Poštovani kolegice i poštovani kolege zastupnici. Znam da je u pogonu pod navodnim znacima značajan broj radnih tijela Hrvatskog sabora, drugim riječima da upravo sada zasjedaju, ali mi moramo krenuti dalje u ispunjavanju naših obveza po dnevnom redu, pa idemo na raspravu o: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Kraljevine Španjolske o borbi protiv kriminala i o sigurnosnim pitanjima, hitan postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 80 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste u vaše pretince. Sukladno odredbi članka 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave o ovom prijedlogu zakona u skladu sa člankom 164. našega Poslovnika. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo i Odbor za unutrašnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješće tih radnih tijela Hrvatskog parlamenta primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno proglašenje? Može. Izvolite. Zamjenik ministra Ministarstva unutrašnjih poslova poštovani Evelin Tonković. Izvolite.
Poštovanje gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovanje saborske zastupnice i saborski zastupnici. Sporazumom između Republike Hrvatske i Kraljevine Španjolske o borbi protiv kriminala i o sigurnosnim pitanjima na prikladan se način uređuje pitanje načina, oblika i područja međusobne suradnje, pitanje razmjene informacija te pitanje mogućnosti razmjene časnika za vezu. Cilj međusobne suradnje koja će se realizirati temeljem ovoga sporazuma je suradnja dviju država u području borbe protiv kriminala. Sporazum ujedno predstavlja i element daljnjeg unaprjeđenja i daljnjeg produbljivanja međusobne suradnje Republike Hrvatske i Kraljevine Španjolske. Sporazum su dana 24. listopada 2011. godine u Madridu potpisali za Republiku Hrvatsku gospodin Tomislav Karamarko, bivši ministar unutarnjih poslova i za Kraljevinu Španjolsku gospodin Antonio Camacho ministar unutarnjih unutarnjih poslova. Zakonom o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Kraljevine Španjolske u borbi protiv kriminala i o sigurnosnim pitanjima, sporazumom se potvrđuje kako bi njegove odredbe u smislu člana 140. Ustava Republike Hrvatske stupile na snagu i postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepa zamjeniku ministru i Ministarstvu unutarnjih poslova. Hvala lijepa. Da li izvjestitelji radnih tijela odbora koji su razmotrili prijedlog, konačni prijedlog zakona žele uzeti riječ? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu uobičajeno u skladu sa Poslovnikom Hrvatskog sabora idemo na raspravu o klubovima zastupnika, prvi klub zastupnika u Hrvatskom saboru koji se prijavio za ovu temu je klub HDZ-a i poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade, oprostite gospodine potpredsjedniče moram prijedlog zakona … [[Govornik se ne čuje.]] [[Upadica: Samo izvolite poštovana zastupnice.]] Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ga, ovo je pravi prijedlog zakona ovdje, dakle klub HDZ-a podržat će prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Kraljevine Španjolske o borbi protiv kriminala i o sigurnosnim pitanjima. Ovaj kao i niz drugih bilateralnih sporazuma koje je potpisala i Republika Hrvatska, Vlada Republike Hrvatske a potvrdio ovaj Hrvatski sabor sve u cilju učinkovite suradnje kako policije ali tako i temeljem drugih sporazuma i međunarodnih ugovora i suradnja pravosuđa u smislu učinkovite borbe protiv organiziranog kriminala, korupcije, terorizma, trgovanja ljudima dakle i svih najtežih kaznenih, djela. Ovdje se radi o jednom, ja bih rekla, tipskom sporazumu između dvije države kakve Republika Hrvatska već u nizu slučajeva već potpisala i ratificirala. Njime se uređuje kao što je zamjenik ministra rekao pitanje načina rada, oblika i područja, područja suradnje i mogućnost u ovom slučaju i mogućnost razmjena časnika za vezu, razmjena informacije, naravno ovaj prijedlog sporazuma sadrži odredbe o tome koje se, gdje će se suradnja će se odnosit poglavito u odnosu na najteža kaznena djela koja su ovdje u sporazumu i pobrojana, ali i neka druga sukladno nacionalnim zakonodavstvima kada se to stranke dogovore. Također se utvrđuje pojmovnik pojedinih izraza da bi bili jednoznačno primijenjeni. Utvrđuju se oblici, oblici suradnje, način na koji će časnici za vezu u slučaju razmjene raditi. Jednako tako što je važno u svim ovim sporazumima da se posebno uglavljuje način zaštite osobnih podataka koje stranke međusobno razmjenjuju. Evo budući da i ovaj još jedan od sporazuma koji omogućuje međusobnu suradnju policije, prije svega radi zaštite građana od najtežih oblika kriminala i terorizma, mi ćemo ovaj zakon podržati. Ovdje se radi o sporazumu sa zemljom članicom Europske unije sa kojom će se suradnja vrlo brzo odvijati i unutar primjene okvirne odluke o europskom uhidbenom nalogu u kojem smislu smo nedavno izmijenili i naš Ustav koji će onda vrijediti na području Hrvatske od dana kada ona postane punopravna članica EU. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Idemo naprijed. Sljedeći Klub zastupnika HDSSB-a i poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Da, točno je da je ovo jedan od tipskih prijedloga zakona kojim se potvrđuje Sporazum između RH i ovaj puta Kraljevine Španjolske o borbi protiv kriminala ali i protiv onih koji se bave trgovinom drogom, zatim protiv međunarodnog terorizma, a sve u svrhu zaštite ovih država od prijetnji koje su o kojima ne treba govoriti kada spominjem ova kaznena djela. Dakle, RH i Kraljevina Španjolska u daljem govoru stranke žele ojačati prijateljske odnose, iako mislim da su oni sasvim dobri i danas, i promicati suradnju između dviju država te posebice uzeti u obzir zajedničku volju za jačanjem policijske suradnje između njih. Tu u obzir dolazi kako je rečeno u uvodnoj besjedi predsjednika MUP-a i razmjena časnika za vezu. Ne mogu se oteti sjećanjima kada je 9. prosinca 2005. U Španjolskoj uhićen generali i heroj Ante Gotovina. Tada nismo imali ovaj sporazum ali očito je ta prijateljska suradnja ili ne znam kakav funkcionirala i to po akcijskom planu kojega su proveli gotovo isti potpisnici kao što je rečeno i danas u uvodnoj riječi ministar unutarnjih poslova Kraljevine Španjolske i upravo ministar unutarnjih poslova RH gospodin Karamarko. Toga neću reći kobnoga, ali za generala Gotovinu kobnog datuma 9. prosinca 2005. godine on je uhićen upravo u Kraljevini Španjolskoj. Zanimljivo je da je točno 5 godina nakon toga glavni rekao bih nalogodavac točno 5 godina 10. prosinca 2010. godine je uhićen u Salzburgu gospodin Ivo Sanader. No, nije to tema današnje rasprave ali je s obzirom na ovaj sporazum između RH i Kraljevine Španjolske se ne može a ne osvrnuti na ove činjenice i na očito i dobre veze tih policijskih dužnosnika jedne i druge zemlje još 2005. godine nažalost. Danas je Hrvatska pred vratima EU, Španjolska je odavno članica EU, pa je potpuno jasno da je ovaj sporazum jedne buduće ali vrlo bliske po datumu ulaska zemlje kao što je Hrvatska i Kraljevine Španjolske se potpiše ovakav sporazum koji je već uglavljen. A evo uskoro ćemo raspravljati o nekim drugim državama koje su daleko od EU poput Kazahstana gdje se otprilike isti tipski prijedlog zakona predlaže u borbi protiv organiziranog kriminala, u borbi protiv trgovine ljudima, trgovine drogom, međunarodnog terorizma, pa zbog toga i klub HDSSB-a će se priključiti onima koji će dignuti ruku za ova zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala lijepo i vama poštovani zastupniče. Time smo iscrpili listu prijavljenih klubova zastupnika i općenito listu prijavljenih za raspravu po ovom prijedlogu zakona. Da li predstavnik predlagatelja želi završnu riječ? Hvala lijepa. Time smo završili raspravu o tekstu zakona. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o Konačnom prijedlogu Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Kraljevine Španjolske o borbi protiv kriminala i o sigurnosnim pitanjima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 80. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim tko je za konačni prijedlog zakona? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 116 glasova donesen Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Kraljevine Španjolske o borbi protiv kriminala i o sigurnosnim pitanjima u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Idemo naprijed po dnevnom redu. Sljedeći je: - Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Kazahstan o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminala, nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima, terorizma i drugih oblika kaznenih djela, s Konačnom prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 79, Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća tih radnih tijela primili ste na sjednici. Da li predstavnik predlagatelja želi dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospodin Evelin Tonković zamjenik ministarstva MUP-a RH. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Ugovorom između Vlade RH i Vlade Republike Kazahstan o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminala, nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima, terorizma i drugih oblika kaznenih djela na prikladan se način uređuju pitanja razmjene podataka, informacija stručnjaka i iskustava u okviru nacionalnog zakonodavstva sa ciljem sprečavanja i otkrivanja kaznenih djela organiziranog kriminala, trgovine drogom i psihotropnim tvarima, terorizmom i drugih oblika kaznenih djela. Pregovori za sklapanje ovog ugovora između Vlade RH i Vlade Republike Kazahstan vođeni su izravnom prepiskom u kontaktima diplomatskim putem. Ugovor su dana 5. srpnja 2007. godine u Astani potpisali za Vladu RH gospodin Željko Kuprešak državni tajnik u Ministarstvu vanjskih poslova i europskih integracija i za Vladu Republike Kazahstan ministar unutarnjih poslova. Razmjenom nota i to notom veleposlanstva Republike Hrvatske u Republici Turskoj broj 328/07 od 5. prosinca 2007. godine i notom veleposlanstva Republike Kazahstan u Republici Hrvatskoj broj 31-21 278 od 11. listopada 2011. godine postignut je dogovor dviju strana o ispravku tehničkih pogrešaka u tekstovima ugovora na hrvatskom i na engleskom jeziku u smislu članka 39. Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora, pri čemu s datumom 12. listopada 2011. godine ispravljeni tekst zamjenjuje potpisani tekst ovog ugovora. Zakonom o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Kazahstan o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminala, nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima, terorizma i drugih oblika kaznenih djela ugovor se potvrđuje kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske stupile na snagu i postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Da li izvjestitelji radnih tijela, Odbora za zakonodavstvo i Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost žele? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Prvi za raspravu prijavio se Klub zastupnika u Hrvatskom saboru HDSSB-a i poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Iako smo u početku rekli da su ovo zapravo zakonski prijedlozi jednog tipskog zajedničkog nazivnika evo ovdje ipak ima neodređenih razlika kada se radi o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Kazahstan o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminala. Međutim, ovdje se u ovom prijedlogu zakona precizno navode i nezakonita trgovina opojnim drogama i psihotropnim tvarima te terorizam i drugi oblik kaznenih djela. Uz to što sa Kraljevinom Španjolskom u onom prošlom zakonskom prijedlogu se imenuju odnosno govori o časnicima za vezu, u ovome zakonskom prijedlogu o potvrđivanju Ugovora između Hrvatske i Kazahstana se govori o osnivanju u članku 8. Zajedničkog povjerenstva sastavljenog od visokih službenika, nadležnih tijela obje stranke, dakle i Hrvatske i prosperitetne srednjoistočno ili azijske države Kazahstana, uz angažiranje stručnjaka koje oni posebno imenuju. O sastavu zajedničkog povjerenstva stranke međusobno razmjenjuju informacije diplomatskim putem, a sastanci zajedničkih povjerenstava održavaju se, … [[Ne razumije se.]] povjerenstva održava se prema potrebi. Stranke samostalno snose sve troškove koji proizlaze iz provedbe ovoga ugovora, ukoliko u posebnim slučajevima nije dogovoreno drugačije. Moram reći da ovaj da ponovim tipski prijedlog zakona je daleko preciznije, odnosno opsežnije pisan i točno su naznačene sve uloge koje povjerenstvo i koje obje države i obveze koje obje države preuzimaju. Zbog toga, a s obzirom na dobre odnose između Republike Hrvatske i Republike Kazahstan te mogućnosti koje pruža suradnja na svakom polju rado bih volio da bude to suradnja i na gospodarskom, trgovinskom i na svakom drugom polju s Republikom Kazahstan, klub HDSSB-a će podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći klub je klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Kazahstan o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminala, nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima, terorizma i drugih oblika kaznenih djela. Naime, dosljedno kao što smo rekli podržavamo sve bilateralne sporazume i sve međunarodne ugovore koji doprinose efikasnosti, učinkovitosti i boljoj borbi protiv organiziranog kriminala i terorizma kao mehanizmu za zaštitu temeljnih ljudskih prava. Ovdje je situacija možda malo drugačija nego u ovom prethodnom zakonu gdje smo govorili o Sporazumu sa Španjolskom iz razloga što se radilo o članici EU, što se radilo o zemlji s kojom gotovo imamo ujednačen pravni prostor, rekla bih pravne i demokratske standarde i utoliko je taj sporazum mogao biti manje detaljan, prije svega jer imamo već mnoge jednake pravne odrednice obzirom na europsku pravnu stečevinu. Ovdje se radi o Republici Kazahstan, dakle o zemlji s kojom nemamo tako ujednačene bilo pravnu regulativu ili pravne institucije. Stoga se na prvi pogled primjećuje da je ovaj sporazum, kao što je i kolega Grubišić rekao, detaljnije stipuliran pa on govori detaljno o razmjeni podataka, informacija, stručnjaka i iskustava, naravno pozivajući se uvijek da će to biti unutar nacionalnih zakonodavstva, ali jednako tako nabraja oblike kaznenih djela u odnosu na koja će se suradnja odvijati i što je vidljivo, da detaljno razrađuje načine suradnje za pojedinu grupu i vrstu kaznenih djela. Rekla bih da je i ovdje važno da postoji poseban članak koji govori uvijek o zaštiti osobnih podataka kada se oni razmjenjuju kako ih države međusobno moraju štitit, naravno opet u zaštiti temeljnih ljudskih prava svojih građana. Evo iz razloga što najteži oblici kaznenih djela nikada ne poznaju granice, dakle ni terorizam ni organizirani kriminal ni najteža korupcijska djela njima granice nisu zapreka, onda i države i pravni sustavi i tijela koja se bave progonom kriminala moraju naći odgovor na to da i njima granice u toj borbi ne budu zapreka. Stoga mi kao i druge ovakve bilateralne tipske ugovore podržavamo i ovaj. I naravno onda i podržavamo i hitni postupak jer je to takva priroda zakona da zapravo se može samo potvrditi ili ne potvrditi stoga priroda nalaže hitni postupak. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Time je iscrpljena lista prijavljenih za raspravu o konačnom prijedlogu zakona. Rasprava o tekstu je završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti o ovom prijedlogu zakona.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Kazahstana o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminala, nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima, terorizma i drugih oblika kaznenih djela, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 79. To je zakon o kojem se također trebamo izjasniti. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 116 glasova za donesen Zakon o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Kazahstana o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminala, nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima, terorizma i drugih oblika kaznenih djela u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Idemo naprijed po dnevnom redu. Sljedeća točka je - Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje sigurnosni dodatak Sporazumu između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 86. Prijedlog zakona je Vlade Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u svoje pretince. Sukladno odredbi članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o prijedlogu, konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Izvješća tih radnih tijela primili ste na sjednici na klupama. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana zamjenica ministra Ministarstva obrane Višnja Tafra. Izvolite poštovana zamjenice.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Republika Hrvatska se pristupanjem Sjevernoatlantskom ugovoru 2009. godine između ostalog obvezala biti potpisnicom međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO saveza. Konačnim prijedlogom zakona koji je pred vama potvrđuje se protokol kako bi njegove odredbe u smislu članka 141. Ustava postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Protokolom se mijenja i dopunjuje sigurnosni dodatak Sporazumu između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke sastavljen u Bruxellesu 1998. godine na način da se odredba o sigurnosnom nadzoru zamjenjuje novom odredbom na temelju koje se sigurnosni nadzori svih civilnih i vojnih elemenata NATO-a pa tako i država članica koje su primile atomske podatke na temelju tog sporazuma obavlja redovito tijekom razdoblja koje odredi Sjevernoatlantsko vijeće na preporuku Odbora za sigurnost NATO-a, a u skladu s kriterijima iz dodatka. Na temelju ovlasti za potpisivanje koje je Vlada Republike Hrvatske dala bivšoj veleposlanici Republike Hrvatske u Sjedinjenim Američkim Državama gospođi Kolindi Grabar Kitarović protokol je s hrvatske strane potpisan 10. lipnja 2011. godine i njime će se stvoriti pravni okvir zajedničkog postupanja s Ministarstvom obrane i Oružanim snagama svih država članica NATO saveza. Provedba ovog zakona u djelokrugu je Središnjeg tijela državne uprave nadležnog za poslove obrane i jednako tako Središnjeg tijela nadležnog za poslove informacijske sigurnosti. Za provedbu ovog Zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva, a hitni postupak, objedinjavanje prvog i drugog čitanja ima uporište u članku Poslovnika Hrvatskog sabora jer se u ovoj fazi protokol ne može niti mijenajti niti dopunjavati. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Čuli ste predstavnika Vlade Republike Hrvatske predlagatelja zakona. Da li izvjestitelji radnih tijela odbora, Odbora za zakonodavstvo i Odbora za obranu žele reći? Da. Poštovani zastupnik Zdravko Ronko.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za obranu Hrvatskog sabora na 4. sjednici održanoj danas dakle 10. svibnja 2012. raspravljao je o ovom prijedlogu Zakona o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje sigurnosni dodatak sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke s konačnim prijedlogom zakona. Odbor je na temelju članka 64.a Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio u predmetnom aktu kao matično radno tijelo. Nakon uvodnog obrazloženja i rasprave o predmetnom zakonu u kojem bi bilo propisano da se sveobuhvatni nadzor svih vojnih i civilnih elemenata NATO-a i država članica koje su primile atomske podatke na temelju Sporazuma obavlja redovito i dalje, ali ne najmanje jednom u 12 mjeseci već tijekom razdoblje koje odredi Sjevernoatlantsko vijeće na preporuku Odbora za sigurnost NATO-a, a dakako u skladu sa kriterijima navedenim u dodatku. Odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje sigurnosni dodatak Sporazumu između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora vezano uz atomske podatke. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani predsjedniče Odbora. Otvaram raspravu. Za raspravu nema nitko prijavljen. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje sigurnosni dodatak Sporazumu između stranaka sjevernoatlantskog Ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 86. Rasprava je o ovom konačnom prijedlogu zakona zaključena pa dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 117 glasova donesen Zakon o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje sigurnosni dodatak Sporazumu između stranaka sjevernoatlantskog Ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Idemo po dnevnom redu naprijed pa ćemo otvoriti - Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 78. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno Odredbi članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su provela radna tijela i to Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća tih radnih tijela primili ste na sjednici na klupama. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Marijan Cesarek, zamjenik ministra Ministarstva zdravlja. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Zbog potrebe usklađivanja, a radi provedbe Prijedloga zakona o poticanju zapošljavanja s konačnim prijedlogom zakona predlaže se donošenje Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju po hitnom postupku u smislu odredbe članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odredbom članka 6. stavka 1. točka 5. važećeg zakona propisano je da se na obvezno zdravstveno osiguranje osiguravaju i stječu status osiguranika samo osobe koje nakon završenog obrazovanja stručno osposobljavaju bez zasnivanja radnog odnosa sukladno odredbom Zakona o radu. Radi navedenog bilo je potrebno izmijeniti odredbu Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju kako bi status osiguranika mogao steći i u slučajevima propisanom Zakonom o poticanju u zapošljavanju. Zbog potrebe osiguranja zaštite zdravlja na radu isto tako za navedene kategorije osiguranika potrebno je dopuniti Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju kako bi se pod određenim okolnostima mogle osigurati s osnova ozljede na radu i profesionalne bolesti određene kategorije osiguranika koje se po posebnom Zakonu o zapošljavanju na privremenim, odnosno povremenim sezonskim poslovima u poljoprivredi. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Da li izvjestitelji radnih tijela žele uzeti riječ. Ocjenjujem da ne, hvala lijepa. Otvaram raspravu. Idemo najprije na raspravu po klubovima. Prvi za raspravu u ime kluba IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Poštovani zastupniče jeste? Izvolite, izvolite.
Evo gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Znači Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju, P.Z. 78., znači o njemu je riječ, ok. Ja mislim da ovaj zakon treba sagledati zajedno sa ovim zakonom, Zakonom o poticanju zapošljavanja, P.Z. br. 82. Možda je čak i tu materiju zajedno moglo se i spojiti. Bit ovoga Zakona o zdravstvenom osiguranju je citiram, sljedeće: "Ovim se zakonskim prijedlogom izmjenjuje odredba važećih zakona koje uređuje obvezno zdravstveno osiguranje i stjecanje statusa osiguranika osoba koje se nakon završenog obrazovanja stručno osposobljavaju bez zasnivanja radnog odnosa s obzirom na odredbe prijedloga Zakona o poticanju zapošljavanja koji je Vlada Republike Hrvatske uputila u Hrvatski sabor." Zato sam rekao da bi bilo možda dobro da se paralelno raspravlja i o jednom i o drugom zakonu. I dalje se ovdje navodi da prijedlogom Zakona o poticanju zapošljavanja u obrazloženju uređuju se uvjeti za ostvarivanje prava na olakšice poslodavcima u cilju jačanja zapošljivosti i poticanja zapošljavanja nezaposlenih osoba te jednostavniji način zapošljavanja sezonskih radnika na privremenim, odnosno povremenim poslovima u poljoprivredi. Nadalje, propisan je pojam poslodavca koji može zapošljavati na privremenim, odnosno povremenim sezonskim poslovima u poljoprivredi i da ne nabrajam sve druge elemente ovog obrazloženja. Jasno je da sve ono što vodi zapošljavanju apsolutno valja podržati. Sve što vodi zapošljavanju jasno je da treba pozdraviti. Danas ja bih rekao da u ovoj zemlji nažalost malo tko razmišlja da nešto osobno gradi i slično, da ulaže, upravo obrnuto mnogi razmišljaju da ono što posjeduju, što su stvarali generacijama naprosto rasprodaju kada vide kako im tvrtke posluju. Da je tome tako čak rječito svjedoči jedan od najnovijih podataka Hrvatske narodne banke da se štednja hrvatskih građana u proteklih tri godine povećala za čak 17 milijardi kuna. I to govori da zapravo ljudi žive u nekom strahu, da ne žele ulagati, investirati, riskirati tržišno u ovom trenutku razmišljati. I vara se isto tako ako netko misli da će se strane potaknuti investicije. Mi to jednostavno moramo sami, ima novaca, ali nema jamstva bilo kome da će se ovo uloženo vratiti. Mi samo razgovaramo o nekoj depresiji, ok neka i o tome. Evo gledam baš jučer, danas po portalima proziva se Todorića, Tedeschkog za neplaćeni porez. U redu apsolutno, zašto ne, ali zašto ne pitati što ste gospodo imali '91.? Kako ste došli do prvog milijuna eura? Mislim da je to suština. Kako ste kupili svo ono narodno blago koje su generacije stvarale do tada. Udruge poslodavaca danas izražavaju rezignaciju takvim postupkom opravdanim Porezne uprave, ali bi ušutjeli vjerojatno kada bi ih se pitalo čekajte gospodo što ste posjedovali te godine '90-e, '91-e, '92-e? To je pitanje za hrvatske tajkune, a ne što posjedujete 2012. godine jer su vjerojatno iz svoje dobiti sve to mogli i ostvariti. Znači pitajmo ih što su imali '91., to je bit. Ostalo je sve igrokaz, ostalo je zabavljanje javnosti. Nitko '91. godine nije mogao kupiti ništa, a kamoli neku perjanicu kako se to kaže hrvatskog gospodarstva. Ista stvar je i sa mnogim naprosto političarima. Netko je za 20 godina mogao steći stan ili kuću, ali 4 ili 5 kuća to vrlo teško. Mogao je pristojno živjeti, obogatiti jako teško da je netko mogao od ove plaće … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? A tamo govoriš? A da bi si evo sada netko u par godina izvršne vlasti riješio sve svoje probleme. Znači za kraj, ovaj zakon je nama apsolutno prihvatljiv, ovaj zakon je u redu, ovaj zakon kao što rekoh je prethodnica Zakona o poticanju zapošljavanja i ako želimo podržati taj Zakon o poticanju zapošljavanja razumljivo da treba prihvatiti i pozdraviti i ovaj Zakon o izmjeni i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je HNS-ov klub i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Dakle, mogao je ovaj zakon ići i nakon Zakona o poticanju zapošljavanja jer su direktno vezani. Ono što je ključno, naravno već je rečeno pa nema razloga da u ime kluba HNS-a ponavljam, međutim ovaj zakon nije imao izmjene i dopune, nisu imale u javnosti i među naročito mlađim naraštajima i mlađim generacijama puno odjeka, više su se vezali za ovaj Zakon o poticanju zapošljavanja, a u biti ovaj zakon im osigurava ono ključno o čemu su oni često govorili čitajući Internet stranice i forume kao kuhat ćemo kave, kopirat ćemo, nismo mi robovi itd. Međutim, baš ovaj Zakon o zdravstvenom osiguranju ukazuje koliko je ozbiljna sama namjera Vlade da osigura zapošljavanje mladih, posebno govorim sada o mladima, i vezano za zdravstveno osiguranje jer u biti oni će imati mogućnost raditi u tvrtkama velikim koje nisu one u kojima se kuha kava, a iskreno više kave se i ne kuhaju niti se tek tako kopira kao što su bila neka vremena. Danas su nove tehnologije i ono što je bitno da imaju zaštitu na radu, da imaju osiguranje zdravstveno, a to je poslodavcima gledajući s njihove točke gledišta izuzetno bitno. Znači poslodavcu je sigurno važno da kad uzima za stručno osposobljavanje ljude, kad im daje šansu da sutra se i zaposle da imaju kompletno zdravstvono osiguranje, da su osigurani na taj način. Ne mogu reć, ovo direktno ne smanjuje za mlade kod zapošljavanja, stručnog usavršavanja direktno trošak poslodavcima, ali potencijalno im osigurava da neće moći imati troška ako se nešto dogodi i zbog toga ovaj Zakon o dopuni odredbe važećeg Zakona o zdravstvenom osiguranju izuzeto bitan jer je i poruka i osiguranje da svi oni koji se zaposle će imat mogućnost da ne budu na teret poslodavca čime se poslodavcima na još jedan dodatan način osigurava i otvara prostor da zaposli i stimulira, a posebno mlade da zaposli. Evo toliko u ime kluba HNS-a, naravno podržat ćemo ovaj zakon kao i Zakon o poticanju zapošljavanja.
Hvala lijepa kolegi Gjurkoviću i klubu HNS-a. Idemo na sljedeću raspravu u ime kluba SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru, poštovani zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pred nama je zakon koji je organski povezan sa temom ili zakonom koji je sljedeća točka dnevnog reda to je Zakon o poticanju zapošljavanja pa je teško na neki način odvojiti raspravu, ali pokušat ću, pokušat ću se samo orijentirati na samo ovaj dio zakona koji se odnosi na obvezno zdravstveno osiguranje. Dakle, ovaj zakon je posljedica jednog drugog zakona o kojem ćemo govoriti u sljedećoj točci, a koji pokušava pomoći ljudima koji se nalaze u zaista teškoj socijalnoj i životnoj situaciji, koji su bez posla i kojima pokušava naći načina kako da na tržištu rada, bilo privremeno ili na neki način dođu do posla ili da se osposobe da bi što prije mogli dobiti taj posao. Na koga se ovdje dakle, odnosi ovaj zakon, čiji se status regulira što se tiče zdravstvenog osiguranja. Dvije kategorije, dakle ljudi. To su oni koji će se zaposliti povremeno u sezonskim poslovima u poljoprivredi i za one mlade ljude koji idu na stručno usavršavanje, dakle koji bez, su bez radnog odnosa i koji ne zasnivaju radni odnos ali će biti na neki način u radnom procesu. Što se tiče sezonskog zapošljavanja u poljoprivredi, konačno da je to riješeno na odgovarajući način ne na odgovarajući, nego na jedan zaista dobar način, dobar, koji je dobar i za poduzetnike a dobar i za one koji će na taj način raditi. Što time dobivaju? Dobivaju i jedni i drugi, dobivaju i poslodavci i zaposlenici, dakle i oni koji će raditi i oni koji će davati posao imat će koristi od ovoga. Istina bog, poslodavac će dakle dobiti onog koji će mu izvršavati posao, ali će morati platiti doprinose kroz vaučere koje će kupiti, imat će pravo dakle za svakog zaposlenika devedeset dnevnih vaučera i kroz te vaučere će platiti za tog radnika kojeg će zaposliti mirovinsko, doprinos za mirovinsko, za zapošljavanje i zaštitu na radu, zaštitu zdravlja na radu tako da čovjek koji na taj način bude angažiran ili radi da bude zaštićen ako mu se, ne daj bog, nešto dogodi, bilo kakva ozljeda i tako dalje, da bude potpuno zdravstveno zaštićen, da nakon toga ima eventualna određena prava ukoliko bude bilo potrebno. Dakle, ovaj je zakon na neki način posljedično rješava problem zapošljavanja, ali uređuje do kraja i kada je riječ o sustavu zdravstvenog osiguranja. Što se tiče stručnog usavršavanja mladih, prije svega mladih dakle koji nemaju nikakvog radnog radnog iskustva i koji idu, ulaze na indirektno u radni proces upravo zato da bi stekli radno iskustvo kako bi bili sutra spremni za tržište rada. Također se ovim zakonom rješava njihov status osiguranika, dakle i oni postaju osiguranici što se tiče zdravstvenog osiguranja, a troškove snosi država jer i tako im kao nezaposlenima, a oni su svi nezaposleni i dalje su u evidenciji Zavoda za zapošljavanje i tako im država snosi zapošljavanje, troškove zdravstvenog osiguranja. Što ovime dobivamo? Ovime dobivamo dakle, ja bih rekao tri stvari. Prvo da pokazujemo jednu zaista dobru socijalnu osjetljivost jer ljude koje stavljamo na ovaj ili onaj način u radni proces, da rješavamo njihova i zdravstveno osiguranje, dakle da nisu u sivom tržištu, da nisu ilegalci nego da zaista imaju svoja, u tom smislu svoja prava kao i ostali zaposleni i u tom smislu ovo je zaista socijalno, sa socijalnog aspekta dobro uređeno pitanje. S druge strane ima i gospodarski značaj jer gospodarstvenicima, poduzetnicima omogućava da na jedan njima prihvatljiv način dođu do radne snage koja im je potrebna za koje će snositi minimalne one troškove koje moraju, dakle troškove doprinosa, ali ne na neodređeno vrijeme, ne na vrijeme koje njima nije neprihvatljivo nego samo za ono vrijeme za koliko i rade, samo za one dane za koje i rade. Dakle, ne na tri mjeseca nego u ta tri mjeseca samo za one dane za koje i rade. I na koncu konca dakle, dobilo je socijalno, dobio je gospodarstvenik, dobro je što na ovaj način pokušavamo do kraja urediti sve odnose kad je riječ između poslodavaca i zaposlenih, kad je riječ o zdravstvenom osiguranju. I konačno postajemo uređena država, a što mislim da nam je svima cilj. Hvala lijepa.
Hvala i vama, poštovani kolega. Sljedeću za raspravu prijavio se Klub zastupnika HDSSB-a i poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Gospodo iz ministarstva ovaj zakonski prijedlog zapravo o obveznom zdravstvenom osiguranju zapravo govori kamo smjera hrvatska Vlada i kako misli riješiti ili smanjiti broj nezaposlenih, pa onda u tom smjeru u kojem ona stremi ili teži razmišlja o zapošljavanju mladih, prije svega mladih ljudi kojih je najviše na Zavodima za zapošljavanje u poljoprivredi i to na sezonskim ili povremenim ili privremenim poslovima. Ja ne znam je li ovoj Vladi i zastupnicima poznato da više a Slavonija je prije svega poljoprivredna regija, glavna grana gospodarstva je poljoprivreda, da više u Slavoniji sezonskih radova u poljoprivredi ni sezonaca nema. Nekada su oni stizali iz susjednih bivših republika, odnosno Republika iz bivše Jugoslavije, prije svega iz BiH, pa onda iz drugih republika. Danas na poljoprivrednim sezonskim poslovima njih nema jer je naša poljoprivreda je u stanju takvom kakvom je dakle na koljenima. Pa je onda ovaj zakonski prijedlog pomalo neću reći bespredmetan ili pak se razmišlja o sezonskim poslovima koji su u nekim drugim krajevima razvijena. Npr. kao što Slavonci idu drmati masline, brati rogače, kod barbi u dolini Neretve brati mandarine, pa onda kupiti bajame ili ne znam ni ja što. U Slavoniji u poljoprivredi sezonskih poslova odnosno povremenih ili privremenih nema potrebe. No, ima nekih drugih poslova koji se obavljaju i u Slavoniji, a dolaze ljudi još uvijek sa strane iz Bosne, manje iz Hercegovine ali iz Bosne koja je susjedna pa zatim iz Rumunjske također gdje na crno rade na poslovima vodnog gospodarstva, čišćenja kanala 3. i 4.reda gdje određeni vlasnici privatni koriste taj institut bez sa plaćanjem na crno, a bez ikakvog zdravstvenog osiguranja, a kamoli mirovinskog ili nekog drugog da bi uštedjeli i priskrbili na rekao bih nelegalan ili kriminalan način sebi dobit, jer je dnevnica tih ljudi koji dolaze iz tih područja daleko manja, niže vrijednosti negoli dnevnica naših ljudi. I sada jedno pitanje, ako već govorimo o obveznom zdravstvenom osiguranju i ne samo zdravstvenom negoli kako reče kolega Jelušić ovdje zdravstveno-mirovinskom i zaštita na radu obvezuje li to one koji zapošljavaju ajde recimo da netko zaposli privremeno ili povremeno u sezoni nekakvoj u poljoprivredi one koji zapošljavaju strance ili se odnosi samo na hrvatske državljane? Ali rade oni bez dozvole za rad gospođo Zgrebec kako znate sami, rade oni i bez dozvole za rad, dolaze na kraće vremensko razdoblje, a inspekcije kakav inspekcije sasvim sigurno nisu učinkovite i djelotvorne. U svakom slučaju klub HDSSB-a s obzirom na bar kakvu takvu zaštitu ne samo zaštitu nego eto nekakvu mogućnost zaposlenja koju će u sljedećoj točki dnevnog reda kako reče Kajin biti na dnevnom redu, a zapravo je vrlo vezana s ovom točkom, jasno je da oni koji budu prihvatili i koji budu zaposleni na ovakvim poslovima pa nije ni ljudski ni etički da ostanu bez zdravstvenog osiguranja, bez zaštite na radu, a eto ako im se pripiše i mirovinsko u tom vremenskom razdoblju u kom budu radili a vaučer je do 90 dana kako reče Jelušić, bolje išta nego ništa, pa će klub HDSSB-a biti za ovakav zakonski prijedlog. Ali otvara se puno dvojbi u svezi ovoga.
Hvala i vama poštovani zastupniče Grubišić i klubu HDSSB-a. Time smo iscrpili listu prijavljenih klubova zastupnika za raspravu po ovoj temi. Prelazimo na raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Prva je poštovana zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kada bi netko paušalno pogledao da u 5 mjeseci već drugi puta mijenjamo Zakon o zdravstvenom osiguranju mogao bi pomisliti da se radi o sličnoj praksi koja je bila prijašnjih godina da metodom pokušaja i pogreške se ispravljaju neke stvari koje se pokažu u praksi krivima. No srećom ne radi se u ovoj situaciji o takvom primjeru. Naime, podsjetit ću do sada smo već jedanput mijenjali odnosno imali izmjene i dopune Zakona o zdravstvenom osiguranju kada smo smanjivali za zdravstvo za 2% kako bi poslodavcima malo olakšali odnosno skinuli dio tereta s njihovih leđa, a evo danas imamo još jednu izmjenu koja je u cilju povećanja zaposlenosti odnosno smanjenja broja nezaposlenih odnosno pomoći i radnicima i poslodavcima. Pozdravljam ovdje smo često ustvari raspravljali o tome hitna procedura ili redovita procedura, pozdravljam što ovaj zakon ide u hitnu proceduru obzirom na situaciju u kojoj se Hrvatska nalazi i na zaista potrebu za hitnim mjerama gašenja požara što se tiče problema nezaposlenosti. Mislim da je resor zdravstva kao i svi ostali resori dužan i svatko dati svoj doprinos da se ovaj problem riješi, evo kažem ovo je jedan doprinos zdravstvenog resora. Ovdje se radi o olakšanju radnicima, ali i o olakšanju poduzetnicima koji žele pošteno raditi i platiti svog radnika. Ja sam naime kada je ministar najavio izmjene ovoga zakona razgovarala sa poduzetnicima poljoprivrednicima za koje evo kolega Grubišić tvrdi da više nemaju potrebe uopće zapošljavati, to naime moje iskustvo odnosno razgovarali koje sam imala govore sasvim suprotno. Naime, ljudi su vrlo zadovoljni što idemo u ove izmjene, sretni su što će im se olakšati situacija, jer što se do sada događalo. Znamo da poljoprivredni radovi ovise o vremenskim prilikama, dakle ako bi poslodavac uzeo radnika na mjesec dana od tih mjesec dana bi se moglo dogoditi da bude 10, 12 dana kiše i da radnici ne rade ništa, zato su često poslodavci riskirali pa su zapošljavali na crno, bojali se velikih kazni, ali vjerojatno se nekima rizik isplatio ne znam koliko je inspekcija uopće bila u tom smislu ažurna. Sada dakle će se sve one procedure prijavljivanje za zdravstveno, za mirovinsko, potpisivanje ugovora o radu, pa onda odjava svega toga skratiti u jednom hitrom postupku dakle kupovinom vrijednosnog bona moći će se sve to skupa riješiti i imati radnik plaćeno i mirovinsko i zdravstveno i biti zaštićen od ozljede na radu, dakle osjećat će se sigurno na svom radnom mjestu, a poslodavac će moći uzeti radnika samo za one dane kada se zaista i radi. Cilj Vlade nije nešto samo zabraniti nego dati mogućnost da se problem riješi. Dakle, ovdje je dana mogućnost da poslodavac zaposli radnika koliko mu je potreban, da on ne riskira i zapošljava na crno. Smatram da ovaj zakon ustvari ima tri važne posljedice. Prvo utječe na smanjenje nezaposlenosti, drugo uvodi se red u sustav i treće stvara se osjećaj sigurnosti, prvenstveno za radnika ali i za poslodavca. Rad na crno mislim da ćete se složiti da je za radnika iznimno ponižavajući i ovim izmjenama zakona će to nadam se biti prošlost i zato mislim da ga svi trebamo podržati. Hvala.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na vaše izlaganje prijavljena je replika od strane poštovanog zastupnika Bore Grubišića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Borzan, mislim da smo otprilike negdje na istom tragu samo smo neke stvari drugačije rekli. Naime, upozorio sam na ono rekao bih crno ili kako netko kaže sivo tržište, sivu ekonomiju gdje se iskorištavaju ljudi. Ali poslije sezone, dakle na kraju godine vidjet ćemo koliko je vauchera iskorišteno pa ćemo onda vidjeti i učinkovitost ove mjere. Ja osobno imam skepsu prema ovome.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Biljana Borzan.
Da, ja dosad nisam htjela ispravljati netočan navod kada ste vi govorili jer to je vaš dojam, a ovo je moj dojam. Dakle vaše iskustvo je očito drugačije od moga no ja mogu reći ja se slažem da Slavonija i Baranja, ovaj dio dakle o kojem ste vi govorili ni blizu nije više onako kako je to nekada bilo, dakle mi smo hranili čitavu bivšu zemlju, a Boga mi i okruženje. Danas više ne možemo malte ne proizvesti hrane ni za Hrvatsku. Činjenica je da je poražavajuća situacija u Slavoniji i Baranji, ali ja ipak se nadam odnosno sigurna sam da će ove mjere i broj vauchera koji će biti iskorišten biti takav da ćemo se svi skupa ugodno iznenaditi.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu po ovoj temi pa ćemo zaključiti raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 78. Rasprava o ovom konačnom prijedlogu zakona je završena i dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, protiv 21, suzdržanih 6 donesen zakon o izmjeni i dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Idemo dalje po dnevnom redu. Sljedeći za raspravu je - Konačni prijedlog zakona o poticanju zapošljavanja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 82 Predlagatelj ovog zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta zakona primili ste u pretince. Sukladno odredbi članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave sukladno odredbi članka 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona provela su radna tijela i to Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad i socijalno partnerstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća tih radnih tijela primili ste na klupe. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar rada i mirovinskog sustava, gospodin Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o poticanju zapošljavanja. Prije nego prijeđem na meritum zakona želim naglasiti da jedina prava mjera koja može smanjiti nezaposlenost u Hrvatskoj je otvaranje novih radnih mjesta i pokretanje proizvodnje na čemu hrvatska Vlada intenzivno radi i ono što možemo očekivati da pokretanjem proizvodnje da ćemo stvoriti nova radna mjesta i da stvaranje novih radnih mjesta ćemo nove ljude zaposliti. Međutim, ne treba očekivati da postoji čarobni štapić, da postoji čarobna formula ili da ćemo večeras zaspati i sutra ujutro se probuditi i da će sve biti riješeno. I u onom trenutku kada se pokrene proizvodnja u Hrvatskoj trebat će nam barem 6 mjeseci iza toga da vidimo efekt na povećanju broja radnih mjesta i smanjenju broja nezaposlenih. Broj nezaposlenih se vidi na stranici Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i unatrag tri godine mi smo izgubili negdje otprilike oko 250 tisuća radnih mjesta i to je ono što je problem Hrvatske. Da samo kažem da smo prije 20, 25 godina u Hrvatskoj imali 2 milijuna ljudi zaposlenih. U ovom trenutku imamo negdje oko milijun i 400. Dakle otvaranje novih radnih mjesta, zapošljavanje novih mladih ljudi je prioritet ove Vlade i Vlada na tome intenzivno radi. Ovaj zakon koji je pred vama ima za cilj da podigne zapošljivost mladih ljudi, da im omogući da steknu toliko željenu godinu dana radnog iskustva, da poslodavcima koji u ovim teškim trenucima ipak imaju prostora da otvore novo radno mjesto, omogući da to novo radno mjesto otvore na lakši način i da im omogući da dvije godine budu oslobođeni od onog bruto 2 doprinosa na plaću. I treći dio koji je već bio spomenut u prethodnoj raspravi je dio koji se odnosi na sezonsko zapošljavanje, rad na crno, jedno veliko područje koje u Hrvatskoj nije bilo do sada riješeno. Pa što predlažemo ovim zakonom? Prijedlogom ovog zakona želimo potaknuti poslodavce da lakše zapošljavaju kroz dodatno smanjenje cijene rada. Ta olakšica je bila i do sada u Zakonu o doprinosima, ali nažalost je vrlo malo korištena i praktički nema podataka uopće koliko je poslodavaca koristilo tu olakšicu koja je u Zakonu o doprinosima donesena prije jedno 3 do 4 godine. Dakle, mi nemamo podataka koliko poslodavaca je koristilo tu olakšicu gdje je izrijekom pisalo da poslodavac koji zaposli novog radnika ima pravo godinu dana biti oslobođen od bruto 2 znači doprinosa na plaću. To se svodilo na to da ako imate dobrog knjigovođu koji dobro čita zakone, koji je shvatio da je to moguća olakšica pa je tu olakšicu prijavio poreznoj upravi. Međutim nije bilo nikakve kontrole, dakle mogli su to koristiti i poslodavci koji otpuštaju radnike. Tu je već apsolutno mogli doći do onog neželjenog. To znači da otpustite radnike koji da tako kažem koji nemate olakšicu a da zaposlite radnika na kojeg imate olakšicu. Mogli ste zaposliti bilo koga bez obzira da li je taj bio u evidenciji Zavoda za zapošljavanje. Dakle, ovim prijedlogom zakona pooštravamo kriterije i pooštravamo kriterije na način da poslodavci koji budu koristili ovu mjeru su poslodavci koji isplaćuju plaće, poslodavci koji isplaćuju doprinose i poslodavci koji ne daju poslovno uvjetovane otkaze. Prema dosadašnjem prijedlogu zakona kao što sam već rekao tu mjeru su mogli koristiti i poslodavci koji su otpuštali radnike. Ovom mjerom neće biti moguće da poslodavci koji su otpustili radnike, znači onaj poslovno uvjetovani otkaz tu ne dolaze u obzir otkazi koji su zbog odlaska sporazumnog raskida odlaska izvan tvrtke ili odlaska u mirovinu. Dakle, neće biti moguće da ti poslodavci koji su dali poslovne otkaze 6 mjeseci prije korištenja ove mjere i koji daju otkaze ili daju otkaze nakon početka korištenja ove mjere tu mjeru počnu koristiti ili nakon isteka dvije godine tu mjeru koriste. Također u zakonu se stimuliraju poslodavci da osobu koja ima olakšicu zaposle i ostave zaposlenu najmanje još jednu godinu. I ako je to tako oni će onda moći koristiti tu mjeru za nekog drugog zaposlenika. Nadamo se da ćemo ovom mjerom potaknuti poslodavce da zapošljavaju mlade ljude, da zapošljavaju ljude sa Zavoda za zapošljavanje i da ćemo na taj način otvoriti dio radnih mjesta koja možda u ovom trenutku poslodavci ne bi otvarali iz razloga što je situacija ekonomska izuzetno teška. Nadzor nad ovom mjerom kao i nad cijelim zakonom će imati Hrvatski zavod za zapošljavanje, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Državni inspektorat i Porezna uprava. Predviđene su vrlo visoke kazne za kršenje ovog Zakona. Znači između 50000 i 100000 kuna za pravnu osobu. Mi u Hrvatskoj valjda smo dugo godina na stanovištu da ako i donesemo zakone, a zakone ne možemo provoditi, ne možemo ih kontrolirati, pa mislim da je vrijeme da u Hrvatskoj zakone koje donesemo i kontroliramo i sankcioniramo tako da će ovaj Zakon biti proveden, bit će kontroliran. I onog koga uhvatimo sa rukom ili u pekmezu njega ćemo sankcionirati onako kao što je u zakonu. Druga mjera koja je izazvala veliku medijsku pažnju je mjera zapošljavanja mladih osoba bez iskustva kroz stručno osposobljavanje za rad u trajanju od jedne godine. Pogrešno je interpretirana kao volontiranje. Mi imamo Zakon o volontiranju od strane ministarstva i svih nas koji smo radili na ovom zakonu. Niti u jednom trenutku nismo rekli da je ovo volontiranje. Nespretnošću je iz sindikata izašla informacija da se radi o radu godinu dana bez plaće. Dakle, Zakon je potpuno isti kao što je bio i prije. Nikada nam nije bila intencija da ova mjera bude bez određene materijalne kompenzacije. Mjera nije nova. Mjera je i u Europskoj uniji. Europa sada kreće sa jednim velikom kampanjom gdje bi stimulirala poslodavce da otvaraju radna mjesta, ali ta radna mjesta za zapošljavanje mladih ljudi ali bez ikakve naknade. Mjera u Hrvatskoj koja je već i sada bila. Dakle, mjera koja je prošle godine obuhvatila oko 5000 mladih ljudi. Dakle, mjera koja nije nova. Međutim, ona je bila ograničena samo na zanimanja za koja treba stručni ispit ili neki drugi ispit pa je onda bila proširena na javnu upravu jer javna uprava ima državni ispit, pa onda to se tumačilo kao mogućnost da zaposlite mlade ljude u javnoj upravi. Međutim, koja je razlika za nekoga tko je ekonomista ako završi tu godinu dana radnog iskustva u državnoj upravi i zbog toga položi državni ispit i nekoga ekonomiste koji radi negdje u realnom sektoru. Što se tiče same struke nikakva, a što se tiče i tog mladog čovjeka državni ispit ako se ne zaposli u javnoj upravi mu ništa ne znači. I jedna od primjedbi je bila, pa da, mi smo radili godinu dana ali nas nije moglo zaposliti jednostavno iz razloga zato što u javnoj upravi nema zapošljavanja. Međutim, ta primjedba koja je dugo vremena se vrtila i po medijima da se nitko nije zaposlio i da se nitko ne može zaposliti. Najnoviji podaci koje ima Zavod za zapošljavanje koji kaže da je u ovu mjeru znači do sada uključeno 3235 osoba. Završilo je dakle tu godinu dana radnog iskustva je dobilo 1525 osoba. Od toga se vratilo u evidenciju 828 osoba. Međutim, u evidenciju se nije vratilo 697 osoba. Od toga je nastavilo raditi 459. Od tih 459 37% ili 172 se zaposlilo kod istog, dakle kod onog poslodavca gdje su radili godinu dana, a 62% ili 287 se zaposlilo kod nekog drugog poslodavca. Da sad napomenem da po iskustvu Europe i svijeta je negdje otprilike oko 10 do 15% se uspije zaposliti nakon te godine dana tamo gdje su radili. Dakle, mi sa ovim imamo i veći postotak nego što smo očekivali. Gdje su se ti mladi ljudi zaposlili? 42,1% se zaposlilo u istom zanimanju, a 57 odnosno 57,9% se zaposlilo u drugom zanimanju ali i jedno i drugo zanimanje su u struci. Dakle, mjera ima svog efekta i u ovom restriktivnom dijelu koji je bio ograničen samo na javnu upravu, a ono što mi cijelo vrijeme govorimo i želimo dokazati da proširenje nove mjere i na sektor koji može realno zapošljavati će omogućiti da veći broj mladih ljudi nakon godine dana se zaposli u svojoj struci. Ono što nas je frapiralo kod ovog dijela zakona je da osim 60 tisuća mladih ljudi koji su nezaposleni i nemaju godinu dana radnog iskustva mi smo to ograničili negdje na 29 godina jer u Hrvatskoj malo počinjemo kasnije studirati pa se malo duže studira iako Europa priznaje do 25. godine života. Bili smo obasuti mailovima i porukama ljudi koji imaju 29 godina i tri mjeseca, 30, 32, 35, 36 godina, a da nemaju niti godine dana radnog iskustva. Dakle, završili su fakultet prije 10 ili 15 godina i nisu se uspjeli zaposliti u struci. Zato je ova mjera koju mi danas promoviramo i zakon koji želimo donijeti usmjerena baš prema mladim ljudima i svima onima koji nisu uspjeli godinu dana se zaposliti u struci. Jedna od primjedbi je bila da rušimo cijenu rada. Dakle, dosada smo u mjeru uključili negdje oko 3, 4 tisuće ljudi visoko obrazovanih, mjera je usmjerena prema srednjim i malim poduzećima, dakle nije usmjerena prema velikim poduzećima oni imaju svoj sustav kako dobivaju pripravnike i na koji način te pripravnike obrazuju i ne vidimo nikakav razlog da ta tvrdnja stoji da ćemo sada najedanput oboriti cijenu rada. Kada i sa ovom mjerom obuhvatimo 10 tisuća ljudi, znači 10 tisuća sa Zavoda za zapošljavanje sa godinom dana radnog iskustva visoko obrazovanih nema mogućnosti da se obori cijena rada. Prihvaćanje ove mjere je potpuno dobrovoljno. Dakle, mjera je na tržištu, mogu je prihvatiti oni koji to žele, oni koji to ne žele nema nikakvih sankcija i dalje ostaju na Zavodu za zapošljavanje tražiti tu godinu dana radnog iskustva na neki drugi način. Ako mlada osoba nakon 3 ili 6 mjeseci rada u ovoj mjeri shvati da to nije za njega mjesto ili da nije to za njega posao može izaći iz mjere i vratiti se na Zavod za zapošljavanje bez ikakvih sankcija, upisati tu godinu dana radnog iskustva. Također, osoba koja je u ovoj mjeri ako nađe zaposlenje ili se zaposli izlazi iz mjere, upisuje se njoj ili njemu godina dana radnog iskustva. Također, ti ljudi koji su u ovoj mjeri oni se ne vode u evidenciji Zavoda za zapošljavanje kao nezaposleni, što je logično jer rade godinu dana, ali se vode na jednoj drugoj listi koja se zove – Tražitelji zaposlenja, i bit će obavještavani o svim mogućim otvorenim novim radnim mjestima u Hrvatskoj. Također, poslodavci koji budu koristili ovu mjeru moraju biti poslodavci koji isplaćuju plaće, koji isplaćuju doprinose, poslodavci koji ne daju otkaz. Bilo je isto priče da se radi o za poslodavce 0 kuna troška, međutim poslodavac ima trošak mentora, dakle mora plaćati mentora, ima trošak što ta mlada osoba ima radno mjesto. S druge strane za one mlade ljude koji su radili ali nisu radili u struci nego su radili nešto drugo pa imaju radnog staža oni ne potpadaju pod oslobođenje od doprinosa za zdravstvenu zaštitu i poslodavac koji primi takvu osobu dužan je platiti doprinose za zdravstvenu zaštitu. Također, za razliku od dosadašnjih mjera poslodavac je dužan platiti troškove i snositi troškove stručnog ispita za tu osobu. 1600 kuna je malo, to znamo, ali je to u ovom trenutku ono što možemo pružiti tim mladim ljudima. Druga alternativa je da povećamo iznos, ali onda možemo obuhvatiti puno manji broj osoba. Nadamo se da ćemo sljedeće godine kada situacija u proračunu bude bolja, kada budemo imali više sredstava moći obuhvatiti veći broj mladih osoba i veći broj i ponuditi veći iznos novca za tih godinu dana. Kad govorimo o 1600 kuna znamo da je malo, ali stimuliramo i razgovaramo i sa lokalnom samoupravom i sa poslodavcima da i poslodavac na taj dio da određeni dio pa kad govorimo o toplom obroku, kad govorimo o troškovima puta. I u nekim mjestima imamo povoljan odgovor, neki gradovi su već odlučili da uz ovih 1600 kuna će oni kompenzirati troškove putovanja i troškove toplog obroka. Neki su se već javili da bi oni željeli dodati na taj dio određeni iznos sredstava. I to je isto moguće. Prema tome poslodavac i lokalna samouprava ili onaj koji zaposli ovakvu mladu osobu ima mogućnost da uz ovih 1600 kuna doda još dio sredstava, na to plati doprinose i na to plati poreze i sve ono što treba biti. I treći dio su mjere koje idu prema sezonskom zapošljavanju. Prema evidenciji Zavoda za zapošljavanje mi smo prošle godine 2011. imali prijavljenih sezonskih poslova u djelatnosti poljoprivreda, šumarstvo i ribarstvo 2213 poslova, a na temelju radnog odnosa s evidencije zavoda na sezonskim poslovima smo imali zaposlene 3801 osobu. Ono što po iskustvu znamo da u ovom području ekonomije radi godišnje preko 100 tisuća ljudi. Dakle, debelo iznad onoga što imamo u evidenciji. Zašto je to tako? Jednostavno iz razloga što nije bilo zakonske regulative, što je za poslodavca bilo neprikladno da sklapa ugovore o radu na određeno vrijeme. S druge strane ako bi poslodavac sklopio Ugovor o djelu s radnicima tada inspektor rada taj ne bi ugovor priznao i poslodavac je bio kažnjen za nelegalan rad. Dakle ovim načinom preko vaučera olakšavamo zapošljavanje jer kada se radi onda se radi bez obzira da li je moguće da sam sezonski radnik je moguće da radi jedan dan kod jednog poslodavca, drugi dan kod drugog poslodavca. S druge strane omogućavamo fleksibilnost to znači da možemo omogućujemo sezonskim radnicima da u tih 90 dana promijene više poslodavaca, a s druge strane poslodavcu omogućujemo da ima sigurnu radnu snagu koja je zaštićena ugovorom o radu dakle da nema rada na crno. Svaki sezonski radnik će imati knjižicu sezonskog radnika u kojoj će biti i dio ugovora o radu koji štiti te sezonske radnike da oni imaju svu onu zaštitu koji ima Zakon o radu. Idemo sistemom vaučera, dakle poslodavac će kupiti vaučer u kojoj su sadržani doprinosi na prvi i drugi mirovinski stup. Onaj dan kada sezonski radnik radi na poljoprivredi, šumarstvu ili ribarstvu taj dan će se taj vaučer zalijepiti u tu knjižicu, upisat će se i iznos dnevnice koju je primio taj sezonski radnik i nakon 90 dana, dakle maksimum je 90 dana, sezonski radnik će moći otići u Zavod za mirovinsko osiguranje i upisat si svoj mirovinski staž. Omogućujemo to širokom dijapazonu sezonskih radnika dakle od nezaposlenih umirovljenika, povremeno zaposlenih i mislimo da je ovo dobar sistem kojim ćemo smanjiti rad na crno, zaštiti radnike da rade ali da budu i sigurni i plaćeni za to što rade. S druge strane poslodavci koji ulaze u ovaj sustav preko vaučera su kontrolirani to znači da postoji kontrola o tome kako se isplaćuju nadnice kakvi se isplaćuju sredstva isto je tako i kontrola poslodavaca. Bit će rigorozna kontrola od državnog inspektorata, kazne su drakonske, kazne su i ovdje između 50 i 100 tisuća kuna, mjeru ćemo evaluirati, mjeru ćemo kao i sve mjere iz ovog zakona ćemo svakodnevno kontrolirati da vidimo izvršenje. I ono što moram kazati zakoni se donose da se primjenjuju, ali se zakoni i kontroliraju i što se tiče samog prijedloga zakona, zakon će omogućiti poslodavcima da brže otvore radna mjesta, mladim ljudima da im se podigne zapošljivost, a sezonskim radnicima siguran posao za dobru plaću. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre Ministarstva rada i mirovinskog sustava gospodine Mirando Mrsić. Da li izvjestitelji radnih tijela odbora žele uzeti riječ? Ocjenjujem da ne. Otvaram raspravu. Prvi za raspravu u ime kluba Hrvatskih laburista poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, gospodine ministre. Mislio sam svoju raspravu danas započeti citatom ministra Linića u vezi ovog zakona, ali riskiram opomenu od predsjedavajućeg jer se u Saboru ne smije prostački govoriti. Ali otprilike poručuje svom kolegi ministru rada, samo ti proguraj taj j… zakon a onda ćemo mi početi otpuštati. Ovaj zakon je sredstvo rušenja cijene rada, jer kako god ministar se branio od ovoga nije u pravu jer gdje god je taj mehanizam na taj način korišten došlo je do pada cijene rada. Ovaj će zakon smanjiti cijenu rada i prosječnu plaću u Hrvatskoj za najmanje 5%, a najavljeni raskidi kolektivnih ugovora koji će započeti u javnom sektoru i prelit će se u privatni po efektu domina, na taj pad cijene rada utjecat će još između 5 i 10%. I to su dva poznata alata kako se napada cijena rada, kako se udovoljava zahtjevu smanjite cijenu rada. Taj zahtjev nije jedanput izrečen, on se ponavlja svaki dan. I on je sastavni dio neoliberalne poduzetničke klime, zahtjev koji se ponavlja iz dana u dan a sa sobom nosi 6 zahtjeva. Prvo, socijalni mir, poduzeti sve da u državi bude socijalni mir. Drugo, što niža nadnica. Treće, što dostupnija i jeftinija komunikacijska infrastruktura. Četvrto, što niži ekološki standardi, nakon toga slijedi napad za školski i zdravstveni sustav sa zahtjevom da se smanjuje izdvajanje za njih, napad na mirovine, javni sektor i na kraju zahtjev da se sve u državi mora privatizirati. To je iz knjige prepisana metodologija, redoslijed i sadržaj zahtjeva kojima se države pritišću. U Hrvatskoj imamo zaposlenike, službenike, namještenike, radnike, pripravnike, a sada ćemo imati i najamnike. Pretvorba i privatizacija je stvorila žrtve tranzicije i po službenim podacima to je bilo oko 500 tisuća radnika. Financijska kriza prema podacima iz opisa stanja u ovom zakonu stvorila je novu kategoriju žrtva tranzicije, a to j 151 tisuća ljudi koji su dobili otkaz ili koliko je sada manja zaposlenost u Hrvatskoj no što je to bilo 2008. Iza toga priprema se model, sve što imamo vrijedno dat ćemo u koncesije, kompletni javni sektor preći će na model outsourcinga, dakle vanjske usluge i onda dolazi javno-privatno partnerstvo. Tri načina, tri mehanizma, kako sve što je državno postaje privatno, tako troškovi postaju društveni, a profit privatni. Kada se najavio ovaj zakon rečeno je da je jedina humana namjera predlagatelja da mladim nezaposlenim i dugotrajnije nezaposlenim ljudima pomogne stjecanje radnog iskustva koje eto najedanput svi poslodavci pa tamo gdje zakonom to nije propisano traže od kandidata za posao. I onda su spinmajstori i PR-ovci imali dosta muke i posla da obrazlože što zapravo piše u ovom zakonu. Poslodavci od svih traže radno iskustvo. Onda imam dva pitanja, prvo koliko u Hrvatskoj poslodavci ulažu u trošak osposobljavanja svojih radnika. Prema podacima do kojih sam došao niti 15% ukupnog troška, koliko je to prosjek u Europskoj uniji 65%, 65% troškova prekvalifikacije, dokvalifikacije, stjecanja novih znanja, vještina i sposobnosti ulažu poslodavci. Kod nas nit je 15 %. Drugo pitanje, koje su instrumente do sad poslodavci prema zakonu imali da bi došli do selekcije najkvalitetnijih ljudi koje oni žele zaposliti. Članak 35. Zakona o radu, probni rad, članak 37. Zakona o radu pripravnici, članak 41. zakona, bez zasnivanja radnog odnosa, bez ugovora o radu, bez prava na plaću do godinu dana stručno osposobljavanje i tu jeste bila nepravda, jer samo djeca bogatih su mogli prihvatiti da godinu dana bez prava na plaću putuju autobusom, autom, vlakom, tramvajem i rade besplatno. Djeca sirotinje to pravo nisu mogla koristiti. Jedinu pozitivnu mjeru koju u ovom prijedlogu vidimo, ali nije predmet ovog zakona nego obećanja da će svi sada od države dobivati 1600 kuna naknade, pa će i djeca sirotinje moći raditi za kapitaliste besplatno. I još jedna mogućnost, koja nigdje u zakonu nije dana kao blagodat, ali je masovno korištena a to je zapošljavanje isključivo s ugovorom na određeno vrijeme. I danas u Hrvatskoj preko 85% zaposlenih radi i živi na određeno vrijeme. Međutim to sve nije bilo dovoljno. Poslodavci su sada od vlasti zatražili da te radnike koje imaju besplatno i pod tim okolnostima da za njih ne plaćaju ni ovih 15,4 ukupnih doprinosa za zdravstvo, zapošljavanje, zaštite na radu, i tih 15,4% doprinosa koje su do sad plaćali mora ostati društveni trošak. Niti to oni više ne žele plaćati, jer samo sa tih 15,4% su im takvi radnici kažu bili preskupi, i taj trošak prelijevaju s privatnog na društveni kapital, profit će biti isključivo privatni. I tada se događa još jedan obrat, tumačeći ovaj zakon PR pomoćnici su rekli da u ovom zakonu je osigurano da svi koji će prihvatiti raditi godinu dana radi stručnog osposobljavanja će primati 1600 kuna naknade. Tih 1600 kuna ili taj iznos ili ta naknada nije predmet ovog zakona. To pravo ne upisano je niti se regulira ovim zakonom, to je izvučeno iz aktivnih mjera politike zapošljavanja prema posebnim propisima za 2011. i 2012. Citirao sam opis stanja, to piše u opisu stanja, dakle nije istina da ovim zakonom uvodi se 1600 kuna naknade. Međutim, koliko novaca za 2012. je osigurano aktivnim mjerama politike zapošljavanja prema posebnim propisima i dokumenat vrijedi do kraja 2012. Koliko će biti novaca za 2013., 2014. niti u pisanom opisu stanja, niti danas o tome ništa nije rečeno. Kaže ministar da su u zakonu upisane unijete mjere oštrog osiguranja od moguće zloupotrebe. Pa onda par pitanja, poslodavac mora na vrijeme isplaćivati plaću samo sad ili ćemo ga snimiti unazad dvije godine. Dakle, svi koji su do unazad dvije godine neisplaćivali plaće ili nisu plaćali doprinose, oni će koristiti pravo. Da nije bilo poslovno uvjetovanih otkaza, kada, od početka kada prima i sklapa ugovore za stručno osposobljavanje ili ćemo ga proanalizirati godinu dvije unazad. Dakle, ne govorim o oslobađanju od doprinosa, nego o korištenju prava sklapanja ugovora za stručno osposobljavanje. Tko će kontrolirati primjenu ovog propisa? Mirovinci, služba zapošljavanja i inspekcija. Odite na teren i provjerite mobilnost i kadrovske kapacitete Područnih ureda mirovinskog i Zavoda za zapošljavanje da odlaze na teren i vrše kontrolu. Što će biti s ugovorima na određeno, što s onim poslodavcima koji imaju 85% zaposlenih s ugovorom na određeno vrijeme? Može li ih naprosto sve raskinuti, ne produžiti i uzimati isključivo ljude po mjerama stručnog osposobljavanja. Koliko maksimalno jedan poslodavac može, odnosno na broj zaposlenih imati ugovora o stručnom osposobljavanju? Pet puta više nego broj radnika, sto puta više, ne mora ni jednog radnika na ugovor imati sve može uzeti na ugovor o stručnom osposobljavanju. Sve što ima, sve pripravnike otpustiti, sve ugovore na određeno vrijeme kad isteknu ne produžiti, isključivo koristiti radnu snagu po modelu stručnog osposobljavanja. To ovaj zakon omogućava. Ali ima još, ako bi recimo neki poslodavac iz milosrđa prema radniku koji mu radi za nula kuna mjesečno, za koje ne mora plaćati niti doprinose, kada bi taj poslodavac recimo dao za gablec njemu petsto kuna onda će na tih petsto kuna morati platiti porez, jer to država ne oprašta. Ako mu da džeparac i na to će morati platiti porez jer mu to država ne oprašta. Onda dajmo ljudi budimo konzistentni do kraj pa ako poslodavac plati topli obrok takvom radniku koji mu radi besplatno nemojte ga tjerati da plati porez zato. Zašto bi morao platiti porez na to? Budimo dosljedni u principu kojega obrazlažete ovakve mjere. Kamo će ti radnici nakon godinu dana ić? Dvije trećine natrag na burzu to je vidljivo i iz podataka koje je ministar iznio da od 1600 otprilike njih koji su u proteklih godinu dana radili besplatno zaposleno je njih 459, ali nije rekao ministre u kojem sektoru. U državnom ili privatnom, gdje su se oni zaposlili, mene odgovor na to pitanje doista zanima. I istina je, gospodine ministre, da u nekim zemljama članicama EU postoje ovakvi modeli, ali ti modeli su tamo dio ukupnog projekta otvaranja novih radnih mjesta i točno za propisane profesije, zanimanje i struke. Po unaprijed utvrđenom popisu potreba gospodarstva država doista stimulira, daje naknade, olabavljuje propise, ali samo za ona zanimanja, profesije i struke koje prema analizi njihovih stručnjaka sa službe za zapošljavanje će ta država trebati u sljedećih godinu, dvije, tri, pet ili deset. Ne za sve, nego za ono što je služba za zapošljavanje, njihovi eksperti projicirali da će državi trebati, da će gospodarstvu trebati bilo državni sektor, bilo privatni, bilo multinacionalne kompanije koje su u toj državi investirale i otvaraju radna mjesta. Mi katalog potreba radne snage nemamo, mi ne znamo ni koliko profesora ćemo trebati za svaku godinu, a kamoli da znamo koliko majstora kod obrtnika trebamo osposobiti za krojače, obućare, kovače, varioce, prodavače, ekonomiste, pravnike. Dok god katalog potreba gospodarstva nemamo pucate u prazno, na ćoravo, osposobljavate ljude za burzu, a ne radna mjesta. I druga razlika između Hrvatske i Europe. Točno, u državama gdje takvi modeli postoje gospodine ministre firme koje žele koristiti te beneficije javljaju se na natječaj, na državni natječaj i samo oni koji natječajem prođu, koji državi dokažu da imaju mentore, stručnjake, interne akte po kojim će ti ljudi biti doista osposobljavani tek oni mogu sklapati ugovore. Ne svi, samo oni koji prođu selekciju temeljem natječaja. Naš zakon ne predviđa takvu selekciju. Odabiru se najbolji, oni koji najviše se razvijaju, koji najviše ulažu, ne samo u razvoj tehnologije i broj radnih mjesta nego i u svoje radnike. To je model i to je istina iz članica EU koje takve mjere provode. I završavam sljedećim, i Međunarodna organizacija rada prije tjedan dana upozorila je da mjerama štednje i ovakvom gospodarskom politikom dolazi do velikog rasta nezaposlenosti, pada plaća i standarda i pozvala je sve članice međunarodne organizacije rada, a Hrvatska jeste član Međunarodne organizacije rada, da hitno interveniraju povećanjem minimalnih plaća. Hrvatski Zakon o minimalnoj plaći u svojem određenju, u načinu utvrđivanja minimalne plaće u ovom trenutku je neprovediv. U ovom trenutku je neprovediv. Nažalost, dogodilo se ono na što sam upozoravao kada se on donosio, ali kada bi i primijenili model da minimalna plaća iznosi 39% prosječne plaće kao što je to bilo u trenutku njegovog usvajanja 2008. godine ona bi sad trebala iznositi oko 3050 kuna. Ministre molim vas, kada ćete povećati minimalnu plaću sukladno toj odredbi i preporuci Međunarodne organizacije rada. Ispričavam se na prekoračenju od 46 sekundi.
Hvala lijepa. Imate gospodine Lesar dva ispravka netočnog navoda. Prvi, gospodin zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Lesar, nije točno da je pitanje naknade za osobe koje će koristiti mjeru odnosno upućivanje na stručno usavršavanje ostalo neriješeno zakonom. Zakonom o posredovanju kod zapošljavanja i to člankom 54. toga zakona, člankom 54. Zakona o posredovanju kod zapošljavanja propisana je obveza zavoda da za svaku osobu koju uputi na stručno usavršavanje, a to u ovom slučaju je tako, isplaćuje naknadu i to naknadu upravo u visini neoporezivog dijela stipendije. Poštovani kolega, molim vas čitajte zakone. Hvala vam lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]]
Imate još nešto zastupniče Lesar, imate još nešto reći? Ali molimo da to učinite za govornicom. Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Ispravljam dva netočna navoda kolege Lesara. Naime, rekao je da će trošak rada poslodavca od 15,4% prevaljivat se na društvo, a da će profit biti isključivo njegov, dakle privatni koji će ubrati od zapošljavanja tih novih radnika. To nije točno jer profit, dakle ako ga uspoređujemo odnosno govorimo da je riječ o dobiti se oporezuje sa 20%. Dakle profit neće u cijelosti ostati poslodavcu nego će dio od 20% ići u državni proračun. Drugi netočan navod. Poslodavac, kaže gospodin Lesar, može otpustiti sve svoje ljude i zaposliti isključivo ove radnike za koje će država plaćati 15,4%. To naime nije točno, jer da se dobro čitao prijedlog ovog zakona onda bi se vidjelo da u članku 5. stoji da olakšicu iz članka 3. ovog zakona može ostvarivati poslodavac pod uvjetom da za vrijeme trajanja olakšice niti za jednog svog radnika ne donese odluku o otkazu iz poslovno uvjetovanih razloga. Hvala lijepa.
Gospodine zastupniče Lesar, unaprijed vas upozoravam ako neće bit povreda Poslovnika da vam neću dati riječ ali izvolite.
Unatoč vašem upozorenju reći ću što mislim. Gospodine predsjedniče, kolegica Jelaš je u ispravcima netočnog navoda govorila ono što ja nisam rekao. Prvo nisam rekao 5,4 nego 15,4 i drugo, rekao sam korištenje mjera stručnog osposobljavanja za rad od članka 6. nadalje, a ona se referirala na članak 5. Što je to sad?
Hvala. To su neke stvari koje ste imali potrebu za reći, ali mislim da to ne spada u povredu Poslovnika, ali imat ćemo još to jedno vrijeme tako kako imamo pa ćemo se pokušat dogovorit i za drugačiji način. Hvala vam lijepo. Ministar, doktor Mirando Mrsić, izvolite.
Pa ja shvaćam želju da se obrani nešto što se možda zaletilo na početku i proglasilo se robovlasničkim zakonom, iskorištavanjem mladih ljudi, pa eto pokušaje da se na neki način osvjetla obraz i da se obrani nešto što je vrlo teško obranjivo pa se ne čitaju stvari od početka do kraja, pa se ne čitaju dvije stvari koje idu uz ovaj zakon. Nijedan zakon nije sam na svijetu, prema tome zakoni se vežu za druge zakone. Ovaj Zakon se veže uz dvije vrlo važne stvari, jedan zakon, a jedne mjere. Dakle, mjere za poticanje, aktivne mjere za poticanje zapošljavanja koje su donesene 2011./2012. U tijeku je donošenje aktivnih mjera zapošljavanja za 2013. i 2014. I to je tako svugdje u svijetu. Donose se za dvije godine unaprijed. I s druge strane je vezano, gospodinu zastupniku Lesaru samo, premda se zakon zove Zakon o posredovanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti koji smo donijeli u veljači ove godine, gdje je u zakonu propisano da nezaposlene osobe koje je Hrvatski zavod uključio u mjeru stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa u tijeku tog stručnog osposobljavanja imaju pravo na novčanu pomoć u visini neoporezivog iznosa stipendije prema posebnom propisu, odnosno te osobe imaju pravo na novčanu pomoć u iznosu od 1600 kuna. Neoporezivi iznos stipendije iznosi 1600 kuna obzirom na Zakon o porezu na dohodak, te pripadajući Pravilnik o porezu na dohodak gdje je propisano da se porez na dohodak ne plaća na stipendije učenicima i studentima za redovno školovanje u srednjim, višim i visokim školama i fakultetima ukupno do visine od 1600 kuna. Dakle, svaka osoba koja bude uključena u ovu mjeru po zakonu ima pravo na 1600 kuna. Žao mi je što se ne čitaju zakoni do kraja. S druge strane, mi smo već puno puta rekli da ne želimo obrazovati ljude za Zavod za zapošljavanje i da Hrvatska treba promijeniti politiku obrazovanja, da tržište rada treba biti korektiv. I isto smo isto tako rekli da ne želimo raditi ono što je radila prijašnja vlast, a to je da obrazujemo ljude na Zavodu za zapošljavanje samo zato da bi maskirali broj nezaposlenih. Promjenama ovog Zakona da opet napomenem pa da ga zapamtimo Zakona o posredovanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti smo rekli, da ljude koje pošaljemo u obrazovanje a nalaze se na Zavodu za zapošljavanje ne skidamo sa evidencije jer ostaju i dalje, oni su i dalje nezaposleni. Prema tome, i tu smo rekli da nećemo maskirati broj nezaposlenih. Ni sa ovima ne želimo maskirati broj nezaposlenih jer će se u svakom trenutku i sada znate koliko ljudi se ovom mjerom zaposlilo. Na početku našeg mandata smo rekli da broj nezaposlenih nije bauk i tabu tema za ovu Vladu i da će biti javno objavljen i javno će se vidjeti. Prema tome, niti jedna od ovih mjera ne ide za time da korigiramo ili maskiramo broj nezaposlenih. On je takav kakav je i refleks je gospodarske situacije u Hrvatskoj. Što se tiče kontrole. Zavod za mirovinsko osiguranje možda je jedan mastodont, jedna usporena institucija, ali i on se mijenja. Onaj tko vam može dati vrlo dobre informacije o tome koja tvrtka je koga zaposlila, na koje vrijeme i kada, kad je koga otpustila je Zavod za mirovinsko osiguranje. Ako vam treba podatak, a možete se slobodno obratiti oni imaju statistiku za svaku tvrtku koja bude zapošljavala mlade osobe prema ovoj mjeri. One će imati evidenciju o tome da li je netko otpušten, nije otpušten, po kojoj osnovi. Što se tiče broja ne može niti jedna tvrtka zaposliti sto ljudi. Na jednog mentora koji mora biti visoko kvalificiran i imati iskustvo može biti najviše tri do pet mladih ljudi koji su u ovoj mjeri. Naravski da uvijek postoji mogućnost zloupotrebe i zato je Zavod za zapošljavanje taj koji sklapa ugovor sa poslodavcem i koji provjerava da li poslodavac ima dovoljno mentora za taj broj mladih ljudi u ovoj mjeri. Naravski ako imate tvrtku sa 10 zaposlenih, pa neće biti unutra 20 mladih ljudi koji koriste ovu mjeru, nego će biti 3 ili 5 jer imate toliko mentora. Morate imati toliko radnih mjesta. Ljudi moraju imati mjesto gdje će sjest, moraju imati kompjuter i to sve će provjeravati Zavod za zapošljavanje. I može to provjeriti, jer imaju kapaciteta, imaju znanja. I do sada su radili što se tiče mjera. A kad govorimo o natječaju mjere aktivne politike zapošljavanja koje su svake godine se primjenjuju su jedan oblik natječaja. Poslodavci se prijavljuju i sada za ove mjere i raspisuju natječaj. Ali Zavod za zapošljavanje bira koga će zaposliti, koga neće, kojeg će poslodavca prihvatiti ovu mjeru, a poslodavac je onda da od ljudi koje im Zavod za zapošljavanje im pošalje odabere ljude koji će nastaviti raditi dalje. I samo jedan primjer kako to neće ići, ne može ići je primjer iz javne službe gdje jedan muzej prošle godine u prošloj mjeri zaposlio 5 kustosa. Kao što znate nema radnih mjesta u galerijama i muzejima. Imamo kustosa, obrazovali smo ih. Dolazimo do onog problema koliko obrazujemo za koje zanimanje. Oni su završili tu godinu dana obrazovanja, odnosno završili svoj staž i ove godine se taj isti muzej prijavio Hrvatskom zavodu za zapošljavanje da bi novih pet . Zavod za zapošljavanje je to odbio i to je način kako se to radi. Dakle, imate kontrolu, znate koga i poruka je bila tom jednom gradu na dalmatinskoj obali, poruka je bila gospodo ako trebate i ove godine još pet kustosa otvorite nova radna mjesta za dva ili tri pa ćemo onda moći razgovarati dalje. Prema tome, sa kontrolom i vjerom da možemo pomoći mladim ljudima sve može uspjeti, a ja bih molio da se čitaju zakoni.
Hvala lijepa. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Bolje vrabac u ruci nego golub na grani tako bi otprilike rekao narod i jednostavno nemojmo u ovom trenutku pretjerivati. Ovaj Zakon sigurno da nije idealan ja se s time slažem, nije savršen. Ovaj Zakon je oličenje jedne apsolutne pravde, ali u okolnostima koje nas okružuju ovaj Zakon apsolutno valja prihvatiti. Mi se možemo rukovoditi onim geslom studentskog pokreta iz '68. "Budimo realni i tražimo nemoguće". Ali Hrvatska zbilja je malo drugačija od one koju su očekivali hrvatski građani pa možda što smo i mi očekivali da će se događati nakon izbora. Mi danas 2012. evo ja ću citirati iz ove ocjene stanja doslovce kaže se da u prosincu 2008. godine bilo je registrirano ukupno milijun 518000 zaposlenih, dok je u prosincu 2012. godine registrirano milijun 367000 zaposlenih osoba, odnosno 151 tisuća 101 osoba manje. U istom vremenskom razdoblju broj osoba koje su pri Hrvatskom zavodu za zapošljavanje, u daljnjem tekstu Zavod zatražite su status nezaposlene osobe i porastao je da sada preskačem za 74 tisuće 983 i to sa 240 tisuća 455 u prosincu 2008. na 315 tisuća 438 u prosincu 2011. godine. Što ovaj zakon znači nudi? On je kratak, on ima samo 18 članaka, ali bit je naprosto u sljedećem, citiram: "da se ovim zakonskim prijedlogom kroz oslobađanje uplate ukupnih doprinosa na plaću u trajanju do 2 godine utječe na smanjenje cijene rada te na taj način dodatno potiče poslodavce na zapošljavanje nezaposlenih osoba bez radnog iskustva", pa između ostalog se kaže, "na predloženi način poslodavci će biti oslobođeni 2 godine uplate doprinosa na plaću, a što su njihovi troškovi rada i trenutno su određeni kao doprinos za zdravstvo 13% za zapošljavanje 1,7%, za zaštitu na radu 0,5%, za zapošljavanje osoba s invaliditetom 0,2% što ukupno iznosi 15,4%." I još jedan citat sa strane 4. ove ocjene stanja da tu se spominje evo recimo i ta mjesečna naknada od 1600 kuna itd., itd. Znači, mi možemo tražiti nemoguće, ali prilike su doista neizvjesne. Maloprije je rekao ministar, spomenuo tvrtku od 10 ljudi. Ja kažem daj Bože da ta tvrtka, sumnjam da će zapošljavati dodatno da zadrži krajem godine tih istih 10 ljudi. Hoće li već sutradan biti bolje? Jasno neće, jednostavno ne može. Evo Boro je prije govorio o prilikama u Slavoniji, netko drugi je spominjao Dalmaciju, prilike u Istri isto tako su u najmanju ruku ja ću reći teške, mučne, neizvjesne, ne cvatu ruže pa zato moj šef ide u biznis sa ružama. Ali pustimo sada to. Mnogi sustavi u Hrvatskoj koje smo imali doslovce su stali, propadanje je neminovno. Ja bih volio da griješim, ali bojim se da ću biti bezobrazno iskren ako kažem da Hrvatska na parametre iz 2008. neće prije 2018. godine. Ili najmanje 6 godina trebat će nam da dostignemo taj jedan standard broj zaposlenih itd. iz 2008., ako Hrvatska 2012. zabilježi rast BDP-a. Ako se dogodi ono što smatraju analitičari, pad, pitanje je što će biti i te 2018. godine. Ja bih doista volio da se varam, ali samo da vam kažem jedan podatak. U zemlji krajem ožujka bilo je 212 tisuća 317 građana čiji su tekući, žiro, štedni računi u svim bankama blokirani zbog ukupno 13,08 milijardi kuna neplaćenih potraživanja. Ako tome pridodamo i blokirana poduzeća naših obrtnika, a ukupno imamo negdje 72 tisuće 959 blokiranih tvrtki sa 42,4 milijarde kuna e onda već ovdje govorimo o 55 i nešto milijardi kuna, znači toj unutarnjoj nelikvidnosti u RH. I neće se to skoro naprosto promijeniti na bolje, to je naprosto zbilja i biti će teško. Pustimo čak i ovaj rekoh Zagreb, Istru, mi tamo ajde nekako nešto hoćemo, ali biti će zapravo teško. Ali zašto s druge strane jedan ovakav zakon apsolutno gospodo treba podržati, a rekoh da nije idealan ali je prihvatljiv. Ne može promijeniti samo taj zakon stanje na bolje, ali će nekome pružati kakvu takvu šansu. I zato ga ne treba a priori osporavati. Konačno, u travnju 2012., znači u mjesecu koji je za nama, broj nezaposlenih jasno zbog sezonskog karaktera se počeo smanjivati na Zavodu za zapošljavanje za nekih 22 tisuće ljudi na 317 tisuća ljudi. Ali, počeo se smanjivati zbog određenih poticajnih mjera Vlade. Ovdje se dosta govorilo maloprije da li će ovaj zakon ugroziti cijenu rada. Ma molim vas, u Hrvatskoj će se i dalje razmišljati kako će se ljude, pogotovo u tom realnom, malom sektoru otpustiti, kako se neće zaposliti, a ovo je zapravo kakva takva šansa nezaposlenima, jednome malome dijelu nezaposlenih. Da li privatni sektor u ovom trenutku, nije bitno da li je riječ o Istri, da li je riječ o Slavoniji, Dalmaciji, Zagrebu, zapošljava? Ne, on otpušta. Da li taj privatni sektor ostvaruje dobit? Pustimo sad mi monopoliste ili one koji su sudjelovali u toj pretvorbi i privatizaciji iako ni njima svima danas ne cvjetaju ruže. U četiri godine imali smo broj nezaposlenih, zapravo ovaj broj zaposlenih kao što je spomenuo ministar malo prije, manji za 250 tisuća ljudi. Zapravo točnije za 270 tisuća ljudi. Iz realnog sektora je znači 270 tisuća ljudi na neki način išlo doma, u javnom sektoru nitko nije ostao bez posla. Ovaj zakon, ja bih se sad čak usudio nazvati ga Zakon o zapošljavanju u javnom sektoru. Možda to prehrabro zvuči, ali sumnjam da taj mali privatni sektor koji dominantno zapošljava u ovom trenutku može preokrenuti trendove u RH. Ovaj zakon omogućiti će kakvo takvo zapošljavanje, ali opet nemojmo očekivati naprosto čudo preko noći. Što se tiče ovih kazni na kraju ovoga zakona smatram da su one, htio se netko složiti sa mnom ili ne, drakonske, 50 do 100 tisuća kuna. Mislim da bi ta svota od 50 tisuća kuna ako se nekoga prvi puta uhvati u nekom prekršaju možda mogla biti manja, 10, 15 ili 20 tisuća kuna. Te kazne se naplaćuje ako prestankom ispunjavanja uvjeta izgubi pravo na olakšicu u roku od 30 dana neobračunano uplati obvezu doprinosa, ako prije početka korištenja olakšice ne pribavi dokaze iz tijela nadležnog za povredu mirovinskog osiguranja, ako sklopi ugovor o stručnom osposobljavanju za rad bez zasnivanja radnog odnosa itd., itd. da ne citiram sve te detalje. Ako je gospodin Linić rekao, kao što kaže Lesar, a imali smo prilike pročitati tu izjavu "samo ti proguraj taj jebeni zakon". To je sigurno opasno, ali biti je da treba sačuvati u ovom trenutku u ovoj zemlji postojeći broj radnih mjesta. Poslije ovog zakona mi imamo još jedan zakon o izmjeni Općeg poreznog zakona, zakon kojega ja nekako prevodim kao oduzimanje imovine ovim malim poslodavcima, oprezno sa time. Zašto po istim kondicijama kažem ne bi odgovarali za prilike u zemlji ako se pogoršaju i ministri i zastupnici i predsjednici itd., itd. Da li netko tu doista misli da 90% malih poslovnih subjekata ostvaruje šta ja znam kakvu dobit? Pa ti mali subjekti su često u goroj poziciji od radnika. Ako izgubimo taj mali sektor izgubit ćemo ne znam, našu opstojnost. Ja sam siguran da veliki broj danas nas ovdje u ovim klupama tražio je da se nekoga zaposli, ali gdje, u javnom sektoru, sumnjam u nekom privatnom. I još jedanput ću reći da taj mali sektor u kojem radi oko 90 tisuća tvrtki plus obrtnici itd. te fizičke osobe, zapošljava negdje oko 750 tisuća ljudi, u srednjim poduzećima preko 100 do 300 radnika negdje oko 150 tisuća i onaj veliki zapošljava negdje oko 150 tisuća. Ali kada govorimo o prihodu ovi veliki najveći tih 100 velikih ostvaruje negdje 50% ukupnog prihoda u gospodarstvu, srednji oko 25%, a ovi koji zapošljavaju 750 tisuća malih također negdje 25%. Ali kada je riječ i što je logično o punjenju proračuna ovi najmanji sa 750 tisuća zaposlenih pune proračun sa 50%, srednji sa nekih 25% i veliki sustavi sa 25%. Ja kažem dosta puta i za ovom govornicom da bi svakome ovdje od nas trebalo dati jedan obrt, trgovinu, malu tvrtkicu pa da vidi kako to naprosto izgleda u stvarnosti u svakodnevnom životu. Apsolutno želim vjerovati da ovaj zakon može utjecati na zapošljavanje i zato ga treba podržati, slažem se da bi mi trebali utjecati na zapošljavanje na određeno vrijeme. Oni koji zapošljavaju ljude u trajni radni odnos ako je riječ o poslodavcima na neki način bi trebali biti stimulirani, možda bi potrošnja nakon toga živnula, a vidimo da sa povećanjem potrošnje danas se dobijaju izbori i u Grčkoj, ali lako ćemo za Grčku, jednoj Francuskoj itd., itd. Udar na građane u ovoj zemlji u ovih nekoliko mjeseci je strašan. PDV sa 23 na 25%, struja, nafta ne znam plin, voda. Mi se često uspoređujemo sa Europom. Koja Europa? Bilo bi bolje kada bi se uspoređivali sa prilikama koje su vladali na ovim prostorima do devedesete godine kada je bilo više pravde i više socijale. Ali nažalost, toga više nikada neće biti, mislim na takvu pravdu i na takvu socijalu. Sve u svemu, mislim da ovaj Zakon o poticanju zapošljavanja treba prihvatiti i kao što rekoh i time ću završiti "Bolje vrabac u ruci nego golub na grani". To je jedan mali pokušaj. Ptičja posla. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Glavni motor ekonomskog rasta je akumulacija ideja i efikasna upotreba ljudskog kapitala odnosno znanja i vještina. Svjetska ekonomija postaje bazirana na visokim vještinama, visokim tehnologijama, ekonomiji baziranoj na znanju. Output odnosno rezultati takve ekonomije su proizvodi i usluge koji zahtijevaju što, visoko sofisticiranija znanja i vještine. Kakve to veze ime s ovim mjerama? Ima, jel čovjek je ključ i pokretač svega. Građanin, građanka svugdje u svijetu tu i ovdje u Hrvatskoj. Mi smo u gospodarskoj situaciji u takvoj kakvoj jesmo, vrlo dobro znamo, koliko je udio nezaposlenih, koliko je udio radno sposobnog stanovništva. Sve znamo i znamo da nisu jednostavne situacije, da su osobni problemi, ljudski problemi i da mi kao odgovorna koalicija, mi u HNS-u koji vodimo računa posebno o osobi o građanki i građanima moramo raditi i održavati mjere koje će ljudima pomoći u ovoj situaciji. Ove mjere nisu krucijalne, ali one su sigurno mjere koje osiguravaju prvenstveno mladima kojih je više od 60 tisuća, čuli smo ministra, koji nemaju radnog iskustva. Sjediti u kući, biti na BIRO-u ili raditi, imati kontinuitet, sjecanje određenih znanja, saznanja, vještine uz malu nadoknadu ili naknadu ali ipak naknadu, jedan kontinuitet i prostor gdje oni mogu osigurati ono što je jedna od tri ključne stvari kada se žele zaposliti u poslodavca, a to je radno iskustvo. To je jedan mali kotačić, ali on će sigurno biti pokazatelj kroz određeno vrijeme, a vjerujem i uspješan pokazatelj da se mladi ljudi kroz ovaj način stručnog usavršavanja i osposobljavanja mogu i zaposliti na neodređeno vrijeme, ali ovdje nije rečeno, ali sigurno da će dio mladih ljudi koji će steći radno iskustvo u tvrtkama od ugleda, u tvrtkama koje su referentne jer takvi su uvjeti, jedan dio vjerujem da će se i odlučiti ići u poduzetnike sa onim drugim mjerama koje ova Vlada osigurava i potiče kroz samozapošljavanje odnosno otvaranje malih ili srednjih tvrtki, uglavnom poduzetništva. Podržavanje mjera u kojima se poduzetnicima smanjuje za 15% davanje na plaće je sasvim logično, i sasvim dobro I jedna je od dodatnih mjera uz niz mjera kojE ova Vlada predlaže koja osigurava što veći prostor i mogućnost rasterećenju cijene rada, osiguravanju poduzetnicima mogućnosti da na tržištu rada odaberu onu koji im mogu unaprijedit i proizvodnju i usluge, odnosno stvorit dodatnu vrijednost, i ono što je najvažnije ljudima koji se zaposle osigurat i samopouzdanje i stabilnost i obitelji i njihove djece. Poljoprivrednicima uz ovu mjeru one nisu velike ali su one vrlo jednostavne, one su vrlo jasne, osiguravaju legalizaciju, odnosno legalan rad, osiguravaju zdravstveno osiguranje i sve u okviru svih mjera koje ova Vlada potiče, koje ova Vlada raznim zakonima u ovom kratkom vremenskom periodu pokušava stabilizirati ovu državu, stabilizirat ne samo javne financije nego stabilizirati državu koja zna što hoće, na koji način hoće i kako treba ići naprijed. I još nešto u ime kluba HNS-a, a vezano je kako naprijed, vezano za tržište rada. Hrvatski zavod za zapošljavanje postao je često sam sebi svrha. I njegovo restrukturiranje je nužno, potrebito, vrlo brzo i vrlo hitno. Potrebne su nam bitne i jasne mjere i definiranje uopće ciljeva za tržište rada i strateški okvir šta i kako naprijed u budućnosti s tržištem rada sa ponudom i potražnjom. Ono šta je ključno, a to je moramo imati politiku planiranja radne snage o pojedinim sektorima odnosno industriji i osigurati pristup kritičnim odnosno potrebitim kompetencijama i vještinama koje su potrebne na tržištu rada dugoročno. Otvoriti prostor i suradnju međunarodnu, ulazimo u Europsku uniju i analizirati potrebe tržišta rada kako na Europi kako i ono što nas očekuje ulaskom u Europsku uniju. Moramo osigurati sustav praćenja talenata, vodit politiku profesionalnog razvoja pojedinca i tu je uloga prvenstveno Hrvatskog zavoda za zapošljavanje bitna. I ono što je također ključno i bitno u tom strateškom ciljevima to je osigurati iscrpne i efikasne metode procjene različitih vještina i kompetencija na tržištu rada. Pomognimo pojedincima koji dolaze na Burzu, na tržište rada, pomozimo onima koji su sada i osigurajmo poduzetnicima što bolji uvid u mogućnosti i kvalitetu pojedinaca koji su danas u hrvatskoj nezaposlenosti. Naravno Klub HNS-a podržat će ovaj zakon. Hvala vam.
Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite, gospodine zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je jedan zakon umalo interesantan po svojoj fizičkoj veličini, nimalo velik ali veliku pozornost izaziva. Svega 18 članaka, na 8 stranica teksta, a izazvao je veliku pozornost u javnosti, veliku raspravu iako njegova fizička veličina ni prirodne ne sliči tome. Digla se velika prašina oko ovog zakona. Ima ona narodna izreka koja kaže: "Za dobrim se konjem diže prašina", pa ako je vjerovati narodnim izrekama onda je i ovo dobar zakon i eto čim je izazvao toliko prašine. Međutim, ne treba uvijek vjerovati narodnim izrekama, treba pročitati zakon, treba pogledati što se zaista u njemu predlaže, što se iza njega krije pa ćemo se zaista vidjeti da je to dobar zakon. Ne zato što je to, eto digla se velika prašina pa treba vjerovati narodnim izrekama. Prema tome, gospodine ministre vi i vaši suradnici sigurno ste napravili dobar zakon i nije ga, i nije teško ovdje u ime kluba SDP-a braniti ovaj zakon, ja ga ne branim zato što ga predlaže naš ministar i naša Vlada, nego ga zaista branim jer mislim da je dobar i pokušat ću u svojoj raspravi reći zašto mislim da je dobar. Prije toga da kažem da me uopće ne čudi što je ovaj zakon izazvao tako veliku pozornost u medijima i općenito u javnosti jer rješava, pokušava riješiti problem zapošljavanja i problem nezaposlenih. A problem zapošljavanja i nezaposlenih jedan je od najvažnijih problema u društvu. Važan je on za društvo, važan je on za gospodarstvo, ali još više važan je on evo za svakog pojedinca koji se nalazi u toj, stjecajem okolnosti nesretnoj situaciji. Svi mi, kad razgovaramo o sebi ono prvo što kažemo neka je čovjek jel živi i zdrav, pa onda nakon toga da radi. Jer bez rada, ako čovjek radi, nema osiguranu egzistenciju i teško mu može biti dobro. Ovaj zakon je krucijalan kažem i za društvo ali i za pojedinca, on ima svoju socijalnu, ekonomsku dimenziju i ima svoju gospodarsku dimenziju. Značajan je zbog toga, kad pogledamo podatke koliko imamo nezaposlenih u Hrvatskoj u zadnje dvije tri godine nikako se spustiti ispod tristo, uvijek je to tristo i nešto tisuća i tendira i prema četiristo tisuća nezaposlenih, nadam se da do toga neće doći, ali ako gospodarska kriza potraje dulje ne smo kod nas nego i u okruženju teško je da možemo očekivati svjetlije dane. Imamo svega ili samo milijun i četiristo zaposlenih koji trebaju uzdržavati četiri i po milijuna Hrvata, koje trebaju uzdržavati što umirovljenika što nezaposlenih gotovo milijun i pol. Zaista je to teško. Imamo već treću, četvrtu godinu za redom pad bruto društvenog proizvoda, nemam rasta, nemamo razvoja i sve su to loše brojke, sve to govori o nepovoljnoj gospodarskoj i socijalnoj situaciji. I idemo sada vidjeti što je intencija ovog zakona, kako pomoći da broj zaposlenih povećamo, da njihov broj bude veći da to bude stimulativno i za poslodavce, a od koristi onih koji će raditi. Dva su pristupa ovom zakonu, vidljivo je i danas u sabornici, a inače jedan je ovako ja bih rekao afirmativan ili dobronamjeran, dobrohotan, bona fide, koji ide u tom pravcu kako pomoći, kako problem riješiti, kako pomoći nezaposlenima, kako da se njihov broj smanji, kako da oni što prije dođu do svog radnog mjesta. I drugi je sigurno nedobrohotan, neafirmativan, koji možda naizgled izgleda afirmativan, koji ne izgleda da je u interesu onih koji su nezaposleni, u interesu onih koji trebaju započeti raditi, ali ustvari u suštini što nije i pokušat ću kasnije nešto i o tome govoriti. Tko dakle može biti protiv ovog zakona, protiv ovih rješenja uz ovaj zakon? Onaj tko ne razumije to. Dobro, većina ljudi ne čita zakone i ja ih razumijem, nisu pročitali zakon pa ne razumiju ali zato je ova rasprava da pokušamo objasnit o čemu se ovdje radi. Ima i onih koji razumiju, ali im je zadaća da budu protiv, vide tako svoju političku poziciju da je njihova da budu protiv pa onda pokušavaju to uokvirit u ovo ili ono. I njih razumijem mada ne opravdavam. Ima i onih koji dobro razumiju o čemu se ovdje radi, ali eto zbog nekakvih svojih interesa, dodvoravanja ili ne znam čemu, čega ili koga pokušavaju pa izmišljati i čitati ono što u ovom zakonu nema. Tri su glavne mjere ovog zakona koje on pokušava riješiti. Prva je dakle da oslobodi se poslodavca svih davanja dakle za sve doprinose na plaću. Poznato je u javnosti i mnogi naši gospodarstvenici govore kako je kod nas rad skup, kako su davanja na plaću velika i to zbog toga eto ne mogu zapošljavati ljude. Pa evo konačno prilike dakle da poslodavca se, dakle da se poduzeća oslobodi plaćanja i doprinosa na plaću i doprinosa za zapošljavanje i zaštitu na radu i doprinose za zapošljavanje osoba s invaliditetom. Dakle negdje 15,4% je to na plaću, oslobađa ga se toga, ostaje poslodavcu samo obveza da plati mirovinsko osiguranje i da plati neto plaću, onu plaću za koju čovjek radi. To je apsolutno stimulativna mjera, prema tome sad nema izgovora da su davanja na plaću visoka i da zbog toga se ne može zaposlit. Dakle stimulira se poslodavca da zapošljava nove ljude. Naravno, to se ne odnosi na sve novozaposlene nego samo za one koji su ako mogu reći tako najugroženiji, za mlade koji su bez radnog iskustva, a čovjek bez radnog iskustva se teško može zaposliti jer svatko hoće nekoga tko je već nešto naučio, tko zna nešto raditi, pa i za mlade one koji imaju radno iskustvo, ali izvan struke, dakle eto stjecajem prilika moraju raditi bilo šta da nešto zaradi, kao i za one koji su više od dvije godine nezaposleni jer oni se nalaze zaista u teškoj situaciji. Što poslodavac mora napraviti dakle? Osim što ga zaposli, plati mirovinsko i plati plaću, neto plaću, dakle on ne smije otpuštati radnike pri tome, mora isplaćivati svim svojim zaposlenicima plaće, doprinose i poreze. Kaže bune se neki zašto to mora, pa to je u uređenim i normalnim gospodarstvima i normalnim državama normalno da se radnicima daje plaća, da se plaćaju doprinosi i da se plaćaju porezi. To je normalno nešto i ako je normalno, normalno je da netko tko to ne radi da ne može imati ovakve stimulativne mjere ili povlastice. Druga mjera koja je također interesantna odnosi se na sezonsko zapošljavanje u poljoprivredi gdje se pomaže i poslodavcima, ali i ljudima koji će raditi jer konačno omogućava da se tu situacija sredi, dakle da nema više rada na crno, da onaj tko radi bude osiguran da ako mu se nešto dogodi da ima pokriveno osiguranje, da ima plaćene doprinose, a da poslodavac ne mora strahovati jel ima ljude na crno, ne mora uzimati ljude pod nepovoljnim uvjetima na određeno vrijeme pa radio, ne radio on ga mora platiti. Mislim dakle da je ovo jedna stimulativna mjera i za poslodavca, a i za onog tko će raditi s tim da na takvom jednom sezonskom poslu mogu raditi dakle i nezaposleni, da pri tome ne gube prava svoja koja imaju kao nezaposleni na zavodu, ostaju i dalje na zavodu, ne brišu se zbog toga, ali mogu također i umirovljenici koji na taj način mogu pripomoći svojim niskim mirovinama. Treća mjera, ona je možda i najviše izazvala pozornosti je mjera usmjerena ka stručnom osposobljavanju odnosno povećavanju zapošljivosti. Dakle, pomaže se mladim ljudima da se stručno osposobe, da steknu nekakvu praksu, iskustvo radno kako bi sutra mogli lakše se i bolje zaposliti. Dakle to je prije svega usmjereno na mlade koji su završili fakultete, koji imaju visoku stručnu spremu, nemaju iskustva i mogu raditi i kod privatnih poslodavaca što je prije bilo moguće jedino u javnom sektoru. Naravno, to se odnosi i na obrtnička zanimanja koja nemaju visoku stručnu spremu, a koja trebaju majstorski ispit i oni su time obuhvaćeni. Poslodavac ima obvezu samo da im plati mirovinsko osiguranje, a i ono mu se poslije refundira ukoliko sve svoje obveze kao poslodavac u … [[Ne razumije se.]] smislu izvršava i ukoliko taj, nazovimo ga radni odnos kolokvijalno, bude uspješno završen. Dakle ne košta ga, to je pomoć poslodavcu da dobije nekoga tko će mu nešto pripomoći u radu, ali prije svega pomoć mladim nezaposlenim ljudima da dođu do prvog radnog iskustva, da se nauče raditi, da uđu u svijet rada i da budu spremni sutra za tržište rada. Poslodavac im je dužan osigurati mentora, ne smije pritom otpuštati radnike i naravno mora također plaćati za postojeće zaposlene i plaće i doprinose i poreze itd. Ovdje je bilo riječi da će time poslodavci kompenzirati sa ovako zaposlenim ljudima, da će otpuštati ljude, a uzimati ljude ove koji su im besplatni, dakle ove mlade ljude koji će im radit besplatno i da to nije dobra mjera. O tome je govorio i kolega Lesar, vidim da ga sada nema tu. Ne znam, ne vjerujem da nije pročitao zakon, a možda i nije. Ne znam koji je to motiv da se tako govori, da se govori ono što u zakonu ne piše, ali ne vjerujem da je to kako bi se eto ljudima koji nisu pročitali zakone, ne znaju o čemu se radi na neki način podilazilo ili dodvoravalo. Ne vjerujem da je o tome riječ, ali me čudi da se iznosi takva jedna neistina, da će eto sada poslodavci moći otpuštati ljude i uzimati mlade ljude sa fakultetom da im rade besplatno. To naprosto ovaj zakon ne da ne omogućava nego naprotiv zabranjuje. Razgovarao sam nedavno sa dvoje mladih studenata jer vidim da su se i u međuvremenu neke udruge studenata digle protiv ovoga da neće oni raditi badava, da hoće oni raditi za pravu plaću itd. Razgovarao sam sa dvoje studenata i oni su, kad smo … [[Ne razumije se.]] razgovarali biti protiv ovoga. Zašto vele, pa zato veli zašto bi radili za 1600 kuna koje će nam država dati, mi hoćemo raditi za pravu plaću, za punu plaću itd. Ja sam rekao u pravu ste apsolutno. Pa i ja bih da sam na vašem mjestu tako rezonirao. Meni je drago da cijenite sebe, držite sebe i cijenite svoj rad. I u redu je to što tako razmišljate. Ali postavljate krivu dilemu. Nije ovdje pitanje hoćete li raditi za punu plaću ili za 1600 kuna nego hoćete li ne raditi ništa, a sjediti doma ili raditi za 1600 kuna. Nitko vas ne tjera da radite za ovo, nego samo oni koji nemaju druge mogućnosti. Dakle, onaj tko se može zaposliti odmah na neodređeno vrijeme puni radni odnos, punu plaću kud bolje. Najbolje i za njega i za nas i za poslodavce i za društvo. Ali na žalost situacija je takva da takvih radnih mjesta nema puno. I svatko tko zapošljava novog čovjeka želi čovjeka koji nešto zna raditi, koji ima iskustva i ova je mjera upravo usmjerena ka tom smislu da ljudi steknu iskustvo, da ne budu teret poslodavcu, da ga oni rado uzmu zbog toga jer im ne predstavlja za njih nikakvo materijalno opterećenje, a oni će naučiti raditi, steći radno iskustvo i pri tome i zaraditi nešto, tih 1600 kuna mjesečno koje im je pa ako hoćete veće od ili, pa ni dok su studirali nisu imali više za džeparac. A ako su imali više, e onda tima i ne treba. To su onda djeca onih bogatih kojima tak svejedno. Oni će se lako snaći, o njima i ne razgovaramo. Prema tome, dilema je dakle bila lažna. I kad smo sjeli, malo porazgovarali onda su rekli da, imate pravo to je tako. Međutim, upravo zbog različitih loših poruka u javnosti ljudi su stekli pogrešan dojam da je ovdje njima obaveza to ili alternativa ono naš ne, vama se zabranjuje da radite za punu plaću, puni radni odnos nego morate ovako. Ne, to nije dilema. Nije uopće njima, dapače nitko ne zabranjuje da se zaposle na neodređeno vrijeme i rade za punu plaću. Dapače, ali oni koji to ne mogu, a na žalost većina to ne može jer situacija u društvu je takva da radnik mjesta nema. Omogućava se dakle da na taj način steknu iskustvo da sutra budu spremni za tržište rada. Na koncu konca i velika je šansa kad netko uđe u neki poslovni sustav, u neko poduzeće kada radi. Možda se ljudima i svidi svojim znanjem, sposobnošću, vrednoćom itd. pa ga i zadrže. To je velika šansa da takvi ljudi i ostane u sustavu u kojem radi. Dakle, kada se razgovara argumentirano, jasno i dobrohotno, kada se ima dobre namjere i kada se sve to pročita nitko ne može biti protiv ovakvih rješenja. Ona nisu savršena. Ona neće riješiti sve probleme nezaposlenih, ali će im pripomoći da ljudi dođu što prije do posla, da budu sposobniji za posao sutra. I zato ovaj Zakon treba podržati. I ne zato što ga predlaže ova ili ona Vlada, ova ili ona većina podržava, nego zato što je dobar. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dakle, da pročitam da je sukladno članku 207. stavka 2. Poslovnika isteklo vrijeme u 11,53 za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. A usput obavještavam da kao što vidite imamo još nekoliko predstavnika klubova, imamo 25 prijavljenih zastupnika i zastupnica po pojedinačnoj raspravi. I završno evo sad će, … [[Govornik se ne razumije.]] nije pokazao završno u ime kluba. Molim pogledajte. Mislim da je to 5 minuta … [[Govornik se ne razumije.]] u ime kluba HNS-a. Pa sam nekako izračunao da ako bi rasprava trajala 7 minuta za pojedinačne rasprave i za zastupnike koji govore u ime klubova. Naime to je negdje tamo posla do bez replika itd. do 18,00 sati. Ovako gruba računica, ali to naravno ne mogu do kraja procijeniti. Čisto orijentacije radi. Dakle, ova točka danas dnevnog reda će biti dosta dugo. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravit ću djelomično netočan navod. Naime, rekli ste da su ove mjere stimulativne za mlade nezaposlene. Ja govorim u ime kluba. Mi nismo protiv ovih mjera. Imamo određene primjedbe, ali postoji jedan snažan ograničavajući faktor u uvjetima koje daje Hrvatski zavod za zapošljavanje, a o čemu bi bilo dobro da se prilikom rasprave o ovom zakonu vodi računa o tome. To je dob za nezaposlene osobe. Propisano je ona srednja stručna sprema 25 godina, a viša ili visoka 29 godina. To je loše. Bit ovih mjera treba biti zaposlit nezaposlene, a ne njihova dob. Ako se netko vodio činjenicom u tome da je ne znam netko možda kasnije završio fakultet a time nije zavrijedio. Malo je onih koji su završili fakultet sa 32 ili 33 godine. Dobra mjera koja će ipak, hajde iako nije savršena, pomoći mladim ljudima za zapošljavanje. A netko ima 29 godina i 3 mjeseca i nema pravo ni na to. Dobnu granicu bi trebalo ukinuti. Eto to je, mislim ono što bi trebalo napraviti.
Hvala vam lijepa. I ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani kolega je rekao da poslodavci neće otpuštati postojeće radnike zato što će zaposlit mlade ljude koji će se usavršavati u ovim mjerama. To je možda točno, međutim je isto tako istina da poslodavci neće zapošljavati nove radnike makar imali mjesta zato jer će rađe uzet ove koji su im višekratno jeftiniji. I to je jednostavno činjenica i to je loša poruka iz ovog Zakona. Isto tako je kolega rekao da mladi mogu raditi za 1600 kuna ili ništa. To jest istina i to je tužna istina. Valjda nije zadaća ove Vlade da mladima omogući da rade za 1600 kuna ili ništa. Valjda postoji neka bolja i pametnija zadaća ove Vlade. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje na raspravu po klubovima. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Evo gospodine predsjedniče Sabora, predlagatelji, zastupnice i zastupnici. U ovom Konačnom prijedlogu Zakona o poticanju zapošljavanja zapravo navedene su tri skupine određenih mjera kojima bi se sa pozicije Ministarstva rada i mirovinskog sustava pokušalo pripomoći zapravo onom aktualnom problemu u Hrvatskoj, a mislim da se svi slažemo da je zapravo aktualni problem Hrvatske manjak ljudi koji radi. Naravno na manjak ljudi koji radi nadovezuje se i višak ljudi koji ne radi, pa je tako taj broj nezaposlenih i u stopi i u broju danas dosegao zapravo možemo reći neslućene razmjere. Ovdje su tri skupine mjera. Prvo su olakšice za zapošljavanje nezaposlenih. I u prethodnim vladama smo imali određene mjere olakšica za zapošljavanje nezaposlenih. Dakle, ovo nije nam nešto posebno nova mjera ovdje. Ovdje je ona samo malo bolje razrađena. Dakle, postavlja se pravo na olakšice u obliku oslobađanja od obveze doprinosa na osnovici obveze uplate doprinosa u trajanju od dvije godine. Gdje je problem? Ajde jednostavno govoreći, primjer drvna industrija koja ima većim dijelom nekvalificiranu radnu snagu. Dobar dio radnika u toj firmi je već godinama na ugovorima o djelu, ugovori se produžuju svakih 6 mjeseci. Ta firma nema nikakav problem 1. lipnja ove godine ne produžiti ugovor o radu ljudima kojima istječe, za njih 60 ili 100, i sa Burze preuzeti drugih 60 ili 100 onih za koje neće plaćati doprinose. Pa naravno da će to učiniti. Ovih 60 koje će otpustiti neće ih ni otpustiti, jednostavno njima će isteći ugovor o radu koji im produžuju po 6 mjeseci već godinama i primit će naravno onih drugih 60 ili 100. I što će sad biti? Firma će dobiti 60 besplatnih radnika, ovih 60 će vratiti na Zavod za zapošljavanje. Saldo nezaposlenosti ostaje jednak. Da, učinili smo mjeru na način da smo olakšali toj tvrtci da ima 60 radnika za koje ne plaća doprinose. Da li smo smanjili nezaposlenost? Nismo je smanjili, ostala je jednaka. Dakle, ovaj zakon je predvidio određene regulacijske mehanizme samo za one zaposlene koji su zaposleni za trajno. Međutim, dobar dio danas tvrtki zapošljava i prima isključivo na određeno i produžuje ugovore na određeno. Prema tome bojimo se i već je i u prethodnim ovakvim sličnim mjerama se upravo to događalo. I ne vidimo ovdje regulacijske mehanizme kojima bi se pokušale spriječiti ovakve manipulacije kojima pribjegavaju poslodavci, dakle kad je riječ o ugovorima o djelu na određeno vrijeme. Poslodavci će jednostavno prelijevati, neće produživati jer kad je riječ o niže kvalificiranoj radnoj snazi tko će nositi trupce ili prevoziti, prenositi palete ili nešto slagat s točke a na točku b nažalost većini poslodavaca je svejedno ukoliko će mu ovaj biti jeftiniji kojeg će preuzeti sa Burze za iznos onih doprinosa za kojih ćemo ga osloboditi. Tako da mislim da je ovdje trebalo pokušati razmisliti i razraditi neke mehanizme još dodatne kojima bi se upravo pokušalo zaštititi ove dosada zaposlene po ugovorima na određeno da oni ne završe na Burzi, a da ih samo zamijene drugi koji će biti jeftiniji za iznos doprinosa za koliko će poslodavac biti oslobođen. Inače mi ovu mjeru podupiremo, nemamo ništa protiv nje evo jedino u ovom dijelu. Naravno ona neće riješiti nezaposlenost pa ni zaposlenost, ali na neki način kome će olakšati? Olakšati će poslodavcima, dobit će jedan dio jeftinijih radnika. A koliko će utjecati na nezaposlenost to ćemo vrlo brzo vidjeti u mjesecima koji dolaze. Drugo, što se tiče stručnog osposobljavanja za rad to je druga mjera, o tome se najviše pisalo u medijima i to se je dosta vrtjelo kao tema. Dakle, ova mjera se odnosi na ugovore koji se sklapaju u trajanju od 12 mjeseci za osobe koje su završile preddiplomski, diplomski, diplomski sveučilišni, diplomski integrirani studij, odnosno na 24 mjeseca za osobe u obrtničkim zanimanjima u vezanom obrtu. U javnosti je bilo puno govora o tome da o iznosu od 1600 kuna koji je zajamčen kao iznos naknade kod sklapanja ovih ugovora. Spomenuo bih da oni na koje se to odnosi su izrazili nezadovoljstvo s tom mjerom, tako je Skupština studentskog zbora Sveučilišta u Zagrebu odbacila ovakav prijedlog zakona. Dakle, studenti s time nisu zadovoljni. Također, plenum zagrebačkog Filozofskog fakulteta je također, dakle studenti Filozofskog fakulteta također su iskazali nezadovoljstvo s ovom mjerom. Činjenica je da nema idealnog, no zaista je ponižavajuće za 1600 kuna nekome tko je završio fakultet ga zaposliti i da on mjesec dana radi, čovjek, njegovi su se roditelji odricali, njegova se obitelj odricala, on se godinama odricao i evo sad je tu gdje je sa 1600 kuna radi mjesečno sljedećih godinu dana. Mi još uvijek imamo puno primjera u javnom sektoru gdje mnogi rade besplatno i dalje stažiraju besplatno, dakle ne primaju plaću. Mi imamo problem recimo u našim bolnicama naših medicinskih sestara koje u velikom broju bolnica stažiraju besplatno, rade puno radno vrijeme odgovoran i težak posao u pripravničkom stažu bez ikakve naknade. Sad se je taj studij izmijenio u nekakav integrirani preddiplomski 5-godišnji studij, međutim tek od prošle godine. A što je sad s ovima, s ovim generacijama koje još dolaze? One u pravilu rade taj staž besplatno. Jedan težak i odgovoran posao. Mnogi naši kolege u medicini su također radili pripravnički staž besplatno. Neki od nas su ga isto radili besplatno i još su molili da rade besplatno. Pa evo i predsjednik Josipović nam se pohvalio da je radio besplatno. Da, a evo i postao je predsjednik. Ove dvije mjere tog stručnog osposobljavanja za rad i olakšice za nezaposlene osobe kažem olakšat će stanje poslodavcima i to nekima. Kojima? Onima koji u cijelosti i uredno podmiruju svoje obveze i prema državi i prema radnicima. To je s jedne strane dobro, no s druge strane znamo da je već godinama, a i danas u vrijeme ovog dna, recesije koju smo dosegli, neki dijelovi hrvatskog gospodarstva su izrazito tome izloženi, a da je sektorska potpora neka sustavna potpora nekim sektorima u potpunosti izostala. I ova mjera da je jedan radnik ajde recimo tako kolokvijalno jeftiniji godišnje 10 ili 20 tisuća kuna moći će koristiti samo oni koji su zapravo u nevelikim problemima. Da li će ovakvu mjeru moći koristiti tekstil primjerice? Neće moći koristiti. Koja danas tekstilna tvrtka će ispuniti kriterije da je u cijelosti likvidna i u cijelosti izmirile su se obveze prema državi? Koja od većih tekstilnih tvrtki? Nijedna. Ako netko zna primjer može se javiti slobodno za repliku. Spomenut ću primjer tvrtke u Požegi zove se Sloga. Ta tvrtka trenutno ima dugovanja prema državi 16 milijuna kuna, ima dugovanja prema dobavljačima oko 5 milijuna kuna i u većinskom je državnom vlasništvu. Ima zaposlenih 300 radnika, ta je tvrtka ovako na klackalici, može se održati jedino uz sustavnu potporu. Kolika je vrijednost tog jednog radnog mjesta? Ukoliko se dospjele obveze podijele sa brojem radnih mjesta u ovom trenutku je dug te tvrtke oko 60 tisuća kuna po zaposleniku. Nije to velik dug. Koliko košta otvaranje jednog radnog mjesta? Nijedno se ne može otvoriti ispod 100 tisuća eura, nema tih radnih mjesta u industriji. I za tu tvrtku i za mnoge druge nema mjera kojima ne, kaže odsjeći ćemo bolesno tkivo. To je državno tkivo usput govoreći jer je u većinskom državnom vlasništvu. Odsjeći ćemo sami sebe. I za te tvrtke treba naći ne osnivati agencije već naći neke sustavne mjere da se tim i takvim tvrtkama određenim metodama sektorske potpore i sustavnim mjerama pomogne. Treća mjera koja se spominje u ovom prijedlogu zakona je zapošljavanje na privremenim odnosno povremenim sezonskim poslovima u poljoprivredi. Ovdje se radi o nečemu što koliko sam razgovarao sa poljoprivrednicima ima potporu i većine ljudi koji zapošljavaju sezonske radnike. Znači jedna to mora biti jednostavno a svodi se na to da onaj tko će zaposliti sezonca ima jedan list papira i na taj list papira ima podatke o sebi kao poslodavcu i o sezoncu i tu lijepi ove vaučere odnosno vrijednosne kupone za svaki dan kada taj sezonac dolazi odraditi posao. Te vrijednosne kupone odnosno vaučere kupovat će po iznosu kao što je rekao ministar otprilike kada sam ga upitao između 16, 18, 20 kuna ima tu neki izračun. Ti vaučerima će biti pokriveni doprinosi za taj dan i na kraju kada odradi te sezonske poslove na kraju sezone će se temeljem tog papira upisati doprinosi. Do sada je to većini onih koji su zapošljavali sezonce bilo jako problematično morali su stalno upisivati, ispisivati, hodat s njima zajedno i u pravilu na mirovinsko, na zdravstveno, u pravilu to nitko od njih nije radio već su sezonci radili na crno. Ova je mjera koja nije izmišljena u Hrvatskoj, to je mjera koju primjenjuju druge europske država kod zapošljavanja sezonaca. Ona je dobra. Jedno pitanje, zašto se ovakva mjera slična uporabe vaučera ne bi koristila i za neke druge oblike zapošljavanja ljudi za povremene poslove? primjerice tetu koja dolazi jedanput mjesečno peglat. Dolazi netko kod vas 12 ili 15 puta godišnje nešto odraditi, zašto na jednak način ne bi riješili njegov dolazak na posao? Neke privremene, trebate nečiju pomoć za neki posao kod kuće na jednak način. Dakle, zašto se ovakav model uporabe vaučera za privremene ili povremene poslove ne bi iskoristio i za cijeli niz ne samo sezonskih poljoprivrednih poslova već i drugi povremenih poslova koje netko obavlja? Relativno jednostavna i učinkovita mjera. Drugo pitanje, kada je riječ o zapošljavanju umirovljenika na povremenim sezonskim poslovima, kod njih se neće upisivati mirovinski staž, ali nisam zamijetio da li će vaučeri kod sezonskog zapošljavanja umirovljenika biti jeftiniji za iznos doprinosa za mirovinsko osiguranje s obzirom da su to umirovljenici? Dakle, da li će biti jednak vaučer za nezaposlene i za umirovljenike, s obzirom da se kod umirovljenika više ne odvaja za doprinose i mirovinsko osiguranje. Evo, dakle mi nismo protiv, svaka mjera koja će pomoći hrvatskom gospodarstvu, koja će pomoći nezaposlenosti i povećanju zaposlenosti dobro je došla, ali evo možda i razmisliti malo o ovih nekoliko predloženih stvari. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Đuro Popijač. Izvolite. S time da zastupniče Đurović kada ste vi izlagali rekli ste da može replika, ali to ne može nego ispravak netočnog navoda. Da, da, figurativno ali po Poslovniku ovako kao što sam ja rekao. Izvolite. Oprostite ja sam načinio previd, ali ministar kaže da može iza vas. Izvolite gospodine zastupniče. Ne, ne vi ste baš susretljivi ali eto to je dobro. Izvolite.
Pa evo hvala lijepo. Dozvolite nekoliko riječi o predloženom Zakonu o poticanju zapošljavanja. Naravno zakon koji ima sasvim sigurno i dobre namjere i zaista je hvale vrijedan trud ministra koji pokušava svojim rješenjima zapravo kompenzirati sve ono loše što mu drugi ministri čine na području otežavanja rada gospodarstvenicima koji zaista pogođeni svim ovim ekonomskim mjerama koje je u zadnjih nekoliko mjeseci donijela ova Vlada teško da će i kao što je sam govorio moći ovakvim zakonima poboljšavati uvjete na tržištu rada i bitnije doprinijeti zapošljavanju nezaposlenih osoba. Dakle, to je važno na početku reći jer zaista ovaj udar koji se dogodio na ovim poreznim zakonima i povećanje PDV-a na 25% što je definitivno bio udar na potrošnju dakle posljedica je bila smanjenje potrošnje to je već evidentno, što je za sobom naravno povuklo odmah i dodatnu posljedicu smanjenje proizvodnje, a to je već i očito po zadnjim statističkim podacima i posljedično dalje pad gospodarskih aktivnosti što je isto tako već zabilježeno, dakle Hrvatska tone u negativni rast i što za sobom posljedice ima dodatni gubitak radnih mjesta. I zaista sa ovakvim zakonima teško može nešto bitnije popraviti. No međutim, kažem evo hvale vrijedan napor da se ipak nešto i u tom segmentu pokušava učiniti. Dakle, sam zakon obrađuje tri važna područja. Dodatno govori o tome koje će sve nove olakšice i pod kojim uvjetima za zapošljavanje imati poduzetnici nezaposlenih osoba posebnih kategorija. I mislim da je evo zaista i dobro da očigledno da se posegnulo i za nekim prijedlozima koje je HDZ u svojem izvornom programu imao gdje smo i govorili da ćemo povećati vrijeme kada će se koristiti te povlastice od godine dana na dvije godine, s tim nažalost što je možda i trebalo hrabrije iskoračiti pa se i odlučiti čak i za oslobođenje od plaćanja mirovinskog doprinosa za prvi stup. To bi zaista bila prava mjera, možda čak i u kraćem vremenskom razdoblju jer znamo da je limitiran budžet za ovakve mjere bio uvijek pa i sada je na kraju krajeva, ali to bi bilo i osjetno i pravo i motivirajuća mjera za poduzetnike jer bi smanjila cijenu rada i za preko 30-tak posto. Dakle treba znati da poduzetnici, gospodarstvenici ne zapošljavaju ljude zato što im država omogućava dodatnim mjerama ovakvo blago rasterećenje ili smanjenje cijena rada nego zapošljavaju kad imaju za to potrebu i kada otvaraju nova radna mjesta. Ali ponavljam, sa svim onim što se dogodilo i što se događa ovih dana i što gospodarstvo i poduzetnici osjećaju ovih dana, dakle pored direktnog poreznog udara i pored kao što to kaže jedan naš ugledni ekonomist, a ministar financija ga proglašava statističarom. Dakle, gotovo neprijateljskim i militantnim odnosom ove vlasti prema gospodarstvenicima i poduzetnicima teško da ćemo doživljavati otvaranje kvalitetnih novih radnih mjesta u realnom sektoru. Pa i onda i ovakve mjere zapravo nemaju i mjere sa dobrom namjerom nemaju nikakav učinak jer se jednostavno nova radna mjesta neće otvarati i jednostavno ljudi neće posizati samo zbog novih mjera za novim radnicima. Ali evo možda da je išlo i hrabrije i da se posegnulo i za subvencijom, odnosno evo i ponudom za oslobađanje od plaćanja prvog mirovinskog stupa možda bi to bilo i prihvatljivije i možda bi bilo i atraktivnije za posizanjem za evo ovim kategorijama nezaposlenih osoba. Tu postoji naravno i jedna zamka, dakle istina je da se produžavaju samo vrijeme korištenja tih mjera, ali se naravno i pooštravaju uvjeti. I sam sam bio svjedok toga da se uvijek sukobljavalo ono što je dobro i ono što nije loše i ono što je loše u korištenju određenih mjera. I često puta naravno je prevagnulo ono, kod same odluke, ono što je ograničavajuće, ono što je limitirajuće, a pogotovo će to sada biti jer bi kod svake čak i dobre mjere, čak i mjere za koju bi se i moglo reći da će se dogoditi nekakav efekt odmah se trudite objasniti poduzetnicima da će biti žestoko, drastično i beskompromisno penalizirani i za nekakav najmanji propust. Tko bi se normalan upuštao u takve akrobacije i da koristi bilo kakve uvjete pod takvim okolnostima. Pa i onda naravno i kontraefekt ovoga. Direktno to znači da ste pooštrili mjere i to znači da ćete demotivirati poduzetnike da ulaze u korištenje ovih mjera što na kraju vama i pomaže jer vam nedostaje sredstava za korištenje ovih mjera u vašem proračunu. I tu je taj trik i to je smisao cijelog ovog prijedloga, dakle s jedne strane nudite mrkvu, ali batina vam je puno veća. Ali poduzetnici, ponavljam, pod svim ovim što ste im priredili ovih mjeseci naravno neće posizati za ovakvim mjerama i efekti neće biti nikakvi. Što se tiče stručnog osposobljavanja za rad, dakle rekli ste sami da je to mjera koja je naravno postojala, postojala je za javni sektor što je bilo i prirodno i normalno. 5000 ljudi je godišnje prolazilo kroz to i vaši podaci koje ste govorili odnose se na jedan dio tih ljudi koji su i ostajali u tom sustavu. Ne može se to direktno preslikati takovi efekti na privatni sektor i to je glavna dilema. I ne može se taj isti mehanizam i ista očekivanja nikako, nikako naravno projicirati na to da će se to isto događati u privatnom sektoru, pogotovo što govorite o tome da je to za male i srednje poduzetnike. Naprotiv, ja mislim da bi ta mjera i trebala biti i bila jedina moguća kod velikih poduzetnika koji imaju dovoljno infrastrukture, koji ima dovoljno ljudi, koji ima dovoljno kadrova, dovoljno veliki sustav da se ljudi, mladi ljudi zaista provuku kroz taj sustav u svom osposobljavanju. Mali i srednji poduzetnik do 10, 5 ili 20 zaposlenih zaista niti ima kapaciteta niti vremena niti mogućnosti da se bavi na ovakav način kao što je to ovdje predviđeno, edukacijom i osposobljavanjem. Ali, mislim da je tu trebalo učiniti nešto drugo i zaista je možda u tom pravcu trebalo razmišljati. Trebalo je vidjeti da li je moguće motivirati i stimulirati taj mehanizam pripravništva koji je dugo poznat i koji je većina od nas imala na sreću i priliku proći. Dakle pripravnik ima potpuno drugačiji status, on je zaposlena osoba, on je jednakopravan, on je lažan, on ima naravno i tada mogućnost i sam poduzetnik je motiviran i na kraju krajeva i želi takvog mladog čovjeka osobno provući kroz cijeli proces bez obzira da li je mali, srednji ili veliki poduzetnik, a država je trebala učiniti taj financijski napor da kroz taj mehanizam smanji trošak tog pripravnika. Mislim da bi efekti bili puno veći i da bi bilo puno veće šanse na kraju krajeva i za te mlade ljude da ostaju te procesi jer bi puno više njih i prolazilo kroz te procese jer bi se poduzetniku smanjivao trošak, a sami ti ljudi koji bi ulazili u taj proces naravno bili bi u onom osnovnom osjećaju jednako važni, jednakopravni kao i svi oni koji već jesu u takvim sustavima. To je po meni možda trebala biti i osnovna ideja i tema, ali Bože moj, naravno reći ćete imali smo prilike i to činiti, a nažalost premalo vremena, ali sigurno da bi u tom osobno smjeru trebalo, da se moglo razmišljati jer je to bitno drugačiji odnos i mislim da bi i bitno i javnost drugačije reagirala na ovakve ideje. A ponavljam ponovno vašu temeljnu grešku i kada ste možda čak i sa dobrom namjerom donosili ovakvu mjeru odmah ste se drugi dan, naravno pritisnuti nekim, evo ovim izjavama da su svi poduzetnici, poslodavci malte ne robovlasnici i da će eto iskorištavati mlade ljude da kuhaju kavu. Pa ne znam što je to i problem. Počeli ste naravno odmah prijetiti poduzetnicima da će biti drastično kažnjavani ako će nekog mladog pravnika, inženjera ili nekoga poslati možda da skuha kavu na aparatu. Pa šta onda na kraju krajeva. I opet, naravno to je veliko nesnalaženje, jer očigledno i ne znate što se i kako se radi u malim i srednjim poduzećima i što sve ljudi na kraju rade. Ali i odmah dakle iza takve mjere pritisnuti nekakvim populističkim izjavama išli ste prijetiti i reći i govoriti o tome da će poduzetnici koji neće ne znam što biti drastično penalizirani. I rekao bih čak i upropastili tu mjeru na samom početku. Nešto što je zaista i za pohvaliti to je ova treća mjera, vaučeri. Šteta što se našla u ovome istom prijedlogu, jer je ona dosta šturo ovdje i opisana i regulirana. Ja vjerujem i očekujem da će samim pravilnikom kojeg će donositi ministar nadležan, dakle za rad i ministar nadležan za financije meni ovdje zaista fali i ministar nadležan za poljoprivredu je najveći dio i gotovo sve se ovdje govori o poljoprivredi. Dakle, bilo bi normalno i logično da ljudi koji rade u poljoprivredi najviše znaju o tome. Mi smo se naravno isto tako lomili u vremenu, kažem šteta što to nije i ranije donešeno, zaista je to pitanje, krucijalno pitanje poljoprivrede i predlažem i sugeriram vam da i sami ugradite to da ministar poljoprivrede mislim da ima u tome najviše što reći. Bojim se kao što to često biva na žalost da i ovako dobra namjera se ne upropasti na birokratskim procedurama i nekim radnjama koje će pogotovo malim poduzetnicima, malim OPG-ovima toliko zakomlicirati čitavu stvar da neće umjeti to i provesti. Zato bi bilo dobro i to ste i sami rekli da, a i znam da Zavod za zapošljavanje ima kapaciteta da maksimalno što je moguće više pruži logističku podršku tim malim poduzetnicima, malim OPG-ima da primijene ovu mjeru. Znamo dakle u Hrvatskoj ima preko 60000 hektara vinograda, ima isto valjda šezdesetak tisuća hektara voćnjaka i to zaista netko u jesen mora pobrati, netko u proljeće ili kada se to već radi mora i rezati. I to neki ljudi i odrade. Znamo da to rade naravno i do sada su radili i ljudi koji su dolazili izvana, znamo da su to radili umirovljenici, a znamo da je naročito velikim sustavima u pravilu dobro da to uvijek rade, pogotovo neke stvari berbe jabuka ili nešto slično isti, obučeni, kvalitetni ljudi. I ovo će ima zaista omogućiti pogotovo umirovljenicima da na legalan i legitiman način rade taj posao s tim što apeliram, dakle ili prilikom donošenja pravilnika ili već prilikom evo svega ovoga da ugradite u zakon i da i sam ministar poljoprivrede i sve druge strukovne udruge i voćara i vinogradara i svih onih koji sudjeluju u tom poslu vam pomognu i sugeriraju o tome što i zapravo i na koji način operativno to treba i pripremiti da se već evo i za ovu sezonu to kvalitetno može i implementirati uživo. I to će zaista kažem pomoći svima onima koji se bave tim poslom i onima koji u tom poslu i sudjeluju. Dakle, evo šteta pored dobrih rješenja kažem neke stvari koje zaista su ovdje neprihvatljive i neprimjenjive. Mi ćemo biti suzdržani kod ovoga. Ali evo dobra je namjera bez obzira na sve ono što vam drugi ministri, vaši kolege čine u pogledu upropaštavanja realnog sektora. Hvala.
Hvala vama gospodine zastupniče. Imamo tri ispravka netočnog navoda. Gospodin zastupnik Branko Vukšić, izvolite.
Gospodin zastupnik Đuro Popijač je rekao da je ova Vlada militantna prema poduzetnicima. To nije točno. Ova Vlada je militantna, ima militantan odnos prema radnicima.
Izvolite gospođa zastupnica Dragica Zgrebec, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja ću ispraviti ovu konstataciju kolege Popijača da Vlada ima militantni i prijeteći odnos prema poduzetnicima. To je netočno, jer kad bi to bilo točno onda zapravo ne bi bilo takvoga nereda unutar poslovnih odnosa, neplaćanja, međusobnih obveza, neplaćanja poreza i doprinosa. Pa da se to zapravo iskorištavao dosadašnji slad nadzor nad određenim poslovnim transakcijama govori i podatak da samo u dva dana nakon najave da se ne može isplatiti plaća bez doprinosa i poreza poduzetnici za 13000 radnika plaćaju poreze i doprinose. S druge strane u nekim državama udruge poslodavaca, a vi ste bili na čelu određeno vrijeme Hrvatske udruge poslodavaca same objavljuju crne liste poslodavaca koji rade nered na tržištu, a da Vlada nema militantni odnos i prema radnicima govori upravo to što traži da se plaća i mirovinsko osiguranje za radnika koji će raditi i na određeno vrijeme.
Hvala. I ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Igor Rađenović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa interesantno i meni je zapao, zasmetao ovaj netočni navod, dakle kolege Popijača koji je rekao da Vlada ima neprijateljski, militantni nastup prema poduzetnicima. Na žalost kolega Popijač to često ponavlja i ovoj govornici i na sjednicama odbora, a ja onda uvijek moram podsjetiti 2% dakle sniženje, smanjene doprinosa, preko tri milijarde rasterećenje poduzetništva, rasterećenje na razini kamata za cjelokupne investicije svih poduzetnika u Republici Hrvatskoj. To je ono što je ova Vlada napravila kao svoj temeljni potez kroz proračun Republike Hrvatske. A ono što možda najbolje demantira i kolegu Popijača kao bivšeg predsjednika Hrvatske udruge poslodavaca je sam bilten Hrvatske udruge poslodavaca. Naime, sad sam izlistao, usurfao Hrvatsku udrugu poslodavaca, neke biltene. Jedan između naslova evo sad mi tu stoji "Prvi Vladini potezi zadovoljili obrtnike i poduzetnike" Pa valjda bilten Hrvatske udruge poslodavaca najbolje dokazuje da se ova Vlada prema njima ne ponaša onako kako ste vi rekli već dapače dijametralno suprotno. A iako je protivno Poslovniku nemam mogućnost ali kolega Vukšić je također promašio tezu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I imamo sada riječ ministra, dr. Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče ja ću se osvrnuti samo na dva prethodna izlaganja. Dakle, što se tiče mjera one nisu usmjerene na srednju stručnu spremu, prema tome srednja stručna ne može koristiti ovu mjeru. Usmjerena je na visoku stručnu spremu, ali iz te visoke stručne spreme dužan sam još jedno objašnjenje koje je ovih dana jako, pitanja su jako zagušila internet, a to je pitanje liječnika, stažiranja liječnika, stažiranja stomatologa, farmaceuta i svih ostalih. Dakle, oni potpadaju, nisu nikad, nije ni bila namjera da potpadaju pod ovu mjeru. Dakle, stažiranje liječnika, farmaceuta i stomatologa je riješeno Pravilnikom o stažiranju, a plaća za to stažiranje, dakle ona naknada za to stažiranje je riješena kolektivnim ugovorom u zdravstvu. Prema tome, oni ne potpadaju pod ovu mjeru jer su riješeni na drugi način. Cijena vaučera je ista za sve, znači za svakog sezonskog radnika bez obzira bio on zaposlen privremeno, povremeno zaposlen, bio umirovljenik. Dakle, cijena vaučera je ista za sve. Što se tiče sredstava, sredstava imamo dovoljno, sredstva smo podigli 27% za ovu mjeru i neće doći u pitanje isplata niti ovih 1600 kuna niti uključivanje mladih ljudi u ovu mjeru iz razloga što prošle godine smo imali 5 tisuća, ove godine mislimo da ćemo imati oko 10 tisuća ljudi koji su uključeni u ovo i ne mislim da je ovaj zakon neprijateljski prema poslodavcima niti je ova Vlada neprijateljska prema poslodavcima. Reda mora biti. Država u kojoj se ne uplaćuju porezi, u državi u kojoj se ne uplaćuju doprinosi je država koja nema čvrste i solidne temelje. Prema tome, mi želimo samo da u ovoj zemlji bude reda, da se plaćaju porezi, da se isplaćuju plaće, da se plaće isplaćuju na vrijeme i da te plaće budu poštene plaće za pošten rad. I samo to želimo i mislim da nije neprijateljski niti je ovaj zakon nepravedan prema poslodavcima. A samo da to potkrijepim sa najnovijim podacima gdje su do travnja ove godine dok su još stare mjere na snazi smo imali negdje oko 1200 zahtjeva od strane poslodavaca. Dakle, ne vidimo da se nešto smanjuje, dapače imamo još sada veći pritisak i najavu i želju poslodavaca iz realnog sektora da se prijave u ovu mjeru. Što se tiče velikih poduzetnika, zašto mislim da je ovo za male i srednje poduzetnike? Zato što veliki poduzetnici imaju svoj sustav human resourcesa, znači imaju svoj sustav na koji način zapošljavaju pripravnike. Ja se slažem da je pripravnički način jedan od najboljih načina, ali s druge strane u Hrvatskoj smo svjesni da to ne funkcionira osim možda u nekim velikim firmama. I ovo je način kako možemo te mlade ljude, dati tim mladim ljudima mogućnost da dobiju tu godinu dana radnog iskustva. I ova mjera će prestati, ja se nadam i želim da prestane što prije, kad govorim o zapošljavanju mladih ljudi bez zasnivanja radnog odnosa, prestat će u onom trenutku kada počne zapošljavanje u RH i onda ona nema potrebe da bude. Do tada ona mora biti i mora omogućiti mladim ljudima da obave tu godinu dana rada i da budu kvalificirani za zaposlenje. Što se tiče vaučera primjena je vrlo jednostavna, zastupnik Popijač je bio na čelu ministarstva, bio je i ovaj dio koji ja pokrivam je bio dio tog ministarstva pa ono što je sasvim sigurno da su rad i mirovine bile 13-o prase u tom ministarstvu i da jednostavno taj dio 8 godina praktički je bio zanemaren i nije bio razvijan. Mi smo rekli da su dvije važne stvari u hrvatskom društvu, radnici i umirovljenici, da zaslužuju da imaju svoje ministarstvo, da zaslužuju da imaju ministra koji će se brinuti o njima. De facto 8 godina ta dva dijela nisu postojala. Zato i ovi zakon koji je mogao donijeti se i prije nije donesen, razloge nećemo tražiti, ali uz ovaj zakon ide pravilnik za razliku od nekih zakona koji su doneseni ovdje prijašnjih godina. Ide paralelno i Pravilnik o knjižici sezonskog radnika, ide Pravilnik o vaučeru i bit će vrlo jednostavna primjena, neće nikakvih biti komplikacija. Dakle, vaučeri će se kupovati vjerojatno u FINA-i, a knjižice će se moći kupiti i u FINA-i i u Pošti i neće biti visoka cijena same knjižice sezonskog radnika. Ide pravilnik paralelno sa stupanjem na snagu ovog zakona. I za kraj, reda mora biti. Bez reda ova država neće ići naprijed.
Hvala lijepa. U ime kluba Hrvatske stranke umirovljenika gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite gospodine zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa pomoćnicima, kolegice i kolege. Evo ništa epohalno novo nećemo danas, odnosno nećemo usvajanjem ovog zakona riješiti i donijeti, ali sigurno je došlo vrijeme da se od mjera dođe do određenog normativnog uređenja svih poticaja ili barem zasada dijela poticaja za zapošljavanje. Mislim da je ovo jedan korak naprijed, da to treba kao takav korak podržati, a da donosimo nešto što će biti važeće i što će biti vrijedno za sva vremena to je nemoguće ni zamisliti jer jednostavno život nas tjera da u hodu mijenjamo, da ustanovljavamo loše stvari, da ih mijenjamo, da ih korigiramo i da još neka područja ugrađujemo u zakone. Ono što bih htio dati u ime kluba HSU-a doprinos raspravi o ovom zakonu je sljedeće da vjerojatno kod neke buduće izmjene treba unutra staviti i jednu kategoriju koja u svijetu rada je vrlo u teškoj situaciji, bilo da se radi o starijim radnicima između 55 i 60-e godine kojima svako toliko nude otpremninu da napuste svijet rada, bilo da se radi o onima koji su već završili na Zavodu za zapošljavanje pa su pravo na naknadu iskoristili i sada imaju 56, 57, 58 godina muškarci, nešto mlađe su žene, i koje nitko u stvari neće. Hoću skrenuti pažnju da nama fali jedan institut zadržavanja zaposlenja kojem bi se stimulirale tvrtke da kad imaju takav problem da im tada damo olakšicu da ne dođe do otpuštanja jer u tom trenutku kad netko završi na Zavodu za zapošljavanje definitivno u ovom svijetu u kojem mi danas živimo povratka u svijet rada ima vrlo, vrlo rijetko da ne budem grub i kažem da je to nemoguće, ali ima vrlo, vrlo rijetko. Dakle, u nekim budućim razmišljanjima sigurno bi takav jedan institut zadržavanja zaposlenja trebalo ugraditi i osmisliti. Ovaj nam zakon donosi recimo tri grupe poticajnih mjera. Jedna je vezana za nezaposlene osobe, osobe koje se nikad nisu zaposlile i osobe koje su dugotrajno nezaposlene. Druga grupa olakšica je vezana ili poticaja vezana je uz ugovor o stručnom osposobljavanju za rad bez zasnivanja radnog odnosa i treća grupa vezuje zapošljavanje, odnosno uređuje zapošljavanje na privremenim, odnosno povremenim sezonskim poslovima u poljoprivredi. Mi smo vrlo pozorno proučili sve odredbe zakona i pokušat ćemo, odnosno već smo i dali određene amandmane u smislu ukazujemo na neke nelogičnosti koje nisu u ovom trenutku od presudnog značaja da bi namjeru kritizirali nego jednostavno da bi učinili i da bi dali svoj doprinos što boljem zakonu. Imamo jednu formalnu primjedbu u članku 2. stav 1. podstavak 8. gdje imamo da se sezonskim radnikom u poljoprivredi smatra fizička nezaposlena osoba, ova fizička je potpuno suvišno. Prema tome, predlažemo da to čisto iz tehničkih razloga da se taj dio iščisti. Kad govorimo dalje, govorio bih o olakšicama za zapošljavanje nezaposlenih osoba. Ovdje je bilo puno diskusije o tome da nema nikakvih jamstava, da poslodavac može otpustiti, da može uzeti drugog radnika. Mislim da članak 4. stav 2. govori nešto što je vrlo interesantno jer ustvari radi se o aranžmanu na tri godine. Ako netko želi koristiti povlastice dvije godine on može napraviti prekršaj međutim tu će odgovarati. I ono što je najbitnije, a ukoliko ne zadrži još godinu dana tog radnika kod sebe zaposlenoga onda neće dobiti olakšicu za bilo kojeg sljedećeg. Dakle, tu je vrlo interesantna odredba, ne treba govoriti o nekim rigidnim mjerama koje ubijaju svaku volju poslodavcima da angažiraju ove ljude sa tržišta rada nego jednostavno su postavljeni kriteriji koje treba poštivati. Ne mogu prihvatiti diskusije da … [[Govornik se ne razumije.]] olabavimo kriterije. Mislim posao bez kriterija nije posao. Moramo postavljati određene si visoke ciljeve jer inače sam posao nema smisla. U članku 5., dali smo na to i amandman, smatramo da stav 1. naročito, a i podstavak 1. i podstavak 2. u stavu 1. nisu usklađeni sa člankom 84. Zakona o radu. Naime, članak 84. Zakona o radu govori da je poslodavac dužan isplatiti plaću najkasnije do 15-og u mjesecu za prethodni mjesec. Onako kako je ovdje napisano dajemo još 15 dana kredita poslodavcu za isplatu plaće, dakle do kraja mjeseca, dakle do dospijeća plaće za sljedeći mjesec. Radi se o tome da takav način definira kriterije za olakšice. Prema tome ne može nešto definirati, nešto što nije u skladu sa zakonom biti kriterij za olakšicu. Dakle, to predlažemo da se amandmanom iskorigira. Ima u članku 8. gdje se govori o prekovremenom radu osoba koje su sklopile pisani ugovor o stručnom osposobljavanju, govori se o tome da im se ne može naložiti prekovremeni rad osim u slučaju ako poslodavcu dostave pisanu izjavu o dobrovoljnom pristanku za takav rad. Mislim tu je osoba koja je sklopila takav ugovor o stručnom osposobljavanju bez zasnivanja radnog odnosa je u prilično inferiornom položaju i teško da će se usuditi odbiti takav prekovremeni rad. Ja ne govorim o tome da to se ne da drugim normama urediti i da taj prekovremeni rad bude plaćen, međutim samo podvlačim i naglašavam činjenicu da je tu osoba koja je sklopila takav ugovor u odnosu na poslodavca poprilično u inferiornom položaju. Dalje, u članku 10. stavak 5. imamo jednu odredbu koja nije isto tako sukladna sa Zakonom o radu jer mi ovdje dajemo apsolutnu zabranu zapošljavanja svih mlađih od 18 godina, a mi dobro znamo da smo svi mi koliko nas god ovdje ima vjerujem radili neki posao preko ljeta za neku naknadu i da nije bilo sporno da smo to radili i mlađi od 18 godina. Imali smo i praksu u svojim školama i bez zasnivanja bilo kakvog radnog odnosa. Radili smo i teže i lakše poslove. Tako da mislim da je ovo apsolutna zabrana za sve mlađe od 18 godina što opet nije u skladu sa Zakonom o radu jer Zakon o radu kaže da se pod određenim uvjetima može zasnovati radni odnos i svaki oblik radnog angažmana i sa osobama koje su starije od 15 godina uz jedan jedini limit da oni nisu obveznici, dakle još uvijek ne idu u osnovnu školu. Zakon o radu ima i ostale prateće podzakonske akte koji definiraju jako, jako precizno rad maloljetnika. Na primjer poslovi sa posebnim uvjetima rada točno govore na kojim se poslovima maloljetnici ne smiju zapošljavati jer i to utječe na njihov psihofizički razvoj. Prema tome, mislim da imamo ovo područje vrlo dobro normirano, da nije potrebno imati strah da ovdje napišemo s maloljetnikom da se napiše da se zabranjuje sklopiti ugovor iz stavka 1. s osobom mlađom od 15 godina. To možemo učiniti čiste savjesti. A i naša praksa uopće nije loša gledano na svjetsku praksu što se tiče rada osoba mlađih od 18 godina odnosno iznad 15 godina. Naravno da ima u svakom društvu ima nekih pokušaja ali to nije nešto opasno u Hrvatskoj da bi morali propisati puno rigoroznije kriterije ovim zakonom nego što je propisao Zakon o radu. Mislim da su kriteriji i Zakona o radu u članku 17. sasvim, sasvim dovoljni. Dobro je u članku 11. da se ovdje konačno napravio jedan iskorak vezano za umirovljenike. Dakle umirovljenici ako rade privremene, povremene sezonske poslove u poljoprivredi dakle temeljem ovog članka 11. stavka 2. ne mora doći do prestanka isplate mirovine korisniku mirovina. I to je po prvi put da se tako nešto decidirano kaže. To je i uredu. Međutim imamo jedan drugi problem koji ću kasnije elaborirati. Do sada smo imali situaciju da su umirovljenici mogli raditi temeljem ugovora o djelu, a temeljem Zakona o obveznim doprinosima bili su oslobođeni plaćanja doprinosa, dakle postoji i taj institut. Sada imamo ovdje novi institut koji propisuje da umirovljenici mogu raditi sezonske poslove, mogu zaraditi a bez da stavljaju mirovinu u mirovanje. Međutim, u članku 13. stav 4. imamo nešto što je sad opet u kontrapoziciji. Dakle naime ako se plaćanje radova u poljoprivredi radi vaučerom onda ja priznajem, ministar je točno rekao za svih je vaučer odnosno bon ili kako ga zovemo novčani bon jednak, a on u sebi uključuje i plaćanje doprinosa. Umirovljenici i dalje imaju izbor mogu raditi, dakle ovaj zakon nije limitirao da oni mogu raditi ugovorom o djelu, dakle imaju mogućnost izbora. Ako se dogovore sa tim poslodavcem da će raditi temeljem vaučera, onda su obvezni plaćati doprinose. Onda mi predlažemo da se stavak 4. članka 13. briše. Zašto? Jer inače stavljamo u nejednak položaj one koji uplaćuju doprinos. Ovo djeluje dosta, a kažem šta će ta tri mjeseca, ali tri mjeseca ovdje se radi o efektivnom radu koji je moguć u toku godine, dakle efektivni dani ne kalendarski, 4 godine puta 3 mjeseca je godina staža. Godina staža za korisnike najniže mirovine znači 56 kuna. Nije neko bogatstvo, ali od onog dana kada dobije tu punu godinu staža kumulativno njegova je mirovina 56 ili 58 kuna veća jel toliko iznosi godina staža za najnižu mirovinu. Pa predlažemo da sve one koji plaćaju doprinose stavimo u iste uvjete. Evo dakle to bi otprilike bilo naš konstruktivni doprinos kvaliteti ovog zakona. Naravno da očekujemo da će tu biti još promjena. Ne strahujem zbog toga da će biti prekoračenja sredstava mislim daj Bože da imamo taj problem da moramo osigurati nova sredstva za ove mjere poticanja zapošljavanja. Ja bih si to stvarno želio, znači da smo nešto pokrenuli. Ali u svakom slučaju ovdje se puno bolje nego što je to do sada uređeno otvaraju vrata svijeta rada za mlade ljude, za one koji su do sada bili u sivoj zoni i da ono što je naročito bitno za one koji su dugotrajno već zaposleni ili koji još nikada nisu radili. Dakle, naravno da ćemo uvijek biti u dobroj namjeri i kritičari, ali ćemo uvijek značajno doprinositi kvaliteti ovih zakona. Prema tome, za kraj kažem HSU će podržati donošenje Zakona o poticanju zapošljavanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ja vam čestitam na ponovnom izboru za predsjednika HSU-a. Vjerujem da se kolegice i kolege pridružuju toj želji. Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Milorad Pupovac u ime kluba SDSS-a. Izvolite zastupniče.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika SDSS-a smatra da je ovaj prijedlog zakona dobra mjera. Dobra mjera ne u tom smislu da će se njome napraviti mnogo, ali s obzirom na okolnosti u kojima iz dana u dan gubimo sve više radnih mjesta i s obzirom na okolnosti da među onima koji su nezaposleni broj mladih ljudi je stalno u porastu, onda i ovakva mjera uz sve rizike koje nosi sa sobom se može smatrati dobrom mjerom. Sada mi dozvolite nekoliko riječi u vezi sa stanjem zaposlenosti odnosno stanjem nezaposlenosti po hrvatskim županijama. Dakle hrvatski prosjek je kao što je to inače slučaj sa prosjekom nešto bolji od onoga kakvo je stanje posebno u pojedinim područjima gdje se ističu županije koje imaju ili preko 30% ili gotovo 30% nezaposlenih kao što je Brodsko-posavska županija koja ima 32% nezaposlenih, Vukovarsko-srijemska koja ima gotovo 30%, Virovitičko-podravska koja ima preko 30%, Sisačko-moslavačka gotovo 30% i to su pokazatelji koji zapravo indiciraju da se politika zapošljavanja može riješiti samo radikalnom politikom uravnoteženog regionalnog razvoja i da se politika zapošljavanja može riješiti samo drugačijim konceptom ili usmjerenim ili drugačijim konceptom granskoga tipa zapošljavanja. Dakle, ne samo regionalnog nego i granskog s obzirom na činjenicu da pojedine privredne grane u pojedinim regijama moraju biti posebno stimulirane ili moraju biti posebno poticane kao što je poljoprivreda i kao što je voćarstvo, kao što je stočarstvo, kao što su različite kulture u tim područjima, a to se nažalost događa u malom obimu ili se gotovo uopće ne događa. No ono što bih htio reći, što se tiče ovog zakona. Ovaj zakon će djelomično pomoći ljudima na tim područjima, posebno u onom dijelu koji se tiče sezonskog zapošljavanja kojeg su ovdje većina klubova ocijenili kao možda najboljim dijelom ovoga prijedloga zakona. I mi mislimo također da su mjere koje su predložene u onom dijelu zakona koji se tiče sezonskog zapošljavanja značajan korak naprijed u odnosu na postojeću praksu i uvođenje vrijednosnih kupona također dobra mjera i dobra tehnika za sređivanje statusa onih koji su zaposleni u statusu sezonskih zaposlenika i dobra mjera isto tako i za same poslodavce. Međutim, ono što može nedostajati u takvim okolnostima jeste kvalitetno informiranje ljudi. Neophodnost je da se u tom smislu gospodine ministre povede, gospođe i gospodo povede adekvatna informativna kampanja prema županijama i prema gradovima kako bi se potencijalni korisnici ove mjere ili oni koji bi se mogli odlučiti na korištenje ove mjere, npr. oni koji imaju mala obiteljska domaćinstva, mogli adekvatno informirati o tome kako to mogu činiti i što je neophodno da bi takve stvari mogli učiniti. Druga stvar koju bih htio reći, ona koja se tiče druge mjere, a tiče se ljudi koji u pravilu spadaju u mladu generaciju, dakle spadaju u one koji imaju završeni diplomski studij ili imaju završene više škole ili imaju završene stručne magisterije ili neki veći stupanj akademskog obrazovanja. Ta mjera koliko god u prvi mah bila dočekana negativno u javnosti po našem mišljenju, bez obzira što nosi određene rizike, ta mjera također treba biti puštena u primjenu i testirana u primjeni. Zašto? U Hrvatskoj je do prije koju godinu prema našoj statistici najveći broj nezaposlenih među mladima sačinjavao onaj koji je imao srednju stručnu spremu i među njima posebno oni koji su krenuli na više ili visoke škole pa su odustali već na prvoj ili na drugoj godini i spadaju među one koji su sačinjavali najveći dio nezaposlenih među mladima. Zadnjih dvije godine ili tri godine se broj onih koji su završili fakultete, više škole i visoke škole također počeo povećavati u udjelu mladih nezaposlenih. I u tom smislu je mjera koju predlažete gospodine ministre, odnosno vaše ministarstvo, mjera koja bi tim ljudima mogla stvoriti određenu šansu da kroz programe stručnoga obrazovanja, kroz programe koje im nudite u ovom drugom dijelu zakona, a to je da s jedne strane dođu do kakve takve referencije o radnom stažu, s druge strane da dođu do nekih praktičnih vještina ili praktičnih znanja koja će ih dodatno kvalificirati za to da se u daljnjem traženju posla mogu bolje pozicionirati i da mogu imati bolje reference i u konačnici da imaju mirovinsko, da imaju zdravstveno, da imaju naravno kakvu takvu nadoknadu za posao koji će obavljati. Dakle, to je sasvim sigurno mjera koja ima svoju pozitivnu dimenziju. Ono na što dio mladih upozorava, posebno mladi koji djeluju unutar humanističkih fakulteta i društvenih fakulteta jeste da će se time više pogodovati onima koji su poslodavci nego li samim ljudima koji se zapošljavaju odnosno koji prolaze ovaj program stručnoga osposobljavanja je primjedba koja više upućuje na kontrolni mehanizam. I u tom smislu bilo bi dobro gospodine ministre, ukoliko bi se ovdje pred ovim Saborom još dodatno naglasio važnost kako će ministarstvo i na koji način će ministarstvo kontrolirati da spriječi zloupotrebu od strane poslodavaca, da ne provlači iz godine u godinu ljude koje će primati za stručno obrazovanje, koji će biti oslobođeni određenih doprinosa i istovremeno osiguravati sebi radnu snagu. To je i po našem mišljenju dakle u klubu SDSS-a jedna od važnih točaka na kojoj će ova mjera predložena zakonom biti uspješna ili će se pokazati neuspješnom. Što se tiče starijih od 55 godina o kojima je posebno govorio kolega Hrelja, točno je da je taj dio radne populacije, posebno muškoga dijela radne populacije posebno pogođen s jedne strane porastom nezaposlenosti, a s druge strane politikom poslodavaca da smanji broj zaposlenih u kojem onda prvi na udar dolaze ljudi koji su zapravo u dobi preko 55 godina. I nema nikakve sumnje da bi za taj dio radne populacije trebalo osmisliti adekvatan program, da li dopunama ovoga zakona ili kroz neka druga zakonska rješenja jer to ne samo da predstavlja ozbiljnu teškoću za obitelji, to ne samo da predstavlja ozbiljnu teškoću za društvo nego to naprosto uništava generacije koje dolaze u zrelu dob i koje onda stvaraju od tih ljudi ne samo nezadovoljstvo, ne samo bespomoćnost, nego istovremeno s obzirom na to da je ministar Mrsić ujedno i liječnik, nego povećavaju sigurno stopu oboljenja i predstavljaju sasvim sigurno i povećanje troškova za zdravstvo. Jednom takvom mjerom nesumnjivo da bi se racionalno postupilo i rasteretilo na jednoj strani državni proračun. I na kraju, dakle Klub zastupnika SDSS-a će podržati ovaj prijedlog zakona iako mislimo da se njime neće u značajnoj mjeri niti smanjiti trend povećanja nezaposlenosti, niti će se smanjiti opasnost od daljnjeg narušavanja postojećih radnih mjesta i to naprosto zbog toga što će se ovim Zakonom prvenstveno djelovati ili raditi sa onim poduzećima koja su zapravo solidno stojeća ili koja su održiva, a ona koja to nisu ona od ovih mjera neće biti kandidati za korištenje ovih mjera. Ne znam kako stoji gospodine ministre sa najavama i sa ostvarenjima mjera koji bi išli u pravcu javnih radova i javnih poslova. Neke jedinice lokalne samouprave to prakticiraju. Ne znamo u kojoj mjeri se to događa, ne znamo koji su razmjeri toga i da li u vašem ministarstvu postoje pretpostavke za jačanje te politike javnih poslova i javnih radova. Ukoliko biste nam o tome mogli nešto više reći mi iz Kluba zastupnika SDSS-a bismo vam bili zahvalni. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Evo završili smo raspravu po klubovima zastupnika. Određuje stanku do 15,00 sati pa nastavljamo popodne sa istom temom. Hvala vam lijepa.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se za raspravu prijavio uvaženi kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala kolega potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pa evo budući da govorimo o poticanju za zapošljavanje držim da je to vrlo aktualan problem i pozdravit ću svako pokušavanje rješavanja ovoga problema. Ono što je znakovito i što mene ovako osobno kao čovjeka i kao zastupnika brine je činjenica da naše kolege sa desne strane sabornice iz HDZ-a dakle da se nitko od njih nije javio za raspravu o ovom problemu. Jučer su žučno raspravljali o pravima nerođene djece, a o pravima onih koji su već rođeni i koji traže posao to ih izgleda ne zanima. No dobro, to je njima na dušu. Naime, s obzirom na broj nezaposlenih koji je zaista velik u našoj državi pozdravljam svaku inicijativu da se ovaj problem barem pokuša rješavati. Ako se mene pita suočavamo se sa dva glavna problema na tržištu rada u Hrvatskoj, a koji posredno utječu prije svega na poslodavce, neposredno i na posloprimce, a to je skup, dug i zamršen proces zapošljavanja. Dakle, mi imamo skupu radnu snagu. Vjerujte mi to znam i iz vlastitog iskustva jer sam bio u poziciji tražiti posao, često mijenjao poslove i znam koja je to procedura, koliko je tu papirologije i koliko je to komplicirano zapravo poslodavcu. I zbog toga baš mi je drago da se radi na pojednostavljivanju ovakvih stvari uz to što se omogućava dakle i mladim ljudima da steknu određena znanja i vještine koja će kasnije moći primjenjivati na svom radnom mjestu. Naravno da ovaj zakon nije rješenje problema, ovaj zakon se zapravo naslanja na pretpostavku i na naše uvjerenje da će ostale zakonske i nezakonske mjere koje ova Vlada čini pospješiti otvaranje novih radnih mjesta, pospješiti pokretanje našeg gospodarstva, naše proizvodnje, a samim time dovesti i do generiranja novih radnih mjesta na kojima će moći raditi ti mladi ljudi koji će steći dakle svoj državni, odnosno stručni ispit. U smjeru dakle rasterećenja poslodavca moram isto istaknuti da pozdravljam i mjere koje je Vlada već dosada donijela, a to je dakle rasterećenje poslodavca u smislu zdravstvenih doprinosa te se nadam da će takvih mjera biti i dalje, a sve u smislu pojeftinjenja rada u Hrvatskoj, dakle konkurentnosti hrvatskog rada na zajedničkom tržištu EU. Iz ovih razloga držim da svi mi kao saborski zastupnici imamo dužnost podržati ovakav zakon jer upravo govorimo o problemu koji je u RH vrlo izražen, a to je nezaposlenost. Dakle, dajmo mogućnost da svi steknu neke osnovne predispozicije kako bi što lakše našli posao. Hvala lijepa.
Hvala vama. Riječ ima uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani gospodine ministre. Ja ću otići korak dalje od uvaženog kolege Hajdukovića i reći ću da je nezaposlenost danas u RH problem broj 1. Nezaposlenost je danas naš najveći problem. I ako ne riješimo pitanje nezaposlenosti onda nećemo napraviti ništa. Bez rješavanja ovog problema nismo napravili ništa. Možemo mnogo toga napraviti, možemo mnoge dobre mjere donijeti, ali ako na kraju našeg mandata ne riješimo pitanje nezaposlenosti onda nismo uspjeli. I tu ću se nadovezati na još nešto što je kolega Hajduković ukazao, a to je da naši kolege iz HDZ-a danas ne raspravljaju o pitanju nezaposlenosti. A ne raspravljaju iz razloga što kada je bilo vrijeme za borbu protiv nezaposlenosti nisu činili ništa. Mi se danas nalazimo u dubokoj krizi. To su riječi koje treba ponavljati, od kojih ne treba bježati. Mi danas moramo poduzimati neke mjere koje su možda i vatrogasne, a samo zato što u trenucima kada se u RH imalo, kada je u RH bilo naizgled dobro nismo činili ništa. Kada su bile navodno dobre godine, kada je posao bujao, kada je nezaposlenost prividno padala HDZ ne samo da nije donosio mjere protiv, smijete se kolega Čobankoviću, nije smiješno, bez uvrede ali nije smiješno. Kada je trebalo poduzimati mjere, kada se trebalo boriti protiv nezaposlenosti, kada se trebalo pripremati za ovo što nam se dogodilo ne samo da niste poduzimali ništa, naprotiv vi ste ukidali mjere protiv nezaposlenosti koje je donijela koalicijska Račanova vlada. A uz te mjere ja sam osobno vezan jer sam se putem jedne od takvih mjera i zaposlio. I nakon što sam odradio svoju godinu dana koju je država sufinancirala mene je moj poslodavac zadržao kao što će vjerujem mnogi poslodavci zadržati mnoge mlade ljude koji će biti zaposleni putem neke od ovih mjera koje se danas predlažu. E sad, da li su ove mjere dovoljne? Pa hvala Bogu svi znamo da nisu. Ministar je o tome govorio. Ove mjere su samo jedan dio, samo jedan dio programa koji se mora poduzeti, onoga što moramo raditi, ali su iznimno važne. Jer ako ih ne poduzimamo bit će nam samo gore. I upravo zbog toga i ja ću kao i mnogi moji kolege i kao kolege koji će govoriti iza mene svesrdno podržati ove mjere. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Riječ sada dajem poštovanoj zastupnici Lidiji Bagarić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Prvo u svojoj raspravi fokusirat ću se na jedan od značajnih ciljeva ovog zakona, a to je povećanje zapošljivosti mladih osoba. U Hrvatskoj je uz općeniti problem velikog broja nezaposlenih posebno izražen problem velikog broja nezaposlenih mladih ljudi. Pa tako se oko 35% nezaposlenih mladih u RH mi smo u samom vrhu EU i neophodno je što prije nešto poduzeti po tom pitanju. Usporedbe radi 2008. godine udio mladih među nezaposlenima činio je oko 25%, što govori o velikom porastu trenda nezapošljavanja mladih osoba. Istraživanja pokazuju da ih poslodavci nerado zapošljavaju iz razloga što nemaju radnog iskustva i zato što smatraju njihovo obrazovanje neodgovarajućim, a sami ih nisu spremni dodatno educirati. Poslodavci očekuju da to čini država ili da se mladi ljudi na neki način snađu sami. Osim toga mladi su najranjivija skupina i onda kada imaju posao jer upravo su oni prvi na redu kada se dijele otkazi jer uglavnom imaju ugovore na određeno vrijeme. Ovim zakonom gradi se most koji će bolje povezati mlade s poslodavcima. Osigurat će im se toliko potrebno iskustvo i praktična znanja koja su neophodna za ozbiljnije konkuriranje na tržištu rada. Time se konačno približavamo praksi razvijenih zemalja koje posebno vode brigu o praktičnim iskustvima mladih. Spomenula bih i osobno iskustvo dodatnog treninga kroz praksu koji sam prošla nakon završenog fakulteta, a koje sam odradila u Sjedinjenim Državama. Za mene je izrazito korisno bilo vrijeme koje sam provela s mentorima, a što su u mom slučaju bili menadžeri hotela na različitim razinama, a učenje se provodilo kroz tzv. program shadowinga. Polaznici treninga su određeno vrijeme provodili s mentorima kao njihove sjene, znači doslovno su pratili uobičajene radne dane mentora uz mogućnost propitivanja područja koji ih posebno interesiraju. Tako stečena znanja vrlo su korisna i primjenjiva su u njihovom budućem radu. Čitajući ovaj zakon interesiralo me što konkretno mladi o njemu misle, pa sam kroz razgovore s predstavnicima studentskog zbora povratno dobila pozitivan osvrt na ovaj prijedlog zakona, a naglašena je jedino bojazan studenata Medicinskog fakulteta koja se odnosi na članak 6. ovog zakona, a postojao je strah da bi se u neravnopravan položaj mogle dovesti osobe kojima je staž dio formalnog obrazovanja, odnosno uvjet za dobivanje dozvole za samostalan rad. Želim naglasiti, a što je i ministar ovdje posebno potvrdio da se ovaj zakon ne odnosi na tu skupinu mladih jer su oni regulirani posebnim pravilnicima. I na kraju želim reći da ovaj zakon treba podržati jer vjerujem da će vrlo brzo polučiti rezultate, a u cilju smanjenja broja nezaposlenih a posebno udjela nezaposlenih mladih osoba. Iskustva i znanja koja ovaj zakon potiče iznimno su važna kako nam se ne bi događalo da mladi bezuspješnim javljanjima na natječaje, čekajući i ostare. Zahvaljujem se.
Hvala vama. U raspravu će se sada uključiti uvažena zastupnica Vanja Posavac.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani ministre sa zamjenicom, poštovani kolegice i kolege. Evo problem nezaposlenosti, samo ću jednu brojku iznijeti, 2011. godine 315438 nezaposlenih, od toga preko 53 tisuće nezaposlenih bez radnog iskustva. Upravo je stopa rasta nezaposlenih mladih osoba od petnaest do dvadeset devet godina ono što posebno zabrinjava. Mladi ljudi završe školu, završe fakultet i zaista puni entuzijazma kreću u novi život misleći kako će uspjeti, kako će raditi, osnovati obitelj i biti uspješni. No, nažalost nailaze samo na gorčinu, jer godinama ne mogu pronaći posao, a jedan od najvećih problema je kada se pojave na natječaju za posao što zapravo poslodavci od njih traže određeno radno iskustvo, oni to nemaju. Također oni koji su nezaposleni duže od dvije godine, što s tim ljudima? Pa ti ljudi su već očajni, ne mogu naći posao, upravo ovim zakonom i njima će se dakle uplatom doprinosa pomoći da zapravo ipak krenu i da im se dakle da nekakva nada da će se nešto promijeniti i da će oni postati konkurentni i radno sposobni. Ovim zakonom proširit će se i krug osoba koje mogu koristiti mjeru stručnog osposobljavanja za rad bez zasnivanja radnog odnosa i to je dobro. Zašto je dobro, zato što smo do sad imali samo zapošljavanje u javnim službama, a sad ćemo dakle to proširiti i na privatni sektor. Ono što je važno, važno je da će te mlade osobe nakon godinu dana imati radno iskustvo. Budimo realni, nakon fakulteta dobivamo knjižnicu u glavi, uglavnom to, na većini fakulteta koji zapravo ne znamo primijeniti. Situacija je takva da poslodavci većinom nemaju niti mogućnosti, niti resursa da ostave dakle, da imaju nekoliko osoba zaposlenih koji će učiti mlade ljude kako će zapravo primjenjivati svoje znanje. Nakon godinu dana ti mladi ljudi će biti konkurentniji na tržištu rada, ti mladi ljudi će, ako će dakle dobro raditi kao što je rekao kolega Peđa i ostati možda u tim firmama raditi velike su mogućnosti. Ali ne zaboravimo jednu stvar kao dugogodišnja profesorica moram to reći, mladi ljudi isto kao i stariji, ali pogotovo mladi koji su dugo vremena nezaposleni padaju u stanje apatije. Ovako će raditi, kretat će se među ostalima koji rade, saznavati nešto novo i dobiti veću priliku da još više se usavrše i da nađu kvalitetan i dobar radni odnos. Korištenje ovih mjera, dakle, ja bih rekla aktivne politike u zapošljavanju uistinu će omogućiti i mladima i onima koji su duže nezaposleni da im se pruži prilika, ali moram se evo dotaknuti i posebno pozdravljam i ovu mjeru zapošljavanja sezonskih radnika u poljoprivredi, jer ja dolazim iz kraja koji je dakle, Bjelovar i okolica itekako vezan uz poljoprivredne radove i upravo će ovako dnevno, dakle ugovor na dnevnoj bazi uz kupone riješiti taj problem jer činjenica je da vremenske prilike onemogućavaju određene, dakle sezonske radove i da zapravo ono što smo imali u poljoprivredi, to je da smo imali gomilu sive ekonomije, dakle rada na crno. S obzirom da u ovom zakonu isto tako piše koja su sve sredstva kontrole, a ona nisu mala, dakle ja vjerujem da će ovaj zakon i ova sredstva kontrole itekako utjecati i na zapošljavanje da bude u redovnom zapošljavanju isto tako radnika na sezonskim radovima u poljoprivredi, ali isto tako vjerujem da će se i mladih ljudi i onih koji su duže ne zaposleni biti poveći broj koji će se zapošljavati. Stoga ja apsolutno podržavam ovaj zakon i pozivam sve ostale da taj zakon podrže. Zahvaljujem.
Hvala vama. Na ovo vaše izlaganje replikom ustaje uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice rekli ste da su mladi ljudi nakon što izađu s fakulteta zapravo, nisu spremni za posao što je možda čak djelomice i istina. Međutim, otkud toliki ogroman broj mladih ljudi visokoobrazovanih koji nisu spremni za posao. Čega je to rezultat? Ne čini li vam se da je to rezultat jednog vrlo sličnog poteza pred ponešto godina, otvorimo fakultete sa nominalnom intencijom, ajde doći ćemo do dvadeset i nešto posto visoko obrazovanih, otvorimo vrata fakultetima upišimo tri tisuće ekonomista, tri tisuće pravnika, tisuće ovih, tisuće onih, zašto? Pa da ih maknemo s ceste, jel smo imali i u to doba, u doba HDZ-ove vlasti isti problem. Pokušali su taj problem riješiti tako, sad žanjemo rezultate, sad je rezultat toga tisuće mladih visokoobrazovanih ljudi koji zapravo nemaju šta raditi. Čini mi se da je ovaj zakon i ova mjera po intencijama, stvarnim intencijama vrlo slična. Maknimo te mlade i pametne ljude s ceste. Mladi su pametni su, gnjevni su, opasni su, maknimo ih radije s ceste platimo ih tih tisuću 600 kuna, neka skupljaju praksu, neka nešto rade. Kada bi netko ozbiljno računao da će veći dio tih ljudi moći se uključiti u posao, naći posao u ovoj državi nakon godinu dana, vjerojatno bi od tih ljudi tražio i garanciju što je bio slučaj do sada sa praktikantima nazovimo ih ne znam na koji način da ih zovem, dakle ljude koji su dolazili obrazovati se za rad [[Upadica: Vrijeme zastupniče.]] Potpisivali su ugovor da će obavezano raditi, ovi ne potpisuju ništa jer i nakon toga neće raditi.
Na repliku će sada odgovoriti poštovana zastupnica Vanja Posavac.
Zahvaljujem. Pa uvaženi kolega mislim da ste malo skrenuli s teme ali evo ja bih vas podsjetila da jučer ministar Željko Jovanović zapravo već počeo sa prezentacijom reformi u obrazovanju, ali isto tako podsjećam da je HDZ bio 8 godina na vlasti, a da je ova koalicijska vlast tek nekoliko mjeseci i da zapravo ovom mjerom prvo nije intencija da se mlade ljude za koje vi velite da su opasni na cesti, ja ne bih rekla da su opasni, to nema veze jel mladi ili stariji, da se njih na taj način makne s ceste. A to pitanje fakulteta i koliko se koje kvote upisuju to je nešto što je već naš ministar itekako upozorio. Dakle, ja vjerujem da će i taj dio uskoro ići sa ovim zakonom ali velim to nema veze s ovim sada. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Za riječ se sada javio poštovani ministar gospodin Mirando Mrsić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Obećao sam da se neću puno javljati ali kada netko ne prihvaća da je promašio cio gol da nije pogodio i da nije poentirao kada se poveo na početku ove rasprave o ovom zakonu pa govori o tome da je ovo zakon o robovlasnicima, pa u više intervjua se spominje predsjednik stranke koji govori da su to robovlasnici, pa kada dođete do toga da to baš nije tako, a nema hrabrosti reći eto falili smo, nismo dobro čitali zakon, nismo dobro čitali zakona onda sada skrećemo pozornost na neku drugu stranu, na opasnost od mladih ljudi, na opasnost od bune, od toga da mlade ljude treba skloniti s ulice. Mlade ljude ne treba sklanjati s ulice, mladi ljudi žele posao. I to je ono što oni žele i to je ono što im mi sa ovim načinom omogućavamo. Ne možemo im omogućiti svima njima, ne možemo omogućiti trajan posao ali im omogućujemo godinu dana i to molim vas da upamtite, omogućujemo godinu dana rada u struci, godinu dana edukacije, ali i godinu dana dokazivanja pred poslodavcem, ali i godinu dana socijalnih kontakata sa nekim drugim poslodavcima koji će prepoznati u tom mladom čovjeku potencijal i zaposliti ga. Niti jedan poslodavac koji ako je pravi poslodavac koji vidi mladog čovjeka koji je sposoban, koji se trudi neće ga on dati nekom drugom poslodavcu nego će ga zadržati. Problem ovog zakona do sada odnosno ove mjere do sada je bio što je bila usmjerena prema javnom sektoru gdje i nije bilo zapošljavanje i onda o tome možemo govoriti da li je ta mjera efikasna. Ali u toj mjeri koja je bila vezana uz javni sektor zaposlili smo ljude u puno većem postupku nego što smo mislili. Prema tome, mjera je efikasna. Naravski da ne možemo sve zaposliti. Ovo nije zaposlenje kao što sam rekao, ovo je mjera koja je usmjerena prema mladima, ne prema poslodavcima nego baš prema mladim ljudima koji će steći godinu dana radnog iskustva. I poslušajte te mlade ljude koji se javljaju na Zavod za zapošljavanje i traže svoje mjesto kod poslodavca da bi stekli tu godinu dana radnog iskustva. Što se tiče umjetnog brisanja, moramo opet ponoviti "Repetitio est mater studiorum" da mi ovom mjerom ne friziramo broj nezaposlenih. Mi smo od početka rekli da je broj nezaposlenih javna brojka koja se svaki dan mijenja i daće ova mjera biti isto tako na web stranici Zavoda za zapošljavanje gdje će uz broj nezaposlenih biti vam jasno napisano koliko je u tom trenutku osoba u javnim radovima, koliko se osoba uključilo u ovu mjeru, ali isto tako ćemo objaviti ono što isto tako do sada nije tako korišteno, u koliko slučajeva smo izdali potpore za samozapošljavanje mladim ljudima. A i tu mijenjamo stvari i tu mijenjamo pa ne znam da li ćete to reći da i to ne vrijedi, dakle u Zavodu za zapošljavanje za sve one mlade ljude koji imaju ideju, koji žele tu ideju materijalizirati tako da osnuju svoju tvrtku, formiraju se i bit će formirani odijeli koji će ih pratiti cijelo vrijeme, a ne kao što je do sada bilo da oni dobiju potporu, odu na tržište i potonu. To je ono kao kada neplivača bacite u bazen ili u more pa onda očekujete da pliva. Dakle, mjera ide sa time da se pomogne tim ljudima, da oni godinu dana budu praćeni od Zavoda za zapošljavanje i da na taj način i tu mjeru u koju dosta sredstava dajemo učinimo efikasnom. Meni je samo žao što se pokušava skrenuti pažnja na periferne stvari, a ne shvaća se bit ovog zakona, a bit je da se pomogne mladim ljudima da dođu što prije do toliko željenog zaposlenja.
Gospodin ministar u svom izlaganju je iznio neki netočan navod tvrdi uvaženi kolega Nikola Vuljanić.
Hvala. Gospodin ministar je spomenuo robovlasnike, mislim da je on danas bio prvi koji je spomenuo robovlasnike, ja ih nisam spominjao, nisam čuo nikog drugog da spominje. Ne znam jel podsvjesno, ali robovlasnici još danas nisu ušli u diskusiju pa eto to je ispravak netočnog navoda.
Svoje vrijeme za raspravu u trajanju od 10 minuta iskoristit će poštovani kolega Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospodine ministre, gospođo pomoćnice ministra. Vjerujem da ću nastaviti ovaj niz pozitivnih, kvalitetnih, jezgrovitih diskusija uz kratke prekide kolega iz Hrvatske laburističke stranke koji se koliko vidimo jedini protive ovom prijedlogu zakona koji afirmira rad i koji afirmira vrijednosti rada tako da predsjednici Hrvatske laburističke stranke dosta začuđuje da tako nešto ne mogu prihvatiti. Zapošljavanje i buđenje gospodarstva temeljni je strateški cilj ove hrvatske Vlade i prijedlog ovih izmjena i dopuna zakona jedan je od koraka naprijed u tom cilju. Što nam je to ostalo na zapošljavanju, na broju zaposlenih? U prosincu 2008. imali smo u Hrvatskoj milijun 518 tisuća 973 zaposlena. Tri godine kasnije, dakle u prosincu 2011. u doba kada ova Vlada dobiva povjerenje taj broj zaposlenih je milijun 367 tisuća 872 zaposlena, 151101 zaposleni manje. To je predana štafeta koja je došla ovoj Vladi i to je dakle brojka koja se i ovim mjerama mora podići i koja traži da aktivnim mjerama i zapošljavanja, ali i mjerama kroz ovo poticanje zapošljivosti, kako kaže ovaj zakon da tu brojku podignemo. Nezaposlenost, sada je govorio ministar, nije više tabu tema, ne skriva se taj broj, ne tražimo raznorazne isprike zašto taj broj raste, ne čekamo statistički izvještaj pa ih pokušamo promijeniti. Na današnji dan broj nezaposlenih u Republici Hrvatskoj je 315944, taj broj stoji na stranicama Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. To je glavna briga i motiv svih nas da se taj broj smanji. Sve mjere koje su predložene u ovim izmjenama i dopunama prijedloga zakona mjere su u cilju povećanja zaposlenosti, u pokušaju da se pomogne prvenstveno mladim ljudima da dođu do svog prvog zaposlenja, ali jednako tako one su i pružena ruka poslodavcima u Republici Hrvatskoj da lakše organiziraju svoj posao, ali samo jedino poslodavcima koji uredno isplaćuju plaće, doprinose, poreze, koji ne otpuštaju radnike zbog poslovno uvjetovanog otkaza kao što stoji u stipulacijama u ovom zakonu. Dakle hrvatska Vlada traži partnere, među poslodavcima traži partnere za izlazak iz ove krize o kojoj je puno toga danas rečeno. Mjere, rekao je ministar 27% povećanje proračuna za navedene mjere, ali jednako tako i jačanje institucija za kontrolu ovih mjera, dakle s jedne strane popularno rečeno i mrkva, ali dakle i batina kroz jačanje institucija i kroz konačno poštivanje samih institucija da odgovorno odrađuju svoj posao, a da prevara države ili pokušaj lova u mutnom ne bude više stimuliran i poticajan način gospodarenja u Republici Hrvatskoj već naprotiv suprotno, oni koji prihvate pruženu ruku sa strane ove Vlade biti će stimulirani i pomoći ćemo jedni drugima da krenemo naprijed. Tri su mjere, govorili su kolege o njima, koje se ovim zakonom predviđaju. Prva i oko koje je bilo najmanje spora, to je stimulacija zapošljavanja u poljoprivredi, sezonskog zapošljavanja, destimulacija rada na crno i stimulacija plaćanja i doprinosa za one koji to rade i umirovljenika i ljudi koji na neki način si pomažu krpati svoje budžete kroz taj rad. Sam podatak da je registrirano u 2011. ako se ne varam 3800 zaposlenih u tom sezonskom radu, a procjena je da je preko 100 tisuća ljudi radilo u poljoprivredi i na sezonskim poslovima, ja mislim da dovoljno dokazuje da je potreba za ovim izmjenama i dopunama koje će dakle stimulirati i prijavljivanje, ali i zaštitu i osiguranje i sve one druge benefite koji dakle predstoje sezonskim radnicima nakon ovih izmjena i dopuna zakona da je takve mjere bilo nužno donijeti. Druga mjera, dakle poticanje zapošljavanja. Kontinuiran nastavak stimuliranja, dakle zapošljavanja mladih bez radnog iskustva ali i mladih, to je ono što je dodatak, mladih bez adekvatnog radnog iskustva, znači oni koji su imali određena radna iskustva, ali ne u struci te oni koji su više od dvije godine na burzi. To su nove mjere ovdje. Kroz doprinose smanjenje 15,4%, ali uredno uplaćivanje mirovinskog doprinosa, uredno uplaćivanje neto plaća, a dakle poticaj rekoh poslodavcima koji žele biti partneri da smanjimo kroz neobavezu uplaćivanja doprinosa dakle ukupno 15,4%. To su doprinosi za zdravstveno, za zapošljavanje, za zaštitu na radu te zapošljavanje osoba s invaliditetom. Tih doprinosa oslobađamo poslodavce koji žele zaposliti dakle u tom programu. I treći dio ovih izmjena i dopuna zakona, možda i, zapravo ne možda nego sigurno i najkomentiraniji danas u ovoj sabornici, a i u javnosti to dakle su mjere oko stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa. I evo dopustite da ponovim nekoliko činjenica što mjere koje nam se danas predlažu nisu, dakle ne radi se o volontiranju kao što je rečeno često u javnosti, a i danas u ovoj govornici, znači nije volontiranje, ono se to upisuje na neki drugi način, dakle to nije rad bez plaće. Druga netočna činjenica je da se radi o novim mjerama, znači nije tome tako, ne izmišlja se topla voda samo se nastavljaju mjere i dolazimo do ovih unapređenja o kojima sam maloprije govorio. Osim što je taj rad plaćen sa 1600 kuna, dakle nije neplaćen, na njega je predviđeno dakle da država subvencionira i mirovinsko osiguranje i zdravstveno osiguranje i radni staž. Dakle, mladi novi zaposleni sve to imaju. Četvrta poluistina koja je korištena u javnosti je da mjeru neće moći koristit svi, zapravo da će moći ovu mjeru koristit svi pa zlorabiti poslodavci. Tome nije tako, znači ona se odnosi samo i jedino na visoko obrazovane te polaznike obrtničkih škola kojima je potrebno dvije godine radnog staža za polaganje stručnih ispita. Dakle te nenadoknadive i potrebne znanje, vještine i iskustva koji trebaju mladim ljudima su zapravo najveći benefit svih ovih mjera. Nažalost u javnosti, a dijelom i danas u sabornici su … [[Ne razumije se.]] mjera dočekani na nož, dobrim dijelom zahvaljujući dezinformacijama, neodgovornim izjavama. Ja vjerujem kao što je … [[Ne razumije se.]] dobivena i bitka u javnosti, ali kao i nakon afirmativnih diskusija u ovoj Sabornici, vjerujem i prenošenjem medija našoj javnosti sve više ima zagovornika ovih ideja. Propisane su ili će ministar detaljnije propisati pravilnicima evaluacije ovih učinaka, učinaka ovih donesenih mjera i ja vjerujem i nadam se da ćemo vrlo brzo u ovoj sabornici da će ministar imati priliku da referira o pozitivnim rezultatima ovih mjera i radujem se tome danu. Hvala vam lijepo.
Hvala vama. Svoje poglede na ovaj zakonski prijedlog iznijet će nam sada poštovana zastupnica Sandra Petrović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom. Evo jedna diskusija iz perspektive mlade osobe. Imam tri oglasa za posao. Traži se diplomirani ekonomist, uvjet je jedna godina radnog iskustva. Traži se administrativni tajnik, uvjet jedna godina radnog iskustva. Traži se stručni suradnik u jedinici lokalne samouprave s dvije godine radnog iskustva. Tako da to vam je danas otprilike slika na Zavodu za zapošljavanje u rubrici Oglasi za radna mjesta. Jedan od glavnih problema s kojima se danas suočavaju mladi u Hrvatskoj na žalost nije pitanje hoće li oni zasnovati obitelj, hoće li se osamostaliti od roditelja ili nastaviti nakon završenog fakulteta svoje obrazovanje na poslije diplomskom studiju. Mladim ljudima u Hrvatskoj se to čini kao daleka budućnost ili kao znanstvena fantastika. Na žalost, mladi ljudi u Hrvatskoj danas su na Zavodu za zapošljavanje, sumanuto traže posao uzaludno obilazeći pragove potencijalnih poslodavaca u potrazi za prilikom da odrade zakonom predviđeni pripravnički staž, staž koji im je nužan uvjet da bi stekli određeno radno iskustvo i osposobili se za daljnje zaposlenje i nastavak karijere. Mladi u Hrvatskoj na bolan su način postali svjesni ekonomske situacije u kojoj se trenutno nalazimo. Njihove želje i planovi za budućnost stavljeni su na čekanje jer ne mogu dobiti priliku da se dokažu, a žele raditi, žele graditi svoj život i doprinositi društvu u kojem žive. Mladi u Hrvatskoj osjećaju se nepoželjnima jer svakodnevno moraju slušati kako su za većinu poslodavaca u uvjetima ekonomske krize nesnošljiv financijski teret, nepotrebna radna snaga. Kako poslodavci otpuštaju dugogodišnju radnu snagu pa tim više nisu u mogućnosti zapošljavati mlade osobe kao svježu radnu snagu. I dok oni uzalud pokušavaju pronaći posao njihove sposobnosti stečene tijekom dosadašnjeg školovanja polako blijede i gube se kao i njihova nada u bolje sutra. Ovi mladi ljudi u Hrvatskoj nisu nerealni u svojim očekivanjima i u svojim zahtjevima. Oni ne očekuju da će im se nakon završenog Ekonomskog fakulteta ponuditi menadžerski ugovor u uspješnoj multinacionalnoj kompaniji sa 3000 eura mjesečnom plaćom. Oni jednostavno žele dobiti priliku da se dokažu. Oni znaju da su ostali pripravnici u ostalim europskim zemljama također slabo plaćeni i plaćeni puno manje nego njihovi stariji kolege kao i da nezaposlenost nije problem koji muči samo Hrvatsku nego i ostatak Europe i svijeta nezaposlenost mladih i općenito nezaposlenost visoka stopa. Ali oni su mladi i spremni su za dokazivanje. Jedino što im treba i što traže jest prilika. Ovaj Zakon nije posut čarobnim prahom koji će u trenu zaposliti svaku mladu osobu koja, na radnom mjestu koje ona poželi s plaćom dostatnom za pristojan život. Kamo sreće da je tako i da ovaj problem može riješiti jedan običan zakonski akt. Ali ovaj Zakon nije niti robovlasnički, niti pogoduje krupnom kapitalu, a zasigurno neće uzrokovati tektonske poremećaje na hrvatskom tržištu rada. On samo daje mogućnost osobi koja traži zaposlenje da stekne određeno radno iskustvo i da poveća svoju konkurentnost na tržištu rada i na kraju šansu da pronađe pravo zaposlenje. Jer ne zaboravimo na kraju svoje rasprave spomenut ću i da Opća deklaracija o pravima čovjeka u članku 23. garantira svakom čovjeku pravo na rad. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Za raspravu se prijavio i poštovani Dan Špicer.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine ministre, dame i gospodo. Evo dozvolite isto tako jedan kratak osvrt na ovaj Prijedlog zakona o poticanju zapošljavanja. Naime, Hrvatske je rijetko kada prva ili druga po ičemu u Europi osim kada govorimo o negativnim pokazateljima. Tako i kad se govori o nezaposlenosti mladih gdje je Hrvatska prošle godine zauzela visoko drugo mjesto po broju nezaposlenih mladih. Čak i jedna Grčka u kojoj su scene nasilja, paleži, prosvjeda protiv lošeg gospodarskog stanja postale svakodnevica bolja od Hrvatske po pitanju zapošljivosti mladih, odnosno njihove nezaposlenosti. Danas je u Hrvatskoj svaki treći mladi do 30 godina nezaposlen, a u ukupnom broju nezaposlenih u Hrvatskoj mladi danas čine čak 40%. Da bismo bolje shvatili koliko se uistinu pogoršala situacija unazad par godina dat ću vam usporedbu. 2008. godine mladi su činili 25% svih nezaposlenih. Danas kao što sam rekao čine 40%. Mladi su najranjivija skupina i kada imaju posao, kolegica Bagarić je pričala o tome upravo iz razloga što se najčešće zapošljavaju na ugovore na određeno, a kad dođe do otpuštanja, kad dođe do smanjenja radne snage oni među prvima dobivaju otkaz. Ali su i najranjivija skupina među onima koji posao nemaju. Tri su osnovna razloga zašto je danas tako visoka stopa nezaposlenosti među mladima. Pod broj jedan još uvijek imamo premalo visoko obrazovanih, dvostruko manje nego što je to u prosjeku u državama članicama Europske unije. Pod broj dva, obrazovni sustav uopće nije usklađen sa potrebama tržišta rada. Obrazujemo mlade za burzu umjesto za zanimanja za koja postoji realna potreba. I pod broj tri, mladi nemaju dovoljno radnog iskustva i nisu interesantni tržištu rada. Mladi bez iskustva naprosto su preskupi poslodavcima jer im u prvih godinu ili više dana teško mogu ostvarivati vrijednost. No, ono što je možda i najgore su upravo posljedice koje nezaposlenost pogotovo dugoročna izaziva i ostavlja na mlade ljude i kako se to reflektira na cijelo društvo. Prema određenim istraživanjima mladi kao najčešće uzroke vlastite nezaposlenosti ističu na prvom mjestu radno neiskustvo, ali odmah zatim zapošljavanje po sistemu veza, poznanstava i općenito korupciju. Ono što je najizraženije u istraživanjima gledano upravo iz pozicije i perspektive mladih nezaposlenih osoba je upravo doživljaj nepravde, diskriminacije i napuštenosti od strane osoba i institucija koje imaju moć i mogućnost utjecanja. Mladi najveću pomoć očekuju od države, a upravo od nje dobivaju najmanje. Takvi rezultati govore u prilog teorije socijalne isključenosti kao isključenosti iz brojnih područja života pri čemu nezaposlenost ima ključnu i središnju ulogu. Nezaposlenost time utječe na materijalne, ali i ono što je možda čak i bitnije za reći o čemu se manje danas pričalo ali i na ne materijalne aspekte života mladih. Mladi sami sebe percipiraju kao nefunkcionalne, neproduktivne, nepotrebne. Među njih se uvlači i raste osjećaj apatije, beskorisnosti, besperspektivnosti, depresije. U konačnici takvi osjećaji naravno da se šire i provlači na ostatak društva. No, koliko god nas ta pojava plašila nikako nas ne može čuditi. Generacije mladih odgajane su na potpuno izokrenutim i izopačenim vrijednostima uski krug uspješnih, sretnih i bogatih bili su cilj, a korupcija, nepotizam i opće narodna pljačka bili su sredstvo. Sredstvo upravo u rukama onih koji su istim tim mladima, dame i gospodo, obećavali svjetlu i perspektivnu mladost dok su im istovremeno krali budućnost. Smatram da je izuzetno bitno imati spoznaju i shvatiti da današnja pozicija mladih nije slučajna i nije samo naslijeđena globalnom krizom. Ona je i naš domaći proizvod, način na koji se godinama tretiralo mlade i gledalo na mlade kao na problem je ono što trebamo mijenjati jer mladi nisu problem, oni nisu uteg oni su naša prilika i šansa da izgradimo bolje društvo i izvučemo ovo društvo i ovu zemlju iz gliba. I zato ovaj zakon, koji nadam se da ćemo podržati, pogotovo u dijelu poticanja zapošljavanja nezaposlenih mladih daje mladima upravo ono što je najbitnije, daje im šansu i priliku. Priliku da postanu odgovorni i funkcionalni dio društva, priliku da se dodatno obrazuju uz rad i uče se novim vještinama i znanju. Priliku da upoznaju nove ljude i nove ideje. Priliku da uz stjecanje radnog iskustva već sutra na tržištu rada postanu konkurentniji. Na koncu, daje im priliku da im uz sve to budu plaćeni doprinosi, da im ide staž i da nešto pritom i zarade. Svjesni činjenice da ovim mjerama nećemo riješiti ukupnu nezaposlenost u Hrvatskoj, ali da ćemo pomoći tisućama mladih u njihovom profesionalnom životu predlažem da glasate za ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala vama. Riječ sada dajem cijenjenoj kolegici Dragici Zgrebec.
Hvala gospodine potpredsjedniče, ministre, gospođo pomoćnice, kolegice i kolege. Zašto u Hrvatskoj toliko raspravljamo o nezaposlenosti, nešto manje o zaposlenosti? Zato što je to jedan od gorućih problema naše ekonomije pa onda posljedično tome i svih drugih sustava koji se vežu na njega od mirovinskog, zdravstvenog, socijalnog itd. Dakle, ovih dana svaki dan možemo pročitati kakvo je stanje nezaposlenosti na web stranici Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Kolega Rađenović je rekao kako je to danas, ja sam neki dan pogledala, 317 tisuća 242, istovremeno nudilo se 5 tisuća 593 slobodna mjesta. Dakle, nedovoljno, premalo i uglavnom su to sezonski poslovi u turizmu i možda nešto malo i nekih drugih radnih mjesta. Kad gledamo strukturu nezaposlenih krajem 3. mjeseca ove godine onda vidimo da bez radnog iskustva je 17% od ukupno nezaposlenih. Međutim, zabrinjavajuća činjenica da su mladi bez radnog iskustva u tome percipiraju sa 54%, a oni koji su dugotrajno nezaposleni dakle više od dvije godine, a tu znamo da neki čekaju i po 5, 6 godina i neki koji se nikad neće moći zaposliti jer su u takvoj životnoj dobi i sa takvom kvalifikacijom kakvu imaju praktički uopće su nezaposlivi, takvih je 43% u strukturi onih koji su bili nezaposleni krajem 3. mjeseca ove godine. Da se tome uvidjelo dosta rano, mi smo prve mjere aktivne politike zapošljavanja imali već početkom 2000-ih godina, međutim u samom procesu pristupanja EU 2008. godine Hrvatska je u suradnji s Europskom komisijom izradila jedan zajednički memorandum o prioritetima politike zapošljavanja. I počeli su se, počeo je taj novi ciklus aktivnih mjera zapošljavanja, donesen je i Nacionalni plan za poticanje zapošljavanja 2011., 2012. što znači da ćemo odsada imati unaprijed planirane takve poticajne mjere za naredne dvije godine. Ministar je već ovdje rekao da su u izradi za iduće dvije godine. Dakle, koje su tu ciljne skupine bile utvrđene? To su žene primarne dobi, starije osobe, mladi, dugotrajno nezaposleni. Dakle, prije četiri godine smo to uvidjeli, a sada kad gledamo ovu strukturu koja je bila krajem prvog tromjesečja zapravo nismo nekakve pomake učinili. Dakle, 4 izgubljene godine imamo. Koje smo ciljeve tim nacionalnim planom, odnosno tim zajedničkim memorandumom utvrdili? Da su to smanjenje neusklađenosti znanja i vještina radne snage s potrebama tržišta rada, da treba poboljšati prilagodljivost radnika i poduzeća, da treba vršiti dobro upravljanje i izgraditi administrativne kapacitete. Kad bismo išli svaki od tih ciljeva ponovno analizirati vidjeli bismo da nismo baš puno u tome učinili. Dakle, dobro zapažamo probleme međutim realizacija nam je loša. I sada kad imamo prijedlog jednog zakona kako o njemu raspravljamo? Raspravljamo o njemu da je to udar na poduzetništvo, da je to militaristički pristup prema poduzetnicima, da ćemo srušiti cijenu rada, pa evo čuli smo i kroz replike i ispravke da nam je samo želja nekakva politička da sklonimo mlade ljude sa ulice jer bi oni mogli biti opasni za vlast. Dakle, Vlada i vlast moraju tražiti i predlagati mjere. One mogu biti efikasne, manje efikasne, dobre, manje dobre, ali politička opozicija nije tu samo da na ovakav način raspravlja jer je ovo problem koji se treba ticati svih i nas koji smo u politici i poslodavaca, poduzetnika, zaposlenih dakle čitavog našeg društva. To nije nekakvi svjetonazorski pogled na svijet, to nije ni vjerski ni nekakav drugi, dakle to je nešto što prije ili kasnije svakoga pogađa. To je nešto slično kao npr. zdravstvo, prije ili kasnije svatko od nas potraži liječnika. Mi imamo i problem niske zaposlenosti. Mi smo po stopi zaposlenosti u odnosu na radno aktivno stanovništvo pri dnu u Europi. Europska unija je proklamirala stopu od 70%. Neke zemlje su to čak i premašile. Dakle, mi se još jako puno moramo truditi da dostignemo 55, 60% jer smo sada nešto više od 40%. Niska zaposlenost zapravo nam stvara probleme i u mirovinskom sustavu i u zdravstvenom sustavu i u socijalnom sustavu pa i u ovom nekakvom, nekoj drugoj nadgradnji jer vidimo iz godine u godinu da nam je deficit u proračunu sve veći jer ne možemo iz ovih primarnih doprinosa zapravo financirati niti mirovine, niti zdravstvo. I zato uz ove mjere koje i dosada Hrvatski zavod za zapošljavanje provodi kao aktivne mjere za zapošljavanje kojih je trenutačno pet dakle za mlade osobe bez radnog iskustva, za dugotrajno nezaposlene osobe dakle koje su u jedinici duže od 12 mjeseci, za osobe iznad 50 godina života, osobe s invaliditetom i posljednjoj skupini nezaposlenih a misli se tu na branitelje, na roditelje s četvero i više malodobne djece, samohrane roditelje, liječene ovisnike itd. Dakle, uz ovakve mjere koje se već kontinuirano provode kroz Hrvatski zavod za zapošljavanje imamo i posebni Zakon o poticanju zapošljavanja. I ja ću ovdje afirmativno još jedanput reći da su dvije mjere izuzetno važne i daće one sigurno polučiti rezultate. Jedna je sezonski rad u poljoprivredi jer ljude koji zapošljavaju sezonce na poslovima u poljoprivredi zapravo oslobađa od značajnih administrativnih poslova prijavljivanja, odjavljivanja radnika ne samo što moraju primati u radni odnos moraju ih prijaviti u mirovinsko, zdravstveno i za nekoliko dana odjavljivati ako oni nisu sposobni obavljati takve poslove iz fizičkih i nekih drugih razloga. A druga je što mislim da će dati značajnije rezultate upravo ova mjera koja se i do sada provodila ali sada se proširuje na više subjekata, a to je zapošljavanje bez radnog odnosa radi sticanja iskustva, radnog iskustva. Mlade kolegice i kolege su danas ovdje iznosile puno primjera dakle od toga što poslodavci traže prilikom zapošljavanja, dakle svi traže radno iskustvo do nekih svojih vlastitih iskustava. Ja ću reći zapošljavala sam se sredinom '70.-ih godina, svi smo tada prolazili pripravnički staž. Završila sam Ekonomski fakultet u Zagrebu sa mnogo teoretskog znanja, a kada sam kao pripravnica u računovodstvu radila tek sam onda shvatila koliko toga zapravo moram u praksi naučiti da biste napravili obračun poslovanja. Ne možete znati samo ekonomiju, ne možete znati samo financije, morate poznavati tehnologiju, organizaciju i puno toga. I mislim da je ovo dragocjeno iskustvo koje će mladi ljudi sticati. Hvala lijepa.
Hvala vama. Za ispravak netočnog navoda. Odustajete, jel odustajete ili se javljate? [[Upadica: Ne, ne.]] Dakle za ispravak netočnog navoda javio se kolega Vuljanić.
Da kolegica je u jednom trenutku rekla da uloga političke opozicije nije samo da kritizira faktografski i politički zakone koje predlaže vlast, to jest uloga političke opozicije, naravno i da daje svoje prijedloge. Mi smo se okušali u jednom i u drugom. Od pet naših zakonskih prijedloga odbijeno je točno 5. Od amandmana koje smo dali isto tako odbijeni su svi. ali nećemo odustati i od mogućnosti da kritički promatramo i o tome govorimo zakone koje nam predlaže vlast. To nam je pravo i ne samo pravo nego i obveza. Hvala.
Poslušajmo sada stavove uvaženog zastupnika Gvozdena Flege.
Hvala lijepa. Hrvatska nažalost ni u ovom slučaju nije izuzetak od zemalja Europe. U zemljama Europe u stručnoj literaturi već se počinje govoriti o generaciji limba jer jedan dio mladih ne nalazi svoj posao ne nalazi svoje mjesto u društvu i nema zapravo uvjete za realnu egzistenciju. Hrvatska je neću reći u vrhu budući da se u limb pada nego blizu dna toga limba i ovaj zakon kao i svaka mjera koja može pridonositi lakšem i bržem zapošljavanju je izrazito dobro došao. Ovaj zakon kojim se ljudi zapošljavaju djelomično uz odgovarajuće uvjete u kojem stječu iskustva pa im to onda omogućava redovni kasniji posao bez nekakvog pripravničkog staža je po mom sudu izrazito dobro došao. To tim više što pitanje zaposlenosti i zaposlivosti nije pitanje jedne političke opcije nego je zapravo pitanje svih nas i zajedničke dobrobiti. Uz posebne zakonske propisane poticaje zapošljavanju kolegice i kolege meni se čini sistemska mjera ili strukturna mjera koja može tome doprinijeti je sustav obrazovanja i obrazovanje. Ja bih se među prvima protivio tome da se obrazovanje reducira na obrazovanje za profit, ali jednako tako stalno upozoravam da obrazovanje mora biti ona djelatnost koja treba voditi brigu o zaposlivosti i zaposlenosti onih koje obrazovnih sustav kreira odnosno obrazuje. Tako da bih čini mi se uz struku bilo oportuno predložiti i uvođenje još nekih elementa npr. poduzetničkih vještina, jer vrlo često imamo vrlo kvalitetno obrazovne stručnjake koji ne znaju točno na koji način te svoje kompetencije plasirati na tržištu rada ili naprosto u ekonomskim odnosima. Mi smo bez obzira što smo relativno brbljavi poprilično mutava nacija jer nemamo komunikacijskih kompetencija. Komunikacijske kompetencije moraju biti ugrađene u poduzetničke vještine i uopće u ljudske sposobnosti, a među njima za poslovne odnose smatram posebno važnim dobro poznavanje svjetskih jezika pogotovo engleskog u današnje vrijeme. Ne treba zaboraviti da je već na prijelazu stoljeća u najrazvijenijim zemljama svijeta udio usluga iznosio preko 50% BDP-a usluga, a u tim uslugama je samozaposlivost igrala poprilično značajnu ulogu. Dakle inventivna samozaposlivost je poprimala značajnu ulogu. Dakle i u tom pravcu bi trebalo nadopunjavati sustav našeg obrazovanja pa to iznosim ovdje na stol kao mogući dio ovih promjena koje sada uvodimo. Te elemente bi trebalo po mom sudu uvoditi u sustav redovitog obrazovanja, kao recimo izborne predmete ali u svakom slučaju znatno više nego što je to sada slučaj u različite oblike cjeloživotnom učenja. Da bi se u tom najvjerojatnije i ekonomski i vremenski i prosperitetno najdjelotvornijem segmentu obrazovanja moglo postići rezultate kojima se teži dakle povećati i zaposlivost i zaposlenost stanovništva. U tom smislu obrazovni ciljevi trebaju biti presjecište mnoštva da i ne kažem cjelokupnog stanovništva. U tom smislu obrazovana politika je toliko značajna da ne može biti prepuštena samo jednom ministarstvu, samo jednom i predstavljati samo jedan jedini resor. U tom smislu gospodine ministre ja se nadam da i vi i ovim svojim nastojanjem kao uostalom i cjelokupnim htjenjem da se popravi obrazovni sustav, a i danas ste to spominjali možete doprinijeti i velikom i možda bitnom ubrzanju promjena u našem obrazovnom sustavu na čemu vam ja unaprijed zahvaljujem. Hvala lijepa.
Hvala vama. Pozivam sada cijenjenu zastupnicu Tatjanu Šimac-Bonačić da nam se obrati.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Meni je jako žao što je danas iz pojedinih diskusija, što se zapravo prepoznavalo politiziranje o ovoj temi kada se zapravo prijedlogom pokušava povećati zapošljivost u ovim vremenima kada je u zadnjih tri godine nestalo 250 tisuća radnih mjesta, odnosno kada nam mladi ljudi čekaju na prvo iskustvo, odnosno prvo radno iskustvo. Naravno da čarobnog štapića nema to smo čuli i u par diskusija danas, međutim ovim zakonom se ipak uvodi struktura, uvodi se red u haos nezaposlenosti, odnosno lov u mutnom. Cilj, jedan od primarnih ciljeva zapravo naše Vlade je potaknuti gospodarstvenike, potaknuti nova zapošljavanja, odnosno rješavanje koliko se može sive, odnosno crne zone u zonu legalnosti. Ovaj zakon s jedne strane imamo borbu protiv nezaposlenosti, a s druge strane kako sam rekla protiv rada na crno odnosno sive zone ekonomije. Hrvatski zavod za zapošljavanje provodi niz mjera za poticanje zapošljavanja koji uključuje razne potpore, potpore za zapošljavanje, za samozapošljavanje, za usavršavanje, obrazovanje odraslih, javne radove itd. i to sve u smislu povećanja zapošljivosti. Ovim zakonom se predlaže, predlaže se zapravo oslobođenje poslodavaca plaćanja doprinosa za zapošljavanje, nikad zaposlenih osoba, onih koji su nezaposleni duže od dvije godine, a isto tako uvođenje instituta vaučera za zapošljavanje sezonskih radnika. Još, bilo je zapravo raznoraznih nesporazuma u vezi, volontiranje koje je već bilo u prijašnjem zakonu uvedeno. Međutim, na ovaj način ovim zakonom se proširiva broj zanimanja za mlade bez radnog iskustva. Ja mogu reći, iz osobnog iskustva da se sjećam davnih godina kada sam čekala taj staž pola godine, a isto tako razumijem sve mlade, između ostalog i moju kćer koja čeka već dvije godine na prvo iskustvo i što je kolegica mlada rekla, maloprije, zna se kakvi su uvjeti za zapošljavanje. Svak traži radno iskustvo koje nažalost, nažalost ne može se dobiti, a evo ovim načinom, ovim prijedlogom se daje ta mogućnost. Do sada su postojale slične mjere, ali samo za zanimanja koji su imali, zahtijevali polaganje stručnog ispita. Ponavljam da je ovim zakonom se zapravo potiče, potiče poslodavce za nova radna mjesta na taj način da se oslobađa doprinosa na plaće što naravno može dodatno povećati zapošljavanje. Predlaže se institut vaučera za zapošljavanje sezonskih radnika koji bi naravno uz nadnicu dobivali i doprinose na temelju kojih bi ostvarili svoje pravo na dio mirovinskog staža. To je važno naravno u poljoprivredi, jer u poljoprivredi nema kontinuiranog rada, nego se radi po nekoliko dana, pa tjedana ne itd., a kako smo čuli iz prijašnjih izlaganja mojih kolega vidljivo je zapravo da je postojalo dosta administrativnih prepreka u svezi toga, tako da je bila velika potražnja a jednostavno ljudi su, više im se isplatilo biti na Zavodu za zapošljavanje jer odlaskom su gubili sva ta prava, prema tome radilo se na crno. Moram ovdje naglasiti da je hrvatsko gospodarstvo se dosta subvencioniralo kad se gleda na Europsku uniju, međutim pitamo se što se tiče baš poljoprivrede gdje je otišao taj novac, zapravo tu se lovilo u mutnom. Zašto to kažem? Zato što se, mogu slobodno reći da je to bilo zapravo kupovanje glasova, da to nije bilo pravi kanal gdje je trebalo ulagati takav novac. Sjećate se da je velik dio novca odlazio za kapitalna ulaganja. Ta ulaganja su trebala biti financijska injekcija za rast konkurentnosti, pa se sjećamo i onog slučaja kad je otac sinu s kojim ima obiteljsko gospodarstvo prodao oranice, zatim je sin to prikazao kao investicijsko ulaganje i temeljem kojeg je od države dobio povrat od 40% uloženog novca. Prema tome, na taj način se poticalo poljoprivredu. Kolegice i kolege svaka mjera koja je usmjerena na stimuliranje zapošljavanja je dobro došla i upravo je treba podržati. A zašto? Evo neki su od kolega spomenuli, spomenuli su da imamo i ona nematerijalne posljedice nezaposlenosti. Naime, kad govorimo o psihološkom zdravlju tada možemo reći da zaposlen čovjek ima materijalnu dobrobit, zaradu, zatim je to aktivacija socijalnih interakcija, zatim je to jedna ispunjen dan, odnosno vremenska struktura dana, odnosno ostvarivanje osobnog identiteta kroz tu radnu ulogu. Naravno gubitak navedenih dobrobiti, kojeg zaposlenost daje dovodi do svega onoga, znači negativnoga a to je upravo ti nematerijalni aspekti, aspekti gubitka, gubitka posla a to je anksioznost, depresija, nezadovoljstvo, napetost, nižno samopoštovanje, odnosno beznađe i druga negativna emocionalna stanja. I na kraju kolegice i kolege ovim zakonom imamo poticaj novih zapošljavanja, isto tako prijelaz sive zove u zonu legalnosti, uvodi se red i struktura i što je jako bitno što je i ministar naglasio broj nezaposlenih se ne maskira što pokazuje da je ovo u biti zakon koji je realan, a odgovorna Vlada zapravo daje priliku, priliku i mladima i svim ovima koji se nađu u ovom zakonu. Prema tome, predlažem da se prihvati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala vama. Riječ sada dobiva poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ministre, kolegice i kolege zastupnici. Jasno, mi Hrvatski laburisti imamo malo drugačije poglede prema ovom zakonu, ne drugačije poglede zato što ne bi mi htjeli da mladi budu zaposleni, da rade, da se ne nalaze na zavodu za zapošljavanje nego što vidimo određene opasnosti u ovom zakonu i jasno na to imamo pravo ukazati na određene probleme i jasno da koliko god se to nekome svidjelo na kraju će sama primjena zakona u praksi pokazati da li je on dobar ili smo mi bili u pravu kada smo ukazivali na određene probleme koji bi mogli proizaći iz ovog zakona. Ovaj zakon se proširuje i na područje privatnih poslodavaca. Mi znademo da na tom području novozaposleni radnici zapošljavaju se negdje sa 80% ugovora o radu na određeno vrijeme. Znademo da radnici sa ugovorima o radu na određeno vrijeme imaju kudikamo manja prava, kudikamo moraju više na neki način šutjeti, ono sve što poslodavac od njih traži, a da ne kažemo da imamo i slučajeva da se isplaćuju minimalne plaće, a dobivaju nekakvu razliku do nekakve plaće bez uplaćenih poreza i doprinosa. To je problem ugovora o radu na određeno vrijeme i mi primjenu ovog zakona proširujemo na to područje znajući da određeni poslodavci krše određena prava radnika, znajući da u primjeni ovog zakona bi moglo biti određenih problema. Ovaj zakon jasno da on je pobudio značajnu pozornost, zato na neki način i postavljam pitanje ministru. Da li je ovaj zakon do kraja usuglašen sa socijalnim partnerima, jer ovdje se radi i o sindikatima koji su trebali itekako dati svoje razmišljanje vezano za primjenu ovog zakona. Mi Hrvatski laburisti uz ovaj dio što sam rekao da nam je želje da na Zavodu za zapošljavanje bude što je moguće manje nezaposlenih radnika, a pogotovo mladih radnika i mladi ljudi da rade i ostvaruju svoja prava kroz rad, ali i kroz ona primanja koja im praktično pripadaju, a u ovom slučaju kada se radi o visokoj i višoj stručnoj spremi da i za to budu adekvatno i nagrađeni i plaćeni. Ono što u ovom zakonu na neki način je nelogičnost i ono na što smo mi u svakom slučaju upozoravali, a to je pitanje tko može ostvariti određene olakšice kad su u pitanju poslodavci i olakšice može ostvariti poslodavac ako radnicima dospjele plaće isplati najkasnije do dospjeća plaće za sljedeći mjesec. Ne za plaću za tekući mjesec, ne za plaću za protekli mjesec nego za plaću za sljedeći mjesec. To je formulacija koja nas zbunjuje u zakonu. Što je sa poslodavcima koji nisu isplatili sve plaće radnicima pa postoji nekakav dug nekih plaća prema radnicima. Po ovom zakonu ti poslodavci mogu ostvariti ove povlastice. Nadalje, kaže se da mogu ostvariti poslodavci za vrijeme trajanja olakšice ako ni za jednog radnika ne donesu odluku o otkazu iz poslovno uvjetovanih razloga. To se kaže u vrijeme ostvarivanja prava olakšice. Ali što je sa onim poslodavcima koji su prije toga otpustili radnike, otpustili su dva tri radnika, proglasili su ih višak, isplatili su im otpremnine i za dva mjeseca zaposlili su ove mlade ljude da rade besplatno kod njih i na osnovu takvog besplatnog rada oni će itekako zaraditi one novce, poslodavci s kojima su se riješili viška onih radnika. To su stvari koje su nedorečene u zakonu, to su stvari na koje mi jasno Hrvatski laburisti upozoravamo i na to imamo pravo upozoravati. Ja sam to pitanje postavio i ministru, odgovoreno mi je ne mogu koristiti poslodavci jer u poticajima za ostvarivanje prava kroz ove mjere to ne mogu ti poslodavci. Ali zašto onda to nije napisano i u ovaj zakon. Ja mislim da zakon je nešto drugo koje se mora pridržavati. Jasno, u samom zakonu ima i nekih stvari koje mi kao Hrvatski laburisti na neki način podržavamo, a to je pitanje sezonskih radnika u poljoprivredi. To je područje do sada bilo nepokriveno. Jasno da je to područje dobro da se pokrije, ali i u tom dijelu imamo isto pravo da upozorimo da kontrolu tog teško će moći sadašnje inspekcije rada koje nisu dovoljno ekipirane, koje nisu dovoljno opremljene moći i obavljati kontrolu. Ako se radi o sezonskim poljoprivrednim radovima za primjer berba jabuka, grožđa itd., to su poslovi koje rade u jednom kraćem periodu. Dio takvih poslodavaca će zaposliti nekoliko radnika, ali i dalje će imati dio koji će biti na crno, a naše inspekcije i naše službe neće to moći kvalitetno kontrolirati. No bolje i to jer do sada nismo imali nikakvo rješenje i mislim da je ovo jedan korak koji može biti bolji u reguliranju tog područja. I jasno, kad kažemo da na ovaj način će se rušiti cijena rada, jasno rušit će se cijena rada na onom području koja nisu pokrivena sa kolektivnim ugovorima gdje su prava radnika i sada manja i jasno da će to imati refleksije na sadašnja prava radnika koja rade. I to je ono što mi Hrvatski laburisti upozoravamo i na to imamo pravo upozoriti i jasno da iz tih razloga imamo i pravo nepodržati ovakav zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Svoje viđenje ovog zakonskog prijedloga iznijet će sada i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Pred par dana ministar financija gospodin Linić rekao je da krize i kriminalne vlasti prethodnih 8 godina su platili građani što je istina, to ne treba objašnjavat nikom, najmanje građanima. Svi znaju na koji način i kako su to platili i plaćaju. Jednim lijepim dijelom i ovo je nastavak tog posla. Naime, ljudi koji će se zapošljavati za naukovanje, praktikanti, neću ih zvati volonteri jer nisu volonteri njima će se plaćati doprinos, naravno iz državnog proračuna i to plaćanje doprinosa pada na leđa svima nama, svim hrvatskim građanima. I do sada su poslodavci mogli uzimati u takovo naukovanje ljude, ali su morali platiti doprinose. Hrvatskim poslodavcima su radnici prema riječima direktora Udruge poslodavaca uteg oko vrata. I taj uteg oko vrata se naravno iskazuje i doprinosima koji su strašni, veliki i koje ne bi plaćali. Pa eto Vlada je smislila još jedan način da niti za to poslodavci ne plaćaju doprinose. Uvijek je zapravo ključno pitanje kad dođe ovakav nekakav zakon pred Parlament. Ključno je pitanje a tko će to platiti i to je pitanje koje bi si svaki put morali barem pet puta u diskusiji postaviti. Tko će na koncu platiti ceh svakog poteza. Što je dakle temeljna osnova ovog zakona? Mlade ljude, pogotovo one obrazovane dovesti na tržište rada tako da godinu dana rade zabadava. Nešto će se naučiti u tih godinu dana. Ljudi svi smo tako došli raditi u jednom trenutku u nekakvim drugim sistemima i sve skupa i imali smo manju plaću od starijih kolega, ali smo imali plaću. Nismo radili bez plaće, imali smo plaću kakvu takvu, 50% od onog što je dobio stariji kolega, ali smo dobili plaću. Ova djeca, djeca su je li, neće dobiti plaću. Da ima posla onda bi se te ljude koji po trošku države dolaze na radno mjesto naučiti se što treba raditi na tom radnom mjestu obavezalo da rade tamo kud ih se pošalje, pa onaj tko ih je plaćao valjda ima pravo reći izvolite sad naučili ste se, mi smo vam to platili, idite raditi. Što je inače praksa na Zavodu za zapošljavanje? Ako krenete u nekakvo obrazovanje vi potpišete obavezu da ćete i raditi to za što vas Zavod za zapošljavanje financira. Ovdje toga nema što znači da nitko ni ne računa da će ti ljudi doći raditi, niti ti poslodavci. Poslodavci čulo se ovdje neće otpuštati radnike, neće i ne mogu. To stvarno u zakonu piše, to je jasno, neće i ne mogu otpuštati radnike koji su zaposleni na neodređeno vrijeme. A šta s radnicima koji su na određeno vrijeme zaposleni kojima iziđe ugovor? Ugovor će se prekinuti, zaposlit će se mlada osoba za 1600 kuna koju ionako plaća država. Što sa osobno uvjetovanim otkazima? Hajmo vidjeti hoće li se povećati broj osobno uvjetovanih otkaza? Možda neće, bilo bi mi drago. Ispričao bih se, ali uvjeren sam da će u jednom značajnom postotku ipak porasti. Rad na crno se sprječava djelimice i ovim potezima. Zašto uopće rad na crno postoji? Pa zato jer se ne plaćaju doprinosi, ako se plaćaju doprinosi nema rada na crno. Ako država plaća doprinose čemu onda da netko radi na crno. To poslodavcu neće biti ni u interesu. I još jedna čisto s druge strane usputna stvar. Ovaj zakon kaže da se ti propisi ne odnose, te subvencije ne odnose na mlade ljude koji su i do sad polagali državne ispite tipa liječnika, pravnika i tome slično. To je regulirano drugim propisima. Imam ovdje mail jedne doktorice koja još nije doktorica jer nije prošla staž. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje nije raspisao natječaj i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje prema onom što su njoj odgovorili ne zna da li će se ove godine uopće raspisati natječaj. Oni nisu u ovom sustavu. Nemojmo ih zaboraviti. To su važni ljudi koji su puno uložili u svoje obrazovanje i koji će sutra biti ministri rada i ministri zdravlja i tome slično. Nemojmo ih ove godine zaboraviti. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospođa Tatjana Šimac Bonačić.
Hvala lijepo kolega. Rekli ste u vašoj diskusiji doktorica koja nije doktorica jer nije obavila staž. Doktorica je čim se diplomira ona dobije naziv. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Josip Leko, potpredsjednik Doma.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Pa naprosto ne mogu ne očitovati se kada je riječ o temi radnika. Bio bih jako sretan da nam ovaj zakon ne treba, bio bih zaista sretan kao čovjek i kao socijaldemokrat jer bi to značilo da tržište radne snage zadovoljava na neki način potrebe i zapošljava radnike, da su struktura radnika koji traži posao upravo odgovara našem gospodarstvu. I naravno da bi to bilo najbolje i da je to nekakav ideal tržišta, tržišnog gospodarstva. Na žalost, tri godine Hrvatsku trese jaka gospodarska kriza, ne samo financijska, gospodarska kriza, strukturna kriza. Šta bi sada trebala činiti Vlada nego ono što joj stoji na raspolaganju, da nekakvim osmišljenim, naravno u ovom slučaju čak administrativnim mjerama pokuša probuditi tržište rada. Mjerama koje omogućuju onima koji traže posao da steknu neko iskustvo, da dobiju neku nadu i da nisu kod kuće. Gospodarstvenicima, poslodavcima nudi da olakšano, istina sada tu dolazimo do nekoliko problema, olakšano provjeravaju radnike sa tržišta. Svi bismo mi bili zadovoljni kada bi danas stopa nezaposlenosti bila prepolovljena i kad bismo bili sigurni da će bruto domaći proizvod rasti po stopi koja osigurava da će sljedeće godine biti manje 50 tisuća radnika na tržištu rada. Ali budimo realni i nemojmo tu realnost zanemariti. Nama trebaju poticajne mjere o kojima se Vlada ovdje očitovala koje nude rješenje sa nadom da će tržište i mjere koje poduzima za rast BDP-a ova Vlada koja poduzima teške donosimo odluke mi skupa sa Vladom koji će osigurati brzo rast BDP-a i otvaranje novih radnih mjesta i investicije u nova radna mjesta, ne samo u modernizaciju. U takvim okolnostima treba zaista pozdraviti prijedlog ovog zakona. Ako samo dio radnika koji bi otišli u inozemstvo, a mi smo plaćali njihovo školovanje, osigura ili omogući da steknu nekakva, ne nekakva nego znanja koja se mogu steći za godinu dana napravili smo dobar posao. Napravili smo dobar posao i spasili određeni broj tzv. odljeva u inozemstvo školovanih ljudi. Dakle, administrativna vatrogasna mjera dok ne prorade makroekonomski potezi koji, ja se nadam, da su u dobrom pravcu. No naravno da bi mjere bile efikasne Vlada mora imati i mjere koje će kontrolirati u realnom svijetu kako se one provode. Ovaj zakon je predvidio tri ministarstva da nadziru provedbu zakona i predvidio je značajne kazne za prekršitelje zakona. Ja moram reći da je stara, odnosno maksima da demokracija bez moći nije moćna. To je stara izreka jednog pametnog čovjeka davno. Prema tome, pozovimo moć države i inspekcije koje se dosada nisu iskazivale, ministre, mi smo imali u hrvatskom društvu jako puno prigovora svih institucija zašto ne štite recimo radnike u trgovini. Takva neefikasnost, takva nemoć države ne smije se pokazati kod ovakvog zakona jer ne štititi mladog radnika kojeg smo na ovaj način zaposlili znači mu zaista oduzeti nadu. Ako još, imate ovdje jednu mjeru koja je i za poslodavca drastičnija nego što je predviđena Zakonom o radu, mislim da je evo članak 4. stavak 3. predviđa za poslodavca da će biti sankcioniran godinu dana sa nečim ako povrijedi odredbe ovog zakona vezano za zapošljavanje stručnih ljudi, a u Zakonu o radu je predviđeno 6 mjeseci. To je zakonom omogućeno, ovo je lex specialis u odnosu na … [[Govornik se ne razumije.]] Sve je to moguće, ali to neće koristiti ako ne bude radilo Ministarstvo financija, Ministarstvo rada i Inspekcija rada. Dakle, ja neću i nema ni potrebe da tako kažem davati nekakvih više potpora ovom zakonu, valja ukazati da će on donijeti sa sobom neku perspektivu ljudima koji traže posao, neku perspektivu ljudima koji nemaju iskustva bilo da je riječ o visokoj stručnoj spremi, visoko stručnim ljudima ili ljudima koji imaju obrtnička zanimanja, osigurava im neku perspektivu, neku nadu i neku vjeru u Vladu da će otvoriti nova radna mjesta i podignuti rast BDP-a pa možda ova mjera koja je privremena, koja je vatrogasna može prerasti u trajnu. Ja vam želim u tome uspjeh, svima nama i onima koji se budu zaposlili na ovaj način. Mislim da će to biti od značaja za cijelu Hrvatsku. Hvala lijepa.
Zahvaljujem potpredsjedniku Doma. Za raspravu se prijavio i zastupnik Boris Kovačić, ali kako ga nema u dvorani gubi pravo na raspravu o ovoj točki dnevnoga reda. I riječ sada dajem uvaženoj zastupnici Nansi Tireli.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Ja sam laburistica i stalo mi je do zapošljavanja mladih jer sam najprije majka dvoje intelektualaca i pričat ću i postavljat ministre vama nekoliko pitanja na koja bih stvarno molila da mi odgovorite. Neću puno politizirati i polemizirati što se tiče ovog prijedloga zakona nego o ovom stvarno konkretno. Jučer je ministar Jovanović najavljujući novi program Ministarstva školstva rekao u jednom trenutku da treba graditi kuću nanovo jer da su na postojećoj kući loši i temelji i krov i da se tu nema što popravljati. Moj prijedlog bi bio da Vlada stvarno treba početi graditi jednu kuću nanovo, ali kuću simbioze. I definitivno je došlo vrijeme kada bi se sva ministarstva u Vladi trebala naći na nekom putu, zajedničkom putu gdje će početi poduzimati mjere koje neće biti samo vatrogasne nego mjere koje će dugoročno izlučiti nekakve rezultate. Kada u Hrvatskoj nešto poskupljuje onda se obično volimo pozvati na to da je u Europi to nešto puno skuplje. Pa ću ja sada se tako isto pozvati na to zašto Njemačka recimo što se tiče nezaposlenosti mladih ima postotak od 10%, a Hrvatska 40% i zašto je Hrvatska druga u Europi po stopi nezaposlenosti mladih. Odgovor leži u dualnom sustavu obrazovanja koji kao takav postoji još i u Austriji i u Švicarskoj. I pretpostavljam da vi to znate isto tako kao što to zna i ministar Jovanović. I čuli smo danas ovdje u nekoliko navrata koliko je važno uskladiti potrebe tržišta sa školstvom i koliko je važno pratiti broj nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje i broj upisnih mjesta u fakultetima da nam se ne bi iz godine u godinu događalo upravo ovo što nam se sada događa. Čuli smo danas da je u ovom zakonu važan čovjek. Važan je čovjek i važan je intelektualac po prijedlogu ovog zakona. Smatram da je najveći kapital odnosno najvredniji kapital svakoga pogotovo poslodavaca ljudski potencijal. I da bi to kao takvo trebala biti investicija u koju bi svaki poslodavac trebao itekako ulagati i upravo zato Udruga poslodavaca uključiti se u dualni sustav školstva. Ono što me u ovom zakonu muči jeste zašto i ovaj zakon kao i toliki drugi kažnjava one koji su vrijedni. Naime, ako sam ja u pravu iščitavajući članak 2. točku 1. čitam da oni intelektualci koji su u roku završili fakultet znači mlađi su od 29 godina i diplomirali sa svojih 24 ili 25 godina nisu mogli dobiti posao, zaposlili su se kao konobari, trgovci ili ne znam što i imaju u radnoj knjižici godinu dana radnog iskustva ali ne u struci koju su završili na fakultetu oni ne mogu stjecati radno iskustvo iz struke. Evo to je ono što me zabrinjava jer imamo strašno puno mladih pogotovo onih mladih ljudi koji dolaze iz obitelji slabije financijske situacije koje se nažalost moraju raditi da bi uspjeli financirati svoj fakultet i oni to uspješno naprave, završe u roku i oni su naši hrvatski heroji i kao takve ih prikazujemo u onim rijetkim emisijama u kojima nešto o dobroj i kvalitetnoj mladeži možemo vidjeti, a ovakvim ih zakonom kažnjavamo upravo zato što su vrijedni. Pa bih ministre evo stvarno molila da i o ovome malo vodite računa i da ako je ikako moguće ako već pričamo o stjecanju iskustva u onome što smo završili da svakome onda omogućite da to iskustvo stekne na temelju onoga fakulteta koji je završio. Sljedeća stvar koju bih vas pitala i voljela bih da mi objasnite jeste to, ovaj zakon omogućava da se ti mladi ljudi zapošljavaju i u privatnim firmama. I ja si sada postavljam pitanje recimo ako jedan ekonomista ide godinu dana u jedno malo ili srednje poduzeće i tamo odradi tu godinu dana pripravničkog staža sa nekakvim svojim mentorom, da li ste razmišljali o tome da taj mentor je dužan potpisati nekakav dnevnik rada ili nešto da bi taj mladi čovjek koji je godinu dana sticao to iskustvo prelaskom ili zapošljavanjem u nekakvoj drugoj firmi mogao isto tako tom drugom poslodavcu kod kojeg dolazi dokazati što je ustvari tih godinu dana radio i za što se je u tih godinu dana osposobljavao i za što je ustvari nakon tih godinu dana sposoban više nego što je bio sposoban nakon 5 godina fakulteta. Što se tiče vaučera u poljoprivredi samo bih vam htjela možda opet naglasiti tu nekakvu simbiozu ministarstava. Imamo trenutno veliki problem što se tiče dadilja u Hrvatskoj. Hrvatski zavod za zapošljavanje je potrošio preko 1,5 milijuna kuna na osposobljavanje 60 nezaposlenih osoba za dadilje no one nažalost ne mogu raditi zbog zakonske regulative. Svjedoci smo nedavno nemilog događaja koji se dogodio u Delnicama kada su inspekcijske službe ušle u kuću gospođe koja je čuvala djecu. Gospođi prijeti kazna od 30 tisuća kuna za rad na crno, mamama prijeti kazna od 10 tisuća kuna za nebrigu o svom vlastitom djetetu zato što su ga dale na čuvanje nekome tko nema licencu da bude dadilja. Pa vas evo s obzirom da ministrica Opačić ima jako velikih problema barem po onome što iščitavamo u medijima oko toga kako će se riješiti taj status dadilja da mi možda kao kolega ipak predložite i preporučite da i ona ima mogućnost dakle vaučera pa da te dadilje isto tako rade na vaučere da mame ne bi plaćale kaznu i završavale kod prekršajnih sudaca zato što svoju djecu daju na čuvanje. Hvala vam lijepa.
Na sva ova pitanja će vjerujem ministar odgovoriti u svom završnom izlaganju. A sada ćemo najprije čuti ispravak netočnog navoda uvaženog kolege Željka Sabe.
Poštovani potpredsjedniče, ministre, gospođo saborska zastupnice. Ja vas nevoljko želim samo ispraviti u jednoj stvari mada se u dosta pitanja i slažem i vašeg izlaganja. Naime, u gradu Vukovaru je do sada 25 osoba koristilo slične ovakove mjere, od njih je 5 stalno već zaposleno i ti mladi ljudi kojima se pruža ova mogućnost nikako ne mogu biti kažnjeni, a smatram ako mislite na starosnu dob vezano za kaznu da se i tu na neki određeni način stimulira one vrijedne koji su ipak u nekim određenim rokovima bili vrijedni, marljivi i mogu koristiti ovakve mjere.
Hvala lijepa. Ostaje još da čujemo pet minutnu raspravu u ime kluba HNS-a uvažena zastupnica Nada Turina-Đurić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo vrlo kratko u ime kluba HNS-a o prijedlogu ovog Zakona o poticanju zapošljavanja, prije svega naših mladih koji vjerujem da u tom smislu suosjećamo ne samo sa njihovim problemima jer su nezaposleni nego i naravno problemima njihovih obitelji znači njihovih roditelja. I moram ovdje na početku reći da sam više nego iznenađena nekim diskusijama koje su u ovom zakonu prepoznale eksploataciju čovjeka po čovjeku, malte ne neke robovlasničke odnose, prepoznali su neoliberalizam i vrijeđa me jer i ova Vlada evo u nepunih 4 mjeseca ustvari obnašanja vlasti sasvim jasno pokazala, sasvim jasno objavila rat svim poslodavcima koji ne poštuju zakona koja je donijela mjere da poslodavci moraju plaćati doprinose za zaposlene prije nego što isplaćuju plaće, ne zbog toga da bi punila svoju blagajnu, nego zbog toga da bi izvršila svoje obaveze prema radnicima. Vi znate da se tu vrlo često u Hrvatskoj događalo da su određene firme otišle u stečaj da su bile likvidirane, a da su bile godine iza rada tih firmi a nisu se plaćali doprinosi prema radnicima, jer ti doprinosi su dio njihovih plaća, to su njihove bruto plaće. Takvu Vladu koja želi uvesti red na tržište rada, takvu Vladu koja provjerava poslodavce evo ovih dana dal su zakonito ili nezakonito stekli imovinu, takva Vlada se danas prijedlogom ove jedne ustvari vrlo pozitivne mjere proglašava neoliberalnom Vladom, koja ministarstvo koje nudi zakon koji vrši za eksploataciju čovjeka po čovjeku, mislim da je potpuno neprimjereno i Klub HNS-a se definitivno ne može složiti sa takvim konstatacijama. Ove mjere koje se predlažu ovim zakonom za nas u HNS-u će sigurno razveseliti sve one mlade ljude koji su željni dokazivanja, koji su željni znanja, koji će u tome vidjeti svoju šansu, ne samo šansu za buduće zapošljavanje koja realno uvijek postoji kad uđete u svijet rada kad uđete na neko radno mjesto, nego koji će vidjeti svoju šansu da steknu određeno iskustvo, da možda iz tih godinu ili dvije dana koliko provedu na takvom radnom mjestu steknu samopouzdanje, postanu samostalni poduzetnici, krenu na neki drugi način na tržište rada, ne kao klasična radna snaga na tržištu rada. Da ne govorimo koliko će ovaj prijedlog mjera razveseliti mnoge roditelje koji nažalost svoju djecu nakon završenih fakulteta gledaju u svojim dnevnim boravcima pred televizorima ili pred kompjuterima kako gube vrijeme, kojima moraju kupovati cigarete i dat im za kavu. Ja vjerujem da će većina roditelja biti sretna ako njihova djeca dobiju šansu a kroz ovaj zakon će dobiti šansu da počnu raditi, da stiču određena iskustva i da danas sutra budu punopravni, ravnopravni građani ove zemlje. A na koncu mislim da će razveseliti poslodavce, ali ne u kontekstu onoga što su neki kolege ovdje komentirali, u smislu eksploatacije jeftine radne snage nego u tom smislu šta svaki odgovoran poslodavac kad prima na posao novog čovjeka ili mladog čovjeka bez iskustva, sigurno da očekuje da se dokaže. I svaki pošteni i odgovorni poslodavac će u najčešćem broju slučajeva odlučiti se zaposliti mladog čovjeka koji je željan dokazivanja, željan znanja koji je spreman izložiti sebe i na ovaj način kako bi se dokazao. Zato neću ulaziti u diskusije, jer smo sa kolegama u klubu razgovarali. Šegrtovanje je nešto što je poznato iz davnih vremena, svi mi ovdje jer neki su bili i poduzetnici znaju šta je to šegrtovanje i da nekakav šegrtski staž moraš odraditi prije nego šta postaneš majstor. Ovo je upravo ta šansa. Zato će klub HNS podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Pozivam sada ministra, gospodina Miranda Mrsića da da završnu riječ u ime Vlade.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dakle opet izražavam žaljenje, prvo što se ne čitaju zakoni, drugo što zakon koji se donosi je lex speciallis ali je zakon koji se veže uz druge zakone, a jedan od temeljnih zakona je Zakon o posredovanju prilikom nezaposlenosti, dakle to je temeljni zakon na koji se veže ovaj zakon, a na ovaj zakon se vežu mjere za poticanje nezaposlenih. Prema tome, treba to gledati u tom kontekstu i tumačiti zakon na taj način. Kad govorimo o sindikalnim, utjecaju sindikata odnosno o našim socijalnim partnerima oni su bili uključeni od početka pisanja ovog zakona, nažalost bila je jedna nespretnost od strane sindikata na početku i to je dovelo do potpuno krivog tumačenja zakona, međutim su se kolege iz sindikata u više navrata očitovali pa evo ja upućujem na jedne naše dnevne novine gdje se sindikat očitovao da je ovaj zakon najbolje što se može u ovom trenutku u Hrvatskoj napraviti za nezaposlene osobe. Prema tome, socijalni partneri su bili uključeni. Postigli smo visoki stupanj usaglašenosti ali morate znati da imate i drugi dio socijalnog partnera a to su poslodavci i da se u onim dijelovima zakona u kojim se nije moglo doći do usaglašavanja u tom dijelu predlagač a to je Vlada Republike Hrvatske zauzela je određeni stav i predložila zakonsko rješenje. Prema tome, od početka rada na ovom zakonu sudjelovali su socijalni partneri. Imali smo brojne sastanke gdje smo usaglašavali stavove oko ovog zakona. Što se tiče isplate plaća Hrvatska je zemlja koja je duboko neorganizirana i zemlja u dubokom neredu. Jer ako imate 10 milijardi nenaplaćenih doprinosa i 10 milijardi nenaplaćenih poreza onda vam je jasno da je zemlja u kojoj je potrebno uvesti reda i Vlada na čelu sa Zoranom Milanovićem to radi. Vidite i napise u novinama u posljednje vrijeme. Dakle, platit poreze, platit doprinose je nešto što je normalno u državama. Očito da u Hrvatskoj nije bilo do sada, pitajmo se zašto. Platiti plaću, onu plaću za ono što radite, poštenu plaću za pošteni rad. I dio ovog zakona ide za time da se taj dio za koji znamo da postoji, a to da se isplaćuje minimalna plaća, a ostatak se isplaćuje putem dnevnog utrška ili na ruke, ispod stola je možda u ovom trenutku za radnike dobro jer ipak je on plaćao veća nego što je deklarirana. Međutim, kada se ode u mirovinu onda se suoči sa sudbinom i problemom da na žalost ta plaća koja nije isplaćena putem, legalnim, znači nisu plaćeni doprinosi uzrokuje niske mirovine i ja se nadam da će u Hrvatskom vrlo brzo i taj dio biti riješen. Naravski da ne očekujemo da će što se tiče nelegalnih isplata i crno tržište to biti riješeno u sto postotnom ali će biti bitno manje nego sad. Što se tiče sezonskog zapošljavanja ako vam je promakao članak 15. stavak 7. govori: "Ako ugovor o sezonskom radu za obavljanje privremenih odnosno povremenih sezonskih poslova u poljoprivredi za svaki radni dan ne sklopi prije početka rada članak 10. stavak 1. kaznit će se sa 50 do 10000 kuna. Mislim da je to odredba koja će svakog onog koji zapošljava sezonsku radnu snagu zamislit da li je vrijedno da ide na zapošljavanje radne snage na crno ili da regulira radnike koji rade na vinogradu, poljoprivredi ili negdje drugdje. Bilo je puno pitanja na rad maloljetnika, dakle Zakonom o radu je rad maloljetnika, znači osoba koje su završile školu, nisu otišle u srednju školu, dakle mogu raditi, imaju 15 i više godina, ograničen na 8 sati sa svim onim ograničenjima koja su primjerena za tu dob. Sa ovim zakonom i ugovorom o radu koji je dio ove knjižice sezonskog radnika dopušta se rad do 12 sati na dan. Prema tome, automatski maloljetnici ne mogu raditi u sezonskim poslovima jer je kao što znate radno vrijeme duže od 8 sati. Što se tiče troškova poslodavca, a nije baš da poslodavci ne mogu, da je to besplatno i da nemaju troškova. Kao što sam već naglasio da treba čitat zakon, oni poslodavci koji zaposle osobu koja već ima radno iskustvo na nekim drugim poslovima ona ne može biti oslobođena doprinosa za zdravstveno osiguranje i za tu osobu poslodavac mora platiti doprinose. S druge strane poslodavac mora platiti i mentora, dakle osobu koja će se brinuti jer je to nešto što su dodatni poslovi koje on radi tijekom radnog vremena. I s druge strane poslodavac mora platiti stručni ispit ako je to zakonom određeno. Kada govorimo o tome da smo imali pripravnike, da imamo to u Zakonu o radu, imamo i tamo lijepo piše da se treba sklopiti ugovor o radu, a plaća nije definirana. Dakle plaća pripravnika može biti minimalna plaća, može biti dio prosječne plaće, dakle to ovisi o tome kako se taj pripravnik dogovori sa poslodavcem. Pa ja vas pitam, netko tko želi posao, želi raditi, da li će on sada sjesti i uvjetovati ja želim plaću da mi platite punu plaću 5, 6, 7 tisuća kuna, tek sam počeo radit, nemam ni dana iskustva. I tu su pripravnici potpuno bili nezaštićeni i nije bilo nikakve kontrole. Sa ovim zakonom svi oni koji uđu u ovu mjeru potpisuju ugovor o radu gdje u tom ugovoru o radu točno piše tko je, to je odgovor na pitanje mentorstva, u tom ugovoru o radu koji supotpisuje Zavod za zapošljavanje točno piše opseg poslova koji će taj mladi čovjek proći i točno program rada, znači gdje će, u kojem dijelu tvrtke boraviti, koje će poslove obavljati. S druge strane je zaštićen i Zakonom o radu, dakle ima pravo na dnevni odmor, ima pravo na godišnji odmor i ako poslodavac ima tu mogućnost ima pravo i da bude dodatno honoriran za neke dodatne poslove koji nisu uključeni u ovaj ugovor. Poslodavci isto tako neće ovo što se stalno pokušava imputirati, da će ovaj zakon omogućiti poslodavcima da sada otpuste te nazovimo skuplje radnike i da zaposlimo sada sve ove nazovimo jeftinije radnike. Pa neće, zato što Zavod za zapošljavanje, zajedno sa zavodom za mirovinsko osiguranje itekako će voditi brigu koji poslodavci će biti kvalificirani za ovu mjeru. Bilo je primjedbi da ne postoji javni natječaj. Postoji. Svake godine negdje u veljači, ožujku se objavljuje javni poziv svim poslodavcima u Hrvatskoj da se prijave za jedne od ovih mjera jer ovo nije jedina mjera, imate mjeru poticanja zapošljavanja, imate mjeru održanja radnih mjesta. Prema tome, ima jedan široki dijapazon mjera, potpori mjera za zapošljavanje koje su sadržane u mjerilima za zapošljavanje. Dakle, postoji javni natječaj i s druge strane Zavod za zapošljavanje potpisuje sa poslodavcem ugovor o tome koliko će biti stažista nazovimo ih u toj tvrtci. Da samo opet napomenem da na jednog mentora može biti maksimalno 3 do 5. Ako to pogledamo kako je riješeno u Zakonu o radu gdje se definira pripravništvo, gdje se ne definira ništa osim da možete se zaposliti kao pripravnik i da možete imati manju plaću. Ovdje se definira sve tako da ono pitanje kuhanja kave, slaganja polica u ovom slučaju ne dolazi u obzir. Mi smo uveli još jedan dio koji je dio pravilnika koji ide uz ovaj zakon. Kao što vidite, na kraju ovog zakona piše da će pravilnici biti doneseni u roku 8 dana od donošenja zakona. Oni su već u izradi i u tim pravilima točno će biti i način provjeravanja od strane Hrvatskog zavoda za zapošljavanje da li su ti mladi ljudi zadovoljni tamo gdje rade, da li rade ono što je po ugovoru ili rade nešto drugo. I s druge strane će poslodavci, … [[Ne razumije se.]] da mlade osobe koje budu zaposlene na ovaj način će morati ispunjavati svoje radne obaveze. To znači da će se prije isplate ovih 1600 kuna koje ako niste zapazili 1600 kuna ne isplaćuje poslodavac, isplaćuje Zavod za zapošljavanje kada dobije evidenciju poslodavca da su ispunjeni radni sati. Tko bira mlade ljude? Zavod za zapošljavanje ne, ministarstvo ne. Ono što zavod za zapošljavanje bira poslodavca koji će biti taj koji će pružiti tu godinu dana radnog iskustva, a poslodavac odabire među ljudima koji dođu sa zavoda za zapošljavanje odabire osobe koje će zaposliti. Prema tome i poslodavcu je u interesu da odabere mladog čovjeka koji će naučiti i koji će mu donijeti korist. Samo da napomenem da mjera koja je bila, još jedanput, da mjera koja je bila za javni sektor je polučila da su od onih 1300 ljudi koji su sada završili tu mjeru, da ih se negdje 400 i nešto zaposlilo. Prema tome ne stoji da se to ne može, ne stoji da mjera nije efikasna i nadamo se da će biti još efikasnije. Što se tiče liječnika, medicinskih sestara, medicinskih tehničara, ja se nadam da će Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje vrlo brzo raspisat natječaj jer je to definirano Pravilnikom o stažiranju, način kako se to radi, to znači da se raspiše natječaj od strane Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Natječaj provodi Hrvatski zavod za zapošljavanje jer je to tako riješeno, a bolnice i zdravstvene ustanove koje ih zapošljavaju dobivaju refundaciju od strane Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i to je razlog zašto oni nema potrebe da budu u ovoj mjeri jer su sredstva osigurana na jednoj drugoj strani. Državni inspektorat, pa i tamo pušu neki novi vjetrovi. Dakle, vrlo brzo će ići izmjene Zakona o državnom inspektoratu. Jedna vrlo jednostavna izmjena je da će inspektor rada i inspektor zaštite na radu biti jedna osoba. Do sada ste imali inspektora zaštite na radu, pa dođe on, pa dva dana iza njega dođe inspektor rada. Ne, bit će jedna osoba i na takav način ćemo povećati broj inspektora rada koji će itekako nadzirati provođenje ovog zakona. Slažem se da tržište obrazovanja mora biti veliki korektiv. Surađuju ministarstva, ministar Jovanović i ja smo održali par sastanaka na tu temu i 18.6. ide velika konferencija tržište rada i obrazovanje u Hrvatskoj 2025. godine gdje ćemo definirati ulogu i tržišta rada i ministarstava. Ono što je sasvim sigurno da na obrazovnu politiku treba imati utjecaj ne samo Ministarstvo obrazovanja nego i Ministarstvo rada i Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo malog poduzetništva i obrta. Dakle, svi oni koji kreiraju radna mjesta i ta konferencija će nam ja se nadam dati i jedan pogled u to što nas čeka u Hrvatskoj 2025. da nam se ne dešava to što smo radili godinama a to je da obrazujemo ove mlade ljude za Zavod za zapošljavanje. Staž u struci nije problem. Dakle, svi oni koji nemaju staž u struci, a imaju staž negdje drugdje znači da su konobarili, radili nešto drugo bit će za razliku od dosadašnje prakse i dosadašnjeg rješenja bit će kandidati za ovu mjeru. Bitan je samo da li imate staž u struci i ništa drugo. Ako ga nemate onda ćete biti kandidat za godinu dana provođenja ove mjere. I to je i u našim dokumentima u pravilniku. Dakle, sve ono što ide uz ovaj zakon tako smo već i najavili i to će tako biti. Dakle, jedini problem može biti oni koji imaju više mjeseci staža u struci, ali ako nemate staž u struci, a imate nekakav drugi staž nema nikakvih problema. Vi ste kandidat ili kandidatkinja za ovu mjeru. I za kraj dadilje. Bio je problem oko klasifikacije. Dadilje jesu klasificirane kao zanimanje, mada u jednom starom zakonu od bivše Jugoslavije. Dakle, vrijeme je da ih klasificiramo i u ovoj našoj klasifikaciji zanimanja. Što se tiče Ministarstva rada i mirovinskog sustava mi vidimo tri mogućnosti rada dadilja. Jedna je mogućnost da dadilje rade na ugovor o djelu, drugo je da otvore obrt i tu se nadam da će i Ministarstvo obrta i malog poduzetništva napraviti određeni iskorak, a ne ovo što se sada dešava da možete otvoriti tvrtku d.d. sa 20000 kuna to uzeti u džep i natovariti milijune kuna obaveza, a da obrtnik mora jamčiti djedovinom i sa svim za svoj dio. Dakle i sa tim olakšicama otvaranja obrta dadilje će moći otvoriti obrt i isto tako će se moći otvoriti agencije koje će na određeni način to rješavati. Vaučere mislim da nije primjereno, jer kad govorim o vaučerima, znači to su povremeni poslovi, poslovi koji se mijenjaju, mijenjaju se poslodavci, a ipak posao dadilje je posao koji je osam satno radno vrijeme. I za kraj. Drago mi je da je ovaj zakon izazvao takvu medijsku, mada nismo mislili da će biti tako medijski eksponiran. Dignuo je jednu temu o kojoj u Hrvatskoj treba razgovarati i treba jako razgovarati, a to je kultura rada. Da li u Hrvatskoj postoji kultura rada? Da li smo mi zemlja u kojoj kultura rada je nešto na čemu počivaju temelji države i ja se nadam da je ovo početak novih vjetrova u Hrvatskoj gdje će se rad, obrazovanje, sposobnost cijeniti i biti honorirani. Nadam se da će ovaj zakon doživjeti u Saboru podršku. Neki zbog svojih političkih razloga će biti suzdržani, neki zato što su se možda malo prenaglili će biti protiv. Ali u konačnici jedina korist od ovog zakona je korist koju će imati mladi ljudi koje ćemo zaposliti i svih onih 100000 ljudi koji će od sada za par tjedana otići raditi na vrlo teškim poslovima. Pitajte one koji su brali jagode kako se osjećaju nakon 5 dana branja jagoda. I to je nešto što im dugujemo, nešto što im moramo osigurati da budu dostojno plaćeni i da za to imaju i mirovinsko i zdravstveno osiguranje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem ministru Mrsiću. Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. To će vjerojatno biti sutra. Ovo mi se sada čini prikladnim momentom da prekinemo s današnjim radom. Sutra ćemo nastaviti u 9,30 i to s Konačnim prijedlogom zakona o dopuni Zakona o podjeli trgovačkog društva HŽ-Hrvatske željeznice, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 84. Doviđenja.
Konačni prijedlog Zakona o poticanju zapošljavanja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 82. Rasprava o tekstu zakona je završena. Na klupe je podijeljen pregled amandmana. Imate li svi pregled amandmana? Hvala. Molim izjašnjenje predlagatelja pa molim dr. Miranda Mrsića da kao ministar rada i mirovinskog sustava se izjasni o amandmanima. Imamo dakle pregled pa krećemo redom. Klub zastupnika HSU-a amandman na članak 2. Izvolite gospodine ministre.
Prihvaća se.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo?
Ne prihvaća se iako se radi o … [[Govornik se ne razumije.]] amandmanu, istim se predlaže samo u jednom tijelu članka ovog prijedloga izmijeniti riječ podstavak u točku što bi dovelo do nedosljednosti nomotehničkog pristupa u zakonu. Tim više što u članku 2. ovog prijedloga istovremeno postoje i stavci i podstavci i točke.
Molim predstavnika predlagatelja Odbora za zakonodavstvo da se izjasni o stavu predlagatelja. Ostajete kod amandmana ili povlačite? Povlačite? Povlačite, možemo dalje. Odbor za zakonodavstvo treći po redu amandman.
Prihvaća se.
Hvala. Klub zastupnika HSU-a amandman na članak 5., izvolite.
Prihvaća se.
Pod rednim brojem 5. Klub zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada molim da se izjasnite.
Ne prihvaća se. Pooštravanje uvjeta za korištenje olakšica u vidu plaćanja doprinosa nije prihvatljivo iz razloga što korištenje ovih olakšica ne podliježe nikakvom prethodnom odobrenju, odnosno zahtjevu u kojem bi trebalo dokumentirati neke prethodno relevantne činjenice. Obzirom da se olakšice koriste na temelju samog zakona držimo jedino ispravnim da se uvjeti za njeno korištenje nadziru tijekom njenog korištenja.
… [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodin Tušak zastupnik izjasnit će se u ime kluba Hrvatskih laburista. Izvolite.
Našim amandmanom je bilo regulirano da poslodavci i prije korištenja povlastica moraju redovito isplatiti sve plaće i doprinose za radnike i da se zaštite svi radnici koji imaju ugovore o radu na određeno vrijeme. Vi ga ne prihvaćate i zato molim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Tko je za ovaj amandman neka digne ruku? Amandman nije dobio potrebnu većinu pa nije prihvaćan. 6. zastupnik gospodin Dražan Đurović je podnio amandman na članak 9. Izvolite.
… [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] predloženo proširivanje pojednostavljenog načina zapošljavanja za nejasno definirane privremene povremene pomoćne i neke druge poslove u kućanstvu potpuno je neprihvatljivo kako zbog široke mogućnosti zlouporaba tako i zbog gotovo potpune nemogućnosti nadzora nad tim poslovima a ti se poslovi mogu riješiti i drugim zakonskim rješenjima kao što su npr. ugovor o djelu.
Hvala. Gospodin zastupnik Dražen Đurović se može izjasniti. Nema, ali da se glasuje. Ne možete vi govoriti. Žao mi je jer on je podnositelj amandmana. To nije klub. Tko je za amandman neka digne ruku molim? Nije dobio potrebnu većinu, nije prihvaćen. Zastupnik također gospodin Dražen Đurović na članak 10. Izvolite gospodine ministre.
Ne prihvaća se sa istim obrazloženjem kao za prethodni amandman.
Hvala. Glasovanje. Tko je za amandman molim da se digne ruka? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu, nije prihvaćen. Prelazimo na točku 8 amandmana Klub zastupnika HSU-a. Izvolite gospodine ministre.
Ne prihvaća se. Predloženo omogućavanje rada maloljetnika na sezonskim poslovima u poljoprivredi bilo bi u potpunoj suprotnosti sa Zakonom o radu i Zakonom o zaštiti na radu iz razloga što maloljetni radnici nikada ne smiju raditi duže od 8 sati tijekom 24 sata, a sezonski rad u poljoprivredi omogućen je ovim prijedlogom zakona do 12 sati dnevno. Osim toga većina poslova u poljoprivredi su u smislu propisa o zaštiti na radu poslovi s posebnim uvjetima rada na kojima niti po Zakonu o radu niti po Zakonu o zaštiti na radu smiju raditi maloljetni radnici. Svi ovi propisi proizašli su iz Direktive 94/33 Europske zajednice o zaštiti mladih ljudi na radu.
Izvolite gospodine Hrelja u ime kluba HSU-a.
Gospodine ministre, meni je žao da smo se razišli ovdje u razmišljanjima, međutim člankom 45. Zakona o radu je izričito zabranjen prekovremeni rad maloljetnih osoba i nije bilo potrebno normiranja u ovom posebnom zakonu. A zakon koji uređuje sve radne odnose temeljni zakon je Zakon o radu. Sve što ste vi rekli da ovu materiju reguliraju i pravilnik o poslovnima sa posebnim uvjetima rada i Zakon o zaštiti na radu stoji, prema tome upravo zbog toga nije bilo potrebno odbiti ovaj amandman iz razloga što na taj način sada limitiramo mogućnost zarade za neke naše građane od 15 do 18 godina koji bi mogli vrlo spretno brati krumpire, kruške, jabuke i da to ne bi ostavilo nikakve posljedice na njihov psihofizički razvoj. Međutim ako vi diskreciono pravo je ministra da postavlja i da predlaže Hrvatskom saboru i oštrije mjere nego što je to predviđeno Zakonom o radu, ja od ovoga praviti problem neću pa ću amandman povući ali sam rekao ono što mislim. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na amandman broj 9 zastupnik Dražen Đurović. Gospodine ministre izvolite.
Ne prihvaća se iz razloga što smo već naveli. Dakle predloženo proširivanje pojednostavljenog načina zapošljavanja na nejasno definirane privremene povremene pomoćne i neke druge poslove u kućanstvu potpuno je neprihvatljivo kako zbog široke mogućnosti zlouporaba tako i zbog gotovo potpune nemogućnosti nadzora nad tim poslovima a ti se poslovi mogu riješiti i drugim propisima kao što je npr. i ugovor o djelu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman neka digne ruku? Amandman nije dobio potrebnu većinu nije prihvaćen. Amandman pod rednim brojem 10 također gospodin Dražen Đurović. Izvolite.
Ne prihvaća se iz razloga koje smo naveli u prethodnom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman pod rednim brojem 10 neka digne ruku? Hvala. Amandman nije dobio potrebnu većinu nije prihvaćen. Amandman pod rednim brojem 11 također gospodin Dražen Đurović. Izvolite.
Ne prihvaća se iz razloga koje smo naveli u prethodnom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman pod rednim brojem neka digne ruku? Hvala. Amandman nije dobio potrebnu većinu nije prihvaćen. I na koncu Klub zastupnika HSU-a amandman na članak broj 13?
Ne razilazimo se u svemu. Prihvaća se.
Hvala. Hvala lijepa doktoru Mirandu Mrsiću ministru rada i mirovinskog sustava. Zaključujem raspravu. I dajem na glasovanje Prijedlog Zakona o poticanju zapošljavanja, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 82. Tko je za molim da digne ruku? Hvala. Tko je protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 85 glasova za, 4 protiv i 24 suzdržana donesen Zakon o poticanju zapošljavanja u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.