sedam. Nije valjda da nemaju podatke koje nam banke duguju i koliko duguju. I šta su onda radili na ovom problemu od odluke Doma za ljudska prava. Ako ne, makar na prikupljanju podataka. Dakle, jednostavno ne mogu da vjerujem da sve ovo fali. Ako i fali, onda stvarno nije čudo što smo mi sada u ovoj situaciji.
Hvala, gospodine Novakoviću. Imamo diskutante. Gospodine Jukiću, izvolite, i neka se pripremi Okolić i na ovaj način završavamo prijavljene diskutante.
Gospodine predsjedatelju, dame i gospodo, već nekoliko godina institucije BiH bave se pitanjem stare devizne štednje. Zakon koji je donesen pa i onaj drugi koji je donesen bio u ovome domu, a u Domu naroda nije prošao, jesu ponudili određena rješenja za rješenje ovog problema. Međutim, ovo što bih ja želio kazati i jednu kritiku izreći institucijama vlasti BiH jeste što su ove dvije godine ... učiniti one stvari i doći do podataka kojih danas nemamo, a to je da precizno utvrdimo visinu stare devizne štednje ... i po obveznicima, dakle onome gdje one nastaju. Naravno da je izostao rezultat iz činjenice što se nije uspostavio pravi i kvalitetan odnos između predstavnika stare devizne štednje, dakle udruga i Vijeća ministara, odnosno institucija BiH. I u tom dijelu mislim da oni svi koji su za to krivi trebaju snositi odgovornost, jer žalosna je činjenica da mi i danas nemamo ni približno precizne podatke o visini stare devizne štednje. Ako nemamo ovaj osnovni podatak, vrlo teško je biti odgovoran u planiranju roka i načina povrata nečeg čiju visinu ne znamo. Naravno da Vijeće ministara je odgovorno da vodi računa o ukupnoj makroekonomskoj stabilnosti u BiH i da iza svega onoga što donese kao zakonsko rješenje mora ...
Gospodine Jovičiću, gospodine Jovičiću!
... stajati i mora biti dosljedno u ispunjenju i izvršenju svih tih obveza koje proističu iz tih zakonskih rješenja. 57 Predstavnik Ministarstva financija je rekao da su u razgovorima, zadnjim razgovorima sa predstavnicima štediša stare devizne štednje, bili vrlo blizu osim dva pitanja. Ali pazite, vrlo blizu osim dva pitanja. A ta dva pitanja su pitanja kamate i rokova. E, to jesu vrlo bitna pitanja. Ja ne znam koliko su bili blizu ti stavovi u smislu iznosa kamata itd. i rokova. Smatram, osobno smatram da ovaj rok koji je sada definiran u zakonu, odnosno izmjene i dopune ovog zakona, i nije loš zato što je on, rečeno do, što ne kaže da to ne može biti i bit će, ja očekujem stvarno, značajno kraći. Međutim, pitanje kamata je ključno pitanje i smatram da o tom pitanju treba nastaviti razgovarati i dogovarati se ako još ima vremena. A mislim da još ima vremena, jer je rok za izdavanje obveznica, čini mi se, 30. 3. iduće godine. Dakle, ima vremena, treba o tome razgovarati i ovo vrijeme koje je pred nama iskoristiti da se postignu dogovori ... pitanjima. Nadalje, pitanje kamate za ovih 15 godina. Isto je tako vrlo, vrlo važno pitanje, za mene puno važnije pitanje nego što je pitanje roka. Zašto? Zato što je pitanje roka određeno. Pazite, ne može država vratiti nešto u nekom previše kratkom roku, a da ne ugrozi neke svoje druge vitalne ... funkcije. Pa na kraju krajeva, država je u interesu i građana ove države, inače koji je smisao postojanja države. I zato ja sam i u svojim razgovorima sa predstavnicima udruga štediša zagovarao upravo da se fokusiraju i da se pokušaju dogovoriti oko iznosa kamate, da se ta sredstva ne obezbijede za ovih 15 godina, da to bude nekakva realna kamata. Ne znam da li je kasno da se i dalje nastave razgovori o ovom pitanju, ali inzistiranje na roku, ja se bojim da tu ima pomalo ili neznanja ili ne znam ni ja, ovdje je neko spomenuo, čini mi se, da neko želi biti aktualan dugo vremena. Moguće i to da ima toga. Ja u to ne vjerujem ali ne isključujem i takvu mogućnost. Dakle, nemojmo inzistirati na nerazumnoj i nerealno kratkim rokovima, a tražimo realnu kamatu kako ta sredstva ne bi bila obezvrijeđena nekom nerealno malom kamatom. I ja ću na kraju sada zbilja završiti želeći ... ono što je prije od kolega rečeno. Smatram isto tako da je Vijeće ministara, u zadnjim svojim prijedlozima izmjena i dopuna ovog zakona, učinilo korak naprijed – konkretno u članku 2. gdje se govori i citira se ono što je, što stoji, u Sporazumu o sukcesiji ... bivše Jugoslavije kad se kaže da su obveznici zemlje na čijem se teritoriju nalazilo sjedište banke. Ali vidite opet, uz pohvalu što ide ovako ovo rješenje, i zamjerka Vijeću ministara i drugim institucijama BiH što nisu aktivniji u rješavanju ovog pitanja u bilateralnim odnosima i razgovorima sa ovim zemljama. I mislim da u narednom periodu moraju biti svakako aktivniji u iznalaženju rješenja bilateralnim razgovorima i sporazumima sa ovim zemljama. Dakle da stvarno naši građani budu obeštećeni a da država, preko svojih institucija nadležnih, učini sve da omogući građanima da dođu što prije do ostvarenja svojih prava. I evo za kraj, smatram isto tako da je napredak u još jednom članku gdje je rečeno - da se u prioritetu financiranja ovih, da se prioritet financiranja ovih obveza, dakle starim deviznim štedišama, stavlja u prvi prioritet. Dakle, prvi prioritet financiranja jeste međunarodne obveze i obveza po osnovu stare devizne štednje. Dakle, samo to je rečeno. Puno, dakle, građani – vlasnici ovih računa neće biti varani, odnosno stavljeni su u prioritet financiranja. Ovo treba cijeniti. A financiranje svih drugih obveza je tek iza ovog prioriteta. Dakle, evo ja da zaključim na kraju sa onim što sam, što je osnovna moja poruka moje rasprave, a to je – da institucije BiH trebaju biti odgovornije i u narednom periodu trebaju 58 učiniti sve da omoguće građanima BiH da dođu što je prije moguće do ostvarenja svojih prava na osnovu stare devizne štednje, kako banaka koje su imale sjedište u BiH, jednako tako i onih banaka koje su imale sjedište izvan BiH. I drugo, isto tako smatram da ima prostora i potrebe da se dijalog između predstavnika institucija vlasti BiH i predstavnika udruga štediša stare devizne štednje nastavi, intenzivira kako bi u narednim mjesecima imali i tu određene pomake naprijed. I, zapravo, nakon što imadnemo podatke o visini stare devizne štednje, onda ću moći govoriti preciznije i o nekim drugim još elementima koji ovde fale da bi bila ova slika zaokružena i da je onda možemo svi pogledati realno onako kako ona jeste.
Hvala. Gospodin Okolić. Replika: gospodin Zorić.
Vi ćete se možda začuditi zašto ja samo repliciram. Zato što sam ja zadovoljan sa ovim zakonom koji postoji.
Nisam riječi rekao. Gospodine Zoriću, riječi rekao nisam.
Ja sam zadovoljan s postojećim zakonom. Dakle i mislim da nema potrebe ni za kakvim izmjenama i dopunam. Dakle, sa zakonom koji je usvojen prošle godine. Ovdje se već nekoliko puta spominje kako će ova problematika biti prva, ali ima, ima barem još nekoliko prvih prioriteta. Zašto država ne bi uzela eto kod te i takve, je li, kod tih i takvih međunarodnih institucija kredit, neka vrati štedišama i nek bude samo jedan prioritet. Dakle, otplaćivanje tog vanjskog duga, a nek uzme, nek uzme, onda nek se s njima preračunava koliki će to biti rok. Mi ovdje kažemo imamo jedno 50 prioriteta. To nisu prioriteti, ako ih je 50, ako je više od jedan, nije prioritet. I ne može biti dva prva, dva prva prioriteta, to sam ovdje nekoliko puta čuo. Uz, uz oni glavni, vi ćete biti glavni. To ne postoji. Nemojmo se igrati riječima, kažimo ljudima ne možemo vam platiti, nećemo vam platiti, to je O.K. Ali ja neću stajati iza toga. Ja isto tako kažem danas u BiH vlasnici tih banaka su svi izvan BiH ili skoro svi. Znači, taj novac može građanima BiH uzeti ko god hoće, na štednji i ako se uspijete izboriti sa nekim novim ljubljanskim, ne znam kako se još, kako su se još zvale banke. Vidite, BiH prilikom svog nastajanja preuzela je sva prava, očito obveze nije u mogućnosti. I to treba ili pošteno kazati ili ljudima riješiti problem. Čija su javna poduzeća? Ona su bila i prije nastanka BiH kao samostalne zemlje. Dakle, ako smo uzeli to bogatstvo u portfelj države, zašto onda ne bi uzeli i obveze. Ljudi su bili voljni da se njihov problem riješi kroz javna poduzeća, ali država nije bila 59 voljna. U tome je, u tome je jedan veliki problem što mi želimo preuzimati obveze, prava ali ne i obveze. Dakle, mi, mi kad je pitanje obveza, BiH nije praktički po priči mnogih postojala prije '92. godine. Po meni jeste. Sve ono što je preuzela u pravima, mora preuzeti i u obvezama. Banke su sve bile u BiH ili su bili u državi gdje je bio i teritorij današnje BiH. Znači, nema tu stranih banaka, sve je bilo tu, devize su negdje završile, poslije toga je bila sukcesija. I treba kazati gdje je novac koji je bio na računima pomalo nepošteno nazvano starih deviznih štednja. To su bile devize, nisu stare devize.
Replika: gospodin Dolić.
Pa ja bih replicirao kolegi Jukiću u smislu što mi ovdje konstantno pokušavamo odgovornost zašto ne znamo visinu stare devizne štednje prebaciti na vlasnike stare devizne štednje, što je apsolutno netačno i nerealno. Ljudi, vlasnici stare devizne štednje će se verifikovati onog momenta kad bude poznata visina i utvrđena realna visina kamate, rokovi vraćanja i kad budu utvrđene garancije da će ta stara devizna štednja biti vraćena. Za mjesec dana sve će biti završeno. I ne možemo spočitavati non-stop ljudima za to kako se nisu verifikovali itd. Po ovakvim uslovima, čudno je da se bilo ko verifikuje. Hvala.
Imamo još jednu repliku. Je li? Izvolite.
Nisam mislio replicirati, ali ipak moram. Mislim da ne treba tražiti ovdje krivca i ko je u krivu, ko je u pravu. Ja sam samo u svojoj raspravi ukazao na činjenice i pokušao reći, rekao kako ja mislim u kom ... treba ići ka rješenju ovog problema. Dakle, ko je kriv, ko je prav, ne bih o tome, to je duga i široka priča, ali svakako da dio obveze ili odgovornosi za utvrđivanje iznosa stare devizne štednje imaju i stare devizne štediše, oni su zainteresirani da se to dogodi. Prema tome, ja bih iskoristio priliku i pozvao predstavnike starih deviznih štediša, odnosno udruga, da sudjeluju u tome i da na način da sudjeluju i da razgovaraju sa predstavnicima institucija vlasti BiH traže rješenja, a ne, ne znam ni ja, da se, ne znam, stane u nekakve odvojene tabore itd. Mislim da to neće doprinijeti rješenju, a da treba u tom pravcu znači raditi na rješenju i da trebaju pripomoći i oni sami da se utvrdi kolika je visina duga po osnovu devizne štednje, a isto tako, već sam govorio o tome, da institucije vlasti BiH trebaju biti još ažurnije i odgovornije u rješavanju svih pitanja vezanih za staru deviznu štednju.
Hvala, imamo još prijavljenog gospodina Okolića. Izvolite, gospodine Okolić. Diskusija? 60
Diskusija, da. Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući.
Ja vas molim sve ostale. Ima li još poslanika koji imaju eventualno namjeru da diskutuju? Da planiramo vrijeme. Evo, ima i gospodin Živković, ja vjerujem da ima još, prijavite se slobodno da planiramo vrijeme. Dakle, Halilović, Živković. Izvolite, gospodine Okoliću.
Evo, ja ću pokušati kroz svoju diskusiju da ne iritiram nikoga da ne bude replika, pa da prije završimo. Međutim, mene ovdje neke stvari zbunjuju i mislim da jednostavno mi nismo iskreni prema ovoj problematici. I čini mi se da Savjet ministara, od mandata do mandata, pokušava da ova problematika prođe mimo njegovog mandata, i ja sam duboko uvjerenja da bi neki članovi Savjeta ministara, u idućem mandatu kad ne budu oni članovi Savjeta ministara, upravo radili suprotno, bili bi za ovaj zakon, odnosno bili bi da se obeštete stare devizne štediše. Država je jamac ili garant devizne štednje i mi moramo to da prihvatimo i na ovome se ne mogu složiti da imamo oprečna mišljenja ovdje da li je bilo podataka, pošto su o ovoj problematici u potpunosti u prošlom mandatu kada se o ovoj tematici razgovaralo i sada neki tvrde da jeste, neki tvrde da nije, što je zaista nerazumljiva stvar, jer nemoguće da nemamo još uvijek sređene podatke o ukupnom dugu, o dugu inostranih banaka itd. Ja mislim da bi to trebalo imati, da to ima, ali da to vjerovatno nije možda dostupno. Evo ja postavljam pitanje – jel' sam ja čuo da i da li je to uopšte tačno, možda će mi neko moći i odgovoriti – sad ili nekad ranije da je Slovenija možda nešto sredstava dala, odnosno vratila BiH, a da BiH kao država to nije refundirala svojim štedišama. To je znači jedno od pitanja kroz ovu moju diskuskiju. Dalje, ne možemo se složiti ni s tim, ja ovo sve govorim u cilju podržavanja ovog zakona da je bio rat i da, Bože moj šta da radimo sada, ove devizne štediše su tada ulagale i štedile u svojoj zemlji i u svojim bankama. A teško onoj državi među kojima je sada i BiH koja nema razvijene i jake svoje domaće banke, bilo koga karaktera (razvojnog, komercijalnog ili nekog drugoga). Mi smo upravo zbog ovakog nepovjerenja države prema našim građanima, kojih nije mali broj i kojih će biti naravno nezadovoljnih sa svojom državom, jer su njihova sredstva tamo zarobljena, doći do situacije da danas nemamo jake skoro nijedne domaće banke, bilo koga tipa, i da su na našem tržištu uglavnom prisutne strane banke, a bankarstvo je itekako unosna stvar, naročito u inostranstvu. I teško onoj državi koja ne vodi računa o debalansu o paritetu stvari štednje i zaduženja kroz vid kredita. 61 Mi imamo države u okruženju koje su svoje obeštetili, svoje stare devizne štediše, a isto imamo tako i države koje su napravile pogrešan korak, a to je da su stvorila kod određenih banaka laka zaduženja i da se njihovo građanstvo itekako zadužilo i to je jedan opštedruštveni problem u tim državama. Nemoj da dozvolimo da ovaj problem koji se mogao rješavati do sada u većoj mjeri od rata na ovamo, a rješavali smo i sitnije stvari i probleme, da se još uvijek odugovlači da imamo još uvijek jedan ogroman broj ljudi koji su egzistencijalno vezani za ova svoja sredstva koja su teškom mukom stekli, a patriotski uložili u naše banke i dalje, pod navodnicima kažem, da nikog ne uvredim, možda prevrću po kontenerima itd, odnosno ta svoja sredstva ova država drži zamrznuta, možda bi oni upravo uložili i postali biznismeni ove BiH, ta svoja sredstva. Ima tu mnogo mogućnosti da se napravi dobar posao sa njima jer sam ja video da su ljudi raspoloženi za to. Ja hoću da dam podršku ovome zakonu i podršku da se ovaj problem u što je moguće bržem vremenu definiše i da se na obostrano zadovoljstvo pokuša riješiti kako bi mi sve ovo što sam ja sad diskutujem i mnogi drugi i ostali što negativno izbjegli, a što je pozitivno, odnosno da ljudi ulože svoja sredstva u razvoj ove države, u razvoj svoga imanja, mogli to da ostvare. Zato ja dajem podršku ovome zakonu i mislim da je dovoljno vremena proteklo od rata na ovamo i da to treba da se riješi. Hvala lijepo. Sa amandmanima, naravno.
Zahvaljujem, uvaženi gospodine Okoliću. Poslanik Halilović, izvolite.
Poštovani predsjedavajući i ostali, ja ću, naravno, jer dobar dio moje diskusije su već drugi poslanici kazali, pa ću ... biti nešto kraći, ali zaista ne mogu da prešutim neke notorne činjenice koje su lažne, a koje se pokušavaju ovdje na ovaj ili onaj način proturiti kroz diskusije određenih poslanika iz prije svega iz ovih vladajućih, odnosno vladajućih koalicija. Prvo, netačno je, i pitanje svih pitanja jeste ko je opljačko devizne štediše. Kazati samo ...da je to rat i ratna dejstva je apsolutna, apsolutna laž, jer ja svjedočim svojom pozicijom koju sam u to vrijeme imao u Predsjedništvu Republike BiH u Sarajevu, u BiH, da na naše pitanje da nam se određena sredstva stave na raspolaganje, odgovor je bio da para nema i da su banke prazne. Dakle, jednog dana, ja ne očekujem da to uradi ova vladajuća koalicija, jednoga dana ćemo krenuti da vidimo ko je opljačkao devizne štediše. I jednoga dana ćemo da vidimo tu krivulju pada, ja ću vam samo kazati na primjeru Privredne banke Sarajevo gdje je negdje pred rat ukupan potencijal ove banke bio negdje oko 10 milijardi dolara, a sad je manji od 50 miliona maraka. Ta krivulja je, ta krivulja je radikalno padala. Drugo pitanje, ja ću biti protiv ovog zakona koji se danas predlaže, jer mislim da je to još jedan pokušaj varanja, znači, tih deviznih štediša. Jer hajmo biti pošteni pa kazati da smo 62 donijeli zakon, odnosno da je donijet zakon koji bi trebalo sprovesti do kraja i pošteno ljudima kazati da li se to može uraditi ili ne može. Ja mislim da je ovo pokušaj samo da se donese novi zakon, da bi se nakon dvije godine ponovo išlo s nekim novim zakonom i tako unedogled. Jer će se devizna štednja samim tim smanjivati, dug će se smanjivati. Ljudi biološki su u godinama kad biološki nestaju, značajan broj ljudi je u toku ratnih dejstava nestao, onih koji imaju deviznu štednju. I mi donošenjem novih zakona ćemo ih samo zavlačiti i tako smanjivati devizni dug i na kraju će nešto od toga vjerovatno na kraju biti, ali, ali ništa, ništa bitno. Ovdje, ja se posebno divim strpljenju deviznih štediša, što čitavih, svih ovih godina na dostojanstven način traže svoja prava iako očigledno vide da ih varamo. Varamo ih na taj način što im pričamo da je to moguće. A ja vas ovdje podsjećam da od toga nema ništa iz jednostavnog razloga što je samo kroz ovaj parlament dosad u ovih sedam-osam mjeseci rada ova država zadužena sa kreditima, od recimo pitanja koja smo jučer raspravljali za podsticaj ruralne proizvodnje, popravku cesta u Federaciji itd. kredita za oko milijardu eura. Dakle, mi svaki put iz parlamenta u parlament verificiramo neke nove kredite i zadužujemo se, a pričamo o tom kako ćemo vratiti deviznim štedišama štednju koja je, po mom mišljenju, vrlo velika i vrlo ogromna. I na kraju, mislim da se ovdje radi, mislim da je kolega Jovičić, uvaženi poslanik Jovičić, malo pobrko gradiva. Ako nije, ja mu se izvinjavam, jer mislim da se ovaj zakon odnosi na ono što duguje država BiH, a ne na one banke koje su imale sjedište van države BiH. Da je ovdje, da se ovdje radi o vrlo teškim i ozbiljnim stvarima koje zaslužuju daleko širu elaboraciju, ja ću samo pokušati da kratko kažem na primjeru slovenačke banke, odnosno Ljubljanske banke. Ako je tačno da je slovenačka banka opljačkala građane BiH, a jeste, ako je tačno, da mi svi znamo ovdje koji u ovoj sali sjedimo, da Slovenci sa opljačkanim parama bosanskim investiraju i pretvaraju BiH u slovenačku koloniju i to je tačno, a to svi znamo, ko je onda dao moje pitanje vama, ko je onda dao, koja je agencija dala dozvolu za rad slovenačkoj banci da se registruje pod novim imenom, Nova ljubljanska banka, i nastavi dalje raditi. Je li to bilo moguće bez sprege nekog iz slovenačke banke i nekog iz aktuelne vlasti i dopustite mi da ja ovdje osnovano sumnjam da se radi o kriminalu, a ne samo o nekim ustupcima. Prema tome, ja bih htio da zaključim s ovim – ja sam protiv ovog zakona. Tražimo da se ovaj postojeći zakon ispoštuje i molim konačno da se ovim ljudima vrlo pošteno i otvoreno kaže - mi ovo možemo ili ne možemo. Ja mislim da BiH ima potencijala da može ova pitanja da riješi, ali da je potrebna jedna odlučna vlast koja će se radikalno obračunati sa crnim tržištem, kriminalom i korupcijom u ovoj zemlji. Ili, ja ću vas još jedanput podsjetiti da ostaje spornih onih 6 milijardi crnog tržišta koje proguta tržište BiH, da ostaje spornih onih 8 milijardi, 8,5 milijardi, koje je parlamentarna komisija ovog parlamenta u nekom ranijem sazivu utvrdila da su nenamjenski potrošena i da se mi svakodnevno susrećemo sa kriminalom i korupcijom na svakom ćošku i da preko toga ovlaš prelazimo. A ove ljude, jednostavno mijenjanjem zakona, varamo i nastavljamo da im širimo šarenu lažu, čekajući da se taj dug smanji. Hvala. 63
Hvala, gospodine Haliloviću. Je li replika, gospodine Bahtiću? Bahtić: replika.
Replika, vrlo kratak ću biti. Gospodin Halilović kaže - država BiH vara, kaže, štediše, da smo zaduženi milijarde. Moram da vam kažem da po svim nekim specifikacijama BiH je jedna od najnezaduženijih država za razliku od naših susjednih država u okruženju, da su devizne rezerve 6 milijardi, da se dosadašnja ulaganja investicije i prihod od privatizacije 1 milijardu i 200 eura, a do kraja godine sljedeće 2 milijarde eura. I ne stoji vaša konstatacija da je u BiH toliko loše. Toliko hvala.
Replika: gospodin Halilović.
... ovo su nominalne vrijednosti, neka pogleda bruto nacionalni dohodak, neka pogleda GDP, pa neka pogleda nek napravi komparaciju, nek pogleda sa susjednim državama pa će vidjeti koliko smo u bunaru, koliko smo duboko zaostali.
Hvala. Za diskusiju se još prijavio gospodin Živković. Samo malo, gospodine Lizaloviću. Dom će odlučiti. Vi tražite da se obratite, je li ispred udruženja ili jedan, dogovorite se, i onda ćemo, pošto u Poslovniku nema predviđeno, dati Domu da odluči hoćemo li vam omogućiti da se obratite jedan uime vas.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Dame i gospodo, mislim da je iz ove rasprave koja je protekla se moglo napraviti more replika i netačnih navoda. Ali evo, ja ću pokušati u diskusiji da se na dio toga izlaganja mojih uvaženih kolega poslanika obratim. Naime, gospodin Zorić je rekao da je njemu dobar zakon koji je na snazi. Ja moram da upozorim da Dom naroda na jučerašnjoj sjednici nije prihvatio izmjene i dopune zakona koji su usvojeni ovdje u ovome domu, tako da ostaje na snazi stari zakon u kome piše da je do 13 godina. Prema tome, da zna tu činjenicu, vjerovatno ne bi rekao da je zadovoljan sa postojećim 64 rješenjem u zakonu do 13 godina. Zakon može biti usvojen samo ako ga oba doma usvoje u istovjetnom tekstu. Prema tome, ovaj zakon je potrebno promijeniti. Način na koji je to potrebno promijeniti, imali smo tu raspravu u prošloj godini i ta rasprava je bila mnogo duža i mnogo, da kažem, agresivnija nego što je danas, pri čemu su i predstavnici Udruženja stare devizne štednje bili u mogućnosti da kažu svoj stav. Ja ih i sad pozivam da to urade, da izaberu predstavnika. Dom će se odlučiti da im dozvoli da to kažu. Međutim, isto tako sam iz diskusija neke nevjerovatne stvari čuo, recimo, da SDS se zalaže, odnosno zabrinut je za to kako će se, da li će se, desiti bankrot u BiH, da li će nestati BiH, ako narastu kamate sa 0,5 na 5 ili budu preko 5% i to utvrdi Dom za ljudska prava u Ženevi. Evo da sam i to čuo u ovome parlamentu da je SDS zabrinut da ne bankrotira BiH. Isto tako kao poslanik ne mogu a da se ne složim sa svima onima koji kažu da se prvo treba u BiH utvrditi gdje su nestale milijarde. Ne može BiH biti Bermudski trougao u kome nema milijardi, a da to evo mene ispred SNSD-a ne zanima. Ko je te milijarde u toku rata u čitavoj BiH strpao u svoj džep, a nakon toga svi mi, i naša djeca, te pare moramo vratiti ljudima kojima je dužan? Ne vraća BiH te pare. Te pare vraćaju građani BiH, to znači mi i naša djeca sutra svojim radom. Prije nego što moje dijete bude u poziciji da vraća te pare, i mom ocu koji isto tako ima staru deviznu štednju, ja hoću da znam gdje su te pare. I nisam protiv toga da ponovo, evo, i to je jedan zaključak, može da bude ovdje, reafirmiramo komisiju i da u tu komisiju uključimo i predstavnike stare devizne štednje koji sigurno imaju mnogo više podataka nego izvršna vlast, koja čak i neće da da podatke, pa da na kraju kažemo ko je stvarno te pare uzeo. I način na koje se te pare mogu i to je jedan od zaključaka koji ovdje predlažem. A to je da se kontinuirano nadgleda sprovedba ovog zakona i predlaže komisiji koju je predložio već Dom naroda da se zajedno sa predstavnicima izvršne vlasti, ja bih dodao predstavnicima Parlamenta, predstavnicima stare deviznih štednje, oformi komisija koja će to raditi i predlagati izmjene i dopune zakona kad se ustanove da su moguće izmjene i dopune zakona, pa makar to bilo i na pet i na sedam godina, odnosno sutra odmah da se vrate te pare. Što svi mi, a pričali su ovdje neki poslanici i o iskrenosti. Nije iskrenost ono kada se kaže - znate, vi ste sad na vlasti, vraćajte te pare. Iskrenost bi bila da se te pare, prvo, kaže ko ih je uzeo, a onda nakon toga kaže sve vlade koje su bile, i entitetske i na nivou BiH, to nisu vratile, odnosno nisu htjeli iskreno ni da pričaju o vraćanju te stare devizne štednje. Ne kažem da vruć krompir ne dođe nekad i nekome ko nije zaslužio da ga drži u rukama, ali o iskrenosti ne mogu da pričaju oni koji su propustili tu iskrenost da pokažu u prethodnom periodu. Zato, ma kako to bila bolna tema, ma kako bila i za mene čudna situacija da stari devizni štediša mora da donese knjižicu na šalter banke i da kaže - evo ja imam staru deviznu štednju kao da to banka nema napisano. Prilično čudna stvar, ali evo dajte da napravimo u zaključcima i tu komisiju koja će i to u saradnji sa izvršnom vlasti rješavati, pa, ako i to dođe kao prijedlog na ovom parlamentu, dajte da i o tome razmišljamo, da raspravljamo. Prema tome, ovo ja vidim kao pomak ka rješavanju ovog problema, ne vidim kao definitivno rješavanje problema i predlažem sa ovim zaključcima da usvojimo ovaj prijedlog. Hvala. 65
Hvala, gospodine Živkoviću. Replika, je li, gospodine Novakoviću? Replika.
Jeste, jeste. Pa vidite, ja sam upravo na fonu ovoga o čemu je govorio gospodin Živković tražio da vidimo ko je odgovoran. Dakle, je li moguće da Savjet ministara nema podatke o kojim se danas ovde diskutovalo. Pazite, sad pričati da ovdje se ne vodi politika. Pazite, ja nisam govorio sa pozicije politike niti sa pozicije prikupljanja bilo kakvih političkih poena, pa ni sa pozicije Srpske demokratske stranke. Ovde sam govorio kao poslanik koji misli da ovo pitanje ...i rešavano do sada kako treba. Molim vas, pročitao sam prije dva dana podatak da Hrvatska duguje preko 30 milijardi evra. Ali ne duguje nijednog evra nijednom svom građaninu. Dakle, Hrvatska ne duguje nijednog evra nijednom svom građaninu. Možda je to model kako ćemo mi riješiti ovaj problem. I jesam ja zabrinut, gospodine Živkoviću, i za kamatnu stopu. Ja vjerujem da nema kredita po 0,5% kamata. Ako ih ima, bilo bi dobro da damo ovim ljudima, možda bi uzeli pa rješavali neke svoje probleme.
Hvala, gospodine Novakoviću. Evo, ja zaključujem raspravu. Dakle, predstavnici, samo malo da se dogovorimo. Da li jedno lice se uime vas sviju obraća ili? Molim vas, dakle, molim vas, evo Klub SNSD-a ... [[neko iz Udruženja nije uključen mikrofon]] Jesam li ja vama dao riječ? Malo se strpite. Sjedite malo. Ma, sjedite malo. Molim vas sjedite malo, sjedite malo da se lijepo dogovorimo. Dakle, apsolutno je raspoloženje da se omogući da se obratite. Stvar je samo tehničke naravi. Ja vidim da se javlja još jedna osoba gore. Imate li dogovor ko uime vas sviju govori ili trebaju dvije osobe da govore? Molim vas, evo, evo Klub poslanika SNSD-a traži pauzu 10 minuta. Dajte nam prijedloge, u pauzi dajte prijedloge ko želi da se obrati. [[PAUZA]]
Gospodine predsjedavajući, s obzirom da je pauza istekla, naš prijedlog je da nam se obrati jedan predstavnik do 10 minuta, ili, ako se ne mogu dogovoriti, da to urade trojica po pet minuta, s obzirom da, a ja se nadam da je dogovor. 66
Hvala, gospodine Kalabiću. I imamo otprilike jednu od ovih varijanti koje ste vi pomenuli. Dakle, prijedlog je da se obrate tri predstavnika: gospodin Svetozar Nišić, fra Gabrijel Mioč i Amila Omersoftić, po pet minuta. Je li Dom saglasan? Dakle, konstatiram da je Dom odobrio obraćanje trojici predstavnika štediša i to gospodinu Svetozaru Nišiću, fra Gabrijelu Mioču i Amili Omersoftić, u trajanju po pet minuta. Izvolite ovim redom, ja sam tako i dobio. Izvolite, gospodine Nišiću.
Evo, prvo, zahvaljujem se gospodinu predsjedavajućem i svima vama i predsjedništvu i svima vama koji danas odlučujete o vrlo važnoj stvari, a to jeste – odlučujete o svojim građanima. Zaista je neprimjerno da jedina BiH u Međunarodnom sudu u Strazburu se tuži sa svojim građanima; tako sam dobio od Vijeća Evrope Izvještaj koji smo dobili i odgovor od predsjedavajućeg Vijeća Evrope dok je bila gospođa doktor Angela M. i dobili smo odgovor na ova sva pitanja i upute i obrazloženja šta će poduzeti ukoliko BiH do 30. septembra ne odgovori na pitanje kako će riješiti pitanje građanima, njihova sredstva koja su zarađivali po evropskim zemljama i prekookeanskim, a uključujući i naše građane koji su ovde štedili, koliko ... su mogli. Znači, nije mogao da štedi on kad je imao samo 300 maraka i ja koji sam imao 10 hiljada maraka. To su razlike. Ali razlike su u tome i zašto sam ja došao ovde da kupim članarinu, gospodine Kasumoviću, mislim da je to neprimjerno. Ja se izvinjavam što vas moram prozvati, ali da ste vi mene natjerali i gospođu Amilu i ovoga druga fra Gabrijela, jer ste vi nas natjerali da se mi moramo organizovati. A da bi se organizovali nemamo, vi nas, ne dajete nam ni jednu marku, a vi kad imate predizbornu kampanju, vi imate vaše političke partije koje isto tako imaju članarinu. Slažete se sasvim. Znači, sa tim sredstvima što smo mi od ljudi uzimali jeste da se mi izborimo za ono što je naše. Ali o čemu mi ovde raspravljamo? Ja vas molim, mi raspravljamo o privatnoj imovini građana koji na to imaju pravo po svim evropskim i svjetskim konvencijama, kao i vi što imate na vašu imovinu pravo. Ne vidim razlike između devizne štednje građana koji su prije ulagali pre 15-17 godina i razliku od onih koji to danas ulažu. Da li će doći vrijeme da neko raspravlja o tome da vam oduzme vašu imovinu, pa da vam onda ne da 17-18 godina, pa da vam predloži još 10 ili 9 itd. da li bi se vi sa tim složili? Pođimo od sebe! Mi smo ti ljudi koji smo BiH na svoj njenoj teritoriji za vrijeme rata pomagali svim sredstvima što smo mogli. Ja sam, da vam kažem, ovde prolazio sa međunarodnom humanitarnom organizacijom i u Zenici dijelio humanitarnu pomoć. Imamo i fotografije i izveštaje. Dijelio sam i u Bihaću, a i na teritoriji RS. Nisam razlikovao ko je ko. Dočim ovde, vidim danas, ne samo danas nego u poslednje vreme su digle se tenzije na nacionalnim osnovama. Ne gradi se država na taj način. Nemojte mi zameriti. Mislim da moramo biti jedinstveni ako hoćemo u budućnost. Mi moramo ovde živeti, to je naša domovina. Gdje ko 67 živeo u kojem delu ove zemlje, ali moramo pomoći svi jedni drugima da izađemo iz ove situacije radi naših mladih koji će sutra morati da napreduju i mi zajedno ka Evropi. Ali ne možemo u Evropu ako negiramo neke stvari koje tim ljudima i tim konvencijama ne odgovaraju. Zašto smo mi primorani da tužimo? Gospodin Kasumović kaže samo će ići presude one koje su pre bile. Nije tačno, mi smo, imamo kolektivnu tužbu da 16.246 štediša koja je prihvaćena u Međunarodnom sudu, i dodatnu dokumentaciju šaljem ovih do 30; ja ću vam pokazati do 31. ovog mjeseca, avgusta. Znači, ne razlikuje Međunarodni sud jednog ili kolektivnu ili pojedinačnu, razlikuje pravdu i nepravdu. Ja te ljude dobro poznajem svakog pojedinačno, a i poznajem i one koji su u Vijeću Evrope. Ja sam punih 50 godina tamo, '63. sam otišao kao mlad, zaradio sam penziju punu, 45 godina i dva mjeseca. A, uložio sam ovde ogromna sredstva, iz tih razloga. Zašto? Zašto sam se ja baš pojavio otuda. Ja sam bio taj koji sam bio agent da ovde naši građani ulažu. Ja sam bio taj koji sam hodao ... po evropskim zemljama da ubjeđujem naše građane da ulažu u svoju zemlju, da je izgrađuju, infrastrukturu. Imamo i dokumenta za to. Oni su me poslali. Gospodine Nišiću, vi ste nas tjerali, izvolite idite i tražite sad da nam vrate. Ja mislim da će se sa tim složiti. Drugo, da ne bih dugo odugovlačio, ja znam da vi imate puno problema. Ovaj međunarodni ugovor koji je potpisao gospodin, uvaženi gospodin Jozo Križanović 2001. godine, Ugovor o sukcesiji bivše Jugoslavije, u Aneksu G kaže tačno, a to gospodin Križanović zna, ja se zahvaljujem svima onim koji se zalažu za pravdu i za ono što neko potpiše da mora da ispoštuje, u Aneksu G kaže; imate Aneks E penzije gdje ko zaradio; u Aneksu G kaže: devizna sredstva koja su građani ulagali na teritoriji bilo koje republike odnosno sadašnje države biće sačuvana, zaštićena i vraćena građanima sa kamatom do početka isplate. Za to garantuje naslednica država. I još nešto. Tamo je dogovoreno: ukoliko jedna od ovih ne ispoštuje kao što je sad Slovenija i Srbija, BiH ili dotična država je dužna u roku od godinu dana da podnese tužbu Međunarodnom sudu u Strazburu za nepoštivanje ovog međunarodnog ugovora. Ja znam da vama poslanicima to nije omogućeno da vi to sve saznate. Ali vam treba kad se nešto pošalje da svi saznate pravu istinu. Ovi dogovori gospodina Kasumovića i mene, ovaj zapisnik koji smo obadva potpisali u Bihaću, a pregovarali smo kad smo prvi put se sastali Vijeće ministara ovde u Sarajevu, mi smo napravili platformu i kazali, ovako - gospodo, konačno, hvala Bogu da je došao neko da uvaži da i mi budemo partneri, a neprijatelji jedni drugima ne, nego partneri. Pa smo napravili platformu, gospodin Kasumović je bio, u kojoj smo rekli - o dve stvari nećemo pregovarati; ako to ne uvažite, mi nećemo pregovarati nikako. Mi ćemo pozvati devizne štediše da podnose tužbe, da se priključuju, imamo dodatnu tužbu sad koju smo, Međunarodni sud će prihvatiti, koju dopunjavamo samo. Sad imamo već 30 hiljada ljudi. Mi smo rekli: pošto je prošlo 17 godina, a ti ljudi umiru nama gladni i žedni, to su naši djedovi, očevi, braća, sestre, svi smo mi uključeni na neki način u deviznu štednju. Mi smo rekli da je korektno; tražili su od nas da popustimo na onaj zakon što ste vi izglasali prošle godine na pet godina i 5% kamata, mi smo kazali hoćemo. Daćemo vam sedam godina, a jedna je već prošla. Je li to osam? I 5% kamate. Oni su pristali na te pregovore. Pregovarali smo u Sarajevu i nastavili u Bihaću. Dočim, sve što smo pregovarali i potpisali, sve je bilo onako kako je gospodin Kasumović nama tamo rekao, oni će 10-9 godina i to je završeno. Naše nije uvaženo ništa. 68 Prema tome, mislim da su ovo igranke. Igranke sa ovim starim, bolesnim i ljudima koji nisu to zaslužili ni najmanje. Drugo, ovaj guverner Centralne banke BiH, još 2003. godine smo razgovarali, neka kaže ako nismo. Ima novaca za isplatu stare devizne štednje, gospodine Nišiću, Vijeće ministara treba da da zeleno svjetlo i Ministarstvo finansija i da počnemo isplatu. Bilo je tada 450 miliona dolara na ... računu isključivo za deviznu štednju. Kasnije je došlo zlato koje su prodali. Sad je ostalo samo 35 miliona i 400 hiljada dolara na ... računu od stare devizne štednje, tzv. A, oni novci su nestali i mi smo uputili upravo gospodinu Kozariću, Centralnoj banci, pismo da nam decidno objasne gdje su nestali ti novci? Ko ih je podigao i što ih je potrošio? To bi bilo već 700-800 miliona. Drugo, imamo Ljubljansku banku, Investbanku koja isto toliko
Gospodine Nišiću, vrijeme, molim vas.
Evo, sada ću. Isto toliko duguju. Hajmo se založiti da to sve skupa sastavimo, pa imamo riješen problem. Ostaje nam vrlo malo još što bi trebali svi zajedno da riješimo. Ja vas molim i predlažem da ovaj zakon koji je predložilo Vijeće ministara se produži da kako su oni u Domu naroda prevarili poslanike i kazali da oni samo glasaju za grupu koja je određena na pregovorima, oni su glasali; kad su glasali onda im je došlo devet godina i 0,5% kamata. Da se ovo odgodi, da Vijeće ministara, ako želi da riješi ovaj problem, da nas pozove da detaljno razradimo situaciju. Mi imamo i koliko ima devizne štednje, koliko ima deviznih štediša, znamo koja banka koliko duguje, da to završimo, a onda da vi izjasnite se o ovom pitanju. Hvala vam lijepo.
Hvala, gospodine Nišiću. Fra Gabrijel Mioč.
Zahvaljujem, predsjedavajući, što ste nam omogućili da se obratimo ovome časnom Domu. Pa evo, ja, fra Gabrijel, devet godina gonjam se sa vlastima i mijenjale su se vlasti i parlamenti i devet godina se još nismo maknuli s mista. Moram priznati vama da ste barem zagrizli, što bi se reklo, u problem i problematiku, a počeo sam i malo matematike gonjati, da se je, rekoh, po 5% devizne štednje vraćalo za ovih devet godina – 45%, pola. Evo, 5%, a nije. Ako ćemo produžiti ovako dalje, bit će to još gore. Ovde je u Parlamentu, moram priznati, postavljano dosta zanimljivih pitanja. Koliko ima devizne štednje? Kad god se to pitanje postavi, ja stalno u svojoj glavi prebirem neke prošle događaje i koliko se sjećam sva je bilo evidentirano kroz certifikate, koliko se sjećam. Pitam vas odakle su uzeti podaci za certifikate? Oprostite, ali ne mogu to prihvatiti nikako da 69 država nema od tih banaka, Privredne ili Jugobanke i ostalih, nema sve podatke o nama. To mi je malo smiješno. Drugo pitanje, kako se devizna štednja može smanjiti smrću posjednika knjižice. Pa valjda je to gruntovnica, ljudi moji! To je imanje, prenosi li se to na nasljednike! I to i jeste problem verifikacije što nasljednici ne mogu verificirati deviznu štednju svog oca koji je umro. Kako to riješiti? Obveznice! Gospodin Kasumović, dobro se sjećam da sam i u Bihaću molio i vas molim, ako je ikako moguće i molim vas ponovo, da se obveznice izbjegnu zbog kriminala. Obični svijet, budimo realni, ne možemo mi sve svoje štediše ni vi ni ja, ni bilo tko, poučiti, nemojte nasjedati. Bit će s obveznicama isti kriminal, hoštapleri će naletiti i onda će pokupiti, po 20-30% jadni svijet, daj, bolje išta nego ništa i eto opet novog zla kod nas. I riječ obveznicama, ako, a gospodin Kasumović je to javno rekao i jasno, već više puta, država ima pokriće obveznica. Što priječi da se umjesto obveznica, u istom roku u istom obroku, povrat devizne štednje štedišama novačano učini. Bez papira. Zaista ne vidim razloga čemu obveznice. Ako ćemo sad ići na nekakva prepucavanja ovo, ono, oprostite ja imam malo ironično pitanje vama - kako bi bilo da vi plaću primate u obveznicama. Bi li digli ruku za to? Ne biste. Kamate, hvala zastupnicima koji su pravedno uočili da je smiješna. Pa mene ponižava, to sam glasno rekao i nedavno na našoj komisiji, mene ponižava 0,5%. Poštenije bi bilo ne dajte ništa, poštenije. Ne možemo i gotovo. Ali, ovo je stvarno smiješno. Verifikacija, spomenuo sam je. Ja sam bio protiv nje. Ako se onako provodi kao što se do sada provodila, i sada sam protiv nje. Po nama, ljudi su imali strahovitih nezgoda ili, recimo, bilo je nejasnih stvari tamo u podacima i dolazi čovjek, evo na sarajevsku banku bivšu koja sada ima neko drugo ime, drugog vlasnika; pitao sam ja s čijim su to kapitalom otvorili oni u istim prostorijama banku drugu, i ti isti nisu dali ni dopustili čovjeku da dobije podatke svoje iz te banke u kojoj ima podatke. Tako, puno stvari ima kojima stvarno ovde vi kao zastupnici koji odlučujete o nama morate zaista imati puno i savjesti i poštenja da odlučite pravedno i pravično. I za kraj, ponavljam, vama hvala što se koliko vidim hvatate ukoštac sa ovim problemom. Ja se nadam da ćete nam ipak na kraju pronaći najbolje rješenje. Šta ćemo mi sada reći našim štedišama? Nedavo nakon našeg sastanka u Bihaću, ja sam javno na radiju govorio i obećao, sad kad se vratim morat ću sve slagat. Ja kao svećenik i fratar, reći ću - ljudi, ja sam vas prevario. Koje svrhe ima naša komisija, Fuade, ako se zakon ovaj danas donese? Koje svrhe i kojeg smisla? Nikakva. Hvala vam lijepa.
Hvala, fra Gabrijele. I imamo još Amilu Omersoftić.
Hvala predsjedavajućem da je omogućio da izađemo pred Parlament i da kažemo koju riječ. Dakle, u čemu je problem? Izvršna vlast pokušava čitavo vrijeme reći da je problem godina vraćanja. Nije, gospodo. Problem je što Zakon koji imamo, koji je donesen u aprilu 70 prošle godine, po diktatu Komisije za ljudska prava pri Ustavnom sudu BiH koja nije nikakvo sudsko tijelo nego radna komisija tri vlade, je onemogućio velikom broju štediša u Federaciji da se ikako verifikuju da dođu do svoje štednje, iz razloga što četiri godine Parlament Federacije, Vlada Federacije BiH nije htjela da ispoštuje presudu Ustavnog suda Federacije BiH iz 2000. godine po kome je prenos na devizne štednje na certifikate i promet tim certifikatima zabranjen. Dakle, bilo je, donesen je Zakon da se sva ta devizna štednja poslije te presude neutrošena vrati na banke, to gospodin Vrankić nikad nije kao provedbenu normu proveo. I gospodin Vrankić dobro zna šta znači član da oni koji su kupoprodajnim ugovorom prenijeli deviznu štednju da ustvari kupoprodaje nije bilo i nije moglo biti u Federaciji i da su mnoga sredstva, mnogih deviznih štediša stoje zaleđena, a da niko u Federaciji nema pravo pristupa toj deviznoj štednji. Dakle, danas kad govorimo da je smanjena devizna štednja sa 1 milijardu i 900 na 1 milijardu i 200 je u suštini nekih 800 miliona blokirane devizne štednje deviznih štediša iz Federacije. Mi smo pokušali u više navarata to ukazati, međutim ni u ovom zakonu koji ide u izmjeni, taj nedostatak nije otklonjen. Dakle, izmjene zakona idu danas koje se nude, koje je rekao neko da izgledaju besmislene, one su, daju otežavajuću okolnost za štediše. Dakle, narušavaju se ovim zakonom tri prava zagarantovana Ustavom. Prvo, pravo na pristup imovini, jer nam ne dozvoljava osnovni zakon mnogima da dođemo do svoje imovine, i moram vam reći da imamo različit pristup agencija za verifikaciju (sarajevske i mostarske) gdje mostarska daje više potvrda po jednoj štednji, a ova sarajevska ne da nikako ni da priđete da predate zahtjev, da se verifikujete. Drugi problem koji imamo i mislim da je to jedan ključni problem i ovog parlamenta i ove države, to je što je naše udruženje 11. novembra 2004. godine pokrenulo tužbu za utvrđivanje prava i utvrđivanje, dakle, obaveza banaka i država po deviznoj štednji. Paralelno s tim zakonom, postojala je pravna forma da smo mi otišli sa hiljadama tužbi u Strazbur, i to sa tužbama protiv Slovenije, sa tužbama protiv Srbije i Crne Gore, dakle sada Srbije i ... i protiv BiH za deviznu štednju koja je bila položena u bankama ovdje, zavisno od toga u kojoj banci je bila položena, jer što je Nišić rekao Aneks G izrazito obavezuje banku da vrati novac. Prema tome, država ulazi u garancije, odnosno sve države svijeta ulaze u garanciju, onda samo kad ta banka ode u stečaj. Ne bih sada; ovo za mene je problem sljedeći: što je Sud BiH poslije dvije i po godine nakon što je tužbe poslao ovim tuženim stranama odlučio i nas putem Vijeća ministara i Ministarstva pravde obavijestio da je tužbu poslao na Općinski sud Sarajevo, iako su unutra tuženi i BiH i entiteti i Slovenija i Srbija i Crna Gora. Zašto je to uradio? Je li, zašto se to napravilo? Ja pretpostavljam jedino da uvali BiH zaista, jer nakon te odluke Suda BiH i nakon ovoga miješanja BiH i rješavanja našeg pitanja, mi smo nastavili svakog dana poslije 10 hiljada tužbi da šaljemo 30 do 50 novih tužbi u Strazbur, jer zaista ova zakonska rješenja ovakva i ponašanje sudova ne dozvoljavaju građanima BiH da ostvare svoja prava na imovinu koja je apsolutno njihova, je li, i u tom smislu ja vam, ja vas upozoravam sada, dakle prihvatanjem ovoga zakona u suštini vi priznajete pravnu nesigurnost, pravnu nemoć i nemanje pravnog sistema u BiH, odnosno da je Sud u Strazburu jedina istanca gdje se rješavaju naša prava. 71 I još jedno da vam kažem, miješanje ovim zakonom da će sad BiH uređivati naše odnose sa Slovenijom, uređivati mi kamatu, od Slovenije tražimo 5% i tražimo zateznu kamatu od 12%, da znate, od 2. juna 2004. godine, kad je bila dužna da nam plati. Ne možete vi sada omogućavati Sloveniji da mi plati 0,5% kamate. Mislim da je ovo jedna u najmanju ruku, bit ću malo teška, drskost, a ne pokušaj zaštite štediša. Hvala.
Hvala. Dakle, evo, na ovaj način smo omogućili, izašli smo u susret zahtjevima udruženja štediša stare devizne štednje. I evo, još jedanput se javlja zamjenik ministra u funkciji predlagača ovog zakona, i ja sam dužan dat mu riječ.
Hvala, gospodine predsjedniče. Ja sam dužan na pet-šest stvari samo da svima pojasnim. Znači, jedno od pitanja ključnih je bilo šta ste se dogovorili, kako ste približili se? Znači, sadašnji, to mora svima biti jasno, sad Zakon koji vrijedi je onaj zakon gdje se kaže da će se do 13 godina vraćati dug. Kad smo razgovarali sa štedišama, njihov uvjet je bio sedam godina. Znači, kako se nismo približili, ako smo sa 13, a donja granica je sedam, došli do devet godina. Drugo, fra Gabrijelu, znači, nismo džaba radili jer veliki je pomak da vaš dug dođe u prioritet vanjskog duga. Znači, prioritet broj jedan za vraćanje ste vi. Drugo, sa 13 na devet godina je smanjeno, i to je. Ja i dalje smatram da ovo nije kraj ove priče. Zato vas molim sve da jednostavno izvršimo verifikaciju. Ona je zakonska obaveza po važećem zakonu. Vi morate, samo malo, u Zakonu sadašnjem koji je na snazi, onaj je jučer na Domu naroda završio svoju proceduru. Ja vas molim da uvjerite svoje štediše da izvršite verifikaciju; Domu predlažem da usvoji zaključak: poslije završene verifikacije da još jednom sagledamo mogućnost smanjenja godina i eventualno povećanje kamata. Što se tiče kamate, na Dom za ljudska prava na koji se čitavo vrijeme pozivate, znači njegov stav je za kamatu za ratne godine, znači od početka rata do izdavanja obveznica, tamo decidno stoji da nije moralno kamatu za taj period tražiti. A ipak smo vam dali 0,5%. Pazite, čitavo vrijeme spominjete taj Dom za ljudska prava, on je to tamo konstatovao. Stoga molim poslanike, ovo je veliki korak naprijed i kažem da nije kraj da ovu priču završavamo i da ovakav prijedlog amandmana usvojimo. Hvala lijepo.
Evo, gospodin Izetbegović uime Kluba Stranke demokratske akcije, a hoćete da govorite. 72
Reći ću par rečenica.
Premda smo zaključili raspravu, ali evo izvolite.
Dopusti mi da kažem. Evo mislim da je važno.
Dopušteno.
Mislim da su ovi ljudi jako oštećeni i unesrećeni, je li. I mislim da ovim što ćemo mi danas, moguće, usvojiti, nećemo im puno pomoći. Dakle, ali s obzirom na to da mi nećemo očigledno uhvatiti one koji su vama novac pokrali koji bi vam trebali sve to vratiti što su vam uzeli i kamatu vam na sve to dodati nego ćemo mi vraćati taj vaš dug, neće država. Ja ne znam 12 godina, evo, možemo se potruditi ponovo, ako hoćete možemo krenuti; imaju dva puta: ili da ganjamo one koji su vam ovo uradili, ili da mi i naša djeca vraćamo taj dug i vaša, i vaša. Dakle, moje sigurno dijete koje će se tek zaposliti nije to uradilo. Tek se rodilo kad je došlo do ovoga. Moći ćemo tim putem krenuti, a tad trebate prihvatiti kompromis, jer onaj ko je imao 100 hiljada maraka u dinarima, pa mu inflacija, ova država proizvela inflaciju, pa mu je to pojelo, neće dobiti ništa. Ma nemojte, molim vas, pustite me da kažem. Onaj ko je imao 100 hiljada maraka, kažem u dinarima, pa mu inflaciju, izazvala ova država inflaciju pa mu pojelo, neće dobiti ništa
Gospodine Izetbegoviću, ne čuju vas ozada.
Dakle, obrazlažem zašto ćemo mi danas glasati za ovaj zakon. Ne smatram da ćemo napraviti neku veliku pravdu s ovim zakonom, niti da ćemo ovim ljudima približno nadoknaditi ono čime su oštećeni. Ne smatram. Ali imamo dva puta – ili da ganjamo lopove koji su im ovu situaciju napravili pa da im vrate pare i kamate, ili da se odlučimo da mi porezni obveznici vraćamo umjesto tih lopova. Očigledno je da smo krenuli ovim drugim putem koji je realan. Dakle, vraćat će novac djeca koja se nisu bila ni rodila kad je došlo do ovoga problema. Među njima je i moje dijete. I ja ću i idućeg mjeseca, kad donesemo ovaj zakon, nešto od svoje plate dati da bih kompenzirao ono što su lopovi napravili ovim ljudima. E, tad treba prihvatiti kompromis, o tome se radi. Jer kažem, čovjek koji je 100 hiljada maraka imao u dinarima, izazvala mu je namjerno inflaciju ova država, odbila mu četiri nule, pa umjesto 100 hiljada dobije 10 maraka. Onaj ko je imao kuću vrijednu 100 hiljada maraka, pogodila mu granata, dobio je možda neku donaciju, a možda nije dobio ništa. I konačno, najteže, neko ko je izgubio sina, a takvih je ovdje desetine hiljada u BiH ili ko je izgubio zdravlje, izgubio smisao za život, 73 to je nemjerljivo. To mu nećemo moći vratiti nikako. Ali evo, opredijelili smo se da iz budžeta od poreznih obveznika, ne od države nego od poreskih obveznika, vama nešto kompenziramo. I tad treba prihvatiti kompromis. Ako ga želite. Evo, mi smo spremni ovoliko.
Bi li mogao samo jednu riječ, evo samo jednu, molim vas.
Gospodine Nišiću!
Gospodine Bakire, dajte!
Gospodine Nišiću, dozvolite mi da vodim sjednicu, halo, gospodine Nišiću, molim vas, dozvolite mi da vodim sjednicu.
Dobro, izvinjavam se.
Gospodine Zoriću, šta je? A replika, izvolite.
Mislio sam ne replicirati u jednom dijelu kad je gospodin Izetbegović rekao da će djeca morati vraćati. Naravno da će djeca vraćati ono što su zadužili roditelji naši. Lakše je da vraća onaj ko je živ nego onaj ko je umro. Mislim, to je logika, to je slijed stvari. A ovo, ne mogu nikako prihvatiti izraz koji se toliko puta u medijima ali evo pomalo i u intitucijama vlasti spominje da je proračunski novac, novac poreskih obveznika. Ja to ne mogu nikako prihvatiti. To je novac i ovih kako ih zovu u žargonu starih deviznih štediša, kad kupe u onog poreznog obveznika, to je njihov novac, nije to novac, ovaj je samo poštar. On prenese onaj novac kad ja dođem i platim PDV, on ga samo prenese državi preko svoje firme. Nije to njegov novac. I onda se ovdje tvrdi da mi trošimo novac poreznih obveznika. Ne, mi trošimo državni novac, a narod nam je dao povjerenje na izborima da upravo mi to uradimo preko izvršne vlasti ali da mi odredimo gdje i koliko.
Hvala, gospodine Zoriću. Evo, ja zaključujem raspravu. Dakle, rečeno je što se je imalo reći, ja sada prelazim na proceduru. Dakle, mi imamo prvo da se izjasnimo o amandmanima koje smo dobili. 74 Dakle, imamo dva amandmana gospodina Novakovića. Ja se nadam da ih imate. Molim vas da se pripremite. Dakle, izjašnjavamo se o Amandmanu I gospodina Novakovića. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad! Opet nismo, pa pratite vi mene. Evo, glasajte sad, gospodine Jovičiću. Imate vremena do pet da izbrojite. Evo, možete još jedanput glasati. Dakle, sa šest glasova „za“, 22 „protiv“, pet „suzdržano“, bez, nema ni običnu većinu, dakle, Amandman I gospodina Novakovića je odbijen. Prelazimo na Amandman II. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad! Sedam glasova „za“, 23 „protiv“, četiri „suzdržana“, dakle ni Amandman II nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na izjašnjavanje; mi imamo Izvještaj Komisije, dakle sa usvojenim amandmanima, dakle u Prijedlogu zakona sa amandmanima usvojenim i naznačenim u Izvješaju Komisije. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad! S 21 glasom „za“, osam „protiv“, četiri „suzdržana“, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izmirenju obaveza po osnovu računa stare devizne štednje u drugom čitanju. U raspravi su predloženi neki zaključci od strane gospodina Živkovića. On ih je pretočio u pisanu formu. Ja sam dužan ovdje ih predočiti Predstavničkom domu i da se o njima izjasnimo. Dakle, da vas podsjetim, gospodin Živković predlaže sljedeće zaključke, pod: 1. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH podržava zaključak Doma naroda BiH o formiranju komisije Savjeta ministara i predstavnika Udruženja štediša radi kontinuiranog praćenja Zakona o izmirenju obaveza po osnovu računa stare devizne štednje i tromjesečno izvještava Parlamentarnu skupštinu sa prijedlogom mjera i aktivnosti za poboljšanje navedenog zakona, za daljnje poboljšanje navedenog zakona. To je jedan zaključak. 2. Zadužuje se Kolegij Predstavničkog doma da u saranji sa Kolegijem Doma naroda predlože formiranje privremene komisije Doma, u skladu sa članom 29. i 47. stav (2) Poslovnika, a u vezi sa utvrđivanjem sudbine stare devizne štednje. 75 Dakle, imamo dva prijedloga, dva zaključka. Molim vas ... izvolite gospodine Novakoviću.
Pa vidite, govoriću o ovom drugom zaključku. Naime, ne znam da li je kolegama poznato da je Savjet ministara formirao Radnu grupu. Upravo s ovim ciljem koji je ovde predložen. Dakle, formirao, imenovao tamo u prošlom „Službenom glasniku“, izašla imena ljudi koji treba da predlože, da raspravljaju tamo i predlože zakon, eventualne promjene u ovom. Šta sad znači formiranje nekakve privremene grupe koja treba ovo da definiše, molim vas. Izvršna vlast ima obavezu da ovo pitanje riješi i da predloži rešenje. Što se mene tiče, dakle i Klub SDS-a, mi nećemo podržati
O kojem zaključku govoriš?
Nijedan zaključak koji želi osloboditi izvršnu vlast odgovornosti i nametnuti tu odgovornost Parlamentu. Dakle, apsolutno Parlament nema potrebe da preuzima na sebe odgovornost od izvršne vlasti.
Koju odgovornost?
Hvala. Gospodin Kalabić.
Samo da pojasnim, jer ne govorimo o istom. Toj grupi je istekao mandat, današnjim završetkom ovog posla. To je grupa koju je vodio gospodin Kasumović i to je završeno.
Hvala, gospodine Kalabiću. Gospodin Živković, jeste li vi željeli?
Pa samo da ako može dodatno da objasnim taj zaključak.
Izvolite. 76
Bez želje da ulazim u diskusiju ili polemišem, ovde se radi o dva zaključka. Ne znam o kojem ste govorili zaključku. Jedan zaključak je da se podržava zaključak Doma naroda od juče i gdje samo dodatno još tražimo da se svaka tri mjeseca štediše i izvršna vlast nama obrate sa prijedlogom daljnjih mjera u sprovođenju ovog zakona. To je prvi zaključak. A drugi zaključak je obnavljanje one komisije koju smo nekad imali ovde u Domu o tome da se utvrdi gdje je stara devizna štednja, ja mislim da je trebamo obnoviti. Možda sad imamo veći kapacitet da dođemo do kraja i da dovedemo taj slučaj, da najzad znamo gdje je stara devizna štednja nestala. Možda će i gospodin Izetbegović, a možda će i neki drugi znati gdje je ta devizna štednja nestala u toku rata. Hvala.
Zašto mislite da bih trebao znati?
Gospodine Živkoviću, gospodin Izetbegović vas pita.
Ja nisam rekao da vi bi znali. Ja kažem možda ćete znati da nam objasnite.
Zašto ja?
Molim vas da se vratimo na posao i stvarno ovakva pitanja trebaju biti preciznija. Dakle, mogli ste i meni postaviti ili bilo kome. Ali evo, dobro. Da se mi izjasnimo o predloženim zaključcima. Dakle, želite li da se izjasnimo u paketu ili zaključak po zaključak? Zaključak po zaključak. Dakle, idemo zaključak 1. Ja se nadam da nema potrebe da ga ponovno čitam. Molim vas, pripremite se za glasanje. Glasamo dakle o prvom zaključku. Glasajte sad! S 23 glasa „za“, jednim „protiv“, 10 „suzdržanih“, dovoljnom entitetskom većinom, usvojen zaključak, evo da kažem, broj 1. gospodina Živkovića. Prelazimo na izjašnjavanje o zaključku, da kažem, broj 2. Također sam ga pročitao u zapisnik. Pripremite se za glasanje. 77 Glasajte sad! S 25 glasova „za“, četiri „protiv“, četiri „suzdržana“, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili i zaključak broj 2. Molim vas da se dogovorimo. Mi smo rekli da ćemo praviti pauzu u 2 sata, a evo 2,15 je. Do 3,15 je, i, molim vas, Kolegij će se sastati. Dajte primjedbe ko smatra da je oštećen prilikom glasanja. Napišite i dajte primjedbe Kolegiju. Mi ćemo rješavati u pauzi. [[PAUZA]] ... smo tačku 17., sada bismo trebali preći na tačku 18., ako nisam šta u ovim redoslijedima poremetio. Ali evo, dužan sam da vas izvjestim da je u ovoj pauzi Kolegij razmatrao Zahtjev Kluba poslanika Narodnog kluba i poslanika Hadži Jovana Mitrovića za ponovno glasanje, kad je riječ o tački dnevnog reda današnje sjednice 14. Zahtjev Komisije za vanjsku trgovinu i carine za razmatranje Prijedloga zakona o primjeni Sporazuma o izmjeni i pristupanju Centralnoevropskom sporazumu o slobodnoj trgovini (CEFTA) po žurnom postupku itd., u skladu sa članom 127. Gospodin Mitrović tvrdi, što smo mi u tehnici i provjerili, da njegov glas nije registriran. Dakle, tamo stoji nije glasao. Kolegij je izvršio uvid i u dokumentaciju i u redoslijed i red poteza koji je vršen i zauzeo je stav da se ne prihvata zahtjev za ponovno glasanje iz; izvolite, gospodine Lijanović, izvolite. Ne date mi završiti rečenicu, izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam samo htio kazati da smo mi prijedlog podnijeli ne Kolegiju nego praktično sukladno članku 84. ...
Evo, ja kao predsjedavajući vam kažem da sam odbio vaš zahtjev jer sam postupio po Poslovniku i proglasio glasanje konačnim. Mi smo osim toga, dakle, održali i sjednicu Kolegija, provjerili tehniku u dva prethodna glasanja prije ove tačke dnevnog reda i poslije ove tačke dnevnog reda i kad je riječ o tehnici, ona je bila potpuno ispravna. Ali, ako želite i ako sumjate da smo bilo šta, odnosno da sam bilo šta učinio mimo Poslovnika, ja sam spreman da se Dom odredi o tome. Dakle, ja kao predsjedavajući smatram da vaš zahjev nije osnovan i ne želim ponoviti glasanje o tački dnevnog reda za koju je procedura provedena po Poslovniku. Izvolite. 78
Ja se izvinjavam, ali evo, želio bih da na neki način i sada i za buduće znamo koja je procedura ponavljanja. Znači, nakon glasanja je uočena nepravilnost. Mi smo tražili odmah listing da bi tu nepravilnost utvrdili. Dok smo dobili listing, ja sam usmeno prijavio da je riječ o grešci i da tražimo ponavljanje, znači išli smo točno redoslijedom koraka, kako ne bi kršili Poslovnik ili kako ne bi bez potrebe razvlačili ili pravili problem putem sjednice. I ja sam to u ovom zahtjevu i detaljno naveo a ja predlažem da se Dom izjasni da li ponovno glasa ili ne.
Dakle, ja tvrdim da nije bila greška, da Poslovnik nije povrijeđen, da ste intervenisali dvije, tačku i po poslije, mi smo izvršili čak i pokušaj usaglašavanja itd. na nivou Kolegija, a onda je došlo do intervencije. Međutim, ja sam i rekao nemam ništa protiv. Pitam ovaj dom ima li potrebe da se Dom izjasni o zahtjevu, o ponavljanju glasanja koje je podnio ... Narodni klub i poslanik gospodin Mitrović, Hadži Jovan Mitrović? Dakle, ja sam apsolutno spreman da stavimo to na glasanje i da o tome odlučimo. Nemam ništa protiv. Molim vas. Dakle, glasamo o zahtjevu Narodnog kluba i poslanika Hadži Mitrovića da se ponovi glasanje iz tačke 14. .. Prijedlogu zakona o primjeni ... CEFTA-e. Molim vas, pripremite se. Dakle, odlučujemo o zahtjevu za ponavljanje glasanja. Glasajte sad! 19 „za“, 12 „protiv“, tri „suzdržana“ – usvojeno. Dakle, Dom je odlučio da se ponovi glasanje o Zahtjevu Komisije za spoljnu trgovinu i carine o hitnom postupku i razmatranju ... Prijedloga zakona o primjeni ...CEFTA-e. Dakle, molim vas da se pripremite. Hvala. Evo gospodin Kalabić, 10 minuta pauze. [[PAUZA]] ... radom. Gospodine Kalabiću, izvolite.
... glasanje sporno, nečija je torba ovdje, da li slučajno stavljena ili? Ah izvini. Pa očito ovo sati se u hodnicima svašta dešavalo pa, gospodine predsjedavajući, SNSD je pokušao cijelo vrijeme da se ponaša odgovorno, poštujući sve ono što se dešavalo i argumentaciju vezano za ratifikaciju Sporazuma o CEFTA-i i vezano za zaštitu domaće proizvodnje i sve 79 ostalo. Pokušali smo da na neki način sve te argumente uvažimo i da sve to uvedemo u jednu normalnu kolotečinu, jer smo smatrali da smo u najvećem dijelu saglasni oko reda poteza, međutim očito da je ovo prevršilo mjeru i da je vrijeme da se sva ta istina koja je na neki način obavijena jednim velom magle u ovom parlamentu kaže. I nemamo potrebe da se igramo ovde skrivenih igara nego da vidimo gdje smo. SNSD u ovome neće učestvovati. Mi nećemo, normalno, napustiti sjednicu, izvučemo svoje kartice, nećemo učestvovati u glasanju o ponovljenoj proceduri zato što je jasno obrazloženo kako i zašto je došlo do ponavljanja ovog glasanja koje sada slijedi, a poslije ćemo reći sve ostale argumente, tražićemo od ministarstva, tražićemo od svih da ovde kažu do kraja sve što treba da se kaže, da to ne govorimo po hodnicima nego ovde i da budemo korektni i da imamo fer odnos prema svim građanima ove zemlje, ne da ih pravimo na povlaštene, one koji imaju pristup, imaju mogućnost i lobiranja i medijskog uticaja i svega ostalog. Mislim da trebamo otvoriti onda jednu do kraja korektnu i neka se svi pripreme za tu priču.
Hvala. Ali, vi dozvolite meni da ja ipak ispoštujem odluku Doma. Dakle, Dom je odlučio da se ponovi glasanje o Zahtjevu Komisije za vanjsku trgovinu i carine za razmatranje Prijedloga zakona o primjeni Sporazuma o izmjeni i pristupanju Centralnoevropskom sporazumu o slobodnoj trgovini po hitnom postupku, u skladu sa članom 127., dakle u okviru tačke 14. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad! Dakle, glasamo o Zahtjevu Komisije za hitni postupak. S 16 glasova „za“, tri „protiv“, bez „suzdržanih“, bez entitetske većine iz RS, [[zajednička diskusija]] Molim vas malo strpljenja, molim vas samo malo strpljenja. Vi se pripremite za glasanje. Pokazuje rezultat prošlog. Glasajte sad! 18 „za“, šest „protiv“, dva „suzdržana“; Federacija 13, poslanici iz RS pet; Zahtjev prošao. Dakle, sada pristupamo glasanju o zakonu, odnosno otvaram raspravu o Prijedlogu zakona predlagača Komisije za vanjsku trgovinu itd. o primjeni Sporazuma o izmjeni i pristupanju Centralnoevropskom sporazumu o slobodnoj trgovini CEFTA po hitnom postupku. Dakle, postupak smo utvrdili. Izvolite, otvaram raspravu o zakonu. Izvolite. Gospodin Lijanović. 80
Poštovani predsjedavajući, kolegice, kolege zastupnici, uvaženi gosti, pošto sam ja u Komisiji za vanjsku trgovinu i carine i predsjednik Grupe za poljoprivredu, mi smo zadnja četiri mjeseca radili na CEFTA-i detaljno napravili analize vanjskotrgovinskih razmjena, obišli teren fizički, pregledali naše proizvođače, dobili od njih prijedloge, saslušali Vijeće ministara, zapravo predstavnike ministarstva, saslušali eksperte Pakta stabilnosti, saslušali predstavnika Evropske komisije u BiH koji je bio na ovoj sjednici i polog cijelog tog rada koji je nama uredno ovaj parlament platio je ovaj zakon. Ako gledamo hronologiju,
Nisam vas dobro čuo. Šta vam je platio, gospodine Lijanovću?
Parlament, cijeli taj rad nam je uredno platio.
Kroz plate koje primamo mjesečno
Jeste.
A ja sam mislio neke posebne dodatke.
Ne, ne, nije, nije. Kroz plate koje imamo.
Dobro, dobro.
Ako analiziramo cijeli tijek događanja oko CEFTA-e, onda možemo vidjeti da je ovo samo jedan korak u tom cijelom procesu koji treba završiti kako bi dobili CEFTA-u koja će biti i u interesu BiH. Naši ovlašteni predstavnici su sa Hrvatskom bili usaglasili jedan aneks Ugovoru koji praktično je sadržan u ovom zakonu koji je načelno i Srbija prihvatila ako prihvati Hrvatska, i sve je to dovelo do potpisa CEFTA-e u Briselu, kad je Hrvatska povukla taj dogovor prije potpisivanja i naši predstavnici iz tog razloga nisu htjeli potpisati taj sporazum, nego su tražili da u Sporazum CEFTA uđe član 23.bis koji će onda dati nama pravo da mi to što smo s njima dogovorili možemo sami uraditi. Nakon što su se i Hrvatska i Srbija složile da taj član uđe u Sporazum CEFTA, u biti, na zadnjem sastanku je naš ovlašteni predstavnik potpisao Sporazum CEFTA. I, logično, mi sada taj član 23.bis trebamo koristiti u ovom pravcu da ovim zakonom reguliramo tu materiju koju smo dogovorili. 81 U zakonu je i njegovom obrazloženju jasno definirana procedura da ne bi mi prekršili Sporazum CEFTA, da ne bi imali bilo kakve posljedice, znači mi smo naveli ekonomske efekte koje imamo sa te dvije zemlje, naveli analize zadnjih sedam godina po svim stavkama. Grupa za poljoprivredu je obišla teren i utvrdila poremećaje na tržištu. To je isto konstatirano u obrazloženju i praktično smo ispunili sve kriterije koje CEFTA od nas traži da bi ovaj zakon mogao biti usvojen. Ovaj zakon ničim ne mijenja CEFTA-u, nego je on samo implementira i određuje procedure kako implementacija može biti u budućnosti. Slične stvari rade i druge zemlje kad potpišu neke sporazume: reguliraju domaćim zakonom ili uredbom implementaciju tih sporazuma, pa po tom primjeru recimo Republika Hrvatska ima uredbu kojom je regulirala implementaciju Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju sa EU. U ovom zakonu se ništa više ne traži nego ono što nam je dala EU u svom sporazumu kod kojih su pregovori već okončani po pitanju slobodne trgovine i oni su, razumijevajući našu tešku situaciju u poljoprivredi, složili se da se zadrže pune carine na određene poljoprivredne proizvode koje BiH uvozi iz EU u BiH i to su dozvolili da se naplaćuje sve do ulaska BiH u EU. Znači ovo nije rješenje za poljoprivredu. Ovo je samo jedan mali korak da ne dođe do kolapsa cijelog, a sve mjere koje je predlagalo Vijeće ministara u javnim istupima pred ovim parlamentom, o kojima je govorio gospodin ministar koji ima relevantno iskustvo u ovom području, su jako potrebne i opet je pitanje da li ćemo mi moći sustići ono što smo izgubili zadnjih 17 godina u odnosu na susjedne zemlje, u odnosu na EU. Kao primjer, Republika Hrvatska već 10 godina izdvaja skoro 400 miliona eura za poticaj u poljoprivredi. To nam je i gospodin ministar zadnji put potvrdio ovde, a njemu ministar Hrvatske, i niz drugih subvencija koje ima iz Proračuna. Srbija izdvaja isto tako slično. I ako bi mi pustili u utakmicu, ne izjednačavajući tu konkurenciju, logičan ishod je da neko ko nosi sa sobom 400 miliona eura u biti će uništiti onoga ko ima svega 50 miliona eura u oba entiteta. A moramo biti svjesni činjenice da ne bi prevarili poljoprivrednike jer su oni prevareni dosad dosta puta. Mi imamo iz 1998. godine odluku Vijeća ministara kojom je doneseno da sva prikupljena sredstva od posebnih taksi idu za poticaj u poljoprivredu. Prikupljeno je sredstava po osnovu toga skoro milijardu, ali nažalost u poljoprivredu nije otišlo ni 10%. Neka naša obećanja da ćemo mi njima riješiti problem, mislim da ne stoje. Mi moramo danas pokazati volju i spremnost da usvojimo ovaj zakon i da kažemo: evo pravimo prvi korak, a nakon prvog koraka ćemo praviti i ostale. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Ivankoviću. Izvolite dalje. Drago Kalabić.
Gospodo, predsjedavajući, sa ovom tehnikom očito nešto nije uredu, s obzirom da su poslanici SNSD-a izvukli kartice, nije mi jasno zašto je različito evidentirano..? 82
Nisam vas dobro shvatio, Drago.
Pa, pazite, iako su ponovili isti postupak, u listingu imate potpuno različite podatke za poslanike koji su povukli istu radnju. Znači, mi koji smo izvadili kartice, imamo različito, znači da ... ne reaguje na pravi način. Nije isto, nije prisutni nije glasano. To je različita stvar. Ne može za dva poslanika koji su primijenili istu radnju da stoji različito u ovom listingu. Vi to evo možete pogledati.
Pa evo, ja bih molio da neko iz tehnike ovo objasni, ja ovo nisam u stanju objasniti, zaista mislim. Ako ćemo ići do kraja, i ja nemam ništa protiv i vrlo sam raspoložen da sve uvažim itd. Ali, stvarno, dajte mi omogućite da uopšte vodim ovu sjednicu.
Pa i ja želim objašnjenje zaista za ovo. Ako već tražimo, onda, ušli smo u nešto da vidimo o čemu se radi. Je li zaista tehnika nije uredu ili ako imate?
nije uključen mikrofon
Šta znači nije glasao ili nije prisutan? [[zajednička diskusija]]
Dakle, meni se objašnjava da niste na vrijeme izvukli karticu. Tehnika ne laže.
Imate razliku i ostalim ljudima isto tako.
Je li tražite da još jedanput ponovimo glasanje, gospodine Kalabiću?
Ja smatram da nešto nije uredu. A ako vi smatrate da je uredu?
Ja, ja 83
Ja sam vam rekao da su svi poslanici SNSD-a uradili istu radnju, evo kad izuzmete mene, imate razliku između ostalih poslanika.
Je li to utiče na rezultat glasanja? Je li, vaši glasovi, jesu li?
Ja nisam komentarisao ostale da li je uredu, ali signaliziram da nešto nije uredu. Ne znam za ostale. Ako vi smatrate da je to uredu, ja nemam ništa protiv. Samo signaliziram nešto što,
Vidite, ja, ja da vam pravo kažem, nisam u stanju vam te tehničke aspekte objasniti. Je li me razumijete?
Gospodine predsjedavajući, vjerovatno je tehnika zabilježila i momenat izvlačenja kartica, ako hoćemo sad do kraja, vjerovatno ona ima i taj momenat i sve ostalo ali mislim ...
Ali, evo da svedemo. Je li vi, gospodine Kalabiću, tražite da se ponovi glasanje?
Tražim.
Tako recite. Molim, hajte da glasamo, jer nema kraja, ako se slažete. Ja vas stvarno molim, dajte da glasamo ručno i da ovo završimo, zaista. Ja vas molim, izvinjavam se zaista, ali morate me razumjeti, ne želim da ostane ništa u zraku. Kako sam postupio po zahtjevu post festum gospodina Lijanovića, koji je vratio sve na početak, e sad ja moram, napravio sam presedan, gospodine Lijanoviću. Molim vas, može, gospodine Zoriću, naravno.
Mene interesira koji listing kolega Kalabić ima? Je li o tome da se ponovi glasanje?
Ne, gospodin Kalabić je izrazio sumnju. 84
Ne, ne kad je Jerko, kolega Ivanković, tražio da se ponovi glasanje uopće, tada smo glasali, pa smo poslije glasali o proceduri. Znači, bila su dva glasanja u međuvremenu, ne znam koji je listing, o čemu mi sad glasamo.
Gospodin Kalabić ima primjedbe na izjašnjavanje o proceduri, molim vas. Dakle, izvolite, gospodine Dokiću.
Gospodine predsjedavajući, mogu da objasnim, pošto mene prati to nefunkcionisanje te tehnike, da za ostale kažem da nisam promijenio klub nego zbog tehnike su me prebacili u prvi red, a inače ja mislim da mi je i mjesto u prvom redu. Šta sam htio da kažem?
Naravno, ali nemojte da ovo sve se prenese na tehniku. Tehnika nije problem, mi smo problem, ali eto.
Gospodin Kalabić je u pravu kad je reagovao, baš vezano na tehniku, jer iz istog razloga se moglo desiti kod prvog glasanja da je neko, a mi smo izvukli klub, ne samo SNSD nego Klub poslanika SNSD-a, svi smo izvukli kartice, što znači da nismo prisutni. Kod prvog glasanja je vjerovatno neregistrovan i onaj ko se žalio da nije registrovano njegovo glasanje i izvukao iz ovih ili iz onih razloga.
Evo da se ne izvlači, gospodine Dokiću, dakle, ja sam spreman ako se slažete. Molim vas i dajte pustite malo tehniku na miru. Dakle do nas je. Molim vas da ručno glasamo da se izjasnimo o Zahtjevu Komisije za spoljnu trgovinu i carine itd. o hitnom postupku za Prijedlog zakona o primjeni CEFTA-e. Dakle, molim vas, imamo, imate li svi kartone? Jesu li ispravni kartoni? Dakle, molim vas, glasajte sad. Prvo „za“. Dobro, evo prvo „za“. Dakle, ko je „za“? Ma lakše mi je brojati, vjerovatno. Možda je ovo zbog fotografisanja, evo ja ću se sad namjestiti. Ko je „protiv“? 85 Ko je „suzdržan“? Ima li neki da nisu glasali? Nema kartona za to, žao mi je. Dobro. Evo da vidimo rezultate. Dakle, „za“ 18, „protiv“ šest, „suzdržana“ dva. Dakle, glasa sada Federacija. Molim vas iz Federacije. Iz Federacije, ko je „za“? „Protiv“? „Suzdržan“? Republika Srpska. Ko je „za“? Ko je „protiv“? „Suzdržan? Dobro, ima li „suzdržanih“? Dobro. Hvala. Evo sada da saopštimo rezultate. Ja se nadam da smo epizodu sa glasanjem s ovim završili, odnosno ponavljanjem glasanja. Dakle, još jedanput „za“ je glasalo 18, „protiv“ je šest, „suzdržanih“ je dva. Iz Federacije BiH glasalo je „za“ 13, „protiv“ pet, „suzdržana“ dva. Iz RS pet je „za“, „protiv“je jedan, bez „suzdržanih“. Dakle, konstatiram da je Zahtjev dobio potrebnu i apsolutnu i entitetsku većinu i prihvaćen je. Vraćamo se na, ako se slažete, na raspravu. Ima li prijavljenih za raspravu dalje? Gospodin Dolić. Ja se izvinjavam, gospodine Doliću, gospodin ministar se je prijavio; ja sam dužan omogućiti gospodinu ministru da se obrati.
nije uključen mikrofon
Pa evo, kad bude gore, možeš u putu kako hoćeš, Drago. Gospodine ministre, gospodin Kalabić predlaže da odmah usput vas pita da kasnije...
Ja se izvinjavam, vrlo je kratko, ministre. Ja bih vas molio, s obzirom da niko neće da pojasni na što se odnose tarifne oznake 02, 04 i 16 ako možete usput da nam to bar neko objasni. Hvala.
Izvolite, gospodine ministre. 86
Meni je ovo prvo dragocjeno iskustvo. Ja sam rekao da cijenim način na koji se gospodin Lijanović bori za poziciju sebe i prerađivača. Da sam na njegovom mjestu, isto bih to radio. Ja ću morati ponoviti neke činjenice. Trideset godina radim u poljoprivredi i odmah na početku tvrdim da ova odluka nije u korist poljoprivrede. Poljoprivreda je vrlo ozbiljan problem. 12% brutonacionalnog dohotka veže za sebe 50% stanovništva BiH. Ja jednostavno mislim da ovim te ljude dovodimo u zabludu. Što se tiče CEFTA-e, njen naziv je provokativan, njena tema je provokativna a mi CEFTA-u imamo četiri godine, od dana potpisivanja bilatelarnih sporazuma sa Srbijom i Hrvatskom. 97% spoljnotrgovinskog prometa je vazan za ove dvije zemlje. Dolaze nam Makedonija, Crna Gora, Moldavija i Albanija. Za ta 3% mi pravimo zakon i to zakon za koje ću ja pročitati naše mišljenje; ne samo naše mišljenje nego i konsultacije. Mi smo potrošili puno vremena, mi smo razgovarali sa proizvođačima u parlamentarnoj komisiji i predsjednikom odbora; nije poljoprivredni proizvođač, on je prerađivač a to su velike razlike. Razlike između komisije i njihovog prijedloga i nas, dijela komisije – mi nismo za zatvaranje, mi smo za stimulacije. Mi smo da se otvori tržište i da se ojačaju domaće kontrolne institucije, da na ovo tržište ne ulazi sve i svašta. Samo na takav način ćemo odbraniti domaću proizvodnju – stimulacijom i dobrom kontrolom. Ja ću u daljem tekstu ipak pročitati komentar na zakon i mislim da ga treba uzeti u obzir. Ja ću reći da smo imali najmanje 10 susreta ... sa članovima Komisije, sa predstavnicima Evropske komisije i Pakta za stabilnost i moram pojasniti član 23.bis. Ja sam sa gospodom, kad sam sjedio, obrnuo situaciju. Ja sam bio onaj koji pita, a oni su bili oni koji odgovaraju. Doslovce sam pitao - je li član 23.bis pravna manipulacija ili on ima svoje utemeljenje. Gospodo, oni su objasnili član 23.bis – ima svoje utemeljenje. Član 23. podrazumijeva da se prate poremećaji kompletne privrede, jer CEFTA nije samo poljoprivreda onih 12%, nego i 88% onog drugog. Znači kad se, onda imate potrebu da pravite monitoring, da postupke objašnjenja sa članicama napravite po Sporazumu kako je potpisan. Član 23.bis daje za pravo u poljoprivredi provođenje hitnih mjera, ali doslovce je rekao gospodin koji je tumačio - ja mislim da je to tumačenje i ostalih pravnika, ne ... banka, ne otvoreni račun, nego to morate dokazati. Znači, on vam otvara mogućnost da uradite ovo o čemu je u dijelu zakona je napravljeno da napravite hitno, ali to morate dokazati da imate poremećaj. Polazak gospodina Lijanovića i ove komisije je bio od ostvarenog deficita. Taj deficit možete posmatrati na razne načine. On se od potpisivanja Sporazuma u poljoprivrednim proizvodima smanjuje, ne povećava se. Nažalost, ja mogu potrošiti dosta vašeg vremena ali budite sigurni da je to tako. Slaganje činjenica na drugi način neće pomoći. Glave 2, 4 i 16 su meso, mlijeko i mliječne prerađevine i prerađevine od mesa. To čini svega, to smo rekli, 0,7% ukupnog uvoza BiH ili 4,5% uvoza poljoprivrednih proizvoda, gospodine Kalabiću. I nema smisla donositi zakon, izazivati sve one koji nas prate koji smo mi to subjekt ako pet godina pregovaramo sa Evropskom zajednicom, pet godina sa WTO-om, a ne priznamo potpisane međunarodne ugovore. Ja ću vaše strpljenje možda dovesti do kraja ali moram pročitati. Mišljenja smo da ne postoji potreba predlaganja niti donošenja ovakvog zakona. BiH je do danas zaključila 87 nekoliko stotina međunarodnih ugovora. Niti u jednom slučaju nije donesen poseban zakon za njegovu ratifikaciju i provođenje. Ne zanemarujući činjenice da neke od susjednih zemalja imaju zakonski oblik odluke o ratifikaciji provođenja međunarodnih ugovora, mora se imati u vidu činjenica da su te države drugačije uređene, te samim tim imaju i drugačija zakonska rješenja. Npr. te države imaju klasične vlade sa većim ovlaštenjima nego što je to slučaj sa Savjetom ministara BiH. Nadalje, kod njih ne postoji situacija u kojoj dio izvršne vlasti ima Predsjedništvo ili predsjednik i slično. Konsekventno navedenom, vrlo je upitna primjena zakonskih rješenja drugih država, u ovom slučaju u BiH. U BiH je na snazi Zakon o postupku zaključivanja i izvršavanja međunarodnih ugovora, „Službeni glasnik BiH“ broj 29. od 2000. godine, koji uređuje postupak zaključivanja međunarodnih ugovora od iniciranja do ratifikacije, kao i način i nadležnost u izvršavanju istih, član 27. do 30. Preciznije uređenje primjene određenog zakona, što je mogla biti namjera predlagača, navođenjem članova 27., 28. Zakona o postupku zaključivanja i izvršavanja međunarodnih ugovora, i preambuli Prijedloga, vrši se podzakonskim aktima, a ne zakonima. Npr. odluke o postupku uvođenja zaštitnih antidampinških i komenzatornih mjera su proizišle iz članova 31. do 40. Zakona o vanjskotrgovinskoj politici. Morate biti strpljivi. Zakonom se ne može uređivati materija na način suprotan onom iz međunarodnih ugovora ili međunarodnog propisa, na koji se on poziva. To je suština. Ja mislim da gospodin Džaferović može pomoći. U skladu sa međunarodnim javnim pravom, međunarodni ugovor predstavlja obavezu države. Država je dužna izvršavati sve obaveze iz javnog međunarodnog ugovora, a, ukoliko njezino postojeće zakonodavstvo nije kompatibilno sa odredbama međunarodnog ugovora, dužna je uskladiti svoje zakonodavstvo sa istim. Usvajanjem ovakvog zakona čija bi sadržina bila inkompatibilna sa odredbama međunarodnog ugovora, BiH bi prekršila svoje međunarodne pravne obaveze, što bi moglo imati za posljedicu da neka od ugovornih strana pokrene odgovarajuće procedure predviđene Sporazumom, a koje mogu sadržavati kontramjere ili arbitražni prostupak. Odluke arbitraže su konačne i obavezujuće za sve strane u sporu. U slučaju negativne arbitraže, odluke po BiH, ista bi bila dužna uskladiti svoje zakonodavstvo sa međunarodnim ugovorom i snositi finansijske posljedice arbitražnog postupka. I na kraju – kršenje odredbi CEFTA-e. Ovo niste smjeli promašiti. Formalno-pravno u predloženom članu 5. se ne koristi odgovarajuća terminologija, pa time nije jasno šta predlagač konkretno predlaže. Izraz tarifna oznaka označava konkretan proizvod, a brojevi 02, 04 i 16 carinske glave Carinske tarife. Konketno, ako se govori o carinskim glavama, to bi obuhvatilo prema tarifi oko 522 proizvoda, što čini jednu petinu od ukupnog broja poljoprivrednih proizvoda u Carinskoj tarifi, odnosno jednu dvadesetinu od ukupnog broja proizvoda u Carinskoj tarifi. Nadalje, predloženim članom se prejudicira bez ikakvog postupka i obrazloženja uvođenje pune carinske stope 100% za proizvode iz tri carinske glave svega. Zašto ne od 0 do 24, zašto ne za čitavu poljoprivredu ako ćemo se mi zatvaranjem obezbijediti da napravimo napredak u poljoprivredi? Kompletan Prijedlog zakona, a posebno član 5. u potpunosti je formalno i materijalno-pravno u koliziji sa relevantnim domaćim zakonodavstvom, odredbama CEFTA sporazuma i drugim međunarodnim trgovinskim pravilima i procedurama. Suštinski gledano, Prijedlogom zakona se predviđa mogućnost zaštite za samo tri grupe od postojećih 24 88 koje se prema međunarodnoj carinskoj klasifikaciji smatraju poljoprivrednim proizvodima, i to porijekla iz Republike Hrvatske i Republike Srbije. Konačno, to znači da se a priori zna da eventualni poremećaji mogu biti samo u ove tri grupe proizvoda, da mjere ne mogu biti poduzimane u slučaju drugih grupa ili proizvoda porijeklom iz drugih ugovornih strana. Mi narodski za kilu mesa koljemo vola. Mi štitimo neprimarnog proizvođača. Sve mjere u bivšoj državi i u okruženju idu na stimulaciju osnovnog primarnog proizvođača. Prerađivači se moraju sami boriti za kvalitet, za konkurenciju, za marketing, za sve ostalo. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Je li riječ ili diskusija? Samo malo, da idemo redom. Gospodine Ivankoviću, vi ste već govorili. A replika je u pitanju, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice, kolege zastupnici, uvaženi gosti, ja razumijem gospodina ministra. On je naslijedio u Ministarstvu infrastrukturu koja je nama zadnjih sedam godina napravila deficit od 40 milijardi maraka koje su otišle iz ove zemlje i nikad se više neće vratiti, a mi to pokrivamo doznakama naših izbjeglica i prodajom naše babovine. I kad nam nestane babovine, brzo će nestati, kad se izbjeglice vrate! Čime ćemo onda to pokrivati? Kakva će nam biti konvertibilna marka? I ja razumijem jer je i našoj komisiji kao što vjerojatno i gospodinu ministru se serviraju djelimični ili netočni podaci. Predstavnici Ministarstva su nas lažno informirali na nekoliko sastanaka komisija, ja to nisam smatrao potrebnim govoriti, ali evo dobro je da znamo. Prvo nam je rečeno da član 23.bis nije poseban član, nego je on sastavni dio svih članova, pa kad je došao ekspert Pakta stabilnosti i kazao da to nije tako, nego da je član 23.bis naknadno ugrađen i da za njega važe posebne procedure, to smo razotkrili. I niz drugih netočnosti koje su iznesene na račun CEFTA-e samo kako bi se obeshrabrilo Komisiju da napravi određeni korak, jer postojeće stanje za one koji uvoze u ovu zemlju ne može biti nikako bolje. Nemaju nikakvih barijera, imaju subvencije drugim zemljama, proizvode proizvode i ovde samo prodaju, a za naše poljoprivrednike čije kuće su pod hipotekama i ljudi ne mogu vraćati kredite jer nemaju kome prodati, baš ove proizvode iz glave Carinske tarife 2, 4 i 16, to je mlijeko između ostalog, to je meso, a znamo da u mlijeku i mesu završavaju sve žitarice koje se ovde proizvedu. Ti ljudi, zbog nevraćanja kredita postaju podstanari u vlastitoj imovini koja im je stvarana u proteklih desetljeća. Ministar je isto kazao da suficit se smanjuje, zapravo deficit se smanjuje sa susjednim zemljama; u ovom zakonu je vrlo jasna i precizna analiza, vrlo jasno i precizno prezentirano da deficit raste cijelo vrijeme zadnjih sedam godina, a iz pet mjeseci u ovoj godini isto tako. Raste pod uvjetima kad naplaćujemo carine 40%. 89
Kazat ću, gospodine Džaferoviću. Molim vas, gospodine Ivankoviću, replika je i replika ima ograničeno; pa neka, polako, gospodine Džaferoviću, dozvolite mi da vodim sjednicu. Skratite, gospodine Lijanoviću, jer replika je.
Pošto je gospodinu ministru pripremljeno puno netočnih podataka, ja ih imam obvezu ispraviti; znači, jer imamo tu argumente koji su vrlo jasno provjerljivi; znači, da deficit raste i u prvih pet mjeseci ove godine, iako imamo odluke Vijeća ministara o naplati carina 40% i zato smo se u grupi odlučili da to bude puna carina, jer ova od 40% nije dala efekt. To nam je uvažila i EU i ljudi nisu imali na to primjedbu. Mi ovim zakonom, kao što je rečeno, da kršimo međunarodne sporazume, to nije točno. Znači, mi ovim zakonom CEFTA-u ne kršimo nego samo reguliramo njeno provođenje. Ko je to pročitao iz ova tri-četiri članka, vrlo jasno kaže, mi smo ovde odredili proceduru kako naši proizvođači mogu podnijeti zahtjev da budu zaštićeni ili da prezentiraju probleme koje imaju. Time smo omogućili Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa i Vijeću ministara da može ovo, kao što je ministar kazao, i imat će moju punu podršku, ja se nadam i ovog doma, da ove glave Carinske tarife u narednom periodu širi sve od 0 do 24. Ja se s njime u potpunosti slažem da ovo što mi radimo je sad nedovoljno, ali smo ovim zakonom stvorili pretpostavke da Ministarsvo može ići dalje. Hvala.
Dobro, hvala. Evo, imamo prijavu za diskusiju: gospodin Džaferović, izvolite. Gospodin Novaković, gospodin Dolić, gospodin Kalabić.
Koleginice i kolege, izvinjavam se dakle što sam možda neprimjereno i neuobičajeno za mene reagirao, ali mislim danas pod firmom replike imamo diskusije koje traju po 10 minuta. Nisam jednostavno više mogao, u situaciji kada niste vi reagirali, i molim vas primite ovo moje izvinjenje jer zna se – diskusija je diskusija, a replika je replika. Ustane se, kratko se kaže ne slaže se s tim i tim i sjedne, naravno.
Ja smatram da smo mi punoljetni ljudi i ozbiljni ljudi i ...
Pa naravno.
... da ćemo poštovati svi sami, nemojte da vas ja prekidam. 90
Naravno, ali vi vidite kad ne ide, ja vas molim da tako reagirate i prema meni i prema svima drugim.
O.K. ugasit ću svijetlo.
Ja ću u svojoj diskusiji započet tamo gdje sam stao prošli put na Parlamentu. Tada sam rekao da smatram da je ovaj sporazum o ovoj regionalnoj slobodnoj trgovini CEFTA, Sporazum kojem treba BiH pristupiti, i da mi ne možemo propustiti tu priliku jednostavno, mislim da ne objašnjavamo razloge. I ja razumijem i Vijeće ministara i Ministarstvo zašto ima takav stav. Također sam kazao da smatram da su naši, da mi u BiH trebamo mjerama koje poduzima država raznih nivoa, sve je država, sve su državni organi, raznih nivoa, štititi prije svega primarnu poljoprivrednu proizvodnju. Ja se tu slažem sa gospodinom ministrom. Također sam rekao da je po mom shvatanju sve ovo što sada imamo u Parlamentu kao raspravu proteklih dva ili tri mjeseca pokušaj poljoprivrednih proizvođača da dovedu državu u poziciju da reagira na nepravdu, jer je činjenica da se poljoprivredni proizvođači u BiH nalaze u neravnopravnom položaju u odnosu na poljoprivredne proizvođače iz okruženja. Zbog toga sam prošli put i predložio a mislim da smo tako i završili sjednicu – da Vijeće ministara u saradnji sa entitetskim vladama ( neka ne prevaljuju odgovornost jedni na druge, neka ne kažu nismo mi nadležni, nadležne su entitetske vlade) – neka koordinira sa entitetskim vladama, predloži neke mjere kojima će se ovom prilikom kada budemo usvajali Sporazum CEFTA pomoći poljoprivrednim proizvođačima u BiH. I šta se je desilo? Desilo se da u proteklih mjesec dana ništa na tom planu nije urađeno. Dobili smo zakon od Komisije koji u sebi sadrži određene probleme, da se mi razumijemo, ali je to jedino što smo mi dobili a što može pomoći poljoprivrednim proizvođačima u BiH. Zbog toga bih ja volio, dakle, ja hoću da ovde uradimo suštinski posao. Da pomognemo prije svega primarnim poljoprivrednim proizvođačima. Ja se slažem u potpunosti s vama, ministre. Znam šta to znači. I da vidimo koje su to mjere koje Vijeće ministara, entitetske vlade, kantonalne vlade, općinski načelnici, ne znam ni ja više ko, i koja je to odluka koja treba biti donesena od strane ovoga parlamenta, mogu poduzeti u ovoj situaciji da se povodom zaključenja Sporazuma CEFTA, a ne vrijeđajući Sporazum CEFTA, pomogne poljoprivrednim proizvođačima. I ja sam danas očekivao, dakle, jednu takvu vrstu i neka se ne ljute ni ljudi iz Vijeća ministara niti bilo ko drugi što danas imamo ovu situaciju. Ova situacija je posljedica toga što se u proteklih mjesec dana ništa na tom planu nije uradilo ili ja bar ne znam. Izvinjavam se ako jeste. Ja ne znam da se uradilo nešto, nešto na tom planu. Da kažemo lijepo javnosti. Ovdje mene ne interesuje nijedna kompanija pojedinačno niti ijedan poljoprivredni proizvođač, mene interesuju svi u BiH da kažemo javnosti šta je to što smo uradili, da pošaljemo nekakvu poruku. 91 Ja dijelim bojazan onih ... ... koji misle da kada ratificiramo Sporazum CEFTA, a ništa ne uradimo do tada, da onda, što kažu, stvar ostaje na dugu štapu kada je u pitanju pomoć poljoprivrednim proizvođačima. Toliko.
Replika: gospodin Živković.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, shvatiću ovo što je gospodin Džaferović maloprije govorio u vezi sa replikom i znači konkretno na nekoliko stvari. Nije problem CEFTA-e, nije problem poljoprivredne proizvodnje od prije mjesec i po dana i od prije ovoga saziva Savjeta ministara. Ovaj problem je malo ranije i čudi me da niste prije toga insistirali na tim problemima kada je bio neki drugi Savjet ministara ovde pred nama. S druge strane, vi kao pravnik - da li se možete složiti da ovakav zakon mi možemo po članu 127. Poslovnika, da ne možemo ništa znači promijeniti u vezi toga; vi kao pravnik da li smatrate da ovaj zakon može da bude usvojen? Znači, kad je ministar rekao da nije u skladu sa međunarodnim aktima, da nije u skladu sa normama na koji način je ovde podnesen zakon, kada ne možemo da zamislimo situaciju kad nismo ratifikovali CEFTA-u, a donosimo zakon o tome, da li vi kao pravnik smatrate da to može da se uradi? Hvala.
Replika. Malo ćete se odmoriti, gospodine Lijanoviću. Ima ih koji traže također repliku. Pričekajte, nema kratko. Izvolite, gospodine Džaferoviću.
U okviru minute, dakle, gospodine Živkoviću, ovakav sam stav uvijek imao. Dakle, da ovde mene ne interesuje koja je vlada sada, moj stav je oduvijek poznat: da se domaća poljoprivredna proizvodnja treba štititi od strane ove države i da do sada nije štićena; kad god sam imao priliku govorio sam dakle na tu temu. I ako ste pratili moju diskusiju, dakle ja sam bio potpuno jasan. Ovo je sada prilika kada državni parlament treba da pomogne poljoprivrednim proizvođačima povodom zaključivanja ovog sporazuma CEFTA, jer nema druge prilike. U tome je problem. Kako ste vi meni postavili pitanje kao pravniku, ne treba biti pravnik pa razumjeti ovu situaciju. Evo, vi ste doktor i znate isto kao i ja da se naš krompir ne može ovdje prodati, da se baca, jer ne mogu ljudi biti konkurentni; dolazi krompir, ne znam ni ja, iz Mađarske, iz Moldavije; odakle dolazi krompir? nema šanse da ljudi budu konkurentni. Hoćemo li to podnositi? Dajte da vidimo šta ćemo da radimo. To je svrha onoga što mi cijelo vrijeme govorimo. 92
Hvala. Gospodin Lijanović: replika.
Ja samo želim kazati da ovaj problem nije ... mjesec dana kao što je gospodin Živković rekao. Ovaj problem traje sedam godina. Ovo što zakon predviđa, ovaj dom je na svojoj, mislim, 76. sjednici, 25.12.2005. godine, usvojio identičan zaključak i zadužio Vijeće ministara da taj zaključak provede. Nažalost, Vijeće ministara nije u potpunosti implementiralo taj zaključak, i evo ovde imam listing sa te sjednice, i kolega Živković je 25., zapravo na 76. sjednici, u 12. mjesecu, evo ne znam točno datum, je glasao za zaključak ovog doma za identičnu stvar koju danas imamo u zakonu. Ja se nadam da će on podržati ovaj zakon jer neće valjda promijeniti stav otkako je iz opozicije prešao u poziciju. Hvala.
Naravno, replika. Hoćete li ponovo, gospodine Lijanović, repliku? Imat ćete sigurno.
Ja nisam rekao da je ovaj problem prije mjesec i po dana, rekao sam da je mnogo prije ovaj problem. Znači, to nisu moje riječi. Vi ste potpuno izokrenuli ono što sam ja rekao. Znači, rekao sam da je mnogo prije. Samo niste toliko da ne kažem neki drugi, .. evo kod ovog Savjeta ministara da te rješava probleme, nego je sad došlo da se to rješava, znate. S druge strane, ja sam glasao za nešto što treba Savjet ministara da uradi i mislim da se to može odlukom uraditi. Zakonom na ovakav način, gospodine Lijanoviću, to se apsolutno ne može uraditi, jer zakon nije prilagođen formi u kojoj bi mogao da bude zakon. Na početku, kad smo pričali o proceduri, rekao sam da to može da bude odluka ali ne može biti zakon. Prema tome, nemojte da govorite ono što nisam rekao.
Hvala. Molim vas da dozvolimo ljudima koji su se javili za diskusiju. Gospodin Novaković: diskusija. Prijavljuješ se, Azra, i ti?
Uvažene kolege, vidite i ja bih se vratio takođe prije nekoliko godina, kad je ovaj dom usvojio zaključak kojim je dio Sporazuma, ... a dobro znamo Sporazum o slobodnoj trgovini kad smo ratifikovali, znači suspendovao praktično u dijelu nekih roba. Da li je to 0,7, 5%, 12%, mi tada nismo na takav način ni analizirali. Mi smo tada praktično naterali Savjet 93 ministara tim zaključkom da u nekom vremenskom roku, znači ograničenom vremenskom roku, suspenduje Ugovor o slobodnoj trgovini. Imali smo tada različitih i razmišljanja i prijetnji da će to – neće prihvaćeno biti s ove strane – da ćemo mi ugroziti odnose, da ćemo štošta, ne znam ni ja šta sve tada nije bilo i, na kraju, u tom nekom periodu taj zaključak je ispoštovan i Savjet ministara je izvršio suspendovanje Ugovora. Nakon toga isti ovaj dom kada je Savjet ministara suspendovao svoju odluku o suspendovanju, isti ovaj dakle dom je ponovio taj zaključak, a kasnije u ovom sazivu znači potvrdio u Kolegiju, znači u Proširenom kolegiju, da ovaj zaključak je i dalje na snazi. I tu se slažem sa ministrom, dakle nije ovo nije CEFTA ništa promijenila. Naime, postoji Ugovor o slobodnoj trgovini i stalni pritisak na saziv i ovaj i prethodni Savjeta ministara da promijeni i omogući primarnoj proizvodnji da preživi. Tada se naravno pričalo da je Ministarstvo pod uticajem inostranog lobija i, ne znam ni ja, danas se priča na hodniku da su ovi koji glasaju „za“ pod uticajem unutrašnjeg lobija i ne znam ni ja. Znači jednom vanjski, jednom unutrašnji – uglavnom sve se svodi izgleda na neke lobije. Vidite, gospodo, mene ne zanimaju prerađivači. Mi smo i tada imali osnovni razlog: zaštita primarne proizvodnje. Jesmo li mi bili u pravu ili nismo, pokazaće vrijeme ili pokazalo je vrijeme. Vjerovatno bi bilo dobro da danas imamo analizu efekata djelovanja tadašnjeg zaključka ili tadašnje suspenzije Sporazuma. Nemamo je, nije vjerovatno Savjet ministara nije pravio, tako da mi sa te strane gledano argumentovano ne možemo reći je li ili nije i u kojoj mjeri je bilo pozitivnih efekata. Vidite, o ovom pitanju raspravljamo već nekoliko mjeseci i više. Evo ja prvi put, nakon glasanja o proceduri, čujem stav Ministarstva, pročitan. Pa nije moguće da Ministarstvo nije našlo za shodno da napiše pismo poslanicima i komentar zakona koji će se naći na dnevnom redu. Da li je to ministarstvo bilo sigurno da ovaj zakon nema podršku, pa nije smatralo potrebnim da se bavi razmišljanjem poslanika ili nije smatralo ozbiljnim stavove poslanika. Pa vidite, ako ništa drugo, ovo je poruka Savjetu ministara da se mora ozbiljno baviti inicijativama poslanika, a pogotovo inicijativama komisija, kako neki sad zovu krnjih komisija. Komisija Parlamenta je komisija Parlamenta, .. bila ona u punom sastavu, ako je donijela odluku u skladu sa Poslovnikom. Ja nisam siguran da je ovo najbolje rješenje što mi danas radimo. Ali sam siguran da je lošije rješenje ratifikacija Sporazuma, a da ništa ne radi. To sam siguran. Bila je dobra ideja na početku rasprave da nijedno ni drugo danas ne riješimo nego da damo dva mjeseca Savjetu ministara da nam dostavi ili napravi, kako god hoćete, prijedlog mjera na svim nivoima koji će omogućiti da naši proizvođači prežive ovaj ugovor. Ja sam za ekonomsku utakmicu. Ali utakmicu u kojoj počinjemo i mi i oni sa 11 igrača. A ne mi sa devet i unapred je gubimo. Ja sam za otvoreno tržište, ali moramo omogućiti našim proizvođačima da mogu na tom tržištu biti konkurentni, da imaju šansu da prežive. Bilo bi dobro da je i ovaj zakon ograničenog roka trajanja kao što je bio ograničen i onaj o suspenziji Sporazuma, pa da vidimo efekte i da onda poslije toga, valjda bi dotle i Savjet ministara mogao sagledati sve ove stvari, i problem razriješen. Još uvijek mislim da nije kasno da donesemo zaključak kojim ćemo i Sporazum i ovaj zakon umiriti na mjesec, dva. Možda bih 94 ja ove argumente koje sam sada čuo i – ponavljam: sada čuo, do sada ne – sa onima koji su, proizvođačima dakle primarnim, analizirao, da ubijedim sebe da nisam napravio grešku. I da ubijedim i sebe i njih da će usvajanjem i ratifikovanjem ovog sporazuma, uz ostale mjere koje će biti predložene na svim nivoima, imati šansu da i na godinu proizvode. I evo, ovo neka bude ponovo, znači već jednom je, ponavljam, inicijativa Kolegiju da nakon svih rasprava zajedno sa predsjednicima klubova pokuša vidjeti je li rješenje u tome da se ova stvar u nekih 60 dana umiri. Niko ne želi ni za koga napraviti negativne efekte, a pogotovu, pogotovu ne želimo negativne efekte za Ministarstvo ili za BiH. Hvala.
Gospodin Dolić. Ima još prijavljenih, je li? Gospodin Dokić; pa upisan si, Jozo, ima.
Gospodo, predsjedavajući, cijenjene kolegice i kolege, uvaženi gosti, izlaganje BiH zakonima tržišta i konkurencije za mene je neupitan proces, koliko god on za nas bio bolan. Mislim da je poslijeratna vlast u BiH ovom pitanju pristupala više deklarativno i bez iniciranja i provođenja mjera za pripremu BiH za ove procese koji su dakle neizbježni. Poljoprivreda i poljoprivredna proizvodnja su primjer nebrige vlasti za jedan strateški segment u obnovi i razvoju BiH. Mislim da je danas deplasirano i pokušati obrazlagati ovu konstataciju. Oprostite, ali ja se ni danas ne mogu oteti utisku da ponašanje vlasti u BiH u nekim momentima nije ličilo na situaciju da štite interese nekih drugih država i lobija, a ne svoje države i njenih poljoprivrednih proizvođača. Poljoprivredna proizvodnja u BiH cijelo vrijeme poslije rata je na vjetrometini i brisanom prostoru, izložena svim oblicima nelojalne konkurencije, posebno iz susjedstva. Ne mogu razumjeti neke kolege ekonomiste koji sa toliko zanosa pričaju o konkurenciji i slobodnoj trgovini, a zaboravljaju da raspravljaju i da razumiju pravila konkurencije i slobodne trgovine. Govoriti o konkurenciji i slobodnoj trgovini, bez pravila jednake šanse, je podvala razvijenih zemalja prema onima nerazvijenima ili manje razvijenim. Ovako poimanje konkurencije i slobodne trgovine ilustrativno mi liči na utrku u kojoj se na autodromu utrkuju fićo i ferari. Kakve su šanse fiće u takvoj utrci, valjda je jasno. Ja jesam za pristupanje i ratificiranje ovog sporazuma BiH za pristupanje CEFTA-i, ali nisam za to da dokrajčimo i ono malo domaće proizvodnje što ima šansu za rad CEFTA-e. Ovaj zakon kao što su i prethodnici rekli nije zaštita domaće proizvodnje već je to stvaranje sistemskih pretpostavki da se nešto može uopće učiniti. Osobno ne vjerujem nikakvim deklarativnim obećanjima o zaštiti domaće proizvodnje niti od strane Vijeća ministara, entitetskih vlada, vlada kantona i drugih, jer oni su u ovom vremenu poslije rata 95 pokazali koliko poštuju i štite domaću proizvodnju. Umjesto toga često smo u prilici slušati razne ultimativne govore. Ja kao poslanik sam potpuno svjestan značaja pristupanja CEFTA-i, ali ne želim učestovati u definitivnom slomu poljoprivredne proizvodnje u BiH. Ratifikacija Sporazuma o pristupanju CEFTA-i bez promptne intervencije u poljoprivrednoj proizvodnji je dovođenje poljoprivredne proizvodnje u teško infarktno stanje. Ovaj zakon daje šansu poljoprivredi da će dobiti bar adekvatne lijekove za izbjegavanje ovog infarktnog stanja. Ja se nadam da ćemo poljoprivredi i domaćoj proizvodnji tu šansu pružiti. Mi moramo imati na umu još jedan problem sa kojim ćemo se sve više suočavati, a to je činjenica da prostorom BiH ovladavaju trgovački lanci iz susjednih zemalja, Delta, Konzum i dr. I sa sobom naravno nose svoje robe, svojih proizvođača iz svojih zemalja itd. I na takav način, također, poklapaju domaću proizvodnju, a posebno poljoprivrednu proizvodnju. Ako to neko ne vidi ili ne želi da vidi, onda je to zaista žalosno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom poslaniku Doliću. Ja imam spisak sljedeći: poslanik Kalabić, zatim Križanović, Hadžiahmetović i Dokić. Izvolite.
Gospodo, presedavajući, ja sam zadovoljan što sam iskoristio mogućnost da ministra pitam za pojašnjenje ovoga što u ovom zakonu stoji, u članu 5., da bi svima nama bilo jasno. Meni zaista nije sporno i ja cijenim upornost gospodina Lijanovića i sve ovo što radi što se tiče i argumentacije i energije koju troši na ovo i to za mene apsolutno nije sporno. Svoje argumente koje upotrebljava u raspravi, mislim, bar što se mene tiče, da on to čini u mjeri u kojoj mu to dozvoljavaju i Poslovnik i sve ostalo i to nije sporno. Sporni su oni koji danas pokušavaju da ovu priču predstave generalno kao pomoć poljoprivrednim proizvođačima u BiH. Ajmo da vidimo kojim to poljoprivrednim proizvođačima. Koga sa ovim pomaže? Ovaj parlament treba da pošalje tu poruku i ono što je rekao ministar. Ako je rečeno da prilikom, i ja sam imao milion pitanja vezano oko CEFTA-e da razjasnimo šta nas to čeka, imamo li problema; nije nisam ja stručnjak za; dobili smo informacije koje smo dobili. Postavili smo pitanje - hoće li susjedne države praviti problem ako mi uvedemo ove mjere. Iz nekih krugova smo dobili informaciju koji navodno tumače odnose - neće, nije to sporno, to je vrlo malo. Ovo što je danas rekao ministar: ako neće praviti probleme, zašto onda ovo, gospodo, ne uvedemo za sve poljoprivredne proizvođače u BiH i pošaljemo poruku. Štitimo ih sto od sto, idemo pomoći svima, pa šta bude, pa šta bude. Ali ne možemo slati sa ova tri modela poruku da štitimo stotine hiljada poljoprivrednih proizvođača u BiH. Čime štitimo proizvođača pšenice danas sa ovim, sa pšenicom, evo uzećemo pšenicom, iz Srbije. Čime štitimo proizvođače voća 96 i povrća, da kažemo, to su poljoprivredni proizvođači. Imamo li ih ovdje? I da li je pošteno da šaljemo poruku takvu da smo ovim pomogli poljoprivrednim proizvođačima. Ja želim i zaista cijenim ovo što ova grupacija ljudi radi, ja cijenim. Druga je stvar kako ću se ja odrediti prema toj grupaciji i želim li biti dio te grupacije. Da pošaljemo danas poruku da štitimo jedan dio industrije poljoprivredne, prerađivačke, kako li već tamo koja čini koliko je to, 2% ili 5%, i da smo uspjeli danas eto zaštiti 5% poljoprivredne proizvodnje u BiH, 5%, izvinjavam se što parafrazirm, je li to sad 7% ili 12%, ali moramo jasnu poruku da pošaljemo svima. I da stvar nazovemo pravim imenom. Da li to znači da one grupacije koje ne mogu da dođu u ovaj parlament da se zaštite – da neće doći na red. A pogotovo se slažem i s onima da Vijeće ministara treba da ima, ja imam uvjerenje da će imati, znači korektan pristup prema svim poljoprivrednim proizvođačima da će na fonu ove strategije o kojoj se govorilo, jer je ogromna ovdje razlika između uvođenja carina i stimulacije, ogromna razlika. Ja sam, meni je jasno zašto su se oni opredijelili i na koji način će to biti u narednom periodu realizovano. Mogu apsolutno prihvatiti kritike da se sa tim kasni i da je to trebalo biti, da je to trebalo biti urađeno. Ali moramo ... stvari nazvati danas, danas pravim imenom, šta hoćemo sa ovim. I ne možemo govoriti ni o kakvoj zaštiti poljoprivredne proizvodnje. Evo, ja i gospodin Novaković dolazimo sa iste opštine. Korist od ovoga imaće 00,0001 čovek na opštini, 99,99 poljoprivrednih proizvođača niti znaju za ovo niti će imati bilo kakve koristi od ovoga. Uvažavam sve ljude, neću o drugim da govorim koje ne znam, cijenim i udruženja poljoprivrednih proizvođača, ali ako je jedan čovek sam, sam član udruženja, predstavnik jednog udruženja – seoskog, mjesne zajednice, regionalnog, republičkog, državnog i ne znam ni ja, ne možemo govoriti o relevantnosti stavova tog čoveka i tog udruženja. Poštujem to što on radi, ali ja znam situaciju, govorim za to jedno konkretno udruženje. I ne želim da budem taoc te priče. Da su podeljene vizitkarte svim novinarima i kad nemaju nikog drugog okrenu tog čoveka i na svim medijima on zastupa pojedine proizvođače. To je činjenica, to je istina, uz puno uvažavanje svih ovih ljudi koji se bore i apsolutno se bore za svoje interese, ja mogu razumjeti da ljudi iz mesoprerađivačke industrije nisu dužni da vode računa o, ne znam, mljekarskoj industriji. Ne može čovek od svog posla, bori se za sebe. Nisu dužni da vode računa i o voćarima i o povrltlarima, ali, gospodo, ne zaboravite da smo mi dužni, Savet ministara je dužan da vodi računa o svim građanim u ovoj zemlji, svim proizvođačima da uvijek valjda su bar pred Savetom ministara svi građani jednaki. I onda mi stvar treba da nazovemo pravim imenom. Ja želim da se ovo rastumači, da se ovo matematički stavi na ... son da vidimo šta mi to sa ovim dobivamo. Kad to vidimo, neka se onda ljudi opredijele, ali ne želim da učestvujem u zamagljenoj priči da mi danas kao evo nismo zadovoljni ali mi nešto pomažemo poljoprivrednim proizvođačima. Želim da se stvari nazovu pravim imenom kome i kako, a pogotovo bih volio sad da mi izračuna neko šta će primarni poljoprivredni proizvođač, evo zvani seljak, konkretno iz ovoga matematički, matematički imati. Nemojte da govorimo da ljudima to dajemo kad im to ne dajemo, znaju i oni šta je matematika, lako i oni to izračunaju i oni iz ovoga traže matematiku. A uz puno uvažavanje ljudi koje zastupaju, ja nemam ništa protiv kada pogledamo ovu oblast pojedinačno i određene kategorije koje se plaše normalno izazova vremena i koje se bore, lobiraju, rade ljudi sve što je dozvoljeno. Bili smo, evo čini se da je kolegica Azra bila, kad smo bili u engleskom parlamentu gdje je lobiranje sasvim dozvoljeno, gdje je lobiranje jednostavno jedna 97 radnja koja apsolutno nije sporna, kada se ... izvrši u skladu sa propisima. E, druga je stvar ko će se prikloniti, ko neće i ko zastupa ... kakve stavove. Ali ja želim ovdje da stvari, mi smo pokušali cijelo vrijeme da ne ulazimo u ovom momentu, jer smo smatrali nepotrebnim ...
Molim vas malo pažnje.
... nepotrebnim dok ne dobijemo strategiju, strategiju rešavanja ovog problema, da onda se udubimo u suštinu i da idemo stvar po stvar. Mislim da je ovo jedan segment koji ja potpuno uvažavam, ali mislim na ovaj način dovoditi sebe u situaciju, mene interesuje reakcija na ovaj zakon. CEFTA nije autonomni posao BiH da mi možemo da radimo sa njom šta hoćemo i kako hoćemo i da nas baš briga; onda bi se, onda bi se drugačije zvala, onda se ne bi zvala tako. Valjda, ako usvajamo dokument koji se tiče i drugih zemalja, red je da osluškujemo ili bar pretpostavimo kako će se te zemlje, ne želim na bazi pretpostavke, ne vjerujem više nikome na bazi pretpostavki, ma znate, biće ovako biće onako, želim iz relevantnog izvora da čujem šta u toj varijanti to znači, ako. Došli smo takođe u jedan paradoks – ako ne poštujemo resorno ministarstvo, ne poštujemo Vijeće ministara, onda neko mora da ponudi kompletnu drugu priču, drugo vijeće ministara, drugu grupaciju koja će rješavati ovu problematiku. A ne na ovakav način. Ja ponovo kažem - nijednog momenta ne sporim da ove ljude, na koje se ovo odnosi, ne treba zaštititi, nijednog momenta. A želim i to da kažem da ovdje nisu sto posto proizvođači poljoprivredni u BiH, da ovdje nisu seljaci i ne treba da ih zamajavamo da im šaljemo poruku da smo njih stotine hiljada zaštitili evo od izazova koji dolaze. Možemo sad da otvorimo priču o, ima ovdje ljudi poznavalaca vrsnih stanja na tržištu, cijenama na tržištu. Možemo sad da otvorimo priču po kojoj mjeri se sad ova grupacija koja se štiti i u ovom momentu se štiti, kakvu ima korist od tog štićenja. Da vidimo koliko je cijena žive vage stoke na pijacama, ne znam ni ja, u velikim gradovima u BiH. Pa da vidimo kakva je u susjednim zemljama, pa da vidimo gdje je ta zaštita, gdje je novac od carina prikupljen na ovaj način. Gdje su pare koje smo do sada prikupljali i obećali da ćemo ih usmjeriti za zaštitu. Pet puta ponavljam to pitanje, svi su vješto izbjegli da to kažu. Nego traži se sto postotno ponovo od carina novac. ... Valjda smo, valjda je bio red da od prikupljenih carina to upotrijebimo za razvoj, podsticaj, i, ne znam ni ja, sve ostalo, primarne poljoprivredne proizvodnje. Radi se, trebalo bi da radi se, po ... ovome, o stotinama miliona; nisam ja bar tamo gdje živim da je ... ... značajan dio toga usmjeren na ono što mi ovdje, puna su nam usta poljoprivrednog primarnog poljoprivrednog proizvođača i seljaka. Dok ne dobijem odgovor na ta pitanja, ja ne želim na ovakav način u ovome učestvovati, uz puno uvažavanje ljudi koji ovaj posao rade, koji se trude ... da nešto naprave. Nijednog momenta ne ulazim u opravdanost njihovih motiva. Hvala. 98
Hvala. Molim vas, prije nego što bude replika, dakle da se malo dogovorimo o današnjem radu. Pred nama su još 22 tačke dnevnog reda. Ja imam namjeru raditi do 19,30 i nastaviti sjednicu sutra. Dakle, izvolite, replika.
Gospodin Kalabić je kazao ...
Fizički su ograničenja, jednostavno fizička ograničenja. Izvolite.
... da nema analiza i da treba pojasniti šta se sa ovim štiti.
Je li replika ili pojašnjenje, gospodine Lijanoviću?
Replika ... ispravka ovoga ____________(?) [[nije uključen mirkofon]]
Može, naravno. Sad ću ja otići, samo momenat, sad ću ja otići gore.
Ispravka, ispravka ovog što je rekao. Ja sam jutros u 9,00 sati organizirao prezentaciju ovog zakona i svi zastupnici su bili pozvani da mogu detalje vidjeti zakona. U njegovu obrazloženju jasno stoji analiza cijela, a u njegovu članku 3. kojeg ću ja evo pročitat, se kaže: Prijedlog za pokretanje primjene pravila iz članka 23.bis Sporazuma o izmjeni i pristupanju Centroeuropskom sporazumu o slobodnoj trgovini podnose Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH jedan ili više poljoprivrednih proizvođača iste ili slične grupe proizvoda na carinskom području BiH. Znači, mi smo ovdje definirali jasno.
Je li diskusija, diskusija? 99
Definirali jasno da svaki proizvođač usvajanjem ovog zakona ima proceduru i ja vjerujem da će i kolega Kalabić izmjenom, dopunom zakona, ili kroz inzistiranje Vijeća ministara ovu paletu proizvoda proširiti do kraja. Isto tako želim pojasniti da sve žitarice pa onda životinje završavaju kao gotovi proizvodi u ovim glavama Carinske tarife i, ako tu budemo imali prevelik uvoz kao što imamo danas iz susjednih zemalja, naši primarni proizvođači, pošto to ne mogu izvesti, neće moći prodati domaćim proizvođačima, naći će se u situaciji u kakvoj se danas nalaze i gospodin Kalabić vjerovatno zna da je Vlada Republike Srpske već interventno morala raditi otkup, izdvajajući milione maraka i zamrzavajući meso u robne rezerve, time praveći veliku štetu, a sa druge strane imamo veliki prekomjeran uvoz. To se neće morati dešavati kada imamo ovaj zakon.
Momo, je li replika?
I ... mada zaista više ne vidim smisla u ovome, stvarno uvažavam stav, predsjedavajući, da smo mislim pretjerali u svemu ovome, pogotovu što ovaj zakon treba ići,
Pa daj doprinos, odvadi malo.
... pogotovu što ovaj zakon treba ići na Dom naroda, gdje apsolutno postoji ... većina koja neće ga propustiti. Znači, odnosno ...
Dobro ste se sjetili. Dobro jutro!
...završiće u ovom parlamentu kao što .. taj isti Dom naroda nije prihvatao i neke zakone koje je ovaj parlament predlagao, a kamo li ovako nešto. Dakle, potpuno jasno da Dom naroda je filter kroz koji neće proći ovaj zakon i sad mi se čini da puno vremena trošimo ... na ovo. 100 Ali ono što u svakom slučaju moram reći ja ne znam da li mi govorimo o istim primarnim proizvođačima, ja ne znam šta mi pod tim mislimo? Ja ne znam da li mi mislimo na one ljude koji imaju farme i koji to rade za tržište i prodaju?
Momo, kome repliciraš? Njega pitaj.
Repliciram gospodinu Kalabiću.
E tako.
Dakle, ja mislim na ljude koji imaju farme, koji tu robu prodaju i koji ulaze u situaciju da je nemaju kome prodati. A ne mogu je prodati ni Srbiji ni Hrvatskoj, pogotovo ne mogu u EU. Ja o njima pričam. Ne znam da li je njih 0,7% kojima ćemo možda pomoći, možda, jer nemamo analizu Savjeta ministara ni prošli put, zato kažem možda. Možda je 0,7, možda 5%, ja ne znam. Ne branim, čak pozivam Savjet ministara da predloži i za druge, imaju podatke, valjda. Hajte predložite da zaštitimo sve koje mislite vi da treba da zaštitimo. Ja ću sve podržati da zaštitimo. Nemojte sad da pričamo; ajmo to nazvati pravim imenom. Hajmo, nazovemo pravim imenom. Evo i ja sam da to zovemo pravim imenom. Prošli put su to zvali pravim imenom, pa su rekli na ministra utiče ova i ova fabrika iz Hrvatske. Hajd' sad, nazovemo pravim imenom.
Dobro. Replika: Kalabić. Šta da radim, gospodine Križanoviću, vi ste na redu, ali evo.
Pa dobro, očito da se i sa ovim replikama mi približavamo nekom zajedničkom stavu da mi nemamo rešenje pred sobom, jer sad svi predlažu, i oni koji su glasali za ovo predlažu, da ovo nije to nego da treba dati nešto drugo. Potpuno se slažem sa gospodinom Lijanovićem, jer on nije suštinu moje diskusije opovrgao, ali jeste rekao za mene nešto važno. Mi smo ovu paletu rešili. Mi smo ovu paletu rešili, vi izvolite rešite ostalo i, u pravu je, ko vam brani. Samo pričamo koji je to procenat. Ja sam slušao ministra, slušao sam ljude znači o kom procentu se radi i samo ne želim da učestvujem u ovoj priči da rešavamo poljoprivredu sto posto; ja sam rekao je li to 5%, je li to 2%, ja u ovom momentu ne ...opet kažem slušao sam. Ako rešavamo 5% moramo da jasno da to kažemo i u tome je bila suština i niko me nije tu opovrgao. Ne možemo reći da pomažemo poljoprivrednim proizvođačima, a potpuno je jasno ... šta se radi, ko su primarni poljoprivredni proizvođači i šta je direktna pomoć njima. Ona se mjeri, ali predsjednik Udruženja, neću mu imenovati ime, koji ima jednu krmaču koja jedva hoda na ovoj vrućini, nije farmer. I taj ne može govoriti u ime proizvođača koji imaju hiljade grla; nemojte, mislim. I taj je najglasniji, ovi ostali... koji imaju probleme, koji imaju i čiji glas bi trebao da se uvažava, se ne čuju. Ja sam zato rekao svu završavam ovim; sva naša priča se 101 svodi na procent. I da vidimo je li ako pomažemo 5% ljudi i to je velika stvar, a onda moramo da se opredjelimo ovdje ko je u ovom momentu da pomogne tih 5% ljudi, ali i to je velika stvar, 5% ljudi nije malo. Samo zato da ih nazovemo pravim imenom.
Hvala, gospodine Kalabiću. Evo, srećom malo je zahladilo, pa i lakše se podnosi. Gospodin Križanović, pa onda imamo Hadžiahmetović, Dokić, Todorović. Ima li još kandidata za diskusiju?
Bit će replika.
Samo malo, samo malo; Halilović, Živković; zabilježit ću ja, u 10,00 sati sutra ujutru je nastavak, pa nema problema; Lozančić. Izvolite, gospodine Križanoviću.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, ja sam nešto na ovu temu prošli put govorio, ali sam, čini mi se, govorio u skladu sa dnevnim redom. Mi smo danas profulali temu, mi smo otvorili raspravu o poljoprivredi i ekonomiji zemlje; to nije na dnevnom redu, ljudi moji. Mi imamo jedan konkretan zakon o provedbi CEFTA-e i slažem se da je to jedan minorni doprinos da zaštitimo neko jadno ovo stanje da ne bude gore, to je jedna kap u moru problema koje ima i poljoprivreda i naša ekonomija. Mjere donositi o zaštiti, odnosno poticaju domaće proizvodnje, posebno poljoprivrede itd., to je jedna druga tema koju ćemo danas možda otvoriti ovom raspravom o Prijedlogu zakonu o poljoprivredi, prehrani i ruralnom razvoju. Ali ovdje se radi dakle o jednom konkretnom problemu. Zašto smo ovo napravili? Pa zato, ljudi moji, što niko danas ovdje ko god sjedi nije protiv CEFTA-e, to prvo da konstatiram. Drugo, zašto se donosi ovaj zakon? Pa zato što je BiH teškom mukom izborila takozvani član 23. bis CEFTA-e i sad treba ga koristiti. Zašto su, zašto je ovaj zakon sa samo tri ova tarifna poglavlja, kako se zove? Zato što je to sad dostignuti aranžman koji imamo sa Srbijom i Hrvatskom gotovo, ne u tom postotku carine, je li. I svako danas pametan zna da budućnost ekonomije BiH nije u carinama. Carine će nestati za pet godina, ja mislim, uopće. Ali dajte da koristimo ovo što imamo. Potpisivanjem CEFTA-e, ratificiranjem CEFTA-e, urušava se i ova mala barijera koju imamo sad prema Srbiji i Crnoj Gori. Zašto to ispustiti? I ko sad govori da mi time rješavamo problem poljoprivrede. Pa niko, naravno, to nije istina. A zašto to nije i poticaj primarnim poljoprivrednim proizvođačima; pa zamislite da imamo, 102 recimo, tri puta veće carine, zar to ne bi bio direktni poticaj domaćoj proizvodnji; naravno da bi – i mlijeka i mesa i svega drugog. Pričamo priče zapravo koje zamagljuju suštinu problema. Dakle, ta CEFTA ..da ovaj zakon nisu u koliziji, nikom to ne smeta, i sad forsirati danas ratifikaciju, bez ovakvog zakona, iako je to jedan od 27 uvjeta koji su evo došli iz Brisela. Kad bi on bio sad jedini za potpisivanje Sporazuma o stabilizaciju u BiH, ja bih bio spreman u ponoć doći da ratificiramo to bez ikakvih uvjeta. Ali nema nikakvih razloga da se ovo, da je ovo u koliziji ovaj zakon sa CEFTA-om. To su obmane. I evo, to sam htio, gospodine predsjedavajući, da ukažemo da ništa to nije u koliziji jedno s drugim. I da ćemo ovime ipak nešto učiniti za razliku od onoga kada ne bismo imali ovo; urušili bismo i ono što dosad imamo. Hvala.
Hvala. Hadžiahmetović Azra.
Zahvaljujem. Nemam namjeru dugo diskutovati o ovome, tim više što je Prijedlog zakona o primjeni Sporazuma o izmjeni i pristupanju CEFTA-i na dnevnom redu, a ne zakon o poljoprivredi niti je sama ratifikacija CEFTA-e. Čini mi se da je ovo sve kod nas danas kroz raspravu pomiješano. Malo više se priča o poljoprivredi iako sam ubijeđena, nažalost, da će izostati ovoliko žestoki angažman u smislu potrebe ili posvećenosti poljoprivredi kad budemo raspravljali o poljoprivredi. I mislim da je tamo malo više mjesto. Tim više, imala sam potrebu da ukažem na dvije stvari. Prvo, ako neko ovdje svodi crtu na poljoprivredu, ili, ako neko misli da BiH treba da napravi pripreme, eventualno, samo u oblasti poljoprivrede ili zaštite poljoprivredne proizvodnje, taj ima iluzija. Meni je žao što mi ovdje 90% ove rasprave i vremena nismo potrošili o informacionim tehnologijama, o industrijama, o uslugama gdje imamo šansi, o dijagonalnoj kumulaciji, o korištenju pravila porijekla robe itd. Ja znam da za mnoge ja pričam kineski i žao mi je što Ministarstvo, odnosno resorni ministar i ljudi iz Ministarstva koji, da ispravim krivi nalog, navod, izvinjavam se, nisu napravili deficit. Ni suficit ni deficit ne prave vladine institucije. To treba da znamo svi ovdje. Ali žao mi je što nemaju pravo za ...
Ne sluša to Lijanović.
... za ispravku krivog navoda, jer vjerovatno, vjerovatno bi ispravili neke krive navode koje smo čuli danas ovdje. Ali hoću da pomenem da je CEFTA mnogo ozbiljnija od onoga na šta se ova diskusija svodi. Jednako tako, svi oni koji se busaju u prsa u smislu zaštite poljoprivredne proizvodnje, neka obrate pažnju o čemu je riječ. 103 Ovo je prije svega bio i razlog zašto je Klug poslanika Stranke za BiH bio protiv hitne procedure. Mi smo bili, ali, nažalost, nismo imali priliku da se izjasnimo o tome, za skraćeni ubrzani postupak, imajući u vidu potrebu da eventualno od resornog ministarstva ili od Vijeća ministara dobijemo neko mišljenje ili, na neki način, možda set nekih mjera – kako ćemo iskoristiti pogodnosti CEFTA-e i kako ćemo se obezbijediti od eventualnih šteta koje mogu nastupiti stupanjem na snagu CEFTA-e. Nažalost, mi smo uz ovaj zakon, ne govorim o samom zakonu, dobili Mišljenje Udruženja nezaposlenih, uz puno uvažavanje Udruženja nezaposlenih; Udruženja penzionera u BiH, uz puno uvažavanje te institucije; Udruženja invalidnih, hendikepiranih osoba u BiH, također, uz puno uvažavanje tog udruženja, ali nismo, nažalost, dobili od Vijeća ministara ništa. Ja vas molim da ozbiljno pristupimo ovome; niz toga je možda prvi ispit, ispipavanje pulsa. A nemojte misliti da nismo prepoznati u nekim institucijama evropskim kao zemlja koja punih usta priča o EU, punih usta priča o evropskim standardima, pregovara već nekoliko godina u Svjetskoj trgovinskoj organizaciji; hoćemo sutra u EU, odnosno završeni su tehnički pregovori, jer vezano za potpisivanje Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, to je tržište od 27 zemalja, a da se ponašamo na naš način. Ja hoću svakog od vas da pitam kad je riječ, ja opet pominjem ne govorim o samom prijedlogu, ja imam o njemu svoje mišljenje, ja ću ga iskazati; ali hoću samo da vas pitam Da li neko misli da mi možemo putovati u EU na balkanski način? Ovo je jedan dobar puls, i ja hoću samo da kažem kad je riječ o CEFTA-i i o nekom zakonu o primjeni Sporazuma o CEFTA-i, da li je to ovaj neki drugi ili je to set mjera itd. Ja hoću samo da vas pitam Da li je neko možda razmišljao šta bi značilo, odnosno koju ćemo cijenu platiti ukoliko nešto ne uradimo? Imamo li mi tu vrstu costbenefit analiza? Šta to znači? Odnosno da li je iko napravio analizu ovdje i da li smo i mi pristupili, uostalom ja ne znam da li je to uloga Parlamenta, ali barem u smislu iniciranja od strane onih institucija koje za to primaju platu. Ko će od CEFTA- e ili ko može profitirati ili ko ima šansu, u pozitivnom smislu, a ko eventualno može krpiti gubitke od aranžmana takve vrste. A da napravimo možda neke mjere, odnosno set mjera, jer ubijeđena sam da to nije ovo što je pred nama. Razlog, dakle, više zašto smo bili protiv hitne procedure, jer ovakvo usvajanje zakona pa još pokrivanje pod plaštom poljoprivrede, a da se odnosi samo na tri glave, od kojih nijedna nije poljoprivredna, ja, ja to moram reći, a evo, i da jesu sve tri poljoprivredne, ja vas pitam Zašto ne građevinske usluge, informatičke usluge? Zašto ne drvna industrija, metaloprerađivačka itd.? Je li to CEFTA samo poljoprivreda i poljoprivredni proizvodi? To je centralnoevropski aranžman slobodne trgovine koji se odnosi na trgovinu robama i svim vrstama usluga. A vi pogledajte u strukturi našeg GDP-a, odnosno BDP-a, šta najviše doprinosi kreiranju našeg BDP-a. To je jedno. Drugo, ja vas molim da ubuduće, kad god i ko god ovom parlamentu, ja ovo molim Komisiju za vanjsku trgovinu, kad god i ko god dostavlja Parlamentu analize da bi potkrijepio nešto, neka se pozove, jer ja ne znam šta je izvor ovoga. Mislim, da znamo izvor podataka koji su korišteni za pravljenje svih ovih tabela, prezentacija, dijagrama itd. Ja sam doktor 104 ekonomskih nauka, ja nisam sigurna da li su kolege koje nisu ekonomski obrazovane ovo razumjeli ili su ... zdravo za gotovo i znam zašto ovo govorim. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Dokić, gospodin Dokić. Kasnije.
Predsjedavajući, zahvaljujem se kolegici Azri koja mi je pomogla da skratim svoju diskusiju. Ali kao prilog ovog što je ona govorila, rekao bih da – ne osporavajući zaista potrebu da mi štitimo naše proizvođače – bolje bi bilo da ovaj parlament i drugi parlamenti iz sjednice u sjednicu traže načina za njihovo stimulisanje i stvaranje uslova da oni budu potpuno konkurentni danas-sutra kad uđemo u EU. Bez toga svaki ovaj posao je uzaludan. Ali da se ovdje u konkretnom slučaju radi ipak na paljenju na guranje, govori činjenica da su već u ovoj diskusiji i oni koji su glasali za hitni postupak već pričali trebalo je uraditi ovo, trebalo je uraditi ovo, trebalo je dopuniti. I, u tom kontekstu, ne želim više da diskutujem. Ja sam i sugerisao nekim kolegama koji su zdušno se zalagali da ovo danas prođe na ovaj način – dajte nek ide kroz redovnu proceduru da stvorimo uslove da se ovo još proširi i kao što cijenjeni kolega Križanović kaže: ovo je kap vode u moru. Kap vode u moru ne znači ništa ni ..., da se razumijemo to je njemu jasno. Ali ja sam se više javio ovdje zbog nečeg drugog za ovu diskusiju. Mi smo sve ove naše ministre i zamjenike birali, mi možemo da ih i mijenjamo, mi možemo da ih kritikujemo i treba da ih kritikujemo, a trebalo bi nekad da ih i pohvalimo, ali sve bi to trabalo da radimo na argumentovan način. Ja moram sad da repliciram kolegi Križanoviću koji u nekoliko navrata očigledno u nedostatku argumenata je iznio ovakve kvalifikacije: Ministarstvu je podvaljeno, ministru je data netačna informacija itd., itd. Mislim da to nije u redu. Bez obzira koliko je ministar na terenu u određenoj oblasti, ono što on govori nikad mi ne smijemo tumačiti da je to njemu neko uradio da bi mu podvalio. A ovdje konkretno, moram da kažem, kad je ova oblast u pitanju, malo je onih u BiH koji su toliko na terenu u ovoj oblasti kao što je ministar, a u ovoj sali sasvim sigurno svojim dugogodišnjim iskustvom da je najviše sa obje noge na zemlji.
I više i od Jovičića.
Molim?
I Jovičić je bio na terenu. Dokić završio, Todorović. Nek se ... Jerko nek se ...Todorović. 105
Zahvaljujem se predsjedavajućem što mi je dao riječ. Ja sam prošli put, kad sam isto na ovu temu imao samo jedan momenat u podsvijesti, a to je ono što se zove 11 milijardi efektive za BiH. Mislim da ni danas ministar, a ni drugi koji su diskutovali, to nisu nijednog momenta ispustili iz vida. Ako sumiramo onako kao aktivni posmatrač ovog današnjeg skupa diskusiju, ja lično mislim da se za danas nisu stvorili uslovi da mi ovo možemo prihvatiti. Nek ovaj parlament dobro ocijeni jesu li ili nisu, ali lično mislim da to danas nije, ne bi bilo primjereno. Ne bi bilo primjereno ni vizavi onih 95% poljoprivrednih proizvođača, mojih Lijevčana koji ovih dana pate od elementarne nepogode koja se zove suša, koja ih je oštetila 40, 50, pa i više posto. Analiza će biti, ja se nadam, gospodine ministre, da ćete i vi to zahtijevati da opštine dostave kolike su štete i mislim da bi se i o tome na prijedlog ministarstva za 5. septembar, koliko imam informaciju da će se novi parlament sastati, da i ovaj parlament zauzme stav kako postupiti prema tim poljoprivrednim proizvođačima. Ja vama mogu reći da kod mene u Lijevču polju su hiljade hektara soje, da od te soje na današnji dan nema se ni 30% šta ubrati, kad dođe momenat za berbu. Takva je situacija i sa kukuruzom i svim... ali juče sam obišao opštinu Doboj, dio opštine Doboj, razgovarao, gospođa Snježana i ja, sa poljoprivrednim proizvođačima, razgovarali smo i na ovu temu. Ja vam mogu reći da oni nisu zadovoljni s ovim što im se danas ovdje predlaže i što je dio komisije predložio. Ja vas molim da dobro razmislimo; mislim da ćemo napraviti grijeh prema tih 95% proizvođača, a siguran sam da oni ovim nisu obuhvaćeni. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći se prijavio za diskusiju uvaženi poslanik Halilović.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ja ću zaista ovaj put biti vrlo kratak. Dok sam slušao ove diskusije, jedna mi se misao cijelo vrijeme vrtila po glavi. Jer, kad pogledam po sali i onda vidim da ovdje sjede ozbiljni ljudi i onda bi trebali, ako je takav zaključak, da sjede ozbiljni ljudi, a onda podatak da smo potpisali ugovore koji su nanijeli štetu preko 20 milijardi maraka dosad je gotovo nevjerovatan. Ako su ozbiljni ljudi potpisali tako krupne međunarodne ugovore, nakon godinu ili dvije godine su trebali sjesti pa razmisliti, pa kazati - ovaj ugovor nama nanosi štetu i hajde da vidimo kako da tu, da tu priču, da tu štetu umanjimo što je moguće više, a ne da idemo da pravimo još duplu štetu. Podaci koji se mogu pročitati svakodnevno, ono što mi kao građani svaki dan vidimo, jeste da je zaista ukupna poljoprivredna proizvodnja dovedna u gotovo bezizlaznu situaciju i oni koji su išli po Bosni, oni koji idu po Bosni, a idemo: svi znaju dobro da se na dvije trećine teritorije BiH mlijeko i mliječni proizvodi proizvode i bacaju, a da se koristi ono što je iz uvoza, zato što je jeftinije, da je poljoprivredna proizvodnja dovedena do, do, do ruba nestanka. 106 Drugo je pitanje, ono što me .... zanima i drago mi je da ovdje ima i doktora ekonomskih nauka, jeste: zar ... nikome dosad nije palo napamet da pokuša da nešto uradi što se zove da uravnoteži bilans; prvo, sa susjednim državama, pa onda sa drugim državama. Evo, ako imamo nekakvih razloga političkih da sa susjednim državama Srbijom i Hrvatskom pravimo nekakve političke kompromise, ne vidim nijedan razlog zašto to nije urađeno sa Slovenijom. Mada mislim da trebaju kad je da se uravnoteži bilans, gdje bi došle do izražaja naše komparativne prednosti, trebalo i u tu stranu razmišljati. I sve sam bliži ovom zaključku – koji jeste da je ovo izuzetno složen problem – koji zahtijeva da se stavi u neko stanje mirovanja naredna dva-tri mjeseca, da se iznađu vrlo kompleksna i kompletna rješenja i da se i CEFTA i ovaj ugovor, odnosno zakon stave u stanje mirovanja a, ako to nije moguće, onda makar da se ....ovaj zakon danas usvoji, da bi šteta eto koliko-toliko bila manja. Hvala vam lijepo.
Prozvat ću te. Riječ ima uvaženi zastupnik Milorad Živković.
Zahvaljujem. Možda dio odgovornosti i kao član Kolegijuma imamo što je ova tačka dnevnog reda se na ovakav način, da kažem, odvijala i rasprava u vezi sa time. Možda smo trebali da nađemo način, iako poslovnički nije moguće da zajedno sa ratifikacijom CEFTA-e pričamo i o ovome, jer očigledno da ćemo kad dođemo o ratifikaciji CEFTA-e ponovo otvoriti ovu temu i onda pričati o samoj CEFTA-i. Da bi završili ovu tačku dnevnog reda, moramo se vratiti na Prijedlog zakona koji je danas tačka dnevnog reda. Čini mi se da iz izlaganja poslanika koji su ovdje bili može se ustanoviti neosporno da je zakon sam od sebe, najblaže rečeno, problematičan, jer nije usklađen pravno-normativno načinu na koji se podnose zakoni ovdje u Parlamentu. Da nije prema riječima Ministarstva usklađen sa međunarodnim sporazumima i da, ako ćemo pošteno da kažemo, nije potpun, jer tretira samo 0,7% materije koju bi trebalo da tretira. On je više u formi odluke napisan nego u formi zakona. I to je razlog zašto sam na početku govorio da nije dobar način da idemo uz to dati sve na proceduru jer, ne možemo ovo ništa promijeniti, ako usvojimo zakon ovakav kakav je. Već smo veliku štetu napravili samom pričom u vezi sa CEFTA-om, koja očigledno da je dovela veći dio poslanika u zabludu da pričamo o zaštiti poljoprivredne proizvodnje, a da ostalih 88% koji tretira CEFTA nismo, možda sa određenim izuzecima poslanika, ni spomenuli. Navešćemo primjer, zar neko ne može da kaže - nećemo struju iz BiH iz jednostavnog razloga što je struja u BiH jeftinija. Hoćemo tako u EU, hoćemo tako ući u saradnju sa našim prijateljima, odnosno našim susjedima u okruženju. Nije ovo princip samo uzmite jedno, ovo je princip čitavog paketa. Ja se rukovodim na osnovu onoga što sam dobio od materijala, a dobio sam ili sam čuo ovdje na samoj sjednici ono što misli Ministarstvo u vezi sa tim zakonom i u vezi sa CEFTA-om. Dobio sam Mišljenje o saglasnosti za ratifikaciju naše Komisije za spoljne poslove, pozitivno mišljenje. Dobio sam Mišljenje usklađeno sa Sporazumom ... CEFTA 2006. godine, sa odredbama acuis communautaire od Direkcije za 107 evropske integracije koji je takođe rekao da to trebamo, da je poželjno i da moramo usvojiti. Dobio sam Mišljenje naše komisije koja kaže da su ispunjeni prethodni uslovi za davanje saglasnosti za Sporazum o izmjeni i pristupanju Centralnoevropskom sporazumu o slobodnoj trgovini, dobio sam mišljenje, odnosno Zahtjev našeg Predsjedništva u kome su tri člana Predsjedništva kazala da ovo treba Parlamentarna skupština da usvoji, samim tim što su dali saglasnost za ratifikaciju i uputili ga u proceduru. Imamo puno toga na osnovu čega možemo da se rukovodimo ako ovdje želimo na takav način razgovarati. Ako želimo razgovarati na način ko stvarno štiti poljoprivrednu proizvodnju u BiH, a ko je navodno protiv zaštite proizvodnje u BiH, onda ćemo do kraja da kažemo ovdje ko stvarno štiti te poljoprivrednike, a ko štiti samo mali dio onih koji se zovu prerađivači. Ja predlažem da sad odbijemo ovaj zakon i da kad budemo raspravljali o CEFTA-i kao sporazumu nađemo načina da i ovaj zakon koji je ovdje predložen preformulišemo u nešto što se zove odluka, preporuku damo Savjetu ministara da do ratifikacije ovakvog istog Sporazuma CEFTA u Domu naroda nađe se način da se predlože određene mjere, a da ovaj zakon, odnosno preformulisana odluku, bude dio tih mjera. O tome možemo razmišljati i razgovarati da otvorimo na taj način taj problem. Ovakvim zakonom i ovo što ovdje imamo pred sobom, to vjerujte nećemo uraditi. Hvala. ___________(?) Predsjedavajući, 10 minuta pauze, molim vas.
10 minuta pauze Klub poslanika SDA. Neki su bili nestrpljivi, tražili su maltene da se sjednica prekine. Dozvolite da nastavimo.
Mislim da ne bi loše bilo pričekati još par minuta da dođu ljudi, važno je.
Nemam ništa protiv. Imamo sada prijavljene još Lozančića, evo prijavljuje se gospodin Mitrović i ja sam dužan gospodinu Ivankoviću, javio se u par navrata za replike, ja dugujem gospodinu Ivankoviću repliku. I imamo zahtjeve Udruženja poljoprivrednika da se obrate. Udruženja poljoprivrednika u BiH. Evo i prijavljuje se i gospodin Lagumdžija, odmoran.
Dakle, poslije svega što smo danas čuli, poslije svih tih iscrpnih diskusija, ja mislim da možemo ponuditi uime SDA jedan zaključak koji bi bio izlaz iz ove situacije. To je: 108 1. Odgađa se izjašnjavanje o predloženom zakonu i ratifikaciji CEFTA-e na maksimalan rok od 60 dana; 2. Zadužuje se Vijeće ministara da u ovom roku u saradnji sa entitetskim vladama predloži ovom domu cjeloviti paket mjera koji će omogućiti da privreda BiH što spremnije dočeka ratifikaciju i primjenu CEFTA-e. Hvala.
Hvala. Evo, gospodin Lagumdžija odustaje. Samo malo, samo malo da budemo fer. Dakle, imam prijavljenog gospodina Lozančića, imam prijavljenog gospodina Mitrovića, evo prijavljuje se i gospodin Živković. Evo, gospodin Živković traži riječ u vezi ovog prijedloga, neću reći repliku, možda izjašnjenje.
S obzirom da je ovo usaglašeni prijedlog SDA i s obzirom da smo danas, da kažem, i umorni i možda prenapeti u vezi sa ovom tačkom dnevnog reda, onda bih ja predložio da odložimo i izjašnjavanje u vezi sa tim zaključkom do sutra ujutro, jer ne možemo danas završiti ovu sjednicu, pa bi bilo dobro da trezveno razmislimo još jednom u toku večeri i sutra ujutro i da o tome zaključku se sutra ujutro odredimo. Hvala.
Hvala. Šta kažu predlagači o ovome? Da završimo raspravu, molim vas da završimo raspravu, da omogućimo ljudima koji su se prijavili da diskutuju. Da zaključimo raspravu, da ne odlučujemo o ovom zakonu, da sutra u nastavku sjednice prvo se izjasnimo o Prijedlogu zaključka. Ako zaključak ne prođe, da se izjasnimo o ovom zakonu. Je li se slažete tako? Dakle, gospodine Lozančiću, izvolite. Ah da, sutra nema diskusije, jer sutra nema nove rasprave. A u povodu zaključka, ja ne mogu zabraniti, naravno bit će ponovno sva diskusija koju smo čuli ovdje. [[zajednička diskusija]] _____________(?) Otkud sutra sjednica? 109 Ja sam vas obavijestio da ćemo raditi do 19,30, da ćemo sutra nastaviti u 10 sati, jer imamo još 22 tačke nezavršene dnevnog reda i da postoje ... ... limiti koje ja mogu izdržati kao predsjedavajući. Mogu raditi do 19,30, mogu raditi do 21,30 ali ne mogu raditi do 2 sata ujutro. [[zajednička diskusija]]
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, poštovani članovi Vijeća ministara, uvaženi gosti, meni je žao što smo potrošili ovoliko vremena oko ničega. Ali evo, vjerovatno i to kako način uhodavanja rada ovog parlamenta, ... pa ćemo vjerovatno u budućnosti racionalnije trošiti vrijeme koje imamo ovdje i nećemo imati potrebe ni za nervoze ni za iscrpljivanje. Mi smo prihvatili da danas raspravljamo po žurnom postupku o zakonu koji se tiče, zakona o primjeni i kontroli sporazuma koji još uopće nismo raspravljali. Možda uopće nećemo usvojiti sporazum ni danas ni nikad. Pa prema tome, možda nam neće ni trebati zakon. Znači, prvo raspravljamo o nečemu, a ne znamo hoće li se nešto roditi i hoće li uopće biti. Ali, evo kad već raspravljamo, sveli smo to na jedno vrlo usko, uzak prostor, da tako kažem, i ovdje smo i danas, kad je bila jedna druga skupina građana BiH, utrkivali smo se kako da im kažemo kako se brinemo o njima. Pa smo onda donijeli odluku kojom su svi oni nezadovoljni i idemo dalje. Ovdje danas govorimo o drugoj skupini, isto tako, građana ove zemlje i utrkujemo se kako ćemo im osigurati ono što uistinu i Parlament i Vijeće ministara i sve institucije vlasti u ovoj zemlji trebaju raditi, kako ćemo ih zaštititi, kako ćemo im stvoriti bolje uvjete za život, za rad, za privređivanje itd. Nisam siguran da je ovaj prijedlog zakona, i pod pretpostavkom da je poslije ratificiranja sporazuma, put da osiguramo da uistinu brinemo o svim našim građanima. Čuo sam i nema razloga da ne vjerujem od mnogih diskutanata, od resornog ministra da ovaj zakon osigurava nekakvu, hajde da kažem, zaštitu jednoj maloj skupini poljoprivrednih proizvođača, pa nisam siguran da li sam razumio da li su uopće poljoprivredni proizvođači ili su prerađivači – i o tome možemo raspravljati. Ali uglavnom, priča je sva o tome kako mi štitimo poljoprivredne proizvođače. Pa smo onda, kroz odgovor na pitanje gospodina Kalabića, čuli o kojim se proizvodima radi. Oprostite, puno je više, ne moramo poznavati svi carinske tarife, ali puno je više grupa proizvoda poljoprivrednih koji se proizvode u ovoj zemlji. Pa smo čuli, isto tako, da u dosadašnjem razdoblju od carina, prelevmana i, ne znam čega još, što je uvođeno u proteklom razdoblju, kako bi se osigurala sredstva kojima bi se poticala domaća 110 proizvodnja, kako poljoprivredni proizvođači i neki drugi nisu imali baš neke koristi. I sad ponovo predlažemo carinske stope za neku grupu proizvoda kako bismo zaštitili, evo, nekim mjerama kojim dosad nismo uspjeli zaštititi. Znači, istim mjerama kojim nismo uspjeli zaštititi. Nema nijednog razloga da ne vjerujem u iskrenost istupa resornog ministra i mislim da bismo inače trebali, bez obzira koliko se nekom od nas privatno, pojedinačno, stranački, kako god hoćete, kako mi već imamo ove podjele, dopadao neko od resornih ministara, ali dok je neko ministar, mislim da bi se trebalo uvažavati stajalište ministra i ministarstva koje on predstavlja. I ne mislim, neće me krivo shvatiti, nadam se, i zbog godina i zbog referenci koje ima da bi olako davao ocjene koje je danas rekao ovdje za govornicom. Ja stoga mislim da mi poslovnički smo morali uvrstiti ovo u dnevni red. Znači, nije sporno, ali da mi, uistinu, u ovom trenutku ne možemo se izjašnjavati o ovom zakonu, iz prostog razloga zato što nemamo sporazuma kojeg se tiče ovaj zakon. Znači, prvo moramo imati sporazum da bismo uopće mogli razgovarati o nekom zakonu, ako treba uopće zakon. Složit ću se sa svima onima koji su ovdje iskazali brigu, skrb o poljoprivrednim ali, ja bih proširio, i svim drugim proizvođačima. Evo, ja slučajno dolazim iz kraja pa da i ja ne propustim koji poen kod svojih birača ... ugrabiti u kome baš poljoprivredna proizvodnja nije nešto zastupljena. Ali jeste rudarstvo. Pa u ovoj državi imate više možda rudara nego poljoprivrednih proizvođača, pa mogli bismo da vidimo u kojoj su oni poziciji. Imamo u nekim drugim prostorima prerađivače drveta koji isto tako teško žive, teško rade, a evo o njima, isto tako, nismo raspravljali nešto puno. Nemam ništa protiv, znači i mislim da bi Vijeće ministara, uistinu, i resorno ministarstvo trebalo predložiti cjelovit paket, sagledavajući sve, ne samo uske skupine, znači sve, kako bismo uistinu osigurali da ono što ovdje deklarativno govorimo, kako bismo tu brigu prema poljoprivrednim proizvođačima konkretno pokazali. Nešto je danas spominjano, ali evo da ja ne ulazim sad u zamku da predlažem nešto gdje nisam najkompetentniji, ali sigurno je da nije jedini i najbolji način uzimati od poljoprivrednih proizvođača, pa im onda kroz nekakve transfere vraćati. Puno je bolji način, meni se tako bar čini, osloboditi ih nekakvih davanja, pa ih tako učiniti konkurentnijima nego dijeliti im onako kako ko procijeni, kad ovisno ... koliki uticaj ima. Znači, ovaj prijedlog zaključka, evo odmah ću sad reći, ... mi se čini dobrim ... i spreman sam ga podržati, iako postavljam pitanje - šta će on značiti, hoćemo li mi uopće doći u poziciju i za mjesec dana da možemo ovaj i ovakav zakon prihvatiti, jer on očigledno nije odgovor na ono što se ovdje u raspravama nudilo, ono o čemu se razgovaralo, ono šta se zagovaralo, nije odgovor na pitanje - kako na najbolji mogući način zaštititi i poljoprivredne ali i sve druge proizvođače u BiH. Hvala lijepo.
Gospodin Mitrović.
Gospodo, predsjedavajući, nisam mislio se javiti da diskutujem povodom ovoga prijedloga zakona jer ja sam jedan od onih iz Komisije koji je bio suzdržan, smatrajući da, prije stupanja na snagu ovoga sporazuma, ne bi trebali donositi nikakve ni mjere, ni bilo kakav 111 zakon. No međutim, evo nažalost, danas slušajući i kolege poslanike, sve sam više ubjeđenja da u ovoj skupštini mnogo poslanika lobira za nekoga, a najmanje za ovu zemlju i za ovaj narod. Mislim da većina ne misli dobro, ovo što radi, da ne misli dobro ovoj zemlji. Više čini dobra onim koji se bave poslom na crnom tržištu nego onim ljudima koji žele nešto da urade, pa makar to bio i mali korak. Istina da ovaj prijedlog zakona je prijedlog zakona koji obuhvata mali broj ovih proizvođača ili prerađivača, iako ja smatram ove prerađivače da su usko i direktno vezani za proizvođače. I mljekarstvo i prerada mesa usko su vezani, nemoj da se pravimo naivni da je samo prerađivač čist, ne mislim da će uvesti meso iz Srbije i Hrvatske ili, ne znam neke druge zemlje, a da neće uzeti ovdje od ovih farmera koji bi trebali da se bave ovdje u ovoj zemlji. U prilog tome da ovdje lobiramo i da ne mislimo dobro ovoj zemlji, ja ću samo navesti jedan primjer, gospodo, i pitaću, ne znam ko je od ministara ovdje, može i da odgovori na pitanje - mi na istočnom evo dijelu kažem RS-a u posljednje vrijeme imamo neka ulaganja po 30, 40 miliona maraka bez tendera, bez ičega. Imamo proizvođača tih proizvoda u istočnom dijelu dosta, a dolaze izvođači radova sa potpuno drugog kraja i uvoze te proizvode iz Srbije preko mosta gdje ne može da se pređe. Pitam gospodu - kako to carina dozvoli i kako to može da uradi i zašto to radi i kako štite proizvođače ovdje u ovoj zemlji. Slažem se sa onim ovdje poslanicima koji kažu da ovdje treba obuhvatiti i druge i sve druge grane privrede. Namjerno ne želim da govorim o drugim. Gospodin Lijanović govori - nalazi se u toj branši. A zaista i sve druge grane su ugrožene. Evo, sad gospodin Lozančić govori da proizvođače treba osloboditi nekih davanja ili nečega. Ja ću vam navesti jedan primjer. Da smo mi iskreni i da radimo u interesu ovoga naroda, u interesu ovih ljudi koji se bave nekom proizvodnjom, onda bi iste mjere donijeli i dali svim proizvođačima. Evo ja dolazim iz Zvornika. U Zvorniku Fabrika glinice, znaju je svi, radi; kupio ju je Litvanac. On ima ova davanja za električnu energiju – vrši neko subvenciju 25% pa i 75%, ali nijedna druga više grana nema. Da ima druga neka grana, građevinarstvo ili bilo ko, ja vjerujem da bi veći dio privrede funkcionisao u ovoj zemlji. Očito, sve ovo govori, što danas mi diskutujemo i što moje kolege koje dolaze zajedno sa mnom sa te strane, ja kažem - ne misle dobro proizvođačima i ljudima koji žele da se bave tim poslom, da lobiraju za crno tržište i stvaranju crnog tržišta na ovom prostoru. Mi ćemo dovesti do ovoga da u ovoj zemlji ćemo ugasiti sve one dobronamjerne ljude koji žele da se bave proizvodnjom. I želim zaista da gospoda i Savjet ministara odgovori. Kako na mostu u Bajinoj Bašti može da se prevozi neka roba, da tu nema carine, jel to nije moglo da se uradi bez Savjeta ministara i njihove odluke? Ako se uradilo, zašto je se to tako uradilo? Koliku ste štetu, gospodo, nanijeli proizvođačima u istočnom dijelu donoseći takve odluke? Zar te pare bar ne mogu da ostanu u tom dijelu? Ne mora da ostanu u istočnom dijelu, nek ostanu u BiH, ako toliko puna su vam usta te BiH. I zato sam bliži ovom zaključku što je SDA predložila da se uradi, ali da se učini sve da se predloži ili mjere da gospoda predloži iz ministarstva ili da se donese bilo kakav zakon; bilo kakav je dobar jer ćemo ga moći da mijenjamo u narednom periodu. A mnoge stvari će se ovdje, u narednom periodu na ovom dnevnom redu, donijeti kojima se neće pitati entitete, ni jedan ni drugi. A svi se zaklinjemo i u Ustav, i jedan i drugi, a ne idemo u tom pravcu da ga promijenimo i da kažemo - evo reforme su preko noći završene. 112 Evo toliko, hvala.
Hvala. Živković: krivi navod. Molim, je li krivi navod?
Iako je bilo više nego očigledno, gospodine Mitroviću, ko je ovdje izlobiran, pogotovo kada se tražilo ponovno glasanje,
Je li replika, krivi navod, šta je?
...Vi ste ovdje optužili poslanike SNSD-a da lobiraju za crno tržište i za određene kriminalce. Ja mislim da je to nepotrebno, mislim da ste na kraju, kada ste rekli da sa SDA podržavate njihov zaključak, vi ste rekli pravu istinu da vi u stvari imate više sa SDA nego što imate sa ostalima, da samo teritorijalno pripadate RS. Hvala.
Hvala. Azra Hadžiahmetović: krivi navod.
... nego je poslovnička intervencija.
Molim?
Poslovnička intervencija.
Pardon, poslovnička intervencija.
Jučer kada samo imali Prošireni kolegij, usvajali prijedlog dnevnog reda ...
Molim vas, malo pažnje da se slušamo. 113
Kada smo jučer usvajali prijedlog dnevnog reda za današnju sjednicu, na Proširenom kolegiju, rečeno nam je da povodom prijedloga za uvrštavanje ove tačke dnevnog reda – da ovo i CEFTA, odnosno ratifikacija, nisu vezani. Zbog toga je ovo tačka 14., a CEFTA je, odnosno saglasnost za ratifikaciju, tačka 42. Da je bilo uslovljeno, mi smo danas prilikom rasprave o dnevnom redu mogli staviti jednu tačku do druge ili vezati je pod jednu tačku dnevnog reda itd. Ja hoću samo da vas podsjetim – mi raspravljamo o tački 14. Imali smo Zahtjev za hitnu procedu, imali smo raspravu, imamo Prijedlog zaključaka koji se ne mogu odnositi na neku drugu tačku. Ja ne kažem da se, eventualno, isti zaključak ne ponovi kad dođemo do tačke 42., ali nemojte pod tačkom 14., raspravom o ovom zakonu, obuhvatati i zaključke koji se odnose na neku drugu tačku dnevnog reda. Poslovnička intervencija: ja hoću samo da vam kažem - mi ćemo iznijeti stav o zaključcima, ali, ako su dvije tačke dnevnog reda, onda trebaju biti dva zaključka. Hvala lijepo.
Dozvolite, dozvolite malo da i ja kažem. Dakle, mi se uopšte nismo izjašnjavali o zaključku – to je broj jedan. Broj dva – tačka 14. je rezultat Zahtjeva za hitnu proceduru i uvrštena je tamo gdje su i ostali zahtjevi za procedure. Kada je riječ o ratifikaciji Sporazuma, uvršten je tamo gdje su i ostali sporazumi. To je pojašnjenje kada je riječ o tačkama dnevnog reda. A kada je riječ o odlučivanju, dogovorit ćemo se; dakle, logično je da ćemo morati i donositi odluku i o CEFTA-i kao i ovom zakonu ... Ali evo, gospodin Izetbegović. Šta je, replika, je li?
Kratka replikica jedna.
Kratka replika.
Jeste, u vezi ovoga što je sada rekao gospodin Živković, je li. Imputira čovjeku da pripada SDA, da je samo teritorijalno u RS-u; pa valjda je to ta priča iz '90-te o kojoj nas je ovdje Oli Ren nas upozoravao da ne mislimo i ne pričamo više tako. Vidite, da je danas prošao ovaj zakon CEFTA bez nekih zaštitnih mjera, veliki dio ovdje ljudi bi vjerovao da će se neki lobi ... van BiH obradovati tome i da je neko ih lobirao da to se tako radi. S druge strane, da je prošao ovaj zakon koji imamo tu, dobar bi dio ovdje ljudi bio ubijeđen da je neki lobi prerađivača u Bosni koji se svodi na nekih 5%, jel, zainteresiranih u tome segmentu poljoprivrede, zadovoljan, jel'. E, pa, gdje je između toga dvoga ona masa poljoprivrednika koja od nas očekuje da nešto uradimo. Mi se za njih brinemo, ovo nije prvi 114 put, ovo je ko zna koji put da mi tražimo da vlada savjesno, odgovorno, profesionalno, puno to bolje zna nego mi; ja sam arhitekt, inžinjer, ja to ne znam kao gospodin Puhalac napraviti, znate. Očekujem od njih da nam savjesno i kvalitetno punude zaštitu za što više ljudi iz poljoprivrede. I na tom fonu je ovo što je SDA danas predložila – tih 60 dana očekujemo od vlade da konačno nam to punudi. Nemojte to gledati kroz nekakve entitete, stranku SDA, pripadnost teritorijalno.
Jozo: replika. Odustaje. Mitrović, replika, je li?
Ne znam zašto se gospodin Živković prepoznao u mojoj diskusiji. Ja ne zanam šta sam rekao da nije istina. Na kraju, kada bi otvorili ova pitanja, ovo o čemu sam ja govorio o „Glinici“, ovo o čemu govorim o Bajinoj Bašti itd. – to su tačni, gospodo, podaci. Što ne tražite na državnom nivou da sa državnog nivoa i te stvari zavrnu. Zar to nije stvaranje crnoga tržišta, zar to nije gašenje proizvođača, ne znam, u bilo kojoj branši? Ovako, gospodo, može diskutovati, kao što ste vi diskutovali, samo onaj koji nije osjetio privredu, nije osjetio proizvodnju, nije osjetio teret. I zato ste toliko nervozni kada gospodin Lijanović ustane i priča o tom problemu, jer se sreo s tim problemom iz dana u dan, ustaje i liježe sa tim problemom. Najlakše je na papiru i sa papirom sjesti i napisati nekome, a ne ući u taj problem i ne osjetiti težinu tu. Gospodo i gospodine Živkoviću, ovo što vi meni pripisujete i govorite, ne znam – ja imam veze sa SDA. Imam veze sa svim ljudima koji predlože neki normalan zaključak koji će nam ili neki zakon koji će donijeti dobro ovom narodu. Ja sam iz RS, ali Republika Srpska je u BiH. Nisam iz RS u onoj o kojoj ste vi govorili da ćete donijeti referendum o otcjepljenju – pa danas ništa. Ovdje ćete niz zakona donijeti – niste pitali ni entitetsku vladu ni entitetsku skupštinu. Valjda primijetite da za neke stvari ne glasam, da sam principijelan oko tih stvari. Vidjećemo na kraju ko je gdje. Hvala.
Hvala. Replika: Živković.
Želim samo da kažem da rasprava i o elektroprivredi je u ovome Sporazumu o CEFTA- i. Mi ovdje danas raspravljamo samo o 0,7 %, ili koliko su već rekli, onoga što piše u CEFTA- i. Ja vas pozivam, kada budemo raspravljali o CEFTA-i da je ratifikujemo – da onda pričamo i o elektroprivredi ... CEFTA-i. Vi ste sad ovdje nas optužili da smo, između ostalog, zato što smo protiv ovoga zakona, a ne govorimo još o CEFTA-i jer nije došlo na dnevni red, lobirali za neko crno tržište. Molim vas, ja mislim da su to prejake riječi, da iza tih riječi treba da stoje argumenti i da, kada budemo ratifikovali i pričali o CEFTA-i, i elektroprivreda je u toj CEFTA-i, pričajmo onda i o tome. 115 Hvala.
Jovičić: replika.
Podržavajući ...
Momenat, gospodine Jovičiću.
Gospodine predsjedavajući,
Gospodin Novaković: poslovnička intervencija.
Šta je bilo?
Malo strpljenja. Izvolite.
Kad ovo čuje, neće trebati, ali dobro, hajde.
Malo, molim vas, gospodine Jovičiću. Izvolite, gospodine Novakoviću. Poslovnička intervencija.
Gospodine predsjedavajući, član 73. Poslovnika Vas obavezuje da u slučaju da se neki poslanici, dakle, na ovom parlamentu ne ponašaju na način kakav dolikuje parlamentu ste dužni da upozorite. Ja mislim da diskusija drugog zamjenika predsjedavajućeg, poslije diskusije gospodina Hadži Kostića, nije bila dolična diskusiji zamjenika predsjedavajućeg. Dakle, bili ste dužni da ga upozorite. Mitrović, izvinjam se. Dakle, bili ste dužni da ga upozorite. Mislim da ovakve diskusije sa onog mjesta gore nisu potrebne ovom parlamentu. Bilo bi dobro da ovu raspravu zadržimo koliko-toliko u okvirima rasprave o ovom zakonu, a čini mi se, još više rasprave o prijedlogu koji je dao Klub SDA koji je prije toga dao gospodin Lagumdžija, a koji sam i ja ponovio u svojoj diskusiji. Možda bi bilo dobro da usmjerite diskusiju.
Naravno, naravno, potpuno se slažem. 116
Znam da Vam je teško ali da usmjerite, jer smo otišli u sasvim drugu stvar.
Potpuno se slažem. Vidim da imaš neki prefinjeni osjećaj za radikalne diskusije i drago mi je da to čujem od tebe. Replika: Jovičić. Prvo, Jovičić, pa Kalabić. Napredak veliki, gospodine Novakoviću.
Gospodine predsjedavajući, ovo što je gospodin Novaković rekao, to je trebao reći na početku. A, pošto se ovdje izašlo iz konteksta, ja sam htio samo da podržim ovaj prijedlog gospodina Izetbegovića da sutra se o tome izjasnimo. Ali, pošto danas cijeli dan, pa dobro. /smijeh/ Pa dobro, biće još smijeha kada ovo čujete. Zato što sam to predložio?
Šta ćemo sad?
Zato, gospodine Belkiću, što ... prostoru širem. Ovdje svako nekog brani.
Uredu je, gospodine Jovičiću.
Molim vas, svako nekog brani, svako zastupa nekoga. Evo sada nema lobija. Evo ja ne lobiram ni za šta. Danas je „Oslobođenje“ objavilo tekst: „Dabogda vam prisjeo regres“ i samo piše da sam ja dobio. /smijeh/ Samo piše da sam ja dobio.
Zar nisi primijetio da se i ja spominjem? Ako će ti biti lakše! 117
... branim jer ste vi svi dobili regres kao i ja.
Ako će ti biti lakše, i ja se spominjem.
Molim vas lijepo.
Dobro. Gospodin Kalabić. Molim vas, molim vas da se vratimo na posao.
Vrlo, vrlo kratko.
Ja ću sad pauzu od pola sata tražiti. Ne, ne, ne, ja ću vam sad praviti pauzu. Dosta više. Ne, ne, pauzu ću ja sad tražiti: pola sata. Izvolite, gospodine Kalabiću.
Ako ja ne zatražim prije.
Izvolite.
Ja vas molim da dvije stvari koje uporno se pokušavaju staviti u istu ravan, CEFTA i ovaj zakon, to je nemoguće. Nije korektno da se priča i da možemo te stvari staviti u istu ravan. CEFTA u kojoj je toliko zemalja i koja je kao gotova stvar došla pred nas; možemo da je odbijemo, nije sporno; i nešto što je proizvod i nešto što je proizvod nečeg drugog stavlja se u istu ravan, pa se gleda hoćemo li CEFTA-u, hoćemo li zakon.
Gospodine Kalabiću, vodimo raspravu o zakonu.
Pa upravo da olakšam stvar.
Druga stvar je što se ljudi javljaju za replike, ispravke, intervencije. Ja to ne mogu spriječiti. 118
Pa upravo, gospodine predsjedavajući.
Ali mi vodimo raspravu o zakonu.
Želim da vas vratim na taj kolosijek da priča o zakonu ne može biti priča ...
Vratio bih se ja kada bih mogao.
... priča o CEFTA-i. I slažem se potpuno neko sa zaštitom kolege Mitrovića od ove vrste prekrštavanja imena, mislim da nije dobro. Nije korektno, Hadži Mitrovića, ne Hadži Kostića.
Dobro, hvala. Azra, izvoli. Krivi navod, je li; poslovnička intervencija?
Pa, krivi navod gospodinu Novakoviću. Nije Hadži Kostić nego znamo kako nam se kolega zove. I drugo, gospodine Jovičiću, ja nisam primila regres.
Dobro, idemo dalje. Krivi navod, krivi navod, krivi navod. Slušajte jedni druge.
Ja ću sačekati da gospodin Novaković završi pošto se njemu mislim obratiti.... Želim ispraviti krivi navod, jer ste me prozvali da sam neprimjereno diskutirao nakon uvaženog zastupnika ... Hadži Mitrovića. Ja uopće do ovog trenutka iza njega nisam diskutirao. Pa evo, zamoljavam da ubuduće vodite računa o tome.
Prihvata se. To je zbog OHR-a. Dobro, imamo prijavljenog za diskusiju gospodina Lagumdžiju. Izvolite, gospodine Lagumdžija. Ovo je posljednji prijavljeni diskutant i imamo gospodina Lijanovića – niz replika na sve ono što je danas rečeno. 119
Zahvaljujem se, gospodine predsjedavajući. Ja bih htio da, ponukan
Molim vas malo pažnje, Ademe.
Ja sam zaista bio odustao od diskusije nakon prijedloga gospodina Izetbegovića i ja nisam gadljiv na to da se slažem s bilo kim u ovom parlamentu ukoliko se, na bilo koji način, možemo dogovoriti oko bilo čega što je za dobrobit ove zemlje zbog koje smo ovdje izabrani. Nema razloga da jedni drugima utrpavamo principijelne i neprincipijelne koalicije i mislim da je jako dobro da su se gospoda iz različitih stranaka iz vlasti i opozicije uspjeli, u velikoj mjeri, izgleda najviše složiti oko prijedloga gospodina Izetbegovića koji je opet, u stvari, samo sublimirao mnoge druge diskusije i slične prijedloge koji su već ranije bili. I nema potrebe. Na kraju će taj zaključak, za koji se nadam da će biti usvojen, biti zaključak ovoga parlamenta, a ne nikoga ko se sjetio ili ko ga je formulirao i to je najvažnije. Ja sam se, misleći da ćemo okončati sa ovim njegovim prijedlogom, jer ljudi su kao ozbiljna stranka i najveća po broju ovdje ljudi u Parlamentu, smatrao sam da su, je li, pošto su već taj prijedlog imali na fonu diskusije iz opozicije, mislio sam da će ipak i većina vladajuća da se priključi njima, i da smo taman došli do jednog privremenog happy end-a u ovom parlamentu i mislio sam da smo time okončali. Međutim, nekoliko diskusija koje su nakon toga išle su u stvari, bojim se, me malo uvjerile da ipak neke stvari treba razjasniti, u nadi da ćemo usvojiti ovaj zaključak. Ovdje bi se postavilo pitanje hoćemo li možda za dva mjeseca moći uopšte ratificirati ovaj sporazum ukoliko se ne pripreme stvari koje su predmet ovog zaključka. Pa nećemo moći i ne treba da usvojimo. Ovaj zaključak i jeste usmjeren na to da se proba nekom razumnom ..., ako može za mjesec dana, odlično; onda ćemo za mjesec dana ratificirati Sporazum. Ako treba dva, tri, 14, onda ćemo nakon toga to raditi. Da budemo jasni: nije slučajno propisana procedura ovakva kakva je propisana, nije slučajno parlament taj koji, nakon što izvršna vlasta u svakoj zemlji, a naročito kada su u pitanju multilateralni sporazumi. Kad se napravi jedan multilateralni sporazum u velikoj mjeri je on rezultat nekih ... koje nisu samo stvar te zemlje, nego šire regionalnih događanja i onda se zemlja, izvršna vlast uime te zemlje potpiše taj sporazum i zato je otvorena mogućnost ratificiranja da bi se, dok se ne pripremi ta zemlja za primjenu tog sporazuma, uradile neke stvari; inače, da toga nema, ne bi postojao proces ratifikacije. Potpiše se sporazum – sutra se primjenjuje. Drugim riječima, Sporazum je potpisan. Mi jako dobro znamo šta je on. Ali ova zemlja objektivno sada nije spremna za njegovu primjenu. Osim, ako je neko ne gura u to. I mislim da je jako bitno da nam Vijeće ministara da ga zadužimo, a ja ne sumnjam da će gospodin Puhalac kao čovjek koji – zaista, hvalio sam ga na početku u prvoj diskusiji pa velim da ne krene na 120 zlo, pa ću stati ovdje – i ljudi koji sjede u Vijeću ministara itekako su kompetentni i u entitetskim vladama da pripreme jedan cjeloviti plan aktivnosti u kojem će ovo, što je predložio gospodin Jerko, biti samo jedna mala tačka. I dobro je da je on ovo uradio pa nas je natjerao prosto da počnemo gledati široku sliku. Ja zato smatram da je jako bitno da mi danas usvojimo ovaj zaključak i da odemo sa sviješću da je ovo pritisak Parlamenta na izvršnu vlast da cjelovito proba razriješiti ovaj problem, uključujući i ovaj zakon koji je ponudio gospodin Ivanković. I, nadam se da ne izlazim iz tačke dnevnog reda kada kažem - ja niti sam niti ću primiti regres. Dakle, sticajem okolnosti na fakultetu nismo došli u tu fazu ali bit će.
Hvala. Imamo gospodina Ivankovića. Samo tražite i dobit ćete riječ odmah. Evo ja, niste mi poslali signal.
Evo, ja dajem prednost gospodinu ministru i Udruženju poljoprivrednika.
Završi ti, Jerko, molim te, ministar će pričekati. Molim vas, sačekajte. Izvolite, izvolite.
Bit će ponovno, pa.
Ne, ne, neće biti više. Imamo i poljoprivrednike, Jerko. zaboravio si, imaju ljudi, hoće ljudi.
Ja sam zato mislio da i oni kažu, pa da onda.
Znam ja šta si ti mislio. Samo izvoli.
Zahvaljujem, poštovani predsjedavajući. Kolegice, kolege zastupnici, uvaženi gosti, kod nas ima jedna izreka - kad je neka zlatna ribica kazala čovjeku šta ćeš, reci, ispunit ću ti bilo koju želju, ali tvom susjedu ću dati duplo više. I on je kazao, mislio se, mislio - iskopaj mi jedno oko. Pa kaže ona - zar nemaš ljepšu želju? Pa kaže - nemam, ja ću sa jednim inekako, ali ću, susjedu ćeš iskopati oba, on neće moći. 121
Ima lakše - nek krepa krava.
Znači, mi danas ovdje potpuno stvar guramo u pogrešnom smjeru. Mi možemo usvojiti danas ovaj zakon, a odgoditi ratifikaciju CEFTA-e. To je prava formula da dođemo do dobrog rješenja. Mi Vijeću ministara smo pisali iz ove komisije, ovog doma, čekali tri mjeseca i dobili smo vrlo jasan odgovor da Vijeće ministara smatra da ne treba u ovom trenutku poduzimati ove mjere koje su predviđene zakonom. Mislim da taj teret trebamo skinuti sa Vijeća ministara i mi u Parlamentu preuzeti i napraviti prvi korak, a onda oni, kada vide da taj prvi korak daje efekte, nek prave daljnje korake. Imali smo sličnu situaciju kada su donošene odluke Vijeća ministara o zadržavanju carina – mediji su o tome pisali, administracija Ministarstva je kompletna bila protiv, ali je Vijeće ministara imalo odlučnosti da to napravi i pokazalo se u potpunosti ispravnim. Ja mislim da ovaj parlament isto tako treba imati odlučnosti da u biti usvoji ovaj zakon i da za tri mjeseca nam se potvrdi da je to ispravno i da imamo dalje mjere u ovom pravcu. Ovdje je na djelu vrlo jasna stvar. I ona ne traje samo od danas, ona traje, možemo reći, od Dejtonskog mirovnog sporazuma. Znači, susjedne zemlje imaju i njihove vlade puno veći utjecaj u našem Vijeću ministara nego što imamo mi. To je jasno iz svih podataka. Ja to razumijem što hrvatske, dijelom i srpske stranke, zagovaraju i štite interese vlade u Beogradu i Zagrebu, ali ne mogu da razumijem ostale zašto dozvoljavaju da se ova zemlja uništava na vrlo transparentan i jasan način i to uvijek skrećući temu pravu sa diskusije i provlačeći stvar na sporedna vrata. To nije samo ugovorima o slobodnoj trgovini koje smo imali i posljedice kakve imamo, to nije samo u ovoj CEFTA-i gdje smo zadržali carine sa Albanijom. Zamislite, zaštitili smo se od Albanije čvrsto da nas ne ugrozi, a sa Srbijom i Hrvatskom nismo. To je i u drugim zakonima. Mi pušimo cigarete iz Hrvatske koje su ovdje jeftinije tri puta nego u Hrvatskoj. Time smo oštetili naše proračune za stotine miliona maraka i zato nemamo našim poljoprivrednim proizvođačima da damo onoliko koliko da Hrvatska. Ja mislim da je vrijeme da kažemo jednom - dosta te prakse. Ova zemlja je toliko propatila, ljudi u njoj toliko propatili i mislim da nemamo pravo da ih još ekonomski sustavno uništavamo. Imamo u Sporazumu sve ugovoreno i trebamo napraviti prvi korak. Ja mislim da trebamo glasati o ovom zakonu, usvojiti ga, CEFTA-u odgoditi 60 dana i ako Vijeće ministara u tih 60 dana donese određene mjere, pa mi vrlo jednostavno u jednom minutu ovaj zakon ukinemo i kažemo - hvala, Vijeće ministara, ovaj zakon uopće ne treba, a svakako u njemu stoji da on stupa na snagu stupanjem na snagu Sporazuma CEFTA. I, dok god ne usvojimo CEFTA-u, ovaj zakon neće imati pravnu snagu. Hvala.
Hvala. Gospodin ministar. 122
Unatoč nedostatku strpljenja, ja ću prvo gospodinu Džaferoviću reći da smo se mi stvarno potrudili i da smo i predložili neke mjere. Ja sam rekao da smo 10 sastanaka održali sa sa Evropskim komisijama, da smo razgovarali sa entitetskim ministrima finansija i poljoprivrede, da imamo njihovu saglasnost, sa državnim ministrom finansija koji je vrlo bitan u svemu ovome; znači, vrlo smo se potrudili i predložili smo nešto. Kad bih ja rekao šta smo predložili, a šta je u domenu našeg ministarstva i državnom nivou, otvorila bi se diskusija i vjerovatno bi trajala i sljedeći dan. To znači, ono što smo rekli, ispunili smo. Predložili smo zakon o izmjenama i dopunama Carinske tarife. Neko će reći malo. Kada uzmete parametar između carina koje je Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje izračunao da će biti manji u prihodu, i relacije, ispašće da smo otprilike na milijardu uvoza skinuli carinu. Ali to otvara diskusiju i nema kraja. Gospodinu Novakoviću moram takođe odgovoriti da smo mi prije dva dana dobili upit od Generalnog sekretarijata vezano za Prijedlog zakona i da smo, ja danas sam čitao izvorni tekst, neovlašteno, nastojeći da ću na neki način pomoći da se razriješi ovo što je bilo. Gospodinu Lagundžiji koji me je svojevremeno hvalio, ja kažem - biće rano, gospodine Lagudmžija. Je li tako bilo? Koji je na početku intervjua rekao meni - šta ćete uraditi sa certifikacijama i akreditacijama? Zaštita domaće proizvodnje je naša granica, naša inspekcija. Zaštita naše proizvodnje je stimulacija. Pred vama će, gospodo, biti, hoćete li od 50 miliona eura na ovoj državi, ako se već borimo svi za nju, dignuti to na 200 miliona eura. Ja ću onda vidjeti kakav će biti rezultat. Toliko i hvala na strpljenju. Ja mislim da će zakon, ako se usvoji ili u ovom ili u onom obliku, koji je potpuno suprotan međunarodnom pravu – ja nisam pravnik ali sam zapamtio pacta sunt servanda, ako sam dobro rekao – ne može se, znači, uludo smo proveli dva sata i pričali, ako hoćemo da budemo dio Evrope. Hajmo zatvoriti Direkciju za evropske integracije! Šta ona pregovara pet godina? Daje koncesije. Zašto? Mi ćemo sad poslati poruku, imate petu po redu od reforme policije je usvajanje CEFTA-e, oprilike napredak da se ustanovi. Hajmo suspendovati pregovore sa Svjetskom trgovinskom organizacijom. Šta će nam to ako ćemo dizati carine. Dobro sam zapamtio, gospodine Lagumdžija, i vi ste bili kad sam rekao stimulacija za domaću proizvodnju, oslobađanje repromaterijala, opreme (u ovom našem prijedlogu su traktori sa jednom osovinom), treba da budu i traktori sa dvije osovine i traktori velikih konjskih snaga i mnogo štošta drugoga. To bi trebalo da bude. I zaštita na granici, da ne ulazi bofl u ovu zemlju. Dizanje carina! Nisam za to a meni je daleko ljepše da odem u Banja Luku, a vas molim da uvažite moje razloge porodične; ja sutra ne mogu prisustvovati ali slijedi Prijedlog zakona o poljoprivredi, prehrani i ruralnom razvoju. Ako bude ovako detaljan stav i bude se htjelo da se kroz to sve riješi i finansijski, onda i taj zakon će proći kao i ovaj današnji. Ja vas molim da shvatite da se koraci moraju stopu po stopu u ovoj državi mijenjati. Mi trošimo nečije vrijeme, ali drugog mehanizma nema i ovo je danas dokaz. Hvala.
Hvala. Gospodine Lagumdžija, šta ste vi htjeli? A replika, izvolite. 123
Replika, ne znam kako to se zove kad ministar govori.
Evo, pomoći ću ja, replika.
Eto, hvala lijepo. Gospodine ministre, ja sam zaista ohrabren ponovo vašim ocjenama šta bi trebalo uraditi. Ja se zaista u potpunosti s vama slažem da treba ići na – ne zaštitu domaće proizvodnje, nego stimulaciju domaće proizvodnje, kao najbolji vid liberalne zaštite koja će nas.... I to nema nikakve, i to sam vas pitao prvi dan kad sam vas upoznao i pitao sam vas i za oslobađanje carina repromaterijala za proizvodnju, za repromaterijal na proizvodnju i slične stvari. To je upravo ono što ja i vjerujem, i drugi od vas očekujemo, i te tri osovine i jedne osovine kad je traktor u pitanju. Da to vidimo pred sobom za – ako može za mjesec, dobro je. Ako ne, za dva. I kad to vidimo i kad krenemo tim putem da onda ustvari ratificiramo. Ne trebamo se brinuti ako kojim slučajem vi usvojite reformu policije ranije, evo ja odmah prihvatam, nemoj da samo ova CEFTA bude problem. Da onda, je li, i ovo. Ali pošto, je li, stvari idu kako idu, dakle moja je sugestija da sve ovo što ste sada govorili – da se to nađe u jednom ozbiljnom materijalu, umalo da kažem u ovom što je Bakir predložio, u ovom zaključku koji su mnogi predložili, jer jednostavno se ovdje, vi znate bolje od mene podatke: na tri čovjeka uposlena u proizvodnji ove zemlje, dođu tri čovjeka kao što smo vi i ja. Dođe pet nezaposlenih, pet penzionera i 22 građanina koji su invalidi, domaćice, djeca, studenti i slično. Pa ne mogu tri čovjeka, 35, više izdržavati. To je najgrublja statistika o kojoj govorim. Dotle smo došli. I mi o tome pričamo, i sve što vi možete uraditi, upravo o tome o čemu ste govorili, imate vremena dva mjeseca. Hvala lijepo.
Martin Raguž.
Ispravak netočnog navoda. Neću oduzimati vrijeme a nisam ni danas. Gospodine predsjedatelju, hvala za riječ. Nakon što je gospodin Lijanović ovako u vrlo kratkom svom rezimeu dao prilično žestoke ocjene i kvalifikacije, što možda poslije jedne ovakve rasprave i podizanja temperature i mogu razumjeti, ali ne mogu opravdati, ne mislim ovdje elaborirati čitavu jednu priču koja bi zasluživala kakav je čiji odnos prema ovoj državi, u kontinuitetu od gospodarskih subjekata do političkih opcija. A on je to isprovocirao. Ja neću na taj način komentirati. Uime opcije kojoj pripadam, želim reći da ni na koji način nismo u funkciji bilo kojih interesa, osim interesa građana i naroda koji žive u BiH i interesa ove zemlje. I molim ubuduće da se te kvalifikacije iznose sa puno više senzibiliteta i, ako drugi sebe nisu prepoznali, nisam se ja na taj način našao, ali želim reći da ovaj parlament treba imati odgovornost prema takvim kvalifikacijama. 124 A da bih potkrijepio jednu priču, koja se u javnosti stalno priča kako su pogubni efekti i učinci potpisivanja Sporazuma o slobodnoj trgovini sa susjednim zemljama, samo ću citirati podatke koje sam jutros vidio i otišao sam na prezentaciju, jer želim čuti sve argumente i podržati sve argumente i elaboracije koje idu u prilog i zaštiti domaće proizvodnje, ali isto tako ispunjavanju međunarodnih obveza ove zemlje i stvaraju pretpostavki da budemo dio jednog šireg, a ne samo balkanskog načina razmišljanja o proizvodnji i trgovini i svemu ostalom. Pa evo, kakav je bio stvari odnos 2000. kada sam ja potpisao Ugovor o slobodnoj trgovini; ja se tog čina ne sramim nego smatram da je BiH profitirala potpisivanjem tog Ugovora o slobodnoj trgovini sa Hrvatskom. Bio sam kratko na čelu Vijeća ministara. Tad je debalans u razmjeni bio 1:8 u korist Hrvatske, 2000. godine. Znači, BiH je tada uvezla 1.400.000.000, a izvezla svega 160.000.000, a danas, 2006. godine, blizu milijardu maraka BiH već izvozi u Hrvatsku. A da je taj, to je skoro za sedam puta povećan izvoz u Hrvatsku, a samo za jedanput uvoz iz Hrvatske ovamo. I tad su asimetrične mjere, ja sam za bar asimetrične mjere. Znači, uvoz, na uvoz robe, hrvatske robe, na četiri godine se plaćale carina na tu robu. Da se četiri godine omogući domaćoj proizvodnji da se adaptira na to. I danas bi trebali na taj način razgovarati – šta možemo učiniti argumentima, a ne da sačuvamo samo jedan dio toga. I ja mislim i danas, zato i nismo se javljali i fino je ovde detektirano stanje ko se na neki način hvata na tu udicu parcijalnih interesa i lobija. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Ivanković, replika, također.
Gospodin ministar je rekao da ovaj zakon je u suprotnosti sa međunarodnim sporazumima. Znači, on nije u suprotnosti sa međunarodnim sporazumima, za to ne postoji nijedna relevantna informacija. Ovakve propise, imamo primjere i u drugim zemljama, i to se cijelo vrijeme ponavljalo, zapravo pokušava se skrenuti sa suštinske teme, a gospodin ministar nam je jasno rekao da on nije za zadržavanje carina. I, tražiti od njega da on uradi ono što neće, mislim da nema ni potrebe. Jer, on ima sasvim drugu strategiju i ja ga i razumijem i da nemam period iza sebe sedam godina, ja bih u to povjerovao. Ja sam bio prije šest godina potpredsjednik Komisije za vanjsku trgovinu i carine Doma naroda, kad sam potpuno identičnu priču popio i kazao ... imamo rješenje. A nakon sedam godina, kad sam vidio da ti alati kod nas ne funkcioniraju, ne mogu ponovno pasti na istu stvar. Znači, izravan interes susjednih zemalja je: ne zadržavajte carine ni na kakve robe i zato nisu htjeli pristati u Briselu na to, jer su nas pokušali prisiliti da se to ne desi, branite se poticajima, jer oni znaju – kad ne naplatimo carine, ostali smo bez novaca, a odakle ćemo ih onda dati u poticaje, znači sa jednim metkom su ubili dva zeca. A, ako mi zadržimo carine, za što imamo pravo, onda ćemo skupiti novce i moći ćemo povećati poticaje i uspjeti podignuti našu proizvodnju kako bi bila konkurentna. Da ne bi ovaj zakon bio u suprotnosti sa bilo kakvom integracijom prema EU, potvrđuje činjenica da u pregovorima sa EU ono što imamo u ovom zakonu je prihvaćeno. Ljudi su korektno kazali: pa vi ste nejači, uništit ćemo vas skroz, mi to prihvaćamo. I ono što nam je prihvatila EU, ja vjerujem da će nam to prihvatiti Srbija i Hrvatska, samo trebamo biti odlučni i to donijeti. 125 Hvala.
Hvala, gospodine Ivankoviću. Evo, na ovaj način smo iscrpili sve prijavljene poslanike za raspravu. Mi imamo jedan zahtjev ovdje od Udruženja poljoprivrednika u BiH, potpisan od v.d. predsjednika, gospodina Mire Pejića, u kojem traže da se prije izjašnjavanja o Prijedlogu zakona o primjeni Sporazuma CEFTA obrate ovom domu kako bi nam bila jasnija slika. Ne, ovdje je riječ o zakona. Imaju oni zahtjev i oko CEFTA-e da govore, a imaju i zahtjev da govore i oko zakona. Dakle, pitam Dom jesmo li spremni i ima li potrebe da slušamo, odnosno da nam se obrate predstavnici Udruženja poljoprivrede u BiH? Hoćete li da glasamo?
Ja predlažem da jednom čovjeku damo da nešto kaže da ne dajemo ...
A ja sam mislio da si ti sve rekao uime njih, ali evo, nek se Dom izjasni. Molim vas, pitam Dom da li ćemo dozvoliti da se predstavnik Udruženja poljoprivrednika u BiH obrati Domu? Glasajte sad! 16 „za“, tri „protiv“. Ne čujem, gospodine Križanoviću. Naravno, samo malo glasnije, molim vas, ne čujem vas. Glasajte sad! Jozo, glasaj, glasaj! Molim? Zlatko, gledaj svoja posla. 21 „za,“ četiri „protiv“, nemamo entitetsku većinu. Usaglašavanje. Hvala. Nećete imati mogućnost. Dakle, zaključujemo raspravu za ovu današnju sjednicu. Mi imamo još jednu situaciju da raspravimo. Dakle, imamo Prijedlog zaključaka koji je Stranka demokratske akcije ponudila Domu prije izjašnjavanja o zakonu. Dakle, radi se o zaključku koji glasi: 'Odgađa se izjašnjavanje o predloženom zakonu i ratifikaciji Ugovora CEFTA na rok od maksimalno 60 dana. Zadužuje se Vijeće ministara da u ovom roku u saradnji sa entitetskim vladama predloži ovom domu cjelovit paket mjera koje će omogućiti da privreda BiH što spremnije dočeka primjenu Ugovora CEFTA-e.' Istovremeno smo imali jedan prijedlog, doduše usmeni, od strane gospodina Živkovića koji je predložio predlagaču da se o ovom zaključku sutra izjasnimo prije nastavka rada po ostalim tačkama dnevnog reda, a da zaključimo raspravu i ostavimo izjašnjavanje. To znači, ako; izvolite Azra, poslovničku intervenciju, još jedanput. 126
Pa evo, ja ću je ponoviti, predsjedavajući.
Kakve veze ima s ovim o čemu ja govorim?
Ima veze. Ima veze. Može li bilo ko predložiti zaključke kad raspravljamo o jednoj tački dnevog reda koji se odnosi i na drugu?
O tome ćemo kada riješimo prvo hoćemo li danas odlučivati ili ćemo sutra. ______________(?) Sutra Dakle, pitam predlagače Stranku demokratske akcije - prihvataju li sugestiju. ______________(?) Prihvatamo.
Ne, 18. tačka.
Pardon, pardon, pardon. 127 Ad. 18. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku pred Sudom Bosne i Hercegovine Radi se o drugom čitanju. Primjena je novog poslovnika. Na 12. sjednici smo usvojili Prijedlog zakon u prvom čitanju. Ustavnopravna komisija je dostavila Izvještaj 26. Komisija je jednoglasno prihvatila Prijedlog zakona uz ispravku teksta na srpskom jeziku, jer riječ „savjet“ se zamijenjuje riječju „vijeće“ itd. U plenarnoj fazi nemamo amandmana. Otvaram raspravu u drugom čitanju. Ima li prijavljenih? Nema. Zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite za izjašnjavanje u drugom čitanju. Glasajte sad! S 29 glasova „za,“ bez glasova „protiv“, pet „suzdržanih“, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Zakon o parničnom postupku pred Sudom Bosne i Hercegovine u drugom čitanju. Idemo na tačku 19. Ad. 19. Prijedlog zakona o sportu u Bosni i Hercegovini (prvo čitanje)
Poštovani predsjedavajući, ne znam je li moguće da čujemo uvodne napomene od predstavnika Vijeća ministara u vezi sa ovim zakonom, prije nego što mi poslanici počnemo govoriti? 128
Ja ne vidim resornog ministra, ako nemamo ovlaštenog ili zamjenika ili pomoćnika iz Ministarstva civilnih poslova? Nažalost, moram konstatirati da nema.
Ni pomoćnika, nema ni pomoćnika ministra?
Evo, vidim da nema, nažalost. Dakle, pitam ima li neko iz Ministarstva civilnih poslova na temu Prijedlog zakona o sportu? Žao mi je, Zlatko, ... i tebi isto.
nije uključen mikrofon
Ne, ne, rasprava je otvorena. Izvolite, Denise. Čovjek je pitao, ja sam odgovorio.
Uvaženi predsjedavajući, cijenjene kolege i predstavnici medija, i kolegice, nije nepoznata činjenica da je BiH jedina država u Evropi, a možda i u svijetu, koja nema zakon o sportu. Evo, već 12 godina, dakle, nemamo zakon o sportu i imali smo tu, pod znacima navoda, privilegiju da nemamo zakon o sportu do sada a, ako usvojimo ovakav tekst zakona o sportu, mislim da ćemo imati opet, pod znacima navoda, privilegiju da imamo ubjedljivo najlošiji zakon o sportu u Evropi. Nakon lošeg Prijedlog zakona o visokom obrazovanju, nije dobro da smo dobili evo Prijedlog zakona o sportu, koji je prema mom mišljenju još lošiji. Kako smo krenuli, zaista, postavlja se dilema da li je bolje možda da u ovom parlamentu ne usvajamo nikakve zakone, nego što usvajamo ovako loše zakone. Ja ću diskutovati.
Malo strpljenja, molim vas malo strpljenja.
U skladu s članom 106. Poslovnika koji omogućava opću, je li, raspravu u prvom čitanju i, moram reći da se u ovom zakonu ne slažem čak ni sa definicijom sporta koja je ponuđena u ovom zakonu, ja mislim da je ovde obavezno moralo u definiciji sporta biti sadržano i sportsko obrazovanje u smislu obučavanja, fizičkog vježbanja, razvoja fizičkih sposobnosti, sticanja sportskih navika itd. Također, ne slažem se sa rješenjima koja su vezana za sadržaj strategije razvoja sporta. Mislim da je apsolutno u ovom zakonu moralo biti rečeno 129 da strategija razvoja sporta u BiH je dokument kojim treba utvrditi ciljeve i zadaće razvoja sporta, aktivnosti potrebne za razvoj tih, odnosno za provedbu tih ciljeva. Također, na osnovu te usvojene strategije razvoja sporta i programa razvoja sporta Bosne i Hercegovine, zakonom bi bilo dobro potpisati i da je Vijeće ministara BiH obavezno da donosi godišnji program realizacije i strategije razvoja sporta u BiH. Posebno smatram da bi trebalo brisati član 20. ponuđenog teksta ovog zakona jer, ako bi ostavili ovakvo rješenje u ovom zakonu, onda nijedan sportski savez ne bi mogao biti uspostavljen u BiH, ako prvobitno ne bi bio formiran u oba entiteta. Od 24 strukovna olimpijska saveza, u BiH trenutno na državnom nivou djeluju samo tri: fudbal, odbojka i džudo. Postavlja se pitanje šta bi bilo sa preostalim savezima. Hoće li .. oni da bi se registrovali, recimo, na državnom nivou, morati osnovati svoje saveze u Federaciji BiH i u RS. Kako je praksa u sportskim sistemima širom Evrope da je klub osnovna organizaciona jedinica koja mora imati pravo slobodnog udruživanja u sve više nivoe, pomenuti stav, odnosno rješenje, u ovom zakonu u cijelosti bi odudaralo od takvog principa, te samim tim sasvim sigurno i nepotrebno. Također, mislim da u ovom zakonu treba posebno regulisati i odrediti nadležnost sportskih saveza u BiH. Ali, prvo treba ovim zakonom definisati nadležnost Sportskog saveza BiH, što nije urađeno u tekstu zakona koji je pred nama. Mislim da Sportski savez BiH treba da bude nadležan prije svega da utvrđuje kategorizaciju sportova, sportista i sportskih stručnjaka, predlaže ministarstvu nadležnom za poslove sporta programe svojih članova koji će se finansirati iz Budžeta BiH, predlaže granski savez preko kojeg se realiziraju programi kojima se ostvaruje opći interes. Posebno smatram da je velika manjkavost ovog zakona činjenica što ovim zakonom nismo utvrdili koji su to zadaci Olimpijskog komiteta BiH. Kako će se praviti program aktivnosti ako se prije toga zakonski ne utvrde zadaci Olimpijskog komiteta BiH. A elementarna je stvar da u ovom zakonu naglasimo da su zadaci Olimpijskog komiteta BiH da podstiče i popularizira sport u BiH, da učestvuje u predlaganju i ostvarivanju mjera za unapređenje i razvoj sporta, da učestvuje u predlaganju i provođenju programa javnih potreba sporta u BiH, utvrđuje nomenklaturu sportova itd. U pogledu prava sportista, moram reći da je ovo jedan od najrestriktivnijih, ako ne i najrestriktivniji zakon u Evropi, naravno, ako se ovaj zakon usvoji u pogledu preciziranja prava sportista u BiH. I sasvim sigurno je da treba pokušati ako ne već i Vijeće ministara onda i putem amandmana da se neka od prava sportista, elementarnih prava, koja su ugrađena u svim zakonima o sportu u drugim evropskim zemljama – ugrade i u ovaj zakon. Primjera radi, recimo, u našem zakonu ne stoji da je zabranjeno sportistu izložiti sportskim aktivnosti koje mogu da ugroze ili pogoršaju njegovo zdravstveno stanje. Čak ni takvih odredbi u ovom zakonu nema. Moram reći također da član koji govori o obaveznoj zdravstvenoj zaštiti je i suviše kratak, štur i da se zdravstvena zaštita sportiste u ovom zakonu ne može i ne bi trebalo ovako definisati niti pogotovo ostaviti na volju nižim nivoima da ovaj segment uređuju kako oni znaju i kako hoće. Barem bi zdravlje sportista u ovoj zemlji trebalo biti stvar koja je od zajedničkog općeg interesa i oko čega ne bi trebalo biti spora ni među poslanicima ni političkim partijama u ovoj zemlji. 130 Posebno imam ozbiljne primjedbe na ovaj četvrti dio zakona koji govori o sportskim takmičenjima, priredbma, sportskim objektima, borbi protiv nedoličnog ponašanja na sportskim terenima, odnosno na sportskim priredbama. Mislim da u ovom zakonu treba vrlo jasno propisati šta su to dužnosti organizatora sportskih takmičenja jer smo svjedoci brojnih propusta i do sada i evo prije nekoliko, je li, dana i sedmica svjedoci smo šta se sve događa na sportskim terenima u BiH. Mislim da bi bilo dobro u ovaj zakon vrlo jasno ugraditi i reći da je organizator svakog sportskog takmičenja dužan da osigura nesmetano i bezbjedno održavanje sportske priredbe. Organizator je taj koji treba da preduprijedi i preduzme određene mjere i zaštiti i gledaoce i učesnike od mogućih incidenata na sportskim terenima. Ja ovde moram reći da posebno sam iznenađen rješenjem koje je ponuđeno u članu 50. ovog zakona gdje se govori o usklađenosti sa Evropskom konvencijom. Naime, ovaj član 50., između ostalog, govori o tome da organizacija sportskog takmičenja i sportskih priredbi mora biti u skladu sa preporukama Evropske konvencije o suzbijanju nasilja i nedoličnog ponašanja gledalaca na sportskim priredbama, posebno na nogometnim utakmicama. I vidite, to je odredba koja stoji u članu 50. ovog zakona a onda, ako otvorite član 68. ponuđenog zakona koji je pred nama, primjetit ćete da za kršenje ove odredbe koja je učestala u BiH ne postoji nikakva kaznena sankcija. Ja se zaista pitam zar je i to moglo promaći predlagaču ovog zakona, Vijeću ministara BiH da nisu mogli predvidjeti kaznenu odredbu za kršenje člana 50., iako su, evo ponavljam, i ovih posljednjih sedmica, svi svjedoci šta se događa na sportskim terenima, a posebno na fudbalskim terenima. I mislim da to treba u ovom zakonu razriješiti na jedan način kako se to razriješilo u modernim evropskim državama. Ako to ne uradimo, ja želim ovde upozoriti da će i oni koji glasaju za ovakav zakon biti saučesnici u onome što gledamo, čini mi se, više od jedne decenije ili godinama na sportskim terenima u BiH a to je ono što ne ide nikome u prilog, nijednom građaninu, nijednom čovjeku, nijednom entitetu da gledamo monstruozne transparente tipa Nož, žica, Srebrenica itd. a da za takve transparente nemamo nikakvih sankcija. Zamislite, recimo, u jednoj Njemačkoj kada bi se pojavili transparenti nož, žica Aušvic itd. kako bi reagovala pravna država. Nažalost, u BiH, ni zakonski nismo razriješili te stvari. Posebno što mislim da nije dobro riješeno u ovom zakonu jeste pitanje finansiranja sporta. I neću reći veliki nedostatak ali zaista jedan od većih nedostataka u ovom zakonu je što ćemo biti u pogledu finansiranja jedina država u Evropi koja neće znati šta su javne potrebe ove države, odnosno šta su javne potrebe sporta na državnom nivou. Moram ovde naglasiti: ovom zakonu nedostaje nekoliko ne članova već nekoliko poglavlja koja apsolutno ne mogu da shvatim kako nisu našla svoga mjesta u ovom zakonu koji je evo ponuđen poslanicima Predstavničkog doma. Prvo poglavlje koje je apsolutno izostavljeno u ovom zakonu je poglavlje koje treba da govori o državnim nagradama u sportu. Zašto to BiH ne bi imala svoju državnu nagradu koju bi mogla da uruči svima onim koji su, je li, postigli vrhunske rezultate, eventualno koji će u 131 budućnosti osvajati olimpijske medalje itd. Ja mislim i, u tom smislu, predložit ću i amandman da BiH treba da uvede državnu nagradu za sport koja bi se zvala po imenu najboljeg sportiste BiH u prošlom stoljeću, po imenu Mirze Delibašića. Dakle, da se uvede državna nagrada za sport Mirza Delibašić. Također, žao mi je što je predlagač propustio da dostavi, odnosno da ugradi u ovaj zakon čitavo jedno poglavlje koje bi trebalo tretirati studentska sportska udruženja. I mislim da je posebno, hajde evo, možda je teška riječ ali reći ću je – poražavajuća činjenica da ovaj tekst zakona koji je dostavljen poslanicima nije ugradio čak nijedan član, da ne govorim da je trebalo čitavo jedno poglavlje tome posvetiti, a to je poglavlje o školskom sportu. Na desetine hiljada mladih ljudi je u osnovnim, u srednjim školama, evo govorili smo i o univerzitetima itd.; sve moderne države .. u svojim zakonima o sportu imaju dakle taj dio koji govori kako organizirati, kako razvijati taj školski sport, a evo u Prijedlogu zakona kojeg smo mi dobili nema čak nijedne rečenice. Ja bih zaista pozvao sve političke stranke, posebno vladajuće, je li, da počnu predlagati zakone koji će zaista biti od prave koristi građanima ove zemlje, da pokušamo na jednim, da tako kažemo, na načelima koji su opći, zajednički, kao što je bio Zakon o visokom obrazovanju, evo sada Zakon o sportu, da se smogne snage, hrabrosti da izađemo malo iz tih stranačkih, nacionalnih, entitetskih ili bilo kojih drugih okvira, i da ponudimo ljudima u ovoj zemlji zakone kakve imaju sve evropske države. Ja postavljam, evo na kraju svoje diskusije, pitanje. Zašto sportistima, mladim ljudima prije svega u ovoj zemlji, ne ponudimo barem zakon kakav imaju susjedi? Šta su to kažnjeni sportisti u BiH, mladi ljudi u ovoj zemlji, nevezano kojoj vjeri i naciji pripadali, da imaju ovakve zakone kakve mi ovde usvajamo, ja ću ih nazvati „Potemkinovi zakoni“, obične jedne fasade koje suštinski ništa ne mijenjaju u ovoj zemlji, a ljudima u ovoj zemlji su potrebne suštinske promjene. Ako ima osjetljivih pitanja, vjerujem da ima u ovoj zemlji, o njima možemo razgovarati ali barem ima nekih tema, evo, kao što je riječ o sportu, u kojima bi mogli barem ponekad staviti na stranu te uskostranačke, nacionalne, entitetske ili bilo koje interese i zarad budućnosti ove zemlje, mladih sportista itd. donijeti zakon, ponavljam, barem onakav zakon kakve imaju susjedne zemlje. Evo i Hrvatska i Srbija su sportske velesile. Pa zašto to mladi ljudi, zašto sportisti u ovoj zemlji nemaju pravo, da ne kažem i privilegiju, da barem imaju takve zakone kakve imaju susjedne zemlje BiH. Hvala.
Matin Raguž. Zapisan Novaković. Huskić zapisan. Živković zapisan.
Hvala lijepo. Za razliku od uvaženog zastupnika Bećirovića, ja imam nešto drukčije mišljenje o samom kvalitetu ovog zakona. Naravno, dio njegovih primjedbi apsolutno stoji i mislim da će ih se morati respektirati u daljem tijeku razgovora oko ovog zakona, ali nisam od onih koji bi nakon dugo vremena što smo evo pred nama dočekali jedan zakon za jednu izuzetno važnu oblast i to od strane Vijeća ministara dočekao to na nož, nego naprotiv, mislim da trebamo afirmirati taj prvi korak, pa i sam sadržaj i struktura ovog zakona daje nadu... ... 132 Moj prijedlog je, dakle, mislim da je to prijedlog koji bi trebali svi podržati, bez obzira što je Vijeće ministara organiziralo javnu raspravu, mislim da bi ovaj parlament, odnosno ovaj dom trebao stvoriti mogućnost da se čuje riječ o ovom zakonu i u Parlamentu. I mislim da to treba biti danas jedan od zaključaka da ove sugestije koje smo čuli, a i neke druge, koje su opravdane, mogu poboljšati tekst zakona i opravdati ... nakon dugogodišnjeg čekanja donošenje ovog zakona. Ja samo ću skrenuti pozornost na stvari. Prvo, jako je dobro da je definirano donošenje strategije sporta i razvoja sporta u BiH. Da tu strategiju donosimo za najmanje četiri godine. To je olimpijski ciklus. Druga stvar, da tu strategiju i program ravoja sporta usvaja Parlamentarna skupština BiH i priprema Vijeće ministara. Sama ta činjenica zakonski daje mogućnost da mnoge stvari o kojim je ovde govoreno maloprije uradimo na jedan ozbiljan način. Ne može to sve zakon. Zakon mora predvidjeti infrastrukturu, subjekte i prioritete i mislim da on u tom smislu čak dobro postavlja stvar. Druga stvar koja je važna jeste dakle financiranje. Ja ću vas podsjetiti, a ja sam u dva saveza bio jedna od osoba u deset godina radeći na stvaranju i objedinjavanju saveza i aktivno participiram u tim sportskim savezima – finansiranje je najlošija i najbolnija točka i zbog toga izostaju rezultati bosanskohercegovačkih sportaša i bosanskohercegovački subjekt. Talenata ima, i oni su prepoznati svugdje u svijetu, ali nema logistike koja može osigurati stručni razvoj i kvalitetno takmičenje. Zato je dobro da je ovde prvi put predviđeno proračunsko financiranje s razine BiH. Podsjetit ću vas, u ovom trenutku nijedna reprezentativna selekcija BiH nije na takav način pozicionirana u Proračun institucija BiH, ni 12 godina nakon Dejtona. Nije ni za bočanje, vidjeli smo koja, iako je svjetsko prvenstvo. Znači, ta mogućnost se otvara i naravno da ona nije sama dovoljna. Duga stvar, neke od vrlo važnih dimenzija ovog zakona ovde su predviđene a tiču se Agencije za antidoping kontrolu, što je jedan međunarodni standard, bez čega se uopće ne može dalje nigdje u svijet ići. Mislim da do kraja ove godine mi moramo te standarde zadovoljiti i da moramo ubrzati donošenje ovog zakona, naravno, uz jednu realnu dinamiku koja će osigurati javnu raspravu gdje se mogu učiniti nužna i potrebna poboljšanja a neka smo od njih čuli evo i od gospodina Bećirovića, i ja apsolutno mogu podržati. Ja ću samo reći da je način organiziranja sportskih društava i izostavljanja određenih sportskih subjekata jedan značajan nedostatak ovog zakona i da se takva vrsta formalizma mora u daljoj raspravi spriječiti. Druga stvar koja je važna – savezi koji su dosad registrirani ne trebaju prolaziti ponovo istu proceduru. Znači, oni trebaju uskladiti svoja akta u jednom razumnom roku koji će zakon odrediti sa odredbama ovog zakona. I to bi trebalo također promijeniti u ovom zakonu. Ono što je vrlo važno jeste činjenica, dakle, da mi ovim zakonom stvaramo temeljnu infrastrukturu i mogućnost davanja logistike i odgovora na potrebe sporta u BiH a mi znamo što je danas sport. Sport je ne samo sport, sport je nešto više i od politike i od biznisa, sport postaje jedna od dominantnih društvenih tendencija u svijetu, način artikuliranja interesa, promoviranja različitih identiteta i stvaranje jedne pozitivne energije za borbu sa onim, što se, s čime se suočava globalno društvo i mi znamo dakle da je ovo jedan ogroman prostor gdje možemo otvoriti perspektivu mladim ljudima, talentima kakvi egzistiraju u BiH. 133 Dakle, ja jesam da se ovo ozbiljno poboljša. Nisam da sada vraćamo se na početak. To bi bilo zaista neracionalno. Mislim da je racionalno da imamo raspravu u 9. mjesecu. Ja mislim da je Ustavnopravna komisija mjerodavna, neka bude subjekt, nek da jedan razuman rok. Nek se pozovu i eksperti i savezi i subjekti i ove primjedbe i amandmane i da se stave na sto i da u jednom razumnom roku do konca 10. mjeseca imamo zakon koji će naravno – neće do kraja riješiti sva pitanja, a riješit će temelje funkcioniranja sporta u BiH, međunarodne standarde, financiranje, način organiziranja i djelovanja; to, ako bi se to prolongiralo još neko vrijeme, nekoliko mjeseci ili godina, mislim da bi to bilo zaista neopravdano. Neke od stvari ćemo kroz to dalje poboljšavati, od nagrada do obuhvaćanja, ja mislim da u ovoj fazi rasprave možemo i školski sport i studentski sport i sve to uvrstiti, da su to apsolutno legitimni i zahtjevi koji će poboljšati, ali mislim da ovaj zakon ima dovoljan minimum da ide dalje u proceduru i da se poboljša. Evo, hvala lijepo.
... odustao možda od diskusije? Nije. Gospodin Novaković. Prvo je čitanje, principi.
Kraći od ovoga, naime od svojih prethodnika, s obzirom da se radi ovde o principima zakona. Prvo moram reći da se ustavnopravni osnov za donošenje ovog zakona vjerovatno mogao srećnije izabrati od ovog koji je ovde izabran. Pazite, pravo na slobodu, znači okupljanje i slobodu udruživanja kao jedno od ljudskih prava, nije sporno. Ali se ozbiljno postavlja pitanje da li se to može uzeti kao ustavni osnov, ako sam zakonodavac u članu 1. predmeta ovog zakona kaže da se ovim zakonom uređuje sport u BiH, javni interes i ciljevi, zatim nadležnosti, dakle BiH, i RS i Federacije BiH te Brčko Distrikta. Dakle, sam zakonodavac je ušao u startu znači, u proceduri, mislim u jednu grešku i tu je trebalo naravno drugačije definisati ovaj prvi član, tim prije što se na ovaj način nisu poredali članovi u zakonu. Dakle, nije sve na ovakav način definisano kao u članu 1. Ja kao i kolega Bećirović imam primjedbe na član 20. drugačije, doduše drugačije malo. Znači, moje su u onom drugom pravcu. Naime, ja smatram da se sportski klubovi ... odnosno, udružuju na bazi zajedničkih interesa u Sportski savez BiH, isključivo znači preko entitetskih saveza i u tom slučaju ćemo izbjeći onu opasnost koju imamo, a to je da nešto što je do sada bilo u apsolutnoj nadležnosti entiteta bude preneseno, dakle ovim zakonom, a bez Ustavom utvrđene procedure. Takođe smatram da je potrebno bilo definisati sjedišta sportskih saveza, odnosno omogućiti da se sjedišta sportskih saveza određuju na osnovu razvijenosti sportova. Dakle, tamo gdje ima mogućnosti, gdje je neki sport razvijeniji, ne vidim zašto tamo ne bi bilo sjedište tog sportskog saveza BiH. Prije svega, zbog samog tog sporta, njegove razvijenosti jer, valjda, je logičnije da tu onda imamo i infrastrukturu kvalitetniju. 134 Isto tako primjedbe imam i kad se radi o Olimpijskom komitetu. Naime, iskustva nekih zemalja pokazuju da mogu funkcionisati olimpijski komiteti i kroz, znači, podolimpijske komitete. Tako, recimo, imate u Španiji Podolimpijski komitet u Barceloni, imate u Italiji Podolimpijski komitet u Milanu i u još nekim zemljama i ne vidim zašto to ne bismo i kod nas stvorili kao mogućnost, ako će to na neki način, a ja mislim da hoće, znači ovaj zakon učiniti kvalitetnim. Primjedbe ove još neke, naravno, ja ću uložiti kroz amandmane i braniti u amandmanskoj fazi. Samo da kažem da i pored ovih primjedbi, Klub SDS će podržati principe ovog zakona, jer jednostavno želimo ući u drugu fazu i u mogućnost da kroz amandmane popravimo ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Gospodin Huskić
Zahvaljujem. Pa, ovaj zakon je, ja mislim, vrlo važan zakon za državu i dobro je da smo došli barem sada, iako ga nismo prije uspjeli, ... ... u fazu da raspravljamo o njemu. Loša stvar je što nema nikoga od strane predlagača ovdje, s obzirom da vlada veliki interes javnosti, naročito sportske javnosti za ovaj zakon. Ja kao član Ustavnopravne komisije a vjerujem i ostali poslanici dobili smo pismo od Sportskog saveza BiH, u kom su oni iznijeli određene primjedbe. Također su i mnogi klubovi ili udruženja imali kontakte sa poslanicima, sa članovima itd.; svi su iznosili različite primjedbe. Ja se slažem sa kolegom Bećirovićem da se može i da treba ovaj zakon apsolutno poboljšati. Isto tako svjestan sam političke složenosti i želje da se prenesu određene stvari, kao što reče kolega Novaković, sa entiteta na državni nivo. E, sad, cijeneći te dvije stvari, ja mislim da je dobra stvar da podržimo principe da bismo omogućili dalji rad na zakonu, i, s obzirom na to, znači, na komisiji sam podržao, iako evo, ako pogledamo, vidite, prvi put kad se raspravljalo na Ustavnopravnoj komisiji o ustavnom osnovu za donošenje ovog zakona: 4:2 je bio odnos glasanja. Znači, bilo je priče o tome da li uopše postoji ustavnopravni osnov. Ako polazimo sa te pozicije, onda je mislim ovo je maksimum koji imamo u ovom momentu što možemo postići. I ja se slažem sa onima koji misle i to je Ustavnopravna komisija i zaključila da organizuje javnu raspravu o ovom pitanju i to je dobar način da čujemo šta oni na koje se odnosi zakon šta oni misle, s jedne strane. S druge strane da se i omogući i članovima Parlamenta da ulažu amandmane i da diskutuju o tome i mislim da je to put da popravimo tekst zakona. Znači, predlažem da usvojimo principe i da omogućimo dalji rad na zakonu. Hvala.
Hvala. Gospodin Živković. 135
Zahvaljujem, predsjedavajući. Prije nego što kažem nešto o ovome zakonu, želim da se izvinim svim onim koji su danas smatrali da sam ih bilo čime u svojoj diskusiji uvrijedio, jer mi to nije bila namjera. Što se tiče samog zakona koji je danas na dnevnom redu ovde o sportu u BiH, hoću da kažem da Poslovnik koji smo imali prije nego što smo napravili izmjene i dopune Poslovnika je činjenica bio mnogo bolji nego ovaj sad i da jednostavno mi smo prinuđeni da raspravljamo o principima zakona i da raspravljamo o zakonu, a da prije toga nismo imali u komisiji uopšte mogućnost da raspravljamo o vrlo važnim znači stvarima o samom zakonu i da donosimo amandmane, pri čemu bi se mogli na neki način lakše odrediti prema samom zakonu. Dolazimo u situaciju: da kad danas usvojimo principe toga zakona da onda amandmanima ne možemo da promijenimo te principe, i dolazimo praktično u jednu bezizlaznu poziciju. To je stvar Poslovnika, ne naših, kažem, želja i htijenja da u ovome domu radimo kako treba. Ista je činjenica da Ustavnopravna komisija je već raspravljala ovaj zakon, pa će nakon toga ponovo raspraviti o ovome zakonu, iako je u prvom navratu raspravljala samo o ustavnim principima, a onda će nakon toga, kad se podnesu amandmani, ponovo staviti na dnevni red ovaj zakon, za razliku od prošlog poslovnika gdje smo radili na jednoj sjednici i jedan i drugi posao. Klub SNSD-a će podržati principe ovog zakona, međutim to ne znači da nemamo primjedbe na ovaj zakon. Imamo amandmane već u pisanoj formi i dobili smo i Mišljenje iz Ministarstva za sport i omladinu RS, u vezi sa ovim zakonom. Znači, konsultovani su kada je pravljen ovaj zakon. Veliki dio primjedbi koje su oni dali su uvrštene u ovaj zakon, međutim ima i primjedbi koje ćemo uobličiti u amandmanskoj fazi, a tiču se stručnog osposobljavanja i usavršavanja stručnih kadrova, oko toga ko su nosioci sportskih aktivnosti, ko ima pravo da potpisuje zakon o obrazovanju djelatnosti koje se vrši itd. Ali, kao što sam rekao, to ćemo uraditi u amandmanskoj fazi. Međutim, neki od poslanika danas su govorili ovde da bi bilo dobro i da ima potrebu da se u Parlamentu BiH organizuje javna rasprava u vezi sa ovim zakonom, da je to Vijeće ministara uradilo, ali da bi i mi poslanici možda mogli da zadužimo svoju Ustavnopravnu komisiju da organizuje javnu raspravu u vezi sa ovim. Ja ne mislim da je to loša ideja da možemo da i na takav način dođemo do boljeg teksta, tako da ćemo mi iz SNSD-a prihvatiti i organizovanje javne rasprave o ovom zakonu. Hvala.
Hvala. Imamo još gospodina Džaferovića. Izvolite, gospodine Džaferović. 136
Gospodine predsjedavajući, samo nekoliko možda poslovničkih detalja i neki prijedlozi, je li. Prvo, dakle ključni princip kojeg ja podržavam je princip da smo se u BiH konačno opredijelili da ovu jednu važnu društvenu oblast uredimo jedinstveno za područje cijele države. A do sada, mi u evo dejtonskoj BiH nismo imali priliku da u državnom parlamentu raspravljamo ...
Dokle, gospodine Jukiću? Do Posušja, dobro.
...raspravljamo o ovoj stvari. Ja uvažavam naravno sve diskusije koje su do sada iznošene kada je ovaj zakon u pitanju, ljudi imaju pravo da misle to što misle, a mi ćemo naravno na ovoj komisiji uraditi svoj dio posla i reći ćemo i svoje osobne stavove, i ovaj paralment će imati stav ove komisije. Nema dakle dileme, niko ne spori potrebu donošenja ovog zakona i to je ono što mi je drago, ali bih vas ja zamolio da povodom usvajanja zakona u prvom čitanju, ovaj dom usvoji i još nekoliko zaključaka. Prvo, Ustavnopravna komisija, a to nije napisano u Izvještaju, žao mi je što je to propušteno da se napiše u Izvještaju, je opredijeljenja da o ovom zakonu obavi javnu raspravu. Mi nismo mogli donijeti takvu odluku jer se takva odluka, takve vrste, može donijeti po postojećem Poslovniku tek nakon što se zakon usvoji u prvom čitanju, ali mi smo jasno izrazili svoje opredjeljenje da ćemo o ovom zakonu voditi javnu raspravu u Parlamentu BiH, imajući u vidu veliku zainteresiranost i sve ono što smo do sada čuli o ovom zakonu. I sada jedan problem tehničke prirode. Naš poslovnik propisuje obavezu poslanika da nakon prvog čitanja u roku od 15 dana reagiraju amandmanima. I tu imamo dva problema. Imamo kolektivni godišnji odmor u Parlamentu tokom 20-tak dana, ne znam ni ja koliko ste planirali, mjeseca augusta.
Ništa bogami, Šefik
Onda, molim lijepo, onda da se zna dakle ta stvar. Ja sam tako obaviješten, je li, da će naredna sjednica biti 5. septembra.
Tačno. 137
Dakle, ... 5. septembra.
Ali nije zabranjeno raditi u komisijama, amandmanima itd.
Dakle, imamo problem. Što se mene tiče, problem zaista ne postoji, međutim ja govorim zbog toga ovde šta će biti sa službama? Kad oni idu na odmor, mislim, poslanik ovde ništa ne znači, ukoliko nema servis. Ja koliko znam za službe je kolektivni godišnji odmor, mislim to treba da kažemo, ne treba da se bojimo toga da donesemo odluku da nema kolektivnog godišnjeg odmora, ali koliko znam tako je. I, dužan sam spram te činjenice da govorim ovo. To je dakle jedan problem. I drugi je problem, kada je ovaj rok u pitanju, je nešto što će se inače doticati svih zakona koji će biti tretirani kroz javnu raspravu. A uzaludna je javna rasprava i to javno saslušanje, ukoliko mi u nju ulazimo sa već završenom mogućnošću, kada su rokovi u pitanju za ulaganje amandmana. Ja mislim da nam javna rasprava služi za to da čujemo mišljenja i da onda možemo ta mišljenja, ukoliko želimo, da pretočimo u amandmane. I zbog toga vam ja predlažem, dakle, da nakon što, evo ja se nadam, usvojimo zakon u prvom čitanju, budući da je Ustavnopravna komisija opredijeljena da obavi javnu raspravu i vi, odnosno mi ovde donesemo odluku da se zadužuje ova komisija da obavi javnu raspravu, ne smeta to, to je posao ove komisije ali može to uraditi Parlament, to je onda još jače, i da onda kažemo da je amandmane na ovaj zakon moguće ulagati, sve do održavanja ove ključne sjednice Komisije, nakon obavljene javne rasprave. Evo, to bi bio moj prijedlog kako ne bi došli u situaciju da se hvatamo za glavu. Imali smo takvih situacija na Komisiji, pošteno je da to kažem ovdje i ne smeta ništa ako mi omogućimo ljudima da mogu ulagati amandmane sve do održanja sjednice Komisije na kojoj će se odlučiti o zakonu u drugom čitanju, a nakon obavljene javne rasprave. Toliko, hvala vam.
Evo, na ovaj način smo završili. Jesi li se javio? Je li? Izvolite, gospodine Lagumdžija. Izvolite, gospodine Lagumdžija, ma izvolite. Samo izvolite.
Zahvaljujem se. Mislim da je gospodin Džaferović dao nekoliko vrlo konstruktivnih prijedloga koje u potpunosti prihvatam, koji se tiču ove javne rasprave, jer već je ranije nagoviješteno, dok smo razgovarali neovisno, ovoj sad plenarnoj sesiji, da će biti javna rasprava i to je jako dobro i mislim da bi dobro bilo ako prihvata manje-više, čak je i Živković 138 klimao glavom; dakle vidim da bi moglo biti nešto od te javne rasprave i da bi ova amandmanska faza mogla da se produži do nakon javne rasprave, jer inače javnu raspravu čini besmislenom i ponižavamo te ljude koje zovemo ovde. Ali bi dobro bilo, s obzirom na važnost, znate, da u ovoj zemlji bar se svi u sport razumiju ... da bi dobro bilo da to bude javna rasprava koja bi bila u organizaciji Parlamenta, a ne komisije bilo koje, pa čak i Ustavnopravne.
nije uključen mikrofon
Dobro, dobro. Što se tiče samog zakona, ja se nadam da ovaj zakon neće proći prvo čitanje u ovakvoj formi zbog principa o kojim je gospodin, moj kolega Denis Bećirović, poprilično iscrpno govorio. Naime, razlozi: ovaj zakon kako je ovde postavljen članom 20. kojim je definirano da će, pazite, Sportski savez se organizovati na razini BiH i entiteta, a ovisno o razvijenosti sporta i na drugim razinama. Pa zašto nije u ovisnosti o razvijenosti sporta i na entitetima i drugim razinama. Jer, mogu postojati neki sportovi za koje sticajem okolnosti ne postoji neki poseban interes u oba entiteta da budu formirani, jer ne postoje. Ima takvih sportova, oni su dosta egzotični, ali ovisno o ..... dotičnim sportovima veliki rezultati se mogu postići. Pa nema razloga da postoji obaveza, i gospodin Raguž je već detektovao to kao problem na određen način, što mislim da treba ovde potencirati. Činjenica da ... članom 71. su obavezani entiteti da usklade svoje zakone, i to nije sporno, kroz prelazne završne odredbe. Međutim, ono što je sporno, postojeći sportski savezi praktično po ovom zakonu postaju ilegalni nakon godinu dana ukoliko se ponovo ne organiziraju u skladu sa ovim zakonom, tako što će se prvo formirati zakoni sportski oba entiteta, pa onda se praviti državni. To je, je li, tako i Novaković se s tim slaže. E, ja se s tim ne slažem. Ja smatram da ne trebamo izvršiti 2007. potpunu dekompoziciju sporta, sportskih saveza u BiH, da bi krenuli ispočetka. To je, po mom mišljenju, kapitalna stvar oko koje treba da se dogovorimo. Ja mislim da način kako je ovde postavljeno – da svi sportski savezi će biti sportski savezi i to naročito uspješni sportski savezi mogu biti taoci što jednog što drugog entiteta neuspješnih saveza, što jednog što drugog entiteta, zavisno od toga o kom se sportu radi. I na taj način pravimo jedan, mislim, nepotreban ... da tako kažem, pravni okvir koji će destruirati neke, ne kažem da neke sportske saveze ne treba potpuno demontirati, pa krenuti iz početka, ali to ne treba važiti za sve sportske saveze zbog jednog ovakvog principa. Sljedeća stvar koju ja smatram da je vrlo bitna, a to je da se s članom 55. definiraju objekti od interesa za BiH, u kojem vi ustvari vidite da to nisu objekti od interesa za BiH, nego se oni tek definiraju. Nije sporno da se oni definiraju s porezom bh. entiteta i vlasnika. Dakle, nisu sporni vlasnici. Ako je neko vlasnik, ne može mu država to uzeti, ali nema razloga da ne postoje objekti koji su od interesa za entitete, za kantone, gradske, opštinske i slično, a nema razloga da se objekti od interesa za BiH definiraju samo kao oni objekti koji imaju saglasnosti Distrikta Brčkog, između ostalog. Dakle, i ovaj zakon, ustvari vidi se iz njega jedna potpuna 139 nekonzistentnost u odnosu na neke ranije zakone koji su dolazili iz iste radionice. Recimo, pazite, ovde je i kolega Raguž to dobro uočio. Ovde je, moram priznati, zaprepašćujuće, pozitivno sam zaprepašten, kako je ovde otvorena mogućnost finansiranja iz Proračuna BiH. Pozitivno sam iznenađen. I to je dobro. Ne znam kako promaće onim koji su odlučili da prave sportske saveze 2008. dekompozicijom postojećih sportskih saveza i pravljenja sporta od entiteta ponovo. To mi baš nije najjasnije. Kao da je ovde pravljen kompromis. Hajde ti meni pusti da ovo bude ovako u članu 20., a ti meni pusti u članu 62. da bude potpuno drugačije, i to u kost drugačije. Ja ne kažem da je to dobro ili loše. Neću da ulazim u to. Moj stav je savršeno jasan. I na kraju, gospodine predsjedavajući, slažem se sa gospodinom Novakovićem da bi trebalo razmisliti o tome zaista da neka rješenja iz Španije i Italije ovde uvažavamo. To mislim da je to jako dobro. Možda da krenemo od Ustava Španije ili Italije kao ustava ove zemlje, pa kad ovde budemo imali ustav, recimo, BiH po ugledu na Ustav Španije ili Italije, onda napravimo i te potkomitete za Krajinu, Hercegovinu.
Sjeverozapadnu Bosnu!
Sjeverozapadnu, što Bosnu!
Središnju!
Sve te potkomisije. Ja se slažem s tim. Eto možda bi najbolje bilo nekako od Hercegovine, oni nekako su kolokvijalno navikli da i nemaju ništa protiv. Tako da mislim ako je ovo inicijativa gospodina Novakovića da krenemo u ustavne reforme, u skladu sa italijanskim i španskim ustavima, mislim da je to jedna dosta dobra inicijativa i moram priznati da sam prijatno iznenađen od gospodina Novakovića da nam tako nešto ... imat ćemo i punu podršku, kad to dođe na dnevni red.
Hvala. Gospodin Jovičić. Je li još neko ima namjeru diskutovati, molim vas? Nije. Imamo još samo gospodina Jovičića.
Poštovani predsjedavajući, da ne ponavljam one fraze da je sport više od igre i ne čine jednu fudbalsku utakmicu 22 igrača. Šta ćemo sa navijačima, sa huliganima koji prave nered. Ne može biti ovaj zakon izolovan, ako nema krivičnih sankcija protiv onih koji to rade. Ja sam 140 bio na utakmicama gdje cijeli stadion uzvikuje - kolji Srbina. Ali sam bio i na utakmici koji uzvikuje - ubi Turčina. Šta ćemo mi sa tim ljudima koji su ... svi govore u isto vrijeme ... na utakmici važniji od sportista. Molim vas lijepo da mi ne bi dozvolili da jedna grupa huligana,
Molim vas, pažnje malo.
... da jedna grupa huligana tamo demolira gradski prevoz, a što na stadionu naprave, pa ih policija tamo pomlati, ali u gradu ih ne može pohvatati. Spališe tramvaje, autobuse, ne znam ni ja šta. Eto, mi u RS makar nemamo tramvaja. Eto, neće uništiti tamo nijedan. Ali molim vas lijepo, nijedan zakon koji mi donesemo o sportu, ako ne bude pratio ove krivične sankcije protiv huligana, a to Evropa je sva uradila; evo, kod Engleza nigdje ne prave,
Pripremi amandmane.
... a Evropu su dizali na noge; nijedan zakon neće doprineti da uspije ovde sport, ako mi ne donesemo i prateće te, kroz javnu raspravu naravno, krivične te sankcije protiv onih koji prave nered. Ja navijam za Zvijezdu ali će nam Partizanovi napraviti da i Zvijezda bude suspendovana. Jer, to tako se radi. Dakle, kroz javnu raspravu.
Malo pažnje, molim vas.
Mora biti vrlo bitno, ozbiljno ovo govorim. Nemojte se smijati jer navijači su važniji na stadionu nego 22 igrača. 20 hiljada ljudi može uništiti grad, 22 igrača neće ništa. Mogu bacati dresove u publiku i završili utakmicu. Šta će oni dalje uraditi? Zato vas molim da ovo bude ozbiljna rasprava, da bismo izbjegli ono što nas sve pogađa. Da na stadionu čitamo: Nož, žica Srebrenica i da čitamo: Republika Srpska je genocidna tvorevina, ne što želim da pravim paralale, ali to se tako dešava. Zato vas molim da to mora biti dio ovog zakona. 141
Ja vjerujem da će ovo do predlagača doći, do ušiju, pa ćemo
Pa, da su oni razmišljali, oni bi već napravili. Ali, ako će oni napraviti zakon
Evo ima javna rasprava i imaju amandmani pa ćemo
Ma ja s vama najbolje izlazim ... i vas potpuno razumijem, gospodine Belkiću, i slažem se, ali oni su trebali to već sad misliti. Dakle, zato sad dajem ideju da se to mora razriješiti.
Evo, nisu mislili, nažalost.
Hvala lijepo.
Živili! Evo, zaključujem raspravu u prvom čitanju. Dakle, prvo da se izjasnimo o ovom zakonu u prvom čitanju, a onda ćemo, imamo i prijedloge zaključaka koji ide u pravcu da se omogući i javna rasprava, i da se omogući jedan komotniji prostor za podnošenje amandmana. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad! Jozo, glasajte sad, prvo čitanje. 27 glasova „za“, četiri „protiv“, jedan „suzdržan“, dovoljna entitetska većina, konstatiram da smo usvojili Prijedlog zakon o sportu u BiH u prvom čitanju. Molim vas da se izjasnimo o sljedećim prijedlozima zaključaka. Dakle, da se obavi javna rasprava, da se ... [[zajednička diskusija]] Molim, ma nemoj. Dakle, da se obavi javna rasprava, a da se amandmani mogu ulagati do sjednice Komisije nakon javne rasprave, kada se bude odlučivalo u dugom čitanju o ovom zakonu na Komisiji, naravo. Pa, evo nije neki Jozo, ali, evo, da probamo se o njemu odrediti. Glasajte sad! Glasamo o zaključku. Jozo, glasaj! 142 S 32 glasa „za“, bez glasova „protiv“, bez „suzdržanih“, dovoljnom entitetskom većinom, donijeli smo zaključke da se obavi javna rasprava o Prijedlogu zakonu o sportu u BiH, da se amandmanska faza produži do održavanja sjednice Komisije u drugom čitanju, a nakon obavljene javne rasprave. Prelazimo na tačku 20. Ad. 20. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH (prvo čitanje) – primjena novog poslovnika
Ja bih vrlo kratko isto predložio, pošto onda nema svrhe javna rasprava, da usvojimo isti zaključak kao i za Ustavnopravnu komisiju, da možemo
Odosmo mi u novu praksu.
Pa šta ćete, vrlo bitan je ovaj zakon i
Očigledno da treba krenuti pod hitno u izmjenu Poslovnika.
Tako je.
Dobro. Stavit ću na glasanje. Izvolite, rasprava. Prvo čitanje. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Drugi put vam neću dati riječ kad zaključim raspravu. 143 Izvolite, gospodine Novakoviću.
Pa, ja nisam, dozvolite da nisam ja ... razumio predsjedavajućeg.
Možda sam tiho govorio.
Naime, ovde je Komisija predložila javnu raspravu, a onda da, na osnovu prijedloga koji budu na javnoj raspravi, do 31. oktobra sačini i u parlamentarnu proceduru Savjet ministara dostavi cjelovit novi tekste.
Ako bude nekih promjena, pretpostaviti je.
Kako ako bude?
Kroz amandmane pretpostaviti.
Da li to znači da Komisija smatra da principe zakona ne treba podržati, nego treba otvoriti javnu raspravu i predložiti novi zakon?
Ja ih nisam tako shvatio.
To iz ovoga slijedi što su oni napisali.
Ja ih nisam tako shvatio. Ja sam shvatio da predlažu zakon u prvom čitanju da se usvoji, a da se organizira javna rasprava itd.
Mi smo isto.
Gospodin Erić. Razumjeli smo se, razumjeli. Izvolite, gospodine Eriću. 144
Gospodine predsjedavajući, kolege, ja znam da ste svi umorni ali ovaj zakon je izuzetno bitan i on je usko povezan sa svim ovim stvarima o kojima smo pričali i dužnost svih poslanika je definitivno da prenese sliku iz sredina iz kojih dolaze. A obaveza je sigurno da popričaju sa svim onim ljudima koji su do sada bili oštećeni ovim Zakonom o javnim nabavkama. U prilog tome ide i ovolika izmjena ovog zakona. Znači, ovaj zakon je već dvije godine u proceduri, živi, a ima mnogo nedostataka. Mi smo na Komisiji raspravljali izvještaje našeg doma i Savjeta ministara i svih ministarstava i vidjeli ste tamo u revizorskim izvještajima da ima mnogo manjkavosti, a najveći problem su upravo zadavale javne nabavke. Ono sa čim ćemo se mi suočavati u budućnosti i privreda koja bude nosilac države za koju ovde svi, vidim, se zdušno zalažu i prosperiteta i zaduženja iz godine u godinu sve većeg i većeg i stanja kakvo je na terenu, znači nadovezao bih se i vezano za javne nabavke o kojim je gospodin Mitrović govorio u prethodnoj tačci, a ovdje je i ministar – neka odu na Drinu i vide šta znači javna nabavka na mostu koji je zatvoren za teretni saobraćaj: funkcioniše i radi nabavka nelegalna, bez tendera, a radi se o milionskim ciframa, a onda tamić sa 10 vreća kupusa mora otići iz Skelana u Bratunac, cariniti i poštovati ovu državu. Normalno, poštovati poslanike koji dolaze iz tih sredina. Znači, o tome zaista moramo dosta povesti računa i vidjeti gdje. Što se tiče ovih predloga, vidjećete ovdje, ko nije pročitao a čini mi se da ima i takvih, da ima mnogo izmjena, a ono na šta bih ja sugerisao u budućnosti, ove javne nabavke koje mi usvojimo i budemo donijeli zakon, vjerujte da 50% privrede naše neće moći ubuduće pratiti kroz javne tendere. Zašto? Zato što će biti ugušeni crnim tržišem i neće moći jednostavno ispuniti one osnovne elementarne zakone. A da ne budemo u poziciji kad budu došli evropski zakoni i onda kad se bude udružilo 10 firmi a neće moći ni 10, neće moći da izađe na jedan običan tender za nabavku toalet-papira, da ne budem previše brutalan. Ja vas zaista molim da ovome priđemo ozbiljno a ono što je najvažnije, možda, ako ćemo ovako ubuduće raditi, bolje da ostane ovakav zakon, pošto se i ovaj ne primjenjuje, da ne trošimo vrijeme na ovo. Hvala.
Hvala, gospodine Eriću. Ima li još prijavljenih za raspravu? Ako nema, zaključujem raspravu. Izjašnjavamo se o ovom zakonu u prvom čitanju. Molim vas, pripremite se za glasanje. Glasajte sad! Je li ovo nešto nije dobro? 145 20 glasova „za“, bez glasova „protiv“, osam „suzdržanih“, dovoljna entitetska većina, konstatiram da smo usvojili Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH u prvom čitanju. Ovdje vidimo da je Komisija donijela zaključak da se obavi javna rasprava u septembru. Dakle, evo gospodin Bahtić kao predsjednik Komisije predlaže da sličan zaključak donesemo kao i za prethodni zakon, Prijedlog zakona o sportu, dakle da podržavamo da se obavi javna rasprava, a da se amandmanska faza produži do zasjedanja Komisije, kada će raspravljati o drugom čitanju, a nakon rasprave. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad! Glasamo o ovom zaključku. 27 glasova „za“, bez „protiv“, bez „suzdržanih“, dovoljna entitetska većina, konstatiram da smo usvojili i ovaj zaključak. Tačka 21. Ad. 21. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o upravnom postupku (prvo čitanje) 18. juna dostavljen u proceduru. Razmatra se u redovnom postupku. Mišljenje o ustavnopravnom osnovu smo dobili 18. juna. ... ... Nadležna Ustavnopravna komisija je u istom mišljenju .... ... podržala i principe, dakle ujedno i ustavni osnov i principe zakona. Otvaram raspravu u prvom čitanju. Zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremimo za izjašnjavanje o ovom zakonu u prvom čitanju. Glasajte sad! 27 glasova „za“, bez glasova „protiv“, četiri „suzdržana“, dovoljna entitetska većina, konstatiram da smo usvojili Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o upravnom postupku u prvom čitanju. Idemo na tačku 22. Ad. 22. Prijedlog zakona o poljoprivredi, prehrani i ruralnom razvoju (prvo čitanje)
Zahvaljujem se, gospodine predsjedavajući. S obzirom da ste vi najavili da ćemo mi do 19,30
Do pola osam, ja?
... ja mislim, možda, ovi koji navijaju za Želju da ostanu raditi, da ovi za Sarajevo koji navijaju da odu gledati utakmicu. Šalu na stranu, ovo je jedan od zakona koji bi zasluživao bez obzira na tu prezentaciju koja je bila u jednom, da tako kažem, malo manje respektabilnom okruženju, nego što je sjednica Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine. Dok se jedan od ranijih zakona onako lakonski odmahnuo da nema nikoga od predlagača da nam nešto kaže, dozvolite, gospodine predsjedavajući, ja smatram da je ...
Dostavit ćemo im stenogram.
Molim?
Dostavit ćemo im stenogram sa rasprave
Izvinjavam se, ne razumijevam, je li to pitanje ili tvrdnja? 147
Izvolite, izvolite.
Dakle, mislim da Prijedlog zakona o poljoprivredi, prehrani i ruralnom razvoju BiH kao prijedlog zakona koji ... dobro što smo dobili, ne bi smio da se odvija u jednoj ovakvoj atmosferi u kojoj jedino ministarstvo, na ministarskom nivou, koje je ovde prisutno je Ministarstvo vanjskih poslova. Ministarstvo vanjskih poslova, ja sam rekao na nivou ministra, što na nivou ministra
Nije dovoljno.
Dakle, vrlo jasno, jedino ministarstvo je koje je ovde prisutno na tako respektabilnom nivou kao što je ministar i član Vijeća ministara je Ministarstvo vanjskih poslova. I mislim da je to dobro što je Ministarstvo vanjskih poslova ovde, ali zaista ruralni razvoj BiH nije prije svega spoljnopolitičko pitanje, mada, kad se malo bolje razmisli, ja ne sumnjam da bi vi i to mogli ... Drugim riječima, gospodine predsjedavajući, uz puno uvažavanje prema drugim ljudima koji su ovde, mislim da ovaj zakon i ta prezentacija koju ste imali da tako nešto zaslužuje da bude prezentirano ovom domu, kao uvod u raspravu o ovoj tačci dnevnog reda.
Hvala.
Svaka rasprava, mogu li ja završiti.
Može, izvolite.
Zahvaljujem se na diskusiji. Dakle, svaka rasprava koja bi išla u detalje, pa čak i, je li, principe ovog zakona, a bez da smo čuli prijedlog predlagača šta o ovome kaže, tim više što vi jako dobro znate da je bar u ono vrijeme ustavnih amandmana, pa i poslije kad se pomirilo ovo Vijeće ministara, bilo je prijedloga da se starta sa ministarstvom poljoprivrede i ministarstvom za nauku i tehnologiju kao državnim ministarstvima koji nisu bili sporni čak ni za one koji su, je li, kojima je sve bilo sporno. Čak ni njima nije bilo sporno da se, čak, sjećam se onaj iz radikalne stranke tamo je sjedio do Novakovića, sad sjedi, čak ni njemu nije bilo sporno da ima ministarstvo poljoprivrede na državnom nivou. Dakle, nisam te čuo, izvini, nije, Novaković je bio za ovo ministarstvo i to nije sporno. Zato, gospodine predsjedavajući, da ne bih odgovarao vašem stranačkom kolegi koji ovde dobacuje iz prethodnog reda, ja ću završiti 148 ovo, svakako je 19,30 pa ne bi bilo potrebe da prelazim dalje, da vam narušavam idilu koju ste planirali.
Gospodin Novaković, pa gospođica Hadžiahmetović. Izvolite, gospodine Novakoviću.
Moram reći da zadivljuje način na koji gospodin Lagumdžija tumači moje stavove. Prosto, dolazim u dilemu da li da diskutujem ili da to prepustim njemu.
Sačekaj, čovjek će otići, sačekaj.
Naime, tačno je da smo i gospodin Lagumdžija i ja i još neki koji ovde sjede podržali paket ustavnih promena, aprilski paket ustavnih promena koji je definisao ovo pitanje na ovaj način i lijepo je da smo to uradili, gospodine Lagumdžija, je li tako! Mislim da je to nešto što je mene i gospodina Lagumdžiju dovelo u neraskidivu vezu. Što se tiče, što se tiče ovog zakona, moram reći da Klub SDS-a neće podržati principe ovog zakona.
Evo, nije loše da čujemo večeras.
Naime, mi smo imali primedbe i ja kao član Ustavnopravne komisije na ustavni osnov za ovaj zakon i dalje mislim da ovaj zakon je tipičan primjer prenosa nadležnosti. Dakle, draga gospodo, ako su ovo principi kojima se formiraju institucije i koje rade poslove koje sada rade institucije entiteta i kantona, onda je ozbiljno dakle pitanje da li su ovi i ovakvi principi, odnosno ovaj i ovakav zakon mogao ući u proceduru na ovaj način. Nemamo mi ništa protiv da se pitanje poljoprivrede reguliše, da se pitanje poljoprivrede, posebno u onom dijelu koji se tiče naših obaveza prema EU, reguliše zakonom, ali mora se poštovati procedura. Dakle, mora se poštovati ustavna procedura za donošenje tog zakona i ne vidim čega se plašio predlagač kad nije se upustio u tu proceduru. Nije li možda cilj, u stvari, da se na mala vrata, znači bez Ustavom predviđene procedure, rešavaju ovakve stvari? Naravo, i da jeste, jer moram reći da je ovo jedan od zakona za koji još uvijek nisam uspio dobiti stav institucija RS: ni da jeste ni da nije u skladu sa Ustavom. I vjerovatno ga i neću dobiti do kraja ove rasprave jer u stvari će se o njemu glasati na sasvim drugačiji način. Ali, to je pravo naravno svakog ovde i kluba i poslanika. Mi mislimo i tražimo da od ostalih poslanika radi utvrđivanja zaista u potpunosti i pojedinih principa ovdje – da obezbijedimo obavezno prisustvo predlagača. Dakle, i 149 sugerišemo i predlažemo da ovaj dom donese zaključak da prije glasanja o principima zakona se obezbijedi prisustvo predlagača.
Hvala, gospodine Novakoviću. Imamo još Azru Hadžiahmetović. Evo, 19,30 je ..., tu smo da sačekamo i čujemo i poštovanja malo. Nije viška čuti. Ja ne bih kolegicu ometao da govori, gospodine Križanoviću.
Evo, ja imam jedno pitanje. Prije sat vremena ovdje su bili predstavnici Udruženja poljoprivrednika, pa hoću da pitam je li neko otjerao te ljude, jer konačno je Prijedlog zakona o poljoprivredi na dnevnom redu, a vidim da ih nema.
Umorili se, izgleda! Kako misliš je li ih neko otjerao.
Pa mislim, ja sam zabrinuta, jer ja sam mislila da su oni ovde vezano za Prijedlog zakona o poljoprivredi.
E, ja ti ne bih znao reći. Ja ti ne bih znao reći.
Ja sam samo htjela to da pitam: da li je neko onemogućio ljudima da budu na sjednici Parlamenta kad se raspravlja o Prijedlogu zakona o poljoprivredi ...
Ne bih ti znao reći. AZRA
: ... ili su oni dobrovoljno otišli? Naravno, samo kratko, smatrajući naravno vrlo važnim ovo pitanje, pa evo tačka dnevnog reda Prijedlog zakona o poljoprivredi, pa zato ... Klub Stranke za BiH pozdravlja – konačno je vrijeme da se izjasnimo o donošenju zakona o poljoprivredi. Hvala.
Hvala. 150 Dakle, evo mi ćemo nastaviti sjednicu kako smo se dogovorili sutra u 10 sati; nastavljamo raspravu o ovom zakonu i naravno da se obavezuje ministar; resorni ministar koji je meni i rekao da će on biti sutra kada se bude raspravljalo, pomoćnik je tu. Sutra u 10 sati, molim vas, nastavljamo raspravu. Sjednica je završena u 19,40 sati.