Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 30. izredne seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: dr. Marko Pavliha, Bogdan Barovič in Samo Bevk od 15.00 ure dalje. Nadaljujemo s 1. točko dnevnega reda - razprava o posameznih delih Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2008, in sicer s posebnim delom predloga sprememb proračuna. Včeraj ob zaključku seje smo ostali pri razpravi o podprogramu Upravljanje in tekoče vzdrževanje državnih cest proračunskega uporabnika Direkcije Republike Slovenije za ceste, zato s tem delom tudi nadaljujemo. Želi morda k tej točki, k tema dvema amandmajema k podprogramu Upravljanje in tekoče vzdrževanje državnih cest kdo razpravljati? Prijava teče. Besedo ima gospod Bojan Kontič. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne vem povsem natančno oziroma ali sem vas natančno razumel, ali je to razprava o vseh teh 54 amandmajih, ki so vloženi. Verjetno je, kajne? Ker sem k temu podpoglavju vložil štiri amandmaje, na žalost lahko ugotovim, da jih niti odbor, pred tem pa seveda Vlada nista podprla in usoda mi je kar nekako znana v tem parlamentu. Tudi sam soglašam z oceno, ki jo je včeraj ob zaključku seje podal gospod Veber, da je zelo odvisno, kako je Vlada naklonjena določenemu prostoru, predvsem od tega, ali od tam prihajajo koalicijski poslanci ali ne. Štirje amandmaji, ki sem jih vložil in za katere nagovarjam kolegice in kolege, da jih podprejo, rešujejo perečo problematiko, v kateri se je znašlo okolje, iz katerega izhajam. Naj povem, da sicer v neki dogledni prihodnosti imamo možnost, da bomo naš prostor povezali z avtocestnim križem na način, da bomo v prostor umestili hitro cesto. To pa seveda do takrat pomeni še vedno težave, s katerimi se srečujemo danes, torej, prevoznost sedanjih cest, varnost sedanjih cest in tudi urejenost sedanjih cest. Večkrat sem v tem Državnem zboru že govoril o tem in bom to priložnost izkoristil tudi danes, da opozorim na nujnost obnove cest oziroma posodobitve cest tudi v času, ko načrtujemo oziroma se pripravljamo na tako imenovano tretjo razvojno os. Cesta, ki povezuje avtocestni križ preko Šaleške doline s Koroško, ki je v izrazito slabem stanju glede prevoznosti, glede same prometne varnosti, nekaj posegov je bilo v preteklosti tudi opravljenih na tej cesti. So pa težave in vedno znova smo z njimi soočeni takrat, ko je nevarnost poplavljanja v Sloveniji, takrat smo običajno v naši dolini kar nekako odrezani od sveta. Moj predlog tega amandmaja je, da bi na odcepu te ceste, tam, kjer je pač poplavljena ogroženost največja, nekaj postorili za to. Morda bo dovolj nasip, da dvignemo nivo ceste, da bi preprečili poplavljanje. Vlada pravi, da je to neizvedljivo, ker ni projektov. Zanimivo je, da potem pri enem amandmaju, s katerim pa želim uresničiti želje ali pa prispevati k temu, da se uresničijo želje krajanov in krajank Šaleka po prehodu za pešce na državni cesti. Tam pa Vlada pravi, da je sicer izvedljivo, vendar ni možno, zaradi tega, ker pač posegamo v drug proračunski porabnik. Jaz si pač drugače ne znam predstavljati, kako lahko pripravimo amandmaje oziroma spremembe proračuna, ne da bi posegli v druge proračunske uporabnike. In še dva amandmaja sta vezana na dve cesti v Šaleški dolini, torej ena je ta, ki povezuje Velenje s Polzelo in z avtocestnim križem, ta je uničena, nevarna in bi jo bilo potrebno sanirati, in cesta, ki potem nekako povezuje tudi Koroško, Šaleško dolino preko Škal, Plešivca, Graške gore, ki je prav tako potrebna obnove. Torej, to so ti štirje amandmaji, ki so vloženi z moje strani. Pričakujem torej, da boste še enkrat razmislili o tem, ali je vredno morda sredstva nameniti tudi tja, kjer ni koalicijskih poslancev, kjer ni koalicijskih županov in morda prisluhniti tudi kateremu izmed opozicijskih amandmajev. Jaz se sicer bojim, da so moje želje oziroma upanja preoptimistična, ampak enkrat se je to v tem Državnem zboru še zgodilo, torej v prvem letu tega mandata, ko je bil sprejet amandma, na podlagi katerega smo potem lahko določene posege na cesti Arja vas-Velenje tudi opravili. Ali so bili opravljeni dobro ali ne, prepuščam presoji uporabnikov in seveda tudi tistih, ki so strokovnjaki na tem področju, da pa je potrebno veliko kaj še postoriti, pa se verjetno strinjamo vsi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče. Prosim.
Spoštovani prisotni. Rad bi predstavil nekaj predlogov sprememb, torej amandmajev podanih, s strani Nacionalne stranke, predvsem kar se tiče Mestne občine Maribor, občine Starše in občine Miklavž na Dravskem polju. Dovolite pred tem, da zastavim vprašanje ministru za finance: Kaj so kriteriji, ki jih Vlada Republike Slovenije zasleduje ali uporablja pri izboru posameznih amandmajev? Včeraj je moj poslanski kolega Boštjan Zagorac govoril o tem, da se nikoli ne upošteva dejanska potreba na terenu oziroma posameznih lokalnih skupnosti, kadar imamo področje infrastrukture, ampak, da se vedno in znova ter le upošteva strankarska pripadnost, torej tako imenovani vladajoči poslanci ali opozicijski poslanci. Iz tega naslova vas bom jaz poskušal, cenjene poslanke in poslanci, še enkrat prepričati o nujnosti amandmajev, ki jih vlagamo. Prvič govorimo o amandmaju, ki bi povezoval center Mestne občine Maribor ali Mestne četrti Melje z Malečnikom. Dejstvo je, da se Mestna občina Maribor ravno tako kot Mestna občina Ljubljana duši v gostem prometu. S sprejemom tega amandmaja, ki zagotavlja finančna sredstva za rekonstrukcijo cest, za katere so vsi plani in načrti narejeni, bi se močno izognili dnevni tranziciji oziroma mnogo lažje izpolnili tisto nalogo, ki jo državljani od nas pričakujejo. Verjamem, da kdorkoli med vami se je imel možnost peljati po omenjeni cesti, ve, da govorim o zadevi, ki je nujno potrebno letošnje oziroma državne intervencije za leto 2008. Iz tega naslova vas prosim za podporo. Še enkrat poudarjam, gre za cesto, ki bo omogočala migracijska dnevna gibanja iz centra mesta napram drugim koncem Mestne občine Maribor. V nadaljevanju oziroma še to, cena za omenjen poseg bi bila po izračunih strokovnjakov, ki iz tega namena prihaja iz Mestne občine Maribor, 100 tisoč evrov. To je približno toliko, kolikor Vlada Republike Slovenije namenja za mednarodno traktorsko tekmovanje v prihodnjem letu. Iz tega naslova vas sprašujem o smiselnosti po eni strani mednarodnega traktorskega tekmovanja ali pa o potrebi, da se v drugem največjem slovenskem mestu, torej Mestni občini Maribor, zagotovi izvedba in življenje ene izmed bolj vitalnih cestnih povezav na omenjenem področju. V nadaljevanju bi rad spregovoril tudi o amandmaju, namenjenem občini Starše, kjer bi se obnovil 8,5 kilometrski cestni trak, predvsem iz naslova varnosti. Vsi tisti, ki poznate lokacijo omenjene občine - nahaja se v bližini Mestne občine Maribor - veste, da gre za enega bolj nevarnih cestišč v okviru naše države. Zato bi bilo prav, da iz tega naslova in predvsem iz naslova varnostni udeležencev v prometu pristopite na pomoč temu delu naše države. Prav tako pa bi rad spregovoril tudi o predlogu sprememb, ki se dotikajo Občine Miklavž na Dravskem polju, in sicer za izvedbo kolesarske poti med Mariborom in Ptujem. Verjamem, da prav tako vsi poslanci poznamo problem omenjenega cestišča, torej tistega cestišča, ki ga je skorajda nemogoče prečkati ne samo v poletnih mesecih, ampak tokom celotne sezone. Glede na to, da gre za dokaj zanemarjen del Slovenije, kar se tiče logistične infrastrukture s strani Vlade Republike Slovenije, in glede na to, da je povsod dokumentacija že narejena, vas prosim za podporo. Ne zahtevam, da se v okviru Vlade Republike Slovenije odpoveste mednarodnemu traktorskemu tekmovanju, v kolikor vas to veseli, nasprotovali temu ne bomo. Želimo pa le izpostaviti prioritete v okviru dela Vlade Republike Slovenije in da eksebicionizem v smislu slikanja ob traktorjih v primerjavi z varnostjo udeležencev v cestnoprometnih zadevah - in predvsem pomoč pri olajšanju dnevne migracije ljudi v okviru Mestne občine Maribor - ne sme biti primerljivo. Iz tega naslova poslanke in poslanci, tokrat na vas, glede na to, da se je Vlada že negativno opredelila do Mestne občine Maribor, ko se je Vlada že negativno opredelila do občine Starše, in da se je Vlada že negativno opredelila do občine Miklavž na Dravskem polju, da vsaj vi pokažete in se zavedate, iz katerih sredin prihajate, in da ste dejansko izvoljeni s strani ljudi. Od Vlade Republike Slovenije, roko na srce, sem bil zelo razočaran, da tovrstnega posluha ni našla. Ampak dejstvo je, da je to razočaranje že dokaj stalnica v obnašanju oziroma mojem dojemanju početja Vlade Republike Slovenije. Verjamem s tega mesta, da je mnogo poslancev, tako v opozicijskih kot v vladujočih vrstah, ki zelo dobro poznate problematiko omenjenih lokacij, ki sem jih naštel. Zato vas prosim, vsaj vas, poslanski kolegi, ki prihajate s Štajerske, ne nazadnje danes imamo tukaj kolega Pukšiča, kolega Pojbiča, da daste podporo tudi v okviru vaših poslanskih kolegov, glede na to, da vem, da veste, o katerih cestiščih govorim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest? Ja. Prijava teče. Prosim. Besedo ima gospa mag. Potrata. Prosim.
Hvala za besedo. Oglašam se zato, da bi zavajanje javnosti preprečila. Koalicijski poslanci govorijo o tem, kakšno usodo so amandmaji dobili. Normalno, saj ima vendar koalicija v Odboru za finance večino in je jasno, da opozicijski amandmaji ne morejo dobiti podpore, pa da tudi vsi tistim, ki vlagajo amandmaje, niso člani Odbora za finance. Oglašam pa se v podporo tako tistih amandmajev, ki jih je poslanski kolega Peče ali pa poslanski kolega Milan Petek vložil, govorila pa bom v prid amandmaju, ki ga je vložil Slavko Gaber in govori o cesti Črnolica-Slivnica. Zanima me, zakaj se ne gospod Jazbec ne gospod Drofenik iz koalicije ne zavzemata za rekonstrukcije nekaterih nevarnih odsekov cest v teh območjih na Kozjanskem, kjer je v duhu varnih prevozov in varnih šolskih poti treba kaj narediti. Saj nekatere rekonstrukcije so bile storjene, ampak kakovost opravljenega dela in smotrnost bi tudi zaslužila posebno razpravo. Ne razumem, zakaj nekaterih reči ne ravnamo tako kot jih na načelni ravni govorimo. Na cesti, o kateri govorim, se v normalnem vremenu ne moreta srečati dve vozili brez tega, da bi eno ne zapeljalo na bankino, kaj je šele ob slabem vremenu. V imenu varnosti v cestnem prometu pričakujem, da boste ta amandma Slavka Gabra [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Samo Bevk. Prosim. Pardon, čas je presežen. Gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi jaz sem poskušal s proračunom izboljšati stanje na nekaterih področjih, bom pa uvodoma rekel to, da je prejšnji minister za promet večkrat v tem zboru poudaril, da je okrog 50% skoraj cest v Sloveniji neprevoznih, čeprav jaz sicer temu podatku ne verjamem, ampak očitno je imel na ministrstvu takšne prišepetovalce, ker v tem primeru je bilo polovica poslancev dostikrat odsotnih, glede na to, da verjetno nobeden peš ne prihaja v Ljubljano, ampak kljub temu. Mnogo odsekov je izredno dotrajanih in sam sem se že kar nekaj časa nazaj zavzel, da v direkciji oziroma na ministrstvu pričnejo z idejnimi študijami oziroma s projektom rekonstrukcije ceste od Luč do Logarske doline, ta pa najbrž resda bi spadala pod to, da je skoraj neprevozna pa tudi dostikrat je, kadar narava ali pa kakšna manjša ujma naredi svoje, kaj šele večje. Zato se mi zdi izredno pri tem pregledu amandmajev še kako potrebno, da temu odseku tudi - torej tisti, ki poznate področje, cesta je rekonstruirana do Luč, manjka luška obvoznica. Kolega Zamernik se tudi zavzema za to, da Luče same dobijo urejen promet skozi ta kraj - mislim, da je bila proglašena za najlepšo in najbolj urejeno vas na Slovenskem, mislim, da je bila neka takšna kategorija - naprej do Logarske doline, tisti, ki hodite kdaj v ta, mislim, da je to eden najlepših koncev Slovenije, pa je stanje resnično katastrofalno. Zato, če bo ta zbor potrdil ta amandma, ki pomaga tudi Logarski dolini oziroma celotnemu predelo Solčavskega, bom zelo vesel in bo to zelo koristno za turizem, sploh za obstoj tega življa v tem delu Slovenije. Še na nekaj bi se navezal, mogoče kar je prej kolega Kontič govoril okrog tretje razvojne osi, to me pa seveda skrbi. Tretja razvojna os me pa po odzivih, mogoče ne boste rekli, da ne spada sem - ne vem, koliko imam časa - ampak tam me skrbi odziv dobesedno vseh prebivalcev na teh območjih. Jaz ne vem, ali niso občinske strukture, župani in tako naprej naredili svojega posla ali država ni naredila dovolj kvalitetno svojega dela, vsaj tega do zdaj, vendar odzivi so popolnoma negativni, od prvega metra do zadnjega metra, pa s katerekoli strani gremo. Celo jaz bi rekel na nekaterih območjih, kjer so načrtovalci največ časa, prepričan sem, porabili za to, da so usklajevali z lokalno skupnostjo, pa ko so cesto dobesedno skrili pred očmi, hrupom in pred vsem, celo tam in dobesedno skorajda nobenega nič ne prizadene, celo tam so proti. Tega jaz ne razumem in upam, da bo za to, da se reši problem prometne povezave Velenja oziroma tega industrijskega bazena Velenje, Šaleške doline z avtocesto, da se bo enkrat rešilo, je seveda edina varianta hitra cesta, ali pa tako temeljita rekonstrukcija vseh teh cest do Koroške in tudi do Zgornje Savinjske doline, do Mozirja iz Šentruperta, da bo možno izgradnjo hitre ceste pomakniti nekam v bodoče. Pod temeljito rekonstrukcijo seveda mislim na resnično temeljito, na to, da bo sposobna prevzemati tak promet, ki je in ki še temeljito narašča. To me resnično skrbi. In kar kakšne sanacije posameznih odsekov, tudi precej se dela, polno gradbišč je na odseku Velenje-Arja vas, se strinjam, da še najbrž premalo - ne najbrž kar premalo -, da bi razrešili ta hud problem. Ampak kot rečeno, mislim, da bi morale lokalne skupnosti, vodstvo občin več storiti pri tem poslu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ciril Testen.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Pozdrav ministrici in ministru s sodelavcu! Včeraj je bilo začudenje o zidovih Kluže. Jaz bi rad najprej povedal, da zidovi Kluže se nahajajo med Bovcem in Predelom in da so skozi to območje šle vse pomembnejše vojne in da v Klužah je tudi trdnjava in da so ti zidovi nujni popravila. Bi pa rad povedal to, da je za Soško dolino vložnih tudi še nekaj drugih amandmajev, koalicijskih, ki upam, da bodo sprejeti. Rad bi povedal, da se prvič dogaja v tej Vladi, da je odnos do cestne infrastrukture v Posočju nekoliko boljši. Doslej se je v Soško dolino in v Posočje, pa ne samo v Soško dolino, tudi v dolino iz Ljubljane preko Idrije do Posočja, vlagalo malo. Zato mislim, da so te investicije nujne. Mi vemo, da smo imeli pred leti program obnove Keltike. Ta program je žal šel v glavnem do Cerknega in do Posočja največkrat ni prišel. V Posočju se v okviru tega programa ni vlagalo. Kasneje smo imeli v okviru popotresne obnove, mislim, da je leta 2003 ali 2004 bil sprejet poseben zakon o infrastrukturni obnovi Posočja, s katerim je bilo določeno, da se vsako leto v Posočje, v infrastrukturo vloži 2 milijardi tolarjev. Od tega žal v vseh letih ni bilo veliko in posledica tega je, da so ceste v Posočju zelo slabe. Tisti, ki ste se kdaj vozili po Idrijski dolini do Tolmina, pa tudi naprej proti Bovcu, mislim, da ste lahko ugotovili, kakšno je stanje. Nujen poseg oziroma nujni so ti vložki tudi iz tega zornega kota, če vemo, da je od Posočja, če gledamo od Bovca, do prvega avtocestnega priključka v Sloveniji skoraj 100 kilometrov. Skoraj 100 kilometrov, če gremo na goriško stran, še več kot 100 kilometrov, če gremo na Logatec. Tako mislim, da so ti posegi nujni in zelo nujno je tudi čimprejšnja izgradnja 4. razvojne osi, kajti to je tisti temeljiti poseg, ki ga v Posočju pričakujemo in samo na takšen način se bo Posočje na nek način nekoliko približalo centru države Ljubljane. Jaz bom vse te amandmaje podprl, ker mislim, da je to tisti minimum, ki je nujen, da se v tem trenutku v Posočje vloži. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Pukšič, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, ministrica, sodelavci Vlade. Proračunska razprava je tako splošni del kot potem obravnava amandmajev eden od prioritetnih projektov tako Vlade kot Državnega zbora, tako je bilo in tako bo na državni in tudi na lokalni ravni. Jaz popolnoma razumem, ker sem tudi sam bil večkrat v poziciji, ko sem preko amandmajev želel kakšno cesto, kakšna sredstva za šolo, kulturno dvorano ali karkoli pač pripeljati v okolje, iz katerega prihajaš, da je to tudi instrument poslancev in instrument opozicije. Pa vendar je bilo tokrat nekoliko drugače. Poslanci koalicije nismo gledali samo na okolje, iz katerih prihajamo, in se zavedamo, da bomo Vlado vodili še kar nekaj let, zato je potrebno poskrbeti za celotni razvoj in širino v naši državi. Eden izmed takšnih pomembnih argumentov, ker premalo so samo besede, pomembna so dejanja, je sigurno priprava regionalne zakonodaje. In, drage kolegice in dragi kolegi, če bo kdo, ali tisti, ki bi temu nasprotoval, bi seveda marsikateri problem lahko razrešil na regionalni ravni, zato ker se je ta Državni zbor že odločil in naložil Vladi nalogo, Vlada je pa nalogo opravila, ko je pripravila zakonodajo o regionalizaciji, kar pomeni, 1,2 milijarde evrov prenese na drugo raven lokalne samouprave. No, in da ne bom samo o tem, tudi konkretno, kako smo se v koaliciji zavedali pomena celotnega skladnega regionalnega razvoja, resnično za celotno državo. Vendar verjemite mi, da se v dveh letih ne da popraviti tistega, česar se prej ni delalo zadnjih 60, 70 let; tudi zadnjih 12 let se je naredilo bistveno, bistveno premalo na regionalizaciji, na skladnem razvoju. No, ker sem bil med razpravo enega poslanskih kolegov omenjen in me je pozival, pa daj glas za to - seveda, vendar v okviru možnosti. Kljub temu je naša Vlada skupaj s poslanci koalicije pripravila amandmaje oziroma ne samo amandmaje, tudi dala že v osnovi v program sprememb predloga 2008 in 2009, o čemer je bilo govora na cestnem področju. Recimo, za Cesto proletarskih brigad-Limbuška, ki ni bila niti v proračunu 2008 in 2009, jo imamo sedaj v naslednjih proračunih, tako že v dopolnjenem predlogu proračuna 2009 in predlogu razvojnih investicij naprej z več kot 5 milijoni evrov. Potem je Brestrnica-Jurij, tudi v Mariboru, v proračunu 2009 in potem v razvojnih programih naprej. Potem pod Malečnikom, most čez kanal Srednja Drava 1, torej tudi, česar prej ni bilo. Za občino Starše lahko tudi rečem, da imamo most čez kanal, Srednja Drava 1 v Zlatoličju, je preko 2 milijona evrov planiranih sredstev za to področje. Skratka, zavedali smo se, se zavedamo in to državo želimo čim bolj skladno razvijati. Da pa je marsikaj za postoriti, da bo še veliko dela, tega se pa tudi zavedamo.
Hvala lepa. Vidim, da želite še razpravljati, zato odpiram prijave. Besedo ima gospod Sašo Peče.
Dovolite teh 20 sekund. Seveda sem zelo vesel, kar je kolega Pukšič povedal, gospe in gospodje, ampak to so amandmaji Nacionalne stranke, če bi jih pogledali, bi jih tudi videli. Vendar bi rad poudaril eno zadevo. Časovni odmik od plana do realizacije je izjemen, zato še enkrat prosim za podporo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]omenjenim amandmajem. Ne iščem nobenega prepira, iščem izključno podporo za Mestno občino Maribor, Starše in Miklavž na Dravskem polju. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jože Tanko. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Najprej bi se nekoliko dotaknil samega odnosa do proračuna. Dejstvo je, da Socialni demokrati ne podpirate predloga proračuna za leto 2008 niti za 2009. Predlagate umik. Istočasno ste pa vložili amandmaje k temu proračunu in želite za njih podporo, v končnem glasovanju se bo pa spet zgodilo, da proračuna ne boste podprli. Tu gre za neko strašno, neko kontraverzno, neresno ravnanje. Kar zadeva odnos koalicije do področij Slovenije, tukaj moram reči, da imamo nekoliko boljši odnos do tistih ali pa precej boljši od tistih, ki so v dosedanjem proračunu precej manj zastopani in prezrti. Mi imamo na eni strani avtocestni križ, avtocestni program, ki se odvija po programu s pospešenim tempom. Po drugi strani imamo pa cel kup območij, katere naj bi odprli s tako imenovanimi razvojnimi osmi, vendar dejstvo je, da se je na tem delu do sedaj relativno malo naredilo, in znotraj koalicije tudi predlagamo, da se marsikaj na tem področju tudi popravi. Sedaj, če bi seštel vse tiste predloge amandmajev, ki ste jih vložili, in vir iz katerega jemljete, potem lahko ugotovim, da v tej državi ne bi ostalo pri Ministrstvu za obrambo niti za častno četo. Tako je treba biti tudi pri amandmajih, pri viru, ki jih jemljete, nekoliko previden in niste v tem delu niti usklajeni znotraj opozicije niti ne znotraj predlagateljev, posameznih predlagateljev oziroma poslanskih skupin. Treba je tudi v tem primeru imeti neko razmerje ali pa sorazmerje in zagotoviti tudi prerazporejanja na tak način, da se nek proračunski uporabnik ne podre v celoti, kot se dogaja z amandmaji, ki so vloženi. Res je, da je ta koalicija posvetila precej več pozornosti tudi tistim predelom, ki jih pokrivajo drugi zakoni, recimo Posočje, ki je bilo do sedaj pokrito samo deklarativno, to se pravi z nekim načelnim aktom, pompozno, z nekaj milijoni evrov na leto, konkretnih projektov za reševanja problema Posočja pa ni bilo. Ta koalicija je pravzaprav prva, ki se je resno lotila urejanja in odpiranja problemov, ki spremljajo Posočje kot eno od regij, ki je bistveno oddaljena od centrov, od Ljubljane in od Gorice in od kjerkoli. Skratka pristop tudi v tem amandmajskem delu je zaznati. Podobno se je vedno dogajalo z nekaterimi drugimi predeli, recimo z Logarsko dolino, z Mežiško dolino oziroma s Koroško. Prvi resni konkretni amandmaji pri urejanju oziroma odpiranju vseh področij prihajajo v tem proračunu in z amandmaji, ki jih je vložila koalicija. Žal je tako in zelo podobno, kar zadeva odnos do nekaterih področij, predstavlja tudi projekt in zelene meje. Žal je bil v pred prejšnjem mandatu sprejet program izvajanja ukrepov na zeleni meji, ampak samo načelno, skoraj brez sredstev. In ta Vlada je že na začetku tega mandata naredila resne konkretne korake na urejanju prometnih zadev ob zeleni meji. In podobno je tudi naprej. Skratka, daleč od tega, da bi v koaliciji bili absolutno nastrojeni proti kakršnimkoli amandmajem oziroma predlogom sprememb, vendar bi vas rad glede tega opozoril, da se celoten razvoj ne izvaja samo tam, kjer je veliko število poslancev, to je praviloma iz mestnih središč, mestnih centrov, ampak da je potrebno marsikaj storiti tudi predvsem tudi za predele, na katere se ozremo samo takrat, kadar nekaj deklarativnega sprejemamo, ko pa je potrebno storiti karkoli konkretno, pa tega ne prinesemo in ne zapišemo v proračune. Prav tako pa kaže biti previden pri teh amandmajih tudi zaradi tega, ker kot sem že prej omenil, je potrebno paziti na neko sorazmerje, da zaradi nekih pompoznih zadev, ki se najavljajo in ki so bila zastarala in so zastarana, niso se izvajala 10 in še več let, da sedaj zaradi nekih drugih potreb, predvsem medijskih potreb, proračunskega uporabnika ne podremo oziroma ga zavremo v njegovem razvoju, še posebej na tistem deli, kjer ste celo sami podpisali sporazum o zagotavljanju višine sredstev za določene namene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bogomir Zamernik.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Lep pozdrav vsem skupaj! Osem let sem bil v opoziciji v preteklih dveh mandatih in seveda mi ni bilo nikakor jasno, kako za božjo voljo, da noben moj amandma, kljub temu da je bilo stanje na cestah dejansko tako, kot ga je opisal prej kolega Presečnik. Zakaj za božjo voljo mi pozicija takratna nikoli ni prisluhnila. Pa sem si takrat že dejal: "Ko bom pa jaz na njihovem mestu, bom pa ravnal drugače." [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] No, in, gre, o kolega Anderlič pa še kako gre, pa še kako gre! Ni tako, kot so mi rekli uradniki na Ministrstvu za promet, ko sem bil pred kakšnima dvema letoma na sestanku: "Ja, tu sem je prišel Anderlič in je rekel, da tole je, drugo pa ne bo." Sedaj temu ni tako, na srečo. In zato sem pred dvema letoma [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Ne bom diskutiral s kolegom Anderličem. Imate možnost, da se dvignete in poveste, kar imate povedati. Ampak to je dejstvo. Jaz vam pripeljem tega uradnika, ki mi je to povedal, ampak pustimo to. Takrat sem si rekel, da ne bom podoben njim. Kajti, če ne, nismo naredili nič. Nobene razlike ni. Oni so prej za svoje, mi bomo zdaj pa za svoje. Ali smo naredili kakšen korak naprej? Nismo ga. Zato sem z velikim veseljem lani oziroma pred dvema letoma, ko smo sprejemali dvoletni proračun, podprl amandma kolega Kontiča. Se strinjate? Neodvisno Delo je potem napisalo, da ga pa pozicija sploh ni podprla in sem imel hude težave in sem moral na uredništva pošiljati izpiske glasovanja, da sem potem končno dokazal, da sem jaz podprl ta amandma. To je bojda povzročilo precej težav Ministrstvu za finance, zato sem se nekaj naučil iz tega in v pripravi letošnjega proračuna smo upoštevali, tako kot je bilo že večkrat povedano, že prej, v štartu tudi amandmaje, ki gredo v smer izboljšanja stanja na tistih cestah, od koder prihajajo opozicijski poslanci. Ker to se mi še vedno zdi nesprejemljivo, da bomo cesto urejali tam, od koder prihaja pozicijski, od tam od koder pa prihaja opozicijski, pa ne bomo. Ali ne delamo teh cest za vse naše volivce? Zdaj sem slišal tako mimogrede, ta čas, ko sem govoril, "da zdaj me pa Anderlič bo". Kar daj! Enkrat se bo verjetno tudi ta oblast zamenjala in daj me tudi takrat, ko boš mogoče ti nazaj, verjetno se to še ne bo zgodilo - o tem, kar ti "dobacivaš" tukaj. Zato kolegice in kolegi, ko gre za razvoj te države, dajmo stopiti skupaj in ne očitajmo, kdo je komu kdaj kaj podprl in naredimo nekaj, kar je dobro za vse ljudi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, replika. Gospod Anderlič tudi za tak pogovor ni več časa. Gospod Kristijan Janc.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Gospod minister, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. Včeraj, ko smo poslušali razpravo o splošnem delu sprememb proračuna 2008, so nekateri poslanci opozicije glasno nasprotovali usmeritvam Vlade oziroma postavkam za vzdrževanje cest. Čez noč se je zgodba spremenila, kar naenkrat pa zdaj smo pa za ceste. Kako to? Samo noč je minila, imamo že drugačni pogled, kaj pa je v tej Sloveniji nujno potrebno. Čudno sprenevedanje tako na hitro v kratkem času in da vendarle vemo, da to povečanje sredstev za vzdrževanje, obnovo državnih cest je nujno potrebno in da ga potrebuje celotna Slovenija in še posebno tisti predeli slovenskih pokrajin oziroma regij, ki so zapostavljeni in ki jih te cestne povezave hromijo v njihovem gospodarskem in siceršnjem razvoju. In da vlagamo zdaj tukaj, zdaj tam, kaže tudi slika teh amandmajev. Vse te želje, vsi amandmaji - preprosto ne gre skozi, ker toliko virov ni pač na voljo v proračunu, da bi lahko vse te amandmaje, ki so po mojem dobronamerni, pozitivni in želijo razvoj tovrstne infrastrukture. Ampak to sprenevedanje mi pa ne gre skupaj - včeraj proti temu, danes smo pa za amandmaje za ceste. Bodimo toliko korektni in odgovorni, spoštovane poslanke in poslanci, kaj govorimo včeraj in kaj govorimo danes. Druga zadeva. Ko govorimo o cestah in amandmajih, seveda, spoštovani kolegi poslanci in župani območja od Koroške pa do Šentruperta, toliko govorimo o tretji razvojni osi, toliko govorimo o tem pomembnem razvojnem projektu, kot je tretja razvojna os, pa danes berem in slišim razne izjave lokalnih skupnosti, občinskih svetov in županov, kako niste za to cesto. Spoštovani poslanci tistega območja in župani, zavihajte rokave čim prej in najdite konsenz med lokalnimi skupnostmi, da bo ta pomemben slovenski projekt šel naprej. Kajti tisti, ki smo od Celja do Novega mesta, komaj čakamo nadaljevanje tega projekta. Zdaj pa nekako ne gre in ne gre, pa se ena občina, pa druga občina, pa tretja občina pritožuje, da ni trasa primerna, da ni to in ono. Lepo prosim, tu je pa tudi vaša poslanska vloga, poslancev in županov s tistih območij, da pri tem pomagate. Da naredite nekaj, da pride do konsenza, da bomo prišli tudi mi na vrsto, ki komaj čakamo to zgodbo in že pripravljamo lokalne skupnosti, da bodo pripravljene na ta pomemben projekt, ki je tako pomemben za Slovenijo kot avtocestni križ. Zato tu apel predvsem vam, da bo do tega prišlo. In ne nazadnje, ko govorimo danes v Državnem zboru o teh cestah, morda bo pa to naslednja zgodba, pokrajinska, 2009. Spoštovane kolegice in kolegi, pred vami je velik izziv, da se ta stvar prenese na pokrajinsko zadevo in bodo takratne regije oziroma pokrajine same odločale o prioritetah vzdrževanja cest v Sloveniji, tako na Štajerskem, Primorskem, Dolenjskem in še kje. Morda je to priložnost za razmislek, da ne bo več opozicija in pozicija in se bomo med sabo prepirali, kdo ima več amandmajev, kdo ima manj amandmajev. Prepustimo to tistim, ki bodo zagotovo znali dobro, gospodarno in racionalno odločiti, kje je bolj pomembna cestna povezava, kje imajo prednost, kje imajo manj prednosti in tako naprej. In ne bodo poslanci Državnega zbora odločali o tem, ali je v Mariboru, Prekmurju ali kjerkoli bolj pomembno. Tako so priložnosti pred nami, bodimo strpni in razumni, da pač iz tega proračuna vzamemo toliko, kolikor je v njem, več preprosto ne gre. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peče. Proceduralno? Prosim.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, predsedujoči! V tem trenutku poteka razprava o posameznih amandmajih. K omenjenemu podprogramu imamo 54 amandmajev, mi pa že nekaj časa, gospod predsedujoči, in vi to dopuščate, ocenjujem pa, da to ni prav, poslušamo o načelnosti, o poštenju in podobne stvari. Ja, kakšno poštenje! Če imamo 50 amandmajev, polovica, pod katerimi so podpisani vladajoči poslanci, je sprejetih, pod tisto polovico, kjer niso podpisani vladajoči poslanci, ni sprejetih. In potem pride nekdo in govori o tem, koliko je tu vse poštenja in da je to čisto slučajno, da se popolnoma pokriva. Moj proceduralni predlog, gospod predsedujoči, je samo to, da se držimo vsebine 24 amandmajev, ki so v tem trenutku v razpravi, in da vsak poslanec, ki spregovori, pove tudi, o katerem amandmaju govori. Hvala lepa.
Hvala lepa. Se strinjam. Gospod Sok, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovani ministri oziroma minister in ministrica in ostali člani Vlade. Torej, nič novega ne bom povedal, ker do sedaj tudi nič novega v zvezi s temi amandmaji nisem slišal v tem Državnem zboru, in kljub temu da sem tukaj že drugi mandat, bi prosil, če lahko gospoda Anderliča opozoril, da naj se gre ven pogovarjati. Torej, to je način dela, da bi vsi mi morali njega poslušati. V glavnem, ob teh amandmajih bi želel povedati, o konkretnem amandmaju, ki ga je obrazložil gospod Kontič, naslednje. Zelo je pomembno, kje se jemlje, ko se predlaga nek amandma. In vedno v zadnjih dveh, treh letih se pač srečujemo s tem, da poskušajo s takšnimi amandmaji prerazporejati sredstva s področja kmetijstva, čeprav vemo, da je Slovenija sprejela del skupne kmetijske politike in da naš finančni proračun na kmetijskem področju ni več samo odvisen od tega, koliko bi lahko iz lastnih virov namenjali, ampak da moramo pač parirati tistemu, kar nam danes na tem področju odreja Evropska unija. In zato se nikakor ne morem strinjati s tem, da se vedno znova poskuša jemati denar na področju kmetijstva. Na drugi strani se, recimo, kritizira to, da se je povečala inflacija. Vsi vemo, koliko je ravno področje podražitev hrane prispevalo k temu, da je ta inflacija znotraj Evropske unije narasla. In če bi sledili tej logiki, in Evropa seveda tej logiki ne bo sledila, potem bi na tem področju imeli še veliko večje turbulence, kot so v tem trenutku. Drugo področje, ki se mu vedno poskuša tako na "ad hoc" z napisanimi amandmaji odvzeti denarna sredstva, je Slovenska vojska in se strinjam z enim od predgovornikov, če bi sprejeli vse te amandmaje, bi seveda ostali brez generalštaba. Razumem, da to pišejo v Slovenski nacionalni stranki, oni so vsaj bili proti temu, da vstopimo v Nato, medtem ko druge stranke niste bile proti. Na referendumu smo izglasovali in zdaj nam je ravno tako določeno, koliko moramo letno namenjati za opremljanje Slovenske vojske, in je nelogično, da bi potem dejansko po nekih predpostavkah in izračunih Vlade, poslanci z amandmaji to vsoto zniževali. Že itak je ne dosegamo, čeprav se strinjam tudi s tem, da za to področje dajemo veliko denarja. Kar se pa tiče samih cest, bi povedal še naslednje. Toliko, kot v tem trenutku Slovenija vlaga v avtocestni program, ni vlagala še nikoli. In potem na eni strani poslušamo, češ, več bi moglo iti iz proračuna in istočasno sedaj, ko je visoka gospodarska rast, bi morali ustvarjati proračunski presežek. Res vas prosim, predsedujoči, ali lahko umirite gospoda Anderliča?! Na drugi strani pa poslušamo, da bi morali ustvarjati proračunskih presežek - ja, ne vem, kako je to možno, razen tako, tukaj v parlamentu obrazložiti in kako to razume slovenska javnost. Tudi za ostalo področje cest se s tem rebalansom, če sem prav seštel, namenja skoraj 100 milijonov evrov več. Če to ni sledenje temu, da je potreba na tem področju največja, potem dejansko ne vem, kaj naj bi v bistvu ta Vlada še počela. Bom pa povedal še nekaj, kar sem že večkrat. Gradnja slovenskih cest, ob tem kar lahko vidimo, kako gradijo drugod v naši bližini, je predraga. Jaz vem, da je finančni minister veliko delal na tem in še dela, in upam, da se bo to tudi v bodoče nekoliko spremenilo. Bom povedal samo en primer. Ko so gradili obvoznico v našem mestu, so vozili gramoz iz Ptuja, sedaj, ko gradijo avtocesto ali pa obvoznico v Lenartu, pa vozijo gramoz iz Ormoža. Že tu je, recimo, lahko tako velik prihranek. In če govorimo v bodoče o gradnji hitre ceste med Slovensko Bistrico, Ptujem in Ormožem, jaz verjamem in upam, da bodo gramoznico odprli v neposredni bližini gradnje te ceste, kjer se dela na tem in kjer ima Ministrstvo za okolje in prostor velik vpliv, da to lahko dovoli ali pa ne dovoli, ali pa se bomo spet soočali s tem, da bomo gramoz na avtocesto vozili 50 in več kilometrov daleč. In dokler bom poslanec bom na te zadeve javno opozarjal. Ne vem, kdo je tista sila v tej državi, ki lahko to uredi, ampak tako kot so sedaj zadeve urejene, niso dobro, ker s tem, če vozimo na takšni relaciji gramoz povzročamo vsaj trikrat škodo: prvič, uničujemo ceste, po katerih vozimo, drugič, potrošimo veliko energijo, nafte in tretjič, onesnažujemo okolje z izpušnimi plini. Jaz bi predlagal, da bi poslanci, ko vlagajo amandmaje, nekoliko bolje razmislili, kakšne amandmaje vložijo in kje naj se sredstva zmanjšajo. Sam nisem vložil nobenega amandmaja, tako da nimam praktično nobene ambicije, da teh amandmajev ne podprem ali podprem. Zaključil pa bom s tem: v prejšnjem mandatu je gospod Anderlič samo s palcem naredil, pa so bili vsi proti, če pa sam ni vedel, kako je potrebno, pa so mu njegovi ministri tam naprej pokazali ali gor ali dol. Tako kolega Anderlič, vaše razprave in vaše kritike na to delo - vi ste zadnji, ki lahko to kritizirate! In sem prav vesel, da ste danes v opoziciji, in upam, da boste še dolgo časa v opoziciji, tudi da se boste naučili malo kulture, da se ne govori takrat, ko nek drugi poslanec nastopa, in tako kliče in vzklika in daje pripombe med govorjenjem drugim. Prijavite se k besedi in boste lahko potem odgovorili. Hvala lepa.
Hvala lepa. No, jaz mislim, da razprave o tem več ne bo, če pa bo, pa vas še enkrat prosim, da se držite tistega, o čemer razpravljamo, ker to res nima smisla. Gospod Anderlič je bil ne vem kolikokrat omenjen, tako da bi se lahko dobojevali drug z drugim. Prosim, gospod Anderlič, kaj želite?
Želim proceduralno opozoriti gospoda Soka, da pač je njegova pravica, da tudi tiste, ki nimamo več časa, opozori na določene nedoslednosti ali pa netočnosti, ki so bile v razpravi povedane. Nikakor pa ne, da izkorišča to v namen namernega blatenja in širjenja laži. Med drugim tudi, ko razpravlja, da drugi vlagamo amandmaje iz sredstev, ki so predvidena za vojsko. Poglejte si tiste amandmaje, ki so jih vložile skupaj vse koalicijske poslanske skupine, [[...]]
Hvala lepa, gospod Anderlič [[...]]
[[...]]gredo samo iz tehnološkega opremljanja Slovenske vojske in od nikoder drugod.
Hvala lepa, gospod Anderlič. Strinjam se edino s tem, da je res potrebno se držati tistega, o čemer razpravljamo. Kdo želi še razpravljati, še vedno o tem podprogramu? Gospod Stane Pajk, imate besedo. Prosim!
Hvala za besedo. Tudi sam sem žalosten, ko poslušam in vidim, da bi v bistvu, če bi sprejeli vse tiste amandmaje, ko govorijo, da je treba vzeti denar iz generalštaba ali iz vojske - ja, saj bi lahko Slovensko vojsko ukinili. Ravno tako sem zgrožen, ko se poskuša denar vzeti iz Ministrstva za kmetijstvo s tistih podprogramov, ki pomagajo razvoju podeželja. Zakaj? Mi smo se obvezali v tej finančni perspektivi, da bomo to in to naredili in če se tam preveč vzame, ne moreš narediti. Prihajajo sredstva in načeloma je potrebno to parirati z domačimi sredstvi. Seveda, če se s postavk z enega programa jemlje na drug program, pomeni, da se ne da koristiti teh sredstev. Mi smo se pa ravno za to borili, da bomo čim več sredstev pridobili iz Evrope, in da jih bomo lahko sofinancirali. Mislim, da je prav tako, da tudi so občine dobile več denarja zaradi tega, da lahko sofinancirajo razne razvojne projekte, ker že dolgo je znano, da lokalne skupnosti načeloma bolj znajo kontrolirati in znajo tiste projekte izvajati, ki so bolj potrebni tisti trenutek. In zato so tudi načeloma bolj uspešni in ljudje to znajo ceniti. Sam nimam vloženega nobenega amandmaja. Mislim, da je prav, da se je teh amandmajev čim manj vlagalo. Zakaj? Zato ker Vladi, to je naša Vlada, če govorim iz svoje perspektive, moramo zaupati in ji moramo priznati strokovnost, da zna razporediti sredstva tako, da bo za vse državljane približno enako, povsem s proračunom pa ni zadovoljen nobeden in nikoli ne bo. Zakaj? Zato, ker denarja je vedno premalo. Mi pa poskušamo, da je ta razvoj, ki ga peljemo, uravnotežen, da vsak dobi nekaj, ne da so eni močno privilegirani, ampak da se po celi Sloveniji poskuša čim bolj uravnotežiti in preko proračuna usmerjati razvoj tako, da je večina ljudi približno enako zadovoljnih. To je smisel. Seveda tistih amandmajev, ki jemljejo kar križem kražem, ne bom podpiral. Bom pa določene, ki imajo dobro vsebino. Hvala.
Hvala lepa. Jaz bi še vedno opomnil, da govorimo o amandmajih k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnjo državnih cest. In da je bila načelna debata oziroma razprava o tem že predhodno končana. Besedo ima gospod Martin Mikolič.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni, spoštovani minister, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Jaz bom govoril o amandmajih, pravzaprav o vseh amandmajih in bi rad povedal to, da pravzaprav glede na spremembe proračuna za 2008 in treh amandmajev, veste, to ne more biti jasno, saj se projekt izvedbe tega, kar bo sprejeto, ne začne s tem, da to potrdimo v predlogu v Državnem zboru, ampak projekt se je začel že mnogo prej, bi je vsaj moral začeti, razen za tiste, ki imajo, ki so predlogi tam, 20 tisoč evrov ali pa 50 tisoč neke preplastitve. To je druga zadeva, vse ostalo je bilo potrebno uskladiti. Se pravi, na eni strani tudi z lokalno skupnostjo, kajti pri vseh teh predlogih je, oziroma pri večini vseh je lokalna skupnost sofinancer pri izvedbi teh projektov, kajti večinoma teh amandmajev se nanaša na ureditve cest predvsem v urbanih naseljih. To pa pomeni, da je morala lokalna skupnost tudi zagotoviti določena finančna sredstva. In če to ni usklajeno ali pa dogovorjeno, potem so pravzaprav določeni amandmaji prav gotovo neumestni, kajti vam moram povedati, da se je zgodilo ali pa se dogajalo v preteklosti, da smo določen amandma sprejeli, nato dopolnitev proračuna na področju Ministrstva za promet, potem pa dejansko Direkcija za ceste ni mogla tega realizirati glede na to, da projektne dokumentacije še ni bilo. Tako, da bi vas opozoril tudi tukaj, da smo realni vsi, predvsem pa tisti, ki ste vlagali amandmaje, samo upam, da je ta zadeva v skladu s terminom tudi, da se to lahko realizira. Bi pa rad tole povedal, glede na to, kar sem do sedaj omenil z vidika lokalne skupnosti. Veste, tudi to nam je najbrž jasno, če župani niso aktivni, ne naredijo svojega oziroma določena občina nima v proračunu določenih finančnih sredstev, potem je to drug problem. Sam prihajam z območja Obsotelje in Kozjanskega in sem zelo vesel, da je tudi tu nekaj finančnih sredstev namenjenih za posodobitev ceste na našem območju. Vem, da je kolega Drofenik tu vložil amandma, ki pomeni tudi rekonstrukcijo določenega cestnega odseka. Vendar bi pa rad povedal, da si pa župani z območja Obsotelja in Kozjanskega, pa najsibo to leva ali desna opcija, zelo prizadevajo, da bi to naše nesrečno, katastrofalno stanje na cestnem področju v prihodnosti rešili. In jih lahko samo pohvalim. In nič ne pomaga, da potem tu poslanci vlagamo ali se trudimo za nekaj. Pravzaprav, če ne bi z vidika lokalne skupnosti bili aktivni, nimam kaj predlagati v Državnem zboru za predlog dopolnitve. In sem trdno prepričan, želim tudi to povedati, ko pa pridejo predstavniki lokalnih skupnosti na Direkcijo za ceste, glede na to, da sam hodim že dvanajst ali trinajst let, me pa nikoli ni tam nihče vprašal, ali si leva ali desna opcija. To pa vam želim povedati, in se tudi meni zdi malo neokusno, da danes toliko razpravljamo in smo toliko časa namenili temu, kdo od kod prihaja, leve ali desne opcije. Mislim, da je pomembno, da tudi to vemo in da smo pri teh zadevah objektivni. Zaključil bom s tem, da sem zelo vesel, da so se finančna sredstva za to področje povečala v spremembi proračuna za 2008, to, kar je že kolega Sok prej omenil, v višini okrog 100 milijonov evrov. Sem pa zelo vesel, da je minister za finance tudi pristal na to. Veste, ni bilo enostavno, sem trdno prepričan, pa najbrž tudi vi, zapreti proračuna. In če so bili pritiski na ministra za promet, da bo treba določena finančna sredstva povečati glede na vso to našo problematiko, ki nas še vedno tare na področju cestne infrastrukture, in glede na višino finančnih sredstev, ki so se namenila zadnja leta za urejanje državnih cest, vemo pa, kolikokrat se je to povečalo, da je minister za finance tudi v letošnjem letu pristal na to, da so se finančna sredstva v takem obsegu povečala. Za to se mu lahko prav gotovo vsi samo zahvalimo, kajti v preteklih dneh smo slišali samo kritike glede inflacije pa še o marsičem drugem. Zato hvala, minister za finance!
Hvala lepa. Menim, da ne želi nihče več razpravljati, zato nadaljujemo. Rad bi povedal, da v zvezi z amandmajema koalicijskih poslanskih skupin, ki nista vložena v skladu s poslovnikom zbora, vas obveščam, da o teh dveh amandmajih ne bomo razpravljali. V razpravo pa dajem dva amandmaja k podprogramu Izboljšanje stanje okolja proračunskega uporabnika Ministrstva za okolje in prostor. Želi kdo besedo? Ugotavljam, da ne. V razpravo dajem amandma k podprogramu Načrtovanje varstva in urejanje voda, proračunskega uporabnika Ministrstva za okolje in prostor. Želi kdo besedo? [[Ne.]] V razpravo dajem amandma k podprogramu Posebni programi v primerih nesreč proračunskega uporabnika Ministrstva za okolje in prostor. Ugotavljam, da nihče ne želi razpravljati. V razpravo dajem dva amandmaja k podprogramu Načrtovanje varstva in urejanje voda. Nobene prijave ni. V razpravo dajem amandma k podprogramu "Prejemki in pravice brezposelnih proračunskega uporabnika Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Povečanje zaposljivosti prav tako proračunskega uporabnika Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Zagotavljanje socialne vključenosti istega uporabnika. Ni prijav. V razpravo dajem tri amandmaje k podprogramu Kreiranje novih delovnih mest in povečanje prilagodljivosti podjetij istega uporabnika. Tudi ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Socialno varstvo in odškodnine zaradi prestrukturiranja proizvodnje istega uporabnika. Ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Socialno varstvo invalidov. Isti uporabnik. Ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Socialno varstvo starih. Ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Socialno varstvo materialno ogroženih proračunskega uporabnika Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Tudi ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Urejanje in nadzor sistema zdravstva. Proračunski uporabnik je Ministrstvo za zdravje. Ni prijav. V razpravo dajem sedem amandmajev k podprogramu Investicijska vlaganja v bolnišnice. Tudi ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Programi varovanja in krepitve zdravja, zmanjševanja razlik v zdravju in razvojno raziskovalna dejavnost, prav tako je uporabnik Ministrstvo za zdravje. Ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Znanstvenoraziskovalna dejavnost, proračunski uporabnik je Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Ni prijav. V razpravo dajem dva amandmaja k podprogramu Visokošolsko izobraževanje. Ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Programi športa proračunskega uporabnika Ministrstva za šolstvo in šport. Ni prijav. V razpravo dajem pet amandmajev k podprogramu Osnovno šolstvo. Prijava teče. Govorimo o podprogramu Osnovno šolstvo proračunskega uporabnika Ministrstva za šolstvo in šport. Gospa Marjetka Uhan imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana Vlada, kolegice in kolegi! oglasila se bom pri drugem amandmaju pri osnovni šoli, in sicer pri investicijah pri drugem amandmaju, podprogram Izobraževanje. Pri tem amandmaju gre za izgradnjo oziroma obnovo in dograditev podružnične šole v Dolenji Nemški vasi. To je v občini Trebnje. Gre za podružnično šolo, ki je stara 100 let in so je vse dosedanje vlade ignorirale, prav tako tudi lokalna skupnost kot zadolžena za investicijo. Ker se je tudi na občini začelo nekaj premikati in ker se starši že vsa leta trudijo, da bi se ta šola obnovila, kajti ta šola nima niti osnovnih pogojev tako za učitelje kot za učence, kjer se izvaja devetletka. Gre pa za približno 80 do 100 otrok, ki obiskujejo devetletko od prvega do devetega razreda. Vendar pa se je vedno izkazovala ignoranca oblati do te šole, ko so rajši zapirali podružnične šole, kot pa da bi vlagali v te prostore. Zato sem vesela, da Vlada podpira ta amandma, kjer bodo otroci dobili z obnovo vsaj osnovne pogoje, pa tudi učitelji. Naj povem, da imajo zbornico v bistvu na hodniku, da nimajo osnovne opreme. Kar imajo, dobijo v glavnem od donacij privatnikov. Nimajo telovadnice, knjižnice, osnovnih pogojev, recimo kakšne dvorane, kjer bi se starši dobivali in tako naprej. Nimajo osnovnih pogojev in vesela bom, če bo ta amandma sprejet in bi šli potem tudi v izgradnjo te šole. Hvala.
Hvala lepa. Drugih prijav ni. V razpravo dajem amandma k podprogramu Pomoči v osnovnem šolstvu. [[Ni prijav.]] V razpravo dajem dva amandmaja o podprogramu Pomoči v srednjem šolstvu. [[Tudi ni prijav.]] V razpravo dajem amandma k podprogramu Umetniški programi, uporabnik Ministrstvo za kulturo. Prijava teče. Gospa Majda Širca, imate besedo.
Saj najbrž imam zelo kratko besedo. V letu 2008 se delež sredstev za kulturo, sploh pa v letu 2009 znotraj BDP zmanjšuje. Vendar ne glede na to smo v Poslanski skupini Zares predlagali, da se določen delež sredstev, ki jih ima na razpolago minister za tako imenovano "ministrovo rezervo", ki se je drastično povečala v zadnjih časih, prenese tja, kjer bi bila bolj potrebna in bolj učinkovita. Izkazalo se je, kljub temu, da je minister s spremembo krovnega zakona o kulturi povečal možnosti, da brez razpisov in javnih pozivov, skratka, da v izjemnih okoliščinah razdeli denar iz tako imenovanega svojega žepa, se pravi, ministrove rezerve, ki je opredeljena kot denar, ki se fluktuira v tiste programe, ki nastanejo v posebnih okoliščinah, ki jih ni bilo mogoče prej predvideti in tako naprej. To niso naravne nesreče, ampak so to primeri, ko se zgodi neka akcija, ki prej ni bila predvidena. Ampak kaj se je dogajalo letos in tudi lani, da je ta denar prehajal v zelo netransparentne roke, tudi na netransparenten način, brez pravih pravil, da so nekateri poslanci - danes je bil eden zelo glasen, gospod Pukšič je bil zelo glasen, pa je, recimo, iz te ministrove rezerve dobil denar, kljub temu, da je imel denar iz rednega financiranja. In so se pravzaprav ta sredstva delila po nekem ključu, ki ni rezultiral samo v znanem primeru Slovenske matice, ampak tudi reviji Ampak, tudi filmu Mokuš, skratka, kopici nekih projektov, ki so že bili financirani iz drugih virov in kjer je bilo jasno, da gre za neke preference ministra oziroma njegove skupine ali pa celo politične opcije. V tem smislu se nam zdi smiselno, da se ta denar zmanjšuje, se pa poveča tisti, kjer gre lahko na javni razpis. Še zmeraj pa ima dovolj manevrskega prostora, ker mu nekaj denarja ostane res za žive potrebe. Hvala.
Hvala lepa. Drugih prijavljenih ni. V razpravo dajem amandma k podprogramu Mediji in avdiovizualna kultura. Ni prijavljenih. V razpravo dajem amandma k podprogramu Ljubiteljska kultura. Tudi ni prijav. V razpravo dajem amandma k podprogramu Investicije na področju kulture. Ni prijav. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih ter o posebnem delu predloga sprememb proračuna za leto 2008 v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v sredo, 28. novembra 2007, v okviru glasovanj. Prehajamo na obravnavo načrta razvojnih programov predloga sprememb proračuna za leto 2008. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. O načrtu razvojnih programov predloga sprememb proračuna za leto 2008 bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v sredo, 28. novembra, v okviru glasovanj. Preden prekinem to točko dnevnega reda, sprašujem ali želi še kdo besedo o predlogu sprememb proračuna za leto 2008 v celoti? [[Ne.]] S tem zaključujem razpravo. O predlogu sprememb proračuna za leto 2008 v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v sredo, 28. novembra, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo z 2. TOČKO - RAZPRAVA O POSAMEZNIH DELIH DOPOLNJENEGA PREDLOGA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2009. Kot posamezni del se šteje splošni del dopolnjenega predloga proračuna, posebni del dopolnjenega predloga proračuna in načrt razvojnih programov. Prehajamo na obravnavo splošnega dela dopolnjenega predloga proračuna za leto 2009. Želi kdo besedo? Prijava teče. Gospod mag. Cvikl, izvolite prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Sedaj se razpravlja o proračunu za leto 2009, ki je že prvi proračun novega mandata, zato je potrebno še toliko bolj resneje se vprašati o točnosti napovedi, ki jih je Vlada Republike Slovenije pripravila za leto 2009. Moje vprašanje Vladi Republike Slovenije izhaja iz naslednjega, po mojem mnenju matematično dokazljivega, napačnega sklepanja Vlade Republike Slovenije. Proračunski memorandum Republike Slovenije, ki ga je pripravila Vlada, govori tudi o predvidenem črpanju sredstev v letih 2007-2013 v povezavi s tako imenovano naslednjo finančno perspektivo. Republika Slovenija se je dogovorila, da bo iz Evropske unije v povprečju vsako leto tega proračunskega obdobja 2007-2013, govorim o strani 9 proračunskega memoranduma, pridobila 1,56% bruto domačega proizvoda, kar je reci in piši v povprečju tam nekje 450, 480 milijonov evrov prihodkov. Hkrati naj bi v evropski proračun plačali 1,13% bruto domačega proizvoda, kar je približno 350 milijonov. Razlika znaša v normalnem letu, po podatkih Vlade Republike Slovenije, 0,43% BDP-ja ali 120, 130 milijonov evrov. Do tukaj je vse v redu. Se pravi, na letni ravni lahko pridobimo približno 480 milijonov evrov. Vendar sami in predvsem seveda tudi strokovnjaki, ki se s tem ukvarjajo, me na to opozarjajo, da ne razumejo, na kakšen način je pa mogoče v letu 2009, torej v letu, ko ne bomo več imeli ostanka sredstev, ki jih naj bi pridobivali s prejšnje finančne perspektive, ki se je zaključila z letom 2006, ker je veljal princip M+2, in seveda zadnji projekt v letu 2006 se zaključi po principu M+2 v letu 2008, kako je mogoče pričakovati v letu 2009 kar 888 milijonov evrov prihodkov iz evropskega proračuna, če v povprečju lahko dobimo samo 450, 480 milijonov evrov. In odgovor je zelo enostaven. Ker predvidevamo, da bomo plačevali v evropski proračun 1,1%, 1,2%, kar je približno recimo še kar korektno ocenjenih na nekih 350, 380 milijonov v letu 2008 in potem, tukaj piše 404, morate pojasniti, od kod razlika skoraj 400 milijonov presežka prihodkov, ki ga ustvarjate v letu 2009, če je povprečni letni presežek lahko mogoče največ 120, 130 milijonov. Odgovor je na dlani. Vlada Republike Slovenije pravi, da bo v letu 2009 nadaljevala zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja, vendar je to zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja samo zaradi napihovanja prihodkov iz naslova Evropske unije. In to napihovanje ni 5, 10 milijonov. To napihovanje je preko 400 milijonov evrov. Vlada je rekla, v povprečju bomo vsako leto dobili 450 do 480 milijonov, ampak ne skrbeti, v letu 2009 bomo dobili kar 880 milijonov. Jaz bi lepo prosil, če nam Vlada to zelo natančno pojasni. Naj seveda povem, da je tudi navajanje ministra za finance, da bo, kako je že rekel, da bo v letu 2007 po ESA-1995 primanjkljaj, če se ne motim, 0,57% bruto domačega proizvoda, ker je reci in piši približno 180 do 200 milijonov evrov. To je res. Ampak veste, ta nizek presežek, predviden za leto 2007, je posledica načrtovanega zelo visokega presežka iz naslova Evropske unije, reci in piši po spremembah proračuna 264 milijonov evrov, ki se pa očitno ne bo zgodil. Potem seveda minister pozabi dodati, da po ESA 95, kot so nam povedali na odboru, se pa prihodki in odhodki z Evropsko unijo ne štejejo zaradi nekih notranjih problemov, ki jih imajo posamezne države članice. To ni važno. Važno je, da bo v letu 2007 in v letu 2009 Slovenija vplačevala v evropski proračun in da iz evropskega proračuna ne bo pridobila 880, ampak mogoče, če bo povprečno uspešna, 450 do 480 milijonov evrov, kar pomeni, da so proračunske bilance, konsolidirana bilanca javnofinančnih prihodkov in odhodkov, ki nam jih je Vlada predstavila, čista fikcija. Že 1. januarja 2008 se bomo vsi gledali, zakaj je po domači tehnologiji in po tehnologiji, kot je pripravljena v proračunskem memorandumu, presežek večji, kot vi mislite. Zakaj bo presežek večji, kot ste ga ocenili, in sicer na 100 milijonov evrov. Podpišem zdaj, da bo ta presežek večji kot 100 milijonov evrov, ker ne boste iz Evropske unije dobili, kot načrtujete v letu 2007 471 milijonov, ker ste jih do sedaj počrpali po podatkih Ministrstva za finance manj kot 200 milijonov evrov. 199 milijonov evrov v devetih mesecih, predvidevate jih pa 471 milijonov. Lepo vas prosim. 1. januarja 2008 bomo ugotovili, da je najprej to, kar prikazujete, kot ocena realizacije napačna, da je torej presežek oziroma da je primanjkljaj veliko večji. To je 1. točka. In v letu 2009 ste pripravili proračun, ki ste ga zaprli s čisto fikcijo na strani evropskega proračuna, zaradi česar bo potrebno v letu 2009 izvajati zelo resne reze v javnofinančni porabi ali pa bomo preprosto morali povedati, da je Državni zbor novembra 2007 sprejel popolnoma fiktivne proračune, vsaj na točki, ki se reče predvideno, skoraj dvakrat višjo, kot je možno črpanje sredstev Evropske unije. Jaz bi prosil, če nam predstavniki Vlade pojasnijo to fikcijo. Še posebej zato, ker so v proračunskem memorandumu jasno zapisali, lahko dobimo do 480 milijonov. Za leto 2009 so pa rekli, ne ne, ni problem, ni treba varčevati, dobili bomo 880 milijonov. Lepo prosim za pojasnila. Hvala.
Hvala lepa. Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Danes se nam ponavlja že mnogokrat videna zgodba z jasnovidci in napovedovalci naše prihodnosti, ki pa se kasneje izkaže za navadno fatamorgano. Zelo preroško je tole zvenelo, kar smo slišali od predhodnika, ampak žal ali pa k sreči se je tudi do sedaj to dogajalo, ampak se nikoli ni izkazalo, da je to točno. Vedno se je izkazalo, da je to, ne bom rekel, neresnično, ampak po vsem tem bi lahko rekel, da je neresnično in da gre v bistvu za navadno zavajanje in ustvarjanje nekega lažnega vtisa. Septembra 2006 smo zelo preroško poslušali sledeče. Prebral bom, zato da mi ne bo kdo očital, da govorim na pamet. Isti poslanec je zelo preroško napovedal: "Gre za to, da je Vlada upoštevala že v proračunu za leto 2007 višji DDV, približno za eno točko." Dejstvo, da je že Vlada upoštevala. Pa sploh ni bilo res. Že danes smo ugotovili, da še za leto 2008 tega ni. In nato vprašanje: "Zato prosim, če minister na naslednji seji odgovori na vprašanje: Ali bo zaradi tega izpada preprosto bolj obdavčil gospodarstvo in se bo efektivno odločitev, mislim, da je napaka, "gospodarstva povečala", "obdavčitev" bi moralo biti, "za več kot 100% glede na obdobje Mramorjevega ministrovanja? Ali bo seveda lahko dal besedo, da ne bo dvignil DDV in da bo proračunski primanjkljaj samo 73 milijard?" Tu sprašuje, ali ga ne bo dvignil. Prej pa je zatrdil, da je že v 2007 to upoštevano. In ker je kasneje dobil odgovor se je nadaljeval: "In zato pravi: Ali boste morali zato povečati trošarine? Ali pa boste, kot ste že sami nekajkrat dejali, tako kot nekateri tukaj v tem Državnem zboru ugotoviti, da boste morali iti na 21 in pa 9% stopnjo?" To ni bilo nikoli res, ampak tu je bilo to zelo zelo preroško. In če se jaz spomnim, se je obdavčitev gospodarstva zmanjšala. Zmanjšala se je, ne pa da se je povečala. Ampak to je bilo zelo preroško povedano, kako se bo to povečalo. Še en način, kako se je neko preroštvo izkazalo za puhlico ali pa za navadno fatamorgano. Vprašanje je bilo postavljeno glede investicij. Mislim, da je bilo še v letošnjem letu, v začetku leta smo sprejemali zakonodajo, ki ureja investicije. In takrat je bilo s strani istega poslanca povedano: "Če bomo sprejeli ta zakon, potem se bodo investicije zmanjšale. Vi pa veste, da so investicije tista gonilna sila gospodarstva. Zadeva se bo sesula." Ta isti poslanec pa danes moleduje, naj Vlada vendarle zmanjša investicije, ker drugače se bo gospodarstvo pregrelo. Ja, kje je tu kakšna logika? Dajmo se že malce spraviti k sebi in ugotoviti, kaj smo govorili pred enim letom, dvema letoma, potem se je pa pokazalo ravno obratno. In danes govorimo ravno obratno. Popolnoma enako je bilo s pokojninami. Ta isti poslanec je s pomočjo nekih organov celo pošiljal neke tabele v ECB in druge organe Evrope, kako se bo naš proračun sesul zaradi previsokih pokojnin. Si lahko predstavljate zaradi previsoke pogače, ki gre za pokojnine!? To ni res. To se je tudi danes pokazalo v teh časih, da to ni res. Ampak kar naprej se ponavljajo neke zgodbe: to je tako, to je prav gotovo tako, Vlada ja naredila napako, mi vam hočemo iti nasproti, pa vam ponujamo to rešitev, to se pravi, po vsem tem, kar smo vam citirali včeraj in tudi danes, če bi Vlada samo malo upoštevala takšne predloge, bi bila danes v veliki zagati. In hvala bogu, da ni upoštevala! Ampak danes si izmišljajo zopet nove variante, kako bi zavajali javnost in se predstavljali kot veliki magi, ne vem, finančne politike, fiskalne politike, Vlada pa v bistvu ne ve nič. Veste, morali si boste malo prebrati, kaj ste govorili v vsem tem času, kar traja ta mandat. Vse tisto, kar ste povedali tako preroško, se je pokazalo za ravno obratno. In kako vam naj danes verjamem po vsem tem. Jaz vam lahko še preberem en kup stvari, ker sem vam že včeraj pokazal, da sem si izbral vsa vaša poslanska vprašanja, nič drugega, in tega je tu za tri četrt kile. In vse tisto, kar je tam, je bilo popolnoma zgrešeno. Hvala bogu, da Vlada ni kje nasedla in to upoštevala. Potem bi bil pa res cel cirkus. In jaz mislim, da je zadnji čas, da začnemo takšne besede tudi realno jemati, jaz jih navsezadnje več ne morem resno jemati. Jaz ne trdim, da ni znanja v diskutantih, seveda diskutanti imajo znanje, samo očitno ali ga sprevračajo ali pa sklepajo popolnoma napačno. Tako da tudi te trditve se mi zdijo popolnoma iz trte izvite, samo eno čisto navadno zavajanje. Če bomo slišali še več takšnih predlogov, bom jaz še nekaj takšnih stvari prebral, kaj se je govorilo s strani teh oseb pred pol leta, pred enim letom ali pa pred dvema letoma. In večkrat smo tudi slišali tu "pa naj Vlada za božjo voljo že nekaj ukrene". Jaz sem včeraj omenil primer, pa ga bom danes ponovil, ker se očitno ni prijel. Slišali smo na začetku leta 2005 "naj Vlada nekaj naredi, ker je strahovit padec gospodarske rasti". Danes imamo ravno obratno, ko ti isti poslanci prosijo Vlado, naj nekaj naredi, ker bo gospodarstvo pregrelo, ker je prevelika gospodarska rast. Ja, jaz ne vem, kaj še naj na to rečem. Mislim, da je argument več kot dovolj močan, da ni treba tega nič komentirati, s tem bi želel samo povedati, koliko veljajo takšne preroške napovedi z nekaterih strani. Jaz jih žal ne morem več upoštevati in tudi resno jih ne morem več jemati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Dimitrij Kovačič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi sam bi nadaljeval tukaj, kjer je končal moj predhodnik. Poslušali smo pri predzadnjem govorniku dejansko pravljice, pravljice, kot vemo, so zgodbe, ki se dogajajo v neresničnem, nerealnem ali pa fiktivnem svetu, če hočete. In to, kar je govoril poslanec Slovenskih demokratov, so bile dejansko pravljice, ki se ponavljajo iz leta v leto. Vedno se dogajajo v nekem nerealnem svetu in tudi vedno se kasneje izkaže, da so to pravljice. Resničnost je seveda popolnoma drugačna. Kljub temu pa te pravljice imajo neko zakonitost. Realnost se izkaže ravno nasprotno tistemu, kar v teh pravljicah poslanec preroško napove. In zato tudi tokrat, ko preroško napoveduje, kaj se bo zgodilo, lahko sklepamo, da se bo zgodilo ravno nasprotno. In sicer tako, kot je tudi zapisano v tem proračunu. Tudi sam imam tukaj magnetogram iz nekaterih razprav tega poslanca. To se je zgodilo ob razpravi proračuna za leto 2006, 2007 in bom tudi citiral nekaj teh pravljičnih napovedi: "Ena zadeva je, prva vrsta problemov je, da se bo zaradi teh proračunov in sprejetih aktov zelo povečala zadolženost države, ker se v proračun ni uvrstilo pokrivanje vseh zakonskih obveznosti, ampak se krepi izvenproračunsko financiranje." Kot vemo, ker je to bila napoved za 2006, 2007, se je zgodilo ravno obratno. Zadolženost države se je zmanjšala, proračunski primanjkljaj, za katerega je ravno tako v tej isti razpravi povedal, da je prva vrsta problemov zadolževanje Slovenije in povečevanje javnofinančnega primanjkljaja. Predlagana proračuna 2006, 2007 to omogočata in zato povečujeta obremenjevanje davkoplačevalcev. Če pogledamo primanjkljaj, kako se je gibal, leta 2004 je bil 2,3, leta 2005 je bil 1,5, leta 2006 je bil 1,2, leta 2007 0,6. Ves čas je primanjkljaj padal. Poslanec je napovedal ravno obratno situacijo. Potem naslednja zadeva. Citiram: "S temi proračuni sprejeti davčni zakoni povečujejo razslojenost slovenske družbe, hkrati pa se v proračunih ne zagotavlja ustreznih sredstev za socialne transfere, niti ne za aktivno politiko zaposlovanja, kar bi preprečilo negativne učinke, ki so v Sloveniji vse bolj vidni zaradi slabšanja konkurenčnosti slovenskega gospodarstva, ob tem ko prevzemamo pogoje za vstop v evro. Zgodilo se je ravno nasprotno. Brezposelnost je bila leta 2005 90 tisoč brezposelnih, 2007 70 tisoč brezposelnih, spet padec tega stanja. Ravno tako se je konkurenčnost slovenskega gospodarstva povečala, kar je spet nasprotno temu, kar je napovedal ta poslanec. Uradni podatki to zelo nazorno kažejo, uradni podatki o gospodarski rasti. Naslednja zadeva, citiram: "Proračuni imajo sicer nekaj postavk, ki imajo velike indekse, vendar je to pretežno vezano na evropska sredstva in teh sredstev v letu 2006 in 2007 ne bo." To je bila napoved. Ne rečem, da so bila vsa načrtovana sredstva iz tega vira realizirana, ampak velik del teh sredstev je bil realiziran. In spet se ni zgodilo to, da teh sredstev ne bo. Naslednja zadeva, citiram: "Za leto 2007 se bo moral povečati davek na dodano vrednost, in to pomeni, da se bo ta povečal v času, ko bomo prevzeli evro, kar bo pomembno znižalo dodatni življenjski standard, hkrati bomo seveda imeli dvig DDV, kar bo nedvomno zmanjšalo davčno konkurenčnost Slovenije." Spet napoved, ki je popolni strel v prazno. DDV se ni povečal, to verjetno poznate, v pravljicah se pa lahko seveda tudi to povečuje, ampak v realnosti pa se ni povečal. In še en citat: "Ker pa smo pred nekaj tedni v Državnem zboru", to je citat od takrat, ko je bil obravnavan proračun 2006-2007, "sprejeli zakon o davku od dohodka dodatne davčne olajšave, je ocena prihodkov iz naslova davka od dohodka pravnih oseb napihnjena, in sicer najmanj za okrog 40 milijard na letni ravni. To dvoje skupaj pomeni, da Vlada dodatno mimo proračuna ustvarja javnofinančni primanjkljaj, vsaj v višini 110 milijard tolarjev. Torej, zadolževanje in nepokrivanje zakonskih obveznosti z odhodki je prva značilnost tega proračuna." Kar se tiče finančnega primanjkljaja sem že prej povedal, kar se pa tiče davkov in napihnjenosti te postavke pa naj povem, da je bila postavka v proračunu predvidena takrat še v tolarjih, ampak če preračunam v evre, je to slabih 700 milijonov evrov. Dejansko pa je bila realizacija 220 oziroma več kot 942 milijonov evrov. Za poslance je bilo predvidenih 700 milijonov evrov, da je bilo to prenapihnjeno, dejansko pa je bilo realiziranih 942 milijonov evrov. Spet popolnoma zgrešena ocena. In dejansko lahko iz vsega tega sklepamo, da se bo tudi tokrat zgodilo ravno obratno, kot je malo prej napovedoval gospod poslanec, ki ljubi pravljice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, replika.
Najprej moram v repliki pojasniti, da se je gospodu Kovačiču zareklo. Jaz nisem poslanec Socialnih demokratov, ampak sem poslanec Poslanske skupine Socialnih in ne slovenskih demokratov. Slovenki demokrati ste vi, bili ste včasih, ne vem, slovenski demokrati, zdaj ne vem točno, kaj ste zdaj. To je prvo, kar vam je treba povedati. Drugo, veste, zdaj je tako, zgleda, da bomo danes imeli ponovno diskusijo o tistih, ki na kaj opozarjajo. Jaz sem prosil Vlado Republike Slovenije, da nam pojasni, zakaj imamo za 400 milijonov evrov več napihnjenih prihodkov, če smo jih do zdaj v 9-ih mesecih letošnjega leta črpali 200 milijonov. In potem smo dobili plejado vnaprej pripravljenih napadov na posameznike, ki opozarjamo. To je zelo značilno. Treba je; kako se že temu reče: "Kill the massinger". Glede napovedovanja. Meni je zelo žal, gospod Kovačič, zelo žal, da ni bilo potrebno dvigniti DDV-ja. Zakaj? Zato, ker se je DDV dvignil zaradi dviga inflacije. In mi je zelo žal, da imamo v Sloveniji situacijo, ki je zelo resna. Veliko bolj enostavno bi bilo dvigniti DDV in ob nizki inflaciji dobiti dodatnih 10% prihodka iz naslova DDV. To, da so prihodki iz naslova DDV 9,7% brez dviga stopnje, je rezultat 13% inflacije. In ta je problematična, gospod Kovačič, 13% inflacija ob fiksnem tečaju evra. In citiram opozorila AMF-a: "Slovenija - prevzem evra je test za resnost in vzdržnost makroekonomske politike, fiskalna politika potrebuje nujno zmanjšanje povpraševanja in ukvarjanje z inflacijo, ki je "well above", krepko čez 2% cilj evropske centralne banke in fiskalna politika se mora ukvarjati z varčevalnimi reformami." To opozarjamo in jaz vem, da je to težko Vladi narediti, najlažje je Vladi s fiktivnimi podatki črpanja evropskih sredstev napihniti odhodke leta 2009. Ker je pa leto 2009 že leto novega mandata, pa tega mandata nimate. Še ne, zato je to fikcija, o kateri se je potrebno pogovoriti in dobiti prave odgovore tukaj in zdaj.
Hvala lepa. Odpiram razpravo oziroma prijavo. Besedo ima gospod Anton Anderlič. Prosim.
Že včeraj sem poskušal dobiti kakšen odgovor ob razpravi o proračunu oziroma spremembah proračuna za leto 2008, vendar nobenega odgovora očitno ne želi Vlada dati. Nekatere stvari so bile danes ponovljene s strani drugih razpravljavcev in pa ena zanimiva teza se je vzpostavila. Vsi jemljete od obrambe in želite dati nekam drugam. Ampak resnično je samo vladna koalicija vzela od obrambe, in to se ponavlja tudi v letu 2009, in to iz tistega najbolj vitalnega dela, ko gre za znanstvenoraziskovalno dejavnost, ko gre za tehnološko opremljenost, ko gre za višji nivo opremljanja Slovenske vojske in usposabljanja. Jaz sem mislil, da bo zmanjšanje 3 milijone 400.000 evrov na tej postavki, že tako ali tako je bila ta postavka vizavi v primerjavi z letom 2007 in 2008 nižja na indeksu 96%, zdaj ste pa še 3 milijone 400.000 evrov zmanjšali. Jaz sem mislil, da glede na to, da minister za obrambo predsednik DeSUS-a demonstrira po Ljubljani za več socialnih pravic, se postavlja za penzionerje in da bo na strani, kjer piše, to je stran 78 od 149, da bo pri socialnih transferjih kaj primaknjeno. Nič ni primaknjeno. Kam so se izgubili ti milijoni evrov, pa še drugi? Včeraj sem tudi spraševal, kako to, da ni nikjer obrazložitve in da se je tiho spremenil program, čeprav se bi moral v Državnem zboru, za 20% znižanje števila pripadnikov Slovenske vojske. Povečanje opremljanja pa je prav tako za indeks 120. Kje je razlika 40%? Zakaj nabavljamo nekatere stvari, predvidoma jih bomo nabavili v proračunu za leto 2009, za vojsko, ki je nikoli ne bomo imeli. Jaz sem vam citiral izjave predstavnikov Ministrstva za obrambo, kjer pravi: "Ambicije niso več takšne, ampak v grobem, 7.100 v letu 2008 in 7.200 okoli leta 2009." Za opremljanje vojske imate še vedno indeks 120. Kdo bo uporabljal vso silno opremo? Jaz nimam nič proti, da opravimo resno razpravo, kaj Slovenija zares potrebuje, kakšno vojsko. Ne izgovorov, to smo obljubili. Tudi Nato in vse mednarodne zadeve so predvsem fleksibilne, spreminjajo se iz leta v leto, delajo se novi cilji in zagotavljam vam, da iz virov blizu Nata, da ne boste mislili, da bom izdal kakšno tajnost, pravijo: Čemu Slovenija sili s tem, da bo kupila ali pa dobila rusko topnjačo, ki je ne rabi? Čemu nabavlja nekatere stvari, ki res, da so bile v nekaterih programih, ampak vendarle, ker se vse to spreminja, in če ne boste mogli zagotoviti 8.500 vojakov v letu 2009, potem spremite tudi programe? In tudi glede na visoko gospodarsko rast oziroma prirast družbeno bruto proizvoda ni res, da je 2% tisti procent, ki ga moramo nameniti za te stvari in je enkrat za zmeraj dan, zabetoniran in se ne more nič spremeniti. To so stvari, o katerih bi želel, da dobim kakšen odgovor. In danes sem bil neverjetno presenečen zjutraj in bi rad tudi pojasnilo. Pred dvema mesecema je bila neka dokaj zanimiva javna informacija, novinarji so spraševali, ali vemo, da je minister za obrambo oziroma ta vlada namesto razpisanih 12 lahkih oklepnih izvidniških vozil, in to za 17 do 19 milijonov evrov, kupila samo 10 teh vozil, in še to za 22,7 milijona evrov. Kdo to lahko razume? Vedno slišimo, kako se odlično pogajate, kako odlično kupujete, tukaj pa vidimo, da za več denarja dobimo bistveno manj. Če so se cilji spremenili, če tega ne rabimo več, hvala bogu, dajmo ta denar nameniti za zdravstvo, za šolstvo, za socialne transferje, ki so kot očitno podcenjeni, podhranjeni tudi v tem proračunu. In zato me še toliko bolj čudi, da dobim danes to pisanje, ki pravi: "V skladu s predlogom sprememb proračuna za leto 2008 in predlogom proračuna za leto 2009 je v načrtu nabav in gradenj za Slovensko vojsko načrtovan nakup 10 lahkih izvidniških vozil v letu 2008 v višini 22,7 milijona evrov." Ampak, poglejte, takrat, ko je bil ta razpis narejen, in sicer jeseni 2006, ni bilo nikjer, v nobeni proceduri nobene spremembe proračuna za leto 2008, kaj šele proračuna za leto 2009. Ampak tu se pojavi točno tista cifra, ki je bila izpogajana, podpisana za to višino pogodba in kasneje v poročilu, ki ima včerajšnji datum in je prišlo danes ob 8.00 zjutraj v Državni zbor, pa pravi, da je to že bilo v predlogu proračuna za leto 2009. Ali ste imeli, minister, povejte naglas, lani jeseni že jasno postavko na tej točki, koliko boste predvideli v proračunu za leto 2009 za te namene. Jaz mislim, da ne. Saj se razumeva, da gre tukaj - lahko, da gre za lapsus, ampak gre za netransparentnost, gre za nekaj, česar se ne da razumeti. In resnično, vračam se k osnovnemu vprašanju, če držijo trditve predstavnikov Ministrstva v tej hiši, kaj bodo počeli v letu 2009, v nasprotju seveda s sprejetimi dokumenti v Državnem zboru, kajti dokumenti so sprejeti na 8.500, kako je mogoče, da pa v proračunu za leto 2009 ostajate na cifrah za opremljanje Slovenske vojske, kot da bi bilo 8.500 vojakov. Seveda me žalosti, da nikjer ne najdem realnega povečanja tistega dela, ki govori o zagotavljanju pogojev "za zagotavljanje kadrovske pripravljenosti". Indeks je 108. Indeks je 108 v letu 2008, kar pomeni - ampak to seveda na planiranih 7.100 vojakov, ne na 8.500. In to je v redu, če ste se tako odločili. Ampak boste pojasnili, ne vi, pač Vlada, zakaj tako. Ampak kako boste zagotovili za teh 7.100 ali 7.200 vojakov v letu 2009, prvič, nadomestilo, ki se bo izgubilo v realnosti zaradi inflacije in drugih pritiskov, in drugič, realno povečanje, kar naj bi prinesel Zakon o službi v Slovenski vojski, ki smo ga sprejeli v juliju mesecu v Državnem zboru. Obljube so bile velike. Trendi so negativni. V letu 2006 je odšlo več vojakov iz Slovenske vojske, kot jih je prišlo. To veste vsi, berem časopis Finance in razne druge, kjer se te številke pojavljajo. Na kakšen način se misli te stvari urediti? Spet gre za socialno dimenzijo in spet se moram vrniti nazaj k demonstracijam sredi Ljubljane, kjer ministri demonstrirajo, ne urejajo pa vprašanj, ki jih morajo urediti po svoji službeni dolžnosti v pogajanjih za proračun. Nikjer nisem slišal, da se je minister za obrambo karkoli razburjal, da so mu vzeli denar za znanstvenotehnološki razvoj, za raziskovalne projekte in tako naprej. Ne. Jaz sem resnično mislil, rekel sem v redu, šli so po neki logiki, da bodo iz tega naslova nekaj vzeli in bodo dali v socialno in v tisto sfero kjer je potrebno. Tega se iz proračuna ne vidi.
Hvala lepa. Besedo ima gospod minister Bajuk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Očitno to pismo, ki ga omenja gospod poslanec Anderlič, če se sklicuje na še ne sprejeti proračun ali pa spremembo proračuna za 2008 in 2009, je to napaka. Sicer vam trenutno ne morem odgovoriti, ali ima v trenutno veljavnem proračunu za leto 2008 Ministrstvo za obrambo zadosti sredstev ali ne. Jaz predpostavljam, da ja in da so v tem pismo napačno nakazali. Trenutno vam ne znam odgovoriti, zakaj samo 10 enot namesto 12 in da je cena večja. Jaz upam, da vam bom še med potekom seje lahko odgovoril konkretno na to. Kar pa se tiče sredstev, ki so v proračunih Republike Slovenije namenjena za znanost in tehnologijo, je to račun številka 5. To so 501, 502, 503 in 504. Rad bi ponovil, kar sem že včeraj povedal. Ker se to ponavlja, pa moram še enkrat ponoviti. Argumenti se ponavljajo. Govorim v evrih, kar se tiče zgodovinskih podatkov. V letu 2000 je Republika Slovenija namenila 79,2 mio evrov za znanost in tehnologijo. V letu 2001 se je to povečalo na 121,5, potem v letu 2002 na 129,8 mio evrov, v letu 2003 na 146,9 in v letu na 163,3. Torej to je neko postopno zviševanje, ki je prineslo v tem obdobju, ko je ta Vlada nastopila svoje odgovornosti, do 163 mio evrov, namenjenih za znanost in tehnološki razvoj. Od takrat se je to povečalo v letu 2005 na 177,8, potem v letu 2006 na 207,4, v letu 2007 pa ocenjujemo, da bo realizacija 223,7. 223,7 bo po najboljši oceni strokovnih služb Ministrstva za finance vsota, ki bo dejansko namenjena za ta cilj. V proračunu za leto 2008 smo imeli 264, zdaj bo pa dejansko 263 na podlagi te spremembe. 263 milijonov, če primerjate, je to znatno večja cifra, kot pa je bila v preteklosti. Tukaj se postopoma povečujejo sredstva. Če bodo amandmaji, ki so bili predlagani za leto 2008, dejansko sprejeti, bo potem 260 namesto 263. Še vedno pa je 260 veliko več kot 223, kot je bilo lani. Predlagamo pa, da bo v proračunu za leto 2009 pa 312, 313 milijonov. Postopoma izvajamo in namenjamo več sredstev iz enega leta v drugega, čeprav so začetne cifre zelo revne, od 80 milijonov, ampak če zdaj že govorimo o realiziranih 223 v 2007 in o 260 recimo v letu 2008 in 312 ali 313 milijonov v letu 2009, je pa to očitno in jasno. Rad bi tudi omenil, kar se tiče sredstev; tukaj so vključena tista, ki so bila predvidena v proračunih za leto 2006 in 2007 za znanstveni razvoj na Ministrstvu za obrambo. Če gledamo zaključne račune, in tudi po najboljših ocenah, ki jih imamo, so bila ta sredstva v nekem smislu prevelika za to, kar so bili zmožni tudi dejansko izvesti, da so se uporabila v višini 80%. Zato ne vidimo prevelike tragedije v tem, ker odvisno je, kakšna je resnična in dejanska povezava na dnevni ravni med raziskovalno strukturo v Sloveniji in sodelovanjem z Ministrstvom za obrambo. Mi pričakujemo, da se bo to s časom tudi razširilo in računamo na to, da bo do tega tudi prišlo, kot je to tudi značilnost v drugih državah, ki so članice NATO, da se veliko sredstev namenja ravno za raziskave in razvoj prek ministrstva za obrambo. Kar se pa tiče celotnega proračuna za obrambo. Jaz mislim, da moram tukaj ponovno izpostaviti dejstvo, da se je Slovenije zavezala, da bo v tem obdobju že namenjala 2% BDP za obrambo. To je naša zaveza, a vendar v proračunu za leto 2008 je to samo 1,7. Zagotovitve s strani strokovnih služb Ministrstva za obrambo so bile, da so cilji, konkretne obveznosti, ki jih je Slovenija prevzela v sklopu zveze NATO, da bodo s tem tudi zagotovljene. Jaz tudi upam, da to drži. Sicer pa še v nadaljevanju te seje se bomo zavzeli za to, da bodo tudi bolj konkretni odgovori, kar se tega tiče. Rad pa bi povedal, da smo daleč od tega, za kar smo se zavezali. Zavezali smo se, ko smo sprejeli članstvo v zvezi NATO, na 2% BDP-ja in smo na 1,7. Mislim, da vsak razumen človek lahko jasno vidi, da kar se tega tiče, vodimo tudi neko, bi rekel, konservativno politiko, da ne gre samo za neke kvantitativne cilje, ne glede na to, ali so v osnovi zadostni ali ne, da se tiste ključne obveznosti, ki smo jih sprejeli, dejansko tudi izvajajo. In končno, ponovno moram omeniti zgodbo o zadolževanju Republike Slovenije. Včeraj sem že razložil, ker pa se iste trditve ponavljajo, moram še enkrat to povedati. Povedal sem, in zdaj bom ponovno obrazložil, da je decembra leta 2004, ko sem prevzel odgovornosti ministra za finance, moj predhodnik dejansko ponudil roko in je že pripravil poročilo za konvergenčni program za leto 2005, za kar sem mu bil zelo hvaležen, ker bi bilo nemogoče, da bi nova ekipa v nekaj dneh dejansko to napravila. Vzel sem si nekaj časa, to stvar pregledal, določene malenkostne spremembe so bile vključene in to je bil tudi naš program. Ampak s tem, da je moj predhodnik to napravil, mi je dal tudi jasno sporočilo. Jasno sporočilo je pa bilo: To, kar je tu notri napisano, bi mi dosegli, če ne boste dramatično spreminjali stvari. In tam je bila predvideno zadolževanje za leto 2006 - to lahko preverite, konvergenčni programi so na spletnih straneh Ministrstva za finance -, da bo doseglo nekaj čez 30% BDP. 30% BDP je bilo to, kar je bilo tudi sporočilo meni, da bi 30% lahko dosegli. Kaj so pa zdaj konkretni podatki. Konkretni podatki, ki so popolnoma verodostojni in preverljivi, so, da je dolg Republike Slovenije v letu 2006 dejansko dosegel samo 27,1%, da bomo ob koncu leta 2007 na podlagi najboljših ocen, ki jih imajo strokovne službe Ministrstva za finance, dosegli 25,6. Da bomo na podlagi te fiskalne politike, ki je predmet toliko hudih besed na tej seji, dosegli 24,7 in 23,8 v letu 2009. Zadolževanje Republike Slovenije se znižuje. Istočasno se pa govori, da naj bi nekaj skrivali tako ali drugače. Ta vlada in to ministrstvo za finance prav ničesar ne skriva. Če kaj, smo prevzeli odgovornost in očistili razne stvari, ki so se v preteklosti skrivale. V preteklosti so bile celotne razprave o javnih financah osredotočene samo na proračun in govorilo se je samo o proračunu. In proračun je vedno imel cilj, da ja ne bo primanjkljaj večji kot 1%. In to se je relativno dosegalo. Vendar ta možnost, ko govorimo o javnih financah, da govorimo samo o proračunu Republike Slovenije, je že daleč za nami. Zakaj? Ker zunanji svet, predvsem Evropska komisija, Evropska centralna banka, prav nič ne da na to, kako imamo mi razdeljene javne finance. In mi imamo poleg proračuna, ki predstavlja okrog 58% javnih financ, imamo še tri blagajne, imamo zdravstveno blagajno, imamo ZPIZ, imamo lokalno samoupravo, vse občine in imamo vse zavode, takšne in drugačne agencije in pa SOD in KAD. Če vse to skupaj vzamemo, potem je pomembno, ko govorimo o javnih financah, govorimo samo o tem. Ker končno to, kar vpliva ali ne vpliva, bodisi na inflacijo ali pa na katerokoli drugo stvar, vključno tudi zadolževanje, da so se ti primanjkljaji zmanjševali. Kaj pa se je dogajalo v preteklosti? V letu 2001 je bil, če gledate to celoto: proračun plus štiri blagajne in vse drugo, je bil ta primanjkljaj 3,9% bruto domačega proizvoda. V letu 2001 je hitro porasla na 4%, potem je v letu 2002 padla na 2,8, potem na 2,5 in potem pa na 2,3. 2,3% je bil celotni primanjkljaj javnih financ v letu 2004, ko smo mi prevzeli te odgovornosti. In kot je že bilo izpostavljeno in mislim, da je treba še in še ponavljati, je naslednje leto, leto 2005, prvo leto te Vlade, ne samo da smo počistili in očistili dolgove, ki so bili označeni v drugih blagajnah, smo v celoti spet to znižali od 2,3 na 1,5. Naslednje leto 1,2% BDP-ja in letos, ponavljam, po najboljših izračunih bo največ 0,57. Tam nekje med 0,5 in 0,6 se bo to odvijalo. To je zelo pomembna stvar. Zakaj? Ker od 4%, kot smo bili navajeni v preteklosti, je zdaj 0,5. Pomembno je pa še to. Pomembno je, da v skladu s Paktom stabilnosti in rasti s temi spremembami, ki so zaključene ravno v leto 2005, mora vsaka država članica izpovedati in napovedati svoj srednjeročni cilj. Srednjeročni cilj primanjkljaja v celotni podobi mora vsaka država napraviti. Mi smo to napovedali in tudi Evropska komisija je to sprejela in prav tako tudi Evropska centralna banka, da bi primanjkljaj lahko bil za minus 1% BDP-ja. Kaj se je zgodilo? Sprejeto je bilo, ker so tudi razumeli, da Slovenija s takšno relativno malo zadolžitvijo, gledamo zdaj globalo na področju 27%, ki je daleč od napovedane in predvidene 30% mojih predhodnikov, ki se bo zdaj znižala v letu 2007 na 25,6, potem pa 24,7 in 23,8 do 2009. Kaj to pomeni? Da so nam to odobrili, ker se vsi zavedajo, da takšna država, kot je Slovenija, ki je v preteklih desetletjih opustila in ni izvajala zadostne investicije na določenih ključnih projektih slovenske infrastrukture, kot je dokončanje sistema avtocest in tudi železnice, da lahko ima to in da to ne ogroža celotne situacije, in zato je bilo tudi sprejeto. Aprila letos smo finančni ministri Evropske unije imeli poseben sestanek v Berlinu in tam je bilo ugotovljeno, da glede na to, da živimo v relativno dobrih časih, da bi morali vsi napraviti nek poseben napor, da bi to znižali in te srednjeročne cilje dosegli prej. Ponavljam, Republika Slovenije bo srednjeročni cilj presegla v letu 2007, kar je pa dve leti prej, kot je bilo zastavljeno. Torej izpolnjujemo, kar se tega tiče, absolutno vse. Pa še nekaj moramo omeniti, sedaj se vračam pa na problem inflacije. Včeraj sem že razlagal, ampak ker se danes ponovno govori v istem smislu, kot da ne bi bilo v tej dvorani nič izrečenega, moram še enkrat ponoviti to, kar so naše ocene, kar se tiče inflacije v letu 2007. Inflacija v letu 2007, ki je bila predvidena po napovedi Umarja v jesenskem poročilu 2006 nekaj čez 2,5%, je v drugi polovici, dejansko v zadnjem tednu aprila meseca prejela en močen šok, in to so bile cene nepredelane hrane. Cene nepredelane hrane so se povišale, ko so prišli na trg tisti elementi, ki niso bili januarja na razpolago; predvsem gre za zelenjavo, ki je spomladi že na razpolago, tem so se cene močno povišale. To je bil prvi šok. Drugi šok je bil pa kasneje, tudi ko se je pojavilo še večje povišanje, kar se tiče hrane, tudi na predelovalni strani. Če vzamete in seštejete to, kar je bila povišica hrane aprila in maja in potem kasneje tudi junija in julija, pridete na 1,9%. Temu pa je treba dodati, da 0,7% je pa vpliv, kar se tiče nafte, razlike nafte in naftnih derivatov. Torej to je šok na strani ponudbe, ne pa povpraševanja. In tukaj se govori o neki teoriji, ki pa zaenkrat še nima nikakršne podlage v podatkih, ampak samo v gorečih govorih, da je inflacija v Republiki Sloveniji posledica povpraševanja bodisi gospodinjstev ali pa države. Da država zmanjšuje svojo porabo kot delež v BDP-ju, je jasno, gospodinjstva pa tudi niso spremenila bistveno svojo porabo. Dejansko ni nikakršnega znaka, da bi tukaj v Sloveniji imeli to, kar je znano kot inflacija, ki prizna kot svojo gonilno silo ravno povpraševanja ali trošenje, ne pa da je to s strani ponudbe, kar pa podatki tudi kažejo. Torej jaz bi predlagal, da ko se o teh stvareh pogovarjamo, da še enkrat se pogledajo podatki, in da se toni raznoraznih predstavitev znižajo, ker nima smisla, da se tako govori brez vsake analitične podlage. Končno pa še vprašanje, ki je bilo zastavljeno, kar se tiče evropskih sredstev. Nismo ponosni na to, kar se dogaja, in dejansko bomo letos prav gotovo porabili manj sredstev, kot pa smo načrtovali. A vendar vam moram povedati, da od vseh držav članic je Slovenija najboljša. Ampak to najboljše ni zadostno, ker bo očitno manj, kot bi morali. Kaj pa se resnično dogaja? Dogaja se, da je na tem področju treba zelo striktno uveljavljati in spoštovati absolutno vsa pravila igre, ker Evropska komisija zelo natančno pregleduje vse te stvari in če odkrije kakšne razlike ali težave, je treba ne samo sredstva vrniti, lahko dobimo tudi takšne ali drugačne kazni. Dejstvo je, da sistem deluje prepočasi. Vemo pa, da zdaj preko reorganizacije znotraj vseh ustanov lahko pričakujemo, da to, kar smo zdaj načrtovali, ni tako noro ali pa fikcija, kot smo slišali zdaj. Tudi glede tega bi rad omenil, da bomo tekom seje tudi s strani Službe Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj dobili še bolj konkretne podatke, da bomo to obelodanili, tako kot se spodobi. Na vsak način pa mislim, da je treba besede, ki se uporabljajo, nekoliko omiliti. To ni nikakršna fikcija, to je zavesten načrt s strani ministrstev, ki se zavedajo, da imajo letos težave, ampak ker ravno te težave popravljajo, bo sistem bolje deloval. In to, kar načrtujemo v letu 2008, ni na noben način nikakršna fikcija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bevk, proceduralno?
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Rad bi izrazil zaskrbljenost zaradi podcenjujočega odnosa te Vlade do Državnega zbora kot institucije. Sprašujem vodstvo Državnega zbora in tudi predstavnike Vlade ter ministra, kje so ostali predstavniki Vlade, kje so ministrice, kje so ministri, kje je predsednik Vlade. Vsaka čast ministru za finance dr. Bajuku, ki je druga najbolj odgovorna oseba v tej Vladi za obravnavo teh dokumentov, vendar je Vlada Republike Slovenije ob obravnavi teh proračunskih dokumentov 8. novembra sklenila, da bodo ta dokument tu zagovarjali predsednik Vlade, 17 ministrov in ministric, generalni sekretar Vlade, državni sekretar v kabinetu predsednika Vlade in trije sodelavci ter sodelavka ministra za finance. Predlagam, da se čim prej povabi odsotne ministre in ministrice, da sodelujejo pri tej diskusiji. Konec koncev je potrebno odgovoriti na številne vsebinske dileme in vprašanja, ki jih postavljamo v tem Državnem zboru, saj se ne vrti vse samo okrog višine določene postavke, ampak so zadaj tudi vsebinski razlogi. Ko smo prej razpravljali o 54-ih cestnih amandmajih, se predstavnik Ministrstva za promet ni niti enkrat oglasil in prispeval kaj vsebinskega k diskusiji. Poleg tega je tukaj zelo veliko vprašanj, kako bomo mi črpali evropska sredstva. In tukaj so resorni ministri, ki bi nam lahko kaj več povedali. Zato, spoštovani gospod podpredsednik, zaskrbljen sem zaradi tega podcenjujočega odnosa Vlade do Državnega zbora in tudi zaradi vsebinskega nadaljevanja te diskusije predlagam, da povabite odsotne ministre in ministrice in predsednika Vlade, da pridejo v Državni zbor. Danes smo tukaj videli samo finančnega ministra in ministrico za zdravje, trenutno pa razen dr. Bajuka, ki sedi tam v poslanskih klopeh, tukaj ni nobenega več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi, ki ste jih omenili, so bili povabljeni in mislim, da tudi vaše besede so šle v javnost. Gospod mag. Cvikl, imate repliko.
Repliciram gospodu ministru, najprej z naslednjimi ugotovitvami. Strinjam se, gospod minister, na področju evropskih sredstev situacija ni dobra in imamo resen problem. Moram pa replicirati zato, ker je rekel, da "ni tako noro". Jaz nisem tega izraza uporabil. Rekel sem pa, da je fikcija. Da pa je fikcija, pa seveda lahko dokažem tudi s podatki. Na primer: načrtovali ste 233 milijonov sredstev strukturne politike v letu 2007 - realizacija 11,7% za 9 mesecev. Načrtovali ste evropski socialni sklad - 83 milijonov, realizacija je 5%. Kje je problem? Te podatke je minister za finance imel 10. oktobra, te podatke je imel predsednik Vlade 10. oktobra, 12. oktobra sta pa v Državnem zboru razlagala, kako je na področju evropskih sredstev tako rekoč skoraj vse zelo rožnato. In kadar nekdo javno razlaga, da je situacija drugačna, se temu reče zavajanje. Predlagam, predsedujoči, da ministri, ki so odgovorni - za socialni sklad je to ministrica za delo, družino in socialne zadeve, za strukturni sklad je kar nekaj ministrov: gospod Vizjak, gospod Žagar, gospod razvojni minister, za finančni instrument ribištvo tudi, recimo, Ministrstvo za kmetijstvo gozdarstvo in prehrano in tako dalje, da so ti ljudje znani. To je temeljno vprašanje. Če so v letošnjem letu do sedaj počrpali 200 milijonov evrov, kako oni lahko verjamejo, da bodo naslednje leto 801 milijonov, leta 2009 pa kar 880 milijonov sredstev iz Evropske unije. To je narodno gospodarsko in z vidika razvoja temeljno vprašanje. Zdaj pa samo še tistim, ki bodo rekli, da to "nima veze", da če ne bo porabljeno, pa tudi ne bo odhodkov in tako naprej. Zgodba je še bolj zapletena. V pričakovanju teh obljub se poraba že dogaja, torej mi že imamo vpliv na inflacijo, samo denarja iz Evropske unije še nismo prejeli in zato imamo in bi morali imeti pri tej točki o tem zelo resno diskusijo. Predsednik Vlade je prejšnji teden dve uri razlagal vse mogoče o odnosu z Evropsko unijo, tega pa predsednik Vlade ne upa priti povedati. Ne vem, kako bo on v narekovaju se pogovarjal "o učinkoviti reformi" evropskega proračuna, če ima tukaj v Sloveniji katastrofalno črpanje sredstev iz evropskega proračuna. Zato bi tudi bilo verjetno za njega dobrodošlo, da vsaj v kabinetu, če že ne tukaj z nami posluša to diskusijo in da javno, ne na nekih zaprtih sejah, slišimo, kaj se na področju nečrpanja evropskih sredstev dogaja.
Gospod Anderlič, imate repliko? Izvolite.
Gospod Bevk, ne skrbite, kje so ministri. Jaz vem, da se gospod Erjavec pripravlja na tiskovno konferenco, ki jo bo imel ob 12. uri, in bo predstavil dosežke, ki jih je dosegel v zadnjem letu na svojem področju pri proračunu. Če pa ne bo šlo, bo šel pa na cesto in bo demonstriral za pravice. Ampak, gre pa za napačne navedbe ali pa za nerazumevanje z ministrom. Jaz sem govoril izključno o sredstvih za znanstvenoraziskovalno dejavnost oziroma znanost in tehnološki razvoj za Ministrstvo za obrambo, on je govoril na splošno in o vseh. In ko govorimo za Ministrstvo za obrambo pravijo številke tako: za leto 2007 - 22 milijonov evrov, sprejeti proračun za leto 2008 - 24 milijonov evrov, spremembe proračuna za leto 2008 - minus 1 milijon evrov, predlog proračuna za leto 2009 - 22 milijonov evrov ali indeks 96,9, dopolnjen predlog proračuna na tej postavki je 18 milijonov 995 tisoč evrov. Skratka, še dodatno znižanje za 3 milijone 400 tisoč evrov. Ne znam brati drugače kot tako. Ko smo vstopili v zvezo Nato je bilo jasno rečeno, da samo tehnološko najbolje opremljena, da z znanostjo podprta vojska bo lahko uspešna tako doma, v okolici pa tudi na kriznih žariščih. Kam gremo? Sprašujem, kam gremo. Indeks se je zmanjšal. To je moje vprašanje. Drugo vprašanje. Ko govori minister o 2%, da je obljuba. Eden od koalicijskih poslancev je na seji Odbora za obrambo, kjer smo obravnavali proračun za leto 2009, vprašal: "Vprašal bi pa ministrstvo glede na to, da imamo zavezo 2%, mi pa imamo manjši procent, ali so zato možne kakšne posledice?" In minister odgovarja: "Tako, da jaz mislim, da zaradi tega, ker bo odstotek nekaj nižji in ne bo doseženih 2%, bomo pa uresničili s temi sredstvi vse te naše zaveze, da zaradi tega ne bo težav." Torej, ker je rast DBP v Sloveniji večja, kot je bila predvidena takrat, ko smo vstopili v zveze Nato, tudi Nato razume, da je procent lahko nižji, kajti tisto, kar imamo za nabaviti lahko, lahko nabavimo s temi procenti, ki so. In če nič drugega, govoril sem tudi o tem, če je on govoril o zavezi 2%, je bila tudi zaveza takrat 8.500 vojakov. V vaših dokumentih pa pravite 7.100 v prihodnjem letu oziroma 7.200 v letu 2009. In to je tisto, kar je bilo treba pojasniti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojz Sok.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade. Spoštovani predsedujoči, kolegice poslanke in poslanci. Kar se tiče te zadnje razprave, ki jo danes poslušam: enkrat gospod govori, da je preveč za vojsko, sedaj govori in nasprotuje temu, da se z rebalansom nekaj zmanjšuje. Dejansko se mora odločiti, ali je za to, da se da več ali manj. Ne more na isti seji razlagati enkrat tako, drugič drugače. Rad bi v svoji razpravi nekoliko tudi s stališča občin pojasnil, zakaj razumem, da je napoved Vlade, da bo v prihodnjem letu, se pravi 2008 in 2009, to črpanje evropskih sredstev večje, kot je bilo v letu, ki se izteka. Me pravzaprav ne preseneča, da je gospod Cvikl našel to kot neko nevralgično točko tega predloga proračuna. To je enako, kot je lani razlagal ves čas o DDV-ju, danes so vam že nekateri brali magnetogram. To se ni zgodilo. Danes pa ste enostavni rekli, da je Vlada to zajela s povečanjem inflacije. Tudi to vam verjetno ne zadostuje, kako je minister obrazložil, kako se pravzaprav ta inflacija pojavlja in kje so vzroki za to. Gremo k temu, kar se dogaja na segmentu strukturnih skladov in skladov kohezije, kjer naj bi tudi občine prispevale v porabi teh sredstev svoj delež. Če gledam našo statistično regijo, to je področje Štajerske ali večjega dela Štajerske, moram najprej povedati, da večina občin na tem področju v letu 2007 ni črpala sredstev skladnega regionalnega razvoja iz teh strukturnih skladov. Zakaj nismo črpali? Enostavno smo občine, 41 občin, to povzročili sami. Najprej se pol leta nismo mogli dogovoriti, kako bomo razdelili teh 134 milijonov, kolikor jih dobimo iz EU, potem ko smo se dogovorili, pa nismo imeli ali pa večina občin ni imela pripravljenih projektov. Tako sklepe o odobritvi določenih projektov dobivamo šele sedaj, ko se v letu 2007 teh sredstev več ne bo dalo porabiti in bo ta poraba šla v letu 2008. Ampak ta sredstva bodo definitivno v tem obdobju tudi porabljena. Tako bo, kar se tega tiče, bo ta poraba v 2008 zelo narasla. Drug problem, ki pa ga sam vidim pri tem, pa je, da je treba zagotavljati lastni vir, približno 30% vrednosti projekta. Na žalost ugotavljam, da so se nekatere občine, tudi naša je med njimi, v preteklosti do plafona zadolžile in ne bodo mogle z lastnimi sredstvi parirati in dejansko zagotavljati svojega lastnega vira niti iz neto proračunov niti na račun tega ne, da bi lahko pač zdaj kreditnim aranžmajem to dosegli. Drugo področje je področje kohezije, tam pa gre za še večje projekte in tudi tam so občine v letu 2007 intenzivno pristopile k izdelavi projektne dokumentacije. Tisti, ki ste župani v tem Državnem zboru, vse te probleme zelo dobro poznajo ali pa poznamo in bi mogoče bilo dobro, če bi se tudi vi, kolega, malo na tem segmentu pozanimali, kako te zadeve dejansko tečejo. V 2008, 2009 bo tudi na področju kohezije to črpanje znatno boljše, kar se tiče občin, kot je bilo v letu 2007, ker se na številnih segmentih intenzivno pripravljajo projekti. In še nekaj je, mi smo prvič v tej igri črpanja teh sredstev in moram reči, da se v tem izvajanju tega intenzivno učimo, kako se te zadeve dejansko delajo. Slovenija je novinec na tem področju in očitno se pač v prejšnjih letih nismo zadosti dobro pripravljali ali pa pripravili, ampak lahko verjamete, da pa v tem trenutku že tudi marsikaj vemo. Meni je žal, da v tem proračunu dejansko kot poslanci tega Državnega zbora ne vemo pohvaliti tistega, kar pa so dosežki tega proračuna. In dejstvo, da je delež prihodkov sektorja države v zadnjih 10-ih letih najnižji, 41,5% in da se bo to zmanjševalo še naprej, tako kot se tudi bruto družbeni produkt v samem proračunu zmanjšuje, dosega letos po letu 2002 najnižji delež, to je 23,35% ob tem da se zmanjšuje tudi proračunski primanjkljaj, to so veliki dosežki in pa delo te Vlade. Na žalost pa kažemo samo v eno točko, ki pa v tem trenutku res ni najboljša. Vsi kažemo samo ali pa tisti, ki to maksimalno kritizirate, vsi kažete samo v nekoliko večjo inflacijo, kot je na področju Evropske unije, čeprav se s povišano inflacijo sooča celotna Evropska unija. Pri nas je res še skoraj enkrat večja, kot je na področju Evropske unije, in pa tudi gospodarska rast je v tem trenutku enkrat višja, kot je znotraj Evropske unije. Mislim, da so vse te številke, ki jih je prej povedal minister, in ki nedvomno držijo, ki jih lahko argumentira in pred slovensko javnostjo dokaže, vsekakor rezultat uspešnega dela, uspešne davčne reforme in pa vseh tistih razbremenilnih birokratskih procesov, ki smo jih v teh treh letih tega dela v tem Državnem zboru sprejeli zelo veliko. Nedvomno je, da Slovenija raste in bo po podatkih Eurostata v letošnjem letu dosegla, kar se tiče bruto družbenega produkta, 91% evropskega povprečja. Jaz bi rad še izpostavil to, da tudi tisto, na kar so vloženi amandmaji, se pravi na področju cestne gradnje, da se tukaj znatno povečujejo sredstva za leto 2009 za lokalno cestno infrastrukturo, in sicer za več kot 43%, tudi za ostale ceste, da se povečujejo sredstva za tehnološki razvoj, kar za 63%, in pa tudi, da se povečujejo sredstva na področju socialne politike, predvsem varstva otrok in družine, kar za 61%. Seveda pa se v Novi Sloveniji še kako zavedamo, da vse to in še marsikaj drugega ne more čez noč popraviti in pa izboljšati slabe demografske politike, s katero se Slovenija srečuje. Smo pa zelo zadovoljni, da se nekako rodnost v Sloveniji v zadnjih letih počasi povečuje in prepričani smo, da je Slovenija, seveda če bomo vsi skupaj vedeli to na pravilni način uporabiti, na dobri proti, ne pa, da samo vse, kar se hoče dobrega narediti, počez kritiziramo in s prstom kažemo češ, Vlada je to naredila slabo, to in to. Zavedati se moramo, da ko s prstom kažemo na druge, da so štirje prsti obrnjeni vedno proti samemu sebi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod mag. Cvikl.
Poglejte si magnetogram, boste videli, da ste me, mogoče ste pa pozabili že [[...]]Ste ste [[...]]Gospod Sok, to, kar ste rekli, jaz se z vami strinjam. Težki dogovori glede črpanja evropskih sredstev, problemi z zadolževanjem občin za lastna sredstva, dejstvo, da se je Vlada odločila, da bo približno 3,5 milijarde kohezijskih sredstev razbila na tisoče malih projektov - vse to je problematika, o kateri je treba diskutirati tukaj in danes. Samo primer. Odločili ste se, da boste imeli tisoč malih projektov. Povprečen projekt je sedaj 3 pa pol milijona evrov, stroški administracije so pa enaki, ne glede na velikost projektov. In to ste se odločili kar sami. In sedaj, ker imamo strukturo takšno, kot jo imamo, imamo velike težave. In te težave, gospodje, so bile do sedaj zanikane. Minister Žagar jih je pred letom in pol rekel, da smo veliko boljši, kot je bilo leta 2004, minister za finance pa danes razlaga, da je situacija slaba. Gospod minister, tri leta ste minister za finance! Tri leta ste minister za finance in ste imeli možnost stvari izboljšati. Zdaj pa še o tem, ko pravite, da smo novinci in tako dalje. Če boste pogledali podatke za črpanje Phare in Sapard sredstev, obdobje 1993-2004, boste videli, da smo jih črpali 95 do 98%. Da se! Ampak ko ste vi prevzeli oblast, ste vse ljudi nagnali. Gospodje, poglejte si, kje so nosilci teh projektov danes - ali zaposleni v Evropski uniji ali na računskih sodiščih. Poglejte si strukturo sedanje Službe Vlade za lokalno samoupravo in tiste, ki je izvedla teh 500 milijonov evrov kreditov. Da ne govorim o problemu Ministrstva za finance, problemu nadzora in tako dalje. Skratka, situacija, kjer je Slovenija uspela počrpati 34% sredstev v 9 mesecih letošnjega leta, načrtuje pa, da bo v letu 2008 in 2009 namesto povprečnih 480 milijonov počrpala 880 milijonov evrov, je čista fikcija. In ta zahteva, da nam posamezni ministri to pojasnijo, predvsem minister Žagar, minister za razvoj, manj minister za kmetijstvo, ki je edini danes opravičeno odsoten v skladu z novim Poslovnikom Državnega zbora, je na sestanku v Evropski uniji, vsi ostali ministri s predsednikom Vlade na čelu bi pa morali biti danes tukaj in to pojasniti, ne pa, da se poslanci mučite in pojasnjujete s svojimi izjavami točno to, kar smo mi rekli - zadeva je slabo zastavljena.
Hvala lepa. Replike na repliko ni, to veste. Gospod Bojan Starman ima besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam! Tale debata okrog sredstev iz Evropske unije, planiranih v letu 2009, se mi zdi malo smešna in nestrokovna. Tisti, ki se vsaj malo spozna na javne finance, ve, da so vsa sredstva, ki jih pričakujemo, najprej planirana na vseh proračunskih porabnikih in po ministrstvih. In če ne bodo realizirani ti programi, bo izpad na obeh straneh. To ne bo popolnoma nič vplivalo ne na deficit in na nobeno zadevo. Če ne bodo sredstva realizirana, se morajo najprej programi pripraviti, potem se morajo realizirati, potem pa pride denar nazaj. Res je pa prav, da taka sredstva planiramo, kakor naši načrtovalci računajo, kljub zaostankom, ki so problematični, da jih bodo vseeno realizirali v tem kratkem času. Potem bi rekel še nekaj. Včerajšnja in današnja debata glede inflacije, ki vpliva na naš proračun - ne vem, zakaj toliko govorimo o tem, ker je zadeva ravno obratna, mogoče pa tudi ne, bom pojasnil zadevo. Mi ocenjujemo večje prihodke v letu 2007, kot smo jih načrtovali, v letu 2008 in tudi v letu 2009, predvsem zaradi točno določenih naslovov, iz katerih jih pričakujemo. Večja bo dohodnina, večji bodo prispevki od dobičkov pravnih oseb, večji bodo davki, DDV-ji, večje bodo trošarine. Se pravi, zakaj imamo večje prihodke predvidene - zato, ker smo očitno dobro gospodarili, ustvarili dobre rezultate, ki smo jih razdelili med osebe, ki so ustvarjale ta rezultat, ker se povečuje dohodnina, ki je tisti del, ki so ljudje več plačali iz naslova plač, zato ker so več imeli, to je točno procentualna osnova, osnova je v tem, koliko si imel in iz katerega se povečuje ta dohodnina. Druga zadeva so dohodki pravnih oseb, vemo, da je znesek velik, veseli smo lahko, da so podjetja ustvarila tako dobre rezultate, da se kljub znižanju efektivnih davčnih stopenj povišuje znesek izplena iz tega naslova. Se pravi, rezultati so izredno dobri in lahko smo ponosni, da smo z določenimi ukrepi na raznih področjih prispevali k temu, da se je izboljšala konkurenčna sposobnost našega gospodarstva, da se je povečalo zaupanje v gospodarstvo in da seveda ta se dokazuje z zelo dobro gospodarsko rastjo. Se pravi, inflacija ne vpliva, temveč pač večja poraba, večji prihodki, večje porabe v naših trgovinah, v naših investicijah tako rekoč prinašajo državi več. In ravno tako, kot so bili omogočeni, da so ti, ki so ustvarili večje plače, večje dobičke in so imeli možnost potrošiti za posebne namene, lahko tudi država del teh povečanih prihodkov potroši za točno določene namene, ki si jih je zadala v svojih programih in svoji politiki vladanja. Mislim, da je dejansko govoriti o inflaciji, cel državni proračun v naši skupni potrošnji ne pomeni veliko. Povedal bi, kaj pove ekonomska logika o sami inflaciji. V prvem razredu ekonomije ali pa ne vem, kje se učimo, da pač trg deluje na osnovi ponudbe in povpraševanja. In, če imamo na eni strani preveč, če je ponudba prevelika, se cene znižajo, če je povpraševanje preveliko, se cene višajo. In še drugo je, trg mora biti popolnoma svoboden in dostopen. Dejstvo je, da so pri nas motnje na samem trgu, v sistemu delovanja našega tržnega gospodarstva, v sistemu konkurence, mislim, da se je povpraševanje bolj počasi povečevalo, povpraševanje se ne odrazi hitreje v povečani ponudbi zaradi raznoraznih kartelnih, monopolnih dogovorov, katere imajo še vedno prostor v naših državi. Ko bo zagotovljena popolna konkurenca, potem bo tudi delovanje inflacije bolje urejena. Nekatere stvari moramo postoriti na tej stvari, jaz na primer sem omenjal eno od stvari, ki lahko povzročajo večjo inflacijo, to je tudi povečevanje zadolževanje prebivalstva in gospodarstva tako doma kot v tujini. Kot primer, v letošnjem letu, če pogledamo podatke za 7 mesecev, se je zadolžitev fizičnih oseb in gospodarstva povečala za 4 milijarde evrov, z 20 na 24 milijard evrov. To je 19% v primerjavi s 1.1. In to je, če že ne drugega, kar en precej velik skok na strani povpraševanja, ki ni takoj odreagiral in se je odrazilo v povečanih cenah. Tudi naše ravnanje in naše obnašanje vseh skupaj, ki sodelujemo v tem procesu ponudbe-povpraševanja je kdaj togo, nismo se še navadili na ta sistem, da lahko tudi kot potrošniki vplivamo na same cene. Predvsem je pomembna dobra informiranost in mislim, da je prav, kar se zdaj trudi tako gospodarsko ministrstvo skozi obveščanje ljudi o določenih nenormalnih razmerah na trgih. Jaz ne vem, sam osebno pogledam ljudi, ki pravijo: "Nimamo denarja," pa si kupujejo najdražje artikle, čeprav imajo možnost za dva, trikrat nižjo ceno kupiti cenejšo stvar. Kaj jaz vem, pa nimam majhne plače, kupim vedno kruh, hlebec kruha za 1 evrov. Kolega, ki pa pravi, da ima veliko manjšo plačo, pa kupi tistega za 2,5. Pa ne vem, meni je še po okusu boljši ta, in še bi našteval primere. Skratka, obvestiti je treba ljudi, jih opozarjati na te neprave pristope, nelojalno konkurenco - kako bi rekel, ta potrošniška logika preveč zavaja ljudi. En faktor je tudi, ki ga tudi sam osebno občutim, je ta stvar, da smo se zelo dobro pripravili na prehod na evro. Ni evro kriv, prehod na evro, da so se zdaj začele cene povečevati. Niti najmanj ne, vendar pa je povzročil nekoliko zmešnjave v naših glavah. Dejstvo je, da takrat, takoj po uvedbi, smo imeli zelo striktna opozorila, smo imeli dvojno označevanje cen, in vse skupaj, in smo to zelo natančno preračunavali, in zdaj se je to zgubilo. Nimamo več dvojnih cen, in nekako še nismo začeli misliti v evrih, se pravi, da bi na eni strani imeli zelo jasno, koliko zaslužimo, in na drugi strani, koliko potrošimo. Tako se nam dogaja, da velikokrat potrošimo preveč, potem si pa najamemo tudi sami kakšne kredite, gremo v minuse na limitih in se spet povečuje to povpraševanje. Se pravi, da so zadeve, ki jih je potrebno s strpnostjo in počasi urejati, so alarmantne te stvari, vendar pa ne tako strašno, kot se o njih govori. Mogoče bi še en podatek, mislim, da je prej minister rekel 1,77, če sem prav razumel, BDP-ja damo za obrambo. Meni se zdi, da bi bilo fer, da bi tukaj zraven dodali še tistih 65 milijonov evrov, ki jih plačujemo še za stare avione in te stvari, iz naslova odplačila dolga za TRP, ker zmeraj to prelagamo iz enega na drugi naslov. Dejstvo pa je, da smo to kupili na kredit, da je bila včasih v obrambnem ministrstvu ta stvar odplačila dolga v proračunu postavljena kot postavka, sedaj pa ni več, ampak samo novi dolg. Tako da, bi tudi v Evropski skupnosti, pa Natu lahko dopovedala, da tisto pač je naš strošek za obrambo, ne glede na to, da ni planiran na obrambnem ministrstvu. Ne bi več govoril. Enkrat bi razdelal še to pogačo za leto 2009, 38 milijard 482 milijonov evrov pričakujemo BDP-ja. Skupna poraba vseh štirih blagajn je 16 milijard 045, primanjkljaj, ki si ga bomo privoščili je 125 milijonov evrov, kar je 0,33 v teh stvareh. Vedno bi pa dodal, da je od tega proračun samo 9.112 milijard, 4693 milijard bomo porabili za penzije, 2302 milijardi za zdravstvo ter občine bodo porabile 1955 milijard. Vedno je prav, da si povemo, kakšna je ta skupna slika in prav bi bilo, da bi o vseh teh elementih javne porabe v Državnem zboru tudi se pogovarjali in tudi o njih odločali. Mi se pogovarjamo tukaj samo o proračunu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marjetka Uhan.
Hvala lepa za besedo. V Novi Sloveniji bomo predlagani predlog dopolnjenega predloga proračuna za leto 2009 podprli. Zdi se nam, da gre v pravo smer - ne zdi, vemo. Uspešna davčna reforma, ki je razbremenila gospodarstvo birokracije in znižala davčne stopnje, je vplivala na večjo gospodarsko rast. Hkrati z zmanjševanjem davčnega bremena za gospodarstvo in prebivalstvo pa se zmanjšuje javni primanjkljaj in ta je najnižji sedaj v zgodovini Slovenije. In če ne bi bilo v proračunu postavke "železnice", bi bile te javne finance zagotovo že izravnane v letu 2008. Za te železnice smo se skupaj odločili, da so potrebne obnove, in kot je enkrat dejal bivši minister: "Saj niso bile že od časa Marije Terezije obnovljene oziroma se ni vanje vlagalo." Bi pa pred javnostjo še enkrat povedala tudi zaradi tega, ker je gospod Cvikl dejal, kako uspešna je bila Vlada pri črpanju sredstev v prejšnjem mandatu, da je ta Vlada podedovala luknje v pokojninski blagajni, v zdravstveni, v šolski blagajni, in da ljudje, ki so zaposleni ali pa upokojenci, niso imeli zagotovljenih pokojnin, plač, in da smo v tem času to pokrpali. In to je dosti velik uspeh Vlade. Hkrati pa je ostala tista DDV, slavna, nespremenjena, tistih 8,5 pa 19%. In še lansko leto sta dva bivša funkcionarja Vlade, sedanja poslanca neprestano pritiskala na finančnega ministra, naj že enkrat prizna, da bo dvignil to davčno stopnjo prihodnje leto. Sedaj pa, kot da ni več pomembna ta davčna stopnja, ki pa je ostala nespremenjena. Slišala sem tudi pripombo, in sicer še včeraj, da zmanjkuje denarja za subvencije. To je v bistvu laž, ki jo trosijo nekateri poslanci. Prav kmetijsko ministrstvo je tudi dobilo slabo zapuščino in je počistilo tudi s posluhom finančnega ministra, tako naloge, ki so bile oziroma dolgove iz prejšnjega mandata, najsibo nitratna direktiva, razne odškodnine za sušo in naravne ujme, točo, kot tudi redno se izplačujejo subvencije, in sicer v zakonitem roku. Je pa tudi to ministrstvo najuspešnejše pri črpanju sredstev iz EU. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl.
Gospe poslanki seveda dvoje. Prvič, glede kmetijstva se strinjava. Ta sistem je bil nastavljen v času prejšnje Vlade in začel ga je nastavljati gospod Smrkolj, potem ga je nadaljeval minister But in predpostavljam ste s popravki na Agenciji za kmetijske trge zadeve izboljšali. Jaz tukaj nimam problema. Glede DDV-ja pa še enkrat. Inflacija je postala temeljni ekonomsko-politični problem. In danes se pogovarjamo o tem, ali bo proračun za 2008 in 2009 to inflacijo zmanjševal, ali pospeševal. In naša kritika zgodbe za leto 2008 je, da ni potrebno sprejeti proračuna, ki za trikrat povečuje prirast javne porabe, prirast proračuna v letu 2008 glede na leto 2007. V letu 2009 je ta prirast nekoliko nižji, ker je že osnova zelo visoka. V letu 2009 pa je problem, da očitno ne bomo, glede na probleme, o katerih ste govorili vi poslanci, gospod Sok in nekateri drugi, mogoče počrpati evropska sredstva, torej bomo imeli neko, v narekovaju, "fiktivno porabo", imeli bomo neke projekte, ne bomo pa realno teh projektov pokrili. In nekorektno je s strani predlagateljev finančnih načrtov, Ministrstva za finance ali pa ministra, saj je vseeno, da rečejo, da bo ravno v letu 2009 kot enem od sedmih let finančne perspektive pa povprečno črpanje sredstev tega leta enako črpanju za dve leti. To je fikcija. Nanjo danes nismo dobili odgovora. In to, kot so včeraj govorili nekateri ekonomisti, pač, vpliva na razpoloženje v družbi, vključno s tem, kaj si ljudje mislijo glede inflacijskih pričakovanj. To, da bi se pa ob tej razpravi pogovarjali, da dajmo umiriti te konje, da ustavimo ta pritisk javne porabe na vse mogoče odhodke - o tem se pa ne želi nihče pogovarjati. Zdaj pa samo še ena stvar. Vsi danes govorite o tako imenovanem padanju deleža javne porabe v BDP. Veste, v Argentini, ko ste imeli visoko inflacijo, je delež javne porabe padal s 50 na 40, na 30, na 20 - ker imate visoko inflacijo. In reči, da je dobro, da delež pada, ko imate približno 12, 13% rast tako imenovanega nominalnega GDP zaradi veliko višje inflacije, kot ste načrtovali, pač preprosto kaže, da nekih temeljev upravljanja fiskalnih politik v Sloveniji ne želimo razumeti. In zato je včerajšnje opozorilo IMF-a pač tako grobo. Fiskalna politika potrebuje resen premislek o zmanjševanju povpraševanja in se mora posvetiti inflaciji, ki je močno preko cilja, ki bi ga morala Slovenija kot članica evroskupine zasledovati. In ta cilj je 2% inflacija. In kako - tako, da se fokusira na reforme zmanjševanja porabe! Pika.
Hvala lepa. Gospod Sok, imate repliko.
Čisto na kratko bi kolegu Cviklu še enkrat rad povedal, da kar se tiče črpanja sredstev s strani občin, so težave nastale v letu 2007, ker se občine med sabo niso dogovorile, kako, po kakšnem ključu bodo sredstva strukturnih skladov med sabo razdelile. Ko smo se to občine dogovorile, smo potem na podlagi prijavljenih projektov prišli v obdobje, ko v letošnjem letu teh sredstev ni bilo možno več uporabiti in bodo prenesena v leto 2008. Konkretno, če povem za občino, iz katere prihajam, bomo s sklepom Službe Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ki ga že imamo, sredstva 2 milijona evrov iz strukturnega sklada za leto 2007 in 2008 porabili v letu 2008. In kolikor poznam, je večina občin pri pripravi projektne dokumentacije - pa to ni odvisno od Vlade, to je delo, ki so ga pač morale opraviti občine same. Ravno tako se pripravljajo projekti za sredstva kohezijskih skladov, ki bodo prišli večinoma v realizacijo v letih 2008 in naprej. Torej, to so ta dejstva. In na podlagi tega predpostavka Vlade, da bo to črpanje v letih 2008 in 2009 večje, ni nobena fikcija, temveč čista in gola realnost.
Hvala lepa. Ker vidim, da želite še razpravljati, odpiram prijavo. Prosim? Gospod mag. Sajovic, imate besedo.
Hvale lepa, spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod minister, predstavniki ministrstev. Moje vprašanje, predvsem pa pobuda se nanaša na sanacijo zadev po neurjih in sredstvih, ki jih ta država namenja za vodni sklad. Po neurju smo govorili veliko o enem delu te zgodbe, v drugem delu zdaj, ko je pa treba račune poplačevati in pa govoriti za naprej, pa seveda prihaja cel kup odgovorov, cel kup odzivov na ta račun, da se tudi ministrstva izgovarjajo druga na drugo. Dejstvo je, da sredstev za upravljanje z vodami je premalo za leto 2008, za leto 2009 in še naprej. V kolikor se ta sredstva, ki so potrebna za popravljanje poškodb, ki nastajajo na vodotokih - eno je sanacija, drugo je sprotna obnova, tretje pa za naprej - ne bodo povečevale, potem bomo vsi skupaj državljani, državljanke, občine in ministrstva na primerih, kot je Železniki, izgubljali še naprej. Da vam povem stanje na Gorenjskem ali pa konkretno iz občine Tržič, iz katere prihajam: ni denarja za čiščenje strug, ni denarja za popravilo zidov, ni denarja za sanacijo strug in še kaj. In samo vprašanje časa je, kdaj se bodo Železniki ponovili nekje drugje. In takrat bo škoda 10-kratna, da o žrtvah, ki so najpomembnejše, ne govorim posebej, takrat bo materialna škoda 10-kratna, zato ker ta trenutek ne znamo v proračunih za 2008 in 2009 zagotoviti ustreznih sredstev za preventivo. Voda je izključna skrb države, ne občin, ne ljudi, ne lastnikov zemljišč. V prvi vrsti je skrb za vodotoke zadeva države in jaz vam moram povedati, da v letu 2008 in 2009 s tem proračunom ne dosegamo tistih standardov in pa tistih normativov, pa tiste skrbi, kot jo je že 100 let nazaj zagotavljala Marija Terezija. Takrat smo imeli vodarsko službo, tako kot se šika. In jaz vas ponovno prosim, rotim, ne kritiziram, prosim in rotim, da skrbi za vode namenite enostavno več sredstev, več denarja, ker sistem se nam ruši naprej. Dva meseca je od neurja, ministrstva so nam pomagala v prvem koraku, vendar če ustreznim ministrstvom, kot je Ministrstvo za prosto in okolje, Ministrstvo za finance in Vlada v okviru razdelitve te pogače ne da več sredstev, potem bomo imeli na terenu velike težave, na dolgi rok pa vsi skupaj še večje izdatke. Drugo vprašanje, na katerega pa želim opozoriti, je pa to, kar je že načel gospod Slavko Sok, kako gre s temi kohezijskimi in evropskimi projekti. Država bo občinam, ki so marsikatere v nezavidljivi finančni situaciji, enostavno mogla pomagati in skupaj z ministrstvi nameniti več sredstev. Da vam povem zgodbo, recimo, lokalno zgodbo. Mi smo dobili pred letom 2005 potrjen evropski kohezijski projekt, ki je bil tisti trenutek ocenjen na 18 mio evrov in še en drobiž, ključ razdelitve 61% Evropa, 30% občina in ministrstva, 10% občina. Danes je, preden smo zasadili prvo lopato, zaradi podražitev v gradbeništvu ta projekt vreden že 21 mio evrov. Ko pa smo skušali zaključiti še eno od zgodb, izgradnja centralne čistilne naprave, v Bruselj je bil poslan zahtevek za 3,7 mio evrov, najcenejša ponudba, ki smo jo dobili, je 6,9 mio evrov poleg že dvemilijonske podražitve, poleg vseh dodatnih del še pri eni sami čistilni napravi 3,2 mio evrov dodatnih sredstev. Slovenske občine tega z dodatnim zadolževanjem, z obremenjevanjem prebivalstva enostavno ne bodo zmogle in ne zmorejo. Še posebno tiste, kjer je bil prevzet mandat, recimo, z dediščino kakšnih 4, 5 ali 6 mio evrov. Treba je iskati v okviru Vlade in ministrstev tudi rešitve, kako zaključiti te kohezijske projekte, da bodo pomenili razvoj, ker to brez dvoma predstavljajo, ne pa coklo v razvoju. Kajti v občinah, ne glede na to, kako varčujemo, tudi kultura, sociala, šolstvo, vrtci in pa šport morajo iti naprej. In enostavno v okviru Vlade in v okviru proračunov je treba razmišljati tudi o teh zadevah. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Sprašujem, minister ali želite besedo? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Ker je bilo včeraj in danes veliko vprašanj povezanih s črpanjem evropskih sredstev, bi jaz vseeno poskušal te stvari nekoliko pojasniti in pri tem poudariti to, da niti približno ni slika tako črna, kot se poskuša v Državnem zboru ob tej proračunski razpravi predstaviti, s tem da se je seveda potrebno zavedati realnih možnosti in realnih okvirov. Zadeva je dokaj kompleksna, zato bi jo poskušal sistematsko predstaviti, in sicer moramo najprej, ko se pogovarjamo o črpanju evropskih sredstev, govorim seveda za področje strukturnih skladov in kohezijskega sklada, torej za področje kohezijske politike, kjer je naša služba pristojna kot organ upravljanja, nosilci posameznih projektov in načrtovalci vsebin so potem resorna ministrstva. Najprej je treba ločiti na dva dela. Prvi del je obstoječa finančna perspektiva oziroma perspektiva, ki se je zaključila z letom 2007, kar zadeva vsebin. Je pa res, da z vidika črpanja evropskih sredstev se pa zaradi pravila M+2 še nadaljuje v letošnjem letu in še v naslednjem letu in ta sredstva morajo zato biti načrtovana v proračunih za tudi naslednje leto - govorim za leto 2008 in za sredstva kohezijskega sklada, kjer se bo pa črpanje zaključilo šele leta 2010. Ker tam je pa še drugačen pristop, kar pomeni, da so pa ta sredstva načrtovana ne samo v proračunih za leto 2008 in 2009, ampak tudi bodo morala še biti načrtovana v letu 2010 za tista zadnja sredstva, ki se bodo takrat vračala. Kar zadeva uspešnosti ob teh obstoječi finančni perspektivi, moram reči, da z izjemnimi napori, ki so bili narejeni znotraj Vlade z ozirom na dediščino, ki je bila tukaj podana, in moramo zelo jasno povedati, da mi nismo več mogli v tem mandatu spreminjati osnovnega dokumenta, kot je enotni programski dokument, in vseh ostalih, ki so bili pred tem izpogajani s komisijo, in smo morali akceptirati zatečen način črpanja sredstev. Poskušali smo ga s tistimi ukrepi, ki niso posegali v te sistemske dokumente, tudi ustrezno korigirati, optimizirati, v tem smislu tudi pospešiti in če bi pogledali konec leta 2004 oziroma začetek leta 2005, ko praktično na tem segmentu črpanja ni bilo, lahko danes ugotavljamo, da je Slovenija pri črpanju sredstev - in tukaj se primerjamo z drugimi evropskimi državami, verjetno je to edina relevantna in smiselna primerjava in ne nazadnje, to niso naše primerjave, da ne bi v tem smislu šle napačne interpretacije, ampak to so podatki, ki nam jih posreduje tudi komisija. In moram reči, da kar zadeva ta del, smo na področju strukturnih skladov med vodilnimi članicami, kar zadeva črpanje evropskih sredstev. To pomeni, da ne bomo samo počrpali teh sredstev, po naših ocenah s 95%, ampak načrtujemo z 99%, 100%. Skratka želimo, da bi v celiti ta sredstva počrpali in v tej smeri v tem trenutku še vedno gredo tudi napovedi po posameznih resornih ministrstev. In če naredimo primerjavo na tem segmentu z drugimi državami, potem je treba povedati, da smo, recimo, na evropskem regionalnem skladu, ki je v tem delu po finančnem okviru največji, na tretjem mesto med vsemi državami članicami. Pred nami sta samo Švedska in Irska. In če se pogovarjamo o celotni masi, kar zadeva strukturne sklade, potem smo med vodilnimi oziroma med prvimi, kar zadeva novih članic, ker je nekoliko slabši rezultat na socialnem skladu in tudi deloma na ribištvu in kmetijstvu, kjer so sicer manjša sredstva, vendar je tam povezano tudi s specifiko projektov in z veliko razdrobljenostjo teh projektov - kar pomeni, da tudi to je bila pravzaprav dediščina iz preteklosti, ta velika razdrobljenost, tega nismo v tej Vladi na tak način osvojili - in je tam bistveno več potrebnih naporov, da stvari tečejo. In moram priznati, da z ozirom na situacijo, ki smo jo podedovali, imamo v tem trenutku še tudi na posameznih segmentih kar številne ali pa določene težave, kjer usklajujemo, dodatno pogajamo sredstva s komisijo. Vendar še enkrat ponavljam, ocenjujemo, da bomo v celoti ta program realizirali. Torej, če govorimo o obstoječi finančni perspektivi, ne moremo v nobenem primeru govoriti, da Slovenija to slabo črpa, da je tukaj slaba situacija, ampak ravno nasprotno. Primerjave, ki se naredijo s primerljivimi državami Evropske unije, kažejo, da je Slovenija tukaj med vodilnimi državami. Je pa res, da je bilo v tem času potrebno narediti številne ukrepe, številne napore, da smo lahko te stvari pospešili in spravili sliko tako daleč, kot smo jo. Kar zadeva to finančno perspektivo kohezijskega sklada, je situacija takšna, da so tam tudi vsa sredstva v smislu odobrenih projektov v celoti počrpana, kar pomeni, da so vsi projekti na komisiji odobreni. Zaradi znanih zapletov, ki so bili s postopki javnih naročil predvsem v tistih delih, kjer vodijo te postopke občine, vemo tudi, kar se tiče zakonodaje iz tega segmenta, mislim, da še dve ali tri občine niso v tem trenutku končale postopkov. Ampak po mojih informacijah bi naj tudi ti postopki bili v zaključni fazi, tako da bodo tudi ti projekti pravočasno odobreni. In kot sem že omenil, realizacija projektov in črpanje iz tega naslova sega v leto 2010 kot zaključno leto; govorim seveda o kohezijskem skladu. Seveda ni naš namen, da bi v tej zgodbi ali pa na tem področju šli v neko tekmo, saj to ni tekma. Namen je, da se sredstva počrpajo, da se namenijo za tiste namene in cilje, za ki so najbolj potrebni v Sloveniji, in da v tem smislu dodatno pomagajo, kar zadeva naslednji razvojni preboj tudi na tem področju oziroma prispevajo k temu delu. In cilj, kot sem že omenil, je, da se sredstva v celoti počrpajo. Jaz upam in verjamem, da bomo to tudi v celoti uspeli. Vsekakor sem pa prepričan, da bomo tako uspešni, kot so bili v preteklosti. In ne nazadnje moram povedati tudi to, da so sredstva iz predpristopne pomoči iz sistema ISPA bila prekvalificirana, potem ko smo vstopili v Evropsko unijo, tudi formalno v kohezijske sklade, ker do takrat ti projekti niso bili realizirani, tako da si bomo natočili čistega vina. No, in zdaj bi šel še na novo finančno perspektivo. Tu se je Slovenija izjemno uspešno izpogajala. Obseg sredstev je približno štirikrat večji, kot je bil v preteklem obdobju, če govorimo o letnih kvotah. Ko govorimo o področju kohezijske politike, je teh sredstev za to obdobje 7 let oziroma 7 plus 2 leti 4,2 milijarde evrov, govorim seveda o evropskem delu. Kar zadeva lastno udeležbo, je lahko zelo odvisno. Tu smo šli do te mere, da bi naj bila lastna udeležba s strani Slovenije po posameznih področjih tudi, recimo, pri občinah tista minimalna, ki pa je še potrebna. In kar zadeva priprave za to naslednjo finančno perspektivo, je treba reči, da smo v tem trenutku praktično vse priprave končali tudi v tem operativnem smislu. To pomeni, da imamo na teh glavnih treh operativnih programih potrjena že v tem trenutku formalno tudi oba operativna programa, torej iz naslova krepitve regionalnih razvojnih potencialov, ta je finančno najtežji, ter razvoj okolja in prometne infrastrukture. Ta operativna programa sta bila na komisiji potrjena takoj po poletju. In mislim, da med okoli 450 operativnimi programi, ki jih mora komisija verificirati, sta tudi ta dva bila med prvimi, se pravi, mislim, da v prvi četrtini teh operativnih programov potrjena. Kar zadeva tretji operativni program, razvoj človeških virov, je v tem trenutku že popolnoma usklajen, bil je že tudi potrjen in bomo tudi formalno še nekatere postopke v zvezi s tem v smislu prezentacije tega programa naredili v naslednjih dnevih. Kar zadeva ta del pogajanj, je treba povedati, da ta pogajanja niso bila odvisna samo od Slovenije. Treba je bilo te dokumente ustrezno uskladiti, izpogajati znotraj Slovenije, medresorsko, tudi regionalno, se pravi, tudi z občinami, ki so nosilke tega, tudi s številnimi drugimi institucijami iz naslova civilne družbe, ki tudi participirajo na ta sredstva v posameznih usmeritvah. In bilo jih je treba seveda tudi uskladiti in izpogajati z Evropsko komisijo. In tega ni bilo mogoče narediti v enem dnevu, ker je to proces, in ta dinamika ni bila odvisna samo od nas, ampak je bila odvisna tudi od Evropske komisije. Vendar, kot sem že omenil, ocenjujemo, da smo tu tudi izpeljali vse postopke med tistimi prvimi državami članicami. In seveda iz tega naslova, ker so bili v tej fazi na takšen način ti postopki oziroma dokumenti potrjeni, je nerealno pričakovati iz nove finančne perspektive v letošnjem letu in to vsakdo, ki se je kadarkoli ukvarjal s projektiranjem, ki se je ukvarjal z izvajanjem projektov lahko ve, da je nerealno pričakovati, da bomo v letošnjem letu imeli ne vem koliko velik obseg črpanja iz tega naslova, to je nemogoče. Kdorkoli je kadarkoli kje izvajal določen projekt, osebno kot župan sem jih imel kar nekaj v svoji zgodovini, je popolnoma jasno, da življenjska doba projekta traja tri, štiri, pet let odvisno od velikosti in obsega projekta. In zaradi tega je pa res, da so verjetno ministrstva takrat, ko so pa načrtovala proračun za leto 2008 oziroma 2007, kar se v letošnjem letu velikokrat tukaj govori, in ker še niso vedela kako hitro se bodo pogajanja zaključila takrat, verjetno nekoliko preoptimistično načrtovala za leto 2007 ta projekt in tu se jaz lahko seveda strinjam. Kar zadeva za naslednji dve leti, 2008 in 2009 je načrtovanje proračuna tudi z vidika evropskega dela pridobitve teh sredstev po moji oceni realno, seveda so pristojna posamezna resorna ministrstva po posameznih področjih, zato, ker je potrebno v tem odboju izčrpati na področju kohezijske politike vseh teh 4,2 milijarde evrov v naslednjih sedmih letih in je potrebno temu verjetno dodati tudi sredstva iz naslova kmetijske politike, ki jih pa mislim, da jih je tudi za okrog 1 milijardo in potem je normalno, da pride v povprečju nekje na takšne številke kot se v tem trenutku vrtijo v proračunu v naslednjih letih. In zato, ker so v letošnjem letu pa že pričeli s postopki, v tem trenutku pa že potekajo javni razpisi, v tem trenutku so recimo na segmentu razvoja regij, ker so občine kot nosilci projektov že, prihajajo tudi posamezni zahtevki v tistih primerih, ker so hitreje, je potem jasno, da bo črpanje v naslednjem letu bistveno, bistveno drugačno. Jaz verjamem, da so ministrstva to svojo sliko, te svoje napovedi načrtovala realno, bilo bi zaskrbljujoče v kolikor bi v naslednjem letu pa ne bilo te realizacije, v tem delu se pa jaz lahko strinjam, vendar napovedovanje realizacije z ozirom na vsa sredstva, ki so na voljo iz ozirom na časovno obdobje in z ozirom na dinamiko postopkov, po moji oceni je lahko takšno, da je realno, ponavljam pa še enkrat, da so za to pristojna posamezna ministrstva v tistih delih, kjer so nosilci oziroma na drugi strani tudi občine, kjer so občine nosilci izvajanja teh projektov. In vsaj kar zadeva tega dela mi vemo, da letos iz tega naslova ne bo ne vem koliko velike realizacije. Bi pa poudaril še to, verjetno je nesmiselno ocenjevati črpanje evropskih sredstev samo skozi neko zelo kratko časovno obdobje, posebej še, če izbereš tisto časovno obdobje za katerega je popolnoma jasno, da sploh črpanja ne more biti. Smiselno je pogledati celotno časovno odboje, ne nazadnje je bilo tudi tu prezentirano, da so bili projekti Phare realizirani 95%, ja, na koncu so verjetno res bili in hvala tistim, ki so to speljali. In zato tudi mi ocenjujemo, da bo EPD realiziran tudi na tej višini. Ampak to bo znano naslednje leto konec leta, napovedi govorijo točno o tem in da bodo sredstva na področju kohezijskih projektov, kjer so pa posamični projekti, kjer so veliki projekti, podobno realizirano, ker bodo projekti izpeljani. Če pa vi iz enega sedemletnega oziroma sedem plus dva, devetletnega obdobja vzamete letošnje prvo tričetrtino leta, potem je popolnoma jasno, da so rezultati takšni kot so, saj drugačni biti ne morejo. Kdorkoli se ukvarja z realizacijo projektov, mu je to jasno. Bi bilo pa, ponavljam še enkrat, zaskrbljujoče, če v naslednjih dveh letih pa ne bi bilo realizacije, ki je napovedana. In tudi kar zadeva načrtovanje projektov, razpisi, ki so bili narejeni, konkretno v naši službi, niso več enoletni razpisi. Ampak so raztegnjeni na triletno obdobje, ravno zaradi tega, da je mogoče projekte bolj realno načrtovati, da niso postavljene občine v neko časovno presijo in potem se vlečejo tudi slabe rešitve in je bistveno več težav. In potem je realizacija teh projektov lahko bistveno lažja, enostavna. Je pa res, da je to z oziroma na to, da je zdaj daljše obdobje, kot je bilo prejšnje, bistveno lažje in možno seveda narediti. In ko se pogovarjamo o velikosti projektov. V operativnih programih, ki so podlaga za črpanje evropskih sredstev kot izvedbeni dokumenti, imamo kombinacijo tako velikih projektov, kot komplementarnih manjših projektov. Zato, ker sicer bi se lahko zgodilo, če bi imeli same velike projekte, recimo avtoceste, da posamezne občine oziroma zveze občin, ker se občine v projekte običajno združujejo, ne bi praktično imele dostopa do evropskih sredstev, kar bi pa bila velika škoda. Zato je kombinacija teh projektov narejena iz kombinacije velikih projektov, recimo na področju gospodarskih središč imamo 9 velikih gospodarskih središč, kot velike projekte, in potem imamo iz naslova razvoja regij komplementarne te manjše projekte, ki pa niso tako mali, saj je spodnja meja teh projektov omejena na 600 tisoč evrov, kot manjše dopolnilne projekte, s katerimi pa občine lahko stopajo v te mrežne povezave, recimo na tem področju za manjše cone in tudi vse ostale infrastrukturne in druge projekte iz tega naslova. Ne drži, da v preteklem obdobju ni bilo veliko zelo malih projektov, pravzaprav so področja dela, tudi področje kmetijstva številni mali, kjer gredo praktično tisoče in dejansko povzročajo iz vidika administracije precejšnje težave. Vendar je tukaj treba zajemati celoten spekter vsebin, ki naj bi se iz tega naslova črpale. Če bi povzel na tej točki, potem se jaz nikakor ne bi mogel strinjati, da kar zadeva črpanja evropskih sredstev, da je Slovenija tukaj v slabi situaciji, ravno obratno. Obstoječa finančna perspektiva, podatki, ki so relevantni in dosegljivi na komisiji in tudi izjave evropskih predstavnikov govorijo o tem, da je Slovenija tukaj med vodilnimi. Res je, da smo naredili veliko naporov, tudi po slabi dediščini, ki smo jo imeli. Res je, da so še določene težave, ki nam jih kažejo posamezne revizije, vendar so to revizije iz obdobja konca 2004, začetka 2005 in za sistem, ki ga mi nismo mogli več spremeniti, iz razpisov, ki jih nismo več mogli spremeniti, ker so bili takrat narejeni, mi pa sedaj te stvari dodatno utemeljujemo na komisiji, v tem smislu, da branimo naša stališča, torej tudi zagovarjamo prejšnjo vlado, če hočete, in da smo vse te pomanjkljivosti v sistemu, ki so bile, poskušali odpraviti v nastavku za ta novi sistem. In jaz seveda tudi ocenjujem in sem prepričan in ne vidim razloga, da tudi v tej novi finančni perspektivi, se pravi v tem 7-letnem ozirom 9-letnem obdobju ne bi Slovenija teh sredstev uspešno počrpala. Tudi smiselno je, da jih črpa čim prej, ker to seveda v razvojnem smislu prinaša dodatne učinke čim hitreje. In dinamika, ki je na nek način prezentirana, tudi skozi proračun, za katero pa so pristojna posamezna ministrstva, kot načrtovalci teh sredstev, je na nek način tudi smiselna in logična, z ozirom na to, kako se lahko projekti peljejo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Ampak dejstvo je, da samo realizacija šteje, mar ne. Proceduralno, kolega Cvikl. Izvolite.
Proceduralno, dovolite, da se najprej zahvalim ministru za to, da je uspel priti v Državni zbor. Ampak, glede na to, kar je minister rekel, pa dajem naslednji proceduralni predlog. Minister je rekel, da ja, leto 2007, se lahko strinja, da realizacija ne bo takšna, kot se je načrtovala. Jaz celo mislim, da se verjetno minister sam strinja s tem, da je 471 milijonov trenutno napovedane realizacije, ki jo je dala Vlada Republike Slovenije krepko previsoka ocena prihodkov, ker je do zdaj črpano nekih 199 milijonov evrov. Hkrati pa je minister rekel še eno drugo, še bolj pomembno stvar: "Šele konec leta 2008 bomo videli, kako se bo uresničil načrt za leto 2008, in to nisem kriv jaz, ministrstva so tako načrtovala." Minister za lokalno samoupravo in lokalni razvoj ni prepričan, kako so ministrstva načrtovala. Minister za finance je povabil ministra Žagarja, da to tukaj pove. Predlagam, ali da pridejo vsi ministri pojasniti, vsak za svoje področje, ali pa da nam predsednik Vlade tukaj pove, kako to, da imamo tako veliko diskrepanco med tekstom proračunskega memoranduma kjer predsednik Vlade, predpostavljam, da se je pod njega podpisal, pravi, da bo prihodkov v višini v povprečju 1,56% bruto domačega proizvoda, in to je malo; prejle smo računali, 480, 500 milijonov evrov; v letu 2009 pa ste zapisali da bo teh prihodkov 880 milijonov. Ali drugače, gospod Žagar. Če smo se izpogajali za približno 5 milijard denarja v novi finančni perspektivi in če imamo princip N+3, 5 milijard delimo z 10, v povprečju pa delimo z 9, še zmeraj smo na letnem povprečju približno 500 milijonih evrih. Ne pa 880 milijonov evrov. Torej, kdo koga zavaja? Ali, gospod Žagar, vas zavajajo ministri, najprej za leto 2007 so vas zavedli. Vi pravite, da ni mogoče počrpati vsega tega, ampak poglejmo si dokumente iz 2006. V dokumentih leta 2006 ste rekli: "Ker je leto 2007 prvo leto naslednje finančne perspektive, bomo začeli črpati denar tudi iz tega obdobja" in ste šli z zelo visokimi, previsokimi pričakovanji. Danes pravite, "realizacija ne bo 471", ni več jasno kdo je tu odgovoren. Minister se izgovarja na druge ministre, minister za finance na ministra Žagarja. Predlagam, moj proceduralni predlog je, da predsednik Vlade pojasni treznost in resnost teh napovedi. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Vsak poslanec, proceduralno, ima pravico obrazložiti svoj predlog v roku treh minut. Jaz si ne morem vzeti pravico in ga predčasno prekinjati, dokler ne izoblikuje svojega predloga. Se ja pa predhodno k repliki na izvajanje gospoda ministra prijavil kolega Borut Sajovic in glede na to, da je bil edini razpravljalec pred ministrom, se je ministrova kritika na predhodnika nanaša na njega. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister! Jaz se z vami povsem strinjam in moja razprava ni bila nikakor namenjena kot kritika na vaše delo. Gledam naprej, počrpali, ocenjujem sam, sredstev smo zadosti, opozarjam pa v okviru razprave proračun 2009 na javnofinančni problem, ki ga bomo imeli. 2010 se kohezija zaključi in projekt kohezije bo uspešno zaključen, če ne bodo občine v bankrotu. In jaz se bojim samo tega in vas prosim, če sem vas prav razumel, ko ste rekli, da slika ni tako črna. Ali to pomeni, da v letu 2010 občine, ki smo šle v kohezijske projekte lahko računamo na dodatna sredstva? Zame je slika zelo črna, če imam proračuna na leto dobrih 7 milijonov evrov. Že preden sem pa zakopal s prvim bagarjem ali s prvo lopato, pa vidim 5 milijonov evrov dodatnih sredstev. Zame, oprostite, za resnega in odgovornega župana je slika katastrofalno črna. In bom zelo vesel, če me sedajle z argumenti potrdite, da se motim. Povejte mi, da mi boste vsaj polovico teh manjkajočih sredstev zagotovili iz enega ali drugega ali tretjega ministrstva in potem bom odšel najbolj srečen danes po tej razpravi iz dvorane. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. In razprava, gospod minister, izvolite.
Hvala. Še enkrat zelo kratko pojasnilo, tudi na izvajanje gospoda Cvikla. Sedaj ne velja generalno pravilo M+3, ampak velja pravilo M+2 oziroma prva tri leta mislim, da je pravilo M+3, govorim pa sedaj o novi finančni perspektivi. In kar zadeva novo finančno perspektivo, ponavljam še enkrat, takrat ko so ministrstva načrtovala letošnji proračun, torej 2007, še niso imela popolne slike, ker takrat nismo zaključili še pogajanj z evropsko komisijo. In je to tudi neka realna podlaga za to, da so lahko, da so pač nekoliko bolj optimistično stvari načrtovale. Kar zadeva dinamike črpanja teh sredstev, je na nek način logično, gre po neki takšni krivulji, posebej še zaradi tega, ker let je manj, jih je 7+2, s tem, da zadnja leta se morajo stvari čim prej urediti in je logično, da je črpanje sredstev [[...]]v prvo obdobje, vendar ni možno v prvo leto in potem so na nek način po moji oceni te številke realne. Seveda bi pa za posamezno ministrstvo najlažje pojasnila posamezna ministrstva. Kar zadeva pa obstoječe finančne perspektive, so pa tam projekti odobreni. Mislim, da govorite vi o tem projektu. Naslednje ministrstvo je Ministrstvo za okolje in prostor. Kar pa zadeva participacije občin, mislim, da smo s tem, ko smo bistveno popravili tudi finančno sliko občin, nekoliko olajšali občinam to participacijo, saj ta sredstva dodatna je možno lažje nameniti za investicije. Je pa res, da bi sedaj zelo težko komentiral posamezne projekte posebej še, ker niso v naši pristojnosti, ampak so v pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor. Sem pa prepričan, da se moramo vsi skupaj potruditi in tudi ta projekt realizirati. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Lahko nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih? Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Kristjana Janca.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Jaz s tem predlogom proračuna 2009 nimam takšnih težav kot nekateri predhodni govorniki, ki toliko črnega vidijo v prihodnosti 2009 in vedo točno kaj se bo zgodilo leta 2009. In točno napovedujejo kako se bo uspešnost takratnega časa izvajala v okviru 2009. To je že dolgi pogled, ki ga imajo samo nekateri najbolj sposobni. Drugo, kar bi rekel, to še enkrat dokazuje današnja razprava nekaterih mojih kolegov predhodnikov, da je dobro, da imamo tudi v poslanskih klopeh župane, ki se dnevno srečujejo s tovrstnimi težavami in problemi, na katere gledajo iz drugega zornega kota, kot tisti v praksi, v življenju, kaj se dogaja na nekem področju, pa naj bo to občina ali neka druga inštitucija. Tisto, kar sta govorila moja predhodnika, zelo drži. Dobro vemo, da ta predlog proračuna, ki ga imamo danes, da ga bo ta Vlada, jaz verjamem, da ta Vlada ali katerakoli nova Vlada, zagotovo še marsikaj spremenila. To vemo dobro vsi,da se bo to zgodilo, ko bo ta zadeva nastopila v pravem času in da bo zagotovo tudi pokrajinska zakonodaja kar močno premešala karte znotraj proračunskih postavk, ki ga danes mi formalno sicer predlagamo v sprejem 2009. Prav je tako, da se danes pripravljajo te stvari in da se o tem tudi razpravlja. Toliko besed izgubljamo za nekatere stvari, ki po mojem res ne držijo. Okoli zadolževanja je bilo povedanega veliko krivičnega. Mislim, da Slovenija ni tista država, kjer bi bilo to skrb zbujajoče, koliko je zadolžena na prebivalca, koliko je javni dolg. Podatki obstajajo, evropska statistika verjetno ne laže in mislim, da je ta primerljivost dostopna vsakomur. Poglejte na lestvico držav, s katerimi se radi primerjamo, pa tudi primerjajte ta podatek, kolikšna je v Sloveniji zadolženost na prebivalca in v uspešnih državah, primerljivih s Slovenijo v EU, pa vam bo mogoče malce lažje pri srcu. O inflaciji govorimo dva dni kar intenzivno. Dobro je da lahko nekateri kritizirate, kritika na kritiko, kaj bi moralo biti, pa ni in tako naprej. Vsi vemo, da ni inflacija taka, kot si jo želimo, da je nekoliko večja. Vsi vemo, če smo korektni in pošteni, da ima tudi zunanje vplive, zakaj je tako velika. Nafta, žito, bla, bla in tako naprej. Verjetno to, kar sem že včeraj razlagal, upam, da se bo zgodilo vse najboljše, tudi s strani Vlade, vsi notranji možni ukrepi, da bo ta trend ustavila oziroma zmanjšala, da vam tudi ta trenutek političnega napadanja vstavijo v tem smislu,da se ta inflacija umiri. To je zagotovo želja vseh v tem parlamentu, ne samo koalicije oziroma pozicije. Kar se tiče črpanja, napad, da je bilo 1.9. slaba realizacija. Da, ampak če vemo to prakso običajno, da se običajno zgodi veliko več v 9, 10, 11 in 12 leta, da se takrat neke zadeve zapirajo, zaključujejo in takrat se bodo postavke tudi z vidika črpanja zagotovo popravile v prid predlaganim številkam v proračunu. Ampak to je vedno neznanka. Tisti, ki se ukvarjamo in ukvarjate s takimi zadevami, veste, da se pač nekaj običajno planira in tisti cilj je treba doseči. Vmes je pa zagotovo veliko ovir, veliko problemov in težav, na nekatere so že moji kolegi župani pred tem opozorili, kje jih čakajo pasti, take in drugačne, in kako je težko. Verjemite mi, da je črpanje iz kohezijskih skladov kot tudi sicer izjemno, izjemno zahtevno področje. Verjemite mi, da je treba pripraviti izjemno dobre projekte, prave projekte, ki niso samo lokalnega, ampak morajo biti tudi regionalnega značaja. Da je take projekte treba najti v sklopu regije, v sklopu lokalne skupnosti, jih odlično pripraviti, prijaviti na razpis in šele potem čakati na pozitivne rezultate. Vendar je pa tu glavni problem, ki tare mnoge slovenske občine, zagotovo predvsem tiste manjše, finančno šibkejše, to so lastni viri. Lastni viri slediti tem večjim projektom, ki, hvala bogu, da so in da se izvajajo, sicer še ne bi kmalu prišli na vrsto, tako pa bodo, in jih je treba tudi finančno uskladiti. To pa ni preprosto za vsak proračun, ki ima ob tem še take in drugačne obveznosti, zakonske in tudi tiste, ki jih v skladu z investicijami peljejo v določenih občinah. Zato se tu dogajajo določene težave in verjetno bodo imele določene občine kar nekaj težav, da bodo tiste pričakovane vsote virov tudi zaprle in tisti denar pripeljale v svoje, take in drugačne občinske projekte. Pa ne velja to samo za slovenske občine, velja tudi za vse druge institucije, ki se na takšne razpise prijavljajo in želijo ta evropski vir pripeljati v svojo hišo. Ko pa že ta uspeh pride do konca, da si vendarle uspel zadostiti vsem tem evropskim, bruseljskim normam, ki so izjemno zahtevne, birokratske, potem pride pa stvar do razpisa - nova zgodba, nov list. Imaš razpise, ki v tem današnjem času, ko vemo, da je trg nasičen, predvsem izvajalci nasičeni s številnimi projekti, ki se izvajajo v slovenskem prostoru, se pojavlja mali krog ponudnikov storitev in izvajalcev, in ko se ta krog dviguje, se avtomatsko tudi cena storitev, kajti če je manjše povpraševanje po delu, je zagotovo cena teh storitev bistveno večja. Potem sledijo pritožbe, postopek pritožbe na podlagi zakona, revizija in tako naprej. In se zgodi, da lahko traja leto dni od pridobljenega projekta do končnega podpisa pogodbe. Novo leto, nova zgodba, nove stvari in smo zopet na začetku poti. Torej, stvar ni tako preprosta in enostavna, kot se sliši. In na koncu za vse kriviti Vlado, ne gre. Nosilci projektov so tisti, ki so glavni odgovorni, eno so občine, zagotovo, slovenske, in druge institucije, ki imajo tu možnosti. Seveda, Vlada vse to koordinira, hvala bogu, ampak ni na koncu vsega kriva Vlada, če ena slovenska občina ali pokrajina oziroma regija ne bo izkoristila dane kvote za take in drugačne projekte; ali jih ne bo pripravila ali bo pripravila slabe ali pa ne bo zagotovila lastnih virov. In zopet bo na koncu za vse kriva Vlada, ker ni uspešno počrpala vseh tistih kvot oziroma pričakovanih virov. Tako da v bistvu tu zgodba ni povsem črnobela, ampak je vmes še mnogo faktorjev in "čejev", če se karkoli ne zgodi. Skratka, jaz menim, da ta proračun 2009 se mi zdi, da ima neke dobre nastavke, da je pozitive, da gre v tisto smer razvoja, ki jih ta naložbeni ciklus, ki pa je izjemno velik, to morate priznati, hočete ali ne. Toliko kolikor se danes gradi v tej Sloveniji, se po moji oceni še nikoli ni. In to je dobro, to je dobro in s tega vidika vidim, da so tudi poudarki tako na varovanju okolja, gospodarstva in tudi graditve novih stanovanj in podobnih zadev, kar je pomembno za ta naš skupen razvoj Slovenije. In nenazadnje, pomembno je tudi to, da se dosti vlaga v raziskave, tehnološki razvoj in sicer. Tako, da mislim pa, da so potrebe še mnogo večje, kot je rekel kolega pred mano, na področju vodnega sklada, vodotokov in številnih drugih projektov, ki v tem proračunu so večje postavke, je več denarja namenjenega, vendar za dejanske potrebe verjetno še vedno premalo. Drži, da na naravne katastrofe nobena vlada ne more vplivati vnaprej, kaj se bo zgodilo 2008, 2009, kljub temu, da se sprejemajo postavke, rezerve za naravne nesreče. Ampak, tu nas vedno prizadene in jaz verjamem, da tudi te največje nesreče, ki so se zgodile v zadnjem času v Sloveniji, bomo v okviru proračuna 2008 in 2009 v največji meri poskušali prebroditi te velike težave, ki so jih občine doživele s temi poplavami. Jaz upam, da tudi tega denarja; Ne upam - vem!; da je tega denarja kar nekaj v teh proračunih 2008 in 2009 in da se bo ta sanacija nadaljevala v 2008, 2009, in verjetno tudi 2010 in še kakšno leto kasneje. Kajti to je bila velika katastrofa in noben proračun, niti slovenski, ne more v enem letu zagotoviti vse te številke, ki so bile, ocenjenih poškodb, na enkrat. To bi pač počasi, naprej. Skratka, jaz upam, da bo ta Slovenija in tudi ta Vlada, nadaljevala s to, s pomočjo našega gospodarstva z uspešno gospodarsko rastjo, kar je seveda pomemben element zgodbe, in ustvarila čim bolj optimalne pogoje, da se bo to gospodarstvo prijazno in uspešno razvijalo tudi v bodoče, da bo še manj brezposelnosti, ki jih je že zdaj relativno zelo uspešno, podatki govorijo, da je ta brezposelnost ena najnižjih, da bomo še naprej zniževali javno porabo, kar je zelo pomembno, predvsem pa izjemno kompleksno in zahtevno področje, zmanjševali primanjkljaj in seveda nadaljevali s tem ciklusom naložb. Tako v ceste o katerih danes tako veliko govorimo, včeraj smo bili proti njim, nekateri, ste bili, danes pa to podpirate, da je to dobra naložba, da je to prava razvojna komponenta, da je potrebno razvijati in nalagati v nove naložbe, cestne infrastrukture takšne in drugačne, in mislim, da je to stvar treba nadaljevati. Jaz upam, da bo tudi Vlada in vsi, ki so kakorkoli povezani s to zgodbo, naredili vse, kot sem rekel, da se ta inflacija vsaj ustavi, če ne nekoliko tudi pade. Zato tudi so ukrepi, ki že tečejo in da še bodo. Seveda pa bo treba, tudi brez zunanjih vplivov vse to težko naredila vlada sama, kajti tudi tisti ukrepi so izjemno pomembni. In nenazadnje, na koncu, v Bruslju nas mnogokrat pohvalijo, kot uspešno državo, ki se je nekako znašla na tem evropskem parketu, ki ima dobre rezultate. Doma v parlamentu pa poslušamo sistematično kritiko kaj vse nič ne velja, pa še tiste najboljše ukrepe, ki jih je ta Vlada sprejela, ki so pozitivni za blaginjo vseh državljanov jih nekateri načrtno, sistematično kritizirajo, da ne veljajo in da niso nič vredni. Po mojem to ne drži in mislim, da če komu v življenju štejejo le dejanja, meni štejejo prazne in velike besede in predvsem govorjenje kaj bi bilo, če bi bilo in kaj bi bilo, kako naj bi bilo, je to zagotovo bolj ko ne floskula politična, ki pa mogoče ima določen cilj, da napade tudi tiste najboljše zastavljene projekte v Sloveniji, ki dajejo uspeh vsem, ki živimo v tej lepi deželi. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Martina Mikoliča. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. Ali so v realnem okvirju načrtovana finančna sredstva, ki bi se naj črpala iz Evropske unije v letu 2008, predvsem pa v 2009, bi rekel naslednje. Res je, da je v letošnjem letu, da so težave, predvsem zaradi tega, ker je vključena tudi nova finančna perspektiva, ampak sem trdno prepričan, da kazalci do septembra ne izkazujejo realne slike, ki bo konec leta glede na to, da pravzaprav v tem zadnjem kvartalu bodo še določeni zahtevki prišli bodisi iz lokalnih skupnosti oziroma s strani posameznih ministrstev. Drugič bi pa rekel, poglejte, kdaj pa bomo, če ne v letu, ki je pred nami 2008 in 2009 počrpali maksimalno finančna sredstva, če ne v teh letih glede na razrez za naslednjo finančno perspektivo, kolikor je planirano v proračunu. Jaz se tudi strinjam z vsemi, da ni enostavno pripraviti vse potrebne dokumentacije, bodisi projekte, ki morajo res biti takšni projekti, ki bodo po realizaciji imeli tudi določene učinke, pa če govorimo o projektih, ki jih prijavljajo posamezna ministrstva ali pa lokalne skupnosti, ni enostavno, ampak sem pa prepričan, da v teh letih smo se pa le naučili, pa imamo sposobne ljudi, da to tudi pripravijo in sem tudi prepričan, če govorim zdaj za lokalne skupnosti, pa glede na to, da to niso sedaj enoletni projekti in da tisto, kar je prej minister za lokalno samoupravo povedal, da smo lokalne skupnosti se letos prijavljale za triletno odboje, se pravi to so triletni projekti, 2007, 2008 in 2009, spomladi bo spet razpis, bodisi, to so razvojna sredstva, spet za triletno odboje in ne vidim nobenih težav tu, da lokalne skupnosti ne bi imele projektov, ki bi ustrezali vsem pogojem, ampak ni to samo projekt. Potrebno je pripraviti investicijsko dokumentacijo, ki je zelo pomembna, tam ne bi smelo biti napak, da se potem zgodi, da ti komisija to zavrača, na drugi strani je pa potrebno projekt tudi glede na terminski plan izvajati in v končni fazi, veste, to se vidi, da Evropa je pa le gospodar oziroma da hoče biti dober gospodar in pravzaprav za to so pa te kontrole. Potem tudi komisija pregleda ali je dokumentacija v skladu s predpisi, pa tudi ali se izvedba izvaja tako kot se mora in da je tudi opravičljivo, da je denar bil prav namenjen. Ampak to so sedaj ti projekti, ki pomenijo investicije. Veste, to, kar je bilo prej rečeno s strani enega od poslancev, leta 1998, 1999 oziroma Phare, pa Sapard do leta 2002, 95% koriščenje ali pa so bila izčrpana evropska sredstva, pa to, kar se danes dela, to je taka primerjava, kot da bi rekel urejanje ene vaške ceste ali pa lokalne ceste, pa avtoceste, pa ne moremo to primerjati, spoštovane kolegice in kolegi. Tukaj pa le moramo biti realni, tudi sam oziroma naša občina je sodelovala pri Phare projektih in vemo, da tisto pravzaprav bila, če lahko tako rečem, teorija, to, kar se pa danes dela, je pa praksa, so pa investicijski projekti, ni primerljivo ne po kvantiteti, ne po kvaliteti, če govorim iz vidika finančnih sredstev. Jaz sem prepričan, da je obseg sredstev za 2008 realen. Tudi obseg sredstev za 2009, se pravi glede na to, da se podvoji in glede na to, da so določeni projekti se pričeli izvajati že v letošnjem letu, se pravi je realno, da bodo leta 2008, 2009 zaključeni, kar pa pomeni, da 2009 bo se za te projekte lahko počrpalo največ finančnih sredstev oziroma toliko finančnih sredstev, kot je po vsebini planiranih ali pa v načrtovanih projektih in na osnovi tega je tudi realno, da je toliko finančnih sredstev v proračunih, seveda pa je naloga vseh, če lahko tako rečem, sedaj izvajalcev, da bodo to tudi naredili. In, če bo to narejeno na posameznih ministrstvih, če bodo lokalne skupnosti, zadaj so tudi drugi subjekti, potem bo prav gotovo to tudi realizirano. Vsekakor bom proračun za 2009 podprl, ker smatram, da je razvojno naravnan, da je dobro pripravljen in da bo proračun, ki vključuje vse tisto, kar je bilo narejenega z vidika bodisi spremembe davčne zakonodaje in drugih zakonov, ki prav gotovo vplivajo ali so vplivali na pripravo proračuna tudi za 2009, da bo ta proračun tudi eden od dobrih odrazov, če lahko tako rečem ali pa pogoj, da se bodo določene investicije tudi v letu 2009, tiste, kar so planirane v proračunu tudi realizirale. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslansko Barbaro Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Kar nekaj časa je bilo porabljenega za prepiranje ali pa dokazovanje, koliko uspešna je Slovenija, kako uspešna je Slovenija pri črpanju evropskih sredstev. Ampak tako na pamet, kot je prej govoril minister Žagar pa vseeno ne gre govoriti, ni pošteno. Ni pošteno. Veste, podatki kažejo in to je realnost, praksa, ki ste jo omenili, spoštovani kolega pred menoj, da je Slovenija počrpala v prvih desetih mesecih, od januarja do oktobra zgolj 5% na področju sociale, iz socialnega strukturnega sklada. Ali se res lahko pohvalimo s tem podatkom pred Evropsko unijo, ob dejstvu, da nas Evropa opozarja, da smo slabi na tem področju, da se moramo izpopolniti, izboljšati? Rada bi slišala podatek s strani ministra, koliko Slovenija dejansko plača več v evropski proračun, kot iz njega dobi? Slabi smo, ne samo na področju sociale, tudi na drugih področjih, razen tam, kje je direktno financiranje, ne preko posameznega ministrstva. Tam pa smo nekoliko boljši. Rada bi videla tudi, na katerih področjih - v proračunu se vidi regionalizacija. Sam predsednik Vlade je rekel, da projekt regionalizacije, ker zakonodaja še ni v popolnosti sprejeta, ne more biti podlaga, ki bi jo vključeval proračun. Ker ste nekateri govorili, koliko finančnih sredstev se bo preneslo na bodoče pokrajine; pa saj niti ne vemo, kakšne bodo pokrajine. Ali so tudi te ocene kar tako čez palec narejene, kot je minister Žagar, ne vem, oblikoval nove pokrajine? Ko je sedel na sestanku, pa rekel, aha, Medvode bodo šle k zasavski pokrajini oziroma k Trbovljam. Pa to je šala. To je slaba politika, če proračun bazira na takem delu, spoštovane kolegice in kolegi. Danes zjutraj sem v poročilih poslušala ministra Viranta, ko je rekel, da so zahteve carinikov, zdaj se bom odmaknila na področje sociale plač, da so zahteve carinikov ob njihovi stavki pravzaprav pohlep. Sprašujem ali res? Ali so pohlep tudi zahteve delavcev v zaporih, varnostnikov, paznikov, ker opozarjajo, da imajo nevzdržne razmere in katastrofalno nizke plače? Ali je pohlep morebiti to, da je minister za pravosodje odgovoril, da bo zaradi zahtev po povečanju duhovne oskrbe v zaporih prišlo na vnovično ali pa na bistveno večje zaposlovanje na tem področju? Jaz imam poslanski odgovor oziroma odgovor ministra na moje poslansko vprašanje; in da je plača osebe, ki izvaja duhovno oskrbo kar trikrat večja od plače, ki jo prejema paznik v zaporu, pa verjamem, da ima bistveno težje delo. Danes celo berem v časopisu, da bo minister Karl Erjavec, predsednik tiste stranke, ki se je v parlamentu bahala s tem, ko je napovedala obstrukcijo ob sprejemanju Zakona o verski svobodi, da bo ta isti minister oziroma predsednik te iste stranke podpisal drugi vatikanski sporazum, ki bo dodatno povečal zaposlovanje na področju duhovne oskrbe v vojski, policiji in tako dalje. Povejte mi, kje so predvidena finančna sredstva za podpis novega vatikanskega sporazuma. Kje je tista postavka? Jaz je nisem našla. Po drugi strani želim opozoriti, da, ko berem obrazložitev k proračunu, konkretno za leto 2009, na področju Urada Vlade Republike Slovenije za verske skupnosti. Berem, da ta urad dobi finančna sredstva tudi za zagotavljanje informacij javnega značaja. Ampak s strani ministra za finance, ki je, verjamem, da pisal ta tekst ali sooblikoval tekst, proračun za leto 2009, ni mogoče dobiti odgovora na poslansko vprašanje, kakšno je finančno stanje ene verske skupnosti v naši državi. Ne, ker pravi, da ta verska skupnost ni proračunski uporabnik. Ampak če boste gledali postavke v proračunu za leto 2009, boste videli iz koliko postavk se dejansko črpajo finančna sredstva za delovanje verskih skupnosti. Zakaj sem prej omenila zaposlovanje, spoštovane kolegice in kolegi? Zato, ker smo v okviru matičnega delovnega telesa opozorili na odločbo Ustavnega sodišča, konkretno gre za področje invalidnosti, varstveno delovnih centrov, ki, verjamem, da veste, se ukvarjajo z invalidnimi osebami. Takrat smo opozorili na to odločbo, ki je jasno povedala, da na tem področju naša država ne izpolnjuje standardov. Da bi bilo potrebno povečati kapaciteto oziroma na eni strani tako zaposlen kader, na drugi strani pa seveda tudi uporabnike, kajti čakalne dobe so iz dneva v dan večje. Ampak takrat ni bilo ministrice na odboru. Takrat je bil njen namestnik. Državni sekretar je rekel: Ne. Ni šans. Vlada nima denarja za to. Ne bomo povečali možnosti, ne bomo dodatno financirali v okviru proračuna potreb, ki so nastale v naši družbi na področju invalidnih oseb. Tudi za starostnike že davno ne sledimo več realni situaciji v naši državi. Ampak na drugi strani vidimo, da povečujemo finančna sredstva za zagotavljanje duhovne oskrbe na različnih področjih. Ali je to pošteno? Je to pošteno, ko na eni strani dejansko trpi sociala, na drugi strani pa povečujemo financiranje zaradi nekih teženj oziroma nekih vedno novih zahtev v okviru vedno novih vatikanskih sporazumov. Sprašujem vas, kateri bo naslednji vatikanski sporazum in k čemu bo zavezal našo državo. Veste, že tisto, kar smo pred časom storili, govori o tem, da pravzaprav imamo v naši državi dvojna merila ali pa dva pravna reda - enega, tistega, h kateremu smo zavezani vsi davkoplačevalci oziroma ne vsi davkoplačevalci, pač tisti, ki smo pošteni ali pa ki so pošteni. Drug pravni red pa je zgolj za en subjekt, ta subjekt, ki niti ni zavezan k temu, da bi dajal podatke, ki so podatki javnega značaja, javnosti. To pa je nepošteno. In če je tak proračun naravnan zelo razvojno, mi povejte, kakšen razvoj bo doletel našo državo leta 2009, na katerih področjih se bomo razvijali. [[Oglašanje v dvorani.]] 6% rast bo. Ali bodo slovenske državljanke in državljani, spoštovani gospod Petan, občutili to 6% gospodarsko rast? Jo bodo občutili, tako kot jo občutijo danes, zato so bile stavke pred dobrim tednom dni v Ljubljani. Zato, da danes cariniki stavkajo, ker občutijo 6% rast oziroma 4,3% rast. Dobra popotnica, gospod Petan. [[Oglašanje v dvorani.]]
Hvala lepa. Prosim, da se ne oglašate iz klopi. Nadaljujemo, na podlagi seznama prijavljenih ima besedo poslanec Aurelio Juri. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Nisem se imel namena oglasiti v tej razpravi, ampak slišal sem neke stvari, ki so me vendarle spodbudile k temu, da nekaj povem. Najprej, bodimo previdni, ko se sklicujemo na Bruselj, češ da hvali naše gospodarske in finančne dosežke. Ukor Almunie je bil zgovoren, zato previdno s temi izjavami. Sicer bi se pa pridružil pozivom, ki so bili že naslovljeni na Vlado, zlasti na posamezne ministre, naj pridejo na sejo in se vključijo, tako kot se je minister Žagar maloprej odzval na nekatere razprave. Zlasti pogrešam gospoda ministra za obrambo. In se pridružujem tudi opozorilom predsednika Odbora za obrambo, kolega Anderliča, ko je opozoril na nesorazmerje med napovedanimi nakupi, med opremljanjem Slovenske vojske in celotnega obrambnega sistema in dejanskim stanjem v Slovenski vojski, zlasti pri investicijah v ljudi. Pred nami so novi programi, ki ne samo veliko stanejo davkoplačevalski denar, ampak tudi odpirajo velike, nove naložbe in veliko porabo v prihodnjih letih. Naj omenim samo, o tem ni bilo dosti govora, nakup transportnega letala. To ni samo 30 milijonov evrov, kolikor bo to letalo stalo, ampak ves sistem za to, da takšno letalo ohranjaš v uporabi, infrastruktura, opremljanje, izobraževanje posadk in tako naprej, kar se bo pokazalo v naslednjih proračunih. Omenjena je bila ladja. Te dni, včeraj smo slišali o novih nakupih, o katerih tudi nismo govorili na pristojnem odboru. Za neke nove drage oklepnike, za RKBO bojevanje in tako naprej. Tako, da bi bilo dobro, da sproti, ko na to nesorazmerje v velikih sistemih, in obrambni proračun je eden najbogatejših in najtežjih, tako v letu 2008, kot v 2009, da bi sproti dobivali s strani obrambnega ministrstva odgovore in odzive na naša opozarjanja. Sicer bomo potem sklicali nujne seje, pa ne tako pogosto, in bomo slišali, da motimo normalno delovanje vlade, seveda, da ji nagajamo, samo zato, da izvemo koliko bo javno blagajno vse to stalo. In ni prav, ni prav, danes tukaj, niti državnega sekretarja na obrambnem ministrstvu ne vidim, da ne ta naša vprašanja, na te naše odzive ni odgovora s strani Vlade. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Aurelio Juri, Vlada Republike Slovenije nam je v aktu, ki se imenuje "Pregled sodelovanja predstavnikov Vlade Republike Slovenije" sicer obljubila prisotnost ministrov in jih vse po vrsti tudi navedla, žal pa temu ni tako. Besedo pa ima poslanec Janez Drobnič.
Tudi mene je spodbudila razprava ostalih poslancev, da se tudi sam oglasim. Diametralno nasprotne pravzaprav trditve prihajajo v tem parlamentu, kaj je res, kaj ni res, kaj je eden zaslužen, kaj je drugi zaslužen. No, notorično dejstvo je, da se je brezposelnost v Sloveniji v zadnjih dveh, treh letih bistveno zmanjšala, tudi prej se je zmanjševala. In to je zagotovo tisto, kar lahko Slovenijo in Slovence hrabri. Gospodarska rast je višja, kot je bila kadarkoli prej. Sedaj se sprašujemo kakšen učinek je od gospodarske rasti. V prvi vrsti vsak ekonomist, ali kdorkoli ve, da je učinek gospodarske rasti ta, da se poveča število delovnih mest. To je zagotovo učinek, ki ima na to. Ima lahko tudi nekakšne druge, koliko gre direktno v povečanje delovnih mest, je pa vprašanje. Ali se bo prelilo v boljše plače, ali pa v večje število delovnih mest manj plačanih. To je pa stvar seveda tudi regulacije države. Večja zaposlenost, naraščanje zaposlenosti je posledica gospodarske rasti in živahnosti, na katero pa ima vpliv politika države, politika vlade, politika prejšnje vlade in tudi situacija v Evropi. Zaposlovanje invalidov, to je bilo tudi pokazano, za 60% približno večja zaposlenost. En del je gospodarske rasti, drugi del pa je direktno ukrepov, torej kvotnega sistema, ki pa je bil uveljavljen v mandatu te Vlade. Sprostitev glede togega določanja glede odpuščanja in na drugi strani vzpodbud, to je tisto, kar gre v smeri prožnosti zaposlovanja mladih. Zmanjšalo se je število brezposelnih mladih, tudi direktno zaradi ukrepov, ki so bili sprejeti v korist zaposlovanja. Sprašujemo se seveda ali je bilo to zadosti ali ne. Usklajevanje pokojnin. Izračunajte si prosim, kakšne pokojnine bi imeli danes upokojenci, če bi veljal sistem pred uskladitvijo, pred tistim prvim ukrepom, ki ga je Vlada sprejela oziroma spremembo zakonodaje. Izračunajte si. Ne bom nič sugeriral. Vsak državljan si lahko izračuna. Bi pa prosil Ministrstvo za delo, pa Vlado, da da jasne podatke ven kaj bi se zgodilo, če bi imeli sistem usklajevanja, kot je bil urejen v prejšnjem mandatu Vlade. Namreč, takoj ob sprejemu je opozicija trdila, da bomo s tem spodkopali trdnost proračuna, da je to izredno bohotno na račun neke generacije. Sedaj pa pravzaprav govorite, da so pokojnine premajhne. Da ne omenjam tudi rodnost. Ne vem, če je imela ta Vlada ali prejšnja Vlada pri tej rodnosti, na rodnost pa v glavnem vpliva bolj mentaliteta, bolj javno mnenje, bolj duh, ki preveva družbo, kot pa sami materialni ukrepi, čeprav se povsem strinjam, da glede družinske politike moraš biti radodaren, če hočeš žeti na dolge proge. In kar se tiče družinske politike so bile narejen spremembe. To so te stvari in te spremembe, ki bi pa lahko pri odločitvi za politiko vnaprej omogočale nekaj zanimivih korakov. In to je, odzvati se s temi ukrepi na največje izzive, to je starajočo se družbo. To sem hotel poudariti. Ali je ta proračun naravnan tako, da bomo sprejeli in se odzvali na te izzive. Jaz sem dal en samcat primer, en samcat predlog, en samcat amandma v tej smeri, verjetno da ni zadosten, ampak je pa koristen in potreben, torej večja sredstva za gradnjo domov za ostarele. Trenutno v Sloveniji mislim, da čaka približno 4 ali 5.000, ne bom natančno vedel podatka, ampak zagotovo se nisem zmotil, čakajočih na dom za ostarele. In v tej luči je bil tudi predložen amandma. To, kar je omenil vodja finančnega odbora oziroma da ne bom kakorkoli narobe imenoval, ni res, da ni bil vložen moj amandma pravilno in v skladu s Poslovnikom. V skladu s Poslovnikom je bil vložen, trikrat prej, vendar ni bilo razumevanja za to, da bi se sprejel, da bi zagotovili tistih 5 milijonov sredstev in začeli morda tri domove v javni lasti v prihodnjem letu. S tretjinskim delom morda v letu 2009 in s pomočjo tudi zasebnih sredstev prišli morda do 400, 500 kapacitet, poleg privatnih investicij. In ta poteza se mi zdi nerazumljiva. Če je imela Vlada kaj osebnega proti meni, naj tega ne počne. Če pa tega ni imela, potem pa ni razlogov, zakaj se je temu odrekla. Trikrat je bil vložen amandma: na matičnem odboru, na finančnem odboru, v poziciji, ko sem bil kot sam predlagatelj. Verjamem in priznam, da v zadnji rundi, ko sem bil trikrat izločen, pa nisem bil več kvalificiran za to in bi morala biti ena od poslanskih skupin. Mislim, da je bila pobuda s strani dveh ali treh poslanskih skupin, da bi se to tudi uveljavilo. O tem govorim, o tem hočem govoriti pošteno. Dobri so rezultati Vlade, dobri, ampak ta veter, ki je v teh jadrih, bi morali izkoristiti tudi za te premike, za premike v družbo, katero se gibljemo, zato, da se pravočasno odzovemo. Ne pa takrat, ko nas že zajame stiska. To je moja ključna pripomba.
Hvala lepa. K besedi pa vabim poslanca Staneta Pajka. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Pozdrav predstavnikom Vlade, kolegicam in kolegom. Nisem se imel namena oglasiti, ampak glede na to, da je bilo povedano dosti polresnic in tudi neresnic in da so razprave zelo tendenciozne in da so usmerjene v prihodnje volitve. In zato sem se oglasil. Napovedi so zelo črnoglede, sistemsko črnoglede lahko rečemo. Če ne bi jaz poznal teh napovedi izpred let, dveh, treh nazaj, ko je recimo kolega Cvikl, ga lahko imenujem, napovedoval sesutje državnega proračuna blagajne, zato ker smo dvignili za eno pokojnino upokojencem, zato. V bistvu vsega bo konec. In nič od tega se ni zgodilo, pokojnine se redno izplačujejo, blagajna je vzdržna. Isto je bilo okoli DDV-ja. Napovedi so bile, DDV se bo dvignil za 2, 3 odstotne točke. Ni se to zgodilo. In, če bi se nekaj od tega zgodilo, bi mu mogoče celo nekaj verjel. Zato pa moram povedati ta moment, da mu ne verjamem "total" nič, kaj govori. Prerok je tisti, ki nekaj ugane, pa ne tisti, ki nič ne ugane. Prerok je moral tudi mesto zamenjati, ker v domačem mestu mu niso verjeli. Ja. Zdaj pa okrog črpanja. [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]]Ja, saj to sem povedal. Okrog črpanja. Pravijo: "Proračun je prevelik." Ja, proračun mora biti dovolj veliko zastavljen, ambiciozno, da bomo lahko počrpali evropska sredstva. Ker, Evropa nam načeloma daje sredstva v deležih. To pomeni, da moraš sam participirati v projektu, ker če sam ne participiraš v projektu, tudi Evropa ne verjame, da je ta projekt dober. Toliko je pametna. Ker, če hočeš participirati v projektu, jasna stvar, da moraš imeti denar, kje pa ga hočeš drugače vzeti, če si lokalna skupnost ali če je ta projekt z nivoja države, kot iz proračuna. Ne gre drugače kolegi. Enostavno ne gre. In seveda so projekti in investicije tudi dodaten motor inflacije, ampak se lahko vprašamo, kaj bi bilo bolje, da imamo ničelno stopnjo inflacije, ničelno gospodarsko rast in veliko nezaposlenost - je to bolje? Jaz pravim, hvala, ne. Hvala za tak razvoj. Boljše je imeti malo večjo inflacijo in visoko gospodarsko rast. To se je tudi Irski naredilo, in kaj potem? Danes je ena najbolj razvitih, najbolj razvita država v Evropi. Okoli inflacije je bilo veliko govora. Sami veste, da cene nafte drvijo navzgor in na to Slovenija ne more vplivati, isto ne more vplivati na cene hrane. Prav pa je, da Slovenija, ali kot država prevzame vse ostre ukrepe na tistih področjih, kjer lahko vpliva. In to upam, da bo tudi naša vlada z restriktivno politiko na tem področju storila. Dodal bi še nekaj iz socialnega vidika. Tako majhno nezaposlenost, kot jo imamo sedaj, je še nismo imeli - pod 5% je. Kolega Drobnič je nanizal že veliko številk, drugače bi jih jaz, pa ga ne mislim ponavljati. Lahko še rečem: uspeh, veliko mladih do 30., do 28. leta po statistiki je zaposlenih. Bistveno manjši procent je nezaposlenih mladih, kot pa jih je bilo pred tremi leti. To je tudi dosežek. Pa saj si mi sami ne dajemo, da smo to vse mi dosegli. Vsaj na podlago in tako naprej. Ampak, dragi kolegi, ne biti tako črnogledi in da bo vse skupaj propadlo, če ima Vlada dober proračun in razvojno naravnan proračun. Tako pa pač ne gre. Osebno mislim, da je proračun dober, razvojno naravnan in takšnega tudi podpiram. Sam nisem vlagal amandmajev in mislim, da je dober za vse Slovence in da bo nazadnje koristen za vse državljane. Hvala.
Hvala lepa. Replika, kolega Cvikl, izvolite, prosim.
Mene zabava, ker v bistvu se isti argument ponavlja z različnimi intonacijami. Ampak gospod Pajk je imel zelo zanimivo intonacijo, zato velja o njej govoriti. Govoril je o prerokih. Kar se tiče prerokovanja, smo potrdili in povedali, da je 12. avgusta 2005 bil sestanek. Na tem sestanku, kot ste včeraj zvečer lahko na Vročem stolu slišali, se je začel prevzem dela, ki se je zdaj pač za gospoda Janeza Janšo na nek način slabo končal. Glede naših napovedi glede pokojninske blagajne pa naslednje. Mi smo predlagali amandma, s katerim bi od blaginje imeli več vsi, ne samo tisti, ki imajo najvišje pokojnine, ker ste vi izglasovali zakon, ki usklajuje pokojnine, kot se temu reče, linearno glede na tako imenovano rast plač. In kaj se je zgodilo, gospod poslanec Pajk? Danes imate seveda višje pokojnine, ampak so te nominalno višje predvsem pri zgornjem premoženjskem razredu upokojencev. Imate pa 120 tisoč in toliko upokojencev, ki imajo 400 evrov in manj pokojnine. In namesto da bi leta 2005 predlagali usklajevanje, ki bi tem več prineslo, ste ustvarili neravnotežje, hkrati pa ste ob našem nasprotovanju predlagali zakon, ki je zaustavil usklajevanje socialnih pomoči tem ljudem, in ti že 23 mesecev niso dobili višjih socialnih pomoči. In situacija je zelo enostavna, gospod Pajk, poslanec Državnega zbora, in vsi mi, poslanci Državnega zbora, ter vsi od državnih sekretarjev navzgor so v času mandata te vlade povečali svoje neto plače za preko 10%. V Sloveniji so se v povprečju plače v zadnjem letu dvignile za 4,5%, pokojnine za 2%, socialni transferji pa že 23 mesecev ne. To so dejstva. In glede mladih. Kaj si mladi mislijo o sedanji politiki, je najlepše pokazalo glasovanje mladih za kolega poslanca Jelinčiča. To, kot so povedali analitiki, je bil glas protesta. Koliko teh mladih pa ima danes stalne službe, je pa temeljno vprašanje, ki ga je treba pogledati. Situacija je danes veliko slabša, kot je bila kadarkoli. Ali mi upokojencem dajemo dovolj denarja ali ne, pa spet kažejo podatki. Leta 2004 10,6% BDP, leta 2009, ko bi bila blaginja na vrhuncu, pa za pol odstotka ali za 160 milijonov evrov manj, samo 0,8% BDP. S kom torej delite blaginjo? Sami s sabo!
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Janka Vebra. Izvolite.
Hvala. Če se pogovarjamo o proračunu in inflaciji v Republiki Sloveniji, potem mislim, da je vendarle bolje, da ne tiščimo glavo v pesek in govorimo o tem, kako se cena nafte draži na svetovnem trgu, o domačih razmerah pa sploh ne želimo govoriti oziroma vsaj vladajoči del ne želi govoriti o tem. In ravno zaradi tega želim v sklopu te proračunske razprave opozoriti na naslednje dejstvo, da pravzaprav ni logičen, znaten padec obsega kmetijske predelave tako v rastlinski kot tudi v živinorejski panogi. Dejstvo je, da ima v tej verigi tudi znatne finančne težave in razvojne minuse tudi živilsko predelovalna industrija. In dejstvo je, da lahko zelo hitro ugotovimo, da Slovenija nima zadostne prehranske samooskrbe. To je nekaj podatkov, okoli katerih bi se morali zelo resno pogovarjati, ko sprejemamo proračun in ko se pogovarjamo o inflaciji, kajti že prej smo veliko slišali o tem, da je inflacija odvisna od ponudbe in povpraševanja. Če v Sloveniji ni dovolj zadostne prehranske samooskrbe, je povpraševanje očitno večje, kot lahko sami proizvedemo in ponudimo, in dogaja se tudi uvoz prav na vseh kmetijskih področjih oziroma uvažamo praktično že vse kmetijske proizvode. Seveda jih uvažamo zagotovo po višji ceni, kot se ti kmetijski proizvodi prodajajo v tistih državah, od koder k nam prihajajo. Ampak o tem se očitno ne želimo pogovarjati in mislim, da je to eden od tistih ključnih problemov, če želimo dojeti in razumeti, zakaj se pri nas hrana draži in zakaj lahko pričakujemo zelo velik pritisk na plače in zakaj ta gospodarska rast ni samo gospodarska rast, zaradi uspešnosti podjetij, ampak tudi zaradi nizkih plač zaposlenih. Če ne bomo dali odgovorov na vsa ta vprašanja, bo resnično prišlo do inflacijske spirale, ki je ne bomo obvladovati, ne samo v letu 2009, o katerem se pogovarjamo v tem proračunu, ampak še v mnogih letih, ki si sledijo. In če ostanem na področju kmetijstva. Poglejte, zelo veliko premoženja in sredstev je bilo vloženih v kmetijske zadruge. Kaj počnejo te zadruge danes? Postale so solastniki bank, upravljajo in pravzaprav načrtujejo neke vrste prodajo kmetijskih pridelkov in na koncu ugotovimo, da mleko izvažajo raje v Italijo kot pa v domačo živilsko predelovalno industrijo oziroma domačim mlekarnam. In to nas ne skrbi. Jutri, ko bo pa živilsko predelovalna industrija ali pa mlekarska industrija zašla v resne težave, da ne rečem celo propadla, bomo drago uvažali in kupovali vse te izdelke iz drugih držav. Skratka, vse, kar se počne znotraj Slovenije na tem področju, v veliki meri vpliva tudi na inflacijo. In če ne bomo odreagirali na te probleme, nas bo to prej ali slej udarilo s še večjimi stroški. Ob vseh teh razpravah, ki jih poslušamo, kako je proračun uravnotežen, kako je primanjkljaj obvladljiv, kako pravzaprav proračun za leto 2009 nima nobenih težav in zakaj opozicija sploh na njega opozarja, bi vendarle ponovil nekako opozorila, ki sem jih dajal že na Odboru za finance, pa tudi v okviru včerajšnje razprave pri amandmajih, da Državni zbor sploh ne ve, da gradimo v Sloveniji sodno palačo, da gradimo palačo za Ministrstvo za notranje zadeve, da gradimo palačo za Ministrstvo za okolje, da gradimo palačo za Ministrstvo za kmetijstvo, da gradimo palačo za Ministrstvo za delo. Vsega tega v proračunu ne za leto 2008, ne za leto 2009 ni nikjer. Jaz se ne spomnim sprejemanja proračuna, da bi za javno upravo vlagali mimo proračuna tako znatna sredstva in tako velik obseg objektov za potrebe državne uprave. Gre za 200 mio evrov vredne investicije, ki jih ni nikjer v teh proračunih, niti evra. Sprašujem, ali je ta primanjkljaj za leto 2009, ki je nekje prikazan v višini 125 mio evrov, realen, ko pa imamo odhodke za 200 mio evrov še za vlaganja v te javne ustanove. Mislim, da primanjkljaj, ki je prikazan, zaradi tega ni realen in tudi proračun kot celota zagotovo ni realen. Kako in pod kakšnimi pogoji, kdo bo pravzaprav vse to zgradil, pa lahko zasledimo, da je Vlada zadolžila družbo za svetovanje in upravljanje, ki bi morala prenehati z delovanje julija leta 2007. Nekje ob polovici letošnjega leta bi ta družba za svetovanje in upravljanje morala prenehati z delovanjem. Sklepam sicer lahko, da je potem najbrž že v celoti zaključen postopek, zaradi katere je bila ta družba za svetovanje in upravljanje ustanovljena, izpeljati mora postopek likvidacije Slovenske razvojne družbe in prevzeti mora vse obveznosti, za katere upniki niso prijavili svojih terjatev v likvidacijskem postopku in morebitne druge obveznosti Slovenske razvojne družbe v likvidaciji. Lahko samo predvidevam, da je vse to resnično bilo že zaprto in da teh težav ni več in da družba za svetovanje in upravljanje ne jamči več za vse te obveznosti s svojim premoženjem. Če temu ni tako, smo pod velikim vprašajem, ali se nam ne odpira še neko drugo odprto vprašanje. Ali lahko družbi za svetovanje in upravljanje zaupamo, da bo resnično z minimalnimi stroški in predvsem s sprejemljivimi cenami zgradila vse te ministrske palače? Mislim, da se moramo zavedati, da je znotraj delovanja družbe za svetovanje in upravljanje prišlo že v njeni zgodovini do zelo zanimivih dogodkov, ko je nadzorni odbor Družbe za svetovanje in upravljanje, ki ga vodi dr. Edo Pirkmajer, odobril direktorju te ustanove posojilo v višini 150 tisoč evrov. Torej ni bilo potrebno stopiti na banko, ni bilo potrebno dati zagotovil, ta družba je kar svojemu direktorju odobrila oziroma nadzorni odbor je odobril 150 tisoč evrov posojila, kar pomeni, da lahko resno dvomimo v početje družbe za svetovanje in opravljanje, pod kakšnimi pogoji bo država potem od te družbe odplačevala oziroma odkupovala vse te objekte, ki jih gradijo za navedena ministrstva. Mislim, da bi bilo prav, da Državni zbor pozna te pogoje, da smo seznanjeni s tem, za kakšne obveznosti gre. Če teh obveznosti družba za svetovanje in opravljanje ne bo poravnavala, se moramo zavedati, da je edini lastnik in ustanovitelj te družbe Republika Slovenija. In zagotovo bodo vse njene obveznosti, če se karkoli zatakne, bile potem deležne še kako obravnave pri proračunih, pri namenjanju sredstev za pokrivanje tako velikih obveznosti. Zato mislim, da bi Državni zbor resnično moral dobiti odgovor na to, zakaj se vse te vladne palače ne vključujejo v proračun, zakaj se umetno prikazuje primanjkljaj v teh proračunih bistveno nižji, kot je sicer zaradi teh investicij, zakaj Državni zbor ne pozna, pod kakšnimi pogoji bodo ta ministrstva odkupovala vse te palače ali kakšne najemnine se bodo plačevale za te palače in kakšen vpliv ima to vse skupaj tudi na inflacijo, kajti tudi tukaj gre za povečevanje, umetno povečevanje odhodkovne strani. In če k temu dodam še dejstvo, da je Vlada vložila v proceduro pokrajinsko zakonodajo, ne vidim logike, zakaj moramo vlagati 200 milijonov evrov v nove palače za ministrstva za delo, notranje zadeve, okolje, kmetijstvo, šolstvo - vse to se iz tega investira - saj smo v teh zakonih oziroma je Vlada sama zapisala, da se bodo določene naloge prenesle z države na pokrajine. Upam, da ne bo na koncu izpadlo vse skupaj tako, da bodo vse službe ostale v Ljubljani, v teh ministrstvih, imeli bomo pa v pokrajinah samo sedeže svetov pokrajin in tiste najnujnejše službe za administrativno servisiranje delovanja sveta pokrajin, vse ostalo pa bo očitno, kot kaže, ostale v Ljubljani. Moram priznati, da ne razumem takšnih odločitev. Razumel bi, da se ne odločamo za nove investicije, ker bodo pokrajine prinesle dejansko razpršenost tudi državnih služb, večjo bližino za vse tiste, ki uporabljajo oziroma potrebujejo storitve teh služb, in da se nenazadnje tudi Ljubljana razbremeni tega ogromnega prometa in vseh težav, ki jih promet s seboj prinaša, od onesnaževanja okolja do zagotavljanja dodatnih parkirišč, dodatnih prometnih površin. Včasih se tudi samo mesto že duši zaradi vse te koncentracije uprave v glavnem mestu Republike Slovenije. Tako bi resnično veljalo pojasniti, za kaj gre na področju javnih financ v Sloveniji, in zakaj se, po mojem mnenju, prvič v zgodovini srečujemo s tem, da za vsa ministrstva gradimo objekte mimo proračuna. Nenazadnje se sprašujem, pa dajmo še ostale stvari tako graditi, zakaj bi pa sploh v proračunu nekaj planirali, saj interes javno-zasebnih partnerstev oziroma javno-zasebnih vlaganj je zagotovo velik, da vlagajo v objekte, ki jih bo potem zagotovo uporabljala ali državna uprava ali lokalna uprava ali neki javni zavodi oziroma javne inštitucije, kajti plačnik je nenazadnje zelo siguren oziroma ni nekih rizikov, da bi prišel v kakršnekoli težave. Če je to tudi uveljavljanje in udejanjanje zakona o javnem-zasebnem partnerstvu, potem mislim, da resnično nismo postorili veliko na tem, da se razvoj Slovenije spodbudi tudi z vlaganji zasebnih sredstev za to, da zadovoljimo vse tiste potrebe, ki jih kot država želimo realizirati v čim krajšem možnem času. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Aleša Guliča.
Spoštovani predsedujoči in cenjene kolegice in kolegi. Zelo na kratko o proračunu za leto 2009. Jaz na nek način, glede na vse to, kar se napoveduje, da se bo spreminjalo v letošnjem, naslednjem letu, ne vidim razloga, da je tako temeljito obdelan, razen če je ta predlog proračuna za leto 2009 obenem tudi prerokba, da se kaj od tega, kar se zdaj obljublja in napoveduje, ne bo zgodilo. Če drugega ne, upam, da je to vsaj prerokba, da se ne bo zgodila realizacija Slovenije, kakršna je predlagana v tem trenutku. Iz vseh teh razprav, ki smo jih slišali včeraj in danes, je videti nekaj takšnih zadev, ki se kar naprej ponavljajo. Da proračun ni usmerjen v enakomeren regionalni razvoj. Nekatere regije so popolnoma izpuščene. Če pogledamo amandmaje, se kakšni celo jemlje kakšna reč, kakšna malenkost, recimo. Zasavski regiji se vzame ena cesta in se da nekam drugam, čeprav gre za neko arterijo, ki povezuje osrednjo Slovenijo z jugovzhodno. Ampak to so pač takšna drobna nagajanja, ki smo jih tako ali tako vajeni. Podobno je področju zdravstva. Denar za trboveljsko bolnišnico je izhlapel že v lanskem letu in nikakor se noče kondenzirati tam, kjer bi se moral. Iz vseh teh razprav je predvsem vidno, da so se poslanci koalicije odločili predvsem za neko novost, to je interpelirati gospoda Cvikla, ki niti še ni minister. Kakšnih šest, sedem interpelacij je doživel v teh dveh dneh, in mu kar čestitam, da je dobro zdržal. Druga stvar, ki se je videla v tem času, je ta, da je nezdružljivost županske in poslanske funkcije v resnici izredno problematična. Da pravzaprav še vedno velja, da tega ne bi smeli opravljati eni in isti ljudje. Kar se tiče evropskih sredstev in črpanja, mi do črpanja še nismo prišli. V devetih mesecih je razlika med tistim, kar je Slovenija dala v Evropi, in tistim, kar je dobila, 46 mio evrov. Se pravi, mora še 46 mio evrov svojega lastnega denarja dobiti nazaj, potem bo pa začela črpati evropska sredstva. Tako približno se to po domače pove. Kar se tiče sociale oziroma vsega tistega, kar je usmerjeno v človeške resurse, mislim, da je ta proračun in tudi letošnji zelo slab. V to se pravzaprav ne usmerja dovolj. Ne usmerja se niti v generacije, ki prihajajo, še manj pa v tiste, ki odhajajo ali pa so kako drugače hendikepirane. Poglejte primer Polžka iz Maribora, da ne bom govoril samo o Zasavju. Tam se je sezidala hiša, se pravi investicije imamo, iz tega je tudi gospodarska rast, ni pa za ljudi. Ni za zaposlene, ni za tiste, ki so potrebni oskrbe. Tako približno se da videti. Jaz se ne bom dotikal inflacije, ker tukaj se mi zdi, da bi potem morali sedeti tudi še kakšni drugi ministri, vsaj minister za gospodarstvo, ki nosi ravno toliko odgovornosti, če ne več, kot minister za finance. Predvsem pa bi rad videl, da bi tukaj sedeli ljudje, ki lahko na vprašanja, na pomisleke odgovarjajo. Ne pa ljudje, ki lahko samo poslušajo. Toliko za enkrat. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam, kolega Gulič. Jaz pa seveda seznanim državne sekretarje, da lahko tudi oni sodelujejo v razpravi oziroma na postavljene pomisleke in vprašanja. Če želite, dvignite roko, z veseljem, tako kot govorniki, ki so vas k temu pozivali, vam bomo prisluhnili. Hvala lepa. Državni sekretar Ministrstvo za obrambo, gospod Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Najprej moje opravičilo k nekoliko poznejši priključitvi k tej seji. Danes je bilo vmes veliko, tudi mednarodne, tudi včeraj ravno tako, obisk Odbora za obrambo Republike Avstrije, ravnokar pa prihajam s tiskovne konference Ministrstva za obrambo, kjer predstavljamo svoje delo v letošnjem letu. Želel bi spregovoriti o obsegu finančnih sredstev, ki se namenjajo Ministrstvu za obrambo. V letu 2009 predviden obseg finančnih sredstev se nominalno v primerjavi z letom 2008 povečuje, in sicer znaša ta številka 631 milijonov evrov. Glede na visoko gospodarsko rast, ki obstaja v državi, je odstotek bruto nacionalnega proizvoda, ki ga s tem povečanjem dosegamo, nekoliko manjši, kot je v naslednjem letu - 1,69%. Gotovo je Republika Slovenija v okviru pristopanja k zavezništvu, kakor tudi v svojih strateških dokumentih s tega področja, predvsem v okviru resolucije o splošnem dolgoročnem razvoju Slovenske vojske opredelila številne segmente, med drugim tudi odstotke in finančni obseg sredstev in sredstva, ki jih bo v letih do leta 2015 nabavljala. Odstotek, ki bi ga po teh predvidevanjih in teh zavezah Republika Slovenija morala doseči v naslednjem letu, je 2%. In ta odstotek naj bi po teh dokumentih ostal na 2% bruto nacionalnega proizvoda, ostal na enaki ravni do leta 2015. Obseg finančnih sredstev je nižji, kot je bil s temi zavezami dane, pa vendar ocenjujemo, da je zaradi visoke gospodarske rasti ta odstotek finančnih sredstev v nekem realnem obsegu, ki omogoča izvajanje ključnih nalog obrambnega in zaščitnega sistema oziroma v tem primeru, če govorim samo o tem odstotku obrambnega sistema Republike Slovenije. Res je, da bomo nekatere zmogljivosti, ki smo jih tudi plansko predvideli že s srednjeročnim obrambnim programom, premikali, da bomo dosegli realizacijo ciljev z nekim časovnim zamikom. Kajti tudi v dosedanjih letnih proračunih so odstotki bruto nacionalnega proizvoda za področje obrambe odstopali od predvidenih in tudi sredstev ter obsega odstotka bruto nacionalnega proizvoda, kakršen je bil s strani Republike Slovenije zagotovljen. Glede sredstev, ki jih ministrstvo nabavlja oziroma opravlja posamezne tudi najave na evropski obrambni agenciji. Vse investicije, ki jih opravljamo, se izvajajo skladno z resolucijo o splošnem dolgoročnem razvoju Slovenske vojske, ki jo je sprejel Državni zbor v letu 2004. Ena od dilem, ki se tukaj pojavlja oziroma je bila tudi izpostavljena, je, ali je sedaj takšen obseg vlaganj še potreben, glede na to, da se Slovenska vojska srečuje z določenim pomanjkanjem kadra na posameznih področjih, predvsem na tistih ciljnih številkah, ki naj bi jih dosegli v letu 2007. Tukaj moram reči, da je že pri analizi priprave na profesionalizacijo kazalo na to, da je velika verjetnost, da se bodo pojavile v letu po 2005 določene težave v kadrovski popolnitvi, med drugim tudi zaradi zmanjšanja populacij, kakor tudi zaradi dejstva, da se bodo iztekle prve petletne pogodbe. Pogodbe, ki so bile sklenjene leta 2002, se po petih letih iztečejo in pripadniki potem ali podaljšajo te pogodbe ali ne. Prav tako pa je določen odliv iz Ministrstva za obrambo iz Slovenske vojske tudi zaradi zakonskih določil, ki določajo na tem področju neko specifično ureditev, tako za častniško strukturo, ki doseže pogoje za upokojitev, predvsem pa za pripadnike Slovenske vojske oziroma vojakinje in vojake, ki morajo zapustiti Slovensko vojsko s 45. letom starosti. V deklarativnih dokumentih zavezništva Nato je predvideno, da bi države dosegle v svoji kopenski strukturi 40% premestljivih sil, ki so v prvi vrsti namenjene za operacije. Vse naše investicije, ki so skladne z resolucijo o splošnem dolgoročnem razvoju, so v pretežni meri usmerjene v strukturo, ki je predvidena za sodelovanje v različnih operacijah kriznega odzivanja. Ob tem moram izpostaviti, da je eden od elementov, ki omogoča tudi zelo transparentno in pregledno in tudi dolgoročno zagotavljanje investicij v obrambno področje, Zakon o temeljnih razvojnih programih, ki je sedaj pregleden, ker so vsa sredstva v proračunu in ne gre za kupovanje na kredit. Obrambni sistem je specifičen, ni ga možno na hitro zgraditi, vzpostaviti, še posebej pa ne zgraditi v smislu tega, da je kompatibilen v zavezništvu in tudi za sodelovanje v operaciji kriznega odzivanja v operacijah Evropske unije, zato ocenjujemo [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima poslanec Jožef Horvat. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Povsem običajno je, da proračunska razprava, predvsem s strani opozicije odpre izjemno široke vsebine, izjemno široko razpravo. Opozicija govori o objektih, govori o izgradnji cest, ki da je prepočasna, čeprav je prej sama, ko je bila v Vladi, še počasneje gradila avtoceste. Govorijo o napačnem pristopu do reševanja problematike Slovenskih železnic, čeprav se prej, ko je bila v Vladi, sploh tega vprašanja ni dotaknila. Govori o slabih pokojninah, čeprav bi po njeni formuli, ko je bila še v Vladi, bile pokojnine bistveno slabše. Ampak to je verjetno povsem normalno in je te razprave potrebno poslušati in jih tudi sprejeti. Mene nekaj drugega skrbi. Mene skrbi, da s strani opozicije praktično ni nobene razprave ali kakšne konkretne spodbude za slovenske družine, za te zidake slovenske družbe oziroma slovenskega naroda. V družini se postavlja, s tem smo si verjetno vsi enotni, se postavlja temelj državljana oziroma državljanske drže. Izpadov oziroma manjkov pri družinski vzgoji, ki bi jih moral biti vsak deležen, se kasneje nikoli ne da nadoknaditi. Demografski trendi jasno kažejo, da je obstoj slovenskega naroda dolgoročno ogrožen, saj se je rodnost v zadnjih desetletjih praktično razpolovila. Mi trdimo, da si je potrebno vzeti čas, in če smo pri proračunski razpravi, tudi denar za slovensko družino. In tukaj z zadovoljstvom ugotavljam, da ta Vlada ima posluh za družinsko politiko, za kvalitetno in pozitivno družinsko politiko. Če samo pogledamo postavko Varstvo otrok in družine v predlogu proračuna za leto 2009, vidimo bistveno povečanje te postavke, za okoli 60%. Mi v Novi Sloveniji ugotavljamo, da je Vlada Republike Slovenije predlagala proračuna za leto 2008 in za 2009, ki sta do mladih prijazna, saj se več sredstev namenja predvsem področjem, ki so z mladimi tesno povezana. Naj samo omenim štipendijski zakon. Veseli nas, da Vlada daje pomembno mesto razvoju, izobraževanju in socialnemu varstvu, ki so ključna področja, ki lahko mladim v prihodnosti zagotovijo socialno varnost. Želel bi še izpostaviti, da je družina skupnost, je tista zelo pomembna celica, ki jo je treba negovati, ki sama po sebi brez zunanje pomoči ne bo mogla uspevati. Če je ne negujemo, potem se navadno prej ali slej pojavijo večje težave. V družini je treba delati s počasnimi koraki. Pomembno je, da si znamo tudi prisluhniti. V zadnjih 50-ih letih je slovensko družino doletelo nič koliko velikih sprememb in pretresov. Izgubile so se tradicionalne družinske vrednote. Za mladega človeka, če pogledamo javnomnenjske raziskave, ima družina izjemno velik pomen in je na vrednostni lestvici praktično na vrhu. Predvsem trdnost in stabilnost v psihosocialnem smislu, ki naj bi jo dala družina, vplivata na njegov razvoj. Zato moram izreči tukaj priznanje Vladi, ki ves ta mandat družino postavlja na pravo mesto v slovenski družbi. Ker prihajam iz nerazvitega območja, želim posebej izpostaviti dosežke te koalicije in te vlade tudi na področju davka od dohodkov pravnih oseb. Nedavno nazaj je Vlada sprejela novo uredbo, ki bo omogočala dodatno regijsko davčno olajšavo za raziskave in razvoj v višini 10% oziroma 20% od investiranih sredstev, poleg sedaj že veljavne v višini 20%. Se pravi, da bo ta olajšava lahko 20%, 30% ali celo 40%. Višina regijske davčne olajšave bo odvisna od višine bruto domačega proizvoda na prebivalca v posamezni statistični regiji glede na povprečje v državi. Iz podatkov Davčne uprave Republike Slovenije je razvidno, da je v letu 2006 olajšavo za raziskave in razvoj koristilo 548 davčnih zavezancev v skupnem obsegu skoraj 60 milijonov evrov. To je po obsegu kar 24-krat več kot v letu 2005, ko je to olajšavo koristilo 222 davčnih zavezancev v skupni vrednosti samo 2,5 milijona evrov. Vlada se je torej z uvedbo navedene olajšave v letu 2006 odpovedala davku od dohodka pravnih oseb v višini skoraj 15 milijonov evrov. Pričakujemo pa, da bo število davčnih zavezancev, ki bodo uveljavili to olajšavo tudi zaradi uvedbe dodatne regijske olajšave, letos in naslednja leta bistveno večje. In ker prihajam tudi iz regije, ki je še vedno izrazito kmetijska, lahko z zadovoljstvom ugotavljam dober in hiter trend povečanja sredstev prav za kmetijstvo, gozdarstvo in ribištvo. Dovolite mi nekaj eksaktnih podatkov o sredstvih, namenjenih v proračunu Republike Slovenije za kmetijstvo. Pa spet, da se bo ta trend lažje videl, nekoliko zgodovine. V letu 2005 so bila sredstva za kmetijstvo povečana glede na prejšnje leto, se pravi na leto 2004, za skoraj 19%. V letu 2006 so bila sredstva za kmetijstvo, glede na leto 2004, povečana za dobrih 41%. V letu 2007 so bila ta sredstva povečana za skoraj 46%, glede na leto 2004. Rast sredstev za kmetijstvo v proračunu za leto 2008 je za 78% večja, kot v letu 2004. In ta nivo se praktično tudi ohranja v letu 2009. To je gotovo podatek, ki ga je treba večkrat ponavljati, ker se tudi tej vladi večkrat očita s strani opozicije, da nima posluha za kmetijsko sfero. Kar zadeva pokojnin, želim samo dva stavka izreči. V predvolilnem času v letu 2004 smo natančno izračunali, da je takratna vladna koalicija oziroma Ropova vlada, po domače rečeno, okrog prinesla upokojence v štirih letih za dve in pol pokojnin. Zato smo ta popravek, zavezo do tega popravka zapisali v koalicijsko pogodbo in v letu 2005 to tudi storili. Korektno bi bilo, da bi spoštovani kolega gospod Cvikl, ko je izračunaval, kakšen delež pokojnine bo v letu 2009 v primerjavi z BDP-jem, da bi ta izračun naredil tudi, če bi obveljala še vedno, če lahko tako rečem, njegova formula. Da bi slovenska javnost imela primerjavo. Kar zadeva koriščenje oziroma črpanje evropskih sredstev, mislim, da je minister dr. Ivan Žagar tukaj v tem prostoru že večkrat pojasnil, kakšne možnosti in kakšne cilje ima ta vlada oziroma Slovenija pri črpanju evropskih sredstev, in da nam trenutno dobro kaže in dobro gre. Ne bom ponavljal zgodovine, kako slabi smo bili v preteklosti. Je pa nekaj res, tudi to je treba večkrat ponoviti. Birokratski postopki so tako komplicirani, da se tudi tukaj pravzaprav kaže neka slovenska specifika, neka slovenska "fovšija", kot da smo sami sebi "fovš", sami sebi preprečujemo koriščenje evropskih sredstev. Ampak to je dejstvo, ki ga je ta koalicija podedovala in ti postopki pravzaprav tako tečejo, kot so bili v prejšnji vladi začrtani. Jaz bom proračun za leto 2009 z veseljem podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. In besedo ima poslanec Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Danes izgleda, vsaj v začetku je bilo zvezda naše razprave Ministrstvo za obrambo in pa minister za obrambo. Pa naj bo še meni dovoljeno, da bom spregovoril nekaj besed in mogoče pojasnil določene dileme, ki so se pojavile na začetku razprave. Bilo je rečeno, med ostalim tudi, da je minister najavil, da bo kupil 12 vozil, potem pa je kupil 10 za isti denar [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] [[...]]ali pa za več denarja, [[V redu, gospod Anderlič, hvala.]] ¸Bom pojasnil, ker bo pojasnilo isto. Podobna vprašanja so se postavljala ob nabavi vozil 8x8. In potem se je naenkrat pojavila primerjava, da bodo Hrvati za enak denar dobili več vozil. Kako je to mogoče? In vse mogoče se je naklepalo. Pa mi dovolite, da vam odgovorim s primerom iz prejšnjega mandata. V prejšnjem mandatu je Slovenija nabavila, kupila, plačala vozila, ki jih poznamo pod oznako hamer. Istočasno je tudi Madžarska kupovala ta vozila in Madžarska je za približno enaki denar dobila eno tretjino več vozil. Mi, ki smo bili takrat v opoziciji, seveda nismo peljali enake "frke", kot ste jo vi peljali zdaj ob 8x8, ker smo natanko vedeli, za kaj gre. Naša vozila so se razlikovala od madžarskih po tem, da so imeli zaščito oklepnega vozila. To se pravi, da so imeli ojačano karoserijo v primeru, če zapeljejo na mine. In kakšna je posledica takšnega nakupa? Ta, ki se je pokazala v Afganistanu, ko je naše vozilo, takšno, ki ima dodatno zaščito, zapeljalo na mino, so k sreči vsi, ki so bili v vozilu, ostali živi, brez večjih fizičnih posledic. Ko pa podobno vozilo ameriške vojske zapelje, ker pa nima takšnih, žal, oni tega nimajo - zakaj ne, to vedo sami, nimajo takšne zaščite, ni več vozila in tudi potnikov, ki so v tem vozilu, se pravi vojakov, ni več. Če bi mi ravnali podobno in zahtevali pojasnilo od ministra, zakaj ste kupili dražja vozila, kjer je razlika, zakaj so oni dobili več vozil, zakaj so cenejša, potem bi verjetno ravnali neodgovorno. To je eden od dokazov, kako se nekatere stvari dajo zavajati, kako se ne razumejo in nekatere nočejo razumeti. In to je tisto, o čemer je govoril tudi minister Erjavec, da ima že včasih težave priti v parlament in pojasnjevati o vsakem "šraufu", o vsakem tolarju, zakaj je to drugače, če pa je drugače, če so pa vozila drugačna in imajo drugačno opremo. Niso vsa vozila enaka, ki se jim reče hamer, niso vsa vozila enaka, ki imajo 8x8 konfiguracijo, ampak je odvisno od tega, kako so opremljena. In povedal sem vam primer hamerja, ki je zelo racionalen kupljen v prejšnjem mandatu, ampak mi kot opozicija nismo peljali totalno, oprostite, "galamo", zakaj je to bilo tako. Zato, ker smo se zavedali, da je to za varnost tistih, ki ga uporabljajo. To so pa vojaki. In to se je pokazalo v Afganistanu. In takšna vozila mi kupujemo ravno za posredovanje na mednarodnih žariščih. To je tudi ena od naših nalog. In nekateri ne morejo tega razumeti in nočejo razumeti in blatijo in delajo "galamo" takrat, ko ni potrebe. Varnost je seveda na prvem mestu. In pri vojaških vozilih je še posebej izrazita. Sedaj še o 2%, o katerih smo tudi danes govorili, 2% BDP, ki naj bi ga Slovenija dajala za vojsko. To je res. Za to smo se vsi obvezali, tudi takratna opozicija, to smo bili mi takrat, ko smo podprli te dokumente, ko smo vstopali v Nato. Vendar je tudi res, da tudi druge države, ki so članice Nata, so se to obvezale in pride situacija takšna, da tudi, recimo, Nemčija je štiri leta dajala 1,2% približno, ampak pri groznem proračunu, ki ga ima, je tudi 2% veliko. Niso dajali 2%. Sedaj se je to tudi pri njih popravilo in tudi pri nas bo verjetno tako, da eno leto bomo bliže 2%, drugo leto malo manj, pač odvisno od nalog, odvisno od sredstev, ki jih bomo imeli na razpolago, in pa glede na načrte, ki jih bomo imeli. Tako to ni neka pribita zadeva. Večkrat smo tudi danes govorili, in tudi verjetno še bomo, glede inflacije, ki je eden od maastrichtskih kriterijev. Pa večkrat slišimo očitke, ki nam jih daje nek evropski komisar, da je Slovenija slab zgled. Dobro, če je Slovenija slab zgled, ampak potem se moramo vprašati, kaj pa recimo naša sosednja država Italija, ki je bistveno bolj pomembna v tem sistemu evra, ko ne izpolnjuje že kar eno leto, mislim, da niti enega maastrichtskega kriterija. Niti enega. Slovenija pa izpolnjuje vse, razen inflacije. Seveda mi na to ne moremo biti ponosni. To vsi soglašamo. Vendar je zadeva taka, da ni potrebe, da smo bolj papeški od papeža, če so težave. Potem bi moral ta komisar tudi kaj Italiji povedati, pa očitno ni. Seveda ne, ker v Italiji je socialistična vlada, on je pa iz socialističnega bloka in potem on veselo blati Slovenijo, ki pač v tem trenutku ni v tem bloku. To je pa ena od zadev. Danes je bilo s strani gospoda Cvikla očitano ministru, da je že tri leta minister in da bi sedaj že moral nekaj narediti. Jaz bi pa rekel takole: Ja, seveda je tri leta minister, saj to se tudi pozna. Poglejte, imamo dobre finance, imamo dobre, zdrave javne finance, javnofinančni primanjkljaj se zmanjšuje. Vsako leto je manjši. Res, da še ni odpravljen, tako kot ste vi rekli, tudi moja želja bi to bila, ampak se zmanjšuje. In če bo šlo tako naprej, ne vem, čez dve leti primanjkljaja ne bo, če je to sploh naš cilj. Verjetno vse države imajo nek primanjkljaj, vendar tisti minimalni, ki se da nadzirati, ki je še javno finančno vzdržljiv. Poleg tega bi rekel še to. Dobro je, da imamo takega ministra. Bil je finančni minister leta. Finance, kot smo ugotovili, so zdrave in jaz bi rekel, hvala bogu, da nimamo kakšnega drugega, kakšnega takega, ki niti ne ve, kako dolgo je finančno proračunsko leto. Imeli smo finančnega ministra in državnega sekretarja, ki je bil odgovoren za javne finance, ki, meni se zdi, da danes celo tu sedi v poslanskih klopeh, ki je naredil zadevo čarobno. Za prihodke je bilo 13 mesecev dolgo proračunsko leto, za odhodke, za financiranje lokalnih skupnosti pa samo 10 mesecev. Jaz si ne bi želel takšnega finančnega ministra, pa tudi če je naš, ki ni idealen, je pa očitno zelo dober, je boljši kot pa tak, ki dela takšne čarovnike in vragolije, zaradi katerih nas potem stalno boli glava. Na koncu bi omenil še to. Veliko se izgovarjamo, kako nas Evropska unija opozarja, kako nam očita nekaj, da bi se izboljšalo. S tem se strinjam. To je prav, da nas opozarjajo. Imamo neka opozorila, imamo nek varnostni okvir, ki se ga moramo držati. Prav je, da nas opozarjajo, da tu še nismo dobri, da je to treba še izboljšati. Kljub temu pa ne pričakovati, da bi bili že kar idealni. Dobri dve leti ali tri leta smo v Evropski uniji, v evro območju še ne eno leto in zdaj pričakujemo, da bi bili že idealni. Prej sem omenil, da Italija, ki je v evro območju menda že od vsega začetka, članica Evropske unije že od vsega začetka, kot ustanovna članica Rimske pogodbe, pa ni idealna. Še slabša je od nas. Od nas bi pa zahtevali, da bi morali biti že kar v prvem letu najboljši in za zgled. Prepričan sem, če bi bili v Evropski uniji od podpisa Rimske pogodbe, potem bi verjetno bili že bistveno boljši. Ampak takrat smo se mi še norčevali iz tega sistema, iz teh držav, ki so podpisale Rimsko pogodbo o tem, kar je pač bilo, da ne bi zopet vzbujal kakšnih negativnih odzivov. Navsezadnje bi bilo tudi bolje, če bi bili že leta 1980 članica Evropske unije, pa tudi še nismo mogli biti, ker smo gradili še nek drug sistem. Ampak tako je bilo. Tako je bilo in zdaj verjetno ne gre pričakovati, da bo pa ta Vlada v tričetrt leta, odkar je članica evro območja, kar je velik uspeh, saj smo edini od novih članic Evropske unije tudi dosegli te kriterije, da bomo pa že kar najboljši in za zgled tudi starim članicam Evropske unije. Tega ne pričakovati. In upam, da tudi ta komisar, ki je imel toliko povedati na račun Slovenije pa o slabem zgledu, menda ne pričakuje, da imamo mi neko čarobno palico. Kljub temu, da imamo dobrega finančnega ministra, ta nima čarobne palice, da bi vse kar naenkrat popravil in izboljšal, to, kar smo mogoče 50 let gradili nekje v neki drugi smeri. Tako je bilo, zadeve so bile takšne in zdaj pač skušamo to popraviti. Ampak čez noč pa to ne gre. Uspehi pa so tu, tudi podlaga je v redu. To moramo tudi priznati in nihče ne govori, da smo gradili na zanič podlagi. Nismo, ampak podlaga bi lahko bila sicer še boljša, če bi že leta 1980 bili članica Evropske unije. Tako pač je. In sedaj je nadgradnja tudi dobra. Očitno je zelo dobra, da izpolnjujemo vse maastrichtske kriterije, razen enega, Italija kot stara članica pa nobenega. Pa takšnih držav imamo še nekaj. Mislim, da je to dobro za Slovenijo, da ima dobre javne finance. In tudi ta predlog, ki je pripravljen, verjetno sloni na teh dobrih temeljih, da bo v prihodnje še bolje in bomo še hitreje napredovali in da bomo tiste stvari, ki še niso v redu, izboljšali. Idealnosti pa tako nikoli ne bomo dosegli. Zato bom pri sklepih, ki bodo pri tej točki potrebni, podprl vladni predlog in tudi amandmaje, ker so vmes tudi sredstva za projekte, ki so tudi iz mojega volilnega območja. Tako kot sem včeraj povedal, da se tega ne sramujem, tudi danes povem, da se tega ne sramujem, nenazadnje so me zato volivci tudi volili, da poleg gozda vidim tudi tisto drevo, ki spada v moj volilni okraj. To je nekaj povsem normalnega. Ne zanemarjam pa niti enega, niti drugega. Tako vidim tudi celoten gozd, zato bom tudi tak proračun za leto 2009 podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Cvikl, replika. Izvolite.
Seveda želim najprej v repliki povedati gospodu poslancu, da se je moj mandat državnega sekretarja začel 1. marca leta 1998 in tako imenovano podaljšano leto se je končalo januarja 1998, dva meseca prej. Drugo. To je proceduralni predlog gospodu poslancu, vodji poslanske skupine in gospodu ministru. To, kar je govoril gospod poslanec, je nova stopnja v blatenju. Najprej se blati opozicija, potem se blati medije, sedaj pa vi blatite evropskega komisarja. Jaz bi lepo prosil, če minister za finance poduči poslance vladajoče koalicije, da če bi tako govorili pred enim letom, bi Slovenija bila zaprošena, da ne vstopi v evroskupino. Gospod Almunia bo z gospodom ministrom za finance v prvi polovici naslednjega leta sodelavec, 18 ur na dan se bosta slišala, če bo potrebno. In če poslanci vladajoče koalicije menite, da on s tem blati Slovenijo, ko opozori na stvari, potem vas lepo prosim, si poglejte, kaj je rekel še nekdo drug, en drug evropski funkcionar, član sveta Evropske centralne banke: "Najlažje je probleme pošiljati v Bruselj." Ne delati tega. Gospodje, ne delati tega, če res mislite, da ste si zaslužili predsedovanje. Predsedovanje je tudi odgovornost. In gospod Almunia, kot evropski komisar, ki se danes pogovarja na Kitajskem, kaj bo z vrednostjo evra, ni "kdor si ga bodi". Predlagam, gospod državni sekretar, gospod minister za finance, da obranite dobro ime Evropske komisije.
Hvala lepa. Prosim za mir v dvorani. Opazil sem, da je še želja po razpravi, zato odpiram ponoven krog. Prosim vse poslance, ki to želite, da se prijavite s pritiskom na tipko. Izvolite. Željo po razpravi ima 6 poslancev, med njimi pa je prvi poslanski kolega Zvonko Černač. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, vsi ostali prisotni. Bojim se, da se danes v tej razpravi kar precej ponavljamo, ampak tako pač to je. Smo pa danes slišali ponovno nekaj novega, in to je žalostno, kar smo slišali. Slišali smo ene izjave, ki govorijo o tem, kot da Slovenija ne bo predsedovala Evropski uniji. Slovenija bo predsedovala Evropski uniji, ne ta vlada. Ampak vam očitno še sedaj to ni jasno. Slovenija, država Slovenija bo predsedovala s 1. januarjem Evropski uniji. In zaradi tega je treba to dejstvo na tak način obravnavati. Ne tako, kot ste ga obravnavali takrat, ko je bilo zelo jasno povedano, na kaj se veže zaupnica. Mislim, da bi se vaši politični analitiki lahko malo pogovorili med seboj. Zavračate proračun tako za 2008 kot za 2009, ker je slab, pravite. Najbolje je ohraniti tisto, kar imamo sedaj, nič spreminjati. Istočasno pa vlagate množico amandmajev in ga s tem, če bi bili sprejeti, še poslabšujete v tisti smeri, ki ji očitate, da je slab. Mislim, da bi bilo prav, da se odločite, ali boste vztrajali pri tem, da sta proračuna slaba in ju zavrnili in umaknili vse amandmaje, ali pa boste diskutirali o proračunih, kot je potrebno diskutirati. Tako kot bo Slovenija predsedovala Evropski uniji s 1.1., je proračun proračun te države. V njemu so zajeta vsa območja v tej državi, zajete so vse investicije na vseh predelih tako tistih, ki pravite, da so naši, kot tistih, ki pravite, da so vaši. Jaz sicer te terminologije ne razumem in mi je nelogična in nejasna, sploh v letu 2007. Ampak zavedati se je treba, da s tem, ko se zavrača proračun, se zavrača proračun kot celota. S tem se zavrača vse tisto, kar je v tem proračunu dobrega, na račun neke namišljene slabosti, ki je ni. Kajti s spremembami se proračunski primanjkljaj zmanjšuje iz 300 in nekaj milijonov evrov na 230 v letu 2008 in 125 v letu 2009. To so dejstva. Nekateri z dejstvi zelo težko operirajo. Zelo težko. Danes je bila nekje omenjena v diskusiji včerajšnja oddaja Vroči stol. Pa mi dovolite, da na tem primeru povem, koliko laži, neresnic, natolcevanja in blatenja je v določenem krogu. Včeraj je gospod Zdolšek dejal [[...]]
Kolega Černač, s tega mesta vas bom prekinil, ker toliko pa ne bom dopuščal, da se razprava prenese na včerajšnjo, predvčerajšnjo in lanskoletno oddajo. Boste v nadaljevanju govorili o materiji, ki je zdaj ali pa vam vzamem besedo?
V proračunu, ki mu nasprotujete, smatrate, da je ta proračun samo v interesu tistih, ki so del vladajoče elite. In pri tem ste šli tako daleč, da ste med stotimi najbogatejšimi Slovenci našli na 11. mestu sedanjo ministrico za zdravje gospod Zofijo Mazej Kukovič z 11 in nekaj milijoni evrov oziroma na 9. mestu, se opravičujem, na 9. mestu je gospod Branko Drobnak s preko 47 milijoni evrov. 11 milijonov evrov, tam pridejo šele okrog 50. mesta, nekje družina Jankovič in tako naprej, Škrabec, Riko Ribnica. Se pravi, tako daleč gre to vaše licemerstvo, da tudi tam [[...]]
Kolega Černač, preizkušate mojo potrpežljivost.
Bom prišel do točke, o kateri želim govoriti v povezavi s proračunom za leto 2009. Da želite skozi to naprtiti slabo pripravo proračuna vladajoči koaliciji. Mislim, da je to slabo. In govorite o tem, da je koriščenje evropskih sredstev tista točka, na kateri proračuna ni mogoče podpreti. Bilo je že večkrat povedano, da je Slovenija uspešno zaključila prejšnjo finančno perspektivo, ki se je začela v Sloveniji s 1. majem 2004. Da je bila v tisti točki izrazito nepripravljena na črpanje sredstev, vemo vsi. Spomnili se boste, da je Vlada v začetku leta 2005 sprejela vrsto operativnih ukrepov, ki so omogočili uspešno dokončanje tega projekta na ta način, da so sredstva iz pretekle finančne perspektive 100% izkoriščena oziroma bodo 100% izkoriščena do konca leta 2008 oziroma do konca leta 2010, ker nam to omogočajo pravila Evropske unije. Sredstva so bila optimalno in v celoti izkoriščena. Očitek, da ne bo mogoče koristiti predvidenih sredstev v letu 2008 in 2009, ki jih prinaša sprememba oziroma proračun za leto 2009, tudi ne temelji na nobeni realni predpostavki. Res pa je, da v letu 2007 sredstva niso bila izkoriščena tako, kot so bila načrtovana, ker smo proračun za leto 2007 sprejemali decembra 2006, ko še ni bilo jasno, kako hitro se bodo odvile proceduralne in administrativne ovire na ravni Evropske komisije pri potrjevanju programov. Vendar v vsakem primeru gre za sredstva, ki se črpajo in koristijo v obdobju celotne finančne perspektive. Prepričan sem, da Slovenija glede na to, katere projekte je pripravila za koriščenje sredstev v tem obdobju, ne bo ničesar zamudila. Tako teh očitkov iz tega naslova dejansko ni mogoče razumeti. Ni mogoče razumeti, razen mogoče iz občutka užaljenosti, ker ste bili takrat neuspešni, sedaj pa je ta vlada uspešna in nekako tega cmoka nikakor ne morete požreti. Ampak to je neodgovorno ravnanje, ki ne pritiče najvišji politiki. Bilo je nekaj besed omenjenih glede financiranja za državo pomembnih investicij preko DSU-ja oziroma družbe za svetovanje in opravljanje. Jaz sem že včeraj povedal, mogoče kdo v tej dvorani meni, da je bil način, ki ga je ta država uporabljala v preteklih obdobjih, v preteklih Vladah, boljši. Takrat je država vzela v najem prostore, za njih je plačevala visoko najemnino, v sedmih letih je ta najemnina pomenila vrednost kupnine za te prostore, po sedmih letih je bila država lastnik nič kvadratnih metrov prostorov. Po sedanjem sistemu je zadeva obrnjena. Še vedno je država razbremenjena določenih stroškov, vendar pa materialna podstat, se pravi vrednost premoženja, se povečuje na dolgi rok. Glede na to, da ne smemo o vsem govoriti, spoštovani gospod podpredsednik, bom spoštoval vašo odločitev [[....]]
Vas prosim samo, če se izogibate televizijskega programa.
Ja, sem razumel.
Me veseli.
Predlagam vam, da temeljito premislite o tem, ali boste te proračune podprli ali ne, kajti nobeden izmed teh strahov, ki ste jih izpostavljali v povezavi s sprejemanjem proračuna v preteklem letu, se ni uresničil. Ne ta o nekonsistentnosti proračuna, ne o tem, da se proračun ne bo izšel, in da bo potrebno dvigniti stopnjo DDV-ja, s čimer ste strašili slovensko javnost, kar je zelo slabo in tudi ta strah posredno vpliva na inflacijska pričakovanja. Oprostite, tudi take govorice vplivajo na gibanje na tem trgu. Mi se moramo zavedati, da vse, kar tukaj rečemo, ima neko težo in vsaka taka napoved ni dobra. Ne napovedi o premajhnem deležu sredstev, ki naj bi jih Slovenija dobila iz Evropske unije za svoje projekte, ne o zlomu ene izmed blagajn, ničesar od tistega, s čimer ste grozili in zaradi česar ste obstruirali sprejemanje prejšnjih proračunov, se ni uresničilo. Prosim vas, ne ponovite te napake, bodite resni, preglejte, kaj v proračunih piše, in še vedno je čas, da se pogovarjamo resno in da o amandmajih tudi resno razpravljamo. V kolikor boste vztrajali na temu, da so proračuni slabi, potem resnično ne vem, zakaj bi kateregakoli od vaših amandmajev podprl. Hvala lepa.
Naslednji ima besedo poslance Samo Bevk. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Danes je bilo večkrat rečeno, zakaj opozicijski poslanci vlagamo amandmaje, če nasprotujemo proračunu. Čisto normalno in nič posebnega! Pogledal sem si izpisek glasovanja z dne 12. decembra 2003, 65 je bil kvorum, za je glasovalo 50 poslank in poslancev, 15 jih je bilo proti. Predvsem iz tistih strank, ki nam danes to očitajo. So pa ti isti poslanci vložili, to je bil predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2004, so pa ti isti poslanci vložili k temu proračunu na desetine amandmajev. Se pravi, to je čisto normalna zadeva, in vsak ima pravico, da vlaga amandmaje k proračunu, tudi če se z globalnim proračunom ne strinja. Zdaj bi pa rad nekaj drugega poprosil predstavnike Vlade, predsednika Vlade in generalnega sekretarja in tudi druge ministre, da potrdijo in obrazložijo tisto, kar je prej kolega Veber povedal. Namreč, Vlada naj bi v naslednjih letih z izvenproračunskimi sredstvi začela gradnjo osmih palač v vrednosti okrog 200 milijonov evrov. Baje, da se že odkupujejo zemljišča in nekatere stavbe. Za sodno palačo, za Ministrstvo za šolstvo, za Generalno policijsko upravo, za Ministrstvo za notranje zadeve, za Ministrstvo za okolje in prostor, za Ministrstvo za kmetijstvo, za Ministrstvo za delo in za Ministrstvo za zdravje. Prosil bi predsednika Vlade in generalnega sekretarja ter vse ministre, ki sem jih sedaj naštel oziroma ministrstva, da povedo, kaj je s temi 200 milijoni evri izvenproračunskih sredstev, ki jih ni ne v enem ne v drugem dokumentu. Naj povem, da bi lahko s tem denarjem zgradili več, kot 20 domov upokojencev v naši državi. Je pa v tem proračunu z imenom in priimkom samo ena investicija v dom upokojencev, in to v Idriji. Tempo financiranja pa je leta 2008 - 1 milijon evrov, leta 2009 - 1 milijon evrov, 2010 - 3 milijone evrov, leta 2011 - 3 milijone 116 tisoč evrov, za načrte pa je bilo do zdaj investiranih okrog 500 tisoč evrov. Vprašam vas, kako naj zgradimo dom upokojencev po takem tempu financiranja, kjerkoli že v Sloveniji. Popolnoma se strinjam s kolegom Drobničem, da je to eno tako podhranjeno področje, ki bi ga bilo potrebno drugače obravnavati. Vlada pa sprejema odločitve o 200 milijonih izvenproračunskih sredstev za 8 ministrskih in drugih palač. Naj predstavniki Vlade odgovorijo na to vprašanje! Ali pa, recimo, v naslednjih 5 letih. 275 milijonov evrov za patrie. Pol milijarde evrov v naslednjih letih za investicije v palače in orožje. Koliko domov upokojencev bi lahko zgradili s tem denarjem ali pa drugih investicij na področju šolstva in na področju kulture. Na področju kulture je za vsa investicijska sredstva v letu 2008 na razpolago komaj 18 milijonov evrov, v letu 2009 okrog 20 milijonov evrov. Še teh investicij, ki smo jih začeli na področju kulture, ne bomo mogli dokončati. Za palače pa 200 milijonov evrov, za orožje, za patrije, pa 275 milijonov evrov. Kje je tu nek obraz te naše države in te pretirane porabe? Zato bi prosil predstavnike Vlade, dajmo jim s sklepom omogočiti in jim dajmo še nekaj časa na razpolago, ker so ga porabili, da bodo lahko odgovorili na ta vprašanja. V zvezi s proračunom za leto 2009 pa bi izpostavil še en problem. In sicer, Ministrstvo za kulturo je na mojo poslansko pobudo sprejelo odločitev, da bodo podaljšali veljavnost Zakona o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi. In ker v programu in proračunu za leto 2009 ni kulturnega tolarja, ker se njegova veljavnost prihodnje leto izteče, bo treba ta proračun za leto 2009 tudi dopolniti in spremeniti ter vanj vključiti tudi postavke iz naslova tako imenovanega kulturnega tolarja oziroma kulturnega evra, kot bi mu sedaj lahko rekli. Predvsem pa, spoštovani gospod podpredsednik, predlagam, da damo predstavnikom Vlade še kakšnih 10 minut časa, da to sprejmemo s sklepom, kljub temu da so ga že porabili, da odgovorijo na vprašanje, kako je s temi 200 milijoni evrov izvenproračunskih sredstev, s katerimi naj bi zgradili 8 palač za administracijo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Glede na to, da imamo med prijavljenimi še kar nekaj poslank in poslancev, bodo najprej oni dobili besedo. Če pa bodo kasneje vsi poslanci za vaš predlog, torej ne bo nihče nasprotoval predlogu, ki je v nasprotju s poslovnikom, pa tudi jaz ne bom imel z njim prav nobenih problemov. Besedo ima poslanec Anton Anderlič. Izvolite.
Bili smo priče nastopu državnega sekretarja Ministrstva za obrambo in enega od poslancev, ki se je postavil v vlogo advokata Ministrstva za obrambo. Oba sta bila neuspešna in nista odgovorila niti na eno od vprašanj, ki jih že dva dni zelo jasno zastavljam. Prvič. Strinjam se, da nabavljate v skladu s programom. Razpišete 12 lahkih izvidniških vozil in razpišete na tej strani, da boste za to porabili 17 do 19 milijonov evrov. Potem pa pridete in izjavite, ne 12 vozil, zdaj jih rabimo samo še 10. Ampak v skladu z načrtom, o katerem vi tukaj govorite, naj bi jih kupili 12. Prvo vprašanje: Zakaj ta odstopanja? In drugič: Kako je mogoče, da za dve vozili manj porabite 5,7 milijonov evrov več denarja? Ves čas poslušamo tukaj, kako gre za racionalno porabo, kako gre za dobra pogajanja - povejte, kdo to lahko razume? Samo to sprašujem. Ne nasprotujem, da ne bo gospod Petan in kdorkoli še rekel ali pa državni sekretar, da nisem za to, da se Slovenska vojska opremlja - da! Ampak v okviru načrtov, v okviru racionalne porabe in predvsem transparentno, predvsem transparentno, kajti slovenska javnost si ne zna razlagati, ker ve, ko gre kupiti neko vozilo, recimo avto, jim je ta avto na razpolago za toliko in toliko denarja. In si ga zaželi, potem pa ugotovi, da nima več toliko denarja, ker se je to toliko in toliko podražilo. Ali kupi potem namesto celega avtomobila, brez prvega, zadnjega, ne vem katerega kolesa, ker manj kot enega najbrž ne more. Lepo vas prosim, včeraj ste objavili ponovno za 39 milijonov evrov spet iz sklopa teh istih nabav, 39 milijonov evrov za vozila za RKBO zaščito in tako naprej. Samo povejte, ali imate spet v načrtu, da bo posrednik, ki vam bo to zagotovil, ki vam bo to posredoval, zahteval, da namesto 9-ih nabavite sedem in da plačate za to 45 ali 50 milijonov evrov - to je vaša transparentnost. Jaz želim zelo jasno poudariti tisto, kar je v načrtih, razpis, preglednost, skladno z zakonom o javnih naročilih, specifikacija, kaj naročate - vedo gospodje iz financ zelo dobro, kaj govori 25. člen zakona o javnih naročilih in še kaj drugega - specifikacija, kaj kupujete in koliko denarja ste za to pripravljeni dati. Samo po tem sprašujem. Tukaj se postavi to drugo, na nek način zaskrbljujoče vprašanje, ko predstavniki ministrstva v Državnem zboru na odboru izjavijo, da ne planirate več 8500 vojakov, ampak 7100 oziroma 7200 v letu 2009. Res je, za plače ne povečujete denarja, ker tega ne boste dosegli. Vi se tukaj izgovarjate, da so težave in tako naprej - ja, vsi to vemo, zato tudi poskušamo razumeti te probleme, vendar moramo najti tudi skupne rešitve. Jaz sem za to, da se o njih pogovarjamo, ali je treba zmanjšati število vojakov - karkoli, je vseeno. Ampak zelo neprepričljivo je, če na eni strani pravite, da zmanjšujete število vojakov in zato ne rabite več denarja za plače - prav. Ampak, kako pa to, da za nabave pa ostajajo vaši načrti isti, kot da se ne bo spremenilo nič? Spregovoriti je treba o teh relacijah. Razlika je 40%, indeks je 120 pri nabavah, pri številu vojakov je stagnacija za 20%, od 8500 na 7100 je 20%, in če planirate na to, potem je treba preprosto povedati za kaj gre. Nič drugega jaz tukaj ne sprašujem, nič ne "osporavam", da se pogovarjamo o nabavah, da ne zagotavljamo sredstev, zato tudi ne razumem, kako to, da samo sredstva za tehnološki razvoj, za znanost s področja Ministrstva za obrambo se zmanjšujejo, ne vem zakaj, in to je tisto, kar bi želel, da odgovorite. To, da pa so težave to pa, da bi bilo prav, da vsi skupaj razmišljamo, kako zaokrožiti ta naš obrambni sistem, se pa strinjam in sem pripravljen pri tem diskutirati, prispevati svoj delež, v kolikor bo tudi z druge strani pripravljenost, da se bomo pogovarjali o realnih stvareh, o stvareh, ki so zares predmet diskusije.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Branka Grimsa. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Spoštovani kolegi iz Pahorjeve SD dajejo neverjetno veliko možnosti za razpravo in bom nadaljeval, kjer so končali oni, celo besede lahko iste uporabim, bom pa dodal tisto, na kar so žal kolegi pozabili. Amnezija, saj veste, je tako pogosta bolezen v slovenski politiki in to je zdaj že 15 let ta epidemija prisotna, pa naj jim pomagam pri svojih močeh. Bom uporabil kar iste besede. Koliko bolnic bi lahko zgradili, koliko več bi lahko storili za šolstvo za naše otroke, če se ne bi poslanec Pahorjeve SD, gospod Tone Rop v tujini zavezal, da bomo tako povečali stroške, ki jih bomo namenili obrambi. Nobenih patrij ne bi bilo treba, nobenih nakupov orožja, če ne bi poslanec gospod Tone Rop tako lahkomiselno nekoč dal zavezujoče obljube, ko je bil še predsednik Vlade, v tujini. Gospe in gospodje, to je dejstvo, dajmo se pogovarjati enkrat o dejstvih za spremembo. Tukaj bi nadaljeval kar s tistim, kar je potem spet spoštovani poslanec SD-ja, gospod Cvikl govoril. On se je dotaknil teh poti obveščanja tujine o naših financah, o tem, kakšne povratne odzive dobimo. Še pred tem je iz Poslanske skupine SD bilo nekaj razprave na temo, kako ljudje po ulicah že protestirajo, sindikati, saj veste, kako ostre proteste dobivamo iz društva upokojencev - veste, to je sicer zelo lepo slišati, ampak da pa razumemo mehanizem, je potrebno pogledati še imena in priimke. Kdo v praksi tam nastopa? Ko govori gospod Miloš Pavlica, bivši poslanec Pahorjeve SD, ko govori sindikati, je vse jasno - Dušan Semolič, dolgoletni član izvršilnega odbora oziroma pardon predsedstva Pahorjeve SD. Vsi smo ena majhna familija. Gremo naprej. Ko se oglasi Mateja Kožuh Novak in napoti skrajno ostra opozorila - kdo je to? Bivša poslanka Pahorjeve SD. Zdaj pa bom, za to, da bo to osvetlitev v celoti možno, dodal še kar besede vašega predsednika gospoda Pahorja, ki je rekel, da: "Kdor bo spremenil ta vzorec obnašanja, ki deli na "naše" in "vaše", ki daje politično lojalnost pred strokovnost in ki politiko penetrira v vse subsisteme v družbi..."
Kolega Grims [[...]]
[[...]]"kdor bo spremenil..."
[[...]]smo pri obravnavi splošnega dela dopolnjenega [[....]]
[[...]]"...imel... za naslednji mandat."
predloga proračuna za leto [[...]]
No, poglejte, pa [[....]]
[[...]]2009.
[[...]]dodajmo k temu še gospoda [[....]]
V tem trenutku vam seveda vzamem [[...]]
[[....]]Kocjančiča na športu [[....]] [[Izklop mikrofona.]]
[[...]]besedo. Nadaljujemo z razpravo. [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]]Spoznajte se malo s kulturo. [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]]Spoznajte se malo s kulturo [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]]Umirite živce. Veste, da je odprta restavracija, pojdite na kavo. Hvala lepa. Besedo ima poslanka Majda Širca. Izvolite.
Res je. Tudi razprava o proračunu deli politiko na "naše" in "vaše", in če kdaj se ne bi smelo to dogajati, se ta blokovska delitev ne bi smela zgoditi. Povzemam to, kar je bilo pred urami tukaj povedano s strani poslanca vladajoče koalicije, ki pravi, da včasih smo vlagali, ko je dejal, da se je včasih skrbelo le za svoje - ko se je v času opozicije vlagalo - svoje ceste, svoje amandmaje, svoje popravke proračuna, ampak sedaj, ko bomo vladali še toliko časa, moramo skrbeti za celo državo. Ko govorimo o dobrobiti države in ko sprejemamo in obravnavamo proračun, ga osvetljujemo v korist dobrobiti, ne govorimo o blokovskih delitvah in gozdičkih in drevesih, ki jih mora nekdo prilaščevati za svoje volilno okolje v času sprejemanja in popravljanja predloga proračuna. Jaz bom pa vseeno govorila o enem parcialnem interesu, o katerem se danes - na žalost izgleda kot parcialen - še danes ni govorilo. Govorila bom o predlogu proračuna, kot je sestavljen za leto 2009 na področju kulture, in omenila bom in povzemam lahko opažanja, ki so zame zaskrbljujoča. Namreč, dejstvo, da v letu 2009, ko Vlada nima več zagona, v letu 2009 nima toliko projekcij in zaradi tega tudi proračun pušča na področju kulture v zelo minimalistični, v skrajno minimalistični obliki in pušča ga v taki obliki, ki pravi, da je najnižji delež znotraj BDP-ja po letu 1992. In da je proračun za kulturo v letu 2009 najnižji delež znotraj vseh proračunskih izdatkov po letu 1992. Res, da je upoštevana inflacija, res, da je upoštevano nekaj popravkov, ampak znotraj BDP-ja, znotraj prioritet proračuna za leto 2009 se slovenski kulturi še ni odrezal tako nizek kolač. Nekateri ga očitno vidijo kot potico, kot se predvideva za leto 2009. Popravljam se, če rečem, da delež proračuna kulture v celotnem proračunu je bil v letu 2006 isti. To se pravi 2,01%. Ampak v letu 1992 je bil 2,47 ali kasneje še več - 2,50 v letu 2005. In da BDP, ki bo v letu 2009 0,47, je bil nekoč v letih nazaj tudi 2,56. To me skrbi. Hkrati me skrbi še nekaj, pa ne govorim samo o deležu, ki se prepoznava skozi področje kulture, skrbi me tudi, da tisti projekt, ki ste ga obljubljali takrat, ko ste startali na odgovornost - se pravi, na Vlado - ključni projekt, ki ste si ga ne samo v koalicijskih vrstah, ampak tudi v vseh svojih poslanskih oziroma političnih programih postavili na vrh prioritet - izgradnjo Narodne in univerzitetne knjižnice - v tem proračunu ne za leto 2008 ne za leto 2009 ni. Projekta ni, so stroški, ki pomenijo plačevanje najemnine za nadomestne prostore, za tiste prostore, ki ste jih obljubljali, da bodo zgrajeni in da se bo temeljni kamen postavil takoj, ko boste prevzeli oblast. Gre za star projekt, vsak ima svojo slabo vest tukaj, ampak to vest, ste rekli, da boste odpravili s svojimi koraki, ki jih sedaj nikjer ni, niti v proračunu - NUK ima za svoje delovanje še manj oziroma fluktuira sredstva za popravljanje, študiranje in raziskovanje oziroma plačevanje najemnin. Skratka, prišli ste s trkanjem na prsi, s trkanjem na slovensko identiteto, na moč slovenske besede, na moč slovenske kulture, ki bi se morala odražati tudi v na žalost prepočasi razmišljajočem programu izgradnje Narodne in univerzitetne knjižnice, ki je sedaj ni nikjer. Ampak so drugi muzeji! Vlada je ustanovila v lanskem letu muzej v Stični, verski muzej - v redu, potreben je bil, ampak je bil ustanovljen. Sedaj se plačujejo velika sredstva za študije, za promocijo in za gradnjo letalskega muzeja - letalskega muzeja, ki ga financirate, priznam, z vplivom določenega poslanca, tu izglasovanim amandmajem k proračunu za leto 2007 in 2008. Denar, da se bo zgradila piramida v Sloveniji, dva metra večja od Keopsove piramide, kljub temu da se Zveza ekoloških gibanj Slovenije sprašuje, kaj neki s tem. Ampak - v redu, super, se bo zgradila, imamo močno gospodarstvo, imamo vedno boljše prilive v gospodarstvu - zakaj gospodarstvo potem tega ne gradi? Zakaj država financira že - koliko let? Od leta 2006, iz proračuna gre, iz Ministrstva za kulturo, 20 tisoč evrov, v letu 2007 41 tisoč evrov, skoraj 42 tisoč evrov, v letu 2008 bo šlo 42 tisoč evrov že spet, v letu 2009 pa skoraj 43 tisoč evrov. In ne samo iz kulture, do sedaj je za preučevanje, za razmišljanje o tej veliki piramidi, o temu velikemu letalskemu muzeju šlo ogromno denarja, tudi iz dveh drugih ministrstev, to se pravi, iz obrambe in za zunanje zadeve. Priznam, izglasovali ste tako rešitev, ampak ne za leto 2009, ki je pa še zmeraj notri. Postavka na kulturi je še zmeraj zasedena s tem denarjem, mi pa želimo to postavko preusmeriti tja, kjer pa Vlada že tri leta in pol sploh ne migne. Arhivi v Republiki Sloveniji so v katastrofalni situaciji, material se sploh več ne pobira, kljub temu da se je v Državnem zboru zadolžilo arhive, da sprejemajo več gradiva, kot so ga v preteklosti - se pravi tudi tistega, ki prihaja iz tako imenovanih birokratskih vrst in papirjev. Arhivi so na dnu, arhivi so zaprti, ne more se fizično več spravljati v arhive materiala, ker ni prostora in ker se depoji in vsi ostali pogoji ne urejujejo. Ne! Za preučevanje in razmišljanje, kako bomo zgradili največjo oziroma piramido, ki bo večja od Keopsove, pa ja. Za raziskovanje, to ja. Zaradi tega najdemo v proračunu za leto 2009 razlago, da bomo s skoraj 43 tisoči evri sofinancirali priprave študije izvedljivosti evropskega letalskega muzeja in nadaljevanje projekta priprav izdelave dokumentarnega gradiva za promocijo študij in izvedljivosti evropskega letalskega muzeja v izobraževalne namene. Kaj se je s temi raziskavami do sedaj zgodilo, ne vemo. Imamo sicer pooblaščenko in upam, da bo povedala, kaj se je s tem denarjem zgodilo, ampak sedaj naj bi se to nadaljevalo še naprej. Ampak za vse ostalo, in ko beremo proračun, beremo pravzaprav prioritete države na določenem področju. Ne beremo samo obljub, beremo in v njem prepoznavamo tudi koalicijske in tudi politične prioritete. Zato v tem proračunu manjka denarja za, recimo, preprečevanje propadanja fresk v Hrastovljah, ki jih zamaka voda, pa vemo, da so največja znamenitost slovenskega slikarstva. Zmanjkuje tudi denarja za urejanje taborišča, nekoč koncentracijskega taborišča na Ljubelju, kjer se sedaj pasejo krave in prašiči. Za vse to in za arhive zmanjkuje - imamo pa denar za raziskovanje podlag letalskega muzeja in nimamo denarja in volje doreči, kaj v bodoče z NUK-om, ki ga v tem proračunu ni. Seveda v proračunu prepoznavamo ne samo številke, ampak tudi namene, sem rekla. Zato ni nič čudnega, da smo se v Poslanski skupini Zares včasih pri nekaterih amandmajih osredotočili ne na povečevanje določenih postavk, ampak celo na umikanje. In to smo naredili že spet na področju kulture, kjer se je izkazala določena postavka, ki deluje povsem netransparentno, ki je anomalija, čeprav je z dobrim namenom urejena. To se pravi, tisti ministrov žep, ki se mu reče ministrova rezerva. Prav je, da ima minister rezervo takrat, ko pride do določenih projektov, ki jih ni mogoče predvideti vnaprej, ali ko se sooča s prireditvami, ki zaradi takih ali drugačnih razlogov niso mogle na javni razpis. Ampak ta postavka se je izkazala kot tista, ki jo je Računsko sodišče tako rekoč obsodilo - vemo, kako se je izplačevalo proračunski denar za nek medij v Mariboru, ki ni bil upravičen do denarja in ni bil zavrnjen, potem pa ga je ta rezerva iz žepa reševala. In še kar nekaj takih postavk je bilo, ko se poleg tega, da se redno in da so možnosti, da greš na javni razpis - omenila sem danes že en kulturni dom pri enem poslancu oziroma županu. Poleg tega,da so možnosti,da greš na javni razpis, tega ne narediš zaradi tega, ker je tako ali drugače lažje skozi ministrovo rezervo. Seveda ne bom pri ministrovi rezervi se vračala v tiste probleme, ki so v veliki meri zaznamovale spornost take postavke, če ni transparentno urejena in če nima pravil iger. Zaradi tega smo rekli, da naj gre ta denar, ki je namenjen in ki je povečan s popravo krovnega zakona o kulturi, ki je dal še več možnosti tovrstnega lastnoročnega, bom rekla, ali po lastni logiki delovanja še dodatno odprl pipico. Proračun je sestavljen mogoče iz zanemarljivih finančnih učinkov ali izdatkov. A tudi to je treba vzeti v obzir. Zaradi tega tudi mene skrbi, kot kolegico Tavševo, ki je dopoldan govorila, ko je omenjala odpiranje novih proračunskih postavk, ki se bodo dotaknile leta 2009, mogoče še prej - kaj pa vemo, kakšni pogovori se bodo dogajali v Vatikanu, ko naj bi se načenjal dialog o dodatnem sporazumu med Vlado Republike Slovenije in Svetim sedežem. Ne vemo, ampak finančne posledice, ki mogoče bodo ob rebalansu za prihodnje proračune, mogoče pa tudi kdaj drugače ali kako drugače prišle v poštev - to naj bi bile po mnenju Vlade zanemarljive finančne posledice, ko naj bi sporazum med Republiko Slovenijo in Svetim sedežem o verski in duhovni oskrbi v obrambnih silah in v policiji oziroma v zaporih prinesel zanemarljive posledice samo 40.000 evrov na leto za obrambno-varnostni ordinariat, ki ga bo plačevala država. Ampak anomalija, ki se bo, upam, da razrešila, preden se ta vprašanja, ki jih že danes načenjamo, vendarle v nadaljevanju odpravila, so ta, da se tudi te zanemarljive finančne posledice dogajajo na osnovi ureditev, ki pravzaprav še nimajo določene podlage. Kdo pa pravi, da je Ustavno sodišče že uredilo in odgovorilo na vprašanje presoje o verski oskrbi v Slovenski vojski. In kdo tudi pravi, da se bodo Križanke vrnile Cerkvi, kjer naj bi bil ta ordinariat. Ali bo morebiti za to poskrbela pospešena denacionalizacija, s katero se soočamo sedaj in v prihodnjih dneh, ki naj bi zaključila najtrše orehe slovenskih nepremičnin oziroma premičnin, ki naj bi se skozi denacionalizacijo vrnile denacionalizacijskim upravičencem. Vemo, kako bo ta hiter postopek potekal in kakšen zakon nam je prinesel gospod Šturm, ki naj bi porinil naprej brez varovalk, ki so bile sedaj možne, obravnavo denacionalizacijskih upravičencev. Skratka, mogoče govorim o podrobnostih, mogoče 40 tisoč evrov znotraj proračuna ni dosti in mogoče tudi neka ministrova rezerva, upravljana tako ali drugače, ni dosti. Mogoče tudi sredstva Filmskega sklada, ki se bodo neporabljena zaradi devastacije, ki se je zgodila na področju filma, prenesla menda v drugo leto. Tako namreč piše v poročilu, ki ste ga vsi dobili, ko smo zanj zaprosili na odboru, ko smo obravnavali to temo, da Ministrstvo za finance preučuje, kako bi to, česar ni znalo porabiti letos Ministrstvo za kulturo, ko je pogubilo slovenski film in sedaj denar poskuša v decembru nekako stlačiti "skozi", če lahko kje kakšen avans da, če lahko kje kaj "poflika" za nazaj, tisto, kar je bilo že izplačano, in če lahko kaj na hitro reši, ampak ker ne more, kako naj to prenese v leto 2008, ne 2007, se opravičujem. Še na nekaj naj opozorim pri tem, ko se ukvarjam s proračunom za kulturo, resda za leto 2009, ampak tudi za 2008 lahko to poudarim. 61 glasov ste dali prejšnji petek, smo dali prejšnji petek za ustanovitev Agencije za knjigo. Nobeden od prisotnih ni bil proti, nihče se ni vzdržal in ob vznesenih besedah smo bili vsi veseli, da se je zaključil, kot je rekel minister, najbolj ambiciozen projekt v politiki slovenske knjige. Če ta projekt ne bo podprt z odločitvijo, ki je popravek proračuna za leto 2009, ki je vložen med amandmaji, potem o teh ambicijah, o tej ambicioznosti in o tej vznesenosti ne bo ne duha ne sluha. Mislim, da bo potrebno ohraniti svoje obraze in svoje besede, verodostojnost svojih besed, s tem ko se boste srečevali z avtomatizmom, če je predlagatelj iz druge te nesrečne blokovske opredelitve, tudi znotraj proračuna - potem glasujemo proti. Če pa je podpisnik, predlagatelj nekdo drug, glasujemo za. Toliko, kako bi rekla, svojih lastnih dreves, kot se je danes slikovito izrazil eden izmed mojih predgovornikov, toliko lastnih dreves v gozdu, ni prepoznavati takrat, ko se govori o proračunu, se pravi o skupnem dobrem, ne pa o parcialnih interesih posameznih političnih videnj.
Hvala lepa. [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]] Izvolite. [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]] Izvolite.
Hvala. Predlagal bom konkreten sklep, samo nekaj uvoda. Spoštovani predsedujoči. Dobro veste, da vam Poslovnik Državnega zbora nikakor ne dovoljuje tako odvzema beseda, kot ste prej storili, kot tudi tega, da skrajno pristransko vodite sejo v korist Pahorjeve SD, da oni lahko večkratno dajejo neke trditve, ko hočeš na to odgovoriti, pa ne dovolite odgovora drugemu poslancu. Tega vam poslovnik v nobenem primeru ne dovoljuje in bo seveda imelo tudi posledice. Predlagam pa, da zdaj sprejmete, sprejmemo vsi skupaj, ugotovitven sklep v tem Državnem zboru, da ugotovimo torej, da ta Državni zbor ima podpredsednika iz vrst Pahorjeve SD, ki pristransko vodi seje v korist te poslanske skupine, in da je to gospod Sašo Peče. Hvala.
Mislim, da je kolega Han odgovoril namesto mene. Kot pa rečeno, besedo ima poslanec Ivan Grill. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Proračun za leto 2009 dejansko sledi vsem tem razvojno naravnanim gibanjem zadnjih treh let te Vlade, tega Državnega zbora in v tem proračunu je možno zaslediti, da je razvojno naravnan, da je tudi za socialo, kulturo in šolstvo, znanost, veliko več sredstev, kot je bilo v preteklosti. Predvsem pa je pomembno, da je zelo veliko sredstev namenjenih za investicije. Ob tem pa je še najbolj za pozdraviti to, da niža javni dolg, ki je bil v letu 2004 2,3%, za leto 2009 pa se načrtuje za 0,3, kar pomeni, da je zmanjšanje za cela 2%. To je pomemben dosežek, ki dejansko kaže sliko, ki jo je ustvarila ta Vlada s takšnim načinom sprejemanja odločitev. Zelo veliko sredstev, lahko rečem, da še nikoli v preteklih letih, je namenjenih za Dolenjsko, za Suho krajino, za Belo krajino, in tudi za ostale dele Slovenije, čeprav je danes moč zaslediti izjave nekaterih poslancev, da je proračun naravnan samo za področja, od koder prihajajo koalicijski poslanci. To ne drži, ampak je proračun zelo uravnotežen tudi kar se tiče razporeditve po Sloveniji. Bilo je danes možno slišati tudi, da je ta proračun naravnan glede na volilno leto v naslednjem letu, in da je to sedaj poizkus kupovanja volitev. Zopet ena zavajajoča trditev, kajti namen ali pa cilj te Vlade je bil najprej, da se ustvari pogoje, da se ustvari zadosti sredstev, ki jih bomo lahko potem v letu 2007 - že sedaj imamo zelo velik investicijski cikel - in v letu 2008 in tudi v letu 2009 namenili temu. Najprej je treba ustvariti, šele potem pa se lahko ta ustvarjena sredstva nameni za investicije in pa za vse ostale stvari. Zakaj smo lahko te zadeve dosegli? Predvsem z očitno zelo dobro davčno politiko, ki jo je sprejela ta Vlada, z delovno politiko, imamo danes preko 900 tisoč zaposlenih oziroma skoraj milijon, kar ni bilo še v času samostojne Slovenije, znižali smo brezposelnost v teh treh letih za 30 tisoč in vse to je rezultat dela te Vlade in dosežki, ki jih imamo danes predvsem na dohodkovni strani, so več kot očitni. Bi bilo pa sigurno bistveno lažje delovati v teh letih, če ne bi bilo narejenih toliko napak v preteklem mandatu. Če omenimo samo nekaj od teh. Danes smo že poslušali, kakšne famozne amandmaje je vlagala takrat Liberalna demokracija, sedaj so to poslanci v vrstah SD-ja, na področju davčne reforme. Vemo, da davčna reforma oziroma zakonodaja sprejeta leta 2000, ko je bil finančni minister gospod Rop, je sprejela tak zakon, da je vsakemu upokojencu, ki so svojo pokojnino zaslužili, vzela vsako leto skoraj eno pokojnino. In ta trend se je nadaljeval do leta 2005, ko smo ta zakon tudi spremenili. In danes imajo upokojenci dejansko na račun te spremembe kolikor toliko ugodne pokojnine oziroma prejemajo tisto, kar so tudi zaslužili. Imeli smo ob nastopu tega mandata preko 28 milijard luknje v zdravstveni blagajni - tudi to je bilo potrebno zapolniti. Zelo nizko gospodarsko rast. Takrat smo takoj ob nastopu mandata imeli števila poslanska vprašanja, ki so že to Vlado obtoževala, da je nizka gospodarska rast, čeprav je bilo očitno, da je posledica predvsem slabe politike, ki je bila v preteklih letih. In še ena zelo zanimiva zadeva je ta, da je bilo v preteklih mandatih na stotine divjih privatizacij in posledica tega preko 100 zelo bogatih Slovencev, med katerimi lahko najdemo predvsem ljudi iz vrst LDS-a in pa Socialne demokracije. Kaj imamo pa sedaj? Kot sem že omenil, javni dolg bo sedaj nekje znižan na 0,6%, v naslednjem letu na 0,3%. Imamo zelo ugodno klimo tudi kar se tiče povečanja rodnosti, tega se ne ustvari v enem letu, treba je ustvariti gospodarsko klimo, družbeno klimo in v letu 2006 smo imeli skoraj 19.000 rojstev, kar je največ v zadnjih desetih letih v Sloveniji. Tudi rast plač, čeprav s strani nekaterih poslancev lahko poslušamo, da ne sledi dejansko gospodarski rasti, po drugi strani pa smo s strani istega poslanca danes poslušali, da plače sicer sledijo temu, vendar da pa pokojnine ne sledijo; pa vendar, glejte, v letu 2007 so se pokojnine povečale za 3,8%, sedaj v novembru se bodo povečale še za dodatnih 2%, s tem da je pa izredno pomembno tudi to, da se bo poravnalo še za 10 mesecev nazaj, pomeni, da bodo upokojenci dobili v tem letu zdaj poračun v višini 20%. Imeli bomo tudi v tem času dokončanje številnih cest, avtocest in to je tisto kar bo Slovenijo v naslednjih letih še dodatno spodbujalo k hitrejšemu razvoju. In to je zopet dosežek te Vlade in načina financiranja, kajti v preteklih letih smo s tako osiromašenem financiranjem imeli samo zaostajanje v gradnji cest. In tudi bolnice oziroma na področju zdravstva imamo oziroma lahko beležimo številne investicije tako na področju izgradnje ali pa rekonstrukcij bolnišnic, pri nakupu zdravstvene opreme oziroma drage medicinske opreme, ne nazadnje tudi pri nakupu dragih, vendar učinkovitih bioloških zdravil. Kakorkoli proračun za leto 2009 je v celem mandatu ne samo te Vlade, ampak celotne Slovenije oziroma od samostojnosti naprej zagotovo najbolj uspešen, najbolj razvojno naravnan in to je garancija, da bomo v naslednjih letih lahko v Sloveniji sledili razvojnim trendom Evropske unije in v nekaj letih jih bomo zagotovo tudi dosegli ali pa presegli. Tako bom proračun za leto 2009 z veseljem podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Potem odpiram nov krog za prijavo v okviru razpoložljivega časa. Prosim, izvolite. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Zelo na kratko. Nisem imel niti namena razpravljati pri splošnem delu, ampak pri amandmajih več, ampak moj predhodnik - enostavno me je spodbudil k temu, da sem se odločil za besedo. Ali sta proračuna, kot ju predlaga Vlada politično naravnana? Ja, pa seveda sta! Seveda sta! Koalicija je vložila 41 amandmajev, kar se ni zgodilo še nikoli v zgodovini sprejemanja proračuna, in vse Vlada podpira. Dajte mi, gospod Grill, razložiti v čem je cesta v Veliki Polani, ki jo predlaga eden od koalicijskih poslancev, bolj pomembna od ceste v Kungoti, ki jo predlaga en opozicijski poslanec. In ravno za 2008, ko so volitve. Dajte, ne govorite. In pa še en nasvet. Dajte nehati kriviti za vse zlo na tem svetu prejšnjo vlado. Tri leta in pol vladate, nekaj pa je tudi vaša krivda, menda. Če pa ni nič vaša krivda po treh letih in pol vladanja, pa ne znate vladati. Hvala.
Kolega Grill, replika.
Gospod Zagorac, zopet dokaz, da govorite na pamet, da zadev ne poznate. Za leto 2009, o katerem proračunu smo govorili [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], ni bil sprejet oziroma vložen noben amandma. Tako dajte govoriti tisto, kar je dejansko v razpravi. Hvala lepa.
Vaš čas, hvala lepa. K besedi vabim poslanca Aurelia Jurija.
Zelo kratkih 22 sekund zato, da kolega Grimsa spomnim, da kolega Rop nikoli ni dal nobenih takih obljub in nikomur dal glede oboroževanja in opremljenosti Slovenske vojske. Drugo, predsednik Svobodnih sindikatov nikoli ni bil član, pa ni član predsedstva Socialnih demokratov, če pa smo nekoč mnogi pripadali Zvezi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]komunistov, lahko vprašajo svojega predsednika stranke, kako je bilo s tem. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, je še kakšna potreba po razpravi? [[Ne.]] Torej o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna za leto 2009 bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v sredo 28. novembra v okviru glasovanj. Mi pa prehajamo na obravnavo posebnega dela dopolnjenega predloga proračuna za leto 2009. Ima kdo od prisotnih poslancev željo po razpravi? [[Ne.]] Potem razpravo tudi zaključujem. In prehajamo na razpravo o amandmajih k posebnemu delu dopolnjenega predloga proračuna za leto 2009. Razpravo bom vodil na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 23.11. letošnjega leta, ločeno po posameznih proračunskih uporabnikih in podprogramih, h katerim so vloženi amandmaji. Ob tem vas želim opozoriti, da se amandma Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije, naveden na 32. strani pregleda amandmajev, podprogramu Visokošolsko izobraževanje, nanašajo na proračunskega uporabnika Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo in ne uporabnika Ministrstvo za šolstvo in šport. Prosim, da to v okviru razprave tudi upoštevate. Kot rečeno, v razpravo dajem amandma k podprogramu Urejanje na področju preprečevanja korupcije, uporabnik 1115. Želi kdo razpravljati v povezavi s tem amandmajem? Nihče. Zaključujem razpravo. V morebitno razpravo dajem drugi amandma k podprogramu Podpora narodnostim skupnostim proračunskega uporabnika Urad za narodnosti Vlade Republike Slovenije, uporabnik 1516. Želi kdo razpravljati v povezavi s tem amandmajem? [[Nihče.]] Predsednik Državnega zbora pa bo v razpravo dal tretji amandma.
Hvala podpredsedniku. Sedaj pač prihaja do menjave. Na vrsti je amandma k podprogramu Slovenci v zamejstvu in tujini. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] V razpravo dajem amandma k podprogramu Dopolnilna sredstva občinam, Ministrstvo za finance. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] V razpravo dajem amandma k podprogramu Izvajanje zunanje politike. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] V razpravo dajem amandma k podprogramu Mednarodno sodelovanje, smo pri Ministrstvu za obrambo. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] V razpravo dajem dva amandmaja k podprogramu "mednarodno sodelovanje", Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje. Želi kdo razpravljati? Izvolite.
Hvala, predsednik. Tretjič poskušam uveljaviti amandma, ki je vezan na delovanje Sklada za razminiranje, ki mu je država s proračunom 2008 in 2009 zmanjšala sredstva za letno delovanje od 510 tisoč evrov na 370 tisoč evrov približno. Torej, doživljamo nerazumljivo zgodbo, da institucija, ki je naša lastna, ki je slovenska, ki širi ugled in deluje na humanitarnem, socialnem, strokovnem področju, na področju žrtev min - da ji zmanjšujemo sredstva. S tem dajemo slab zgled, saj donatorji financirajo ali pa sofinancirajo delovanje z donacijami, vezanimi na osnovni del. In posebej zanimivo, Američani na vsak evro plačane donacije donirajo tudi še enkrat toliko. V Sloveniji smo se odločili za čudno politiko, ki je ne razumemo. Zakaj torej hočejo zmanjšati pomen te institucije, ki je zelo ugledna, ima položaj v mednarodnem, političnem in strokovnem svetu. Zaradi tega smo v Liberalni demokraciji predlagali amandma, ki ga imate pred seboj. Ta amandma je v vrednosti 524 tisoč evrov, zajema pa pravzaprav izpad za leto 2008, ker se tega ne da več nadomestiti, in pa izpad za leto 2009. Upam, da bo razlaga, ki je tistim, ki odločajo, dobro znana, tudi danes doživela podporo. Hvala.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. Prehajamo na Ministrstvo za gospodarstvo, in sicer na podprogram Programi pospeševanja tehnološkega razvoja, kjer imamo dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na podprogram Programi elektronskih komunikacij in pošte, kjer imamo tudi dva amandmaja. [[Nihče.]] Dajem v razpravo tri amandmaje k podprogramu Programi povečevanja konkurenčnosti. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Germič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod predsednik, ministri, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V Liberalni demokraciji predlagamo na postavki Programi povečevanja konkurenčnosti dodatna sredstva; dodatna sredstva v višini 700.000 evrov. Glede na to, da ste prav gotovo prebrali utemeljitev, kjer v utemeljitvi razlagamo, da je za spodbujanje tujih investicij prišlo do kar bistvenega znižanja sredstev v letih 2007 in lahko v 2008 vidimo, da je teh sredstev še kar nekaj manj, torej trikrat manj kot v letu 2006. Pri čemer je zelo zanimivo brati odgovore ministrstva za gospodarstvo, kajti ko bomo spremljali odgovore Ministrstva za gospodarstvo, lahko vidimo, da je tako pri podprogramu Programi povečanja konkurenčnost, kot pri podprogramu Prestrukturiranja podjetij in spodbujanja razvoja malega gospodarstva zaslediti enako logiko obrazložitve: torej, ministrstvo in Vlada se strinjata, da na vseh teh treh področjih gre za upad sredstev. Torej, na vseh teh področjih beležimo upad sredstev kot v letu 2008, ampak Vlada nadaljuje, da pa seveda glede na okvir, katerega načrtuje, pa bo teh sredstev dovolj. Seveda, sprašujemo se kaj je takšnega predvideti v letu 2009, da teh sredstev ne potrebujemo vsaj v višini leta 2008 in da jih lahko zmanjšujemo. Torej, kakšna so sporočila, da Slovenija lahko zmanjšuje v leto 2009 sredstva za povečanje konkurenčnosti, lahko zmanjšuje sredstva za prestrukturiranje podjetij in lahko zmanjšuje sredstva za spodbujanje razvoja malega gospodarstva. Sprašujemo se, kakšna je strategija te Vlade po letu 2008 glede na to, da je kolega Pukšič govoril, da ta Vlada le računa, da bo še vladala. Ja, kakšno bo pa potem spodbujajoče okolje za razvoj in podporo gospodarstva in vzpostavljanje konkurenčnosti, še močnejše konkurenčnosti v gospodarstvu? Ali takrat računate, da temu področju namenjate bistveno manj podpore, kot jo namenjate v letu 2008? In kako ocenjujete, da boste z zmanjševanjem sredstev - nominalno zmanjševanje sredstev, ne govorimo o dvigu sredstev vsaj z inflacijo, ampak nominalno zmanjševanje sredstev realnega sektorja, ki bo takšne spodbude potreboval, če bo želel konkurirati na zelo pomembnem svetovnem globalnem konkurenčnem trgu. In tukaj odgovora na vsebinski ravni ni, zato pričakujemo, če že resno mislite, da mislite nadaljevati s svojim proračunom v vsebinskem delu tudi po volitvah v letu 2008, da daste jasen odgovor slovenskemu gospodarstvu - na osnovi katerih virov bo lahko zagotovljena vsaj sestava proračuna, kajti tudi v najboljših letih, torej v najboljših letih razvoja, gospodarskega razvoja in rasti družbenega bruto proizvoda imamo v Sloveniji zadolževanje. Z zmanjševanjem podpornega okolja lahko pričakujemo povečano zadolževanje in s tem, kar smo v najboljših letih pozabili narediti, torej varčevati, bomo še v večjih težavah soočeni v letu 2009. Zato ne razumemo v Liberalni demokraciji, na kakšen način kreirate gospodarski razvoj v prihodnje in na kakšen način omogočate konkurenčno perspektivo slovenskemu gospodarstvu. Zato predlagamo, da v fazi glasovanja podprete takšne amandmaje, ki bodo vračali sredstva vsaj nekoliko nad to, kar je že zagotovljeno v letu 2008. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo k podprogramu Povečevanja konkurenčnosti? Ne. Prehajamo na podprogram Prestrukturiranje podjetij, kjer imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? Ne. Gremo na Spodbujanje razvoja malega gospodarstva, kjer imamo dva amandmaja. Gospod Petek, izvolite.
Hvala, predsednik. Gre za podobno zgodbo kot v obrazložitvi mojega kolega gospoda Germiča. Nerazumljivo nam je, da se s tega področja zmanjšujejo sredstva za 27%. 27% pri tolikih besedah o potrebi po razvoju podjetništva, pri toliko besedah pri spodbujanju animacij, izobraževanju, vzgajanju, vstopnih točkah VEM in tako dalje. Torej, ne vem, kako mislite to narediti brez sredstev ali z manj sredstev, kot v preteklih obdobjih, zaradi tega smo mi predlagali, da se ta sredstva povečajo za milijon; milijon v primerjavi z vsem, kar se je počenjalo na cestah, z vsem, kar se je počenjalo na nekaterih drugih področjih, kjer ste koalicijske interese uskladili - nam je nerazumljivo. Upamo, da je takšen milijon možno tudi v tem proračunu prerazporediti. Hvala.
Hvala. Še kdo? Ne. Prehajamo na Urad Republike Slovenija za varstvo konkurence. V podprogramu Varstvo konkurence imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? Ne. Prehajamo na Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, kjer imamo amandma v podprogramu Varstvo in registracija sort rastlin. Želi kdo razpravljati? Ne. Prehajamo na podprogram Zmanjševanje škod v kmetijstvu en amandma. Želi kdo razpravljati? Ne. Prehajamo na Ministrstvo za promet, kjer imamo v podprogramu Sredstva za izgradnjo avtocest dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? Ne. Prehajamo na podprogram Letališča in letališka infrastruktura. Nihče. Prehajamo na Direkcijo Republike Slovenije za ceste, in sicer v podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest imamo številne amandmaje. Odpiram razpravo. Gospod Petek, izvolite.
Hvala. Torej bom govoril o amandmajih pod številko devet in pa o amandmaju pod številko 10. To sta dva amandmaja, ki se tičeta vlaganj v cestno infrastrukturo v Mestni občini Maribor. Včeraj je bilo nekaj že o tem govora, včeraj sta bila podobna amandmaja vložena za 2008 - neuspešno, torej tudi pri koaliciji sprejeta. Upam, da bo ta uspešnost ali pa to sprejetje pri 2009 drugačno. Gre za dva investicijska posega v državne ceste, poudarjam državne ceste, ki v enem primeru pomenijo pravzaprav verjetno en specifičen problem ali pa redkost, da še kakšna državna cesta je zaprta. Ta cesta pod Malečnikom, pod amandmajem številka 9, je dobesedno zaprta sredi mesta. Mariborska mestna občina že nekaj časa skupaj z Direkcijo išče rešitev, išče izvedbo te ceste, narejeni so projekti. Investicija je tako daleč, da bi lahko štartala danes, bilo je s strani Direkcije za ceste tudi obljubljeno, da se bo s pripravljalnimi deli začelo v letu 2008, da se bo nadaljevalo intenzivno 2009 in končalo 2010, morda 2011 z ozirom na pomanjkanje ali pa višino sredstev. Kot izgleda, od tega ni nič. Ta investicija je premaknjena v letu 2010, kar je za Maribor popolnoma nesprejemljivo, ker gre za eno cesto, ki povezuje novo avtocesto s središčem mesta. S tem bi se izrazito razbremenil promet v enem delu mesta. Drugi del je pa Cesta proletarskih brigad - Limbuška cesta. Gre za eno novo cesto, ki omogoča najhitrejšo povezavo iz zelo zelo urabniziranega dela Maribora proti Studencem proti zahodu, proti Rušam in pa naprej proti Koroški. Torej ves čas v planih, ves čas v razmišljanjih in glavah, žal ne na papirju in zaradi tega je temu amandmaju tudi z naše strani posvečena pozornost, upoajoč, da bodo k temu pritegnili tudi koalicijski poslanci, vsaj tisti, ki to problematiko in to področje poznajo. Naj v tej zvezi apeliram na koalicijo, ki je uspela mimo vlaganja amandmajev, torej mimo te procedure, ki jo mi doživljamo danes tukaj, uveljaviti na področju "cestarije" 82 amandmajev. S temi 82 amandmaji oziroma dopolnitvami in pa novimi investicijami, umeščene v nacionalni razvojni program, torej v dopolnjenem predlogu proračuna, je torej 82 zahtev bilo upoštevano, ampak to so izključno in zgolj koalicijskih. Za nas je to nemoralno, sprevrženo dejanje, torej nimamo enakega položaja kot vi, ki ste se uspeli v kabinetih z ministri ali pa z ministrom "zdilati", pogojno rečeno, nam ste prepustili javno razpravo na odborih za finance, kjer ne uspevamo, na tem Državnem zboru, kjer pravzaprav doživljamo posmeh. Vsaj v tej zgodbi bodite nekoliko enakovrednejši do vseh nas pravzaprav, ki se trudimo s temi amandmaji uspeti, uveljaviti vsaj del tega, kar morda nekateri ne poznate, nekateri pa poznate. In tukaj, ko je gospod Černač govoril o obnašanju poslancev, zveni to licemerstvo gospoda Černača, izraženo v njegovih besedah, dejansko popolnoma nazorno. Torej mi smo vlagali te amandmaje na odborih, ugotavljali, kakšen je odnos koalicijskih poslancev na odborih, ki so pravzaprav zavračali vse, kar jim je nekdo iz drugega političnega aspekta skušal predlagati. Zaradi tega smo na koncu pravzaprav že dvignile roke od te zgodbe. Danes smo pa poslušali očitek, kaj pa vlagamo sploh amandmaje, če nimamo namena sprejeti proračuna. Ja ravno ti amandmaji so nam neko upanje, da jih boste uspeli uveljaviti in sprejeti proračun - tisti, ki ste se za to trdno odločili. Zakaj znotraj tega proračuna ne bi bili tudi projekti, ki jih niste vi izbrali v tej zgodbi, ampak vam jih je koalicija - skušala prepričati, da ima tudi kakšen amandma iz opozicijskih vrst pravico imeti domovinsko pravico v proračunu. V tej zgodbi naj omenim, torej moj včerajšnjih nastop, ko sem dosti kritično povzel tudi to ravnanje koalicijskih poslancev, vsaj enemu sem dolžan delno, seveda, sprememba moje javne izjave. Gospod Vili Rezman je na teh odborih dvigoval roke, žal osamljeni poslanec koalicije. Jasno je, da je vnaprej vedel, da ne more uspeti, in ostali koalicijski poslanci so to svoje poslanstvo tudi z zavrnitvijo uveljavili. Naj pa posebej omenim pri tem sprenevedanje Poslanske skupine SDS-a. Torej, za javnost naj povem, da je ta SDS v Mariboru marca meseca oziroma spomladi v tem letu odprl poslansko pisarno v Mariboru, torej odprl poslansko pisarno, čeprav v tem Mariboru nima nobenega poslanca. Na otvoritvi je bil gospod Jerovšek, je bil gospod Hvauc, mislim, da gospod Pukšiča, nisem prepričan, in še nekaj teh ljudi iz okolice Maribora. Niti pozanimali se niso, niti vzeli amandmajev v roko, torej obljube, kako bodo poskrbeli tudi za interese tega okolja, kako bodo uveljavljali svojo politiko tudi v tem okolju, so se pokazale kot prazne puhlice. SDS v tej zgodbi je očitno s figo v žepu odpiral poslansko pisarno. Njim je namenjena kritika zato, da ni nobeden od teh amandmajev, ki se tičejo Maribora, nimajo možnosti, da se uveljavijo v proračunu. Morda bo pa današnji apel, današnji poziv le dal komu misliti. Hvala.
Hvala. Ker je več rok, odpiram možnost za prijavo. Gospod Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Sam bom obrazložil osem amandmajev Slovenske nacionalne stranke k temu podprogramu in z veseljem bom prisluhnil na koncu predstavniku Ministrstva za promet, ki ga sedaj javno pozivam, da razloži poslancem, zakaj jih Vlada ne podpira. Prvi amandma govori o mostu čez Pesnico v Juriju. Tukaj želimo, da bi se obnova oziroma rekonstrukcija tega, mislim, da 60 metrov dolgega mostu prestavila z leta 2010 v leto 2009 zaradi tega, ker je most v takšnem stanu, da se bo porušil in lahko se zgodijo tudi tragične nesreče, ki ne bodo v prid ne tej Vladi in ne komurkoli drugemu. Ampak z veseljem, kot sem rekel, bom poslušal, zakaj ga ne podpirate. Drugi amandma, ki ga je v sprejem predlagal moj poslanski kolega gospod Sašo Peče, govori o tako imenovani novi Cesti proletarskih brigad in Limbuški, kjer je vse pripravljeno za to, da bi bilo primerno, da se začnejo izvajati dela že v letu 2009. Tudi tukaj bom z veseljem prisluhnil razlogu Ministrstva za promet, zakaj tega amandmaja ne podpira, kljub temu da je Mestna občina Maribor že vse pripravila, da bi se lahko dela nadaljevala. Tudi če boste višine pogledali, verjamem, da ne boste imeli razloga in mi ne boste znali povedati, zakaj temu nasprotujete. Naslednji amandma, ki ga predlagamo v Slovenski nacionalni stranki, je tako imenovano predlagano povišanje sredstev v proračunu, ki bi na območju občine Starše omogočilo nadaljevanje obnove ceste R3/711, odsek številka 9013 Rače-Kungota-Kidričevo. Tudi tukaj mi boste morali razložiti, zakaj Vlada temu nasprotuje. Na postavki 1.3.5 gradnja državnih cest, bi se naj povečala sredstva, in sicer samo za 400 tisoč evrov - če pogledamo kumulativo proračuna, vidimo, da je to kaplja v morje. Gre za cesto Gruškovje-Malečnik, odsek Slovenja vas-Malečnik, vemo, da je to tista glavna povezava, ki pride iz Pesnice, leti čez Maribor in potem naprej na mejni prehod, in bi marsikatera, gneča in prometne nesreče na poti na Hrvaško s tem preprečili. Tukaj boste našli verjetno dober razlog, zakaj tega ne podpirate. Naslednja takšna cesta je omogočena izvedba in pa umirjanje prometa na G-I/1 odsek 1400 Maribor-Ptuj. Tudi tukaj verjetno imate temeljni razlog, zakaj prometa ne umiriti in še naprej dovoliti prometne nesreče. Naslednji amandma govori o tako imenovani ptujski cesti, kjer bi se naj naredila tako imenovana kolesarska pot. Tudi tukaj verjetno za kolesarje boste znali obrazložiti, zakaj ta država ne premore borih 300 tisoč evrov, glede na kumulativo proračuna je to, kot sem že prej dejal, kaplja v morje. Zadnji amandma, ki bi ga želel obrazložiti, je tako imenovani nadvoz v občini Šentilj za tovorni promet. Vemo, da tovorni promet povzroča kar precejšnje zastoje, predvsem v špicah in poletnih mesecih, ko prihajajo tujci preko Avstrijo v Slovenijo in potem nadaljujejo svojo pot kam drugam. Ampak verjamem, da tudi tukaj imate zadosten razlog za ljudi in vam bodo verjeli, zakaj tudi takšnega amandmaja, da bi se dela prenesla iz leta 2010 v leto 2009, mi boste verjetno temeljito utemeljili, zakaj Vlada tega ne podpira. Za vaše odgovore se vam vnaprej zahvaljujem. Bom pa seveda pripravljen replicirati na vsako nejasnost, ki jo boste podali v svojih odgovorih. Hvala lepa.
Hvala. Naj vas opozorim, gospod Zagorac, da Vlada nima časa za razpravo, ji je že potekel. Še kdo oziroma gospod Rezman je na vrsti.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz sem včeraj napovedal, da sicer podpira Poslanska skupina DeSUS proračun, da pa ni tako dober, da se ga ne bi dalo mestoma izboljšati, zato smo tudi nekatere amandmaje mi podpirali in tudi danes jih bomo in jutri bomo glasovali zanje. Naj pa mimogrede, ker je pač to bilo prej izrečeno - izrečeno je bilo neko opravičilo, izrazim zahvalo za to, ker je gospod Petek včeraj res morebiti vsaj neupravičeno, če že drugače ne, najbrž ne zlonamerno, neprevidno in po nepotrebnem opletal z mojim imenom, češ da ne podpiram razvoja v Mariboru. Danes je to popravil in naj povem, da ne zgolj jaz, ampak tudi Poslanska skupina DeSUS je podpirala amandmaje, ki so bili opozicijski, bodisi da je šlo za dodatna sredstva za društvo prijateljev mladine, ali za UNICEF, ali za šole, ali za ceste, ali za mostove, ali za več sredstev za lokalne skupnosti, ali na primer za univerzijado, recimo, kjer smo se vse poslanske skupine podpisale pod predlog, ki sem ga sam sicer pripravil. In to je bilo vse bilo v korist Maribora, kakor amandmaji, ki smo jih predložili in sprejeli za več sredstev za izgradnjo mariborske splošne bolnišnice. Ampak, pustimo zdaj to! Rad bi povedal, da se pa vendar nekoliko nenavadno obnašamo, tako na odborih kot na Državnem zboru, ko razmišljamo o tem, kaj je vredno podpore in kaj ne. Pri tem se nam pa včasih tako zgodi, če ne bo Milan Petek zameril, da nastopi kot mariborski Demostenes in naslovi filipiko neupravičeno, malce strupeno na nas in naj to zdaj popravimo. Cesta proletarskih brigad je bila predlagana, sicer je ni LDS predlagala, jo je SNS, in je bila deležna moje podpore. Most v občini Selnica je bil deležen moje podpore. Ampak burka se je zgodila - 14 poslancev je sedelo v soboto, ko so nekateri imeli sabat, in razpravljalo o tem amandmaju in zgodilo se je, da je opozicija predložila amandma, podprl ga je en poslanec, koalicijski, in ga torej niti opozicija sama ni podprla. Torej, niti enega glasu, razen mojega, ni bilo v podporo temu opozicijskemu amandmaju. Tako da se včasih malce nerodno počutiš, ko podpreš kakšno idejo, ki se ti zdi dobra, tudi če pride iz opozicijskih vrst. Podprl bom tudi gradnjo ceste, ki naj povezuje Kočevje z Belo krajino, ki jo je tudi opozicijski poslanec predlagal, in še marsikaj drugega. In tudi jaz naslavljam za nekatere nujne investicije, ki so potrebne, prošnjo, da se vendarle še kak opozicijski amandma podpre. In sem prepričan, da tisti, ki poznamo, recimo, v mariborskem okrožju ceste, pa tudi če smo koalicijski poslanci, bomo kakšen glas še namenili, zagotovo pa ni pričakovati, da bi glasovali za tiste ceste, ki jih ne poznamo, ker bi glasovali kar tako, na pamet.
Hvala. Gospod Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Sam izrekam podporo amandmaju pod številko 10. Gre pravzaprav za nadaljevanje amandmaja, ki je bil predložen že za spremembo proračuna v letu 2008. V letu 2008 predlagamo 100 tisoč evrov za pripravo dokumentacije, v letu 2009 potem nadaljevanje sanacije mostu na cesti G-1/1 med Mariborom in Dravogradom. Govorim o mostu, ki je na dnu med dvema klancema v kraju Bistrica, v občini Selnica ob Dravi. Torej, gre za prometno zelo nevarno točko, na kateri je bilo v zadnjem času vrsta nesreč. Tu prosim za podporo tudi koalicijske poslance, pa tudi opozicijske - upam, da nas bo danes oziroma v času glasovanja o teh amandmajih več prisotnih, kot jih je bilo na odboru, kajti gre za zelo prometno cesto med Dravogradom in Mariborom. Gre za to, da je ograja zaradi vrste nesreč v popolnoma dotrajanem stanju, da je betonski del, kjer je pločnik, popolnoma razjeden in demoliran. Na ta način, če ne bomo zmogli napora, da zagotovimo sredstva za sanacijo tega mostu, tvegamo, da lahko na tistem zelo prometnem koncu, ki je hkrati tudi sečišče nekaterih cest, ki izhajajo iz tistega dela, da lahko pride do tudi katere še hujše nesreče, tudi z še bolj tragičnimi posledicami. Zato prosim za podporo pri tem amandmaju. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o teh amandmajih? Ponovno odpiram prijavo. Gospod Moge, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Težko je človeku, ki prihaja iz province, uveljavljati v tem Državnem zboru svoje interese. Ko imamo po eni strani z zlatom tlakovane obvoznice glavnega mesta, pa še kakšnega zraven, Novega mesta in tako naprej - Maribor še sedaj nima obvoznice in se cel promet zliva v mesto in se vali po mestnih ulicah naprej. To, kar sta kolega Petek in kolega Germič povedala, bi lahko ilustriral s sledečim. Ta deveti amandma, ki pravi, da naj bi se enkrat po 25 letih mesto povezalo z zaledjem, gre za cesto pod Meljskim Hribom, kaj takega v Sloveniji tudi ni nikjer. Ne vem, kaj delajo na ustreznem ministrstvu, ampak to je prvovrstna sramota za ta lobi, ki te stvari obdeluje. Gre sledeče, koliko poznate Maribor, vsi skoraj poznate tisto gorco, kjer so vinogradi, zraven je pa hrib, ki ima nekoliko obklesano pobočje, kajti z njega pada kamenje. Če kdo hoče z levega dela strani Drave priti v mesto, potem namesto da bi se ob tem hribu zapeljal v Maribor, mora iti najprej čez en most, se čez celo Pobrežje vozi, pride o železniškega mostu in potem še čez drugi most, da pride zopet v mesto. Tako so kraji, kot so znameniti Duplek Franca Kanglerja, Malečnik in podobni kraji tam gori popolnoma, kar se tiče infrastrukture, odrezani od Maribora, kajti ti ljudje večinoma hodijo na delo in gneča na teh mostovih je v konicah neizmerna. Zato bi bilo dobro, da bi zbrali toliko posluha in bi enkrat, cesta ni dolga, ta del ceste uredili in potem olajšali v veliki meri prihod, ne Mariborčanov, v en del Podravja, ampak teh ubogih ljudi s Podravja v Maribor. Vem pa, to kar sem že včeraj govoril, da je zadeva naslednja. Podobno, kot je bilo v prejšnjem mandatu, velja tudi v tem mandatu, da tudi če imaš zlate argumente, ki bi še kamen prepričali, pozicije ti argumenti nikakor ne prepričajo, glavni argument je, ali si v poziciji ali pa v opoziciji. Pozicija si izbere svoje ceste že prej, pa če je še to premalo, še kasneje, vloži skupne amandmaje, ki bodo 100% izoglasovani. Z istimi argumenti, zakaj naj bi se izglasovali ti amandmaji, nastopajo opozicijski poslanci, pa se te stvari pač ne naredijo. Mislim, da se v tem segmentu pri proračunu v Državnem zboru ni nič spremenilo. Še vedno velja tista logika, namesto, da se Državni zbor izboljša, da mu ugled raste, ostaja ali pa celo stagnila. Velja tista logika: če ste vi bili slabi, bomo pa mi še trikrat slabši - samo spomnite se, kaj smo delali. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[Seveda ste, Franček, saj nobenega amandmaja ni bilo tam.]] Po tem obnašanju. To so zelo dobre kategorije, sicer bi se dalo razpravljati, kako je, ampak pri teh podporah teh amandmajev, se pa jasno vidi, da v tem delu ni nobenega premika. Jaz bi vas kljub temu poprosil, da bi poskušali vsaj ta deveti amandma podpreti in bi tem ljudem, ki s podeželja prihajajo v Maribor bodisi v službo bodisi pri poslih, olajšali lažji dostop do mesta. Hvala lepa.
Hvala. Je še kdo? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo o investicijskem vzdrževanju in gradnji državnih cest. In prehajamo na Ministrstvo za okolje in prostor, in sicer imamo amandma k podprogramu Spodbujanje učinkovite rabe in obnovljivih virov energije. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na podprogram Spodbujane stanovanjske gradnje. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na podprogram Posebni programi v primerih nesreč. Tudi ne. In prehajamo na Agencijo Republike Slovenije za okolje in sicer na podprogram Načrtovanje, varstvo in urejanje voda. Imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, in sicer podprogram Povečanje zaposljivosti. [[Nihče.]] Ja, gospa Širca, povečanje zaposljivosti. Izvolite. En amandma imamo.
Se opravičujem, ker sem hotela govoriti tudi o amandmaju glede Ministrstva za okolje in prostor, ali morebiti ne več sledim vašemu [[...]]
Ja, mi smo že pri delu, družini in socialne zadeve, povečanje zaposljivosti.
Bom tudi povečevanje socialnega varstva invalidov - pa še ni, se bom potem kasneje javila. Hvala lepa.
Dobro, v redu. Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Potem prehajamo na podprogram Zagotavljanje socialne vključenosti. Imam en amandma. Želi kdo? [[Ne.]] Prehajamo na podprogram Kreiranje novih delovnih mest in povečanje prilagodljivosti podjetij, kjer imamo dva amandmaja. Gospod Germič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Utemeljitev k temu amandmaju in razlog za podporo je v vsebinski obrazložitvi k temu amandmaju, še večji argument pa je obrazložitev v mnenju Vlade. Kajti Vlada govori o tem, da bodo ukrepi aktivne politike zaposlovanja na področju pomoči delodajalcem pri odpiranju novih delovnih mest skupaj s sredstvi Evropskega socialnega sklada planirani v obsegu, ki bo ustrezno odgovarjal na to področje. Če danes poslušamo in že nekaj časa beremo, da je koriščenje sredstev Evropskega socialnega sklada minimalno od minimuma, torej ocena do zdaj porabljenih sredstev tega Evropskega socialnega sklada je na višini 5%. Sprašujemo se, na kakšen način, s kakšno garancijo Vlada zagotavlja, da bodo tisti, ki bodo kot delodajalci zaradi težav morali prestrukturirati, morali prilagajati delovna mesta, kreirati delovna mesta za težje zaposljive, na kakšen način bodo zagotovljena sredstva za to področje. Bojazen obstaja, in zato predlagamo, da podprete takšen amandma. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? Ne. Prehajamo na podprogram Drugi programi v pomoč družini. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Rezman.
Hvala lepa. Jaz želim povabiti vse, da ta amandma, ki je amandma za delo v varstveno-delovnih centrih, podprete. Naj spomnim, da smo pred časom, v prejšnjem proračunu skupaj, koalicijski in opozicijski poslanci, zagotovili približno milijon in pol evrov za to, da smo takratnega ministra, če v šali rečem, skorajda prisilili, da jih je vzel, da je lahko prišel vgraditi temeljni kamen v Maribor. Januarja bo nova ministrica, ki ga je nadomestila, najbrž šla otvorit ta objekt, ker bo takrat gotov. Sam bi bil vesel, če bi takrat ugotovili, da je pomagala k temu, da je tudi ona sprejela denar, ki ga od drugod namenjamo za ta in druge varstveno-delovne centre, da bi lahko v novih objektih izvajali tudi programe. Zato pač predlagam, da opozicijski in koalicijskih poslanci, tako kot pri prejšnjem proračunu, podprejo amandma, ki gre v prid varstveno-delovnim centrom oziroma invalidom.
Hvala. Gospa Širca. Še smo pri podprogramu [[...]]Ali gremo k naslednjim? K istemu podprogramu. Gospod Germič, ja izvolite.
Hvala lepa. Sam izrekam podporo temu amandmaju. Na Odboru za delo, družino in socialne zadeve smo posebno sejo namenili obravnavi tega pomembnega področja. In res je nesprejemljivo, da smo v lanskem letu z amandmajem koalicije in opozicije namenili sredstva za izgradnjo objekta in zagotavljanja kapacitet, danes, ko bi morali skladno z nacionalnim programom socialnega varstva zagotavljati tudi človeške resurse in podporo programu, pa tega nismo zmožni. S tem jasno sporočamo, da tistim, ki bi si morali zagotoviti mesto v varstveno-delovnih centrih, tega ne bo mogoče izpolniti, zaradi tega, ker ne bo dovolj ustreznih sredstev. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Širca, izvolite.
Zrelost družbe, politike in odločitev se potrjuje in utrjuje skozi zavedanje glavnih problemov prihodnosti. In glavni problemi prihodnosti niso samo v težavah, ki bodo nastale, ki že nastajajo ob varstvu okolja, zaradi tega sem hotela prej tudi opozoriti na amandmaje, ki naj bi spodbujali obnovljive vire, ampak Vlada meni, da jih že dovolj, ampak se kaže tudi v senzibilnosti ključnih problemov, ki se ne vežejo samo na varnost, ampak tudi na starost, na demografijo, na vprašanje zdravja in predvsem deprivilegiranih skupin. In varstveno-delovni centri, o katerih so govorili moji kolegi že večkrat tekom dneva, pa najbrž tudi včeraj, na nek način pomagajo ljudem, ki imajo težave v duševnem oziroma telesnem razvoju. Ti ljudje so zapuščeni in v kolikor jim družba ne pomaga, so na nek način oropani vse integritete. Z amandmaji, ki se pojavljajo tukaj pravzaprav uvajamo zavezo tiste seje odbora, ko smo dali pod povečevalno steklo to vprašanje, še posebej z veliko pozornostjo, konec koncev med nami so bili tudi ljudje, ki se s temi problemi ukvarjajo. Opozorili so, da tisti odgovori, ki smo jih dobili z vladne strani, to se pravi, da saj bomo v naslednjih letih tako 2008 kot 2009 tistih 100, ki jih čaka, da pridejo v te centre, vendarle nekako potolažili, da bodo tudi kadrovske do sedaj zaprte in ustavljene možnosti zaposlovanja ljudi, ki bi skrbeli za te ljudi, nekako stekle; ampak ob tem, da se vendarle obljublja določeno število delovnih mest, ki bi skrbeli za te posameznike, ki so sedaj brez dovoljšnje oskrbe, je to število premajhno. Gre za 60, mislim, da zaposlitev, ampak glede na to, da tri leta prej je bilo zaposlovanje ustavljeno, tudi teh 60 ne bo zadovoljilo teh želja, ki jih imajo. Najbrž bi morali sedaj pogledati na ekranih dejansko stanje, mogoče bi nam kakšen film oziroma posnetek teh polno zaposlenih moči, ki sedaj nadomeščajo tiste ljudi, ki jih ni možno zaposliti. Mimogrede, brez problemov in brez težav zaposlujemo nove kadre, ki bodo skrbeli za duhovno oskrbo tako v Slovenski vojski kot v Policiji, kot v zaporih - v redu, tako smo se odločili in ni težav pri zaposlovanju teh ljudi; pri zaposlovanju ljudi, ki delajo zelo, zelo težko delo z ljudmi, ki imajo napake v razvoju in težave v razvoju, ki so tako ali drugače hendikepirani in potrebujejo pomoč, teh zaposlitev pa ni. In če bi pogledali v te zavode in v nadure in izčrpanosti teh, ki so tam, bi se najbrž vsi mi brez kakršne dileme odločali, kako glasovati. Ta amandma nekako poskuša sanirati, kar se ni moglo dogovoriti Ministrstvo za delo z Ministrstvo za finance, ko se je pogajalo o teh kadrovskih zapolnitvah. In naj opozorim še na en amandma. Polno besed je bilo, polno tiskovnih konferenc, polno lepih obljub je bilo ob predvčerajšnjim dnevom nasilja v družini, še posebej proti ženskam in otrokom. Vemo, da prihaja zakon, vemo, da smo ga več ali manj vsi pozdravili z odprtimi rokami, da smo poskušali popraviti tisto in bomo še, kar mogoče v zakonu ni optimalno urejeno, ampak ta zakon, ki bo poskušal zaustaviti ali preprečevati nasilje v družini oziroma v družinskih in drugih skupnostih, bo saniral določene probleme, ki so težki. Ampak že spet, če ga bomo reševali s papirjem, pri tem pa ne imeli v vidu, da na tem področju prav civilnodružbene organizacije naredijo ogromno dela, ki meji na prostovoljnost, potem tudi tak zakon in tudi tako slikanje in tako hvaljenje, kako smo vsi proti temu, da bi izgnali nasilje, ne bo imelo nobenega pomena, če se posledično ne bo realiziralo in videlo tudi skozi finančne posledice. Zato smo v Zares vložili tudi en amandma, ki bi tudi žrtvam nasilja in s pomočjo omrežij centrov za psihosocialno pomoč žrtvam nasilja nekako zagotovil boljšo pokritost in boljšo pomoč in lažje delo. Namreč, to vprašanje se bo odprlo, ko se bomo, mislim, da zelo kmalu srečali ne samo tukaj, ampak že kmalu na odboru z zakonom, s katerim bomo vsi zadovoljni. Konec koncev rešitve so kar dobre, ampak če preslikave teh rešitev ne bo, posledice, ki bodo pomenile sanirati tudi pomoč tistim civilnim organizacijam, ki se sedaj aktivno in zelo profilirano ukvarjajo z nasiljem in z ljudmi, ki se srečujejo z nasiljem, potem ne bo takega izplena, kot bi si želeli, da bi bil. Hvala.
Hvala. Gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem gledala gospoda državnega sekretarja na ministrstvu gospoda Štrovsa, dobršen del ste gledali ob tla, pa se potem kasneje videla, da ste se igrali z vašim mobilnim telefonom. Upam, da ste gospodu ministru za finance poslali SMS sporočilo, da bo podprl ta amandma. Kajti vi na odboru ste rekli amandmaju očitno ne, kljub temu da je tudi Ustavno sodišče reklo, da bi bilo smiselno narediti korak naprej. Ampak veste, politika, ki jo izvajate vi na vašem področju, na področju invalidskega varstva, tudi na področju družinskih pomočnikov, je katastrofalna politika. In jaz bi na vašem mestu ne samo pet minut, kot traja razprava o tem amandmaju, ampak ves čas gledala ob tla, ker bi mi bilo nerodno pogledati navzgor.
Gospa Žgajner Tavš, ni treba biti žaljivi, lahko je človek kljub temu prepričljiv. Prehajamo na Socialno varstvo in odškodnine zaradi prestrukturiranja proizvodnje. Imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? Gospod Germič, izvolite.
Hvala lepa. Tu predlagamo dodatna sredstva za uresničevanje aprila leta 2006 sprejetega Zakona o odpravi posledic dela z azbestom. Različna društva in sindikat obolelih nam sporočajo, da se zakon ne izvaja, ko govori o zagotavljanju proračunskih sredstev za plačila ekspertiz, prav tako se zakon ne izvaja korektno in tekoče na vsebini upokojevanja, kot tudi sporazumevanja na vsebini odškodnin. Zato predlagamo podporo temu amandmaju, ki bi s povečanjem sredstev omogočil uresničevanje v tej dvorani sprejetega zakona. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Prehajamo na Socialno varstvo invalidov, kjer imamo dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na Socialno varstvo materialno ogroženih - en amandma. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Drobnič.
Hvala lepa. Če so kakšne stiske v Sloveniji, so zagotovo pri varstvu starejših, zagotavljanju prostih mest v domovih za ostarele, o čemer smo že veliko govorili v Državnem zboru. Starajoča družba smo, zato sem pričakoval podporo amandmaju v prejšnjih fazah postopka sprejemanja proračuna. Žal se to ni zgodilo. Nisem dobil pravih odgovorov. V obrazložitvi je navedeno, iz katerega podprograma oziroma postavke naj se ne bi jemalo zaradi takšnih razlogov, ampak utemeljitve, zakaj pa ne bi zagotavljali večjih sredstev oziroma vsaj minimalnih sredstev za to, pa ni bilo. Ne nazadnje je ta Državni zbor sprejel strategijo varstva starejših, nacionalni program, in tam smo se zavezali, kaj bomo uresničevali. Saj ne gre za to, ali ta program sprejmemo na normativni ravni, gre za to, ali se odzovemo na to, kar se nam dogaja v naši bližini. Več ali manj, zagotovo se vsaj tretjina poslancev sooča z vprašanjem, kam namestiti svojega ostarelega starša, bodisi mater ali očeta. In zaradi izredno velikega pomanjkanja mest tega ni možno narediti. Vsaj ta minimalen prispevek, ki sem ga podal s predlogom, bi bil dober za začetek gradnje dveh ali treh domov.
Hvala. Še kdo? Izvolite, gospod Rezman.
Zelo kratko. V Poslanski skupini DeSUS z odprtimi rokami podpiramo gradnjo domov starostnikov. Dvomimo, da je predlagatelj resni mislil vse to, kar je predlagal, ker je nasprotoval tej gradnji, ko je bil minister. Nasprotujemo pa temu, da se jemlje žrtvam vojnega nasilja.
Hvala. Zaključujem. In prehajamo na Javni in razvojni programi socialnega varstva. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem prehajamo na Ministrstvo za zdravje, in sicer najprej na podprogram Investicijska vlaganja v bolnišnice, kjer imamo dva amandmaja. Gospa Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Upam, gospod predsednik, da ne boste rekli, da sem zopet žaljiva, ko bom dejala, da je nekdo tej Vladi očitno ukradel denar; ukradel 5 milijonov, ki so že bili zagotovljeni v proračunu za leto 2004, 2005. Ta denar je čudežno izginil neznano kam. In veste, kaj pravijo na ministrstvu, da so se papirji enostavno izgubili. Povejte mi, kaj je to drugega kot kraja. Denar, ki je bil zagotovljen v proračunu za gradnjo bolnišnice, bil je, podpisana pogodba, da se bo nova bolnišnica, ki naj bi bil regijski projekt, zgradila iz javno-zasebnega partnerstva. Denar je bil zagotovljen. Danes denarja ni več. Odgovora s strani Vlade, s strani ministrice, pristojnih na ministrstvu, ni. Sprašujem: kje je denar? Denar, ki je bil že zagotovljen v proračunu in je čudežno izginil. Zato je danes tukaj pred nami amandma, amandma s katerim ne nazadnje podpiramo samo tisto, kar je Vlada že podpisala, k čemur se je Vlada zavezala, da bo prispevala finančna sredstva za gradnjo regijske bolnišnice, skladno s projektom regionalizacije Slovenije. Samo to. Pomagamo pravzaprav Vladi, da uresniči svojo obljubo.
Hvala. Gospod Germič.
Hvala lepa. Saj ne preseneča, da se to dogaja na Ministrstvu za zdravje. Jaz bi samo prosil za podporo amandmaju, ki na postavko Investicije, vlaganje v bolnišnice dodaja novih 5 milijonov evrov. Komentiral bi samo obrazložitev, ki jo podaja Vlada, da v letih 2007 in 2008 namenja 7,5 milijona evrov več sredstev. Jaz bi samo spomnil slovensko javnost, glede na to, da Vlada to ve, da je z rebalansom proračuna v letu 2005 pobrala 11 milijonov evrov na tej postavki. In izražam zaskrbljenost. To, kar lahko v medijih poslušamo in beremo, kaj se dogaja na področju zagotavljanje zdravstvenega varstva, samo spremljajte usodo v Kliničnem centru, usodo Onkološkega inštituta, in če lahko danes spremljamo, da je razveljavljen razpis za opremo za Nevrološko kliniko, seveda se postavlja pod vprašaj vse obljube, ki so bile dane za urejanje področja hematologije v okviru Kliničnega centra, ki je zelo povezana s selitvijo nevrološkega oddelka. Torej na področju zdravstva ostaja prava zmeda. Da to zmedo podkrepim. Seveda je na predlog opozicije bilo vloženih za leto 2008 kar nekaj amandmajev in koalicijski poslanci so sledili amandmajem in vložili svoje - za določene investicije v Univerzitetni klinični center Maribor. Ampak, glej ga zlomka, v letu 2009 ustavitev nekatere projekte in jih ne financirate v kontinuiteti, pri čemer jemljete Kliničnemu centru Ljubljana sredstva, brez da bi z direktorico Kliničnega centra uskladili prioritete. Tukaj govorimo o kaosu na področju investicij v bolnišnično zdravstvo in nihče danes ne more trditi o tem, da je sredstev dovolj. Zato predlagam: namenimo dovolj veliko količino dodatnih sredstev za to področje, če hočemo dobro slovenskemu zdravstvu. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Rezman.
Hvala lepa, še zadnjič. Ni časa, da bi razložil zakaj, pač pa imam nalogo, da povem, da bo Poslanska skupina DeSUS podprla amandmaje za večja vlaganja v bolnišnice, zlasti za bolnišnico v Trbovljah - amandma pa so elaborilali drugi, sam pa nimam časa, da bi to nadaljeval.
Hvala. Še kdo? Gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Samo še eno pojasnilo bi želela dati. Veste, včeraj je kolega Pukšič v zelo silni razpravi, ki jo je imel, dejal, da bo tudi vladna koalicija sprejela opozicijske amandmaje. To je zapisano v magnetogramu. Meni je žal, da Vlada Republike Slovenije nima več časa, ker bi želela dobiti odgovore. Kajti v pregledu k dopolnjenemu predlogu proračuna za leto 2009 je zapisano, da Vlada amandmaja, ki smo ga pripravili v Nacionalni stranki, ne podpira. Sprašujem se, koliko in kateri so tisti amandmaji, ki jih bomo danes podprli, seveda brez vladne večine tega v opoziciji ne moremo storiti. Sprašujem in še enkrat naprošam pristojne, ki ste danes na seji, žal mi je, da ministrice ni. Jaz sem jo sicer že spraševala o tej zadevi na eni izmed preteklih sej v poslanskem vprašanju, pa takrat odgovora nisem dobila. Rada bi pojasnila in rada bi, da se Vlada vsaj enkrat moralno zaveže, da popravi napako, ki jo je storila. Zato še enkrat prosim, da razmislite in ne nazadnje prosim za podporo temu amandmaju. Hvala.
Hvala. Še kdo? Ne. Prehajamo na Ekološko in kemijsko varnostno področje zdravstva. Imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? Gospa Širca, izvolite.
Danes sem že govorila, da so problemi prihodnosti vezani na varnost. Če danes pogledate katerekoli raziskave, ki se ukvarjajo z vprašanjem vrednot v družbi, pa ne govorim samo v Sloveniji, ni na prvem mestu svoboda, kot je bila običajno ali v preteklosti ali v naši mladosti. Danes je na prvem mestu kot največja vrednota varnost. Varnost v širšem smislu, ne samo v tistem smislu, kot ga razumemo po 11. septembru, ampak tudi varnost okolja, varnost do mirne starosti, do varne starosti, do bivanja in tudi do varne hrane. Mi smo imeli do sedaj s pomočjo evropskih sredstev dobro razvit način financiranja, ohranjanja varne hrane, ampak glede na iztek tega programa se je iztekla tudi šifra, če tako rečem, znotraj katere se lažje, bolj natančno in bistveno bolj varno razmišlja o varni hrani in krmi. Ne gre samo za inšpekcijo, ampak mnogo več. Mi predlagamo, da ta šifra oziroma da ta postavka ostane, ne glede na to, da je projekt sodelovanja s pomočjo evropskih sredstev zaključen, ampak da ostaja to kot normalna in logična dolžnost skrbstva za to, kako varne organizme in okolje bomo ohranili s pomočjo varne hrane. V tem smislu ne rabim posebej "naglašati", da tovrstni amandma prizadeva vse, ne pa samo ene, ki sedimo tukaj, in druge, ki sedite tam. Hvala.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Potem prehajamo na program [[...]]Gospod Germič, izvolite.
Hvala. Govorimo o amandmaju k programu Varovanja in krepitev zdravja?
Hvala. Prehajamo na podprogram Programi varovanja in krepitve zdravja, zmanjševanje razlik v zdravju in razvojno raziskovalna dejavnost. Ste to želeli? Izvolite, gospod Germič.
Hvala lepa. Jaz bi samo opozoril. Na teh vsebinah se višina sredstev glede na ocenjeno realizacijo proračuna v letu 2007, ki je 11,5 milijonov, znižuje višina sredstev za leto 2009 na 9,5 milijonov. Torej, jemljemo 2 milijonov evrov sredstev za programe prehranske politike, za transferje neprofitnim organizacijam in ustanovam, ki delujejo na preventivnem varovanju in krepitvi zdravja, zmanjševanju razlik v zdravju in razvojno-raziskovalnih dejavnosti. Torej, zmanjšujemo sredstva tam, za katere ocenjujemo v Liberalni demokraciji, da bi lahko bila najbolj učinkovita. Torej, zmanjšujemo preventivo zato, da bomo imeli lahko bistveno več potreb tam, kjer so stroški bistveno večji, to pa je v postopku zdravljenja. Zato predlagamo,da ta trend zmanjšamo in dodamo dodatna sredstva. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? [[Ne]] Potem prehajamo na Ministrstvo za šolstvo in šport, in sicer na podprogram Visokošolsko izobraževanje. Imamo en amandma. Gospod Moge, izvolite.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Mislim, da bi morali ta amandma sprejeti, če mislimo res, da je Slovenija na znanju temelječa družba. Namreč, vsi trije rektorji javnih univerz v Sloveniji, ki ima preko 100.00 študentov, pravijo, da imajo resne probleme pri zagotavljanju kakovostnega študijskega procesa. Zaradi tega, ker nimajo financ, je s tem onemogočeno dokončanje bolonjske prenove. Te stvari so se večkrat že v državi pojavile, so se povedale, ampak kolikor jaz vidim, ta Vlada, namesto da bi tem problemom prisluhnila, ki nosijo razvoj v Republiki Sloveniji, rajši vlaga v topove, se pravi namesto masla podpiramo topove. Tudi koalicija je za gradnjo cest vzela od topov denar, to pomeni, da je tam denarja bilo preveč. Jaz bi vsekakor apeliral na to: če imamo radi to državo, da vsaj ta amandma podpremo in omogočimo kakovostno prenovo študijskih programov po bolonjski deklaraciji.
Hvala. Še kdo? Ne. Potem prehajamo na osnovno šolo, kjer imamo tri amandmaje. Želi kdo razpravljati? Gospod Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Mislim, da je ta amandma v nizu, če bi pogledali cel mandat, bom rekel, kar reden spremljevalec amandmajev opozicije, ko gre za proračun, ki ga predlaga ta Vlada, se pravi, Vlada gospoda Janeza Janše. V zadnjem času je bilo ogromno govora o šolstvu, ne nazadnje smo lahko v medijih celo zasledili, da se je ta Vlada ogromno prekrižala po severovzhodni Sloveniji in odpirala številne neke objekte, šolske, takšne in drugačne. Ampak, me zanima, ali je ta Vlada - pa je dovolj, da pokimate, če nimate več besede - dokrižala tudi do osnovne šole v Pesnici. To je namreč šola, kjer omet odpada, kjer obisk te šole ni več varen. Slišali smo, da so pri nekaterih šolah tudi okna, žeblji zabiti notri, ta je ena takšnih podobnih šol in verjamem, gledam, da ne kimate, ampak upam, da ste jo obiskali. In zakaj sem dejal pri splošnem delu, da je proračun politično naravnan, zato ker ste med petimi amandmaji, ko je šlo za proračun, torej za leto 2008, takrat so namreč volitve, ne v letu 2009, podprli tri amandmaje koalicije, ko gre za investicije v osnovno šolstvo, dveh amandmajev opozicije pa ne. Pa me zanima, v čem so koalicijske šole oziroma šole, od koder prihajajo koalicijski poslanci, več vredne od opozicijskih. Pa če bi dali slike teh šol danes lahko na te table, bi videli, da so te dosti boljše urejene, kot so urejene te, za katere mi predlagamo amandmaje, in da so te naše bolj potrebne obnove, plus tega, da oba amandmaja Slovenske nacionalne stranke predvidevata manj denarja proračunskega za obnovo šole kot predvidevajo tisti trije amandmaji koalicije. Ampak dajte mi to distinkcijo poskušati vsaj nakazati, če ne drugače, jutri ali kadarkoli tudi pri ZIPRO-u bo predsednik toleriral, če boste začeli odgovarjati na vprašanja opozicijskih poslancev, to je neumnost, je pa res, volitve so 2008, zato 2009, ker ste pri 2008 itak že vse podprli, kaj ste mislili lokalnega, ni nobenega amandmaja. To je odgovor. Zdaj pa lahko družno vsi pokimate, da imam prav. Hvala.
Hvala. Še kdo? Gospa Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sama sem s kolegom Barovičem spisala amandma, ki sva ga vložila k proračunu za 2008, pa tudi k proračunu za 2009, kajti kot je očitno, v okviru proračuna leta 2008 nisva bila uspešna. Zakaj - nimam pojma. Tisti, ki ste si ogledali, pa bi bilo dobro, da bi bil tudi kdo od ministrstva zraven, šolo, za katero vlagamo v proračun v Slovenski nacionalni stranki, bi danes podprli amandma. Šola je bila zgrajena 1972. Nekateri boste rekli, ja, pa saj to je dobrih 30 let. Ampak dejstvo, da je ta šola prva v Sloveniji zgrajena z neko novo metodologijo oziroma da gre za montažno hišo, montažno šolo, ki po 30-ih letih in nekaj let ni več varna. Varna ni več. Veste, ko je bilo ministrstvo opozorjeno na problem trboveljske osnovne šole, to je tista glavna šola v Trbovljah, ko je bilo ministrstvo opozorjeno, namesto da bi si šlo ogledat problematiko, namesto da bi se potegovalo za 100% financiranje zasebnih šol v okviru zakonodaje, je poslalo na trboveljsko osnovno šolo inšpekcijo, da bo občina Trbovlje plačala kazen, ker šola ni več varna. To je cinizem, skrajni cinizem te Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Ni mesec dni nazaj, ko smo poslušali, kako, bom rekla, velikodušna je Vlada je na področju osnovnega šolstva. Ampak jaz sprašujem - na področju katerega osnovnega šolstva? Tistega, za katerem stoji kapital, ali tistega, ki sodi v okvir nekega javnega sektorja, javnega dobrega. Gre za 250 tisoč evrov, samo 250 tisoč evrov finančnih sredstev v letu 2005, ki bi jih občina Trbovlje krvavo potrebovala. Gospo državno sekretarko bom opomnila, zdaj me sicer posluša z nasmehom na obrazu, ker vem, da ne bom učinkovita, ampak bi jo rada spomnila, da je na to šolo od leta 1972 dalje letno hodilo okoli 1000 učencev. Da se je ta številka v letu 1989 zaradi reorganizacije povečala na 2045. Še enkrat jo želim spomniti, da je to montažna hiša, ki leta 2007, 2008, 2009, 2010 potrebuje obnovo, ne zgolj delno obnovo, ampak celovito obnovo zaradi varnosti naših otrok, ki hodijo v javno šolo, spoštovana gospa državna sekretarka. Brez nasmeha! To je patetično, patetično, to je žalostno.
Gospa Žgajner Tavš, zopet moram reči, ni potrebno biti žaljiv, če bi želeli biti prepričljivi. Želi še kdo o tem? Gospod Zagorac, izvolite.
Hvala še enkrat za besedo, spoštovani gospod predsednik. Verjamem, da sta obe šoli, tako šola v Pesnici kot šola v Trbovljah, nujno potrebni vaše pomoči s strani Vlade. Ne nazadnje je varnost otrok tista prioriteta, ki mora biti skupna vsem nam, ne glede na to, od kod prihajamo. Ker se na Vlado Republike Slovenije očitno ne da vplivati, glede na to, da vsa ta dejstva zavrača z nasmehom, ker pravice do govora več nima, se bom poskušal obrniti na vas, spoštovane kolegice in kolegi, v Državnem zboru. Predvsem na mojega zelo vplivnega poslanskega kolega, ki prihaja iz tega okraja, kjer se ta šola nahaja. V mislih imam seveda gospoda Marijana Pojbiča, da bo s svojim velikim avtoritativnim vplivom, ki ga ima v svoji stranki, vladajoči Slovenski demokratski stranki, vplival na vas, kolegice in kolegi iz vladne koalicije, in bomo družno podprli oba amandmaja Slovenske nacionalne stranke za razrešitev težav, ki jih imajo otroci, ki obiskujejo te šole. Še enkrat bi poudaril, vsi skupaj bomo s tem vplivnim možem, ki prihaja iz največje vladne stranke, naredili šole varne za otroke, in to je naš največji cilj, pa tudi njemu, ki ga danes žal ni tukaj, ne vem zakaj. Za njegov vpliv in vaše razumevanje se pa že vnaprej zahvaljujemo. Hvala.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Prehajamo na podprogram Pomoči v osnovnem šolstvu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na Pomoči v srednjem šolstvu, kjer imamo dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na Ministrstvo za kulturo, in sicer, najprej na podprogram Umetniški programi. Gospa Širca, izvolite.
Če zajamem vse amandmaje, tako Poslanske skupine Zares kot tudi drugih, ki se na žalost ne morejo več oglašati, no, Socialnih demokratov ni več, LDS tudi nima več časa, mislim, da se ne bomo razlikovali, če povem to, kar v Zares menimo oziroma amandmiramo, tudi v vašem imenu. Na področju kulture se ukvarjamo z več področji, ki so urejena drugače, kot jim narekuje zakon, ali kot bi jim narekovala vest, ali pa celo samozavest, za katero se večkrat Vlada skriva na tem področju. Eno vprašanje je vprašanje, o katerem sem danes že govorila, kako bi zmanjšali tista sredstva, ki jih ima na razpolago minister za kulturo ali ministrica za kulturo in lahko razpolaga z njimi v primerih, ko gre za tako imenovana interventna sredstva. Ker je praksa letos, lani in predlanskim izkazala, in ti izpiski so dostopni, da gre za dokajšnjo samovoljo ali za netransparentno delovanje, ki konec koncev spravlja samega ministra v zadrego, predlagamo, da se ta sredstva razporedijo tja, kjer so javni razpisi - ne vsa, se opravičujem, ne vsa sredstva iz tako imenovane ministrove rezerve, ampak tista, ki so se razbohotila do prevelikih in zagotovo nesmiselnih razsežnosti in zato prihaja do anomalij. Kot pravim, ne gre samo za Slovensko matico, ne gre samo za župane, ne gre samo za določene revije, ne gre samo za določene sanacije določenih filmskih projektov in tako naprej. Drugo področje, ki ga amandmiramo, so mediji. Kolega Grims je sam botroval nekemu amandmaju, ko smo se ukvarjali z zakonom o medijih, ki je nastal kot rešitev neke zaveze direktivi, da bo zakon zagotovil sofinanciranje avdio-vizualnega področja, to se pravi tistega področja, ki ga morajo določeni mediji, elektronski mediji, pokrivati zaradi pogojev, ki jih morajo izpolnjevati. Gre za sofinanciranje, seveda preko javnega razpisa, umetniških programov, izobraževalnih programov, dokumentarnih filmov, znanstveno-humanističnih in tako naprej, ki jih vsaka država, in s tem, ko je direktivo o čezmejni televiziji podpisala tudi Slovenija, mora zagotavljati, Slovenija se je odločila, da tako, da bo te programe, ki jih na nek način ogrožajo komercialni programi, hitro dostopni, lahkotne narave in na nek način tudi tisti programi, ki so najlažje kupljivi [[...]]Se opravičujem, ampak kolegi SLS-a bi nadaljevali zgodbo zunaj, kot ste jo že dopoldne. Skratka, ti programi so v Sloveniji vendarle urejeni na ta način, da jih sofinancira država, zaradi tega ker jih država za zaščito svojih interesov tudi hoče imeti. In ko smo se to zavezali, smo podpisali tovrstno direktivo in tudi v medijski zakon vnesli možnost, da se jih podpira. Podpirani niso bili v optimalnem razmerju v preteklosti, zato je, kot pravim, kolega Grims se strinjal in tudi podprl tak amandma, kjer se v zakon napiše točno mejo sredstev, ki so za to potrebna, ampak teh sredstev ni. Teh sredstev ni! Zdaj, gospod Grims. Glede na to, da ste zakon sooblikovali, tudi ta menda, zagotovili, da sredstva morajo biti, potem morate enostavno zagotoviti tudi, da sredstva dotekajo. V tem kontekstu mi popravljamo zakonsko obveznost, ki je Ministrstvo za kulturo v proračun, ne za 2008 ne za 2009 ni vneslo. Zakon pa je težko kršiti, zato računam, da boste to podprli. Še posebej zato, ker Sklad za pluralizacijo medijev oziroma tako imenovani sklad, kot bi vi sami rekli oziroma proračunski sklad za pluralizacijo medijev pa je imel denar, še preden je bil sploh sprejet zakon. Skratka, tista milijarda je bila takoj na razpolago, razdelila se je, takoj, še danes se delil. Evalvacija o tem, kako se deli in ali res potrebujejo vsi tisti, ki kažejo na zunaj, da nimajo težav z denarjem, glede na to, da se ukvarjajo z "jumbo plakati", s sofinanciranjem različnih vsebin, dobro stoječih gospodarskih hiš, ki vemo, da so vse, razen javne RTV, v privatni lastnini. Skratka, to sofinanciranje ni problematično in o temu, koliko je tudi potrebno, bi bila pač diskusija nujno zaželena in po vsej verjetnosti evalvacija, kakšni učinki te milijarde, za katero ni nikoli problem v proračunu, kakšni učinki te milijarde so, bi bilo dobro, da bi imeli odgovore, ker jasno nihče ne želi, da bi bila ta milijarda odslikana samo v političnih učinkih. Naslednji amandma na področju kulture se ukvarja tudi z agencijo, s tisto agencijo, ki smo jo poslali v življenje prejšnji teden in nad katero ste bili vsi navdušeni, nad katero je bilo toliko dobrih misli in dobrih besed in dobrih želja in včasih tudi zanesenega vzdušja. Če smo to agencijo uredili na ta način, da je dobila skozi svet svojo avtonomijo, skratka, če je svet sedaj oziroma tisto telo, ki bo v veliki meri odločalo o politiki in tudi o sredstvih znotraj knjižničarstva in založništva sedaj urejen dobro, vemo vsi, da tisti slavni 11. člen, ki ste ga - nimam tistega spiska, kot ga običajno gospod Grims ima, ko pove in pokaže, kdo je za koga glasoval, ampak ko ste ga podprli v času predhodnih vlad, da je potrebno pobrani davek od knjige vrniti knjigi, to se pač s tem zakonom o javni agenciji ni zgodilo. Verjamem, da so bile težave kako urediti tak para način pobiranja sredstev. Konec koncev tukaj ni prišlo do uskladitve niti pri filmu, ko se je predlagalo neko tako para ureditev, ko bi taksa iz prodanih video kaset in vstopnic za kinematografe se vrnila kinu, se ni uredila tudi pri kulturni dediščini, ko smo rekli po vzorcu zelo uspešne Hrvaške bomo pobirali takso zato, da se kulturna dediščina hitreje v mestih in drugje obnavlja. Skratka, te finance so tukaj stroge. Pravijo, da najbrž zagovarjajo integralni proračun. Ni to nič novega, ampak požrta je bila beseda, da bi imeli tak način, da bi tej agenciji, govorim o knjigi, vrnili ta sredstva. Se pravi, če ohranimo pri proračunskem financiranju, potem je potrebno ta sredstva, ki so bila rečena, da jih tudi nekoč opozicija podpira, potem se pač morajo vložiti v tej meri, kolikor se tudi davka pobere od knjige. To je nek kompromis, ki se mi zdi logičen, ki se mi zdi pošten. In tisti, ki imamo in ki imate polna usta ljubezni do kulture nimate problema zagotovo z njim. To sta dva amandma poslanskih kolegov, ki ga mi seveda nismo posebej vložili, ker smo videli, da je to že urejeno in ker normalno to zastopamo. Še eno področje je, ki smo se ga v Zares lotili, in sicer vprašali smo se, dobro tudi odgovora na poslansko vprašanje še nimamo, ampak vendarle pri proračunski diskusiji, razpravi, seveda je potrebno tudi to razčistiti. Že nekaj časa oziroma že kar ogromno sredstev je bilo vloženih [[...]]
Gospa Širca, jaz bi vas vprašal, h kateremu podprogramu boste sedaj razpravljali [[...]]
Se opravičujem. Šla sem po vrsti, [[...]]kulturo [[...]]
Begate iz ene na drugo točko in jaz ne vem kaj naj naredim. Ali naj se vračam nazaj ali naj preskočim dve točki naprej ali kako?
Gospod Cukjati, zajela sem celotno kulturo. Bom prekinila, samo da povzamem.
Bi prosil, ker tudi drugi so nekako zmedeni in jaz bi še enkrat vprašal. Ali imate k umetniškim programom še kaj za povedati, ker potem bomo prešli na medije.
K umetniškim programom nimam za dodati to kar sem povedala, skratka zmanjšati na razumno mero ministrovo rezervo in dodati sredstva ljubiteljski kulturi, za katero vsi vemo, saj smo vsi poslanci in poslanke dobili prošnjo, da vendarle naj jo razumemo bolj benovolentno. In ne bom se oglašala pri podprogramu Mediji in avdiovizualna kultura, ker sem obrazložila amandma, pa tudi Knjižničarstvo in založništvo ne bom več priglašala k besedi, ker sem ga mimo vaše volje, ampak nekako z logiko pokrivanja celotnega področja si sama vzela. Za to se oproščam.
Hvala. Še kdo o umetniških programih in amandmaju k temu programu? [[Ne.]] Potem prehajamo na Medije in avdiovizualno kulturo. Imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na Knjižničarstvo in založništvo. Imamo dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na Ljubiteljsko kulturo, kjer imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Gospa Širca, izvolite. Ljubiteljska kultura.
Samo še enkrat podčrtam, da bi ljubiteljski kulturi omogočili več manevrskega prostora, res da je bil ta amandma vložen tudi ob dejstvu, da se bo iztekel kulturni tolar. Prejšnji teden smo slišali, da temu ne bo tako, da v letu 2008 naj bi podaljšali tako imenovani kulturni evro, kar me veseli. Še bolj me bo veselilo, če se bo udejanjila obljuba ministra, da se bo usklajevanje o tem podaljšanem zakonu zgodilo na vseh nivojih. To se pravi, ne samo na nivoju koalicije. Hkrati pa bi pri tem opozorila še na eno anomalijo. Pri tem, ko so sredstva za ljubiteljsko kulturo izjemno majhna, se pa računa, da bi bilo lahko zelo dosti denarja za nekaj, kar ni v nobenem nacionalnem programu za kulturo, NPK-ju slavnemu, ki ni v nobeni resoluciji in ki ni tudi v nobeni koalicijski pogodbi pa kaj šele v programu kakšne politične stranke, je pa v programu proračuna in sicer že več let, ko država kar ekstenzivno podpira raziskave za izgradnjo druge Keopsove piramide v Sloveniji, se pravi letalskega muzeja. Zato je šlo v dosedanjem obdobju v letih 2006 že kar nekaj denarja, vidim, da so želje tudi, da bi se to financiranje raziskovanja tega projekta nadaljevalo tudi v letu 2008 in 2009. V 2009 bi želeli, da to ne bi bilo konec koncev proračun, poslanci so glasovali v preteklosti za ta projekt, jaz mislim, da precej kratkovidno. Samo za 2007 in 2008, skratka ni več razlogov, poleg tega, če toliko let in če za toliko denarja, toliko časa raziskuješ, kako naj bi zgledal ta letalski muzej, nekaj moraš že vendarle raziskati in priti do nekih določenih dognanj. Imamo eno dognanje, ki je bilo postavljeno na samem začetku, ko se je ta projekt nekako pritajeno pojavil znotraj proračunskih postavk, in sicer, da naj bi stal 60 milijard tedanjih tolarjev. Tako se je začel ta letalski muzej, ki naj bi zgradili nekje pod Nanosom, ne glede na to, da Zveza ekoloških gibanj Slovenije močno nasprotuje in da Ministrstvo za okolje na to nič ne reče. Skratka, ta projekt za 60 milijard nekdanjih tolarjev se evalvira, gospodarstvo se menda združi, nihče ne ve, koliko bo dala država, koliko gospodarstvo. Nihče ni še povedal ali to dejansko v Sloveniji rabimo ali morebiti ne bi vendarle prej zgradili tega nesrečnega NUK-a, Nacionalne univerzitetne knjižnice, ki ne stane 60 milijard, zagotovo pa ima že dovolj zahtev, da vendarle naj se enkrat se zgradi. Skratka, v Poslanski skupini ZARES mislimo, da tovrstnih nebuloz ne potrebujemo, podpirati, sam minister za kulturo je obljubil na odboru in razumela sem celo, da je kot lapsus, da je to sofinanciranje tega raziskovanja, proučevanja, populariziranja in tako naprej ostalo v letu 2009 in da bo umaknil. Tega ni umaknil, niti ni povedal, kam so šla tista sredstva za leto 2007, ki niso nastala kot študija, ker konec koncev nihče ne pozna teh študij, razen velikih želja za neko nacionalno videnje, zagotovo prevelikih, še posebej v trenutku, ko ključnih za nacijo res potrebnih projektov še nismo v teh 16-ih letih zgradili. Hvala.
Hvala. Še kdo o ljubiteljski kulturi oziroma amandmaju k temu podprogramu? [[Nihče.]] Potem imamo še en podprogram in sicer investicija na področju kulture. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Janc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, minister, kolegice in kolegi. Ne toliko, kot ta zadnji amandma, predvsem v tem duhu, da se ponavlja zgodba zadnjega proračuna. Jaz verjamem, da določene potrebe zagotovo so po posameznih področjih in da so potrebe po več sredstvih, da so tudi upravičene lahko. Težko pa razumem, da pa vsi iščete vire pri Generalštabu Slovenske vojske. Ali je ta vojska tako nebodigatreba, ali ima preveč virov, a hkrati nekatere poslanske skupine govorijo, kako tej vojski država oziroma Vlada jemlje denar. Kaj je zdaj tukaj? Kje je tu konsistentnost? Enkrat tako, drugič tako, v isti poslanski skupini! Mislim, da je to neodgovorno, nekorektno od predlagateljev amandmajev, da po eni strani trdijo eno, delajo pa svoje amandmaje totalno drugače. Bodimo že enkrat iskreni, povejmo to, to! Kljub temu, da si želimo, tudi jaz in vsi vi, poslanci, še dodatne vire za posamezna področja, ki so lahko opravičljiva in verjetno tudi sedijo, ampak vendar 90 ali 80% amandmajev je izključno iz uporabnika Generalštaba Slovenske vojske. Ko smo pa tu sprejemali Zakon o Slovenski vojski, se spomnim takratnih poslancev opozicije, ko so govorili, da je premalo denarja, ni tega, ni onega. Danes pa taisti poslanci jemljejo denar Slovenski vojski. Težko razumeš. Hvala.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo o amandmajih k Predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2009. O vloženih amandmajih bomo odločali jutri v okviru glasovanj. S tem zaključujem ta del razprave. Prehajamo na OBRAVNAVO NAČRTA RAZVOJNIH PROGRAMOV DOPOLNJENEGA PREDLOGA PRORAČUNA ZA LETO 2009. Odpiram prijave za razpravo. Prosim, da se prijavite vsi, ki želite razpravljati. Prijavljenih ni. S tem zaključujem razpravo. O načrtu razvojnih programov dopolnjenega predloga proračuna za leto 2009 bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri, to je v sredo, 28. novembra 2007, v okviru glasovanj. Prehajamo na RAZPRAVO O DOPOLNJENEM PREDLOGU PRORAČUNA ZA LETO 2009 V CELOTI. Preden prekinem to točko dnevnega reda, sprašujem, ali želi še kdo besedo o dopolnjenem predlogu proračuna za leto 2009 v celoti? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O dopolnjenem predlogu proračuna za leto 2009 v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2008 IN 2009. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Dr. Andrej Bajuk, minister za finance, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred letom dni sem vam ob sprejemu proračuna za leto 2008 dejal, da bo Vlada pred morebitnim predlogom o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračuna za leto 2008 temeljito proučila ocene glede morebitnih sprememb v pričakovanem makroekonomskem scenariju, da bo ponovno proučila pričakovane učinke pri zmanjševanju javne porabe na podlagi takrat ravnokar sprejete zakonodaje, ter pričakovane učinke dodatnih sprememb zakonodaje, ki so bile še v pripravah ter vse druge možnosti za zagotovitev zadostnih finančnih sredstev v letu 2008, brez da bi bilo treba povišati stopnje DDV-ja. Leto kasneje sem vam potem, ko je vlada ponovno proučila gospodarsko stanje Slovenije, oktobra ob predstavitvi, letos ob predstavitvi proračunskega memoranduma za leti 2008 in 2009 zagotovil, da ne bo potrebno nikakršno zvišanje stopnje DDV-ja. Zakon o javnih financah predvideva, da se bodo posebnosti, ki so vezane na izvrševanje proračuna do določenega leta uredile v Zakonu o izvrševanju proračuna, ki je predmet današnje obravnave. Ob razpravi letnega zakona je potrebno upoštevati, da je osnovni cilj predlaganega zakona uzakonitev rešitev, ki bodo omogočile nemoteno izvrševanje sprejetega zakona. Zakon o izvrševanju proračuna določa obseg zadolževanja in dovoljenih poroštev države, obseg zadolžitve javnega sektorja na ravni države in v posameznem letu, poleg tega pa ureja posebna pooblastila Vladi in ministrstvu, pristojnemu za finance. Pomembna so predvsem pooblastila za prerazporejanje pravic porabe v sprejetem proračunu in zadolževanje Vlade v okviru fiskalnega stabilizatorja. Naj poudarim, da predlagani zakon ne spreminja bistveno materije Zakona o izvrševanju proračunov za leti 2007 in 2008. Med namenskimi prejemki in izdatki zakon med drugim na novo prepoznava prihodke donacij finančnih mehanizmov, ki jih Slovenija prejme na podlagi sklenjenih pogodb med Republiko Slovenijo in državami, ki niso članice EU in se uporabijo samo na način kot ga določi donator. Poleg navedenega predlagani zakon podeljuje službi, pristojni za lokalno samoupravo in regionalno politiko pooblastilo, da o prerazporeditvah med proračunskimi postavkami regionalna infrastruktura, to se pravi lokalne ceste, regionalna infrastruktura, opremljanje zemljišč in regionalna politika ali komunala, odloča brez omejitev. Takšna zakonitost se zdi smiselna, saj se uvaja le za prerazporejanje pravic porabe med proračunskimi postavkami regionalne infrastrukture. Predlagani zakon kot novost uvaja izjemo in določa, da se obveznosti iz naslova odškodninske odgovornosti države za škodo, ki je posledica napačne odločitve sodnika plačujejo v breme sredstev pravobranilstva. Takšna uzakonitev je smiselna, saj mora sodnik odločati nepristransko, kar pa je zagotovljeno le v slučaju, da se obveznosti ne plačujejo v breme sredstev sodišča. Predlog zakona tudi nekoliko spreminja v trenutno veljavnem letnem zakonu določen obseg zadolževanja in obseg predvidenih danih poroštev ter višino odstopljenih virov občinam in višino poplačnine v skladu z veljavnim Zakonom o financiranju občin. Poleg navedenega zakon določa, da se v letu 2008 Državnemu zboru ne predloži predloga sprememb proračuna za leto 2010 in sicer iz razloga, ker bodo v letu 2008 v Republiki Sloveniji potekale parlamentarne volitve. In končno, ne glede na vse to, kar je bilo že navedenega menimo, da bo prihodnje leto kljub temu potrebno predložiti Državnemu zboru predlog sprememb proračuna za leto 2009, in sicer predvsem iz razloga uvedbe pokrajin, v kolikor bo ta zakonodaja dejansko sprejeta v tem Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Starmana za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 33. seji dne 24.11. obravnaval tudi predlog Zakona o izvrševanju proračuna v Republiki Sloveniji za leti 2008 in 2009. Predlog je predložila Vlada Republike Slovenije. Na seji je prisostvoval minister pristojen za finance, predstavnice oziroma predstavniki Vlade iz finančnega ministrstva in predstavnici Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Kot dodatno delovno gradivo je zbor prejel pregled amandmajev, ki so jih vložili kvalificirani predlagatelji, in sicer amandmaje Poslanske skupine LDS k 29., 40. in 42. členu z dne 3.10.2007, amandma Poslanske skupine Zares k 29. členu z dne 16.10.2007 ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Poslanske skupine Nove Slovenije, Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke in Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev k 26. členu z dne 21.11.2007. V pregled amandmajev so bili vključeni tudi predlogi za amandmaje odbora na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe. Zakonodajno-pravna služba je podala pripombe k nekaterim členom, ki so razvidni iz samega poročila. Kasneje po razpravi je predstavnica Zakonodajno-pravne službe poudarila, da ti predlogi amandmajev odbora v pretežni meri upoštevajo navedena opozorila. V nadaljevanju razprave je bilo glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe posebej izpostavljeno določilo 112. člena zakonskega predloga in ob tem amandma odbora v nakazani smeri dopolnjen. V zaključku je bilo s strani Zakonodajno-pravne službe predloženo, da naj bi bilo posamezni redakcijski popravki v besedilo vključeni že v fazi oblikovanja dopolnjenega predloga, in sicer v šestem odstavku 20. člena, četrtem odstavku 22. člena in v drugem odstavku 22. člena zakonskega predloga. Iz obrazložitve zakonskega predloga izhaja, da upoštevaje specifično pravdno naravo zadevanega zakona slednji predstavlja neposredni pogoj za uveljavitev in nemoteno izvrševanje državnega proračuna, analogno v materialno pravnem pogledu besedilo poleg obsega zadolževanja oziroma dovoljenih sredstev poroštev same države določa tudi obseg zadolžitve javnega sektorja na navedenem nivoju v posameznem letu. Odbor je sprejel amandmaje, ki so bili predlagani kot amandmaji odbora in sprejel je tudi amandma poslanskih skupin koalicije k 26. členu, amandmajev Poslanskega kluba LDS k 29., 40. in 42. ni sprejel, kakor tudi ne Poslanske skupine Zares k 29. členu. Amandmaji, ki so bili izglasovani, so urejeni v dopolnjen predlog zakona, katerega predlagamo, da Državni zbor tudi sprejme. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Vili Trofenik, bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim. Zakon o izvrševanju proračuna, kot vsak zakon v dosedanjih letih o podobni vsebini, je tudi predložen Zakon o izvrševanju proračuna za leti 2009 in 2008, predvsem tehnični zakon, ki definira potrebne postopke za izvrševanje vsakoletnega proračuna. Poleg tega pa je to tudi v nekaterih delih globoko vsebinski zakon, zlasti pri definiranju pripadajočih sredstev četrti javni blagajni, to je odstopljenim sredstvom občinam, višini zadolževanja in državnega proračuna, višini jamstev, prodaji državnega proračuna, tako stvarnega, mislim, državnega premoženja, tako stvarnega, kot finančnega. In še kaj, o čem drugem. Glede na predloženo besedilo Zakona o izvrševanju proračuna za leti 2008 in 2009 želimo opozoriti predvsem na naslednja, po naši presoji, sporna določila. Prvič. Odstopljena sredstva občinam, dohodnina, se za leto 2008, glede na leto 2007 povečuje v globalu za 4,8%, ob le 3,5% povečanju povprečnine, kar je bistveno manj, kot se povečuje ostanek dohodnine, ki ostaja v proračunu, ki znaša, to povečanje, 19,8%. Za leto 2009 je situacija podobna. Dohodnina, ki ostaja v državnem proračunu, se po predloženih proračunskih dokumentih povečuje za 20%, odstopljena dohodnina občinam pa v globalu le za 7,6% oziroma glede na povprečnino le za 5,7%. Druga pripomba se nanaša na predvideno kvoto zadolževanja državnega proračuna. V naši poslanski skupini smo predlagali amandma, ki naj bi znižal to predvideno kvoto dovoljenega zadolževanja, ki je po naši presoji absolutno prevelika, zlasti ob upoštevanju javnofinančne situacije ali če hočete kondicije. Zaradi tega ne pričakujemo spremembe, saj ni pričakovati realno, da bi se na samem plenarnem zasedanju odločitev glede tega amandmaja bila kaj drugačna, kot na matičnem delovnem telesu. Tretja naša pripomba se nanaša na prevelika in, se bojim, škodljiva pooblastila o povečanju pooblastil o prerazporejanju sredstev med posameznimi proračunskimi nameni, zlasti še to, kar je bilo tudi v uvodu poudarjeno, na področju regionalne infrastrukture. Četrta pripomba se nanaša na zagotavljanje sredstev za plače pripravnikov in sekundarjev v zdravstvu. Na tem področju zakon predvideva, da te stroške prenese v nasprotju z osnovnim zakonom na blagajno Zavoda za zdravstveno zavarovanje, to pomeni eno nevarnost, da se finančna situacija v omenjenem zavodu poslabša, v končni posledici pa se s tem ogroža pravice zavarovancev s področja zdravstvenega zavarovanja in še več kar bo možno pozneje podrobneje pojasniti v diskusiji. Zaradi navedenega, pa še mogoče zaradi česar, kar nisem posebej izpostavil, pač v naši poslanski skupini takšnega Zakona o izvrševanju proračuna ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! V Poslanski skupini Nacionalne stranke ne štejemo, da gre za tehnični zakon, ko govorimo o Predlogu zakona o izvrševanju Proračuna Republike Slovenije za leti 2008 in 2009. Po naši oceni gre še za kako vsebinski zakon, predvsem pa gre za zakon, ki bi ga lahko z drugimi besedami poimenovali prerazporejanje proračunskih sredstev oziroma dodatna pooblastila Ministrstvu za finance. Po moji osebni oceni s tem kršimo ne samo ustavno določeno kategorijo oblasti v naši državi, torej, da je Državni zbor zakonodajalec in da je Vlada Republike Slovenije le izvrševalec svojih nalog. Po naši oceni s tovrstnimi zadevami kot je zakon, ki je danes pred nami, torej grobo posegamo v ustavno načelo delitve oblasti. Drugo dejstvo, iz katerega bi rad v nadaljevanju izhajal pa je to, da bi bilo verjetno mnogo bolj smiselno, če bi se v tem trenutku srečali samo z Zakonom o izvrševanju proračuna za leto 2008, kajti dejstvo je, da se bomo z omenjenim aktom ravno zaradi v njegovem nazivu letnice 2009 še srečali oziroma ga dopolnjevali, kar pomeni spreminjali. Rad pa bi poudaril nekaj bistvenih elementov navkljub temu, da vem, da tovrstni elementi ne bodo vključeni v čistopis omenjenega zakona. In sicer, prvič, da bi v okviru splošnih določb v opredelitvi pojmov v 1. členu bilo potrebno opredeliti, torej poleg samega izvrševanja zadolževanja poroštev države, odstopljenih virov občin in višini povprečnine ne nazadnje tudi pogoje iz naslova podjetij v državni lasti in tisto, kar bi bilo po moji oceni še kako potrebno opredeliti v omenjenem zakonu že splošen termin, torej kupnine iz prodaje državnega premoženja. Dejstvo je, da omenjeni akt pred nami v temu trenutku - se opravičujem - to seveda zanemarja. Zakaj zanemarja? Po moji oceni ali pa zaradi črnogledosti, ki izvira iz preteklih ravnanj te in pa prejšnje Vlade, predvsem v zasledovanju netransparentnosti. V nadaljevanju, v uporabi pomena uporabljenih pojmov, mislim da bi morali, v kolikor bi hoteli težiti zakonskim razpravam ne samo javnofinančnim razpravam, opredeliti in ne več v domeni Ministrstva za finance prepuščati opredelitev pojma proračunskega uporabnika in nenazadnje kupnine iz naslova državnega premoženja. Dejstvo je, da je to v domeni, torej naj si bo uporabnik, proračunski, kot primer Rimskokatoliške cerkve, za katerega Ministrstvo za finance trdi, da ni. Drugače dejansko pa vsi vemo, da na podlagi obstoječih zakonov in obveznosti, ki jih omenjeni zakoni nosijo do proračuna Republike Slovenije, ta le to je. Glede na to, da je kar nekaj pripomb, se bom dotaknil samo tistih členov, ki mislim, da dajejo pretirano pooblastilo Ministrstvu za finance. In sicer iz naslova 7. člena, torej da se dovoli, da se med letom odprejo nove postavke. Gospodje in gospe, mi smo zakonodajna veja oblasti in Vlada Republike Slovenije na ta način diskreditira ne samo razpravo okoli proračuna Republike Slovenije za katerokoli leto, ampak si v roke jemlje tudi tisti odločilni element, to je odločanje o posameznih končnih uporabnikih javnofinančnih sredstev. V 14. členu govorimo, Vlada Republike Slovenije ga imenuje Ukrepi za uravnoteženje proračuna v letih 2008 in letu 2009. Ne gre za nič drugega kot za dodatno zadolževanje in mislimo, da so tovrstni netransparentni načini ali pa lepo zveneče besede v oklepaju, napisane pred vsebino posameznega člena, enako, kot prej rečeno, popolna ignoranca Državnega zbora in pa s tem državljank in državljanov Republike Slovenije. Kar se tiče prerazporeditev pravic porabe, o katerih odloča Vlada Republike Slovenije z naslova 18. člena, so po naši oceni preohlapni, kakor tudi vsebina 21. člena, kjer skozi vse alineje se dodatno pooblašča Ministrstvo za finance ter Vlada Republike Slovenije. Ob temu bi izpostavil, po moji oceni skoraj da lastno pobožno željo, to je predvsem to, da bi vsaj zavezali Ministrstvo za finance ali pa Vlado Republike Slovenije, da bi v nekem rokovniku obvestila o vseh aktivnostih Državni zbor. Ampak žal niti toliko ne pomenimo Vladi Republike Slovenije.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa gospod predsednik. Zadržki Poslanske skupine DeSUS niso tako veliki, da bi povzročili pomisleke v zvezi s potrebno podporo Zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije. Mi ga razumemo tako rekoč kot dvojček k proračunu kot njegovo hrbtno stran in mi menimo, da oziroma vemo, da bi bil tako rekoč pod moratorijem bil proračun, če ne bi imeli tudi Zakona o izvrševanju Proračuna Republike Slovenije. Ta zakon namreč uveljavlja proračun, uzakonja rešitve in brez teh rešitev ne bi bilo mogoče izvajati zakonskih obvez, obvez iz pogodb, obvez iz načrtov razvojnih programov, ne bi bilo mogoče financirati proračunov občin in tako naprej in tako naprej. To, kar ta zakon omogoča, je potrebno izvajati tekoče, potrebno je izvajati tako, da ni pri tem prevelikih motenj in zato mi menimo, da je prav, da ga sprejmemo sočasno s proračunom in da ga sprejmemo tudi po nujnem postopku. Zakon o izvrševanju Proračuna Republike Slovenije določa sestavo, določa način izvrševanja, določa obseg zadolževanja poroštev, določa tudi povprečnino in odstopljene vire, kakor smo danes že slišali, in vse to je predpogoj za normalno funkcioniranje tudi četrte blagajne, torej funkcioniranje občin po naši državi. Zakon pa omogoča tako Vladi kot Ministrstvu za finance, da v primeru, ko se zgodi kaj nepredvidenega, ko se razmere spremenijo, lahko ukrepa tako, da zadržuje kakšno izvajanje pri posamičnem porabniku ali pa tako, da ob uporabi fiskalnega stabilizatorja omogoči izvajanje programov, ki bi sicer ne bili izvedeni. Slišali smo sicer, da bi naj bil proračun umaknjen ali da bi naj bil radikalno iz fundamenta spremenjen tako, da bi po mnenju predlagatelja iz procikličnega postal proticikličen, ampak domnevam, da te želje ne bodo uslišane in da torej Zakon o proračunu oziroma proračun bo sprejet in da zato potrebujemo tudi zakon o njegovem izvrševanju. Poslanska skupina DeSUS ga bo zato brez prevelikih zadreg podprla. Mi sicer nismo preslišali nekaterih opozoril Zakonodajno-pravne službe in bilo bi bolje, če bi bila upoštevana prav vsa mnenja in tudi nismo spregledali opozoril, ki so bila z amandmaji predlagana k členom, ki so bili navedeni, k 29., 40. in 42. Ne ocenjujemo vsi enako teh amandmajev. Mi menimo, da je obseg kredita še sprejemljiv in da se je Vlada in koalicija odločila, da v tem letu in v naslednjem ne bo favorizirala predvsem proračunskih rezerv, ampak izpeljavo projektov iz načrta razvojnih programov. Ocenjujemo, da je možnost zagovarjati financiranje sekundariata in pripravništva tako kot je Vlada predlagala in tudi se strinjamo z razlago Vlade v zvezi z neuvrščanjem v te proračune sredstev oziroma postavk za pokrajine, ki jih še ni in menimo, da je prav, da res ne bi prehitevali z dvoletnim proračunom, preden bodo izvedene volitve v naslednjem letu. Torej, to so tudi razlogi, zakaj teh amandmajev nismo podprli in zakaj bomo podprli Zakon o izvajanju proračuna Republike Slovenije.
Hvala. Gospod Rudi Veršnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Zakon o izvrševanju proračuna je sestavni del proračunov za leto 2008 in 2009, ki ju sprejemamo danes in jutri, ter obvezen sestavni del za njuno izvrševanje. Zakon o izvrševanju proračuna [[ali krajše ZIPRIS]] uzakonja rešitve, ki bodo omogočale nemoteno in tekoče izvrševanje sprejetih proračunov. Zakon o izvrševanju proračuna je razdeljen na deset poglavij, od splošnih določb o sestavi proračuna, osnovnega poglavja o izvrševanju proračuna, obsegu zadolževanja in poroštev države ter javnega sektorja in prevzem dolga, poglavja upravljanja in prodaje finančnega premoženja, obsega zadolževanja, poglavja o odstopljenih virih občinam, razpolaganju s sredstvi za plače, poglavja o usklajevanju pogodbenih obveznosti, posebnih določb in na koncu do prehodnih in končnih določb. Kot zanimivost naj povem nekaj podatkov iz predloga Zakona o izvrševanju proračuna. 5. poglavje govori o obsegu zadolževanja, zato je prav, da navedem tudi nekaj številk. V letu 2008 se država namerava v skladu s predlogom zadolževati v višini 1,5 milijarde evrov, v letu 2009 pa bistveno manj, skoraj za polovični znesek, v višini 868 tisoč in še nekaj evrov. V 6. poglavju je urejeno financiranje občin, kjer je predviden za leto 2008 znesek dohodnine v višini 927 milijonov in še nekaj evrov, kar predstavlja 10,46% celotnih izdatkov proračuna za to leto. V letu 2009 se za financiranje občin namenja 7,5% več dohodnine, kar v absolutni številki pomeni 998 in še nekaj evrov. Seveda je v Predlogu zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije še več omejitev in opredelitev ter navodil za izvrševanje proračuna za leto 2008 in 2009. Dovolite, da opozorim na valute pri plačevanju obveznosti, ki so relativno dolge in predvsem niso zgled gospodarstvu, kar prav gotovo ni dobro. V Slovenski demokratski stranki smo že najavili podporo spremembam proračuna 2008 in dopolnjenem predlogu proračuna 2009, zato napovedujemo tudi podporo Zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2008 in 2009. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Milan M. Cvikl, bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, državljani in državljanke. Vse, kar danes počnemo in kar bomo počeli jutri pri glasovanju o amandmajih je glede na določbe Zakona o izvrševanju proračuna popolnoma irelevantno. Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenija za leti 2008 in 2009 je v določeni meri predvsem z vsebinsko spremembo definicije pojmov in z drugačnim tekstom o prerazporejanju pravic uporabe dal vladi možnost, da danes uveljavljene amandmaje oziroma jutri pri glasovanju s strani koalicije in še drugih o uveljavljenem amandmaju, bodisi uveljavi ali pa ne. Neposredni uporabnik lahko namreč v svojem načrtu samostojno, brez omejitve prerazporeja pravice porabe v okviru istega podprograma. Potem lahko naredi 15% med programi in 3% na ravni celotnega državnega proračuna. Mi smo v skoraj mesec in pol trajajoči razpravi o državnem proračunu v Državnem zboru ta proračun spremenili mogoče za pol odstotka bruto domačega proizvoda ali če hočete za približno mogoče procent in pol, 1,6% državnega proračuna. Vlada pa lahko do 3%, torej še enkrat več spremeni ta proračun. To je prvo. Torej, ne glede na napore gospoda sedanjega ministra za finance, ko je bil še opozicijski poslanec ima vlada s temi dikcijami, s spremembami definicij veliko večje možnosti dejansko spoštovati ali ne spoštovati voljo Državnega zbora. Drugo, zgodba tako imenovanih odstopljenih sredstev občin. Danes boste izglasovali s potrditvijo tega ZIPRO-a. Mi temu ZIPRO-u nasprotujemo. Nadaljevanje neustavnosti 8. člena Zakona o financiranju občin tudi v letu 2009. Vsebinsko pa boste danes izglasovali, da bo v letu 2008 in 2009 padec deleža dohodnine za občine, ki je bil še leta 2007 49% padel na 42%. Občine bi morale, če bi teksti glede glavarine in odstopljenih virov sredstev bili takšni kot to odraža gospodarska rast na boljšem za približno 7 krat 23 milijonov, približno 150, 160 milijonov evrov. To možnost ste z zaprtjem členov pri ZIPRO-u poslanci vladajoče koalicije omogočili. In tretje, ta ZIPRO je predvsem, ko pogledamo številke, zakon o povečevanju možnosti zadolževanja. Vlada Republike Slovenije pravi, saj nam delež dolga v BDP-ju pada. Ampak poglejte si številke. Možnost zadolževanja v letu 2008 dodatnih milijardo 573 milijonov, leta 2009 dodatnih 868 milijonov evrov in poroštev v letu 2008 dodatnih milijardo 43, in v letu 2009 dodatnih milijardo 160. Če to seštejete je to dodatne 4,5 milijarde evrov možnosti neposrednega ali posrednega zadolževanja države in z njimi povezanih institucij. Zato reči, da bo ta ZIPRO, skupaj s proračunom, Slovenijo v letu 2008-2009, kot ekonomisti pravimo, na nek način umiril, da bo to zakuhano ekonomijo umiril, seveda temu ne bo tako, ampak je ta ZIPRO s številkami, ki so v njemu predvideni, predvsem zelo proinflacijsko naravnana zakonodaja, ki jasno izraža visoka inflacijska pričakovanja, ki jih gojijo ministri Vlade Republike Slovenije za to, da izpolnijo takšne ali drugačne lokalne in še kakšne obljube. Mi, v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne podpiramo predloga sprememb proračuna za leto 2008 in zato [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]tudi podpreti predloga sprememb oziroma ZIPRA, ki tako na takšen proinflacijski način urejuje slovensko narodno gospodarstvo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Milan Petek, bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Lepo pozdravljeni. V Liberalni demokraciji Slovenije smo pri obravnavi Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2008 in 2009 posebno pozornost posvetili zadolževanju države, ki jo zakon opredeljuje v svojem 29. členu. Menimo, da bi morala višina, do katere se lahko država zadolži v računu financiranja terjatev in naložb ter odplačila dolgov v računu financiranja, biti v letu 2000 enaka, kot v 2009. Zaradi tega smo predlagali znižanje višine zadolžitve v letu 2008 iz ene milijardo 573 tisoč evrov na 868 tisoč evrov. Žal amandma ni bil sprejet, in naš pomislek je bil nerazumljen. Pri tem ostajamo še nadalje pri trditvah, da bi morala v času visoke gospodarske rasti država ustvariti presežke in znižati obseg zadolževanja. Predlagani 29. člen pa daje Vladi manevrski prostor za večje zadolževanje, ki ga bo po našem prepričanju v volilnem letu tudi obilno izkoristila. Vlada je v 40. členu Zakona o izvrševanju proračuna zapisala, da se neglede na določbe zakona, ki ureja zdravniško službo in zakona, ki ureja zdravstveno dejavnost, zdravnikov pripravnikov in sekundarjev, zagotavljajo ta sredstva iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Obrazložitev navaja, da gre za izjemo. Menimo, da je v tem primeru zakonska podlaga jasna. Zagotavljanje sredstev za plače zdravnikov pripravnikov in sekundarjev in drugih pripravnikov v zdravstvenih poklicih urejata dva zakona - Zakon o zdravniški službi in Zakon o zdravstveni dejavnosti, v katerih je zapisano, da sredstva zagotavlja državni proračun. To je evropska praksa, saj mora država zagotavljati izobraževanje in usposabljanje zdravstvenih delavcev kot svojo izvirno nalogo na področju zdravstvenega varstva. Zavod pa je dolžan skladno z veljavnimi predpisi financirati le zdravstvene storitve in nekatere denarne dajatve, ki so pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Zaradi navedenega je 40. člen ZIPR-a sporen, saj nima zakonske podlage in je po naši presoji takšno prerazporejanje sredstev nezakonito. Takšno spremembo na prihodkovni strani bi bilo mogoče storiti le ob spremembah prej omenjenih zakonov. V tem primeru gre za krpanje proračunske luknje in prelaganje obveznosti na zavod zaradi česar sklepamo, da bo zaradi povišanja teh sredstev ostalih pravic iz naslova, ki jih zavod mora zagotavljati, manj. Zaradi navedenega bo očitno morala ministrica za zdravje predlagati ministru za finance celo povečanje prispevnih stopenj v prispevku za obvezno zdravstveno zavarovanje, to potrjuje razprava državnega sekretarja dr. Žiberna na Odboru za zdravstvo dne 9.11.2007, ko je poslancem povedal, da bo počasi potrebno razmisliti o povišanju prispevne stopnje za zdravstvo. To so njegove besede. Z zvišanjem prispevne stopnje se bodo delojemalcem znižale neto plače ali pa se bo v primeru povečanja prispevnih stopenj delodajalcem povečala obremenitev gospodarstva in s tem znižala gospodarska rast. V Liberalni demokraciji Slovenije smo že v letu 2000 opozarjali na prenašanje obveznosti iz državnega proračuna na Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije za zagotavljanje sredstev za plače pripravnikov in sekundarjev v zdravstvu. Posledica teh opozoril in neupoštevanja teh opozoril je in bo znižanje obsega pravic in manjše število tudi sekundarjev in pripravnikov. V Poslanski skupini LDS pritrjujemo tistim, ki ugotavljajo, da je Vlada ob obravnavi ZIPR-a za leti 2008 in 2009 ponovno dokazala, da ni sposobna pripraviti zakona, ki ne bi doživel mnogih pripomb Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, pa čeprav to že počenja tretjič. In ker Vlada ni pritrdila našim predlogom za spremembo 29. člena, torej zadolževanje in 40. člena, torej sekundarji in pripravniki v zdravstvu. In ker Vlada noče in, kot izgleda, ne namerava popraviti neustavnih zakonskih določil o financiranju občin tako v proračunu kot v ZIPR-u Predloga zakona o izvrševanju proračuna za leti 2008 in 2009 v Liberalni demokraciji Slovenije ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Predsednik, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije želimo skladno s proračunskimi načeli zagotoviti učinkovito in gospodarno rabo proračunskih sredstev. Ker je le-ta brez sprejema Predloga zakona o izvrševanju proračuna praktično nemogoča, bomo predlog zakona podprli. Osnovna vsebina, ki jo mora urediti zakon o izvrševanju proračuna za posamezno leto je opredeljena v 5. členu Zakona o javnih financah. Med drugim mora biti določen obseg zadolževanja in vseh predvidenih poroštev države ter obseg zadolžitve javnega sektorja na ravni države. Predviden je zgornji limit, torej najvišja dopustna meja, ki jo lahko proračun doseže v primeru, da bi prišlo do spremenjenih gospodarskih razmer. V Poslanski skupini Nove Slovenije zagovarjamo restriktivno načrtovanje javnih financ, še bolj pa racionalno obnašanje proračunskih uporabnikov. Prepričani smo, da je pomembnejše kot določitev dovoljenega obsega zadolževanja, gospodarno obnašanje vseh proračunskih uporabnikov. Za odzivanje na spremenjeno gospodarsko okolje pa morata država in minister za finance imeti ustrezne vzvode. Največja nevarnost pri izvrševanju proračuna je namreč premajhna prilagodljivost proračunskih izdatkov makroekonomskemu okolju. Zadolževanje je zgolj eden od teh. Še vedno namreč predlog Zakona o javnih financah ohranja tudi druge vzvode za uravnoteženje proračuna v izjemnih primerih. Naj spomnim na finančni stabilizator, avtomatski rebalans, pa tudi začasno izvrševanje proračuna in rebalans. Te vzvode lahko v okviru pooblastil, ki jih določa predlog zakona uporabi minister za finance oziroma Vlada. Prvič se s predlogom Zakona o izvrševanju proračuna glede na določbe novega Zakona o financiranju občin določa tudi povprečnina in prihodki občin iz naslova davkov in drugih prihodkov državnega proračuna, ki pripadajo občinam. Primeren obseg sredstev za financiranje z zakonom določenih nalog občin na prebivalca je bil za leti 2007 in 2008 določen z zakonom o financiranju občin. Predlog zakona o izvrševanju proračuna glede na spremenjena makroekonomska izhodišča določa novo povprečnino za leto 2008 in povsem na novo za leto 2009. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani, da je spremenjeni način financiranja občin predvsem za manj razvite občine primernejši in ugodnejši ter da se obseg sredstev, ki so namenjena občinam še naprej veča. Ker sprejem predloga Zakona o izvrševanju proračunov za leti 2008 in 2009, v bistvu predstavlja pogoj za uveljavitev proračunov, bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije predlog podprli.
Hvala. Gospod Marijan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Predsednik, spoštovani minister s sodelavci, poslanke, poslanci! Zakon o izvrševanju proračunov je pravzaprav prvi pravno nujni zakon, ki ga je treba sprejeti, da se uveljavijo proračuni, na katere se nanaša in da se na njegovi podlagi lahko začne tudi izvajanje proračunov. S tem zakonom določamo predvsem obseg zadolževanja in poroštev Republike Slovenije in celotnega javnega sektorja za leti 2008 in 2009. Generalno lahko seveda rečemo, da predlagani zakon ustrezno sledi obema proračunoma in upošteva vse ostale zakone iz področja proračuna in javnih financ v Sloveniji. Na področju javnih financ si je treba še bolj prizadevati za prehod iz kulture trošenja v kulturo naložb. Tudi sredstva, namenjena kulturi, izobraževanju, znanosti in podobno so lahko naložbe. Mislimo, da je treba jasno povedati, da je nujno zavzemanje za presežek v javnih financah v razvojnem ciklu, morebitnega primanjkljaja, ki je posledica v prihodnosti donosnih investicij, pa tudi ne gre problematizirati. Glede na to, da je gospodarska rast v Sloveniji zelo visoka in ima več pozitivnih učinkov, bi bilo ob ohranitvi tega trenda smiselno v letu 2009 primanjkljaj proračuna še zmanjšati oziroma popraviti proračun tako, da bo imel pozitivno bilanco. Posebej pa je treba zagotoviti, da se bo dolgoročna zadolženost države zmanjšala bistveno pod maastrichtska merila. Vlada mora tekoče spremljati dogajanja na finančnem trgu in tekoče reprogramirati dolgove, ter zmanjševati stroške zadolževanja. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ugotavljamo, da proračuni sledijo našim usmeritvam na področju javnih financ. Iz tega vidika bomo seveda predlagani zakon, ki bo omogočil izvrševanje proračunov za leti 2008 in 2009 podprli. Si pa želimo v prihodnje, predvsem ob nadaljnji gospodarski rasti, še bolj restriktivno javnofinančno politiko. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O LETNEM NAČRTU RAZPOLAGANJA Z NEPREMIČNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE V POSAMIČNI VREDNOSTI NAD 300.000 EUR ZA ORGANE DRŽAVNE UPRAVE IN ZA PRAVOSODNE ORGANE ZA LETO 2008. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga odloka.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Marca letos je začel veljati Zakon o stvarnem premoženju države, pokrajin in občin, ki je na novo in enovito uredil področje oziroma načrt ravnanja s stvarnim premoženjem države, pokrajin in občin. Navedeni predpis je na novo uredil tudi postopek sprejemanja letnega načrta razpolaganja s stvarnim premoženjem države ter razdelitev pristojnosti med Vlado in Državnim zborom. Tako Državni zbor Republike Slovenije na predlog Vlade sprejema letni načrt razpolaganja z nepremičnim premoženjem države za organe državne uprave in pravosodne organe za nepremičnine v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov, Vlada pa sprejme letni načrt razpolaganja z nepremičninami v posamični vrednosti pod 300 tisoč evrov, in sicer na predlog ministrstva, pristojnega za javno upravo. Vlada omenjeni letni načrt pošlje tudi v seznanitev Državnemu zboru. Predlog odloka za leto 2008 vsebuje 67 nepremičnin, katerih skupna orientacijska vrednost znaša 68 milijonov 781 tisoč evrov. Skladno z načrtom gospodarnosti so v predlogu odloka vključene tiste nepremičnine v lasti Republike Slovenije, ki jih nobeden od upravljavcev stvarnega premoženja države trajno ne potrebuje za opravljanje svojih nalog. Od skupnega števila 67 nepremičnin je 32 poslovnih prostorov, 5 stanovanj in stanovanjskih stavb, 14 zemljišč in 16 drugih objektov. Vlada je prav tako pripravila tudi uskladitveni amandma glede višine zneska orientacijske vrednosti. Hvala.
Hvala. Predlog odloka je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku odbora, gospodu Hvaucu, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 38. seji, dne 8.11.2007, obravnaval Predlog odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2008, ki ga je v obravnavo na podlagi 11. člena Zakona o stvarnem premoženju države, pokrajin in občin in 169.a člena Poslovnika Državnega zbora predložila Vlada Republike Slovenije. V uvodu je dopolnilno obrazložitev podal državni sekretar na Ministrstvu za javno upravo. V nadaljevanju pa je predstavnica Zakonodajno-pravne službe na podlagi pisnega mnenja te službe podala tudi njihove pripombe. In sicer, glavna pripomba je bila, da v predlogu odloka pri nobeni nepremičnini ni navedenega podatka o njenem statusu. Prav tako je opozorila, da bi bilo z vidika jasnosti predpisa smiselno v opombi dodati predvsem način razpolaganja za tiste nepremičnine, za katere je že iz obrazložitve predloga odloka jasen vnaprej predviden brezplačni prenos. Predstavnik predlagatelja je dodatno pojasnil, da je status nepremičnine opredeljen v dodatnih obrazložitvah in da so pri pripravi tega odloka sledili mnenju Zakonodajno-pravne službe izpred nekaj let. Način razpolaganja z nepremičninami bo določen v posamičnem programu ravnanja z nepremičnino. Člani odbora o predlogu odloka niso razpravljali. K predlogu odloka so bili vloženi amandmaji Poslanske skupine DeSUS ter poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 2. členu, ki so bili sprejeti. V nadaljevanju je odbor sprejel vse člene predloga odloka, torej kot svojega pa je odbor sprejel amandma k 2. členu. Sestavni del tega poročila je dopolnjen predlog odloka, ki ga je odbor pripravil, tako da je v predlog odloka vključil vse sprejete amandmaje. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Zvonko Černač bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani kolegici, spoštovani kolegi! Zakon o stvarnem premoženju države, pokrajin in občin na novo ureja načrte razpolaganja s stvarnim premoženjem države, pokrajin in občin. Po noveli, ki je bila sprejeta letos, kot smo slišali, odloča Državni zbor o razpolaganju z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300.000 evrov, Vlada pa za nepremičnine pod to vrednostjo. Ta določba je v funkciji operativne izvedbe programa, saj smo bili v preteklih letih priča, ko smo v Državnem zboru odločali tudi o simboličnih vrednostih, za kar ni bilo seveda nobene potrebe. Stvarno oziroma nepremično premoženje države je že kar nekaj časa uvrščeno tudi na tako imenovani interni trg, kar je dobro, saj se ne morejo zgoditi primeri, kot so se dogajali v preteklosti, ko je na primer neko ministrstvo nepremičnino smatralo kot nepotrebno, jo prodalo, potem jo je pa drugo ministrstvo, to isto nepremičnino, čez leto ali dve od privatnega lastnika vzelo za svoje potrebe v najem. V poslanski skupini seveda podpiramo sprejem odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300.000 evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2008, za vseh 67 oziroma 66 nepremičnin, ki so navedene v tem odloku. Dovolite mi še nekaj besed okoli posameznih elementih, ki so v tem seznamu. Jaz bi rad še posebej izrazil zadovoljstvo glede na interese, ki se pojavljajo v posameznih lokalnih okoljih, da se je v okolju, iz katerega prihajam, po mnogih letih uredil status nekaterih bivših vojaških nepremičnin, tako da lahko obrtniki, ki so ves čas v njih opravljali dejavnost in za te objekte skrbeli, to dejavnost opravljajo še naprej, zagotavljajo delo sebi, družinskim članom in drugim in lahko pohvalim, da se skozi ta odlok podpira tudi dejavnost kulture in muzejev ne samo v centru, ampak tudi na območju drugih lokalnih skupnosti. Vesel sem tudi, da je v tem odloku bivši propadajoči dom Jugoslovanske armade v Ilirski Bistrici, ki se predvideva za prenos na občine v skladu s 77. členom zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo za potrebe občinske javne kulturne infrastrukture, in številni drugi podobni primeri. Navedeni primeri in drugi primeri iz drugih okolij so primeri dobre prakse, so primeri sodelovanja države in občin, so primeri vzpostavitve nekega partnerskega odnosa med državno in lokalno oblastjo. Tisto, kar se mi zdi pomembno, in tudi naši poslanski skupini, je tudi to, da je pri tem pomembno, da ni v ospredju samo zasledovanje čim višje kupnine, ki v teh primerih niti ni tako pomembna. Je, ampak ne prednostno, pač pa zasledovanje tega, da se to premoženje uporablja v smislu spodbujanja razvojnih možnosti lokalnih okolij. Poslanska skupina, kot sem povedal, sprejem tega odloka podpira. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Breda Pečan bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik in dober večer vsem kolegom in kolegicam v dvorani ter predstavnikom Vlade. Poslanska skupina Socialnih demokratov je ob pregledovanju odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in pravosodja tako za leto 2008 in za leto 2009 pravzaprav prišla do stališča oziroma do razumevanja, da oba odloka visita v zraku. Prav tako ne moremo mimo grenkega priokusa, ki ga je Vlada postila pri predlogih različnih prodaj državnega premoženja. Naj najprej omenim odsotnost strategije umeščanja državnih organov v okolje. Seveda je ta naloga zelo zahtevna, še toliko bolj, ker Vlada ni uresničila obljubljenega projekta o pokrajinah. Brez kančka slabe vesti bi lahko špekulirali, kot to počne Vlada, da bo premeščenih tisoč, 2 tisoč, 5 tisoč ali celo 10 tisoč uradnikov in strokovnih sodelavcev na delo na pokrajine. Takšne spremembe pomenijo tektonske premike pri zagotavljanju prostorskih pogojev za delo tako pokrajinskih kot državnih organov. Ker pokrajin ni, ni znano, koliko prostora bodo dejansko potrebovali preostali uradniki v državnih organih za opravljanje svojega dela in koliko ga bodo potrebovali uradniki in uradnice v pokrajinskih organih. Kljub temu, da Vlada ne ve, ali in kdaj pokrajine bodo, koliko ljudi bo napoteno na delo na nove organe, brez premisleka želi prodati poslovne prostore Ministrstva za notranje zadeve na Štefanovi v Ljubljani, za katere pričakuje kupnino v višini 10 milijonov evrov, da ne bi naštevala še vseh drugih predvidenih prodaj, ki imajo vse skupen imenovalec, s tem, da je kar nekaj teh prodaj razpolaganje v smislu, da bodo nekatere nepremičnine v kar precejšnji vrednosti brezplačno prenesene na druge osebe javnega prava, kot so to občine ali pa morda, čeprav se to še ne ve, tudi morda na kakšno pokrajino. Logični razmislek je, kje bodo sedaj opravljali svojo dejavnost ljudje, ki delajo sedaj v stavbah, ki gredo v prodajo, na ministrstvih, sodiščih in podobno. Seveda je odgovor enostaven, ker smo vendarle videli tudi načrte razvojnih programov in predvidene gradnje oziroma nakupe za nadomestne objekte za vse te organe. Ko pa se vprašamo, kdo bo gradil te nadomestne nepremičnine, pa je že druga zgodba. Vlada je želela s tem postopkom obiti proračun in je zato pooblastila družbo za svetovanje in upravljanje, katere ukinitev je, mimogrede povedano, zamrznila in preko nje predvideva gradnjo nove stavbe za sodstvo, v višini 70 milijonov evrov, za ministrstva pa za 40 do 50 milijonov evrov. Torej bo mimo proračuna šlo na desetine in desetine milijonov evrov. Vendar ta DSU oziroma družba za svetovanje in opravljanje ni kakršnokoli podjetje. To je podjetje, ki je bilo mišljeno, da naj bi bilo likvidirano, ker je svoje naloge de-facto opravilo, potem pa je kar naenkrat bila likvidacija ustavljena in ustanovljen je bil oziroma nastal je na tak način pravzaprav proračunski by-pass. Samo vprašajmo se, kdo pravzaprav vodi nadzorni svet tega podjetja in še marsikaj drugega. Zgodba prodaje državnih nepremičnih je tudi ali pa še bolj zakomplicirana. Vlada se odloči prodati nepremičnine, pri podjetju DSU pa se dogovori za gradnjo novih objektov, tako da je najbolj ironično, da bo pravzaprav vlada temu podjetju plačevala celo najemnino. Naj mi kdo, ki razume te stvari, razloži tak način prodaje, nakupa, gradnje itn. Prodam, kreditiram, plačujem najemnino, služi pa nekdo tretji. Socialni demokrati zaradi takih mahinacij, ki jih Vlada počne preko skrbno razporejenih in skritih by-passov, odloka o razpolaganju z nepremičninami ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospa Majda Zupan bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Letni načrt pomeni izvedbeni dokument Vlade na področju ravnanja s stvarnim premoženjem. Posamični državni organi imajo izdelano strategijo ravnanja s stvarnim premoženjem, ki so podlaga za sklepanje pravnih poslov. Ker je potrebno pravice porabe namenjene za izvedbo letnega načrta, rezervirati v državnem proračunu, Vlada letni načrt razpolaganja s stvarnim premoženjem države posreduje Državnemu zboru v seznanitev, hkrati s predlogom državnega proračuna. Letni načrt razpolaganja z nepremičnim premoženjem države je torej razdeljen na dva dela: na letni načrt razpolaganja z nepremičnim premoženjem države po posamični vrednosti do 300 tisoč evrov, ki ga na predlog Ministrstva za javno upravo sprejme Vlada in ga posreduje v vednost Državnemu zboru, in pa letni načrt razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov, ki ga na predlog Vlade sprejme Državni zbor. Oba dela torej pomenita enoviten načrt države o ravnanju s stvarnim premoženjem za prihodnje leto, to je za leto 2008. Letni načrt razpolaganja vključuje zemljišča in stavbe, ki jih nobeden od upravljavcev stvarnega premoženja države trajno ne potrebuje za opravljanje svojih nalog. Njihove gospodarne rabe ni moč zagotoviti ne z oddajo v najem in ne s kakšnim drugačnim načinom izkoriščanja. Optimalno ravnanje naj bi se doseglo z njihovo prodajo oziroma z neodplačnim prenosom lastninske pravice. Letni načrt razpolaganja, ki vključuje nepremičnine v posamični orientacijski vrednosti nad 300 tisoč evrov za leto 2008, se načrtuje v skupni orientacijski vrednosti 86 milijonov 781 tisoč 204 evrov. Od skupnega števila 67 nepremičnin vsebuje predlog 16 objektov, 32 poslovnih prostorov, 5 stanovanj in 14 zemljišč. Predlog letnega načrta razpolaganja z nepremičnim premoženjem države je bil na matičnem odboru dopolnjen še z vključitvijo nepremičnin v skupni orientacijski vrednosti 2 milijona 932 tisoč 111 evrov, s tem da se izključi nepremičnini pod zaporedno številko 61 in 14, ki sta bili že prodani. Orientacijska vrednost v skupnem znesku, če smo natančni, znaša 87 milijonov 541 tisoč 315 evrov. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog odloka podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Gospod minister s sodelavci! Zakon o stvarnem premoženju države, pokrajin in občin je na novo uredil postopek sprejema letnega načrta razpolaganja s stvarnim premoženjem države ter uredil razdelitev pristojnosti med Vlado Republike Slovenije in Državnim zborom. Pristojnost sprejema letnega načrta razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov je v pristojnosti Državnega zbora, odločitev glede letnega načrta razpolaganja z nepremičnim premoženjem v vrednosti do 300 tisoč evrov pa v pristojnosti Vlade Republike Slovenije, z obvezo, da se odločitev pošlje v seznanitev Državnemu zboru. Slovenska ljudska stranka podpira Predlog odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2008, s priporočilom, da se prodaja opravi skladno s predpisi, pravili stroke in dobre prakse. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o edinem amandmaju, ki je bil vložen, in sicer poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 2. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O LETNEM NAČRTU RAZPOLAGANJA Z NEPREMIČNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE V POSAMIČNI VREDNOSTI NAD 300 TISOČ EVROV ZA ORGANE DRŽAVNE UPRAVE IN ZA PRAVOSODNE ORGANE ZA LETO 2009. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade. [[Ne želi.]] Predlog odloka je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku gospodu Srečku Hvaucu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 38. seji, 8.11. tega leta obravnaval predlog odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300.000 evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2009, ki ga je v obravnavo na podlagi 11. člena zakona o stvarnem premoženju države pokrajin in občin in v skladu s Poslovnikom Državnega zbora predložila Vlada Republike Slovenije. Poslušali smo dodatno ustno obrazložitev, pisnega mnenja Zakonodajno-pravne službe in tudi predlagatelja. Predlogov ni bilo, vloženih nobenih amandmajev, v nadaljevanju je odbor sprejel vse člene k predlogu odloka. Ker k predlogu odloka v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje Državnemu zboru predlaga, da predlog odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300.000 evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2009, enofazni postopek, sprejme v predloženem besedilu. Hvala za besedo.
Hvala. O predlogu odloka dajem sedaj besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev njihovih stališč. Gospod Zvonko Černač bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Še enkrat vsem lep pozdrav. Da se ne bi ponavljali, mislim, da je tričetrt stvari, ki sem jih povedal pri odloku za leto 2008, enakih. In če sem prej izrekel pohvalo, mi dovolite, da ob obravnavi tega odloka pa dam nek predlog, ki se nanaša tudi za leto 2008 in se lahko začne uresničevati že v letu 2008. Vemo, da se to stvarno oziroma nepremično premoženje upravlja preko posameznih nosilcev, se pravi ministrstev, organov v sestavi, kar verjetno ni najbolje. Ne glede na ta interni trg, ki sem ga prej omenil, bi bilo verjetno dobro razmisliti tudi o poenotenju tega upravljavca, se pravi o nekem organu, ki bi bedel v celoti nad učinkovitostjo gospodarjenja s tem premoženjem. O čem govorim? Govorim o tem, da posamezna ministrstva, katerih prioritetna funkcija ni ta del oziroma to področje, predvsem tista ministrstva, ki so v preteklosti dobila veliko premoženja v naravi, Ministrstvo za obrambo Republike Slovenije je eno izmed njih, ima še vedno zelo veliko število praznih objektov, predvsem stanovanj, pa tudi drugih objektov, ki niso več v funkciji zagotavljanja obrambnih interesov Republike Slovenije. Verjetno bi bilo prav, da se čim prej naredi realna ocena teh potreb, kaj dejansko se potrebuje, česa se ne potrebuje in da se te nepremičnine, tako stanovanja kot vsi ostali objekti, spravijo v funkcijo ali na tak način, da se oddajo, ali na tak način, da se prodajo oziroma prenesejo na občine, kjer ni ne takšnega ne drugačnega interesa v skladu s spremenjenim zakonom o stvarnem premoženju države, pokrajin in občin, kar je z novelo tega zakona tudi omogočeno. Mislim, da bi ta partnerski odnos, o katerem sem govoril prej pri obravnavi odloka za leto 2008 se še nadgradil na ta način in mislim, da bi premoženje bilo v najbolj operativni funkciji. V poslanski skupini podpiramo sprejem odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300.000 evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2009. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Majda Zupan bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Spoštovani! Pri predlogu odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države posamične vrednosti nad 300.000 evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2009 gre, kot smo ugotovili, za enako zadevo kot pri predlogu odloka za leto 2008, pri čemer pa se letni načrt za leto 2009 načrtuje v orientacijski vrednosti 12 milijonov 972 tisoč 57 evrov in vsebuje 10 nepremičnin, od tega en objekt, tri poslovne prostore in šest zemljišč. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog odloka za leto 2009 podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Spoštovani! Bom čisto kratek glede na to, da gre za popolnoma enak, samo za leto 2009, seveda z drugačno vsebino, bomo rekli samo to, da Slovenska ljudska stranka podpira predlog odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300.000 za leto 2009. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja k predlogu odloka, ni možna razprava o posameznih členih odloka. Zbor bo odločanje o predlogu odloka v skladu s časovnim potekom seje zbora opravil jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O PROGRAMU PRODAJE DRŽAVNEGA FINANČNEGA PREMOŽENJA ZA LETI 2008 IN 2009. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga odloka. Gospod minister, dr. Andrej Bajuk, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije je v okviru gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje v Sloveniji sprejela ukrepe za pregleden in postopen umik države iz gospodarstva in usklajeno privatizacijo največjih gospodarskih družb v lasti države. Zato so v ta program prodaje finančnega premoženja države poleg večjih gospodarskih družb vključene tudi vse kapitalske naložbe, ki so primerne za prodajo, saj mora biti dana možnost, da se ob ugodni tržni situaciji le-te prodajajo. Prav tako pa so v program uvrščene tudi tiste naložbe, kjer je postopek prodaje že v teku. V skladu z določili zakona o javnih financah se v program prodaje navedejo kapitalske naložbe in število delnic oziroma poslovni delež, ki je namenjen za prodajo ali drugo razpolaganje. Obrazložitev posamezne kapitalske naložbe je samo okvirna, saj je uvrstitev v sprejeti program prodaje predpogoj, da se postopek prodaje sploh lahko začne. Ko je imenovana komisija za prodajo posamezne kapitalske naložbe, pa se pripravi posamezen program prodaje, v katerem se opredelijo razlogi za prodajo in cilji, ki se s prodajo želijo doseči, ter metode oziroma način prodaje, s katerim se bodo ti cilji dosegli. Pred prodajo je potrebno v sklepu pripravljalnih dejanj premoženje, ki se prodaja, tudi ustrezno oceniti. V odlok o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2008 in 2009 so uvrščene takšne naložbe, ki so v odlok uvrščene že vrsto let. Ker so postopki prodaje zahtevni in zato dolgotrajni, predvsem pa močno odvisni od razmer na trgu, se posamezne kapitalske naložbe uvrščajo v odlok o programu prodaje že nekaj let. Pri večini od kapitalskih naložb, ki so uvrščene v odlok o programu prodaje za leti 2008 in 2009, so se postopki prodaje že začeli v letu 2007. Naj omenim, da se trenutno zaključuje prva faza prodaje kapitalske naložbe države v Novi Kreditni banki Maribor in Telekomu. Kar se tiče Telekoma, je Vlada Republike Slovenije v letu 2007 sprejela, nato dopolnila posamezni program prodaje dela kapitalske naložbe v družbi Telekom Slovenije d.d., s katerim bo Vlada Republike Skupaj s KAD-om in SOD-om prodala do 49% delež. Javni razpis je bil objavljen 31.8.2007, rok za oddajo nezavezujočih ponudb je iztekel 15.10.2007. Po izboru ožjega kroga ponudnikov in opravljenem o skrbnem pregledu Telekoma Slovenije d.d. v novembru in decembru, bodo potencialni kupci podali zavezujoče ponudbe, temu pa bo sledil izbor najugodnejšega ponudnika in podpis pogodbe z njim predvidoma v januarju 2008. Kar se tiče Nove Kreditne banke Maribor, pa ste seznanjeni, da procedura poteka ravno v teh dneh. Hvala lepa.
Hvala. Predlog odloka je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku, gospodu Starmanu, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovan! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 33. seji 24.11. obravnaval tudi predlog odloka o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2008 in 2009, ki ga je predložila v obravnavo Vlada Republike Slovenije. V ta program so vključene vse kapitalske naložbe, ki so primerne za prodajo, saj mora biti dana možnost, da se ob ugodni tržni situaciji le-te prodajo. Ob tem sta v družbah, ki so za državo strateškega pomena, prodaja in druga razpolaganja omejena s tem, da država tudi po privatizaciji ohrani svoj odločujoč vpliv. Metode in postopki prodaje kapitalskih družb države morajo biti določeni tako, da omogočajo hkratno doseganje ključnih ciljev prodaje državnega premoženja, ki so poleg maksimirane prodajne cene in s tem proračunskih prihodkov še vzpostavitev lastniške strukture, ki bo dolgoročno zagotavljala učinkovito upravljanje konkurenčnost ter uspešen razvoj. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe. Na seji je bil prisoten minister, pristojen za finance, predstavniki in predstavnice s finančnega ministrstva in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. V dodatnem gradivu je bil predstavljen amandma poslanca Vilija Trofenika iz Poslanske skupine Zares ter predlog za amandma odbora na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe k 3. členu odloka. Odbor amandmaja poslanca Vilija Trofenika ni sprejel, je pa sprejel amandma k 3. členu. Na osnovi tega je bil pripravljen dopolnjen predlog za katerega predlagamo, da ga Državni zbor sprejme. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu odloka dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zvonko Černač, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Še enkrat, danes, upam, zadnjič, lep pozdrav vsem prisotnim. Izhodišča, na katerih temelji program prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2008 in 2009, izhajajo iz ukrepov za pregleden in postopen umik države iz gospodarstva in ukrepov za usklajeno privatizacijo največjih gospodarskih družb v lasti države, ki jih je Vlada sprejela v okviru gospodarskih in socialnih reform. Pri tem je pomembno, da država v družbah, ki so strateškega pomena za državo, ohrani tudi po privatizaciji odločujoč vpliv. Pri vsaki kapitalski naložbi mora biti pripravljen program za privatizacijo, ki mora izhajati iz analize potreb panoge in potreb podjetja, glede nadaljnjega razvoja ter na osnovi tega izdelane ustrezne privatizacijske metode. Metode in postopki kapitalskih naložb morajo biti zbrani tako, da omogočajo zasledovanje več ciljev, kjer je poleg maksimiranja prodajne cene pomembna še vzpostavitev lastniške strukture, ki bo dolgoročno zagotavljala učinkovito upravljanje in razvoj. Nesporno sta, kot smo danes slišali, najpomembnejši kapitalski naložbi, ki se trenutno prodajata, deleža države v Novi Kreditni banki Maribor in v Telekomu. Prav v tem tednu se nekako zaključuje ta prvi del prve faze privatizacije Nove Kreditne banke Maribor. Model je drugačen, kot je bil v preteklosti pri Novi Ljubljanski banki, saj pri Novi Ljubljanski banki državljanke in državljani nismo imeli možnosti sodelovati pri nakupu njenih delnic. Pri privatizaciji Nove Kreditne banke Maribor lahko pod enakimi pogoji sodelujejo vsi državljani. Zagotovljena je tudi neka mera pravičnosti, v maksimalni obliki, kot jo je pač mogoče glede na obliko privatizacije zagotavljati. In kar se mi zdi pomembno, predvidena je stimulacija za vse, ki bodo lastniki delnice eno leto, zato bi bilo prav, da kljub skorajšnji možnosti nadaljnje prodaje, ki se bo zgodila z umestitvijo delnic na borzo, to naložbo državljani smatrajo kot dolgoročno za svoje otroke, za svoje vnuke, da bo vsaj ena slovenska banka ostala tudi v slovenski lasti. Očitno pa so bili načini privatizacije v preteklosti drugačni, sicer bi bil na seznamu 100 najbogatejših Slovenk in Slovencev vsaj kakšen član Slovenske demokratske stranke. Očitno je pa trditev o tem, da na tem seznamu ni članov SDS-a, nekatere v opoziciji in njihove simpatizerje tako razburila, da so v preteklih dneh z lupo iskali vsaj enega s seznama, ki bi bil vsaj blizu naši stranki. In ker ga niso našli, so se poslužili grde laži in tajkuna, kot so ga sami poimenovali, s seznama stotih revije Maneger našli kar v Janševi vladi. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Na lestvici stotih najbogatejših Slovencev in Slovenk ni nobenega člana sedanje slovenske Vlade, torej tudi ne gospe Zofije Mazej Kukovič, ministrice za zdravje, ki ji je bilo očitano, da sedi na 9. mestu, torej na mestu, ki ga zaseda gospod Branko Drobnak iz družbe Poteza. Glede na predvidene načine prodaje kapitalskih deležev države in glede na odlok za leti 2008 in 2009, ki ga imamo pred seboj, pa ste lahko brez skrbi, predvsem spoštovane kolegice in kolegi iz Socialnih demokratov, LDS-a in Zares-a, da ni nobene bojazni, da bi se nekateri iz vaše družine oziroma vašim simpatizerjem lahko pridružili člani naše stranke. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke seveda podpira odlok o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2008 in 2009, ker omogoča transparentno, učinkovito prodajo kapitalskih deležev države, ki je predvsem v interesu naših državljank in državljanov. In dovolite mi, da s tega mesta še enkrat apeliram na vse, ki so se v teh dneh danes do 16. ure odločili za nakup delnic Nove Kreditne banke Maribor. Ne prodajte jih, razen, če je to nujno potrebno! Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister s sodelavci, poslanke in poslanci! Odlok o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2008 in 2009 je pripravljen v skladu z določbami zakona o javnih financah. V Poslanski skupini Nove Slovenije vztrajamo pri odgovorni in transparentni prodaji državnega premoženja. Ta naj bo dosežena s širšim konsenzom v Državnem zboru in pozitivno podporo strokovne javnosti. Menimo, da je predlog odloka pripravljen tako, da ga naša poslanska skupina glede na omenjene zahteve lahko podpre. Vlada je že v juliju leta 2006 sprejela program umika države iz gospodarstva. Predlog je pripravila strokovna skupina, razdelitev naložb v tri skupine pa zagotavlja doseganje najbolj optimalnih ciljev za državo. Predlog odloka prodaje državnega premoženja sledi temu programu in pred Državni zbor prinaša nabor naložb, ki so primerne za prodajo. Ta bi bila realizirana ob ugodni situaciji na trgu. Čeprav je osnovni proračunski cilj pri prodaji doseči čim večji prejemek, pa je pri prodaji nekaterih kapitalskih naložb ta cilj treba podrediti širšim makroekonomskim vidikom za zagotovitev bolj konkurenčnega in uspešnega gospodarskega sistema. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog odloka podprli, saj želimo gospodarskim družbam zagotoviti možnost za učinkovito upravljanje, konkurenčnost in uspešen razvoj. Hvala.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Dokument, ki je pred nami, je naravnost katastrofa za našo državo, Republiko Slovenijo. Vlada Republike Slovenije se je odločila, da nam na 17 straneh prikaže več kot 20 podjetij, ki jih bo prodala, med njimi vodna gospodarstva, banke, dobra podjetja, brez ene same obrazložitve, zakaj. V celotnem tekstu, ki je pred nami, gospe in gospodje, nimamo enkrat navedene ne strategije ne razloga, zakaj se Vlada Republike Slovenije odloča za tovrstno potezo. Glede na to, da imam le pet minut časa, se bom dotaknil le tistih, ki so po moji oceni najhujše. Pod zaporedno številko najdemo Novo Kreditno banko Maribor. Oba govornika pred menoj sta govorila o transparentnosti in pošteni privatizaciji. Lepo vas prosim! Glede na odziv ljudi v zvezi s 24% deležem, kot je namenjenih fizičnim osebam, bo ravno vsaka oseba dobila vrednostne papirje v višini 250 evrov. In naj reče kdo, da je to pošteno! Zaradi tega, ker Vlada Republike Slovenije ni izračunala absorbcijske moči. Zakaj je ni izračunala - namenoma je ni izračunala, zato da bo lahko v fazi nadaljnjih 24% uveljavljala pravico preko privatizacijske komisije, ki dela po sistemu diskrecijske pravice. Ali kdo med nami ve, kaj so elementi diskrecijske pravice? Nihče! Razpon cene je seveda tak, da se bo privatizacijska komisija ustavila pri višini 25 evrov, ne bo šla na 26, ne bo šla na 27. Zakaj je tako? Ker so institucionalni vlagatelji že izbrani, in to že nekaj časa. Vsak, ki se bo vsaj malo poglobil v omenjeno zadevo, bo videl, da navkljub temu, da Vlada Republike Slovenije govori o transparentnosti, se z Novo Kreditno banko Maribor dogajajo dosti večje svinjarije, kot so se dogajale v povezavi z Novo Ljubljansko banko. Tam smo državljani vsaj vedeli, ne, tam ne pridemo zraven. Vlada Republike Slovenije bo pa z garantiranim deležem na individualnega vlagatelja dosegla popolno razpršenost in s tem absolutno odvisnost na trgu. Kar pomeni, da bodo tri od osmih institucionalnih vlagateljev, za katere še enkrat poudarjam, da so že danes znani, čeprav se rok sploh še ni začel odvijati, posegli v okviru druge faze. In drugo fazo, gospodje, danes potrjujete s tem aktom. Ali mislite, da bo Vlada Republike Slovenije pristopila v Državni zbor s sistemom druge faze privatizacije Nove Kreditne banke Maribor? Ne, saj že s prvo fazo ni pristopila v Državni zbor. Ampak kakorkoli, poskušal sem vas prepričati več kot 10-krat v Državnem zboru, da bi spregovorili o bančni inštituciji, govornik pred menoj je rekel, naj ostane v slovenski lasti. Ali ste res tako naivni, da to govorite ali pa res toliko malo stvari poznate? Odgovora, zakaj, ne bomo našli niti v povezavi z vodnimi gospodarstvi. Odgovora, zakaj ne bomo našli ne na področju nafte, ne na področju Peka, ne na področju, kar je posebej zanimivo, energetike projekta Termoelektrarne, toplarna Ljubljana, potem imamo zelo zanimivo vodno gospodarstvo Mura, dravsko vodno gospodarstvo. In teh vodnih gospodarstev je naštetih še kar nekaj. Potem se bomo pa odmikali od odgovornosti, ja, saj, nismo vedeli. V povezavi dogajanja z Elektro Primorsko, njihovi nakupi, HELV - hidroelektrarne na Vrbasu, HETR - hidroelektrarna v Trebišnjici in pa z napovedano podražitvijo cen, gospodje in gospe, bodo špekulanti na trgu vrednostnih papirjev, torej samo posredniki, zaslužili toliko z vašo pomočjo in izključno na špekulacijo. Ampak pustimo te posamezne zadeve. Veste, kaj je v samem dokumentu še bolj zanimivo? RTS CM. RTS CM navkljub temu, da se je razpis okoli RTS CM začel odvijati že daljnega leta 2005, Vlada Republike Slovenije navkljub sklepu Vlade še vedno trdi, da v okvir tega programa RTS CM vključuje. Kaj pa če slučajno pogodba ne bo napisana? Ja, pa iz koga se norčuje minister Bajuk oziroma pripravljavci omenjenega gradiva? V primeru Nove Kreditne banke Maribor se norčujejo iz državljanov in državljank. V prospektu smo videli kolikšen je zagarantiran delež vrednostnih papirjev, ki bo pripadal ob velikem povpraševanju. Iz prospekta ni bilo razvidno, kaj bo z naslednjimi 24%, torej institucionalnimi vlagatelji [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Danes pa boste s tem, ko boste potrdili to, sprejeli tudi drugo fazo privatizacijo Nove Kreditne banke Maribor. V Nacionalni stranki ta dokument ne bo naletel v podporo. Iskreno pa upam, da si boste poslanci premislili in ga ne boste podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu odloka ni bilo vloženih amandmajev, bo zbor odločanje o predlogu odloka v skladu s časovnim potekom seje zbora opravil jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.