Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Ovo je 6. izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava koja se za potrebe nacionalnih manjina osiguravaju u državnom proračunu. Izvješće je izrađeno sukladno zaključku Hrvatskog sabora od 26. veljače 2000. godine, te se za svako područje što je moguće vidjeti daje ocjena ostvarivanja prava koja su zajamčena Ustavnim zakonom. Republike Hrvatska opredijeljena je za zaštitu i omogućavanje ostvarivanja prava svih naših nacionalnih manjina. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina i čitav zakonski okvir RH osigurao je visoku razinu prava nacionalnih manjina sukladno međunarodnim dokumentima. Daljnjim unapređenjem zakonskog uređivanja posebno donošenjem Zakona o suzbijanju diskriminacije i Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, stvoreni su zakonski uvjeti za daljnje poboljšanje položaja nacionalnih manjina. Prema našoj ocjeni izvješće odražava daljnji napredak u ostvarivanju prava nacionalnih manjina osiguranih Ustavnim zakonom. Najveći napredak ostvaren je u obrazovanju pripadnika nacionalnih manjina, te ostvarivanju kulturne autonomije radom udruga i ustanova nacionalnih manjina za što država izdvaja posebna financijska sredstva. Stalno povećavanje sredstava za kulturnu autonomiju pripadnika nacionalnih manjina ocjenjuje pozitivnim i Europska komisija. Za različite potrebe pripadnika nacionalnih manjina od obrazovanja, očuvanja i razvijanja kulturne baštine, kulturnih programa, izdavaštva, posebno programa za Rome i druge aktivnosti u Državnom proračunu Republike Hrvatske za proteklu godinu osigurana su sredstva u iznosu od preko 157 milijuna kuna, što je u odnosu na prethodnu 2008. godinu povećanje od oko 1%. Vlada Republike Hrvatske 6. listopada ove godine usvojila je zaključak kojim se prihvaća Izvješće o provedbi akacijskog plana za provedbu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina za 2008. i 2009. godinu, kojim se zadužuje Ured za nacionalne manjine da sukladno nalazima u izvješću izradi novi akcijski plan za provedbu Ustavnog zakona za razdoblje od 2011. do 2013. godine i to najkasnije do kraja ove 2010. godine. Pri izradi ovog novog akcijskog plana uvažit će se i primjedbe iz izvješća Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, a dakako uzet će se u obzir i primjedbe iz zadnjeg izvješća Odbora stručnjaka vijeća Europe o primjeni Europske povelje o regionalnim i manjinskim jezicima od strane Republike Hrvatske. Preostalo nam je dakle dosta posla. Ukratko, dobre norme valja i dalje pretvarati u životnu stvarnost. Rekao bih da je dobar dio posla već odrađen nedavnim ustavnim promjenama o čemu će dakako više biti u narednom izvješću. Pred vama poštovane zastupnice i poštovani zastupnici je opsežan materijal sa brojnim uglavnom originalnim prilozima, pred vama su i predstavnici ministarstva koji će s pažnjom poslušati vaše sugestije i ponašati se u skladu s njima. Hvala vam lijepa.
Hvala vam potpredsjedniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina gospodin Šime Lučin. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina razmatrao je na 39. sjednici održanoj 29. rujna 2010. godine Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravu nacionalnih manjina i o utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2009. godinu za potrebe nacionalnih manjina koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 1. srpnja 2010. godine. Odbor je izvješće razmatrao kao matično radno tijelo. Sukladno članku 71. POslovnika Hrvatskog sabora. Ocijenjeno je da je razmatrano izvješće iscrpno prikazuje stanje u provođenju Ustavnog zakona tijekom 2009. godine, te da se na temelju njega može steći dosta realna slika o tome u kojoj se mjeri u Republici HRvatskoj ostvaruju zakonom zajamčena prava nacionalnih manjina. Značajnim je ocijenjeno i to da je u svezi sa svakim manjinskim pravom Vlada u izvješću dala provedbe zakonskih odredbi sukladno preporukama koje su ovaj odbor i Sabor dali u ranijim raspravama o provedbi Ustavnog zakona. Međutim, konstatirano je također da zahtjevi odbora i Sabora u pogledu koncepcije izvješća ipak nisu do kraja realizirani. I to zbog činjenice što su uz ocjene stanja kada su u pitanju one odredbe Ustavnog zakona za koje je utvrđeno da se ne provode na zadovoljavajući način nije data analiza uzroka problema. Nije naznačeno to tko je odgovoran za takvo stanje, niti je precizirano što će se koje tijelo i u kojem roku poduzeti da se uočeni problemi riješe. U raspravi je naglašeno pored ostalog, dakle pored tih svih pozitivnih rezultata u ostvarivanju prava zajamčenih ustavnim zakonom da još uvijek ima dosta područja u kojima je primjetna razlika između normativnih rješenja i proklamirane politike s jedne strane i onoga što se u praksi ostvaruje. Pri tome je istaknuto da su u razmatranom izvješću za 2009. godinu kao i u ranijim izvješćima najčešće problemi uočeni kada je u pitanju pravo na uporabu jezika i pisma nacionalnih manjina, pravo na zastupljenost nacionalnih manjina u tijelima državne uprave i pravosudnim tijelima, pravo na zastupljenost nacionalnih manjina u upravnim tijelima jedinice lokalne i područne samouprave i pravo na pristup nacionalnim manjinama sredstvima javnog priopćavanja. Upozoreno je i na to da zbog problema u realizaciji Vlada Republike Hrvatske 2008. godine je donijela Akcijski plan za provedbu ustavnog zakona kojim su utvrđene mjere i sredstva i rokovi te nositelji zadataka provedbe tog zakona. Obzirom na značaj spomenutog dokumenta u raspravi je ocijenjeno da bi izvještaj o njegovoj provedbi nakon razmatranja na Vladi trebalo dostaviti odboru sukladno njegovom djelokrugu utvrđenom Poslovnikom Sabora. S tim u vezi istaknuto je također da bi za daljnji napredak u provedbi bilo potrebno doraditi Akcijski plan, pojačati nadzor državnih tijela nad provedbom ustavnog zakona na lokalnoj i regionalnoj razini te osigurati Vladin kontinuirani nadzor nad provedbom onih mjera utvrđenih Akcijskim planom koji su u djelokrugu tijela na razini države. Imajući u vidu da je članak 37. stavak 2. ustavnog zakona utvrdio da Vlada Republike Hrvatske usklađuje rad državne uprave u primjeni navedenog zakona i posebnih zakona koji utvrđuju pitanja od značaja za nacionalne manjine. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeće zaključke: "1. Prihvaća se izvješće o provođenju ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2009. godinu za potrebe nacionalnih manjina. 2. Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina dostavi Izvješće o provedbi Akcijskog plana za provedbu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina." Hvala lijepo.
Hvala. U ime Odbora za Hrvate izvan Republike Hrvatske gospodin Ivan Bagarić, predsjednik odbora. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske o ovoj točci dnevnog reda raspravljao je kao zainteresirano radno tijelo. Predstavnici Vlade su predstavili izvješće te naglasili kako je usprkos teškoj gospodarskoj situaciji Vlada Republike Hrvatske osigurala sva potrebna sredstva u državnom proračunu za projekte manjina te da se u skladu s tim postiže zavidna razina osiguranja manjinskih prava. Svi sudionici u raspravi su izrazili zadovoljstvo što je Hrvatska doista uzor kad se radi o brizi za nacionalne manjine. Također, kao i u dosadašnjim raspravama koje su se odnosile na ovo izvješće, izneseno je nepodijeljeno stajalište kako na temelju reciprociteta, a u skladu s europskim standardima Vlada Republike Hrvatske treba i dalje ustrajati na punoj zaštiti Hrvatske nacionalne manjine u susjednim i drugim europskim zemljama. U predmetnom izvješću u dijelu pod nazivom "Bilateralna suradnja" prikazana su sredstva koja se izdvajaju iz državnog proračuna za Hrvatsku nacionalnu manjinu u europskim zemljama. Konstatirano je kako su ta sredstva više nego nedovoljno i postaju u nesrazmjeru sa sredstvima koja se izdvajaju za nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj. Iskazana je važnost punog angažmana Vlade Republike Hrvatske na razini bilateralnih dogovora i postizanja reciprociteta sa susjednim državama u kojima živi hrvatska manjina kako bi se osigurao isti status, isti onaj status koji imaju nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj. Predstavnik Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija izvijestio je Odbor o radu Povjerenstva Vlade Republike Hrvatske koja je zadužena za izradu Strategije odnosa Republike Hrvatske prema Hrvatima izvan Republike Hrvatske kojim bi se između ostaloga pored bilateralnih sporazuma sa državama u kojima živi hrvatska manjina predvidjelo dodatne mehanizme zaštite hrvatske manjine u europskim državama. Odbor je nakon provedene rasprave jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru zaključak: "Prihvaća se Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2009. godinu za potrebe nacionalnih manjina."
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Pa evo pred nama je šesto Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava koja se osiguravaju u državnom proračunu. Ja u ime kluba HDZ-a mogu reći da je ovo izvješće opsežno i da je vrlo detaljno. Tijekom 2009. godine iz izvješća je razvidno da je došlo do znatnog unapređivanja zakonskog uređivanja pojedinih područja ljudskih prava, a koja se neposredno održavaju i na položaje prava nacionalnih manjina. Prije svega tu možemo reći da je velika zasluga tome i donošenje Zakona o suzbijanju diskriminacije kao i Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći. Možemo reći da su ta dva zakona i nacionalnim manjinama osigurala kvalitetniju provedbu njihovih prava. Kao što smo već evo čuli da Hrvatski sabor je na 16. sjednici, dakle ove godine u veljači prihvatio Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina za 2008. godinu i tada je zadužio Vladu Republike Hrvatske da u narednom izvješću, dakle ovom koje je sada pred nama, o provedbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina navede i mjere koje će se poduzeti da se svaki od uočenih problema riješi. Sukladno tom zaključku u ovom Izvješću vidimo da se nakon svakog poglavlja daje i kratka ocjena provođenja, razlozi za nedovoljnu provedbu, te preporuke za naredno razdoblje. Dakle, što bi trebalo učiniti. U cilju učinkovitije provedbe Ustavnog zakona Vlada Republike Hrvatske donijela je i akcijski plan za provođenje Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina 2008. godine u kojem planu su utvrđene mjere, nositelji, rokovi i sredstva. Time su zadužena nadležna ministarstva i druga državna tijela za provedbu pojedinih članaka Ustavnog zakona. U ovom Izvješću razvidno je da su u državnom proračunu osigurana i veća sredstva za provedbu Ustavnog zakona od sredstava za 2008. godinu. Nadalje, odredbe Ustavnog zakona i odredbe posebnih zakona kojima se uređuju prava i slobode pripadnika nacionalnih manjina moraju se tumačiti i primjenjivati sa svrhom poštivanja. Ured za nacionalne manjine je također sudjelovao, na neki način koordinirao je izradu ovog Izvješća Vlade Republike Hrvatske, a u njegovoj izradi sudjelovala su i sva nadležna ministarstva i druga državna tijela zadužena za provedbu pojedinih odredbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Izvješće o provedbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava pokazuje jedan veliki napredak u ostvarivanju prava pripadnika nacionalnih manjina osiguranih Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina. Iz Izvješća je također razvidno što vjerujem da evo svi time možemo biti zadovoljni da je Republika Hrvatska opredijeljena za zaštitu i omogućavanje ostvarivanja svih prava, prava svih nacionalnih manjina. Ustavni zakon i drugi zakonodavni okvir u Republici Hrvatskoj osigurao je visoku razinu prava nacionalnih manjina sukladno međunarodnim dokumentima. Daljnjim unapređenjem zakonskog uređivanja posebno dakle zakonima koje sam već ovdje napomenula, a to su Zakon o suzbijanju diskriminacije i Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći stvoreni su zakonski uvjeti za daljnje poboljšanje položaja nacionalnih manjina. Tako visoka razina prava za koji se Republika Hrvatska opredijelila predstavlja dobru organiziranost kako na državnoj, tako i posebno na lokalnoj razini. Naravno za provedbu svih prava nacionalnih manjina najvažnija su sredstva, a ona su u 2009. godini iznosila više od 157 milijuna kuna. Dakle, više od sredstava utrošenih u 2008. godini. U posljednjih godinama možemo reći da je napredak u ostvarivanju prava nacionalnih manjina najviše uočljiv u obrazovanju nacionalnih manjina, te ostvarivanju kulturne autonomije, radom udruga i ustanova nacionalnih manjina za koju država izdvaja znatna sredstva. Republika Hrvatska i nadalje će ulagati napore kako bi se prava nacionalnih manjina ostvarivala na najvišem mogućem nivou, dakle kako bi se poštivali svi zakoni koji reguliraju ostvarivanje prava nacionalnih manjina. U narednom razdoblju potrebno je dakle učiniti, a sve u cilju učinkovitije provedbe Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina intenzivnije aktivnosti na provedbi utvrđenih mjera akcijskog plana za provođenje Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina za koje su zadužena nadležna ministarstva i druga državna tijela. Na kraju mislim da se u cjelini može zaključiti da je Vlada Republike Hrvatske poduzimala mjere u cilju što potpunijeg ostvarivanja prava pripadnika nacionalnih manjina na svim područjima, a u narednom razdoblju Vlada Republike Hrvatske će to svakako i nastaviti sve u cilju daljnjeg jačanja nadzora nad provođenjem odredbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Želim evo još na kraju reći da, mislim da su za sve pozitivne karakteristike iz ovog Izvješća, dakle za velikim unapređenjem koje je razvidno iz ovog Izvješća kako Vlada Republike Hrvatske i sva nadležna ministarstva, Savjet za nacionalne manjine da su za ovako dobro izvješće zasigurno velikim dijelom zaslužni i zastupnici, pripadnici nacionalnih manjina u ovom Visokom domu. Na kraju evo želim istaknuti da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovo Izvješće. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jednu obavijest. 45. sjednica Odbora za gospodarstvo održat će se danas, dakle 24. studenoga u 14,00 u dvorani Ivana Kukuljevića. U ime kluba HNS-a i HSU-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade sa suradnicima, kolegice i kolege. pred nama nije samo jedan opsežan materijal jer radi se doista o dokumentu koji na vrlo pregledan način i to iz različitih izvora donosi čitav niz važnih, zanimljivih podataka i izvješća koja metodološki nisu baš ujednačena, ali koja uz stanoviti napor daju mogućnost sagledavanja slike stanja na području ispunjenja obveza koje Republika Hrvatska preuzela donošenjem ustavnoga Zakona o pravima nacionalnih manjina, jednako tako o tome kako se troše sredstva iz državnoga proračuna koja su namijenjena za kulturnu autonomiju, ali i čitav niz drugih vrlo važnih područja djelovanja bez kojih je nemoguće govoriti o očuvanju kulturnoga identiteta, razvoju obrazovnih potreba i njihovom ispunjenju, ali jednako tako i o drugim programima koje nose nacionalne manjine i njihove organizacije, i koje ih čine kompleksnim dijelom našega multikulturalnog društva, koje jest dominantno jedno nacionalno, ali koje u svojoj tradiciji i u svojoj povijesti ima, bilježi, vrednuje ulogu niza nacionalnih manjina od kojih su mnoge tzv. autohtone a neke nastale u proteklome stoljeću. Ako pogledamo financijsko izvješće ono je važno i zbog toga što pokazuje da Republika Hrvatska na godišnjoj razini za potrebe nacionalnih manjina i ispunjenja standarda ustanovljenih ustavnim zakonom odvaja negdje oko 20 milijuna eura. To je velik novac, i velika je stvar i važnost tim novcem znati upraviti i gospodariti na pravi način. Iako je 2009. godina bila recesijska, iako se moglo očekivati da će mnoge stavke u državnome proračunu doživjeti redizajn, smanjenje, restrikcije, uštede, Republika Hrvatska, odnosno Vlada, a onda i Sabor donošenjem državnoga proračuna, ali i svih rebalansa koji su se dogodili 2009. godine nije bitno umanjila sredstva namijenjena nacionalnim manjinama u 2009. godini u odnosu na 2008. i valja reći da apsolutne brojke, apsolutni iznosi kazuju da je u 2009. to čak i povećano. Ono što valja pogledati je kako se analitički događaju troškovi prema određenim djelatnostima, jer neki od tih podataka ukazuju na stanovite probleme do kojih može doći ili je već došlo ove godine, pa tako možemo vidjeti da je putem Ministarstva kulture u 2009. u odnosu na 2008. izdvojeno negdje oko 6, nešto više od 6 milijuna kuna, odnosno oko 6 milijuna kuna manje, a to je podsjetit ću stavka iz koje se financiraju časopisi, otkup knjiga, izdavačka djelatnost, glazbeno-scenska, kazališna, likovna djelatnost, međunarodna kulturna suradnja, kulturno-umjetnička djelatnost, zaštita kulturne baštine, financiranje knjižnica nacionalnih manjina. 6 milijuna kuna razlike, dakle pad sa 15 na 9 i 300 tisuća doista je drastičan, i svjedoči da je u 2009. godini vjerojatno došlo do zastoja u financiranju dijela ovih za mnoge manjine prevažnih programa, i ja se nadam da taj poremećaj u financiranju se neće dugoročno odraziti na kvalitetu kulturne produkcije, i na kvalitetu onih djelatnosti koje svjedoče o živosti nacionalnih manjina i njihovih organizacija kad se govori o kulturnome stvaralaštvu, jer moramo znati da kod mnogih nacionalnih manjina kulturno stvaralaštvo jest jedan od najvažnijih medija iskazivanja i očuvanja njihova identiteta. Osobito se to odnosi na manjine koje imaju izdavačku djelatnost na svome materinjem jeziku, i bez koje je nemoguće dugoročno govoriti o očuvanju, njegovanju samoga jezika, materinskog jezika među pripadnicima nacionalnih manjina. Dakle nadam se da nije došlo do te vrste poremećaja, i da će dugoročno gledano onaj standard koji je bio dostignut, koji je doista visok i ako se uspoređujemo s drugim zemljama rekao bih primjeran da će dakle biti dugoročno održan. Jedna od stavki koja je u usporedbi sa 2008. godinom bitno manja, jest i stimulacija koju dodjeljuje Vijeće za elektroničke medije, ona je u 2009. godini iznosila nešto manje od 2 milijuna, dok je godinu dana prije toga taj iznos bio veći od 8 i pol milijuna kuna. Znademo da Vijeće za elektroničke medije osobito potiče određene vrste programa koji nisu komercijalnoga karaktera, i koje ne mogu same radijske i televizijske postaje proizvoditi u svojoj redovnoj djelatnosti iz vlastitih sredstava. Činjenica je da je u 2008. godini bilo u taj dio programa kroz različite subvencije Vijeća za elektroničke medije utrošeno 8 i pol milijuna, a u 2009. tek manje od 2, kazuje da je vjerojatno došlo i do opadanja minutaže programa na jezicima nacionalnih manjina ili onih emisija koje jesu namijenjene nacionalnim manjinama, odnosno koje se bave njihovim životom, pa usudio bih se reći u nekim sredinama i problemima. To nije dobro. To nije dobro zbog toga što u eri komercijalizacije informativnih programa, ali i programa općenito osobito u elektroničkim medijima broj minuta će svakako opadati ukoliko se ne nađe načina da se to održi posebnim pomoćima Vijeća za elektroničke medije. Neke radijske postaje prije svega shvatile su da je to dobar način da u svom financijskom planiranju osiguraju stanovita sredstva i da oduže svoj dug potrebe i obveze izvještavanja i na jeziku nacionalnih manjina, odnosno upravljanja jednog dijela njihovog programskog sadržaja prema tom dijelu slušatelja, a u slučaju televizijskih postaja i gledatelja. Kako je nacionalnim manjinama iznimno važno da o njihovome radu i životu znaju ne samo pripadnici njihovih manjina nego i pripadnici većinskoga naroda onda je ta potreba da se osigura što dulji program u smislu minutaže javno opravdana jer društvena uloga, pozicija i rješavanje izazova pred kojima se nalaze nacionalne manjine nemoguća je bez razumijevanja većinskoga naroda. Kako bi većinski narod što bolje poznavao i razumio tu vrstu problematike osobito je važno da u medijima budu zastupljene i te informacije. Ono što vidimo kao jednu konstantu to je trud Savjeta za nacionalne manjine da očuva razinu financijske sposobnosti u smislu praćenja rada nacionalno-manjinskih organizacija na čitavoj paleti programa, prije svega ostvarivanja kulturne autonomije, informiranja i osposobljavanja članova vijeća i predstavnika nacionalnih manjina, zajedničkih programa organizacija nacionalnih manjina, ali jednako tako i vlastitih informativnih, odnosno izdavačkih programa. U tome smislu nije došlo do bitnoga poremećaja u smislu visine proračuna kojim je raspolagao Savjet pa je on u 2009. tek neznatno, rekao bih manje od 100 tisuća kuna, bio niži nego u 2008. Ono što svakako izaziva pozornost jesu sredstva angažirana za realizaciju Nacionalnog programa za Rome i akcijskog plana desetljeća za uključivanje Roma jer je u 2009. godini za realizaciju tih dvaju vrlo važnih programa izdvojeno više od 38 milijuna kuna dok je u 2008. taj iznos bio dvostruko manji. Dakle, 2009. godine romske organizacije, inicijative, programi i potrebe bile su praćene dvostruko više nego godinu dana prije. Nažalost, čini nam se iz izvješća ne samo ovih koje imamo ovdje sublimirane nego osobito iz izvješća Pučkog pravobranitelja, kako redovitog tako i onog koji se odnosi na provedbu Zakona o suzbijanju diskriminacije da tako povećana izdvajanja u 2009. godini nisu rodila novu kvalitetu u tako velikom opsegu kao što su povećana sredstva nego da se zapravo pretpostavljamo radi o dugoročnim programima koji bi tek trebali dati svoje rezultate. Ali, uzmemo li u obzir samo jednu vrstu problema s kojima se susreće romska zajednica, a to je pitanje zapošljavanja, vidjet ćemo da se tu stagnira i da nismo uspjeli napraviti mnogo. Pa kad se uspoređuju brojke onih koji su prošli edukaciju samo osposobljavanja za zapošljavanje, odnosno osnaživanje za samozapošljavanje, a osobito brojke onih koji su bili zaposleni na tzv. sezonskim radovima ili javnim radovima tu bitnih pomaka nema. Ako tu nismo uspjeli uspostaviti pomak u posljednje 3 godine onda nije dobra situacija. Jer znademo da romsku populaciju prije svega muči pitanje obrazovanja i zaposlenosti, odnosno ekonomske održivosti njihovih obitelji i zajednica. Ako se ne uspije napraviti nešto konkretno, važno i krucijalno bolje nego dosada nismo se pomakli s točke na kojoj smo bili još prije 2 ili 3 godine. U tom smislu valjalo bi, čini mi se dodatno valorizirati sve ono što se radi na tome planu, vidjeti gdje su to momenti koji ne dozvoljavaju bitniji napredak i na koji način možemo zajedničkim djelovanjem pomoći. Ono što bih još na kraju u ime kluba HNS-HSU-a htio reći je da su sredstva izdvojena za rad vijeća i predstavnika nacionalnih manjina oko 24 milijuna kuna doista impresivna, međutim da postoji potreba drugačijeg monitoriranja utroška tih sredstava. Ne bismo htjeli generalizirati, ali imamo informacije iz čitavog niza izvora i o čitavom nizu slučajeva gdje se ta sredstva ne troše transparentno, osobito u slučajevima predstavnika nacionalnih manjina, kod vijeća je to nešto malo drugačije, i mi se nadamo da će najnovije izmjene zakona, odnosno donošenje Zakona o koordinacijama uvesti malo reda i u financiranje, a onda i praćenje utroška tih sredstava. Naime, mi moramo biti svjesni činjenice da tako dobar sustav kakvoga smo mi zamislili ovog časa ne prati visoka zainteresiranost samih manjina. Tako da su mnogi predstavnici i članovi vijeća izabrani sa kritično malim brojem glasova gdje je odziv na izbore za predstavnike i vijeća jako, jako nizak. U nekim slučajevima ispod 10% pa se postavlja pitanje da li su ta vijeća i ti predstavnici dovoljno snažnoga legitimiteta da u lokalnim zajednicama mogu kvalitetno djelovati u interesu i za korist nacionalne manjine. I nadalje, htio bih još samo reći jednu stvar koja se tiče nas, evo već mi je crveno, a to je da kao saborski zastupnik i pripadnik nacionalne manjine nisam zadovoljan kako mi manjinci, bez obzira da li smo izabrani u manjinskim ili u većinskim izbornim jedinicama, sudjelujemo u radu Hrvatskoga sabora. Neki kolege izabrani u manjinskim jedinicama nisu još nijednom progovorili u ovome Saboru u 3 godine, neki su se tek 3 puta javili da bi ispravili tuđi netočni navod, a svoga nemaju. Meni to nije drago, osobito kad je posrijedi zastupnik koji predstavlja i mene i moju nacionalnu manjinu. U ime kluba HNS-HSU-a najavljujem da ćemo poduprijeti i podržati Izvješće o utrošku sredstava i provedbi Ustavnog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče. Naime želim kolegi samo ispraviti u dijelu gdje je govorio o smanjenim sredstvima za tiskovine i izdavaštvo nacionalnih manjina. Moram reći da se tiskovine i izdavaštvo nacionalnih manjina financira iz državnog proračunu u segmentu kulturne autonomije, odnosno onih sredstava koje raspoređuje Savjet i tu sredstva nisu smanjena. No, upravo izdavaštvo može se financirati i iz Ministarstva kulture gdje tada ide u natječaj, normalno sa većinskim programima, i ovisno o kvaliteti je podržano ili nije podržano i tu je onda moguće ako nije bilo kvalitetno ponuđenih programa da sredstva budu smanjena. Ali naglašavam sredstva unutar programa savjeta nisu smanjena i tiskovine na jezicima nacionalnih manjina koje su bile ranije financirane, financirane su i u prošloj godini. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba nacionalnih manjina gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče, uvaženi potpredsjedniče Vlade, uvaženi tajnici pojedinih ministarstava, kolegice i kolege. Zaista stupanj zaštite, odnosno stupanj ostvarivanja prava i sloboda, a tu svakako spadaju i prava nacionalnih manjina odraz su demokracije jedne zemlje i moraju biti prihvaćena ali i regulirana na jednoj visokoj razini. Republika Hrvatska je to učinila donoseći prije svega nekoliko zakona koji su isključivo vezani uz nacionalne manjine, ali jednako tako Ustav, Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina, dva zakona posebno namijenjena specijalnim područjima a to je uporaba jezika i pisma nacionalnih manjina službeno, jednako tako obrazovanje na jezicima nacionalnih manjina regulirano je posebnim zakonima. I u nisu drugih zakona bilo da se radi o zakonu o ne diskriminaciji ili nekim drugim, jednako tako štite se prava nacionalnih manjina. Svakako da je uz normativno uređenja prava pripadnika nacionalnih manjina, da se vodi računa o normativnom uređenju i materijalno-financijskih pretpostavki za ostvarivanje tih prava utvrđenih zakonima, o jednom takvom pravu i nužnosti da se regulira upravo je govorio i kolega Richembergh. Ja ću se sada ipak osvrnuti detaljnije na samo Izvješće o provođenju Ustavnog zakona i utrošku sredstava jer znamo da je zakon praktički u primjeni već 8 godina, da imamo pred sobom 6. izvješće i da jednako tako je donijet zaključak doduše ove godine za Izvješće za 2008. godinu gdje se tražilo da se uz konstataciju o ostvarivanju ili ne ostvarivanju određenog prava ujedno definiraju od strane Vlade mjere koje će ona poduzeti u cilju rješavanja tih problema. Ja ću krenuti redom kako je navedeno u ovom izvješću, prije svega osvrt na ravnopravnu službenu uporabu jezika i pisma. Iako postoje 4 načina na koji odnosno 4 mogućnosti temeljem kojih nacionalne manjine stiču pravo na službenu uporabu jezika, znači ili da su u stanovništvu sa više od 1/3 pripadnika, ili na temelju međunarodnih ugovora, 3. to može biti propisano statutima, vrlo često, da li namjerno ili ne namjerno izostavljaju se stečena prava a koja upravo u članku 2. spomenutog Zakona o uporabi službenog jezika se naglašava da se stečena prava ne mijenjaju niti ukidaju. Na žalost kada god se daje to Izvješće to pravo se zaboravlja. Analizirajući stanje nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj i gdje je u uporabi službena, odnosno manjinski jezik, odnosno koliko jedinica lokalne samouprave bi trebalo temeljem ova četiri rečena prava imati na uporabu službenog jezika od 120 jedinica lokalne samouprave, danas jedva 60 jedinica lokalne samouprave ima službenu uporabu manjinskog jezika. Ako od toga odbijemo 45 jedinica lokalne samouprave na području Istre, odnosno Talijanskog jezika ispada da niti 20 jedinica lokalne samouprave koje se odnose na ostale manjine, tek ima službenu uporabu manjinskog jezika, radi se o 7, 8 jedinica lokalne samouprave gdje je uveden Srpski jezik, dvije radi se o Češkoj manjini, dvije jedinice lokalne samouprave kada su u pitanju Slovaci itd., što je svakako nedovoljno. U nekoliko navrata upozoravali smo Ministarstvo, pa na kraju i Vladu, da je potrebno ovdje napraviti red i da nakon 8 godina provesti nadzor i nad statutima koji to nisu regulirali, znači statuti jedinica lokalne samouprave, ali i provesti da li ima u jednoj jedinici smisla tražiti, da li ima pravo, da li to jedinica želi i skinuti sa ovih popisa 120. Odnosno definirati zaista gdje to pravo postoji, zatražiti da se ono u statutima provede i da se počne primjenjivati. Odnosno tamo gdje ili se ne želi, ili je zbog nove preraspodjele unutar jedinica, odnosno prilikom formiranja jedinica lokalne samouprave 93. godine došlo do promjena, da jednostavno kažemo da tamo uvjeta nema iako gledajući kao pravnog slijednika on se ovdje unutar 120 jedinica vodi. Prema tome, kada govorimo o uporabi službenog jezika Ministarstvo navodi kako je započela i edukacija osoblja zaposlenog u lokalnoj samoupravi, kako je započela edukacija načelnika, gradonačelnika i župana, mislim da je upravo bit provesti upravni nadzor, razvrstati i početi provoditi, jer nije niti normalno da je nadzor proveden tek u negdje 30-tak jedinica lokalne samouprave, da u ostalima nije, ipak govorimo o 8 godina provedbe Ustavnog zakona. Sljedeće je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, i potpredsjednik Vlade je rekao da je ovdje najviše učinjeno i Klub nacionalnih manjina uvijek naglašava, da je zaista kada je u pitanju obrazovanje na jezicima nacionalnih manjina, napravljeno gotovo sve, odnosno najviše. Ako krenemo od znači škola, od svih modela A,B,C koji se primjenjuju u obrazovanju nacionalnih manjina, provode se kada pogledamo pedagošku dokumentaciju ona je danas na jezicima nacionalnih manjina, udžbenici se ili prevodi ili izdaju shodno mogućnostima, ali svakako se na njima radi, edukacija nastavnog kadra, pedagoškog kadra jednako tako se provodi tako da mislim da bih voljela da možemo i jednog dana upravo to reći za ostala ministarstva, a da se može, zasigurno se može, to je ovdje dokaz jer ovdje su trebala određena sredstva. U mnogim drugim pravima čak ne treba osiguravati materijalna sredstva već treba samo postojati dobra volja da se nešto provede. A to je primjer recimo Ministarstvo unutarnjih poslova gdje još uvijek imamo vrlo malo izdanih iskaznica koja ne traže velika sredstva da bi se izdali, ali vrlo često needuciranost službenika nepostojanost volje, uvijek se nađe razlog zašto se ne želi izdati iskaznica. I znate ljudi su na to osjetljivi. Došao je po svoju osobnu iskaznicu, počne ga se propitivati, on to odmah smatra da je to nešto što on ipak ne bi smio, ljudi odustaju. Prema tome, a to ću odmah povezati i sa onim što sam ovdje već postavljala u ime Kluba nacionalnih manjina pitanja izjašnjavanja pripadnosti nacionalnoj manjini. Još uvijek službenici na terenu ne žele to provesti, kažu da nemaju naputak svoga ministarstva, da nemaju naputak svoga pročelnika, iako znamo da je to pravo pojedinca i pojedinac kad se dođe izjasniti on to pravo ne može konzumirati. Jednako tako kada je uporaba znakova i simbola nacionalnih manjina u pojedinim jedinicama lokalne samouprave. Govori se o tome da postoji nedovoljna informiranost. Da, nedovoljna informiranost i pripadnika nacionalnih manjina, ali još više onih koji bi to trebali provoditi i koji to najprije moraju definirati kroz svoje statute da bi to pripadnici nacionalnih manjina mogli konzumirati. Ako vi nemate definirano statutom jedne općine, grada kada se mogu primijeniti simboli nacionalnih manjina, onda normalno da ni nacionalne manjine to neće primjenjivati osim u svojim uredima, jer se jednostavno boje da u datom momentu ne naruše neko pravo jer smo imali slučajeva skidanja manjinskih zastava iako je to bilo stečeno pravo, ali eto nije propisano aktima. Bilo je dosta govora o pristupu sredstvima javnog priopćavanja, odnosno prije svega radi se o elektroničkim medijima, članak 18. vrlo često ga svi zastupnici odnosno pripadnici nacionalnih manjina spominju i zaista je još uvijek problem i na HRT-u gdje nema dovoljno emisija na jezicima nacionalnih manjina, iako Hrvatska jeste potpisnica europske povelje o regionalnim i manjinskim jezicima. Nedavno je mislim da je Vlada podnijela 4. izvješće, u svakom slučaju uvijek nam se vraća da jezici u medijima nisu dovoljno zastupljeni. Kada smo gledali izvješće HRTV smatrati Međunarodnu smotru folklora, Vinkovačke jeseni, Brodsko kolo manjinskom emisijom, ipak nije fer od same televizije ili je to potpuno nepoznavanje ili jednostavno ne postoji želja da se to učini. No, dozvolite mi da ipak nešto kažem i o Agenciji za elektroničke medije odnosno ovdje u izvješću govori se o tome kako su izdvojena velika sredstva upravo na toj poziciji. Ja pred sobom iz tog izvješća namjerno sam izvukla Agenciju za elektroničke medije, gdje stoji da je samo za 2009. za emisije nacionalnih manjina izdvojeno milijun 937 tisuća i sada se ovdje nabraja 15 pozicija. Ali dozvolite mi postoji jedna opaska. Dodijeljena sredstva fonda ne odnosi se isključivo na emisije koje su navedene već za sve programske sadržaje koje je nakladnik prijavio na javni natječaj. A to znači da od ovih ovdje nabrojenih pošto svaki nakladnik može prijaviti 4 do 5 emisija, ajde uzmimo realno 1/5 je toga što je eventualno otišlo na emisije nacionalnih manjina. Prema tome, govoriti da je 2 milijuna izdvojeno iz fonda, ja bih bila sretna da je to 200 ili 400 ono što sam rekla petina, ali nažalost nije jer sam nazivala pojedina radija, pitala sam koje su to konkretno emisije, jer već dugo vodimo bitku da Vijeće za elektroničke medije iz fonda koji je upravo bio namijenjen za pluralizam i različitosti, da se zaista u tu različitost itekako ubroje emisije na jezicima manjina, jer s jedne strane smo iz obvezni proizvoditi i emitirati. S druge strane kada smo prije x godina, negdje 2001. prilikom donošenja Zakona o HRT-u izdvajali iz pretplate onih 3%, tada smo upravo razmišljali i bila je intencija da se ta sredstva upravo preusmjere u jednom većem dijelu upravo za manjinske emisije, jer niti na lokalnoj razini nažalost ne postoji mogućnost stvaranja i emitiranja emisija na manjinskim jezicima, jer najčešće se radi o d.o.o.-ima koji se financiraju na tržištu. I ukoliko ne osiguramo sredstava i na toj razini radio postaje jednostavno nisu u mogućnosti odnosno ne žele proizvoditi i emitirati emisije na manjinskim jezicima. Svakako da želim progovoriti i o vijećima, vijećima nacionalnih manjina koji su ovdje već danas spominjani u kontekstu da mnoga nisu vijeća danas financirana odnosno ona koja su financirana da netransparentno troše sredstava. Ja ću se isto s time složiti. Moram reći da od 240 vijeća i 140 predstavnika gotovo 30% danas njih još uvijek ne prima materijale, ne prima sredstva, nemaju prostor za rad što je isto tako nakon 8 godina primjene i na snazi ovog zakona nedozvoljeno. Paralelno jedan veliki dio njih uopće ne primaju sredstva i očekujem da će zaista ovaj registar o vijećima nacionalnih manjina odnosno i o predstavnicima i o koordinacijama zahvatiti i taj segment regulacije financiranja vijeća i trošenja sredstva kako bi to bilo transparentno. Klub nacionalnih manjina svakako će podržati ovo izvješće o provedbi Ustavnog zakona o utrošku sredstava, jer zasigurno pomaka ima, ali mislim da moramo svi zajedno učiniti više i upravo ono što konstatiramo ove godine da nije provedeno, naći načina da se to provede, jer nas na kraju obavezuje i akcijski plan provedbe ovoga zakona i na kraju krajeva i zatvaranje određenog poglavlja. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Možda ću počet malo na neobičan način. Na Odboru za nacionalne manjine i ljudska prava ja sam bio jedini član tog odbora koji je glasao protiv ovog izvješća, ali moram priznat da to izvješće nisam pročitao. Međutim, onda zašto sam glasao protiv? Slušajući svoje kolege koji su bili nazočni na tom odboru, a predstavnici su različitih nacionalnih manjina, svi su uglavnom govorili kritično o tom izvješću, dakle o Izvješću o provedi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i ja sam zapravo upao u zamku. Slušajući njih kad je došao čin glasanja, odlučio sam već bio da ću glasat protiv, oni svi dižu ruku za. Naime, obzirom da sam bio ranije odlučio da ću glasat protiv onda sam i ostao dosljedan. Međutim, nakon toga kad sam pročitao izvješće pažljivo, doduše ne onaj dio onih tabela financijskih, ali i to sam pogledao, onda sam odlučio odnosno konstatirao da se nisam prevario. I zapravo ću nešto na tom tragu pokušat reći. Jutros sam isto tako u 7 sati upalio televiziju, u 7,05 su bile prve vijesti i prva vijest na tim vijestima ide ovako: Sabor počinje sa radom gdje će biti razmatrano Izvješće o Ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina i kaže se dalje da je za prošlu godinu izdvojeno 157 milijuna kuna što je milijun kuna više nego u 2008. godini i onda ide konstatacija koja me malo začudila, a ona izgleda ovako, da je to znak da je postignut napredak u provedbi ovog zakona. Dakle, većina mojih kolegi koji su govorili prije mene, preko 60% njihovih izlaganja, pa i potpredsjednik Vlade Uzelac zapravo govorili su o novcima. Ja znam da su novci bitni, ali ja postavljam pitanje i sebi i vama da li su novci jedino mjerilo provedbe Ustavnog zakona ili ima i nešto što se može napravit bez novaca. Ja ću izreći jednu još konstataciju, meni se čini da zapravo najveći pomaci su napravljeni tamo gdje treba novaca, a tamo gdje ne treba novaca nisu napravljeni pomaci i to je ono što mene zabrinjava. Na tom tragu ja razmišljam na sljedeći način, da bi bili što temeljitiji i da bi možda došli do nekih konkretnijih zaključaka, da bi bilo možda dobro da ubuduće razmatramo provedbu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina zasebno od financijskog izvješća. Ja bih također volio da obzirom da je ovdje riječ o proračunskim sredstvima, da mi tu financijsku stranu provedbe ustavnog zakona razmatramo kroz nalaz Državne revizije. To mi nije jasno zašto mi nemamo izvješće Državne revizije o utrošku 157 milijuna i nešto sitno novaca za prošlu godinu. Jer moram priznat da su me zbunili, nisam uspio dokučit koji su kriteriji i koji je to tip programa kako se dijele novci. Pa recimo imate vidio sam tamo nekih općina i gradova gdje je recimo SDP na vlasti pa oni dobiju recimo 500 tisuća kuna. Pa imate dosta općina i gradova recimo gdje je SDSS na vlasti pa oni dobiju milijun i pol, dva, dva i pol. Dakle nije mi jasno kakvi su to kriteriji. Jer ja se plašim ono što smo i neki dan ovdje mogli svjedočit u Sabor, a to je jedna tendencija da pojedini predstavnici i pojedine političke opcije polažu pravo na ekskluzivitet predstavljanja nacionalnih manjina. Neki dan ste bili tu kad je gospodin Memedi replicirao gospodinu Beusu gdje mu je zapravo oduzeo pravo da on može govorit nešto o Romima. To je mislim katastrofa. I shodno tome možda ne bi bilo loše, kad je riječ i o financijskoj strani ove priče, zapravo da dobijemo i nekakve kriterije i nekakav pregled koji su to programi što se i na kakav način financira. Evo shodno ovome kako sam počeo neću više o novcima. Dakle, ovo je negdje šesto izvješće, a sedma godina zapravo da se ustavni zakon provodi. Ako se sjećate 2003., 2004. imali smo, to izvješće smo razmatrali zajedno. Dakle ono što mene zapravo fascinira, a to je da mi iz godine u godinu stalno imamo jednu te istu konstataciju u zaključnim razmatranjima, a to je da se bilježi napredak u položaju nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj. E sad vidite, ja znam da prostor ljudskih prava pa onda i prostor nacionalnih manjina, nije prostor i nisu pitanja koji se mogu potezom pera riješit jednom za svagda. Na tom problemu, na tim pitanjima zahtijeva se permanentni i stalni rad. Ali isto tako, postoji iz pitanja koji su zakonom jasno regulirani, koji se ne provode. E sad, to mene zabrinjava. Ja ne mogu prihvatit da u pojedinim izvješćima iz godine u godinu oko pojedinih stvari konstatiramo sljedeće. Napravljen je napredak, pa eto dvije su općine uskladile svoje statute pa eto imali smo novu emisiju na Hrvatskoj televiziji. Ali ako su točno propisane neke odredbe u ustavnom zakonu onda se oni provode ili se ne provode. Ja to ne razumijem. Mislim, ja razumijem u početnim, kad krenete u jednu novu priču pa godinu, dvije, tri, četiri, pet, mogu razumjet da stvari se trebaju uhodat, da trebaju se stvari unaprijedit, ali nakon sedam godina da mi ne možemo riješit da tako kažem nekakve osnovne ili banalne stvari koje su notorne i to meni nije jasno. Meni nije jasno recimo da mi još uvijek ne možemo uvest i realizirat prava nacionalnih manjina u predstavničkim tijelima jedinica regionalnih samouprava. To me nitko ne može uvjerit da tu postoji neki tehnički objektivni problemi. Da Vlada kaže gospodo ne uskladite li svoje statute u narednih mjesec dana, gospodo ne izvršite li dopunske izbore ili već šta treba da osigurate predstavnike nacionalnih manjina u svojim vijećima raspustit ćemo vam vijeće, ja vas uvjeravam da bi za mjesec dana riješili sve probleme, odnosno da bi se taj problem riješio. I tu meni zapravo nije jasno, pazite, ili recimo uporaba jezika. Pa točno je propisano gdje, kako, na kakav način se treba provodit to pravo. I mi dakle stalno konstatiramo da od 27 ili već koliko općina i gradova, jedinica lokalne samouprave 7 ih nije to riješilo svojim statutom. E pazite, ali zašto mi to ne potenciramo da se to riješi. Dakle, jednostavno mi se čini da zapravo kaskamo, zadovoljavamo se sa nekakvom formom. To je, a to na način da su jedna ili dvije općine zapravo napravile nekakav pomak. Ono što je također po meni jako zabrinjavajuće, a to je nekoliko konstatacija koje sam našao u ovom Izvješću, pa ću nešto, neke spomenut. Dakle, kad je riječ o ravnopravnosti jezika tamo se na jednom mjestu kaže da ne postoji interes nacionalnih manjina da se određeni postupci vode na tom jeziku. Dakle, nacionalne manjine nisu zaintresirane da se na njihovom materinjem jeziku vodi, dakle vodi nekakav proces, postupak itd. Nadalje, tamo kad se govori o zapošljavanju govori se da je ta stopa tako loša i niska zato jer se predstavnici nacionalnih manjina ne koriste svoje pravo iz članka 22. i ne izjašnjavaju se kao pripadnici nacionalnih manjina. Ma nemojte mi to reći! Danas kad svak traži posao, mislim, ja bi se da mi treba posao izjasnio ne znam kako ako mi je ugrožena egzistencija. Evo imate još jedan. Dakle, predstavnici nacionalnih manjina nisu upoznati sa svojim simbolima, tradicijama i obilježavanjima svojih blagdana i praznika. Znate koji se zaključak nameće? Jako opasan. Zapravo da su same nacionalne manjine krive što se ovaj zakon ne provodi. Ove teze izrečene i iznesene u ocjenama, pazite ne u faktima i u faktima, ali u ocjenama ispada da su zapravo nacionalne manjine same krive što se ne provodi zakon, Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina. Normalno, za mene to nije točno. Za mene je to samo izlika da se stvari opravdaju zašto nisu dovedene do kraja. Kad pogledate ovo Izvješće s jedne strane, pa kada pogledate recimo Izvješće pravobranitelja, pa kad pogledate Izvješće o provedbi Zakona o suzbijanju diskriminacije, pa kada pogledate Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama vidjet ćete da nema ni jednog segmenta da izražavamo zadovoljstvo sa položajem nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj. Evo uzet ću samo, podsjetit ću vas samo na Zakon o suzbijanju diskriminacije, odnosno Izvješću. Tamo se kaže sljedeće, da je 35% svih diskriminacija se dešava obzirom na nacionalnu pripadnost i etičnost. E sad, a tko krši, a tko najviše krši ta prava. Pa zapravo 75% krše državna tijela, tijela lokalne samouprave i pravosuđe. Katastrofa. Dakle, a prostor koji je, to je još jako značajno s obzirom na socijalnu politiku i na socijalni prostor, a to je da je to sfera rada. Prema tome, država je u poziciji da kad je riječ o središnjoj državi, kad je riječ o jedinicama lokalne samouprave i regionalne uprave, odnosno samouprave zapravo rješava te probleme. Mi smo donijeli taj akcijski plan, mi smo dobili dakle Izvješće navedeno tamo šta je realizirano, tamo su bili navedeni sve mjere, nosioci. Dakle novci itd. Na žalost mi ne znamo gdje je zaštekalo. Dakle, ono što bih ja molio i vraćam se, dakle na ovaj, na jako opasnu tezu oko toga da se daju ocjene u onom smislu da recimo u državnoj upravi ili jedinicama lokalne samouprave nema između ostalog, zbog onoga, dakle uz ono što sam govorio dovoljno predstavnika nacionalnih manjina i zbog neadekvatne školske spreme. To je po meni jedno tako površna ishitrena teza. To znači da u Hrvatskoj nema, ne znam pripadnika bilo koje nacionalne manjine koja nema adekvatnu stručnu spremu. E sad, vraćam se na zaključke. Mene ne zadovoljava taj zaključak da treba intenzivirati aktivnosti i da treba intenzivirati akcijski plan. Ja sam očekivao da će u zaključku stajati da će Ministarstvo uprave, odnosno Vlada napraviti sve da u 35 općina i gradova, odnosno jedinica lokalne samouprave, dakle i županija gdje nisu osigurana predstavnička prava, odnosno gdje nisu usklađeni statuti da će se zapravo to riješiti, a da će sankcije biti te i te. Dakle, ja znam da Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina ima drugačiju specifičnu težinu u odnosu na neke druge zakone. Ali upravo zbog toga što ima tu specifičnu težinu mislim da se više nakon sedam godina ne bi smjeli zadovoljavati sa bilježenjem napretka i sa intenziviranjem mjera, nego da bi se trebali koncentrirati na točno konkretna pitanja, konkretne zadatke u onom smislu šta bi trebalo i šta bi se moglo napraviti. Evo ja sam ovdje naveo nekih pet ili šest stvari koji se sutra mogu riješiti. E sad vidite, također u zaključku se kaže da je napredak zabilježen zahvaljujući političkoj volji, iskazanoj političkoj volji Vlade Republike Hrvatske. E sad, ja to tumačim samo ovako. Politička volja Vlade definirana je samo u 157 milijuna kuna, ali nije definirana u nečemu što ne košta ni prebijene kune. E sad, meni to ništa više nije jasno. Kako netko svoju volju definira kroz novce, a ne definira svoju volju kroz konkretne političke odluke s time da ima konkretne nadležnosti. Dakle, ne bih o, mislio sam još nešto reći o javnim medijima itd. Vidim da mi vrijeme ističe. Dakle, prijedlog nećemo ga formulirati u obliku zaključka ali mislim da bi bilo dobro da razdvojimo bitna pitanja ostvarivanja prava nacionalnih manjina u smislu ljudskih prava, u smislu onih osnovnih prava od ovoga što se tiče novaca i da to razmatramo različito, a da uz novce dobijemo i pregled kriterija odnosno programa na kakvi način je financiran Ustavni zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dva ispravka, gospođa zastupnica Zdenka Ćuhnil. Izvolite.
Željela bih ispraviti kolegu Lučina u segmentu ovih 157 milijuna, ali prije svega moram reći da se slažem u onom dijelu da ne treba pratiti provođenje manjinskih prava kroz segment sredstava već prije svega ono stvarnih prava i koja često ne ovise o financijama. Kada je u pitanju 157 milijuna to je zbir po ministarstvima kako su ministarstva podliježu reviziji svake godine imamo Izvješće o reviziji, a navest ću samo u kojim dijelovima jesu. To su sva sredstva koja kroz određena izvješća imamo. Kada su u pitanju Ministarstvo znanosti, obrazovanja tu su udžbenici, tu su programi predškole i svega onoga što se odnosi na nacionalnu manjinu Roma. Kada se radi o Ministarstvu kulture tu je zaštita spomenika kulture, središnje knjižnice manjina gdje su isto tako velika sredstva, no ja jednako tako ću se složiti da to nije 157 milijuna, da je to znatno manje jer smo već i kod Fonda za razvoj pluralizma, odnosno ono što Vijeće za elektroničke medije dali, vidjeli da to nije milijun 900, već je to znatno manje. Tako da sredstva su diskutabilna, ali to je zbir iz svih ministarstva koje zaista podliježu reviziji, pa i Savjet za nacionalne manjine koji je u sklopu Vlade podložan reviziji. Hvala lijepa.
Još jedan ispravak, gospođa Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa moram ispraviti netočan navod kolege Lučina kako nije istina ono što je navedeno u ovom izvješću da se pripadnici nacionalnih manjina ponekad ne žele pozivati na svoje manjinsko pravo. O toj temi sa Europskom Komisijom razgovaramo otkad postoje kontakti sa Europskom Komisijom, za sve takve susrete sad je to postalo i mjerilo u poglavlju 23., i za sve takve susrete smo se morali itekako pripremati i istraživati što se događa. Ja vam moram reći da kolege koji rade u sudskom npr. sustavu su uvijek govorili o tome da ima iznimno puno, recimo kad ide izbor sudaca, sudaca koji se ne žele pozivati na svoje manjinsko pravo. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan povredu Poslovnika, gospodin Šime Lučin. Izvolite.
Pozivam se na članak 209. Ne znam zašto mene ispravljate, ja sam govorio o onome što piše u izvješću, a ja kažem to je za mene neprihvatljivo. I dok mi to budemo prihvaćali, nećemo napraviti značajniji iskorak naprijed. Možete vi to usuglašavati sa dragim Bogom, ali to nema, nema napretka ako se mi s time zadovoljavamo.
Nije povrijeđen Poslovnik, gospođa Pejčinović je korektno ispravila. Evo obavještavam da je upravo u 10 i 48 prošlo vrijeme za prijavu rasprava od 10 minuta. Za riječ se javio potpredsjednik Vlade gospodin Slobodan Uzelac. Izvolite. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, imam potrebu pojasniti možda ovaj dio izvješća na kojega upozorava uvaženi zastupnik Lučin, i na kojega je reagirala uvažena zastupnica gospođa Pejčinović. Kako mi razumijemo stvari, ako hoćete kako ja razumijem stvari za poteškoće u nekim segmentima provedbe ovoga zakona odgovornost ili posao koji predstoji je zapravo na dvije strane, bez sumnje na strani vlasti i uvjetno kazano, ali uvjetno molim vas na strani nacionalnih manjina koje imaju prava korištenja odredbi ustavnog zakona, ali da bi koristila ta prava moraju neki put podnijeti zahtjev, jer nemaju obvezu korištenja tih prava, i nitko umjesto njih ne može podnijeti zahtjev niti ih na to prisiliti. Zašto kažem da je ta njihova obveza uvjetna? Zato što pripadnici manjina, odnosno manjine neke od njih, a neke od njih su, to nas ne treba uvjeravati u takvom, zbog različitih razloga socio-ekonomskog i drugom položaju da teško to mogu izvesti kao kolektiviteti, ne mogu to izvesti bez pomoći vlasti. Zato kažem uvjetno. I možda je to trebalo dodatno pokazati, treba ih u tome i obrazovati, ako hoćete i osloboditi i … [[Ne razumije se.]] , i opremiti financijski, prostorno, i kojekako, svakako stvoriti dakle uvjete, možda prije političke i atmosferu slobodnog i potpunog izražavanja tih potreba dalje dakle od onoga što sama norma, norma omogućava i propisuje. U tom smislu kažem uvjetno, zaista ni na kraj pameti nam nije da svalimo odgovornost i podijelimo odgovornost, još manje da je pripišemo samo pripadnicima manjinama. Pa molim u tom smislu da to bude i shvaćeno. Hvala lijepo.
Za mene je netočan navod da su manjine odgovorne za bilo šta. Po meni je u bilo kakvom društvu, bilo kakvoj zajednici uvijek većina odgovorna, i za položaj manjina. Druga stvar, vi ste sve lijepo naveli, ali ja mogu još dodati jednu stvar, možda se ljudi plaše, a ako se ljudi plaše znači da baš ne provodimo ustavni zakon. Ja to namjerno nisam rekao za govornicom, a obzirom da se to potenciralo u dva navrata, imao sam potrebu sad to kazati. Jer ako postoji strah, onda je situacija malo složenija nego što izgleda.
Hvala. Idemo dalje. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Pa jasno da govoreći i o ovom izvješću za 2009. treba barem u onom financijskom segmentu možda osvrnuti i na podatke iz 2008. Zašto 2008.? Pa da bi se usporedilo rashode ili bolje rečeno primitke za 2009. godinu. I tu vidimo da su ti iznosi u ovo recesijsko vrijeme, što je hvalevrijedno povećani za jedan zarez nešto posto, maloprije su svi spominjali 157 milijuna kuna u odnosu na 155,9 milijuna kuna iz godine 2008. Jasno kao što je gospođa Čuhnil rekla kada govorimo o tih 157 ili 155 milijuna kuna za 2008. da su to zbirni podaci znači u državnom proračunu Republike Hrvatske za 2000. itd. putem Savjeta za nacionalne manjine osigurana su sredstva u udrugama, ustanovama 39,9 milijuna kuna, pa onda u okviru provođenja nacionalnog programa za Rome i akcijskog plana desetljeće za uključivanje Roma 2005.-2015. 17,3 milijuna kuna, pa putem Komisije za odnose s vjerskim zajednicama u državnom proračunu Republike Hrvatske također negdje 14,2 milijuna kuna, za financiranje vijeća predstavnika nacionalnih manjina 24,8 milijuna kuna itd., itd. Drugo što želim kazati da manjinska problematika u Hrvatskoj, znači legislativno gledano riješena je usuđujem se kazati na jedan primjeren način. Evo ono što svi znamo pripadnici nacionalnih manjina neposredno biraju svojih 8 zastupnika u ovaj Dom, tu možemo sigurno dobro, mislim reći da je to sigurno ja bih rekao jedan napredak možda i u odnosu na neke zemlje u našem okruženju. Ali, isto tako što treba naglasiti da je ove godine novim Ustavom također zakonodavac propisao mogućnost, ja ću ga nazvati dvostrukog prava glasa, čime se izbjegava segregacija kako nacionalnih manjina, ali i kažnjavanje onih političkih opcija i stranaka koje najdosljednije vode računa o pripadnicima manjina. Sigurno je da ovu pozitivnu diskriminaciju kao jednu civilizacijsku tekovinu valja pozdraviti. Pripadnici, vidimo, nacionalnih manjina, participiraju i u izvršnoj vlasti. Oni su dio vladajuće koalicije. Istina ja bih radije da izađu iz te vladajuće koalicije nego što su tamo, a evo imamo i gospodina Uzelca koji je potpredsjednik, znači Vlade, i nitko ne bi smio reći da pripadnici nacionalnih manjina nemaju eto svojevrsnu mogućnost utjecaja i na pojedine odluke koje su od životnog interesa kako za pripadnike tih manjina tako i zemlju u cjelini. S druge strane zbog rata, pa ja ću reći na stranu neprimjerene izjave gospodina Stanimirovića tko je počeo rat u Vukovaru, znamo tko je Vukovar do temelja razorio, a mislim da to zna i on, to je svakom dobronamjernom jasno, ali bez obzira i na to što su građani hrvatske nacionalnosti prolazili u tim prostorima treba i to također naglasiti građanima hrvatsko-srpske nacionalnosti omogućiti povratak, jamčiti apsolutno njihovu imovinu, jamčiti tim ljudima stanarsko pravo. Ne smije biti nikakve diskriminacije pri zapošljavanju. Tamo gdje se jasno bezrazložno rušilo, ne znam nakon nekih operacija "Oluje" npr. to treba također izgraditi ili podići nanovo, obnoviti. Jasno da je "Oluja" bila 100% legitimna i tu nema nikakve dvojbe. Drugo što želim reći isto tako pa u kontekstu i današnjeg dolaska gospodina Tadića u Hrvatsku mišljenja sam da bi RH i tužbu zbog genocida mogla preispitati. Nema dvojbe da je Hrvatska bila žrtva agresije, nema dvojbe da je nad Vukovarom počinjen stravičan zločin, ali ako Sarajevo nije uspjelo oko Srebrenice dokazati genocid teško da će Hrvatska. I zato povucimo kao gestu jednog novog dobrosusjedstva, novog prijateljstva i tu tužbu. Evo, o tome u zadnje vrijeme govori i predsjednik Josipović ako ga ja, koliko ga ja pratim. Drugo što želim isto tako se osvrnuti na ravnopravnu uporabu jezika i pisma nacionalnih manjina. Ali prije toga, slažem se apsolutno, da Hrvatska mora brinuti i braniti interese i o Hrvatima izvan RH i mora jasno iskoristiti utjecaj pri drugim vladama kako bi se taj položaj poboljšao. Za ili glede bilateralne suradnje RH na godišnjoj razini osigurava nešto iznad 200 tisuća eura pa tako, ne računajući normalno dotacije koje idu prema BiH gdje je hrvatski narod konstitutivan narod, pa tako npr. prema Austriji za pripadnike Gradišćanskih Hrvata ide 25 tisuća eura, prema Italiji da li Molisseu ili negdje drugdje ne znam, ali ovdje se spominje cifra od gotovo 20 tisuća eura, Mađarska 16, Makedonija 18, Slovenija 23, Srbija 56 tisuća. Ukupno je to znači negdje cca oko 200 tisuća. Kad govorimo o ravnopravnoj uporabi jezika i pisma ako je negdje ta dvojezičnost, odnosno ravnopravnost zaživjela onda mislim da je to u Istri. Međutim, eto u zadnje vrijeme, a očekujem da će o tome govoriti i zastupnik talijanske zajednice gospodin Furio, pojavio se jedan problem oko talijanske škole u Novigradu. Možda ja ne znam sve detalje, sigurno imam bolje upoznat što se toga tiče, ali kako su mene informirali nakon odlaska ravnateljice iz te talijanske škole stigle su 2 molbe. Jedna molba prof. hrvatske nacionalnosti, znači hrvatskog roda, druga molba prof. talijanskog roda ili talijanske nacionalnosti. Ako osoba ispunjava uvjete i ako je želi kolektiv za mene ništa normalnije ne bi bilo doli da ravnateljica, jasno rekoh ako ispunjava uvjete, ako je prihvaća ovaj kolektiv, znači ništa normalnije, i ako je ono vijeće lokalne samouprave ili kako se to već zove, Školsko vijeće, prihvaća, ništa normalnije ne bi bilo da ravnateljica te škole bude građanka RH talijanske nacionalnosti. Ali, gdje gospodo nastaju problemi? Kao i uvijek u Hrvatskoj kada se počne politika miješati. E, tu dolazimo onda do HDZ-a. I onda imamo situaciju da pojedinci koji su inače pripadnici policijskih postrojbi u Istri, a koji po mom sudu se ne bi trebali politički izjašnjavati, a kamoli zastupati bilo koji politički kolektivitet, jednostavno nastupaju sa samo njima znanih pozicija. Lako da nastupaju sa tih pozicija, odnose kaznene prijave Državnom odvjetništvu, sazivaju presice, stranačke jasno, državni odvjetnik poziva na obavijesne razgovore djelatnike te škole. Furio je negdje napisao ili rekao da to se u Istri kada je riječ o njegovoj zajednici nije dešavalo od '54. Čak čini mi se da je i gradonačelnik grada Novigrada dobio takav poziv da se javi državnom odvjetniku i onda te ljude se tretira, profesore u tim školama, gradonačelnike, članove vijeća itd., kao kriminalce i to jasno nigdje naprosto gospodo ne vodi. Nije dobro od takvih slučajeva u jednoj tolerantnoj sredini stvarati slučajeve, probleme. I konačno ako već hoćemo svo ovo vrijeme do sada, kao što mi je Furio rekao, na čelu te škole bila je profesorica hrvatske nacionalnosti. Jasno, toga nema u izvješću, to je možda više detalj za pučkog pravobranitelja. To je događaj koji se zbio 2010. godine pa da vidim da li će se možda taj detalj naći u Izvješću za narednu godinu. Ja ću još jedanput reći, kazati, kada govorimo o legislativi, manjinski odnosi iz našeg Zakona, znači taj zakonski ideal ja bih rekao da je gotovo idealno posložen, praksa na ovome primjeru kojega opisujem često zna biti i drugačija. NO, sigurno je jedno da danas za razliku od nekog ranijeg vremena, ima daleko više zajedništva, daleko više poštovanja prema pripadnicima raznih nacionalnosti koji žive na pojedinim prostorima. Hrvatska je zasigurno i to treba kazati puno učinila i kada je riječ o obnovi. Druga je stvar zašto se nešto rušilo tamo po nekim akcijama, operacijama, zašto su se rušili spomenici od onog u Srba, do spomenika Nikoli Tesli u Gospiću itd., to je druga priča, ali eto ipak se to danas počinje obnavljati i tu se ne smije činiti distinkcija o čijoj je imovini riječ, jer je to zapravo imovina Republike Hrvatske u posjedu odnosno vlasništvu bilo građana Hrvatske, bilo Srpske nacionalnosti. Tu ću spomenuti jedan standard kako to izgleda u županiji Istarskoj, samo ga nađem, pa se onda kaže, na primjer općina Brtonigla osigurana je dvojezičnost za ispisivanje teksta pečata, žigova istom veličinom slova, ispisivanje natpisnih ploča, ispisivanje zaglavlja akata, objavljivanje službenih obavijesti i poziva predstavničkog izvršnog upravnog tijela, kao i materijali za sjednice, predstavničkog izvršnog tijela, znači ravnopravna službena uporaba Talijanskog jezika u uredovanju upravnih tijela odnosi se i na obrasce i pozive i potvrde i rješenja i sada da ne čitam sve ovo dalje. Jasno je da gospodo sve to košta, dobro ajde kada je riječ o Istri u tome učestvuje ne samo država i županija, pa i susjedna država i to ne sa malim sredstvima, mislim na Italiju, ali ne daj Bože danas ukidati ove male općinice koje su zaživjele jer su postigle jedan civilizacijski standard i kada je riječ o manjinskoj problematici, kada je riječ o gospodarstvu, socijali, o komunalnom standardu i zato mislim da ne bi bilo dobro razmišljati o ukidanju tih jedinica lokalne samouprave. Manjine jesu uvijek bile, biti će uvijek ... do susjeda to je zapravo istina, ono što je nama daleko bitnije da su manjine dio demokratskog legitimiteta Republike Hrvatske i zato ono minimalno što je moguće učiniti naprosto izraziti poštovanje prema svima koji djeluju na ovim prema svim zajednicama koji djeluju na ovim prostorima. Sve u svemu, šta kazati. Treba normalno podržati ovo Izvješće imamo tu nekih problema ja kažem i u Istri, problem Roma je više nego ozbiljan, ne samo u Istarskoj nego i u Međimurskoj županiji, ne vidim ja osobno zašto on postoji, zašto nema više sluha s jedne i s druge strane. Romi su se u Istru doselili za vrijeme Univerzijade 1987. ali u Vodnjan i Pulu, tu su već tri ili četiri generacije kako se to gleda, tih 23 i više godina, i utoliko za njihove probleme treba imati razumijevanje, sluha senzibiliteta i mora se te njihove probleme rješavati. Oni s druge strane moraju poštivati običaje, zakone, a ja se unaprijed zahvaljujem na pomoći gospodina Uzelca kada je riječ o njihovoj problematici u županiji Istarskoj. Sve u svemu Klub IDS-a nema razloga ne podržati aktivnosti ove gospode koja radi na provođenju ustavnog zakona i mislim da iz godine u godinu bilježimo sve veći civilizacijski iskorak glede tog pitanja.
Hvala lijepa. Klub HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Nisam mislio davati ispravak netočnog navoda gospodinu Kajinu, ali pošto je govorio prije mene omeo mi je koncepciju moje rasprave, pa ću reći da on spominje srušene objekte, crkve itd., na područjima na kojima su živjele ili žive i danas nacionalne manjine, a nekako nikako da spomene ili prešućuje tisuće objekata koje su srušene tamo gdje je bilo većinsko Hrvatsko stanovništvo pa kada uzmemo broj objekata koji je srušen tamo i broj stanovnika onda vidimo da je puno gora situacija gdje govorimo o većinskom narodu u Republici Hrvatskoj. To što je gospodin Kajin danas bio miran u svom govoru je i jedan od da kažem argumenata da je upravo ova materija odlično riješena u Republici Hrvatskoj i kao što je sam rekao da je legislativa izvrsna, i jedna od najnaprednijih u cijeloj Europi ako ne i u svijetu. DA je gotovo bih rekao kada su u pitanju nacionalne manjine Hrvatska europskija od Europljana. Dakle, u legislativi je to tako riješeno da to zaista nema nigdje. Druga je stvar što je Ustav i Ustavni zakon podijelio građane Hrvatske na 4 kategorije i mi danas raspravljamo o dvije kategorije, a radi se dakle o nacionalnim manjinama koje su podijeljene Ustavom i Ustavnim zakonom, dakle najvišim aktima Republike Hrvatske u dvije kategorije. Jedna kategorija su nacionalne manjine koje imaju ispod 1,5% stanovnika u ukupnom broju stanovnika Republike, koji imaju dvostruko pravo glasa, dakle onu tzv. pozitivnu diskriminaciju gdje glasuju za stranke na nacionalnom nivou, ili regionalne stranke, a onda glasuju i za svoju dakle predstavnika svoje nacionalne manjine neposredno. Druga kategorija moramo to otvoreno reći jer to je bilo riječ i u Saboru, dakle su one nacionalne manjine koje imaju preko 1,5%, to se odnosi isključivo na Srbe, koji su se dogovorili sa HDZ-om da imaju najmanje tri svoja zastupnika izgubivši pravo na tzv. pozitivnu diskriminaciju, dogovorno, ne izgubivši nego dogovorno s HDZ-om i Vladom jesu oni u koaliciji sa strankama vladajućih, a to su HDZ, HSS, nekad bila HSLS i ne znam ni ja tko, cijela kolona. Dakle, mi danas raspravljamo o ove vrste građana. ne bismo trebali raspravljati o one druge dvije vrste građana, dakle to su građani Hrvatske, hrvatske nacionalnosti, većinski narod i građani izvan Republike Hrvatske dakle Hrvati izvan Republike Hrvatske i oni nisu predmet današnje rasprave. Rekao sam 4 kategorije. Eh, ekskluzivitet je ovdje spomenut u tumačenju prava nacionalnih manjina. I zaista kada gledamo ovo izvješće onda se vidi da upravo taj ekskluzivitet postoji da je on izražen i kroz financijska izvješća, da je on izražen i kroz davanja Republike Hrvatske, rekao bih poreznih obveznika, u globalu je to za 2009. godinu 157 okruglo ili cca milijuna kuna, a za 2008. je to bilo 156 pa postoji pohvalnica, evo povećali smo za milijun kuna. Međutim, ono što ne piše u ovom materijalu puno je teže. Naime, kada se pogleda što je to sve Republike Hrvatska učinila pa i za nacionalne manjine, pa i za određene nacionalne manjine, onda je ta stavka o kojoj govorimo za sve nacionalne manje koje je 157 milijuna kuna puno, puno veći. Republiku Hrvatsku, proračun Republike Hrvatske košta znatno više ono što je ja bih rekao gotovo paradoksalno, a to je da Republike Hrvatska u neku ruku ucijenjena i hrvatska Vlada koja je ucijenjena gotovo moli, traži putem UNHCR-a i ne znam kakvih sve ustanova u Republici Srbiji, ljude koji će se vratiti u REpubliku Hrvatsku i eto Hrvatska će im dati kuću itd. Koliko je takvih i koliko je novaca uloženo u te stanove, povratak stanova, kuća itd. milijarde kuna. O tome nema riječi u ovome izvješću. Nije predmet ovog izvješća. Nadalje, nitko ne spominje da je Hrvatska zaprimila, da kažem konkretno, radi se po načelu ključ u ruke, dodjela 8 tisuća 300 stanova ili kuća bivšim nositeljima stanarskog prava mahom pripadnicima agresorske vojske koji su rušili i ubijali Hrvatsku. Hrvatska je zaprimila 19 tisuća 34 zahtjeva bivših agresorskih vojnika da im se godine ratovanja protiv Hrvatske priznaju u radni staž ili im se izda rješenje o mirovinu temeljem Pravilnika o konvalidaciji. Do sada je riješeno 53% takvih zahtjeva. Pa sada računajte koliko je to onda novaca, putem takvoga Konvalidacijskog pravilnika. Dakle, radi se o puno većim iznosima i puno većim stavkama i za dodjelu kuća, stanova, ključ u ruke, obnovljenih izgrađenih, a i za konvalidaciju i radnog staža koji je bio ostvaren u nekoj paradržavi koja je protjerala desetine i stotine tisuća Hrvata i ubila tisuću hrvatskih civila. To im je nagrada. Gospodo to im je nagrada. To Hrvatska čini da kažem benevolentno bez ikakvih problema. Porezni obveznici će to platiti. Dakle, oni koji su bili rušeni ono će platiti onima koji su ih rušili da im izgrade kuće, daju stanove, i posao, i ne samo posao nego i mirovine i ostalo. Pa to je žalosno. Pod pritiskom tzv. međunarodne zajednice, pod pritiskom opstanka u Vladi RH koalicijske sa SDSS-om itd. to košta novce gospodi. To su novci, to su milijarde kuna. Ne 157 milijuna kuna koliko piše u ovom izvješću. I ako je moram reći po ovom pitanju dakle kada se radi o pritisku međunarodne zajednice, Europski sud za ljudska prava u nekim sporovima presudio u korist RH, ali bez obzira na Europski sud za ljudska prava u internom dogovoru vladajućih HDZ-a i SDSS-a oni to rješavaju bez problema, glasačkom mašinerijom HDZ-a koji diže ruke za ovakve pravilnike, ovakve zakone itd. Kuknjava pred svjetskom javnošću kako u Hrvatskoj nisu manjinska prava potpuno ispoštovana. Pa što bi htjeli? Pa HRvatska postoji 20 godina. Ja znam da postoje, mene ne brinu pojave diskriminacije kod državnih tijela, kod javno upravnih tijela itd. To je lako ispravljivo i dokazljivo jer postoje papiri. Mene puno više brine odnosi između fizičkih osoba različitih nacionalnosti i diskriminacija u tom smislu. A i to se izgrađuje. Hrvatska država postoji 20 godina i ne može u 20 godina ispraviti sve krive drine po najvišim europskim i svjetskim standardima za nacionalne manjine. Jednostavno ne može. Država koja je izašla iz rata, država koja je 47 milijardi u vanjskom dugu, ali ti isti koji uvjetuju ovako visoke svote novaca za svoja prava. Zar misle dobro svojoj državi, ako je uopće smatraju svojom. Pa čekajte gospodo, pa ne može tako. Ali kada ima novaca ima i kriminala. Kada ima novaca ima i korupcije. A ovdje su se vrtile velike pare. I onda postoje prijave Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske u Zagrebu gdje predstavnici iste nacionalne manjine optužuju predstavnike ili kažem vođe Srpskog nacionalnog vijeća za kriminal i korupciju. Za utaju 2 milijuna i 100 tisuća kuna koja su u 2008. godini isporučena Srpskom nacionalnom vijeću. I poimenično se imenuju ovdje. Ja neću namjerno imenovati osobe koje su u tom vodstvu. Ali postoji prijava županijskom državnom odvjetništvu koje ni do dan danas to nije riješilo, a ne znam da li je uzelo i u razmatranje, Državno odvjetništvo Republike Hrvatske, takvu prijavu. Valjda ne smije, valjda je rečeno nemojte, u sukladu onome što je rekao moj kolega Burić, da je to zapravo filijala, državno odvjetništvo filijala Banskih dvora, Vlade u kojoj sudjeluje i potpredsjednik Vlade iz ove nacionalne manjine, odnosno Srpskog nacionalnog vijeća, a koje se optužuje ovdje, zapravo ne optužuje nego se prijavljuje za korupciju i kriminal. Hvala Bogu, mi u Slavonskom brodu i u našoj Slavoniji njegujemo da kažem i pokušavamo da se što manje diskriminiraju nacionalne manjine, da s njima živimo jedni pored drugih, jedni s drugima i da znamo da je svima teško. I onima koji pripadaju većinskom narodu, a tako isto i onima koji pripadaju nacionalnoj manjini jednako je teško jer kako je, opet moram citirat moga Burića, rekao Slavonija je 13. prase ili pak ima i drugih naziva, pastorak ili siroče koje evo i u ovom proračunu Republike Hrvatske koji ste neki dan gospodo izglasali, ostaje na istim pozicijama pa tako i nacionalne manjine u, ja mogu govorit za Brodsko-posavsku županiju, Vukovarsko-srijemsku, Požeško-slavonsku. Isto tako da kažem, svi smo skupa u istom blatu, ista sirotinja, zato su nam valjda i odnosi tako dobri tamo, nacionalne manjine i većinskog naroda. Gospodin Kajin je govorio o utrošku tih 157 milijuna kuna pa je rekao na udruge i ustanove 40 milijuna kuna, romske zajednice i njihove iskazane potrebe 17 milijuna kuna, vjerske zajednice nacionalnih manjina 14 milijuna kuna, Vijeće nacionalnih manjina 14 milijuna kuna pa onda iz tih sredstava se eto tiskaju one novine koje na naslovnici kažu oba su pala. Ili pak se valjda financira i konferencije na kojima gospodin Stanimirović priča o tome tko je to prvi započeo rat koji bi mijenjao povijest, koji bi promijenio pobjednika u ovom Domovinskom ratu, a znamo da je 18. studenoga pred vukovarskom bolnicom u uniformi, onoj uniformi za koju znamo kakva je bila, dakle da ne kažem agresorskoj, izjavio napokon je palo posljednje ustaško uporište. I to su isto nacionalne manjine, odnosno članovi vijeća tih nacionalnih manjina koje mi financiramo, koje građani Hrvatske financiraju, porezni obveznici, od Molunta do Iloka. Zbog toga, gospodo, klub HDSSB-a neće dignuti ruku za ovo izvješće. Hvala vam lijepo.
Hvala. Tri ispravka. Prvi, gospodin zastupnik Damir Kajin.
Prije svega laž je, ispravljam netočni navod da ja, gospodine zastupniče, nisam spominjao jedno barbarsko, anticivilizacijsko, divljačko, neljudsko divljanje i razaranje Vukovara i patnju samim time branitelja i stanovnika Vukovara. To je laž da ja nisam usudio, dapače usudio sam se na izjavu Stanimirovića koji je jedan grubi falsifikat. Međutim, isto tako smatram anticivilizacijskim rušenje preko 20 tisuća što obiteljskih što stambenih zgrada po Oluji i to jasno valja obnoviti s ciljem povratka hrvatskih državljana srpske nacionalnosti. To je imovina, gospodine zastupniče, u vlasništvu Republike Hrvatske. Jasno da ja ne stavljam znak jednakosti između onoga što se dešavalo u Vukovaru i što se desilo po Oluji. U obnovu Republika Hrvatska, što nitko ne govori, uložila je preko 5 milijardi eura, gotovo 40 milijardi kuna. To je ogroman novac, ali ne prihvaćam da nisam u svom istupu spomenuo barbarsko, divljačko razaranje Vukovara. I isto tako sam rekao da tu…
Dobro, dobro.
Za genocid valja preispitati u cilju suživota, napretka i dobrosusjedskih odnosa jer neće biti sreće ako jedan ili drugi narod onaj drugi doživljava genocidnim.
Povreda Poslovnika. U čemu?
Gospodine potpredsjedniče. Ja mislim da biste vi…
U čemu, u čemu…
Članak 209., dakle povreda Poslovnika. Gospodin Kajin je zapravo lagao.
To nije povreda Poslovnika.
Nije povreda Poslovnika.
Ne.
On samo spominje Vukovar, a gdje je…
Ne, nije. Vi ste povrijedili Poslovnik. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa ne možete, nije povreda Poslovnika ispravka drugog stajališta i mišljenja.
I Thompsona diskriminira on isto. On Thompsona diskriminira, pripadnika većinskog naroda. … [[Upadica se ne razumije.]]
Ne postoje većinski i manjinski narodi, postoji narod i postoje nacionalne manjine i etnička skupina. Ali ne postoji većinski ni manjinski. I drugi ispravak, gospodin zastupnik Ratko Gajica.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega Boro je ustvrdio važniji su odnosi od novaca. S tim ću se složiti, ali njegovo obrazloženje je krivo. On je rekao hiljade ljudi traži stanove i hiljade ljudi traži priznanje radnoga staža. Pogreška je u tome što ljudi to traže jer su stanove imali i jer su stvarno radili. Prema njegovom tumačenju, oni to ne bi trebali dobiti ne zbog stvarnog sadržaja tog zahtjeva nego zbog toga što su oni to i to.
I treći ispravak, gospodin zastupnik Franjo Lucić.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa evo nažalost ja neću ispravit netočan navod na temu o kojoj je kolega trebao govoriti jer nije uopće o tome govorio nego koristi pozornicu i ovaj parlament sasma za nešto drugo. Pa ispravljam netočan navod upravo što je rekao kad se tiče Slavonije kako je zakinuta. Ja ispravljam i kažem nije zakinuta i nemojte gospodine Grubišiću vi voditi brigu o Požeško-slavonskoj županiji jer ne vodite ni o Brodsko-posavskoj. A samo da vam kažem da unazad tjedan dana ili dva tjedna je samo iz Hrvatskih voda Slavonija preko 300 milijuna kuna, blizu 400 milijuna kuna ne za poplave nego za nove projekte dobila. Ali još jednom ponavljam nemojte vodit brigu o drugima jer niste kadri to voditi ni u svojoj županiji. Prema tome, nemojte vi voditi brigu o Požeško-slavonskoj. Kolega zastupnik i ja smo ovdje da vodimo i u potpunosti programe izvršavamo koje imamo i nismo zakinuti ni za kunu. A vi ako niste napravili projekte onda ste jako zakinuti jer ne znate to napraviti.
Klub zastupnika SDSS-a, gospodin zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Vlade, gospodo državni tajnici. Ja ću se osvrnuti na ovaj izvještaj o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u proračunu za 2009. godinu. Izvještaj je u nekakvom izvještajnom statističkom smislu korektan, obiman. Mislimo da je obuhvatio sve segmente koje je trebalo u nekakvom svom presjeku stanja da obuhvati i čak mislimo da i u onom dijelu koji se odnosi na Izvještaj o vijećima nacionalnih manjina nešto preobiman. Ne nešto nego prilično preobiman i da se to moglo na neki način sintetizirati u jedan kraći jezgrovitiji izvještaj. No, dobro. U svakom slučaju ovakav kakav jeste on je prihvatljiv za klub SDSS-a. I kad sam to rekao onda obično stoji zareska međutim. Ja ovdje ću pokušati analizirati kroz određene situacije na terenu i neke pokazatelje na terenu ću pokušati analizirati sva ta, odnosno određena poglavlja za koje mislimo da su interesantna za analizu. Pri tome u svakom slučaju nećemo se voditi nikakvim motivom kukanja niti ovdje niti pred Međunarodnom zajednicom kao što je to moj prethodnik rekao, nego jednostavno ćemo na osnovu nečega što je egzaktna stvar, dakle što su neki pokazatelji na terenu reći u čemu provođenje ovog Zakona nije baš onakvo kao što je to u ovom Izvještaju rečeno. Suštinska stvar mislim da je ovdje sljedeće. Mjeriti količinu prava nacionalnih manjina uloženim novcem te i te godine je krivi aršin. Dakle, to nije dobra mjera za mjerenje ovih prava. Mi smo ovdje mogli iskazati nešto manje iznose ili nešto veće iznose zavisi i od nekih aktivnosti, zavisi od proračunskih mogućnosti, od gledanja stvari, od planova unutar ministarstava itd. itd. Međutim, prava mjera za uspješnost provođenja u život Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina jeste zadovoljstvo tih nacionalnih manjina na koje se taj Ustavni zakon kao sveta knjiga u Republici Hrvatskoj i odnosi. A mi ne možemo reći da smo u potpunosti zadovoljni. U nekim situacijama, u nekim slučajevima čak ćemo reći da smo nezadovoljni. Činjenica jeste i to su prethodnici prije mene potvrdili i slažem se sa time da postoji jedan izuzetno kvalitetan zakonodavni, znači zakonodavni okvir, znači legislativa je prilagođena onome što nas u budućnosti u Europskoj uniji čeka. Dakle, imamo kvalitetan Ustavni zakon, imamo čak i, imali smo svojevremeno i donešen 2008. godine kvalitetan akcijski plan za provođenje Ustavnog zakona. Imamo u tim zakonima institute koji na jedan moderan način reguliraju segmente iz života i potreba nacionalnih manjina. Međutim, tu nastaje jedan raskorak, tu nastaje jedna disproporcija između onog što smo propisali, što smo kao zakonodavno tijelo i kao politika htjeli i onoga što se na terenu u provođenju svih tih normi, svih tih instituta dešava. Tako u kategoriju službene i javne upotrebe jezika i pisma nacionalnih manjina možemo konstatirati da je nakon gotovo sedam godina od stupanja na snagu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina nisu sve jedinice ispunile, sve jedinice lokalne i regionalne samouprave nisu ispunile svoje obaveze da urede ravnopravnu službenu dvojezičnost na svom području, pa tako imamo upotrebu manjinskog jezika i pisma treba da se uredi u 27 jedinica lokalne samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina čine više od jedne trećine ukupnog broja stanovništva. Dakle, to je nešto što je zakonsko određenje. Od toga njih 7 to još nisu uradili, nakon 7 godina provođenja Ustavnog zakona i nemamo iluziju da će oni to u skoro neko vrijeme i uraditi. U sferi odgoja i obrazovanja imamo jedan odličan model, A, B i C model obrazovanja nacionalnih manjina. U tom dijelu nemamo nikakve primjedbe. Mislimo da je država uradila veliki napor, uložila velika sredstva da se institucionaliziraju ti modeli i provedu u životu i u praksi i kroz kadrove i kroz materijalna sredstva i kroz udžbenike, manjinske udžbenike. Dakle, taj segment je u redu. Međutim, ono što mi pokušavamo uporno urediti i što smatramo da još nije uređena, a na čega ukazujemo jeste i činjenica da još uvijek veliki dio, veliki broj osnovnih škola na srpskom jeziku čak i vrtića nisu dobili zakonsku registraciju. Dakle, imamo činjenicu da imamo škole po A modelu obrazovanja koji još uvijek nisu registrirani na takav način. Postavlja se pitanje onda ispravnosti dokumenata, završnih dokumenata koje oni izdaju na kraju školovanja. Ovdje ću samo kratko reći da pravo na očuvanje vjere je jedan segment o kom se ne priča puno. Međutim, činjenica jeste da je postojala potreba da se određena velika sredstva ili veća, značajnija sredstva ulože u renoviranje, u restauriranje određenih sakralnih objekata. Određenom dinamikom toga mi možemo biti zadovoljni. Međutim, ne možemo biti zadovoljni činjenicom da još uvijek nije završen proces povratka značajne crkvene imovine. Ovdje govorim o crkvenoj imovini srpske pravoslavne crkve i židovske crkvene općine. Prema tome, to je jedno formalno-pravno pitanje, a čak i političko pitanje u koje bi valjalo zbog nekakve vjerodostojnosti i korektnih odnosa što prije završiti. Pristup i pravo elektroničkim medijima nešto o čemu se u javnosti jako puno govori. Situacija sa programima o nacionalnim manjinama što uključuje i proizvodnju i emitiranje emisija na manjinskom jeziku, pogotovo elektronskim medijima sa nacionalnom koncesijom, to su HRT i HR, nije se promijenila u odnosu na zadnji izvještaj, o kojem smo prethodno govorili, i dalje postoji samo nekoliko emisija kao što su to Prizma na HTV-u te Agora na Hrvatskom radiju, koji svojim konceptom a pogotovo minutažom ne mogu ni približno zadovoljiti potrebu za informiranjem na jezicima nacionalnih manjina. Isto tako u ovom segmentu informiranja dodatni problem je i činjenica što uz koncept produkcije posebnih manjinskih emisija pojedini segmenti programa Hrvatske radiotelevizije kao što su informativni, kulturni, dokumentarni programi, ne sadrže u dovoljnoj mjeri ili uopće ne sadrže kulturne teme iz života manjinskih zajednica. Ja ću ovdje se posebno osvrnuti na npr. emisiju, koja mislim da je vrlo gledana i koja je značajna emisija za promicanje kulturne baštine Republike Hrvatske, a to je emisija Lijepom našom, koju svi rado gledamo, međutim neprihvatljivo mi je da u toj emisiji u 100., ili kojoj li već, mislim da je ovog proljeća bila 100. emisija Lijepom našom, ni jedno srpsko kulturno umjetničko društvo nije učestvovalo. Nije moguće da kad se dođe u grad Beli Manastir i snima emisija Lijepom našom nema prostora za 10 minuta nastupa srpskog kulturno-umjetničkog društva Jovan Ladić iz Belog Manastira. Ne zato što je to to, nego zato što je ono društvo koje ima tradiciju od 50 godina u kontinuitetu postojanja, zato što je najbrojnije kulturno umjetničko društvo u Belom Manastiru, i zato što su pored hrvatskih kulturno umjetničkih društava u toj emisiji ipak učestvovale neka manjinska umjetnička društva, i ta stvar i ta praksa se očito ponavlja, jer ni u kasnijim emisijama, iako smo na to ukazivali, nismo vidjeli nastup niti ni jednog srpskog kulturno umjetničkog društva. Posebno je bitno za pripadnike nacionalnih manjina činjenica zapošljavanja, jasno problem kod većinskog naroda, a posebno je dimenzioniran i osjetljiv senzibilan kod pripadnika manjinskih naroda, manjinskih zajednica. Ovdje dakle govorimo o problemu zapošljavanja u dakle zastupljenosti u tijelima državne uprave i pravosuđu, onda ovdje možemo konstatirati da prema podacima koje smo dobili u izvještaju vidimo da je trend opadanja zapošljavanja pripadnika nacionalnih manjina u pravosuđu, što mislimo da je jedna stvar o kojoj treba dobro razmisliti. Zašto? Zbog toga što to je stvar koja je upozoravajuća, zato što je činjenica da tamo gdje se, gdje prestaje radni odnos pripadnicu nacionalne manjine na njegovo mjesto se ne prima visoko obrazovani kadar iz iste nacionalne manjine, i zbog toga imamo trend opadanja. Ono što je za nas posebno alarmantno, jeste činjenica da je vrlo teško mladim ljudima, obrazovanim ljudima u pravosuđu odraditi tzv. vježbenički staž, kao osnovni element i preduvjet za daljnje profesionalno napredovanje i angažiranje. Ista je, slična je situacija u Ministarstvu unutarnjih poslova, i možemo reći da u istočnom dijelu Republike Hrvatske je zastupljenost pripadnika srpske zajednice u tim poslovima zadovoljavajuća, međutim sa suprotne strane imamo isto tako jednu podzastupljenost u drugim dijelovima Hrvatske kao što je Lika, zapadna Slavonija itd., što mislimo da je stvar o kojoj se dade razgovarati. Posebno je ovdje otežavajuća činjenica da mladi ljudi koji se kandidiraju za poslove u Ministarstvu unutarnjih poslova, dolaze pod udar tzv. kategorije nedostojnosti, dakle nedostojnost je nešto što je propisano u našem zakonu i to je jedna kategorija o kojoj valja razgovarati, jer je često situacija da zbog nedostojnosti djeda unuk ne može dobiti posao u Ministarstvu unutarnjih poslova, iako zadovoljava psihofizičke i sve ostale kriterije. Mislimo isto tako da je nerazmjeran razvoj regija, posebno područja povratka ratom pogođenih područja itd., oni još uvijek znatno zaostaju u gospodarskom razvoju i naročito ovo uključivanje pripadnika nacionalnih manjina u gospodarski život i to čini vrlo velikim problemom ljudi na terenu, odnosno same činjenice i egzistencije. Program stambenog zbrinjavanja o kojem se ovdje govorilo nešto što je stvar koja je vrlo bitna za društvo, jednako bitna za društvo koliko bitna za pripadnike nacionalnih manjina, odnosno posebno srpske nacionalne manjine, kao najvećeg konzumenta manjinskog konzumenta toga problema, iako moram reći da u parametrima o kojima smo ovdje govorili, financijskim parametrima, u naturalnim pokazateljima koliko je jedinica izgrađeno u sistemu obnove, u povratku stanova itd., 25% su korisnici srpske nacionalne manjine. Dakle zbog javnosti je bitno reći 25% ukupnog fonda u poglavlju 23. su korisnici srpske nacionalne manjine. Ovdje ću isto tako reći samo kratko, Vijeće nacionalnih manjina koja su obrađena vrlo široko, imaju problem ovog trenutka neujednačenog financiranja. Dakle ono što moramo urediti sljedećim zakonima koji su sada, koji će biti pred nama, jeste činjenica da se mora propisati model jedinstvenog financiranja Vijeća nacionalnih manjina, dakle obrazac kako će se to raditi, jer imamo činjenicu da neke lokalne samouprave prenagrađuju određena vijeća, dok druge ih općine nagrađuju, odnosno nesufinanciraju. Razloge za to, ja sad ovdje neću govoriti, o tom bi se dalo elaborirati kad bi bilo više vremena, ali je činjenica da postoji jedan neujednačen sistem financiranja Vijeća nacionalnih manjina, i na općinskom, odnosno i na županijskom nivou i mislim da je to stvar koju moramo urediti, jer mnoge stvari smo u segmentu Vijeća nacionalnih manjina doveli u red, mnoge stvari funkcioniraju, dolaze, iduće godine smo pred izbornim postupkom, dakle izbor Vijeća nacionalnih manjina slijedi iduće godine i mislim da segment financiranja treba do kraja urediti kako bi i u tu stvar pozitivno zatvorili. Dakle sve u svemu mislimo da ovaj izvještaj kakav jeste nama ovdje prezentiran u pokazateljima koji su ovdje možemo prihvatiti i SDSS će ga prihvatiti. Hvala.
Hvala. Dva ispravka. Prvi gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Ispravio bih netočan navod uvaženog zastupnika, gospodina Horvata kada je rekao da se ne može sve mjeriti samo količinom novca. Može se mjeriti količinom novca, i mora se i to uzimati u obzir, pogotovo ukoliko se ima u vidu činjenica da je Republika Hrvatska za kupnju stanova i kuća pripadnicima srpske nacionalne zajednice i za skrb o njima samo tijekom 2008. godine izdvojila milijardu i pol kuna, a tijekom 2009. još milijardu kuna. I mora se voditi računa o tome, gospodine Horvat, ne znam zašto svi o tome šute, a toliko se prašine i buke diže oko 30 milijuna kuna godišnje pomoći Hrvatima u BiH.
I drugi ispravak, gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Kolega Horvat je govorio o padu broja zaposlenih, dakle misleći najvjerojatnije na pripadnike srpske nacionalne manjine. Međutim, ja bih ispravio taj navod i rekao da je pad zaposlenosti ukupno u RH pa valjda onda i pripadnika srpske nacionalne manjine. Međutim, mene nešto drugo zabrinjava gospodine Horvat, a ovdje nema gospodina Kajina da to potvrdi, za zapošljavanje, upravo vi ste govorili o policiji u Istri, u cijeloj Istri, u Istarskoj županiji, traži se poznavanje talijanskog jezika. Zna li to hrvatska javnost da za zapošljavanje u MUP-u u Istri je potrebno poznavanje talijanskog jezika? Ako netko poznaje engleski ili ne daj Bože francuski nema pravo kandidiranja. … [[Upadica se ne razumije.]]
Dobro, ovo više nije ispravak.
Nadalje,
Kolega Grubišić, nema nadalje. Ovo više nije ispravak.
Je ispravak.
Nije, jer o tome gospodin Horvat nije govorio uopće.
Govorio je i o tome da u državnim tijelima, u upravama itd., također postoji … [[Upadica se ne razumije.]] Ali ja nisam za to da brojimo krvna zrnca, ali to nije istina.
Nije ispravak. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Raspravu o ostvarenju prava nacionalnih manjina treba početi od premise koja je neoboriva. Za prava manjina uvijek je odgovorna većina. Manjina ne može sama po sebi ostvariti ta svoja prava. Zašto? Zato što je manjina. Svaka pogreška u ovome, svaki nedostatak u ovome odlazi na dušu većine. U tom pogledu ne bih se složio ni s potpredsjednikom Vlade koji kaže da se neka prava nisu mogla ostvariti jer se pripadnici nacionalne manjine ne žele izjasniti kao pripadnici nacionalne manjine pa onda ne mogu ostvariti ni svoja neka prava na zastupljenost u sudstvu, policiji i ne znam kako. Ako se ne žele izjasniti kao pripadnici svoje nacionalne manjine ili su izgubili nacionalnu svijest ili ih je strah. Ovo prvo je malo vjerojatno, ovo drugo ostaje kao zaključak. A čega se boje i koga se boje? Većine. Većina je dakle odgovorna i za taj možda iracionalan i možda potpuno neopravdan strah. Ali, onda treba raditi i na rušenju, poništavanju toga straha. Polazna osnova za ocjenu stanja moralo bi biti i Izvješće o diskriminaciji koje je pučki pravobranitelj podnio ovdje prije nekoliko dana i o kojem smo raspravljali. A koji većina prima na znanje, a ne prihvaća. To izvješće prepuno je primjera o diskriminaciji pripadnika nacionalnih manjina, srpske pogotovo, a onda romske nacionalne manjine. Takvo stanje mora nas zabrinuti sve. I na popravku takvog stanja moramo raditi svi. Već tada sam govorio o opasnosti shvaćanja ovoga problema na način da i u ovom Saboru sjede predstavnici pojedinih nacionalnih grupacija koji su jedini odgovorni ili imaju ekskluzivno pravo da štite svoju nacionalnu manjinu. Nisu. Prvo, ne mogu nama drugima oduzeti to pravo, a drugo ono po prirodi stvari jer smo većina nama pripada. I dok su ugrožena prava i jednoga Roma u Hrvatskoj ja se moram stidjeti, a ne Memedi. Ako tako pristupimo problemu onda ima šanse da ga riješimo. Pristupimo li drugačije ovo će se vući još godinama kao što se vuče jer evo 7 godina traje provedba zakona, a imamo još općine koje nisu uskladile svoje statute. A koliko trebat će? 70 godina da usklade statute? Većina, politička većina je odgovorna za ovu neusklađenost. Pa donesimo zakone, država ima moć. Natjerajmo ih da nakon 7 godina usklade statute jer ćemo nagodinu opet čitat da neke općine nisu uskladile statute. I nikom ništa. Konstatiramo imamo mali napredak jer su 2 ipak uskladile od pretprošle godine. To nije rješenje, to nije dobar put. E sad nešto malo o financiranju. U proračunu koji je jučer usvojen je milijun i pol kuna za 2011. godinu predviđen za nešto što se zove Zajednica vijeća općina Vukovara. To kao pravna osoba ne postoji. Kad se raspravljao Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina ta tema je ovdje izazvala buru. Ja neću govoriti o političkom aspektu, da li to stvara, da li je to put obnove Krajine, ja ću govoriti o nečem drugom jer ja mislim da je nemoguće obnoviti Krajinu pa i ne mislim da je to put i ne mislim da je to opasnost. Ne mislim da je to opasnost. Čak ne mislim ni da je to namjera, ni prikrivena ni otvorena. Ali, ja opasnost vidim u nečem drugom. U jednoj političkoj trgovini radi novca. Jel' ovih milijun i pol kuna za 2011. pa milijun i pol kuna predviđen u projekciji za 2012. pa za 2013. što je ukupno 4,5 milijuna kuna jel' to bila cijena ruku za izglasavanjem jučerašnjeg proračuna? Ako treba milijun i pol kuna za nešto što nije ni pravna osoba za Zajednicu općina Vukovar onda se pitam pa zar samo u Vukovaru žive pripadnici srpske nacionalne manjine? Šta je sa onima u Krnjaku, što je s onima u Lici, što je s onima u Gorskom Kotaru, oni ne spadaju u tu zajednicu općina Vukovar. Prema tome, kada je o financiranju riječ, ja kao što vidite jesam za to da se zaštite prava manjina, da to nešto i košta, da se potroše i novci za to, ali ne kao rezultat političke trgovine između stranke koalicije i većinske stranke u toj koaliciji. To ne. To nije smisao, to nije cilj. Opet malo o novcu. Kaže, član predstavnik HDSSB-a da su milijarde potrošene, da ovih 157 milijuna nije točna svota jer su milijarde potrošene na obnovu kuća pripadnika Srpske manjine. Ne. Potrošene su na obnovu razrušenih kuća. U ratu razrušenih a što je gore nakon rata. Kuća koje su spaljene, nakon Oluje bez ikakvog razloga. Iako bi netko morao snositi krivicu za to, ako bi nekom trebalo podnijeti račun, onda bi trebali podnijeti račun onima koji su to napravili bez ikakvog razloga. Nikakvog više opravdanja za taj palež nije bilo, nikakvog. A naravno da se moraju obnoviti te kuće, to je bila nečija imovina. I Ne obnavljaju kuće pripadnicima Srpske nacionalne manjine, nego se obnavljaju spaljene i minirane kuće. Jedino ako mislite da nekome kome su tako spaljene kuće ne treba obnoviti imovinu. Jedan, vrijeme ističe, jedna sugestija. Zašto se ne bi više financirala kulturna suradnja, potpredsjednik Šeks mi može biti svjedok, on je redovit posjetitelj kazališta. Kada u Zagreb dolazi bilo koje kazalište iz zemlje u kojoj postoji Hrvatska manjina, kazalište je puno, ne dolaze samo kazališni ljudi, dolaze i pripadnici nacionalne manjine, hoće viditi predstavu na svom jeziku, zanima ih što se radi u zemlji s kojom su nacionalnošću povezani. Ravnatelji kazališta osnivači su im gradovi, oni nemaju u svojim stavkama, u svojim proračunima predviđena gostovanja, nemaju, oni proizvode predstave tamo za gradove i općine gdje su ostale. Pa zašto ne bi postala obaveza Vijeća nacionalnih manjina ili Ministarstva kulture da financira ta gostovanja, pa kada bismo u to dali u milijun i pol kuna umjesto u zajednicu Vijeća općina, onda bismo mogli reći da smo ispunili svoju misiju, na najdobronamjerniji način. Ali pozivam vas da raspravite malo s kulturnim djelatnicima, kazališnim ljudima, ne znam kakvo je stanje u knjizi u izdavaštvu, ali da bar ovo pomognete jer za to novca nema. Postoji volja, ali se ta volja ne može ostvariti, jer naprosto to nije ničiji budžet. Hvala lijepo.
Hvala. Dva ispravka, četiri replike. Prvi ispravak, gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa ja sam po dojmu borca za ljudska prava koji ljetuje za 7 kuna na Brijunima, a valjda od straha nije pozvao ni jedno dijete Romsko ili bilo koje drugo dijete nacionalne manjine pa da mu osigura to ljetovanje za 7 kuna, pa da ga malo pouči kulturi, nema više straha u ovoj državi gospodine Staziću nema. Nema onoga straha kada smo živjeli i tražili poslove pa ako nismo onda bili u SKJU nismo ga dobili a od 2000. do 2003. u SDP-u, a osobno sam to doživjela pa to ću vam reći. Tako da straha nema i hvala Bogu da ova država ima visoke kriterije, odlične zakone i da se ljudi koji jesu nacionalna manjina u ovome Saboru izjašnjavaju o ovome pozitivno, a vi zna se. Učinite nešto, povedite sa sobom na ljetovanje dijete za 7 kuna, učinit ćete veliku stvar.
Drugi ispravak, gospodin zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Ja bih ispravio netočan navod gospodina STazića kada on govori da je financiranje zajedničkog vijeća općina politička trgovina radi novca. Tu bih ja rekao nekoliko stvari. Prvo, u zadnje vijeće polemiziramo oko zajedničkog Vijeća općina i mnogi polemiziraju a da o tome nemaju gotovo nikakva realna znanja, ali o tome sada neću nego ću reći sljedeće. Financiranje zajedničnog vijeća općina je obaveza koju je Sabor prilikom donošenja izmjena Ustavnog zakona sebi dao u obavezu, zaključak Sabora isključivo govori da se treba urediti financiranje i organizacija zajedničkog Vijeća općina. To je isključivi zaključak za koji smo ovdje glasovali ili bar većina. Osim toga to je obaveza koja je upisana u osnivačkom aktu kada se zajedničko Vijeće osnivalo a potpisuje tadašnji premijer Republike Hrvatske gospodin Mateša. Dakle, obaveza da će zajedničko Vijeće dobiti pravni subjektivitet i mi to sada pokušavamo uraditi. I Ništa se ne radi ispod žita i ništa se ne radi od onoga što nije zakonito i što nije normalno i nemojte lamentirati nad nečim što nema nikakve veze, nemojte konotirati nikakvu Krajinu, nemojte vrijeđati te ljude tamo koji pošteno rade svoj posao, koji su sada upravo ovo što ste vi rekli podnijeli, aplicirali nekoliko programa i ta sredstva će utrošiti upravo za ovo što ste vi maloprije govorili.
Hvala gospodin Horvat, molim vas. MI smo ovih dana obilježili 11., 15. obljetnicu Erdutskog sporazuma uz nadležnost Predsjednika Republike, Američkog, sadašnjeg i bivšeg veleposlanika, predsjednice Vlade, ministara, svih aktera Hrvatske političke scene kao događaj kojim se obilježila početak mirne reintegracije Hrvatskog Podunavlja i početak mira i stabilizacije prostora Hrvatske. U Erdutskom sporazumu u pismu namjere i na temelju tih međunarodnih dokumenata je Vlada Republike Hrvatske ustanovila 97. godine zajedničko Vijeće općina sa statusom pravne osobe i financiralo ga u to cijelo vrijeme od 1997. do današnjih dana. Stoga te cijele i to treba jedanput reći, to cijele te priče koje se svode na to da se radi o nekom paradržavnom tijelu, da se radi o ponorarhitektonici, pokazuju jedno duboko nerazumijevanje, neznanje i nepoznavanje cijele situacije. Ljudi dajte jedanputa nemojte se koristiti s jednom takvom argumentacijom koja nema nikakve veze sa stvarnošću, sa životom. Kolega Burić ja sam bio dužan dati ova jedna objašnjenja u vezi ovog događaja, u vezi toga zajedničkog vijeća općina, jer i kao predsjedatelj sam dužan dati obzirom da se ponovno ovdje šire rasprave i otvaraju rasprave o tome da se to radilo o nekoj političkoj trgovini, zato što se financira i daje status pravnog zajedničkog vijeća općina koja to ima od 1997. godine. Izvolite. Hoćete ispraviti netočan navod moj?
Da. Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Citirat ću vam riječi predsjednika, ispravljam vaš netočan navod ovog što ste rekli o statusu zajedničkog vijeća Općine Vukovar. 12. studenog ove godine kada je održano obilježavanje Erdutskog sporazuma, među ostalim je bio i gospodin Dragan Primorac, predsjednik zajedničkog vijeća općine i citiram njegove riječi, odnosno doslovno je ovako: "Predsednik zajedničkog veća opšitna podsetio je na nerešen statut te institucije, te izrazio nadu da će koaliciona vlada u kojoj su i predstavnici Srpske zajednice, konačno uspeti da reši taj problem". Ovo vam je sa internetske stranice zajedničkog veća opština, prema tome nije točna konstatacija da zajedničko veće opština ima pravo pravne osobe i još uvijek nema i nije točno da je Vlada Republike Hrvatske redovito financirala njih kao pravnu osobu jel u proračunu za 2010. godinu nemate stavke financiranja Zajedničkog vijeća Općine Vukovar. Prvo financiranje počinje 2011. i u projekciji je za 2012. i 2013. sa po milijun i pol kuna svake godine. Toliko o točnosti vašeg navoda gospodine potpredsjedniče.
Da. ima nažalost niste upravu. Financiralo se je na različite oblike iz državnog proračuna, preko različitih ministarstva ali se financiralo i imalo je status pravne osobe ali kao udruga građana, a ne kao neka druga što će biti upisano u registar kao druga jedna organizacija. A nije bilo riješeno funkcionalno financiranje. I zato je taj predsjednik Zajedničkog vijeća općina Crnogorac to iznosi 11. studenoga u Erdutu. I zaključnom Vlade će biti riješeno to financiranje sustavno i financiranje. Idemo sada na replike. Prvi gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Staziću u ovom Saboru često čujemo da imamo jako dobre zakone. Međutim, praksa nas demantira. Ti jako dobri zakoni se ne provode u praksi. Zapravo ako je zakon dobar a ne provodi su praksi, tko je odgovoran za provođenje tih zakona? Dakle, odgovorna je Vlada Republike Hrvatske. Međutim, ja se čudim da ovdje vodimo raspravu oko nekih tema, dakle oko kuća koji su u vlasništvu građana Republike Hrvatske, pa bili oni TAlijani, Srbi, Bošnjaci, Slovenci, to je zapravo za mene malo čudno. Ili da danas vodimo raspravu oko Erdutskog sporazuma. Zapravo pričamo o svemu a ne želimo pričati o bitnim stvarima. Činjenica je i spomenuli ste Zakon o diskriminaciji, činjenica je da je osnovni problem u sferi rada. Ono što mene brine, a vi ste to i naznačili da je 2009. godine broj zaposlenih u tijelima državne uprave u pravosuđu smanjen, ne da je ispunjena kvota, nego je smanjen. Uopće nije bitno da li je on smanjen za 0,01% ili za ne znam 5%. Ali je činjenica da je smanjen. Pazite, ako uzmete u obzir da je u proteklih 7 godina za plaće u ovoj državi izdvojeno 10 milijardi kuna više recimo nego 2003. godine i da mene će netko ovdje uvjeriti da je teška socijalna situacija, recesija uvjet da se pripadnici nacionalnih manjina ne zapošljavaju u tijelima državne uprave. To nije točno. E sada vidite, kada imate situaciju pada zaposlenih pripadnika nacionalnih manjina u tijelima državne uprave, možete li zamisliti što se dešava u privatnom sektoru. Dakle, mi razgovaramo ovdje i bilo bi dobro da se više koncentriramo na temeljnim pravima.
Hvala lijepo.
Da je teška gospodarska situacija razlog diskriminacije pisalo je i u očitovanju Vlade na izvješće PUčkog pravobranitelja o diskriminaciji. Već tada sam rekao da je to nešto apsolutno neprihvatljivo. Jer i u siromaštvu treba biti pravedan. Kada se u siromaštvu započne zakidati onoga manjega, slabijega samo zato što je manji i slabiji, onda dolazimo dao strašne nepravde. Lako je u bogatstvu izdvajati novce za sve pa i za manjine. Ali kada se u recesiji kaže, ej teret ovog siromaštva morat će najprije podnijeti manjine, onda ne možemo govoriti o pravednom društvu. Upravo je to pisalo u obrazloženju vlade. Da je teška gospodarska situacija kroz koju prolazimo razlog diskriminacije manjina. Prema tome, na tome moramo poraditi, prije svega na stavu, na svijesti o tome. Ako to može biti dominantna svijest, ako je to svijest Vlade, onda mi nemamo šance da u dogledno vrijeme ovo pitanje ravnopravnosti nacionalnih manjina riješimo.
Sljedeća replika gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Rekao bih da je kolega Stazić dobro uočio problematiku kada je spomenuo da kada Srpska nacionalna zajednica dakle pripadnici Srpske nacionalne manjine žive i u drugim područjima RH i kada joj je postavio pitanje, ne znači li to da treba ove tri ruke SDSS-a trebaju voditi brigu i o njima. Postavlja se pitanje uistinu ne samo, nitko ne dovodi u pitanje potrebu financiranja …/Govornik isključen…/… ali se postavlja, nemojte me isključivat molim vas, molim vas, da uistinu ne koristim govorno pomagalo. Dakle postavlja se pitanje, ne dovodeći u pitanje potrebu financiranja potreba nacionalnih manjina. Postavlja se pitanje racionalnog i namjenskog trošenja tih sredstava. U vrijeme kad je kriza onda ne može se dozvoliti da sredstva koja Vlada Republike Hrvatske, ali čak i druge međunarodne institucije daju za financiranje ovih udruga, da se troše nenamjenski. Spomenut ću vam samo jednu činjenicu. Vijeće Srpske nacionalne manjine Virovitičko-podravske županije ulaže pritužbu Državnom odvjetništvu, dakle govori oni o neracionalnom i nenamjenskom trošenju sredstava Srpskog narodnog vijeća koje je koordinacijsko tijelo za područje Republike Hrvatske i ima pravnu osobnost za potrebe Srpske nacionalne manjine u Hrvatskoj. A znate što se dogodilo, da je Srpsko nacionalno vijeće milijun i pol kuna nenamjenski potrošilo za potrebe Srpske nacionalne zajednice na Kosovu. Tko će za to odgovarati i da li je to racionalno trošenje novaca koje Vlada Republike Hrvatske daje? I još samo da kažem, kad je u pitanju financiranje obnove kuća, nitko normalan nije protiv financiranja obnove svih stradalih objekata u Domovinskom ratu.
Molim vas.
Ali u vrijeme ovakve besparice ja sam posebno govorio, ispravljao netočan navod gospodina Horvata kad je rekao da nije važna količina novca koja se daje. Jest itekako važna, pogotovo ako imamo u vidu…
Dobro, dobro. Hvala lijepa.
Kakav je odnos prema većinskom narodu, prema Hrvatima koji su također jako stradali u Domovinskom ratu.
Hvala lijepa. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas! Molim vas! Nemojte me… … [[Upadica se ne razumije.]] Nemojte me… … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Burić, molim vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Buriću, pa dajte se držite, pa nemojmo preko svih mjera prekoračivati vrijeme. Zašto me dovodite… … [[Upadica se ne razumije.]] Sve je točno osim jedne kvalifikacije koju ste iznijeli. Izaberite koju želite izabrati koja nije točna. Odgovor na repliku, gospodin Stazić.
Oko ovoga zadnjeg što ste rekli, ma nema kolega dragi, ne smije biti tu diskriminacije zbog toga što je teška situacija pa ćemo sad reći nekima ćemo obnavljat, nekima nećemo i zato što nemamo novaca pa ćemo najprije obnavljat pa onda tek srpske kuće ako dođu na red. Takav stav apsolutno ne prihvaćam, on je čak i protuustavan. To što ste predlagali. Ali sad prvi dio vaše replike. Gledajte, odnos većine i manjine je uvijek osjetljivo pitanje, uvijek. U Hrvatskoj će još decenijama biti osjetljivo pitanje, naročito odnosa između srpske manjine i hrvatske većine, zbog povijesnog naslijeđa, ne moramo se lagati. Svi znamo da je tome tako. I zbog toga ta pomoć u bilo kojem obliku, naročito kad je financijska, ali apsolutno ničim ne smije biti kompromitirana. Zašto, pa zato što ćemo otežati položaj Srpske nacionalne manjine ako se u to upustimo. Otežat ćemo im položaj. I ako je točno da se Zajednica vijeća općina financirala kao udruga građana, pa tri osobe su dovoljne da osnuju udrugu građana. Pa ne može se reći da je to baš najtransparentniji oblik pomoći Srpskoj nacionalnoj manjini, ne može se reći. Koristimo institucionalne oblike, koristimo ih maksimalno, zaštitimo ta prava manjine koliko god možemo, financirajmo to koliko su nam god proračunske mogućnosti. Ali nemojmo kompromitirati to jer ćemo naštetiti onima za koje tvrdimo da im pomažemo.
Treća replika, gospodin zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa. Koristim institut replike, a ne pogrešnog navoda jer i inače mislim da je bolje reći ne slažem se nego pogriješili ste. Gospodin Stazić, čini mi se da prelako koristite riječ trgovina i onda nailazite odmah i na sugovornike iz HDSSB-a koji vam daju odmah za pravo i ne znam koliko to vama koristi i svima nama koristi da imate zajedničko mišljenje sa strankom gospodina Glavaša [[Upadica: Nije to Glavaševa stranka.]] Sa strankom gospodina Glavaša. Kada govorite o tome da mi imamo jedan konstruktivni razgovor i da imamo puno dogovora sa vladajućom strankom onda morate shvatiti da je to način političkoga rada i da koristiti riječ trgovina ovdje zapravo nije ulaganje u vašu budućnost pa bih vas molio da je ne koristite tako često. I molio bih vas također da se ne nalazite na istoj poziciji sa HDSSB-om, kažem vam, repliku vam dajem, to je moje mišljenje, kada govorite o Zajedničkom vijeću općina i također vam to ne odgovara. Bolje slušajte u ovom slučaju, samo u ovom slučaju, gospodina Šeksa kad vam je objasnio da je to dio Erdutskog sporazuma. Ja bih vas molio i sad vam dajem priliku da mi odgovorite.
Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Radin, dakle nemam ambicije dijeliti stavove sa HDSSB-om, gotovo da nema stvari u kojoj se slažemo. Prema tome, taj strah možete odagnati, tog straha nema, barem ne kod mene. Možda je riječ politička trgovina pregruba i slažem se s vama i prihvaćam ovu vašu primjedbu. Ali u odgovoru na repliku koji sam maloprije dao taj odnos između stranaka koje predstavljaju manjine i većinske stranke koja formira Vladu mora biti što je moguće čišći i jasniji upravo u interesu tih manjina koje predstavljaju. Ako mi za ovu zajednicu općina, jer je ona zasad samo udruga građana, samo udruga građana, nismo mogli naći bolji okvir onda to na taj način nije trebalo ni financirati. Znate, kad putujem po svojoj izbornoj jedinici i tamo ima pripadnika srpske nacionalne manjine i oni to prigovaraju. A valjda smo i mi Srbi. Pa ne žive samo Srbi u Vukovaru. Dakle, politička trgovina možda i jest gruba riječ. Možda bi bilo bolje reći ispunjavanje dvostranih interesa, Vlada ima interes da dobije ruke, manjinske stranke imaju nekakav drugi interes pa se eto poklapaju ti interesi. Kad se ti interesi poklope na štetu tih ljudi, tih pripadnika manjina u nekom kraju izvan tog područja interesa onda smo napravili zlo. A ja ne bih htio da se radi zlo. Ja bih htio da ovaj posao ide u dobrom pravcu.
Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Dinko Burić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, članak 209. ja moram reći da je gospodin uvaženi zastupnik Furin povrijedio Poslovnik kada je govorio o nama, dakle o zastupnicima HDSSB-a. Mi smo parlamentarna stranka koja ima svoj naziv, koju je izabrao hrvatski narod. Ali jednako tako vam moram reći gospodine da se mi ne stidimo svog utemeljitelja koji je hrvatski general, ne stidimo se toga što nas kolokvijalno nazivaju Glavaševom strankom, ne stidimo se njega i sramota je za Hrvatsku državu da postoje oni koji govore da nije dobro surađivati i dijeliti mišljenje sa nama, a dobro je trgovati sa rukama onih koji su razarali Hrvatsku državu. Među njima postoje i deklarirani, ali abolirani četnici a njihov predsjednik je Vojislav Stanimirović. Prema tome, nemojte vi nama držat lekcije o tome kako smo mi Glavaševa stranka. Ponosimo se time što je utemeljitelj Hrvatskog demokratskog saveza Slavonije i Baranje hrvatski general i jedan od heroja Domovinskog rata Branimir Glavaš.
Gospodin Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Evo nema Stazića, sad kasno je za repliku... [[Govornik se ne razumije.]] Ali dobro. Gospodin Stazić pokušava imputirati da sam ja rekao da sam protiv izgradnje razrušenih kuća. To nije točno, to jednostavno nije točno. Dakle, radi se a rekao sam ima i fonogram da se radi o načelu ključ u ruke za 8300 stanova ili kuća bivšim nositeljima stanarskog prava mahom pripadnicima agresorske vojske. To sam rekao, a nisam rekao ono što gospodin Stazić meni imputira. Nadalje, bili smo u Vukovaru neki dan. Ja sam vrlo često u Vukovaru na onoj strani istočne Slavonije, Srijema. Vjerujte mi da sam vrlo često među pripadnicima srpske nacionalne zajednice koji kažu nema Stazića, ali nema veze. Ova država je fantazija. Nema bolje i luđe države. Dobili smo, iako smo bili u vojsci abolirani, dakle Krajine dobili smo kuće, mirovine, sve. Pa to je milina!
Zakone o oprostu i aboliciji je inicirao i potpisao prvi hrvatski predsjednik dr. Franjo Tuđman, sve te zakone. I ti zakoni su bili u funkciji teritorijalnoga ustrojstva Hrvatske, zaokruženja hrvatskog suvereniteta i Hrvatske države. Pojedinačna rasprava, gospođa zastupnica Neda Klarić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, gospođe i gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Pa evo cijela zapravo lepeza mjera koje je poduzimala i poduzima Vlada i državna tijela omogućila su ostvarenje prava nacionalnih manjina na svim područjima života kako je to u ime predlagatelja potpredsjednik Vlade gospodin Uzelac i izrijekom naglasio. Izdvajanje značajnih sredstava doprinijelo je definitivno razvijanju različitih aktivnosti manjinskih udruga. Naravno da je to doprinos i stvaranju pozitivnog ozračja za daljnji napredak i razvitak manjinskih prava. Predstavnici nacionalnih manjina su naši partneri, odnosno svi smo partneri u procesima odlučivanja od lokalne do državne razine što je svakako jamstvo za puni razvitak demokracije u Hrvatskoj. Okvirna Konvencija o pravima nacionalnih manjina, te Europska povelja o regionalnim i manjinskim jezicima dobili su visoke ocjene Vijeća Europe, a ne samo domaćih stručnjaka jer je postignut napredak u ostvarivanju manjinskih prava. Napredak je i na području obrazovanja jer se nastava odvija na jeziku i pismu te manjine. Radi se u tri modela u koji je uključen preko 10000 učenika. Povećavaju se sredstva za područje kulture radi očuvanja različitih oblika djelovanja nacionalnih manjina. Ustavnim zakonom je postignuto zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina u tijelima državne uprave, pravosuđu, jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Vladin je napredak postignut je i na planu ostvarivanja također i vjerskih prava. Važan segment koji je u nadležnosti Ministarstva regionalnog razvitka, šumarstva i vodnoga gospodarstva provodi program obnove u ratu oštećenih i razorenih kuća. 2009. godine temeljem utvrđenih prava u skladu sa odredbama Zakona o obnovi započeo je program organizirane obnove obiteljskih kuća od 4. do 6. stupnja oštećenja, pa me nemalo čudi što smo evo sad malo čas prije čuli o čemu mi to razgovaramo, o kućama. Pa o čemu ćemo razgovarati poštovane kolegice i kolege, ako ne upravo o ovome. Dakle, obuhvaćeno je obnovom 9 stotina i 60 obiteljskih kuća, od toga je 75% upravo sa područja županije iz koje ja dolazim, a to je Šibensko-kninska i Zadarske županije. Trenutačno je završeno oko 140 obiteljskih kuća koje su predane vlasnicima na korištenje, a ostale su već u vrlo visokoj fazi završenosti. U trenutku kada smo mi zastupnici u Hrvatskom saboru dobili ovo Izvješće, sukladno Zakonu o područjima od posebne državne skrbi po modelu E4 uređeno je oko 180 kuća od kojih je 110, nad kojima je na 110 proveden tehnički pregled i na ostalima su radovi također u vrlo visokoj fazi završenosti. U 2009. godini isplaćeno je i oko, i to treba reći, a do sada nije spomenuto, i 270 novčanih potpora za popravak obiteljskih oštećenja od 1. do 3. stupnja, a sva sredstva se ažurno isplaćuju i nema lista čekanja na isplatu. U programu izgradnje više stambenih objekata također na područjima od posebne državne skrbi, tijekom 2009. godine postignut je značajan napredak jer je obnovljeno oko 100 stanova više negoli 2008. godine. Vlada je donijela odluku o provedbi stambenog zbrinjavanja povratnika bivših nositelja stanarskog prava na stanovima izvan područja od posebne državne skrbi za kojeg također osobno smatram da je doprinos demokraciji u Hrvatskoj. U lipnju 2008. godine izrađen je akcijski plan za ubrzanu provedbu programa stambenog zbrinjavanja na i izvan područja posebne državne skrbi, te izbjeglice bivše nositelje stanarskog prava koji se žele vratiti u Hrvatsku. Do sada je ukupno dodijeljeno ukupno 6 tisuća i 274 stambenih jedinica bivšim nositeljima stanarskog prava, a u tijeku je obnova ili izgradnja stanova za još 7 stotina podnositelja. Većina podnositelja zahtjeva su pripadnici srpske nacionalne manjine. Tijekom 2009. godine kao kapitalne pomoći, tj. obnova i izgradnja objekata društvene namjene za područja od posebne državne skrbi, … [[Ne razumije se.]] nešto malo manje od 7 milijardi kuna, i za sufinanciranje projekata u području od posebne državne skrbi plaćeno je nešto više od 14 i po milijuna kuna. Dakle zajamčena je jednakost pred zakonom i jednaka prava za zaštitu pripadnicima nacionalnih manjina. Obnova oštećenih i srušenih kuća u Domovinskom ratu je pri samome kraju. Ministarstvo regionalnog razvitka, šumarstva i vodnoga gospodarstva je u okviru raspoloživih mogućnosti ispunilo postavljene ciljeve i zadatke u provedbi programa obnove i stambenoga zbrinjavanja. Izvješće o provođenju Zakona o pravima nacionalnih manjina kao i o utrošku sredstava osiguranih u državnom proračunu za 2009. za potrebe nacionalnih manjina je opsežno, kvalitetno i pruža jasan uvid u ovu temu. Zakon je, još jedanputa ću reći doprinio stvaranju pozitivnog ozračja za daljnji razvitak manjinskih prava koja u konačnici pružaju jamstvo za pravni i sadržajni razvitak demokracije u Republici Hrvatskoj, pa ću ga podržati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Šime Lučin.
Kolegica je navela da je zahvaljujući lepezi … [[Ne razumije se.]] kako je to ona rekla koju je primijenila Vlada Republike Hrvatske na svim poljima ostvarivanja prava nacionalnih manjina postignut uspjeh. Očito mi nismo čitali isto izvješće. Pa ovako. Uspjeh nije postignut prije svega u prostoru korištenja jezika i pisma nacionalnih manjina, u recimo korištenju i pravu na dvojezičnost u obilježavanju ulica, ustanova itd., i što je najvažnije nije napredak nego pad ostvaren u sferi rada. Pazite ako povežete ovo izvješće za koje vi kažete da je izvrsno i da ćete glasati sa izvješćem o provedbi Zakona o diskriminaciji, kojega ste samo polovično prihvatili, ja sad ne razumijem, tamo se točno kaže gdje napreci zapravo nisu postignuti. Dakle netočan je navod da su napreci postignuti u svim sferama, osim u kulturnoj autonomiji i obrazovanju, koja se može mjeriti ovako i onako, nigdje nema značajnijih napredaka.
Dvije replike. Prva gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice naravno da se slažem sa vašem mišljenjem, da podržavam, mislim da je jako važno reći i podržati ovo izvješće, a posebice zbog toga jer zastupnici koji su ovdje nacionalnih manjina i naravno koji surađuju sa svojim ostalim članovima podupiru ovo izvješće. Ono je jednako tako važno i zbog otvorenog još uvijek poglavlja 23. Evo ja sam se konzultirala sa našom zastupnicom Pejčinović, i upravo mi je ona dala relevantne podatke, i dozvolite da vam ja sad to pročitam, mislim da je to vrlo važno. Kaže se u području ljudskih prava imamo Zakone o suzbijanju diskriminacije, Zakon o ravnopravnosti spolova te Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći, a onda se vežemo na mjerilo 7 nacionalne manjine. Oko 4% zaposlenih u središnjim tijelima državne vlasti, uredima državne uprave i županijama, te uredima Vlade Republike Hrvatske i drugim državnim tijelima izjašnjavaju se kao pripadnici nacionalnih manjina. Dakle oni se sami izjašnjavaju o tome. U upravnim tijelima jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave zaposleno je oko 5%, 4,74% pripadnika nacionalnih manjina. Stvar je kako se došlo do toga? To su pripadnici koji su se izjasnili kao takvi, a ostali zaposleni među njima ima možda tisuće zaposlenih koji se tako ne izjašnjavaju. Zakonskim izmjenama predstavnicima nacionalnih manjina omogućeno je osim razmjerne zastupljenosti u predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i zastupljenost u izvršnim i upravnim tijelima tih jedinica. Dakle Hrvatski sabor je 16. lipnja 2010. donio izmjene ustavnog Zakona o pravilima nacionalnih manjina, temeljem kojih se pripadnicima nacionalnih manjina koji su u ukupnom stanovništvu sudjeluju s manje od 1 i pol posto, uz opće biračko pravo dati se i dopunsko pravo glasa, a na temelju općeg biračkog prava pripadnicima srpske nacionalne manjine bit će zajamčena tri zastupnička mandata. Dozvolite samo još nešto. Naime ovdje su neki zastupnici govorili.
Hvala lijepa. To je sve citirano u zakonima. Nemojte citirati zakone.
Da, evo napori su posvećeni poboljšanju uvjeta života Roma i njihovoj integraciji u društvene odnose, zabilježeno je značajno povećanje broja romske djece u predškolskom odgoju, ono se za 350.
Dobro. Hvala lijepa.
Udvostručilo.
Dobro.
Mislim važno je to reći zato jer se ovdje govori o.
Dobro. Ali ima vrijeme sve za to. Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Neda Klarić.
Hvala vam lijepa gospdine potpredsjedniče. Evo nema gospodina Lučina pa da mu kažem da nisam htjela intervenirati. A je, ima ga. Nisam htjela intervenirati institutom ispravka, povrede Poslovnika, jer je netočno i dalje tvrdim da je postignut napredak na svim područjima života. Kolegice Sumrak imate pravo, Hrvatska je učinila veliki iskorak zahvaljujući i udovoljavajući visokom standardima Europske unije, pa je Vlada u tom smislu zaista učinila velike napore, a primjena zakona također o besplatnoj pravnoj pomoći koji je započela od 1. veljače 2009. godine, a koji se odnosi na sve građane pa tako i na pripadnike nacionalnih manjina prijeći različite pojavne oblike diskriminacije, jednako kao što su i uvedeni mobilni timovi za učinkovitije rješavanje statusnih prava nacionalne manjine, romske nacionalne manjine kao što se i Nacionalnim programom za Rome od 2003. godine prioritetno rješavaju zahtjevi za stjecanje hrvatskog državljanstva i reguliranje njihovog boravka. Hvala vam lijepa.
I gospodin zastupnik Dinko Burić, replika.
Gospodine potpredsjedniče kad je kolegica govorila zaboravljamo koja je točka dnevnog reda. Točka dnevnog reda je Izvješće o provođenju Ustavnog zakona i o utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH. E pa sad kad je to tako, zašto onda nitko ne govori i zašto se u izvješću ne spominje da je sporan utrošak sredstava samo za pripadnike srpske nacionalne zajednice jer što je sa novcima koji nisu prikazani u izvješću, a koji se isplaćuju iz pričuve, dakle Vlada Republike Hrvatske u više navrata je iz pričuve isplaćivala milijune kuna unatoč tome što financira Srpsku nacionalnu zajednicu direktnim dogovorom sa gospodinom Pupovcem. I s druge strane, o tome postoje dokumenti, vi jako dobro znate o čemu ja pričam i zašto toga nema u izvješću kad se zna da su u pričuvi sredstva osigurana samo za situacije, za hitne i nepredviđene situacije. I drugo, kako je moguće da Vlada Republike Hrvatske svojom jednom odlukom naloži svakoj jedinici lokalne i područne samouprave da isplati prema rezultatima izbora uobičajenu naknadu za troškove izborne promidžbe, dakle tamo za nacionalne manjine, a da je samo srpskom Narodnom vijeću Milorada Pupovca ta ista Vlada isplatila i 500 tisuća kuna za iste namjene. A na tim izborima su sudjelovale i mnoge druge nacionalne manjine i njima nisu isplaćivana takva sredstva. Pa ne mislite li da je ovo diskriminacija čak i prema ostalim nacionalnim manjinama?
Gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, gospodo predstavnici Vlade. Ja bih razgovarao i raspravljao dakle o ovom izvješću s jedne druge točke gledanja, a koja se također dakako tiče ovog izvješća i nikako ne mogu govoriti niti sebi dajem za pravo da ocijenim zadovoljstvo nacionalnih manjina u RH niti njihovih ovdje predstavnika koji sjede u Saboru. To ostavljam njima, ali iznijet ću svoj stav u ovom izvješću i iznijet ću što ja mislim o ovom izvješću i kao dokumentu i kao svemu onome što se u ovome izvješću prikazalo i provodi. Mislim da Hrvatska može biti ponosna u kojoj mjeri i na koji način vodi brigu o vlastitim građanima, dakle pripadnicima nacionalnih manjina. I mislim da Vlada radi dobro i mislim da je to prije svega odgovornost i interes RH i sada i ubuduće. Međutim, istodobno kad govorimo o ovoj problematici, a i u dijelu izvješća imamo određenu vrst komparacije sa pitanjima i statusom hrvatske nacionalne manjine u europskim zemljama. Kao zastupnik u Hrvatskom saboru i kao predsjednik Odbora za Hrvate izvan RH htio bih nekoliko riječi kazati da se i hrvatska javnost na koncu podsjeti gdje sve imamo hrvatsku nacionalnu manjinu i kako izgleda njen život i koja je njena situacija u zemljama u kojima živi. Dakle, podsjećam da hrvatsku nacionalnu manjinu u različitim oblicima imamo u Austriji, u Bugarskoj, u Crnoj Gori, u Češkoj, u Italiji, Kosovu. U Austriji imamo oko, procjena je da je oko 27 tisuća Hrvata. Tamo se za potrebe njihove izdvaja negdje oko milijun i 150 tisuća eura. U Bugarskoj imamo oko tisuću i pol samo Hrvata i ne izdvajaju se uopće sredstva za njihove potrebe. U Crnoj Gori imamo oko 10 tisuća Hrvata i za njihove potrebe se izdvaja oko 65 tisuća eura. U Češkoj imamo oko 800 Hrvata koji su se tako deklarirali i nažalost zbog onih Denešovih zakona kojim su Hrvati zapravo asimilirani nemamo podatke, dakle i nemamo veći broj naših ljudi. U Italiji imamo oko 60 tisuća Hrvata i sredstva se izdvajaju na način da oni apliciraju u različitim programima i projektima i dobivaju eventualnu financijsku potporu. Ali, su tamo priznati samo kao jezična manjina. U Kosovu imamo svega oko 350 Hrvata, a bilo ih je 8 tisuća i 800, dakle blizu 9 tisuća prije rata i nisu priznati i ne dobivaju nikakva sredstva. U Mađarskoj procjenjuje se da živi oko 50 tisuća Hrvata, organizirani su u Hrvatskoj samoupravi i zadovoljni smo položajem Hrvata u Mađarskoj i to je ocjena naših ljudi, odnosno predstavnika Hrvata iz Mađarske. U Makedoniji ih ima oko 3 tisuće i dobivaju ukupno oko 3 tisuće eura na godišnjoj razini. U Rumunjskoj 7,5 tisuća i dobivaju oko 300 tisuća eura. U Slovačkoj 3 tisuće do 4 i imaju potporu od države na razini od oko 53 tisuće za različite projekte, 53 tisuće eura. U Sloveniji živi procjenjujemo oko 55 tisuća Hrvata, međutim tamo nisu priznati kao manjina. U Srbiji, procjena je naša s obzirom da se u nekoliko razreda vode s ciljem asimilacije itd., ali procjena je da tamo živi do 200 tisuća Hrvata i otprilike država ih financira sa 323 tisuće eura. Općenito kad govorimo s predstavnicima hrvatske nacionalne manjine iz europskih zemalja oni uglavnom iskazuju svoje nezadovoljstvo države, odnosno države u kojoj žive. Sporazume Hrvatska ima o zaštiti manjine sa Srbijom, sa Makedonijom, s Crnom Gorom još nije potpisan, s Mađarskom, Italijom na razini ove jezične manjine te sa Austrijom koji je naslijeđen od Jugoslavije. U razgovoru sa predstavnicima međuvladinih mješovitih odbora koji zapravo nadziru provedbu zaštite manjina na jednoj i na drugoj strani oni naglašavaju problem u nepoštivanju međunarodno potpisanih sporazuma. Prije svega se ovo odnosi na državu u kojoj imamo brojnu nacionalnu manjinu, a to je Srbiju, koja ni s minimum reciprociteta ne poštiva potpise koje je sama potpisala i iz kojih proizlazi njena obveza. Navodim primjer ovdje drugi put u Hrvatskom saboru kako ne samo da Republika Srbija ne izdvaja dovoljno sredstava i ne potiče hrvatsko obrazovanje i kulturu Hrvatske djece kada su u pitanju Hrvatski udžbenici nego im onda kada iz Republike Hrvatske budu osigurani ti udžbenici i kada se žele prebaciti u Republiku Srbiju onda znaju stajati i po pola godine i godinu dana na prijelazu graničnome i ne dobijaju odobrenje za prijelaz granice kako bi bili korišteni. S druge strane istim takvim sporazumom je predviđeno da Hrvati u Republici Srbiji budu zastupljeni u parlamentu, na žalost niti se to pravo poštuje niti je čak ispoštivan radno pravni status naših nastavnika u Republici Srbiji. I tamo čak ti ljudi rade kao stranci, jer na žalost suprotno svemu onome što proklamira i Republika Srbija i obvezuje se da će provoditi, ne znam zaštitu u ovom slučaju Hrvatske nacionalne manjine to ne ispunjava. Na kome je odgovornost za ovakvo stanje Hrvatske nacionalne manjine za one slučajeve za koje nismo zadovoljni. Ja mislim isto onako kako je odgovornost na Republici Hrvatskoj za zaštitu nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj, isto tako odgovornost prije svega trebaju preuzeti zemlje koje su domaćini čiji su Hrvatski građani, odnosno čiji su pripadnici nacionalne manjine njihovi građani i državljani. Dakle, to je odgovornost na tim državama. Svojevrsnu odgovornost dakako bez obzira na to što Hrvatska čini i u budućnosti i sada ima i Republika Hrvatska i sve njene institucije da na svaki način nastoji ispoštivati dakle u smislu uvjetovanja ako treba ili ne znam diplomatskim svim aktivnostima koje treba poduzeti kako bi se međunarodno potpisani sporazumi poštivali i kako bi zemlja u kojima živi Hrvatska nacionalna manjina provodila taj sporazum. Ja znam da Hrvatska nikada neće pristati niti to potičem da povlači pitanje reciprociteta u poštivanju manjinskih prava, jer Hrvatska je odlučila to je njena odluka samostalna i vodi politiku samostalno kada je u pitanju odnos prema vlastitim nacionalnim manjinama ali isto to daje joj za pravo da i na razini Europskoj i na razini bilateralnoj da ustraje na onome da se ispoštiva sve ono što različite nacionalne manjine imaju i u državama u kojima živi Hrvatska nacionalna manjina. Ja na koncu moram kazati da je za tako loše stanje, tamo gdje je loše stanje, a ima ga u brojnim državama, svojevrsnu odgovornost snosimo i mi zastupnici. Dakle ja kao predstavnik izabran dakle na listi Hrvata izvan Republike Hrvatske, to odgovornost na tome i zastupnika, nacionalnih manjina u Hrvatskom saboru koji predstavljaju pojedine nacionalne manjine. Ne može kazati nikada kolega Pupovac kako nije i sam odgovoran za stanje Hrvatske nacionalne manjine u Srbiji. Kolega Radin, u Italiji itd. Prema tome, dakle, svi skupa ovdje moramo preuzeti odgovornost i jednim zajedničkim usklađenim naporom moramo barem približiti poštivanje onih manjinskih prava u zemljama u kojima živi Hrvatska nacionalna manjina kao što ga imaju nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj. Neću niti spominjati ovdje, niti je vrijeme, Hrvate u Bosni i Hercegovini koji su narod, nisu nacionalna manjina ali su na žalost Ustavom na posve neprihvatljiv način gotovo dovedeni na razinu nacionalne manjine. Zaključio bih, Republika Hrvatska donosi uskoro Strategiju odnosa Republike Hrvatske prema Hrvatima izvan Republike Hrvatske, u kojoj će jedan segment biti posvećen i hrvatskoj nacionalnoj manjini. To će biti vrlo učinkovit, nadamo se, instrument i doprinos Hrvatske vlade ispravljanju ovog lošeg stanja u kojem se nalazi Hrvatska nacionalna manjina u Europskim zemljama. Ja molim sve ovdje nazočne zastupnike, bez obzira na stranačku pripadnost, da kada dođe taj dokument u raspravu da mu daju punu potporu i na tome ponavljam, imamo odgovornost i mi koji formalno predstavljamo Hrvate izvan Hrvatske ali i ... zastupnik koji sjedi u ovom Saboru. Hvala lijepa.
Hvala. Tri replike. Prvi je gospodin zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo, obzirom da je kolega Bagarić dosta govorio o položaju nacionalne manjine, pripadnika nacionalne manjine u drugim zemljama, vjerujem da ćemo o tome detaljnije govoriti kada dođe, sami ste spomenuli, ta točka na dnevni red, ali ja mislim da je položaj Hrvatske nacionalne manjine na čast ili na ponos ili na sramotu tih zemalja. Ja bih volio kada se u nekom od tih parlamenata digne jedan predstavnik Hrvatske nacionalne manjine pa ima argument kazati ono žestoko kako su u Hrvatskoj poštuju prava drugih manjina i da to bude osnovni argument. Javio sam se da vam kažem da mi nije jasno vaša zadovoljstvo i ponos s time što Hrvatska radi na ovom planu. Često zadovoljstvo i ponos nisu motivirajući, jer kada smo zadovoljni onda nas to uljulja i ne radimo nešto da napravimo veći iskorak. Ja sam se bavio malo matematikom pa sam sračunao, samo ću dva segmenta. Dakle, kada je riječ o korištenju prava jezika u jedinicama lokalne samouprave i uprave, ako idemo ovim tempom evo za 3 do 4 godine bi to mogli ispraviti, a kada je riječ o prisustvu pripadnika Nacionalne manjine u predstavničkim tijelima u jedinicama lokalne i regionalne samouprave ako nastavimo ovim tempom za 10 godina će nam biti usklađeni svi statuti i ima ćemo tamo pripadnike. Prema tome, ja ne vidim tu razloga za zadovoljstvo, ja bih volio da svi budemo nezadovoljni i da riješimo one manjkavosti koje su navedene u Izvješću kao minus.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Ja sam upravo iz tog razloga o kojem ste sada vi govorili da nije moje da ja ocijenim zadovoljstvo ili ne zadovoljstvo predstavnika ovdje u Saboru nacionalnih manjina koje zastupaju i nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj. Ali iščitavajući izvješće i vidjevši sve što Hrvatska čini i protivno krizi i protivno različitim problemima s kojima se susreće i protivno naslijeđu, dakle mi ne možemo zaboraviti da je jučer doslovno Hrvatska bila izložena jednoj brutalnoj agresiji i da smo sada dosegli tu razinu. I s te strane mislim da možemo biti zadovoljni. Normalno da prihvaćam ovo što vi kažete da sve se uvijek može unaprijediti i biti bolji, ali ukupna ocjena, ja mislim na koncu konaca, ...predstavnika nacionalnih manjina koji podupiru rad Vlade i koji podupiru ovo Izvješće govori u prilog toga da imamo razloga biti stvarno zadovoljni.
I gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil, replika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja bih se malo osvrnula malo na bilateralne ugovore, oni u svakom slučaju mogu osnažiti zaštitu nacionalnih manjina. Međutim, oni mogu u datom momentu biti opasnost ako se počnu favorizirati manjine na temelju bilatelarnih ugovora. Mi već danas u pojedinim pozicijama u proračunima nalazimo temeljem bilatelarnih ugovora. Tim više postoji opasnost da si zakompliciramo, jer neke ugovore priznajemo kao bilatelarne a neke ne. mi naime imamo 5 ugovora koji su direktno sklopljeni kao bilatelarni ugovori o zaštiti nacionalnih manjina. U ovom izvješću se spominje upravo ugovor sa Austrijom iz '55. godine gdje se jednim člankom štiti Hrvatska manjina tamo. Nažalost, ne spominju se dva ugovora između Češke i između Slovačke koje je sklopila Republike Hrvatska već znači '97. čak i sa Slovačkom nešto kasnije gdje se ugovorima o kulturnoj suradnji, znanstvenoj, suradnji na području obrazovanja upravo govori gdje su članci izdvojeno o način zaštite Hrvatske manjine u tim zemljama odnosno obrnuto Češke odnosno Slovačke manjine ovdje, a ovdje su to nažalost kao bilaterala ne spominje, što se tu već na neki način diskriminira da se nešto uzima kao bilaterala nešto ne uzima kao bilaterala. S druge strane slažem se s onim da i mi zastupnici trebamo odigrati važnu ulogu, međutim ono što mi ne možemo a to ne možemo da mi organiziramo tu manjinu u toj drugoj zemlji jer bi to bilo ne fer mijenjanje, a vrlo često ta zemlja daje recimo Češka, Slovačka na dispoziciju određena sredstva prema programima kao što to radi EU, a te manjine nemaju kapaciteta da to apsorbiraju. Tako da ne znam na koji način im pomoći, ali želja zasigurno postoji i dobro je ako tako radimo.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Čuhnil, ja mislim da smo govorili o istoj stvari ja bih rekao na isti način. U ovom izvješću mislim da bi bilo dobro samo da ne bude na razini bilateralnih ne znam nekih dogovora izviješteno o tome što je sa Hrvatskom nacionalnom manjinom u pojedinim europskim zemljama, zato predlažem predstavnicima Vlade da to izvješće doista prošire, da ga prošire i da bude više od jedne stranice koje će stalno prikazivati stanje Hrvatske nacionalne manjine u europskim zemljama i koje će biti na koncu poticaj da što više moguće unaprijedimo taj položaj. S druge strane, ja razumijem da ne možete niti vi, niti ja, niti bilo tko drugi organizirati Hrvatsku nacionalnu manjinu u pojedinim europskim zemljama, ali vi i mi i Vlada i svi možemo doprinijeti tome da bar domicilna zemlja ne radi na razbijanju te nacionalne manjine. Svjedoci da u REpublici Srbiji se na određeni način doslovno potiče podjela Hrvata na Bunjevce, na ove i one, tako je. Dakle, prema tome mi moramo utjecati na vlade zemalja u kojima živi naša manjina da pomognu i da ne priječe razvoj nacionalne manjine i da ispune barem međunarodne ugovore i standarde koji su europski i koji su ako ne onakvi kakve ispunjava Hrvatska onda bar na europskoj razini.
I gospodin zastupnik Dinko Burić, replika. Izvolite.
Bit ću kratak. Malo je stvari u kojima se ja slažem sa stavovima koje sam čuo od zastupnika HDZ-a u ovom sazivu. Ovaj put kolega Bagarić s vama se u potpunosti slažem i nema tome što dodati. Dodat ću samo to, tako razmišljaju zastupnici HDSSB-a Glavaševe stranke.
Gospodin zastupnik Goran Heffer. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, poštovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Evo pred nama je Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2009. godinu za potrebe nacionalnih manjina. Dakle, riječ je o jednom širokom iscrpnom izvješću kao što ustvari zaslužuje jedan Ustavni zakon, budući da nije kao što je ovdje par puta spomenuto nije riječ o jednom običnom zakonu nego o zakonu sa ustavnom snagom. A jednako tome stoga što je riječ o tome kakav položaj, ulogu i značaj imaju nacionalne manjine u sveukupnoj demokratskoj slici jedne države, ovoga puta RH o čemu smo više puta rekli i u ovim klupama, a da tako kažem redovito iz Europe na te stvari bivamo upozoravani. Ja bih ovdje govorio o ulozi nacionalnih manjina na lokalnoj razini, budući da dolazim iz Vukovarsko-srijemske županije, dakle iz županije u kojoj je svaki 5. stanovnik je pripadnik nacionalne manjine i koja je primjer jedne multinacionalne županije pa po svemu bi trebala biti primjer onoga kako se radi u području poštivanja, izgradnje i razvijanja prava nacionalnih manjina. Nakon održanih izbora za predstavnike nacionalnih manjina u Vukovarsko-srijemskoj županiji konstituirano je 5 županijskih vijeća i izabrana su tri predstavnika nacionalnih manjina na županijskoj razini. Jednako tako 24 vijeća su formirana u jedinicama lokalne samouprave i 6 predstavnika nacionalnih manjina su u jedinicama lokalne samouprave izabrani. Dakle, sve skupa negdje 38 vijeća i predstavnika nacionalnih manjina su nakon izbora konstituirani. Gledajući ovo izvješće i uzimajući u obzir što je ustvari temeljna funkcija nacionalnih manjina, a to je da budu partneri jedinicama lokalne samouprave u obnašanju vlasti i u izgradnji jedinica lokalne samouprave. Ukazao bih ovdje na nekoliko detalja. Dakle, neću govoriti široko nego ću se koncentrirati na ovo izvješće, jednako tako i na priloge koji su ovdje priloženi izvješću. Dakle, u prilogu koje je priložila Vlada Republike Hrvatske ovome izvješću se nalazi popis vijeća i predstavnika nacionalnih manjina koji su obuhvaćeni odlukom o financiranju. Od prethodno spomenutih 38 konstituiranih vijeća i predstavnika nacionalnih manjina, ovim prilogom Vlade obuhvaćeni su 22. od toga je 17 vijeća i 5 predstavnika nacionalnih manjina. Bilo bi logično da u okviru predstavnika nacionalnih manjina budu obuhvaćeni barem svi oni županijski budući da je njihov karakter predstavljanja nacionalnih manjina je jedan širi karakter na lokalnoj razini. Dakle oni bi trebali u biti onaj vodeći dio nacionalnih manjina na području županije koju pokrivaju. Podsjećam, Vukovarsko-srijemska županija je županija sa preko 200 tisuća stanovnika i rekoh, svaki peti stanovnik, dakle gotovo 40-tak tisuća stanovnika su pripadnici nacionalnih manjina. Ovdje iz svega vidim da postoji dakle županijski predstavnik nacionalnih manjina koji nije obuhvaćen ovom odlukom. Neću reći da je to posljedica odluke Vlade u smislu da je ona odlučila tko zaslužuje tko ne. Možda je riječ i o onom dijelu prikazivanja potreba i zaista predstavljanja manjina u pravom smislu riječi. Naime, budući sam dijelom i upoznat sa situacijom u pogledu predstavnika nacionalne manjine Nijemaca i Austrijanaca u Vukovarsko-srijemskoj županiji, budući da surađujem sa udrugama koje tamo funkcioniraju, čak sam član jedne od tih udruga, moram tu stvar i ovdje spomenuti iako sam o njoj raspravljao i na županijskoj skupštini jer i županijske skupštine redovito o ovim stvarima raspravljaju. Svake godine imaju izvješća, dodjeljuju određena sredstva i logično je da se brinu o tome kako se sredstva troše i u kojem obliku. Ponavljam, neprihvatljivo je da jedan županijski predstavnik ne bude obuhvaćen i da se ne pokaže da egzistira posebno u tom istočnom dijelu Hrvatske gdje osim Osječko-baranjske županije, Vukovarsko-srijemska županija i ovo što ima ovdje u Gradu Zagrebu su zaista lokacije na kojima se nalaze navedeni predstavnici njemačke i austrijske nacionalne manjine. Moram reći da sam upoznat s tim da je bilo određenih problema u 2009. godini u funkcioniranju samog predstavnika. Bilo je određenih nejasnoća oko podnošenja izvješća o radu, oko podnošenja izvješća o trošenju sredstava, oko toga tko koga predstavlja, na koji način itd. Naime, dogodio se na kraju jedan čudan slučaj, da su se udaljili predstavnik nacionalne manjine i recimo udruge koje okupljaju pripadnike tih nacionalnih manjina. To udaljavanje je doseglo čudne razmjere, otišlo je do suda. Tako da možda je to posljedica, odnosno možda je ovo neobuhvaćanje odlukom o financiranju posljedice i takvih događanja. Stoga bih ja, evo i savjet za nacionalne manjine, molio da se malo pozabave tim problemom, da nastoje taj problem riješiti ako je to ikako moguće u prvom redu kako bi pripadnici nacionalnih manjina Nijemaca i Austrijanaca mogli funkcionirati na pravi način. No jednako tako želim istaknuti ovdje da je udruga koja ne funkcionira prema izvješću predstavnika koje je bilo podneseno, dobila 21 tisuću kuna za kulturni amaterizam, dakle udruga Nijemaca i Austrijanaca u Gradu Vukovaru. Tako da postoje nekakve nelogičnosti, a ja samo koristim ovaj primjer kako bih ukazao da vrlo vjerojatno na određenim razinama kod nekih drugih pripadnika nacionalnih manjina možda postoje jednako tako nerazjašnjene stvari. Još jednu stvar bih ovdje ukazao, a tiče se ovoga drugoga dijela, dakle tiče se priloga koji smo dobili, koji se naziva funkcioniranje vijeća i predstavnika nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj. Dakle, na 50-tak stranica je predstavljeno jedno zaista opsežno i sveobuhvatno empirijsko istraživanje iz područja manjinskih prava u Republici Hrvatskoj. Budući da je riječ o prvom ovakvom izvješću i budući da je riječ o izvješću koje je metodom anketiranja pripadnika nacionalnih manjina dobiveno, vrlo interesantno za sagledati sve što je to izvješće donijelo jer se na taj način mogu zaista locirati određeni problemi. Dakle, potrebno ga je i pomno proanalizirati i vidjeti gdje se, u kojim segmentima problemi mogu rješavati i unapređivati i život i rad pripadnika nacionalnih manjina. Zašto spominjem ovo izvješće i određene probleme? Zato što jednako tako, ponovno ponavljam, iz perspektive vijećnika u Županijskoj skupštini Vukovarsko-srijemske županije i čovjeka koji surađuje s udrugama, znam da je jedno od problema to što određena izvješća koja se podnose i jedinicama lokalne samouprave, dakle vijećima i županijskim skupštinama pa vrlo vjerojatno i uredu Vlade, su skup jednih šturih podataka koje u sebi mogu sadržati određeni subjektivitet ili subjektivnost samoga podnositelja izvješća. Može se nešto i prešutiti što nije u interesu onoga tko podnosi izvješće, a može se istaknuti nešto što je možda u njegovom interesu, a i nije tako reprezentativno za rad manjinske zajednice. Druga stvar, istaknut ću jedan problem koji je vrlo čest i vidi se iz ovoga priloženoga istraživanja. To je problem prostora za rad vijeća i predstavnika nacionalnih manjina. Vijeće još kako tako, predstavnici jako slabo. Potrebno je dakle u tom kontekstu pokušati rješavati je li se u prostoru okupljaju upravo predstavnici manjina i rade svoj dio posla. Dakle zaključujem, ovo izvješće u cijelosti prihvaćam i evo molim oko ovih pitanja koja sam postavio da se malo povede računa i kod Ureda Vlade Republike Hrvatske za nacionalne manjine, ali i na lokalnim vijećima i županijskim skupštinama.
Hvala. Dvije replike. Prva, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh.
Kolega Heffer, s pravom upozoravate na probleme koji nastaju zbog nemogućnosti suradnje predstavnike manjine Nijemaca, Austrijanaca u Vukovarsko-srijemskoj županiji i samih udruga koje se bave tom manjinskom problematikom, ali na sreću udruge o kojima ovdje govorimo, prije svega Udruga Nijemaca i Austrijanaca u Vukovaru i Njemačka zajednica u Osijeku, uspostavile su jedan vrlo dobar odnos gdje zapravo udruga u Vukovaru funkcionira i kao njen ogranak jer Njemačka zajednica u Osijeku poznata kao Deutsche Gemeinschaft je kao takva najveća, najsnažnija i definitivno najbolje i najotvorenije skrbi o brojnim problemima, od imovinskopravnih, državljanskih, kulturnih, prosvjetnih itd. Tako da se ti problemi koji postoje sa predstavnikom manjine zapravo na neki način kompenziraju pravilnim i dobrim radom ovih dviju udruga. Na žalost za razliku od zajednice u Osijeku udruga u Vukovaru nema dobre uvjete za rad. Ja podsjećam nekad je u Vukovaru živjela vrlo brojna njemačka manjina. Nije samo familija Eltz poznata obitelj u našemu gradu Vukovaru, nego i mnogi drugi. Od toponima koje tamo nalazimo švapskog brda pa na dalje svjedoči nam to. Ali udruga koja baštini jednu dugu povijest, manjine u tome gradu na žalost nema niti prostorne uvjete za rad. I volio bih da se nađe i snage i volje da im se u tom smislu pomogne, a žao mi je što to ne radi predstavnik manjine. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Stjepan Heffer.
Hvala lijepa uvaženi kolega Beus Richembergh. Upravo sam se, dakle i referirao na dva problema. Jedan problem je problem komunikacije, pa nakon toga i suradnje predstavnika onih koji su izabrani. Naravno, uvijek valja utvrditi način na koji je netko izabran, koliko je pripadnika nacionalnih manjina izišlo na biralište, izabralo ga itd. I s druge strane udruga koje su zaista onaj dio manjinske zajednice koji pronose tradicijski dio, koji pronose kulturni dio određenih nacionalnih manjina i koji rade. I drugi problem je naravno problem prostora gdje će to raditi, na koji način i kako će raditi, u kojoj razini kvalitete. I evo koristim priliku poštovani kolega Beus Richembergh da izrazim zadovoljstvo što ćete koliko sam informiran uskoro iza nove godine predstaviti vašu knjigu u Vukovaru vezano na manjinski dio njemačke narodnosne zajednice, pa evo možda ćete tom prilikom moći i vi pomoći u nekim stvarima kako bi se određeni problemi rješavali što brže. Hvala lijepa.
I gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa naime, želim samo replicirati kolegi Hefferu u dijelu da zaista se slažem da odnosi udruga i vijeća odnosno predstavnika nacionalnih manjina nisu regulirani, da s jedne strane imamo izabrana tijela koja imaju definirane ovlasti kroz Ustavni zakon članak 31. Jednako tako i način financiranja i s druge strane imamo udruge. I to udruge koje eventualno rade, rade dobro, štite kulturu i identitet nacionalnih manjina. Ali imamo na žalost i udruge one koje su osnovali tri člana recimo i koji vrlo često zlorabe taj položaj, koji vrlo često kroz udruge provode razni etno biznis itd. I sad kako to uskladiti? Mislim da bismo morali poraditi upravo na kvalitetnijoj regulativi, da ipak izabrana tijela na neki način budu kontrolni mehanizmi onoga što se događa u samo formiranim udrugama. Ali normalno i spona prema jedinicama lokane samouprave, a ne da je sve prepušteno stihiji. Mislim da moraju postojati odgovornosti. I ja upravo od ovog Zakona kada smo tražili da se Zakon o registru proširi i na način rada na financiranje, da upravo na neki način zahvati i ovaj segment suradnje, odnosno definira šta su čije kompetencije. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Stjepan Heffer.
Zahvaljujem uvažena kolegice Čuhnil. Naravno, postoji problem udruga koje okupljaju tri člana i na taj način dobivaju određena sredstva. Naravno, postoji problem izabranih predstavnika koje je izabrao kritično mali broj predstavnika manjina koje ih biraju, koje isto tako dobivaju sredstva za svoj rad, pa ga onda pravdaju ne znam čime. No, u svakom slučaju udruga je jedan širok pojam koji osim samih članova pripadnika manjina može u sebe uključiti i ljude koji nisu pripadnici manjina koji će pomoći u radu udruge. I na kraju krajeva, ono što se vidi iz rada udruge jeste vrlo prepoznatljivo i transparentno. Dakle, ako postoje programi, ako postoje da tako kažemo priredbe, manifestacije ili nešto drugo to se jasno može reći. Teško je reći da je, ako naravno nije riječ o udruzi od tri člana da postoji udruga koja broji 20, 50 ili 100 članova pa se kaže da je ne znam što napravljeno. To se mora u svakom slučaju vidjeti. Ja se zalažem za raščišćavanje tih problema koji postoje na toj relaciji predstavnik udruge pa i ostatak koji nije, dakle okupiran ili okupljen predstavnika manjina, sve u interesu i u cilju što kvalitetnijeg prezentiranja i problema manjinske zajednice i njihovoga rada i njihovoga značaja za Republiku Hrvatsku. Hvala lijepa.
Hvala. I gospodin zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ja sam pripremio samo dvije, tri stvari za reći u osobno ime. Ali prije nego što bih rekao nešto u osobno ime želim reći nešto za što imamo dogovor i sa ostalim pripadnicima, zastupnicima bolje rečeno, pa i mislim pripadnicima nacionalnih manjina i to se tiču još neke dodatne konstatacije oko Izbornoga zakona koji nismo uspjeli reći radi vremena kada smo govorili, kada je gospođa Čuhnil lijepo govorila u ime kluba nacionalnih manjina. Do petnaestog, gledam vas gospodine Šeks ne znam zašto, do petnaestog dvanaestog [[Upadica Šeks: Ja ću vam reći ljepote radi.]] radi ljepote. Do 15.12. dogovor je da bude usvojen Izborni zakon ove godine, Izborni zakon. Ako je tu, onda je nemam više ništa reći. Ali ipak ću vam reći. I taj Izborni zakon za Sabor, naravno zastupnike u Saboru i naravno taj Izborni zakon za što je dogovoreno ponavljam da bude usvojen do 15.12. u tom Izbornom zakonu resipira se ono o čemu odavno govorimo i što je sad napokon postignuto, moraju biti resipirani one promjene u ustavnome, koji smo donijeli ove godine u Ustavnome zakonu. Ja znam da je ovo izvještaj za jednu drugu godinu, ali budući da godinama govorimo o tom istom problemu mislim da je vrijeme i sada da govorimo o tom istom problemu. Znači, do 15.12. mi moramo donijeti taj zakon i molimo vas gospodo iz Vlade i gospodo iz koalicijskih stranaka molimo vas da to bude samo taj dio. Jer ako ćemo mi ići na nekakav zakonik koji će uključiti i izbor, zakon izbora predsjednika Republike, i ako ćemo ići također u jedan zakonik koji će uključiti i lokalne izbore mi iz tog problema tako lako nećemo izaći, a moramo izaći jer Ustav nas to obavezuje. Znači to je nešto što smo odlučili jučer na klubu, za što smo poslali i gospođi premijerki Kosor pismo i vama gospodin Šeks, i očekujemo da to, da napokon ta priča koja dugo traje da bude okončana. Samo dvije riječi oko onoga što je rekao kolega i prijatelj Damir Kajin, jer me prozvao, pozvao me bolje rečeno da govorim o tome o situaciji u školi u Novigradu. Radi se o jednoj tužnoj priči, oko te tužne priče su se mnogi uhvatili koji jedva čekaju da govore loše o međuljudskim odnosima u Istri, i koji jedva čekaju da govore loše o manjinama u Istri, ja bih htio samo uputiti ovdje jedan apel onima koji su mi najbitniji u cijeloj toj priči a to su roditelji gdje su premala pa teško da im uputim apel, roditeljima te djece koji misle upisati djecu u talijanskoj školi u Novigradu u idućoj godini situacija je riješena u Novigradu i molim sve te roditelje da bez ikakvih strahova koje, o čemu je govoreno prije ovdje, bez ikakvih strahova upisuju djecu u talijanskoj školi, jer sve ono što se dogodilo ovdje, što se dogodilo oko ovog slučaja zapravo nije plod nacionalizma, nije plod nacionalnosti, nije plod nacionalnih obilježja ove ili one kandidatkinje, to je plod lokalne kuhinje, a iza toga stojim. A to što se uključila, uključilo Državno odvjetništvo, policija, lokalni i na svu sreću nikakav drugi HDZ, to je samo dokaz da smo u predizbornoj godini i da svatko može loše pristupiti svojoj izbornoj kampanji. I na kraju, na kraju kao treće, ono što je rekao gospodin Grubišić koji se hvala Bogu vratio, pa tako mi može replicirati poslije. Nedavno smo prošli kroz jedan aerodrom, bili smo gospodin Marin Jurjević i ja na jednom dalekom putovanju, taj je aerodrom u Hustonu. Na tom aerodromu u Hustonu je sve dvojezično. Na tom aerodromu u Hustonu od dućana, do poziva preko razglasa, do informacija, do toalete, imam sliku, sve dvojezično, sve je na. … [[Upadica se ne razumije.]] Je, je, ima veze, vidjet ćete brzo. Sve ima, sve je na engleskom i na španjolskom. I išao sam pitati jednog policajca da li je svaki policajac mora znati španjolski ovdje, on je rekao ne svaki policajac, u južnom Teksasu svatko tko hoće se zaposliti u javnoj i u državnoj službi mora znati španjolski. I kada mi govorimo o tome da policajci u Istri bi trebali znati talijanski, mi ne govorimo o turističkoj policiji. Jedan dan ćemo imati turističku policiju, koja se bavi turizmom pa može govoriti i engleski, može govoriti i francuski, itd., mi govorimo o policiji koja mora respektirati zakone koji se odnose na statute koji imaju u sebi dvojezičnost. Znači koji moraju respektirati povijest jednoga kraja, koji moraju respektirati tradicije jednoga kraja i koji moraju respektirati ono što većina misli u onom kraju, jer da većina ne misli tako ne bi izglasala takve statute. Naravno postoje i u Teksasu kauboji koji ne misle tako, ali onima koji ovdje ne misle tako ja poručujem pa ne morate dijeliti naše mišljenje, ali pustite da mi kod sebe, kod kuće, u našoj županiji, u našim županijama bolje rečeno odlučimo o tome. I ako je tamo talijanski jezik sredine, onda pustite nama da odlučimo da javne službe pa i policija, da se mi dogovorimo policija, policajci, mislim u većini slučajeva na žalost ne znaju talijanski jer jednostavno kadrovska politika takva da svi imaju problema i svi imaju poteškoća, ali težnja je ka tome da znaju upravo zato što je to obilježje ne manjine, nego je to obilježje područja i zato ja oštro prosvjedujem protiv onoga što je rekao gospodin Grubišić prije, i kažem da ono, onaj koji govori na taj način nema pojma o Istri, nema pojma o multikulturalnosti, i nema pojma o tome što znači poštivati manjine na osnovi volje većine, i nema pojma o tome da većina u Istri zapravo to itekako smatra obilježjem i bogatstvom jedne regije. Ako nekomu smatra da smo mi posebni, mi to ostavljamo njemu kao privatni, kao njegov privatni problem, ali molimo ga da ne dolazi o tom problemu uređivati kod nas kući. Hvala.
Hvala. Tri replike. Prva gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Furio je zaista u prvom dijelu govorio o onom što nema u ovom izvješću, ali je govorio o ustavnom zakonu, govorio je o manjinskoj legislativi, odnosno ono što se itekako tiče nacionalnih manjina. Govorio je o tome da smo ove godine promijenili ustavni zakon i o bojazni da isto tako će biti problema sa implementacijom, a podsjetimo se da je većina nas kroz diskusiju upravo rekla da imamo odlične manjinske zakone, ali da vrlo često u implementaciji ne činimo sve da bi zaista ti zakoni i saživjeli i da bi manjine bile na neki način zadovoljni, odnosno da bi imali sva svoja prava koja im upravo ti zakoni daju, znači ne veća prava. I ja želim kolega reći da dobro da ste to spomenuli, jer ukoliko ne odradimo taj posao sada do 15.12., znači u ovom roku, dogodit će se da iduće godine ne smijemo mijenjati izborni zakon, jer se on ne može mijenjati godinu dana prije izbora, a to znači da ćemo ovo pravo koje smo ove godine unijeli u Ustavni zakon moći konzumirati tek za 5 godina. Što znači da ćemo svake godine opet ukazivati na to kako imamo jedan dobar zakon koji se ne primjenjuje. I stoga, zaista je bitno da se što prije odradi Izborni zakon kako bi se ono što je definirano po Ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina u njega ugradilo i moglo konzumirati u narednim parlamentarnim izborima. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Tanja Vrbat, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Radin evo ja pošto ste se referirali na talijansku Osnovnu školu u Novigradu ja dolazim također iz tog područja i želim isto reći da treba smiriti tenzije, da treba objasniti o čemu se radi. Bilo je proceduralnih greška u tom natječaju itd., da sad ne ulazimo u detalje. Međutim, trebamo biti odgovorni i objasniti u čemu je stvar. Gospođa koja je prije bila ravnateljica te škole bila je hrvatske nacionalnosti. Prema tome, sasvim je normalno da može biti i Hrvatica, može biti Talijanka, može biti i pripadnica Srpskog naroda. To moramo svima razjasniti da to tamo nije sporno. Jer neki kolege pa uključujući i Damira Kajina, nažalost, tvrde da bi trebalo biti, da je normalno da ravnateljica talijanske škole bude Talijanka. A ja smatram da pri jednakim kvalifikacijama sa drugim kandidatkinjama onda može imati i ima prednost, ali ako ne onda ne mora biti. Moramo biti odgovorni i reći da isto tako u hrvatskoj školi može biti ravnatelj izabran, dapače bilo bi lijepo da bude izabran i iz pripadnika talijanskog naroda. A pošto imam malo vremena, evo gospodin iz MUP-a, također sjedi ovdje u klupama Vlade, pa želim pozvati i javno apelirati i pozvati ga na suradnju sa jedinicama lokalne uprave i samouprave u područjima gdje vlada dvojezičnost kako mi u određenim gradovima i općinama školujemo djelatnike gradske uprave oko talijanskog jezika konkretno pa tako pozivam i MUP na suradnju sa lokalnim jedinicama da se vidi da li se određen broj djelatnika može školovati i za te potrebe. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa. Ne odgovaram na repliku od gospođe Čuhnil jer se slažem s njom i da ne gubimo vrijeme, slažem se u potpunosti s njom. Gospođo Vrbat je tako kao što vi kažete, ali je i tako kao što kaže gospodin Kajin. A tako je kao što kaže gospodin Kajin jer mi težimo ka tome da ravnatelji škola na talijanskom jeziku budu Talijani i da je to prirodno. Ali, naravno ustavno je pravo da budu i Hrvati. I u nekim školama, vi ste rekli i sami da prije je bila gospođa ravnateljica je bila Hrvatica. I tako je i to se mora poštivati. Naravno, smatramo da u slučajevima kad imaju podjednake uvjete da bude iz talijanske nacionalne manjine jer ta je stvar normalna, uvijek je bila i tako piše i u zakonu. E, puno vam hvala gospodine potpredsjedniče što ste mi rekli da moram dići to za repliku, ja sam bio zaboravio, ja sam mislio da to dođe po defaultu. Hvala.
Često je zub vremena uzrok zaboravu, ja to znam po sebi. I gospodin zastupnik Boro Grubišić, replika.
Mislite na … [[Govornik se ne razumije.]] gospodine Šeks. Dobro. Gospodine uvaženi kolega Radin vi ste potpuno izokrenuli tezu. Vi zapravo, rekao bih, u vašim mislima nedovoljno sagledavate, da kažem, opću stvar. Naime, Istra je hrvatska zemlja, Istra je hrvatska gruda i hrvatsko područje. I smatram da bez obzira na nacionalne manjine koje tamo ima da bi stanovništvo trebalo poznavati hrvatski jezik pa bi se onda mogli sporazumjeti i sa policajcem koji govori samo hrvatski. Drugo, Houston nije Istra. Analogijom koju ste vi postavili, to je zaista smiješno pa čak i podvala. I to vaša podvala. Vi znate da je Teksas država koja je nakon bitke kod Alamoa pripala SAD-u u kojoj danas živi 40% stanovnika, 40% stanovnika hispanskog podrijetla. Koliko ja znam takva situacija u Istri nije kada govorimo o manjinama talijanskim i nekim drugim. Dakle, potpuno vam je neprimjerene analogija. Drugo, treće pardon, u Slavoniju su svi dobrodošli. Imamo 24 nacionalne manjine, a vi biste meni zabranili kao saborskom zastupniku, kolegi, kao hrvatskom državljaninu, kao onome koji voli Hrvatsku i jasno i Istru iznad svega, vi biste meni zabranili dolazak u Istru. Ma nećete to! Mogli ste Thompsonu zabraniti, ali nećete meni zabraniti. Zapamtite to.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa. Na ovom području, na dijelovima ovog našeg područja doista ima višak povijesti. Na stranu da bi se mogle povesti neke analogije između Teksasa i Istre, ali nećemo ih povesti zato da ne bismo izazvali dodatne rasprave o tome. Ja želim samo reći sljedeće: da u Istri se najbolje zna ono što pripada ovoj sredini i ono što ne pripada. Na kraj pameti mi nije zabraniti gospodinu Grubišiću da dođe u Istru. Nama dođu ljudi iz Japana, dolaze iz svih mogućih dijelova svijeta, ali ako ne želi vidjeti talijanski u Istri ne mora doći jer talijanski je bitan u Istri i Istra se ne može definirati bez hrvatskog i bez talijanskog jezika. I to mi znamo. A ako to vi ne znate ne morate doći provjeriti. Ali ako dođete provjeriti pozitivno sa željom pozitivno, sa željom da naučite onda dođite. A druga je stvar da vi nama kažete da i mi znamo hrvatski pa da nam ne bi trebala smetati dvojezičnost. Znate što je to? To je nešto za što u Istri nitko vas ne bi razumio čak ni oni koji se ne slažu s nama jer je dvojezičnost pravo manjine da njihova, vi ste rekli maloprije, da onaj koji zna hrvatski može pitati … [[Govornik se ne razumije.]] sažeto je to. Ja vam kažem da tamo gdje je službeni jezik talijanski može govoriti hrvatski, može govoriti talijanski. Ja puno puta govorim hrvatski i tamo gdje su skupovi talijanske manjine zapravo što koristim svoje pravo da govorim ili hrvatski ili talijanski. Žao mi je da to ne razumijete, žao mi je da to ne razumijete i nadam se da ćete jedan dan ipak to razumjeti. Hvala.
Gospodin zastupnik Ratko Gajica, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Mi danas govorimo o Izvještaju o provođenju Ustavnog zakona, ali nadam se da se možemo prisjetiti i iste ovakve priče kada smo govorili o provođenju Zakona o suzbijanju diskriminacije ili o sadržajima Izvješća Pučkog pravobranitelja naprosto zato što se radi o osjetljivom pitanju ako smijem tako reći ili o važnom društvenom pitanju za koji imamo pravo tražiti ako mogu tako reći značajnu društvenu osjetljivost i odgovornost kako u tome stoje stvari. Ja ću ovdje reći nekoliko stvari prilično kratko i nadam se da će biti jasno koje je moje mišljenje i kako tu stvari stoje. Čini mi se da se još krećemo u shemi, imamo jako dobre propise, imamo jako dobru normativu a što se prakse tiče napravili smo pomak ili radimo pomak. Ja mislim da je to istina ali ja također mislim i uvjeren sam to nije dovoljno. Ako smo prije pet godina mogli ostati na toj shemi sada moramo praviti korak dalje. Ja mislim da u tom smjeru trebaju ići i rasprave na ovom mjestu ali u tom smjeru treba ići i odnos prema ovim Izvještajima i to kako ćemo se prema njima postaviti i odnos organa koji odgovaraju da se operativno provode zakoni. Druga stvar koju ovdje hoću reći, položaj manjina mjeri se i cijeni prije svega po tome koliko se dosljedno provodi Zakon ili zakoni koji se na te grupacije odnose ili na zaštitu prava tih grupacija odnose. To je prije svega Ustavni zakon i ja mislim da u toj stvari ne možemo biti zadovoljni. Ja ću ukazati na jednu stvar s kojom također nisam zadovoljan. Kada smo govorili i ranije o Izvještaju o provođenju Ustavnog zakona kada smo govorili o Izvještaju Pučkog pravobranitelja, sada nedavno kada smo govorili o provođenju Zakona o suzbijanju diskriminacije, stvara se praksa da te izvještaje uzimamo na znanje i ja mislim da je to iskorak unatrag od prakse koju smo izgradili i naročito u odnosu na potrebu da se prema tim pitanjima, radi se sasvim ... o realizaciji prava manjinskih grupa, dakle kako se ta prava ostvaruju. Ja mislim da svi i ovaj Dom i Vlada i svi drugi moraju u odnosu na to imati aktivniji stav. Radi se naprosto o tome da se ovi Zakoni koji se kažem tiču prava manjinskih grupa ne provode dosljedno. Da ne bi ostalo nedorečen ja ću navesti dva primjera. Vlada je morala donijeti akcijski plan za provođenje Ustavnog zakona čime želi ubrzati to provođenje zakona, ime želi "naturiti" praksi provođenje tog Zakona čime zapravo prizna da se taj Zakon ne provodi dosljedno. I druga stvar u koju je Vlada morala intervenirati, provođenje dopunskih izbora za predstavnike, za učešće tamo gdje je to zakonom propisano, Vlada je morala propisati izbore u nekim jedinicama, protivno volji tih jedinica lokalne samouprave. To dakle govori o tome da se zakoni ne provode automatski, a trebalo bi i to govori o tome da se zakoni ne provode dosljedno. Treća stvar koju ću ovdje spomenuti, provođenje Zakona i stvaranje povoljnije klime, pozitivnije klime, pozitivnog društvenog okruženja u odnosu na položaj i prava i status pripadnika manjina. Ovdje je često bilo govora o tome koliko se novaca ulaže. Položaj manjina prije svega se mjeri tim odnosom društva prema njihovim pravima i njihovom statusu i njihovoj situaciji i odnosom vlasti i one centralne i onih drugih prema njenom položaju, njenim pravima i njenom statusu. Pitanje je tog društvenog odnosa ili tog odnosa na savjest je i Vlade i većine. Dobro je danas ovdje netko rekao ono što može u činiti većina u nikom slučaju nikada ne može učiniti manjina. E sada, ovdje ću s obzirom na to da se i u ovoj dvorani ponekad pošalje poruka koja me začuđuje, reći ću jednu stvar. Još uvijek je, na žalost čini mi se i previše javnih manifestacija pojedinačnih i grupnih, medijskih i drugih koji poručuju citiram iz novina: "Neki u Republici Hrvatskoj moraju hodati na prstima". Vjerojatno netko misli ili ne trebaju hodati. Na žalost i u ovoj dvorani srećom u ne tako puno navrata osjetio sam, čuo sam, prepoznao sam takve sugestije. Peta stvar, ako se položaj manjina mjeri novcima, ja ću samo reći nešto što je matematički se može iskazati. Ovdje je povodom rasprave o proračunu i povodom nekih drugih tema, ali opet o proračunu rečeno, nekim općinama u kojima su u većini pripadnici Srpske nacionalnosti date su dotacije. Stvar je tu potpuno jasna a neće da se kaže. Dotacije općinama se daju kao pomoć sirotinji i što god je više takvih dotacija i što god je više takvih općina u kojima su manjine u većini, to znači da ih je sve više i da su u toliko više sirotinja u ovom društvu. Ako tako gledamo na stvari onda se ja bojim ili jako sam uvjeren da bi onda i o novcima trebali drugačije razgovarati. Još jednu stvar ću ovdje spomenuti i to s jednakom važnošću kao prvu. Svi ljudi koji rade kao predstavnici manjina pa i moji kolege, jako su zainteresirani i jako podupiru da u istoj mjeri koliko RH brine o svojim manjinama da se u tolikoj mjeri brine i o Hrvatima koji su u drugim državama manjina. I ne želimo tu licitirati i ne želimo u toj stvari praviti probleme. To je u našim razmišljanjima i našem djelovanju jako sukladno i bilo bi pogrešno kada bi se izvlačili drugačiji zaključci. Ali kada god govorimo o problemima nacionalnih manjina svojih, naših onda ukazujemo na ono što sam već istakao, društveni odnos u Hrvatskoj još nije stvorio atmosferu s kojom možemo biti zadovoljni. To bi trebalo da bude vodilja i kada se odnosimo prema ovom izvještaju i ovakvim izvještajima. Hvala.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Dinko Burić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Mislim da je ovakva konstatacija i ovakvo obrazloženje da su općine sa većinskim Srpskim stanovništvom imale pravo dobiti pomoć iz državnog proračuna, a svim ostalim općinama u RH koje su te iste pomoći dobivali, 2010. godine su sredstva umanjena, uvreda za svu sirotinju u Hrvatskoj, a gospodine Gajica sirotinja nema nacionalni predznak, a u našoj državi je većinski narod hrvatski narod. Sirotinja je sirotinja i u Općini Donja Motičina, i u Čaglinu i u svim drugim općinama u kojima je većinski narod u kojima je većina hrvatski narod. I nemojte vrijeđati Hrvate koji žive u takvim općinama i sredinama šireći demagogiju na ovakav način. I kada je u pitanju hodanje na prstima, koliko sam ja primijetio ne hodate vi na prstima gospodine Gajica niti bilo tko ovdje, niti bilo kome od nas ovdje pada na pamet da bi vi trebali hodati na prstima. Ali nažalost, djelovanjem vašeg istomišljenika prije 20-ak godina mnogi pripadnici hrvatskoga naroda više uopće ne hodaju.
Odgovor na repliku.
Kolega Buriću, ja se neću upuštati u to kako vaša rasprava tretira i kvalificira Hrvate. Ali ja Hrvate nisam vrijeđao niti mi pada na pamet niti za to imam potrebu. A što se tiče ovih dotacija, bit ću onako malo slobodan reći, ministar Šuker nikome za općinski proračun nije dao novce ako po važećim kriterijima te općine nemaju deficit koji im takvu pomoć omogućavaju. A što se ovih priča oko tko je važniji, tko je manje važan. Ja mislim da važnost čovjeka pa i manjine treba mjeriti prema tome što i kako kaže i što i kako radi dosljedno.
Kolega Burić nije povreda Poslovnika. Nemate što ... nemojte. Replika je bila u replici se može iznijeti različita stajališta i gledišta i nemojte me dovesti do toga da vam kažem da pokušam dokazati da se tu ne radi o povredi POslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, vi znate jako dobro što ja hoću reći i znate da imam pravo na povredu Poslovnika. Ali gospodinu Gajici bih samo rekao to. Umjesto hodanja na prstima bilo je za očekivati da 18. studenog na dan sjećanja na sve što se dogodilo u Vukovaru, da je barem netko od vas došao u koloni sjećanja pokloniti se ili tamo ili u Škabrnji. Dok to ne budete bili spremni napraviti i vi koji sjedite u HRvatskom saboru, dotle ćete vi imati dojam da hodate na prstima, a nitko vam to ne čini.
Kolega Burić, ja sam vas lijepo upozorio, a vi namjerno i svjesno idete kršiti Poslovnik, namjerno. Nemojte to raditi. Pa dajte jedanputa imate vi krasne i lijepe rasprave i sve skupa, nemojte dovoditi mene i predsjedavajućega u situaciju da se stalno mašate za povredu Poslovnika, a vi sa tom pločicom vi kršite Poslovnik i time signalizirate evo ja Dinko Burić kršim Poslovnik i s time dižem pločicu.
To ste vi tako shvatili.
Završni osvrt potpredsjednik Vlade Slobodan Uzelac. Izvolite.
gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Dopustite mi da prije svega zahvalim svima vama koji ste sudjelovali u raspravi u ovom izvješću i ako mi dopustite izrazio bih tri vrste dodatnih zahvala. Prije svega zahvala vama koji ste izrazili pohvale izvješću ocjenjujući kako je on kvalitetan, dobar u smislu unapređenja položaja nacionalnih manjina u nama zajedničkoj državi i društvu u njoj. Kažem posebno vam za to hvala. Posebno hvala također onima koji su izrazili kritike i sugestije s istim ciljem, s ciljem kako bi ovo izvješće ubuduće bilo još kvalitetnije, ukazujući na eventualne nedostatke i propuste, a kako bi ono odražavalo našu namjeru i našu stvarnost prema kojoj bi položaj manjina u Hrvatskoj bio još kvalitetniji. I konačno, posebna zahvala gospodinu Grubišiću i njegovom kolegi za protivljenje ovakvom izvješću iskazano u više rasprava koje su povodom izvješća, a i ostalih diskusija oko toga iskazali. O razlozima ove treće vrste zahvale ja mislim da nije potrebno da je iznosim dodatne argumente. Mislim da ono što ste naveli mnogi od vas, gospodin Radin, Gajica, gospodin Lučin i ostali, dovoljno govori meni da zaključim kako ako nama pa i javnosti, široj javnosti i stoga nije jasno o čemu se ovdje radi onda ni moja dodatna pojašnjenja tome nažalost neće pomoći. Zato ja neću se osvrtati, neću argumentirati zbog čega sam zadovoljan protivljenjem vas gospodo ovom izvješću. Dopustite da podsjetim, Hrvatska ima 22 nacionalne manjine. Mi ih koji radimo na unapređenju položaja pripadnika manjina dijelimo u dvije skupine, u podjeli koja ovdje danas nije spomenuta pa ja ću dopustiti samo kratko kazati. Prva su one kolokvijalno nazvane tradicionalne manjine, manjine koje imaju dugu tradiciju vlastitog formiranja, vlastite egzistencije, vlastitoga djelovanja kroz povijest. I drugo su novonastale nacionalne manjine, nastale disolucijom donedavno zajedničke Jugoslavenske države u kojoj su egzistirale pod različitim statusima. U obje ove skupine manjina mi u Vladi mislimo da možemo napraviti više i bolje u unapređenju njihova položaja i preko toga unapređenja kvalitete života u Hrvatskoj u cjelini, kako pripadnika manjina tako pripadnika svih naših ljudi. Što se Vlade tiče, Vlada je budite uvjereni svjesna svoje potpune i nepodijeljene odgovornosti za ukupno stanje u državi i u društvu pa i za stanje manjina. Ja ću ponoviti i dodati nešto, bojim se da nisam bio možda dovoljno jasan u onom dijelu kad sam govorio o uvjetnoj, ponavljam uvjetnoj, ne odgovornosti nego obvezi manjina da i same djeluju više na svome vlastitom položaju i tu je naravno prvenstvena odgovornost Vlade koja i tamo gdje ima straha, a ima naravno i straha, sam sam napisao knjigu, dopustite da i to kažem, pod tim nazivom svojevremeno, nastojeći otkloniti prepreke pa i tu u unapređenju položaja nacionalnih manjina u Hrvatskoj. Dakle, ovdje je riječ o tome da zajedno i Vlada i vlast na nižim razinama zajedno sa pripadnicima manjina i njihovim organizacijama ili ako hoćete našim organizacijama, svatko iz svoje pozicije djeluje, ali u istome cilju. Rasprave koje smo čuli mislim da su potvrdile uvodnu tezu kojom smo izašli pred vas, a to je teza prema kojoj je normativni dio posla vjerojatno dobro obavljeno, normativni. Od Ustava, ustavnoga zakona i dalje. Ne vjerujem da tu ima još puno velikoga posla, ali za sve nas ima puno više posla na planu oživotvorenja tih normi i mislim da takva jedna konstatacija nije nikakvo priznanje činjenice da bilo tko tko to kaže radi loše nego upravo obrnuto, da je svjestan stanja stvari i riješen da to stanje i dalje poboljša. Kad je riječ o ove 22 manjine nacionalne onda budimo jasno, najviše posla, najviše novca i najviše energije svi mi zajedno trošimo i trošit ćemo na unapređenje položaja dviju nacionalnih manjina. Jedno su Romi, u odnosu na koje kao što znamo država ima dva programa velika na nacionalnoj razini, a čiji ne samo politički nego i još onaj bazičniji, ekonomskiji, socijalno ekonomskiji, egzistencijalni položaj je nerijetko ispod dostojanstva, ispod granica ljudskoga dostojanstva čega je ova država, ne samo Vlada i ovaj Parlament itekako svjestan, nastojeći što više učiniti u prevladavanju toga položaja. Da podsjetim samo da nisu u svim europskim zemljama Romi priznati kao nacionalna manjina, kod nas jesu. U odnosu na njih su dakle i ta dva megaprojekta nazvana nacionalnim programima, program za desetljeće itd. i to je posao kojega koliko god smo do sada uradili ni iz daleka nije ne samo završen, ja bih rekao da se nismo daleko odmakli ni od samoga početka. To treba jasno kazati. I druga nacionalna manjina, najbrojnija po članstvu je srpska, novonastala, u odnosu na koju naporima i nas u vlasti, a i pripadnika nje same zajednički moramo tražiti rješenja koja su na najboljem tragu obaju interesa usklađenih, dakle i društvenoga i pripadnika tih manjina. I o tome mi ovdje govorimo i to je smisao onoga što predlažemo i to je razlog ponajčešće zbog kojega i ususret činu kojemu se svi radujemo, a to je priključenje Europskoj uniji, dakle nastojimo novim akcijskim planom aktualizirati ova pitanja, ažurirati ih, bolje se dogovoriti i učiniti više. Vlada će to i nadalje činiti na dva načina, bilo neposredno tako što će sama poduzimati neposredne korake, sama Vlada i njena ministarstva, bilo posredno. Što se posrednoga djelovanja tiče, nešto je već spomenuto da je tekuće godine na djelu i bilo, to će biti dakako razmatrano naredne godine. Oni koji će dogodine sjedit u ovim klupama imat će priliku o tome raspravljati. A to su ovi potezi koje je Vlada poduzimala proljetos, o kojima je nešto govorio gospodin zastupnik Gajica, kad je Vlada sama morala intervenirati prema nižim razinama vlasti kako bi dosljedno bile provedene odredbe ustavnoga zakona u pogledu lokalnih izbora kad su neki gradovi, neke općine odnosno njihova vodstva opstruirala potrebu provedbe ovoga Zakona i odbijali su to napraviti. Drugi recimo plan samo kao primjer, spomenuo ga je gospodin Horvat vezan je za sredstva javnog komuniciranja i to u vlasništvu države, vlasništvu dakle građana ove zemlje. Posebno dobivam pisma, negoduju ljudi zašto se kad gostuje jedna takva mega ekipa, televizijska, radijska velikom gradu pola stanovnika su pripadnici toga grada ali ni slučajno se ne može dogoditi da pripadnici manjina u tome sudjeluju. Sad ja vas pitam je li Vlada za to odgovorna? Pa ne uređuje Vlada taj program. S druge strane to je javna televizija. Nema ništa za šta Vlada nije odgovorna makar posredno. Zašto to spominjem? Svi zajedno gradeći atmosferu slobode, prava, tolerancije itd. pa i Vlada, ali ne dakako nalogom i naredbom u uređivačkom smislu, nego upravo gradeći ove odnose tolerancije o kojima ovdje govorimo posredno može tome pridonijeti. Nekoliko riječi o pitanju reciprociteta o kojemu je ovdje bilo riječi reciprociteta u položaju nacionalnih manjina u Hrvatskoj i drugim zemljama. Kratko. Gotovo da nemam ni riječi ni dodati ni oduzeti onome što je rekao uvaženi zastupnik Bagarić, a dopunio ga na najbolji mogući način zastupnik Lučin. Dakle, koliko god se činilo načelo reciprociteta simpatičnim, pravičnim itd. ono nije dobro, ono nije bilo dovoljno. Umjesto dakle da se zemlja neka uspoređuje sa drugom zemljom, neka se svaka zemlja uspoređuje sa onim što treba napraviti i može napraviti da bi bila naprednija i kvalitetnija unutar same sebe. I neka zato bude ponosna na ono što radi ili ono drugo na ono što ne radi ili pogrešno radi. Ja mislim da je u tom smislu poruka koju je izrekao zastupnik Lučin, kažem slažući se sa zastupnikom Bagarićem najbolje načelo, bolje od načela gologa reciprociteta. Kao što sam uvodno rekao nama slijedi novi akcijski plan koji će na neki način uvažiti i novu realnost u pogledu onoga što imamo činiti. Ja vam dajem obećanje da ćemo pažljivo iščitavati fonogram ove sjednice i sve iznesene sugestije naročito koje su ovdje dane nastojati ugraditi u prijedlog akcijskog plana i predložiti ga Vladi. I konačno dobili smo u početku prijedlog Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina da Vlada Republike Hrvatske bude obvezana zaključkom, dakle zadužena da dostavi svoje izvješće o provedbi akcijskog plana. Ja kažem bit će drugi aktualizirani za provedbu ovog Ustavnog zakona odboru samom. Dakle, neposredno ne samo putem Sabora kao cjeline što ćemo sa zadovoljstvom učiniti u uvjerenju da će i to povećati stupanj efikasnosti našega rada u cjelini. Hvala vam lijepa još jedanput.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15,0 sati sa objedinjenom raspravom o Izvješću o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2008. godine sa prijedlogom godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske u 2010. godini.
Prelazimo na Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2009. godinu za potrebe nacionalnih manjina. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2009. godinu za potrebe nacionalnih manjina. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova, 73 glasa za, 28 suzdržanih i 2 protiv. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina predlaže Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina dostavi Izvješće o provedbi akcijskog plana za provedbu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Tijekom rasprave predstavnik Vlade prihvatio je ovaj zaključak. Dajem na glasovanje ovaj prijedlog zaključka. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zaključka je prihvaćen većinom glasova, 93 glasa za, 4 suzdržana i ništa protiv. Klub zastupnika SDP-a predložio je Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2009. godinu za potrebe nacionalnih manjina prima se na znanje. Kako je već prihvaćeno onda ovaj prijedlog zaključka nije aktualan. Hvala lijepa, idemo dalje.
Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem, sa baš ne prevelikim auditorijem. Kao što je najavljeno objedinjujemo 2. i 3. točku, a to je – - Izvješće o izvršenju godišnjega provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2008. godine - Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2010. godine Vlada je podnijela ovo izvješće na temelju članka 33. Zakona o službenoj statistici. I Vlada je podnijela ovaj prijedlog na temelju članka 31. Zakona o službenoj statistici. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za financije, državni proračun, Odbor za poljoprivredu, Odbor ribarstvo i ruralni razvoj, Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Uvažena Ivana Mrkonjić, državna tajnica u ravnateljstvu u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo dozvolite mi samo da kratko vam izložim izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2008. godinu, i prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2010. godinu. U skladu sa Zakonom o službenoj statistici, Državni zavod za statistiku izradio je izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2008. godine, i prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2010. godine. Državni zavod za statistiku, kao glavni nositelj, … [[Ne razumije se.]] i koordinator sustava službene statistike Republike Hrvatske koordinirao je pripremu navedenih programskih dokumenata. Nakon usuglašavanja dijelova izvješća i godišnjeg provedbenog plana svih nositelja službene statistike, Državni zavod za statistiku je dostavio objedinjene dokumente na mišljenje nositeljima službene statistike i statističkim savjetodavnim odborima. Naime postoji 15 statističkih savjetodavnih odbora za pojedina statistička područja s preko 200 članova, koji su predstavnici korisnika podataka službene statistike, kao što su tijela državne vlasti, komora, instituta, sindikata i nevladinih organizacija. Na temelju dobivenih mišljenja Državni zavod za statistiku je doradio dokumente, te ih u skladu sa Zakonom o službenoj statistici dostavio na mišljenje Statističkom savjetu Republike Hrvatske, koji je na sjednici održanoj 3. veljače 2010. godine prihvatio predmetne dokumente. Na žalost proceduru donošenja izvješća i godišnjeg provedbenog plana nije bilo moguće pravodobno izvršiti iz nekoliko razloga. Naime izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici povećan je broj članova Statističkog savjeta te je dio članova Statističkog savjeta imenovan u prosincu 2009. Nadalje, tijekom izrade dokumenata bilo je utvrđeno da nisu osigurana adekvatna sredstva za provođenje svih planiranih statističkih aktivnosti iz djelokruga rada Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo. Stoga je bilo potrebno izmijeniti godišnji provedbeni plan u tom dijelu, i uskladiti ga s raspoloživim financijskim resursima, što je prouzročilo ponavljanje dijela postupka. Budući da je postupak prilično složen, cijeli proces se odužio. Očito je da složenost postupka izrade navedenih dokumenata dovodi do kašnjenja u njihovom donošenju i da je potrebno promijeniti dosadašnju praksu. U tom smislu postupak izrade izvješća za 2009. godinu u određenom trenutku odvojit će se od postupka izrade godišnjeg provedbenog plana za 2011. godinu. Do sada su se ti dokumenti izrađivali, upućivali u proceduru i donosili istodobno, jer postupci dijelom teku paralelno. Međutim izvješće je moguće dovršiti znatno ranije nego godišnji provedbeni plan, jer je postupak izrade nešto jednostavniji, tako da se može ranije i uputiti u proceduru donošenja. Što se tiče godišnjeg provedbenog plana moguće je skratiti postupak izrade, ukoliko svi sudionici u postupku ubrzaju izvršenje svojih zadaća, na što Državni zavod za statistiku može samo djelomično utjecati. A sada sažetci izvješća o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2008. godinu. Godišnjim provedbenim planom statističkih aktivnosti za 2008. godinu bila je predviđena provedba 271 statističkog istraživanja, i 79 ostalih statističkih aktivnosti. Pod ostalim statističkim aktivnostima podrazumijevamo projekte i stručne metodološke radove. U izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti uz Državni zavod za statistiku sudjelovalo je i 16 nositelja službene statistike. Sva planirana istraživanja izvršena su u cijelosti, osim malog broja iznimaka navedenih u izvješću. Najveći dio statističkih aktivnosti u 2008. godini proveo je Državni zavod za statistiku. Radi se o 160 statističkih istraživanja i 61 projektu, te stručnom metodološkom radu u godišnjoj i višegodišnjoj dinamici izrade. Državni zavod za statistiku planirao je za provedbu navedenih aktivnosti 98 milijuna 332 tisuće i 546 kuna, a utrošio je 86 milijuna 427 tisuća 944 kune. Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2010. godinu. Prijedlogom godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti za 2010. godinu predviđa se provedba 286 redovitih statističkih istraživanja, i 72 ostale statističke aktivnosti. Među ostalim statističkim aktivnostima treba istaknuti projekte razvoja kojim je cilj usklađivanje hrvatske statistike sa statistikom Europske unije. Prijedlogom godišnjeg provedbenog plana za 2010. godinu Državni zavod za statistiku provest će 175 statističkih istraživanja i 56 ostalih statističkih aktivnosti. Na temelju članka 32. Zakona o službenoj statistici godišnjim provedbenim planom određuje se i pregled ukupno potrebnih resursa iz državnog proračuna Republike Hrvatske. Ukupna sredstva iz državnog proračuna potrebna Državnom zavodu za statistiku za provedbu godišnjeg provedbenog plana iznose 127 milijuna 83 tisuće i 863 kune, od čega je udio pomoći EU 13 milijuna 979 tisuća 262 kune i inozemnih darovnica 10 milijuna 981 tisuću 757 kuna. Napominjem da su u izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici statističari u uredima državne uprave, u županijama integrirani u ustrojbenu strukturu Državnog zavoda za statistiku od 1. siječnja 2010. godine, tako da su u proračunu Državnog zavoda za statistiku za 2010. godinu sukladno tome povećana sredstva. Evo hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. Uvažena zastupnica Buterin, Vesna Buterin, u ime kluba HDZ-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2010. godinu, kojega klub Hrvatske demokratske zajednice u potpunosti podržava. Prema Zakonu o službenoj statistici Godišnji provedbeni plan donosi se za svaku godinu na koju se odnosi Program statističkih aktivnosti. U Godišnjem provedbenom planu statističkih aktivnosti RH 2010. godine koristi se ista struktura EUROSTAT-ova dokumenta Statistical requirments compendium 2006. koja se koristila i za pripremu Programa statističkih aktivnosti RH 2008. do 2012. sve sa ciljem kako bi se u svakom trenutku mogao ustanoviti stupanj usklađenosti službene statistike RH sa zahtjevima EU. Godišnjim provedbenim planom statističkih aktivnosti RH za 2010. godinu predviđa se provedba 286 redovitih statističkih istraživanja i 72 ostale statističke aktivnosti koje se odnose na stručno-metodološke radove i projekte razvoja kojima je cilj usklađivanje Hrvatske statistike sa statistikom EU. Ukupna sredstva potrebna za provedbu Godišnjeg provedbenog plana za 2010. godinu osigurat će se iz državnog proračuna, a iznose 127 milijuna 83 tisuće 863 kune, od čega je udio pomoći EU 13,9 milijuna kuna i inozemnih darovnica 10 milijuna 981 tisuću 757 kuna. Godišnji provedbeni plan statističkih aktivnosti RH 2010. godine predstavlja nastavak usklađivanja sa standardima EU i još jednom naglašavam da će ga klub HDZ-a u potpunosti podržati. Isto tako klub HDZ-a podržava Izvješće o izvršenju Godišnjega provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2008. godinu. Ovim provedbenim planom predviđena je provedba 271 statističkog istraživanja i 79 projekata u 17 ovlaštenih tijela. Sva su planirana istraživanja izvršena u cijelosti osim 27 istraživanja Hrvatskoga zavoda za javno zdravstvo kojima je rok za prve rezultate bio 30. lipnja 2009. godine i nakon toga. Osim toga postoji 6 istraživanja iz područja statistike kulture i 1 iz područja socijalne skrbi koja se provode u višegodišnjoj periodici i stoga nisu predmet ovoga izvješća iako su navedena u Godišnjem provedbenom planu za 2008. godinu. Projekti se uglavnom provode u višegodišnjem razdoblju i nije moguće zbirno prikazati izvršenje u jednoj godini. Najveći dio statističkih aktivnosti provodi Državni zavod za statistiku tj. 160 statističkih istraživanja i 61 projekt te stručno-metodološki rad u godišnjoj i višegodišnjoj dinamici izrade. Proračun Državnog zavoda za statistiku u 2008. godini iznosio je nešto više od 98 milijuna kuna. Od tog iznosa na izvoru financiranja, opći prihodi i primici planirano je 81 milijun 270 tisuća kuna, pomoći i darovnice 16 milijuna 832 tisuće 546 kuna, vlastiti prihodi 223 tisuće kuna. Financijski plan za 2008. Državni zavod za statistiku izvršavao je kroz 6 programa, kroz aktivnosti te tekuće i kapitalne projekte sa razrađenim proračunskim rashodima u skladu s propisanom programskom i ekonomskom klasifikacijom uredno i pravodobno podmirujući obveze plaćanjem kroz sustav Državne riznice. Još jednom na kraju svoga izlaganja želim naglasiti da klub HDZ-a u potpunosti podržava Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2008. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je klub HNS-HSU-u, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Klub HNS-HSU-a podržat će ova 2 izvješća, međutim imamo nekoliko pitanja i željeli bismo jasno u tijeku rasprave posebno u vašem završnom obraćanju da čujemo odgovore na ta pitanja. Prije svega, želimo reći da danas u 21. stoljeću ne postoji nijedna djelatnost čiji bi se plan razvoja bazirao na nekim drugim podacima no na podacima upravo statističkih zavoda. Iz tog razloga vrlo je važno da su nam statistički podaci točni, da su nam statistički podaci sveobuhvatni i da su nam pravovremeno dostupni svim korisnicima. Isto je i u području gospodarstva, u području obrazovanja, zdravstva, turizma, prometa što god hoćete. Uvijek, jasno traže se točni i pravovremeni podaci temeljem kojih možemo planirati razvoj svakog sektora društva. Zato moram ovu priliku iskoristiti da ukažem na jedan podatak koji me je pomalo iznenadio i to u neugodnom smislu, ne odnosi se na Državni zavod, ali se odnosi na neke jedinice lokalne i regionalne samouprave. Naime, nedavno mi je jedan veleposlanik rekao da je pozvan bio u jednu županiju. Tema je bila gospodarski razvoj i on je očekivao da će klikom na web stranice te županije i tog grada dobiti temeljne podatke vezane uz gospodarske čimbenike iz kojih će se moći pripremiti za izlaganje i iz kojeg će moći pripremiti jasno gospodarstvenicima u svojoj zemlji da investiraju u Hrvatsku. Kaže, nažalost na stranicama te županije i toga grada nisam našao ništa od onoga što sam očekivao. Prema tome, mislim da je dobro ovdje da konstatiramo da svi možemo i trebamo puno efikasnije koristiti sve te podatke koji nam stoje na raspolaganju, da ih trebamo jasno posebno imati jedan regionalni pristup i lokalni pristup da uvijek možemo investitore ili potencijalne investitore obavijestiti na najkorektniji način o njihovim mogućnostima, odnosno o našim prednostima. Ono gdje bi zaista htjeli čuti odgovore i da ova rasprava bude nastavak onog što smo govorili prošle, odnosno pretprošle godine, bilo bi sljedeće: naime, prilikom izmjene i dopune Zakona o službenoj statistici, ako se ne varam tako se zvao taj zakon, tada smo si zadali neke ciljeve. Prvi cilj je da ćemo sa 1. siječnja ove godine preuzeti, da će se preuzeti službenici i namještenici iz Ureda državnih uprava u županijama. Nas u klubu HNS-HSU zanima da li je to učinjeno, da li je bilo poteškoća ili još ima poteškoća? Drugo, bili smo tada izmjenom zakona rekli da će se povećati broj članova statističkog savjeta sa 13 na 15 jer smo svi bili složni u tome da upravo gospodarski subjekti, odnosno Obrtnička komora i Ministarstvo gospodarstva trebaju imati svoje članove u tom Savjetu pa nas zanima da li je to učinjeno i koliki je doprinos tih članova u smislu traženja dopunskih gospodarskih podataka koji bi jasno pomogli upravo u segmentu investicija povećanja proizvodnje izvoza itd. Treće, bilo je utvrđeno da će se radi obavljanja poslova službene statistike državni zavod moći koristiti svim administrativnim izvorima podataka. DA li je to tako, da li je državni zavod umrežen, da li imate nekih poteškoća? Ako ne, i naš je zadatak da vam u tome pomognemo da prevaziđete eventualne poteškoće. I Četvrto, bilo je rečeno da će Državni zavod za statistiku i drugi nositelji službene statistike pod uvjetima određenim Zakonom moći prinositi individualne statističke podatke bez identifikatora na koji se odnose određene odredbe Zakona o povjerljivosti i zaštiti statističkih podataka, nas tu zanima da li je tu bilo poteškoća ili nije bilo. Nadalje, peto pitanje odnosi se na pripremu vezanu uz popis stanovništva. Već dvije godine govorimo o tome, sljedeće godine je popis, nas zanima da li su izvršene sve pripreme, da li ima poteškoća i što je nama Hrvatskom saboru činiti ako poteškoća ima da vam pomognemo riješiti te poteškoće. I konačno zadnje pitanje, šesto pitanje. Prema uredbi o unutarnjem ustrojstvu Državnog zavoda za statistiku predviđeno je da Zavod ima okvirno 461 službenik, dužnosnik, odnosno namještenik da budu zaposleni i to na neodređeno vrijeme. Obzirom na to da se nabavlja sve kvalitetnija informatička oprema, obzirom na to da se nastoji Državni zavod umrežiti da što lakše dolazi do podataka, da li je bilo razmišljanja u smislu da se ovdje izvrši određena racionalizacija, da se smanji broj zaposlenika, obzirom na situaciju koju imamo u Hrvatskoj u vezi s Državnim proračunom. Evo, to bi bila naša pitanja, molili bi jasno odgovore kako bi mogli jasno se postaviti prije glasovanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, uvažena državna tajnice. Pred nama je, pred nama su ustvari dvije točke dnevnog reda dakle Izvješće za 2008. i plan aktivnosti za 2011. godinu. Sasvim sigurno 2011. godina ima jedan od najzahtjevnijih, najopsežnijih poslova koje provode Državni zavod za statistiku, a to je popis stanovništva. Doduše u jednoj od prethodnih rasprava prije nekoliko mjeseci Državni zavod za statistiku je jednu malu diverziju napravio kada je procijenio troškove popisa stanovništva skoro duplo manje nego Vladina procjena za provođenje onog famoznom referenduma o Zakonu o radu. Međutim, donošenjem proračuna za 2011. godinu saznali smo koliki je pravi iznos i izbora i referenduma prema tome, možemo reći da je ta procjena troškova popisa stanovništva bila realna. Popis stanovništva koji je u planu za 2011. godinu sasvim sigurno dati će točne podatke o stanovništvu i saznat ćemo novi broj lažnih ili barem fiktivno prijavljenih birača u našim gradovima, općinama i županijama. Prema tome 2011. godine sve je izgledno da ćemo dobiti dobar popis stanovništva, a da ćemo imati loš popis birača. Uz određene kritičke primjedbe koje će kolege u pojedinačnoj raspravi iznijeti, Klub SDP-a podržat će Izvješće za 2008. godinu a i Plan aktivnosti za 2011. godinu. Ono što je potrebno reći da je 2011. godina izborna godina i da statistički podaci posebno što se tiče gospodarstva poslužit će političkim strankama kao argument za to što je dobro što oni radi ukoliko se radi o vladajućima, odnosno da nije dobro ukoliko se radi o opoziciji. I tu odmah treba reći nije problem u statističarima, nego je problem u političarima. Naime, neka tumačenja statističkih pokazatelja daju za pravo onima koji kažu da je statistika netočan zbroj točnih podataka. Zahtjev Državnom zavodu za statistiku je da bude neovisna stručna institucija koja neće biti podložna dnevno političkoj i drugim pritiscima, da podatke koje objavljuje da budu pravovremeni, da budu točni, da ne podilaze ni jednima i drugima, a političarima preostaje da te podatke koriste na jedan korektan način kako ne bi ustvari dovodile statistiku u jedan dio koji se zove kreativna statistika. Kao i svake godine ove točke dolaze na dnevni red i mi o njima više manje načelno raspravljamo, pa ću se u tom smislu zaustaviti. Pozivamo Državni zavod za statistiku da nastavi sa radom, da taj rad bude stručan, politički neovisan, da ne bude podložan sumnjama raznih političkih čimbenika, da ne bude podložan pritiscima kao što su neke druge institucije, nije problem u statističarima, problem je u političarima. A Klub SDP-a će dati doprinos podržavajući ova Izvješća. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi je na redu uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
DA ne duljim statistika ja naprosto pregled stanja stvari i statistika je odlučujuća kada donosimo neke, a pogotovo ključne odluke bez ustanovljenog stanja stvari ne možemo dobro upravljati. I stoga, statistika osim brojčanih, kvantitativnih pokazatelja ima i svojih izrazitih ili prvenstveno kvalitativnih vrijednosti. Samo želim upozoriti na jedno usko i malo područje unutar statistike, to su obrazovanje i znanost. Tragedija je ne samo za našu zemlju nego i za obrazovno znanstvenu regionalnu silu da nemamo adekvatnih podataka i da nas nigdje nema u Europskim pregledima, u svjetskim pregledima, u OECD-ovim pregledima, u svemu onome u čemu bi trebali biti i postoji rubrika Hrvatska koja ostaje prazna. To je nešto što se meni čini politički, ali jednako tako supstencijalno to je što se same građe tiče, vrlo žalosno. To tim više što upozoravasmo, gospođa Mrkonjić je bila s nama na pregovorima 2005. i 2006. godine, s jedne strane priznali pogrešku, s druge strane dobili packe i s treće strane dobili novac za usklađivanje statistike u obrazovanju i znanosti sa EUROSTAT-om. Dakle, od kraja 2005. do kraja 2010. je strahovito dugo razdoblje i mogli smo 2,3,4 puta promijeniti odgovarajuće standarde i uvesti Hrvatsku u red onih zemalja koje sebe prikazuju različitim pregledima. Da ne spominjem zemlje koje su po našem samorazumjevanju znatno niže razvijene od nas koje uspijevaju napraviti svoje podatke. Ajde samo da se usporedimo sa kandidatkinjom koja je počela pregovore u isto vrijeme kada i mi. Oni jesu u velikoj većini pregleda koje sam ja gledao u zadnje 2, 3 godine. Dakle, Hrvatske nema. I stoga ja naravno pozdravljam izvješće onoliko koliko je ono vjerodostojno i koliko govori o uvođenju EUROSTAT-a u sve više i više područja. Ja izrazito kritiziram da se u području obrazovanja i znanosti pomaci dešavaju užasno sporo ili presporo, puževim korakom. I samo izražavam želju i potrebu da imamo što egzaktniju statistiku i da imamo što brže uvedene EUROSTAT-ske mjere. Reći ću vam samo jedan podatak samo jednu ilustraciju stanja u kojoj se nalazimo. Mi ne možemo ustanoviti egzaktan broj studenata i egzaktan broj nastavnika u visokom obrazovanju, jer ministarstvo ima jedne podatke najčešće, a Zavod za statistiku ima druge podatke. Zavod za statistiku manje više ima ove podatke. Gvozden Flego predaje npr. u Zagrebu, onda predaje u Splitu i onda recimo predaje u Osijeku npr. i onda Zavod za statistiku prema izvještajima ustanova misli da imamo tri nastavnika. Po imenima ministarstvo zna da ima na platnom spisku jednu osobu i tu vam se dešava razlika, to tim više što pokatkada dosta pošteno prikazujemo nešto što se zove full time equivalent, tj. ekvivalent punog radnog vremena. Moja je recimo norma kao redovitog profesora 6 sati tjedno. I može se dogoditi da ja predajem 2 sata u Zagrebu, 2 sata u Splitu, 2 sata u Osijeku i faktički u je jedna osoba. Ustanova full time equivalent prikazuju kao tri osobe, ministarstvo ima jednu osobu i ako već prikazujemo full time equivalent morali bismo prikazivati tzv. head count tj. istovremeno količina obaveza koja je ispunjena za puno radno vrijeme i količina ljudi koji obavljaju sve te skupa poslove. Tek tada ćemo znati pravo stanje stvari. To je EUROSTAT-ska mjera i EUROSTAT-ski standard. Stoga mi nećemo biti protiv izvještaja ali tražimo da se što prije uvedu eurostandardi pogotovo ovo osjetljivo područje kao što su obrazovanje i znanost i molim vas da o tome puno ozbiljnije povedete računa. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvažani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime, ja ću ovdje malo stati u obranu i Državnog zavoda. Vidjet ćete kolega Flego zašto sam vam replicirao. Naime, ja sam nedavno vezan uz program koji ja vodim, to je 6 projekta, pokušao ući malo u Crozbijevu bazu podataka i vidjeti koliko naše kolege nakon što objave rad ažuriraju, unose podatke. Nažalost, ta baza podataka je takva da je to pomalo žalosno, žalosno vidjeti. Dakako, ako državni zavod iz toga želi izvlačiti i raditi statističke podatke, to ćete jako teško učiniti. Za to je po meni direktni krivac Ministarstvo znanosti, jer oni svake godine rade evaluaciju naših projekata. Ako nismo unijeli čak ni podatke o tome kakve rezultate smo dobili, koje smo radove dobili, a i dalje nas financiraju umjesto da sankcioniraju one koji to ne čine, moramo zaista biti korektni pa reći da ima jako puno elemenata koji moraju funkcionirati da bi sustav bio korektan i davao rezultate. Zato velim ja se slažem da tih podataka nema, ali moramo biti iskreni i reći da i jedan dio znanstvenika nažalost i ministarstvo također snose svoju odgovornost.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Kolega Doriću hvala vam što ste dotaknuli ovo područje o kojem sam ja govorio, koje ja smatram vrlo osjetljivim i strašno kompleksnim. Ovdje sjede osobe iz dvaju ustanova, dakle ja sam adresirao na njih svoje primjedbe. Npr. svake godine svi oni koji imaju projekte podnose izvještaj o onome što su objavili u zadnjih godinu dana. Ti izvještaji su u elektroničkom formatu. Taj elektronički format se iz jedne ustanove prenese u drugu ukoliko je potrebno. Konačno svaki 5 godina u visokom obrazovanju i znanosti postoji institut reizbora. Dakle, svakih 5 godina mora biti prikazana cjelovita bibliografija, a izdvojena ona bibliografija koja je obavljena u zadnjih 5 godina. I nama nikakvih problema ako je to u elektroničkom formatu. Iz jedne ustanove ode u drugu. Naravno da je poželjna suradnja među svima koji su obuhvaćeni tom vrstom djelatnosti. A sada tko će biti nosilac te suradnje to je ipak tehnički posao koji ne bismo mi raspravljali u Saboru.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na raspravu. I uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Mi raspravljamo sada o izvješću za 2008. godinu i to pred kraj 2010. godine. Postavlja se pitanje koliko je to uopće relevantno ako znamo da nas je kriza pogodila svojim punim intenzitetom. Evo nedavno 2008. zakotrljala i mi sada na koncu 2010. raspravljamo o nečemu što se dešavalo 2008. godine. Istine radi ako se gleda to izvješće vidi se na prvoj stranici da je to Vlada pustila u proceduru u srpnju 2010. godine, Državni zavod za statistiku je izvješće napravio u siječnju 2010. znači trebala mu je čitava 2009. godina da obradi 2008. Ja ne dvojim mnogi podaci su unutra obrađeni, vrlo kvalitetni podaci, relevantni podaci ali je pitanje koliko se oni mogu brzo upotrijebiti radi predviđanja nekih trendova, nekih odluka, pogotovo u dinamičnim sferama kao što je gospodarstvo. Tu bi se trebalo brže reagirati, a ne znam vjerojatno parcijalni izvještaji postoje na internetu oni tromjesečni. I sam sam imao prilike kopati po tome, to je toliko duboko zakopano u webu da trebaš biti priličan stručnjak da do njih dođeš. I druga stvar, postavlja se pitanje koliko smo mi u našim statističkim izvješćima blizu ili daleko od EUROSTAT-a. To baš nisam siguran da smo napravili neke vrlo velike pomake, a činjenica jest da potpuna harmonizacija sa EUROSTAT-ovom metodologijom je jedan od vrlo bitnih preduvjeta da se mnoge stvari prikazuju transparentno i da omoguće potencijalnim investitorima, olakšaju njihove odluke vezano uz možebitne investicije u Republiku Hrvatsku. U svakom slučaju podržavam rad Državnog zavoda za statistiku, uz napomenu da bi trebalo zaista intenzivirati napore na harmonizaciji sa EUROSTAT-ovom metodologijom, da se to barem u dogledno vrijeme zaista i dovrši do kraja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I u ime kluba HDSSB-a pet minuta, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodo iz Državnog zavoda za statistiku. Kolegice i kolege zastupnici. Evo, točno je to da je zanimljiv datum ove rasprave i nadnevak za 2008. godinu, a evo sada je točno kraj otprilike 2010. tako da je pitanje koliko je zapravo aktualna uopće naša rasprava o podacima koji se nalaze u tome izvješću. Ja bih se samo u završnoj riječi u ime kluba osvrnuo na neke stvari koje su bitne, a koje će ili u koje je uključen, involviran Državni zavod za statistiku, a to je popis stanovništva u 2011. godini. Naime, popis stanovništva koji će biti izvršen iduće godine u proljeće u njemu podaci neće biti točni. Upozoravam gospodu iz Državnog zavoda za statistiku, ali i ostale i vas gospodo zastupnici i gospođe zastupnici, da postoje određene zakonske odredbe zbog kojih će doći do određene zbrke i nejasnoća kod popisa stanovništva. Na temelju Zakona o strancima, članak 2., strancima se smatraju i Hrvati bez hrvatskog državljanstva. Zbog te odredbe ne znamo ni koliko je Hrvata među tisućama, da ne kažem desetinama tisuća, ima ih preko 20 tisuća, podnesenih zahtjeva za primitak u hrvatsko državljanstvo. Važeći zakon o prebivalištu i boravištu građana je tek obični puki prijepis jugoslavenskog Zakona o evidenciji. Dakle, Zakon o prebivalištu i boravištu građana Republike Hrvatske potpuno je identičan zakonu koji je važio za SR Hrvatsku odnosno u Jugoslaviji. Taj zakon omogućuje da netko prema vlastitom interesu prijavi boravište i prebivalište. Konfuziji doprinosi i pravilnik MUP-a kojim se od svih koji traje iskaznicu i prijavljuju prebivalište kao vlasnici kuća ili stana ili kao najmoprimci tko ima u vlasništvu kuću ili stan. Mnogi su prisiljeni stoga na fiktivno prijavljivanje prebivališta jer ih najmodavac ne želi prijaviti na svojoj adresi. Na temelju netočnih podataka koji su rezultat važećeg Zakona o prebivalištu i boravištu građana, u nekim gradovima u lokalnu upravu su izabrane osobe glasovima onih koji ovdje u Republici Hrvatskoj ne žive pa čak i osobe, dakle vijećnici u određenim općinama i gradovima koji ne žive u Republici Hrvatskoj, a obnašaju funkciju vijećnika u pojedinim općinama i gradovima u Republici Hrvatskoj. Imamo primjer Obrovca, primjer Kistanja itd. Kažem upozoravam, je li pravovremeno ili nije jer Zakon o prebivalištu i boravištu i dalje je nekako izvan dometa rasprave u saborskim klupama, nema promjena u tome zakonu i doći će do ovakvim da kažem poteškoća i konfuzija prilikom popisa stanovništva. Ja se nadam da će na inicijativu Državnog zavoda za statistiku i ovo pravovremeno biti riješeno kako bi popis stanovništva bio valjan, kako bismo dobili točne podatke Državnog zavoda za statistiku u svezi popisa stanovništva i svega onoga što ide uz popis stanovništva. Evo hvala lijepa.
Zahvaljujem. I u ime predlagatelja uvažena Ivana Mrkonjić, državna tajnica i ravnatelj u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Samo nekoliko kratkih opaski. Prva je vezana najprije uz profesionalno djelovanje Državnog zavoda za statistiku, a također i uz njegovu političku neovisnost. Ja bih vas sve ovdje podsjetila da je krajem prošle godine zatvoreno poglavlje 18.-Statistika čime je pod jedan i na razini Europske unije priznato profesionalno djelovanje, odnosno visoki profesionalni kriteriji za djelovanje Državnog zavoda za statistiku, a u svakom slučaju i potpuna politička neovisnost ove institucije. A isto tako podsjetila bih vas da je i rad Državnog zavoda za statistiku pohvalio i EUROSTAT u svom pismu prije nekoliko dana. I još bih htjela zahvaliti gospodinu Flegi, zastupniku Flegi i gospodinu Doriću što su nam svrnuli pozornost na to da nam u nekim dijelovima vezani uz visoko obrazovanje, a isto tako i znanost je potrebno daljnje usklađivanje podataka. A ja bih htjela istaknuti da se ovdje između ostalog radi i o odgovornosti institucija koji djeluju u području visokog obrazovanja i znanosti pa vas molim onda i nadam se da ste svjesni toga da je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa priredilo nacrte triju Zakona o znanosti, visokom obrazovanju i sveučilištu koji se nadamo uskoro poslati u vladinu proceduru pa se nadam da ćete tamo prepoznati neke od mjera kojima pogotovo ćemo riješiti pitanje opterećenja nastavnika u visoko obrazovnim institucijama i u skladu sa normom, u skladu sa kolektivnim ugovorom, pa ćemo nakon toga imati lijepu statistiku. Hvala vam.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2008. godinu. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2008. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova, 100 glasova za, 3 suzdržana i ništa protiv.
Prelazimo na točku 4. - Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2009. godinu i ostvarenje proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2009. godinu Predlagatelj: Hrvatska energetska regulatorna agencija Hrvatska energetska regulatorna agencija podnijela je ovo Izvješće na temelju članka 25. Zakona o regulaciji energetske djelatnosti. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Daniel Žamboki, predsjednik Upravnog vijeća. Pardon. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i poštovana gospodo saborski zastupnici. Čast mi je i zadovoljstvo pozdraviti vas ispred Hrvatske energetske regulatorne agencije i u najkraćim crtama upoznati vas sa sadržajem godišnjeg Izvješća Hrvatske energetske regulatorne agencije u nastavku HERE za 2009. godinu. Prema Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti HERA je dužna jedanput godišnje podnijeti Hrvatskom saboru izvješće o svom radu, a osobito o zapažanjima koja su značajna za razvoj energetskog tržišta i javnih usluga u energetskom sektoru, analizi energetskog sektora, o rezultatima praćenja izvršenja obveze energetskih subjekata iz članka 10. stavka 2. Zakona o regulaciji energetske djelatnosti i ostvarenju proračuna HERE za prethodnu godinu. Sadržaj Izvješća HERE strukturiran je prema preporukama RGGA Udruženja nacionalnih regulatornih tijela za električnu energiju i plin zemalja članica Europske unije čiji je i HERA član u statusu promatrača. Izvješća svih nacionalnih, energetskih i regulatornih tijela zemalja članica Europske unije mogu se vidjeti preko internet stranice tog udruženja. Tijekom 2009. godine održano je 30 sjednica Upravnog vijeća HERE na kojima je razmatrano ukupno 425 točaka dnevnog reda. Sve odluke Upravnog vijeća redovito se objavljuju na internetskoj stranici HERE koja je u zadnjih godinu dana zabilježila 78281 posjet tijekom kojih je pristupljeno na 414113 stranica. Tijekom 2009. godine u HERA-i je zaprimljeno ukupno 90 žalbi, prigovora i predstavki kupaca energije, a o kojima su donešene odgovarajuće odluke. Na području električne energije tijekom 2009. godine aktivnosti HERE uglavnom su bile usmjerene na prije svega praćenje pravila o vođenju i raspodjeli kapaciteta spojnih vodova, te usklađenost režima dodjele kapaciteta sa Uredbom Europske zajednice br. 1228/2003 i pripadajućim smjernicama. U tom smislu HERA je dala i suglasnost HEP-u, operatoru prijenosnog sustava na novi Pravilnik o dodjeli i korištenju prekograničnih prijenosnih kapaciteta. Zatim na prikupljanje i obradu podataka u vezi sa djelatnosti energetskih subjekata u svrhu nadzora nad razdvajanjem energetskih djelatnosti i nad kvalitetom usluga energetskih subjekata. Zatim izdavanje i produženje 14 dozvola za obavljanje energetskih djelatnosti, izdavanje 12 rješenja o stjecanju statusa povlaštenog proizvođača električne energije i rješavanju ukupno 105 predmeta, prigovora i žalbi kupaca na rad energetskih subjekata. U 2009. godini HERA je donijela izmjene i dopune metodologije za pružanje usluga uravnoteženja električne energije u elektroenergetskom sustavu. U okviru suradnje sa ministarstvima i nadležnim inspekcijama HERA je u 2009. godini dala mišljenje na prijedlog za promjenu visine tarifnih stavki u tarifnom sustavu za proizvodnju električne energije s iznimkom za povlaštene kupce bez visine tarifnih stavki i na prijedlog uredbe o izmjeni uredbe o naknadama za poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora i kogeneracije. Aktivnosti HERE u sektoru plina tijekom 2009. godine uglavnom su bile usmjerene na izradu i donošenje izmjena i dopuna tarifnog sustava za opskrbu prirodnim plinom s iznimkom povlaštenih kupaca bez visine tarifnih stavki, utvrđivanje prijedloga pravilnika o organizaciji tržišta prirodnog plina, utvrđivanje prijedloga mrežnih pravila plinskog distribucijskog sustava, izradu pravilnika o naknadi za priključenje na plinski distribucijski ili transportni sustav i za povećanje priključnog kapaciteta, izradu metodologije za pružanje usluga uravnoteženja prirodnog plina u plinskom sustavu, davanje mišljenja na prijedlog općih uvjeta za opskrbu prirodnim plinom, davanje mišljenja na prijedlog uredbe o izmjeni Uredbe o sigurnosti opskrbe prirodnim plinom. Davanje mišljenja na prijedlog visine tarifnih stavki za djelatnost i transport prirodnog plina jedno mišljenje, skladištenje prirodnog plina jedno mišljenje, izradu prijedloga visine tarifnih stavki za djelatnost i opskrbu plinom 76 prijedloga, izdavanje 19 dozvola za obavljanje energetskih djelatnosti od čega je po jedna dozvola izdana za proizvodnju plina, isporuku i prodaju prirodnog plina iz vlastite proizvodnje, dobavu plina i organiziranje tržišta plina te 8 dozvola za distribuciju plina i 7 dozvola za opskrbu plinom. Produženje 11 dozvola za obavljanje energetske djelatnosti distribucije plina i prijenos 7 dozvola za obavljanje energetske djelatnosti od čega 4 dozvole za distribuciju plina i 3 dozvole za opskrbu plinom. Aktivnosti Hrvatske energetske regulatorne agencije u sektoru nafte i naftnih derivata tijekom 2009. godine bile su sljedeće: izdavanje 50 dozvola za obavljanje energetskih djelatnosti od čega je jedna dozvola izdana za transport naftnih derivata produktovodima i drugim oblicima transporta. 35 dozvola za transport nafte, naftnih derivata i biogoriva cestovnim vozilom. 5 dozvola za skladištenje nafte i naftnih derivata. 4 dozvole za trgovinu na veliko naftnim derivatima. 4 dozvole za trgovinu na veliko ukapljenim naftnim plinom i jedna dozvola za trgovanje, posredovanje i zastupanje na tržištu energije. Djelatnosti su bili produženje 55 dozvola za obavljanje energetskih djelatnosti od čega jedna dozvola za transport naftnih derivata produktovodima i drugim oblicima transporta. 44 dozvole za transport nafte, naftnih derivata i biogoriva cestovnim vozilom, 4 dozvole za skladištenje nafte i naftnih derivata i šest dozvola za trgovinu na veliku naftnim derivatima. Tijekom 2009. godine HERA je izdala 9, produžila jednu, i prenijela tri dozvole za obavljanje energetske djelatnosti proizvodnja toplinske energije, distribuciju toplinske energije i opskrbe toplinskom energijom. HERA je tijekom 2009. provela nadzor nad primjenom tarifnog sustava i visine tarifnih stavki kod svih energetskih subjekata za proizvodnju, distribuciju i opskrbu toplinskom energijom u Republici Hrvatskoj. O nalazima i nadzora primjene tarifnog sustava visine tarifnih stavki donijeta su mišljenja koja su objavljena na internetskoj stranici HERA-e. Od svog osnivanja 2005. godine HERA ostvaruje aktivnu međunarodnu suradnju kako sa regulatorima iz država u regiji, tako i s regulatorima zemalja članica Europske unije, najveći dio suradnje odvija se kroz članstvo u udruženjima regulatornih tijela na europskoj razini, odnosno razini europskih regija, te radu stručnim radnim skupinama tih udruženja. U okviru međunarodne suradnje u 2009. godini posebno treba istaknuti sudjelovanje HERA-e u radu regulatornog odbora energetske zajednice zemalja jugoistočne Europe. HERA je promatrač u europskom udruženju regulatora za električnu energiju i plin, i njegovim radnim skupinama, na čijim sastancima su prisustvovali i njeni predstavnici, HERA-ini predstavnici su sudjelovali u radu firentinskog električne energije i madridskog plin foruma, jednim od najvažnijih skupova u Europi na kojima se raspravlja o regulaciji energetskog sektora i tržištu energije. HERA je sudjelovala u radu mediteranskog udruženja regulatora za električnu energiju i plin, a njeni predstavnici aktivni su članovi stalnih radnih skupina o institucionalnim pitanjima o električnoj energiji, plinu, obnovljivom izvoru energiju, okolišu i energetskoj učinkovitosti. Od samog osnivanja Hrvatske energetske regulatorne agencije predstavnici HERA-e članovi su stalnih odbora za izdavanje dozvola, tarife, i odbora predsjednika, kao i radnih skupina za pravnu regulativu i plin udruženja regionalnih energetskih regulatora HERA. Iznimno značajno za djelovanje HERA-e je donošenje trećeg paketa energetskih propisa Europske unije u srpnju 2009. godine koji je stupio na snagu 3. rujna 2009. godine, a … [[Ne razumije se.]] se od 3. ožujka 2011. godine. Osnovne značajke trećeg paketa su: veća uloga i ovlasti za regulacijska tijela pojedinih zemalja, osnivanje europske mreže operatora prijenosnog sustava za električnu energiju i prirodni plin, povećani zahtjevi za razdvajanjem operatora prijenosnih sustava, zaštita kupaca te osnivanje i uspostavljanje Agencije za suradnju energetskih regulatora na europskoj razini. Sukladno trećem paketu HERA bi trebala imati pored ostalog i sljedeće nadležnosti: utvrđivanje ili odobravanje tarifa za … [[Ne razumije se.]] distribuciju ili njihovih metodologija, nadzor i ocjenu investicijskih planova operatora prijenosnog sustava, nadzor razine razvidnosti veleprodajnih cijena plina, te učinkovitosti otvaranja tržišta i tržišnog natjecanja na razini veleprodaje i maloprodaje, te mogućnost nametanja učinkovitih i odgovarajućih kazni energetskim subjektima koji ne postupaju u skladu sa propisima. Stoga je vrlo važno, izuzetno važno da Hrvatska energetska regulatorna agencija nastavi s jačanjem administrativnih, stručnih i organizacijskih kapaciteta, kako bi što efikasnije i razvidnije izvršavala svoje obveze. Zahvaljujem na pozornosti.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Da. Uvaženi Ivan Bubić, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Samo kratko. Vlada Republike Hrvatske nama primjedbi na izvješće Hrvatske energetske regulatorne agencije kao i ostvarenje njenog proračuna za … [[Ne razumije se.]] godinu, što je pismeno potvrđeno predsjedniku Sabora pismom od 13. listopada ove godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prelazimo prvo na raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče, predsjedniče uprave HERA-e. Evo čuli smo dosta toga, ali da ponovimo ono najbitnije u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, koji će naravno prihvatiti ovo izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2009. godinu. Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti propisano je da Hrvatska energetska regulatorna agencija, skraćeno zvana i poznatija kao HERA jedanput godišnje podnosi Hrvatskom saboru izvješće o svom radu, te posebice o procesima značajnim za razvoj energetskog tržišta, javnih usluga u energetskom sektoru, analizi sektora, te ostvarenju proračuna HERA-e za prethodnu godinu. U skladu s navedenim i predviđenim zakonom upravo smo to i dobili, a prvo nekoliko riječi o izvješću o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2009. godinu. Jasno je da su temeljni ciljevi uopće regulacije energetskih djelatnosti, osiguranje objektivnosti, razvidnosti, nepristranosti u obavljanju energetskih djelatnosti, nadalje briga o provedbi načela, reguliranog pristupa mreži sustavu, donošenje metodologija za utvrđivanje tarifnih stavaka, tarifnih sustava, uspostavljanje učinkovitog tržišta energije i tržišnog natjecanja, i zaštita kupaca energije i energetskih subjekata. Sve to nas upućuju i na HERA-inoj web stranici. Nadalje promicanjem, promiče se regulacijom energetske djelatnosti učinkovito i racionalno korištenje energije poduzetništvu u području energetike, investiranje u energetski sektor o čemu se dosta govori posebice u zadnje vrijeme, i naravno uvijek aktualna zaštita okoliša. Iz ovog izvješća vidjeli smo da sadrži cijeli niz informacija, pregled značajnijih događanja na tržištu energije, stanje reguliranih energetskih djelatnosti, razvoj tržišta električne energije, prirodnog plina, biogoriva, nafte i naftnih derivata u Republici Hrvatskoj. Daje nam osvrt na sigurnost opskrbe električnom energijom i prirodnim plinom, kao i način uređenja obveza javne usluge opskrbe električnom energijom i prirodnim plinom. U ovom izvješću je dan i prikaz najznačajnijih aktivnosti HERA-e u obavljanju propisanih poslova o čemu smo više čuli od predsjednika uprave HERA-e. Iz ovog izvješća također je vidljivo da HERA obavlja cijeli niz poslova, od kojih ću navesti samo nekoliko najbitnijih, kao što je davanje mišljenja ministarstvu o tarifnom sustavu za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije, naknadi za poticanje obnovljivih izvora i kogeneracije te naknade za naslijeđene troškove. Nadalje, davanje mišljenja ministarstva na prijedlog iznosa naknade za organiziranje tržišta električne energije, nadzor nad primjenom svih tarifnih sustava i propisanih naknada, davanje mišljenja ministarstvu o općim uvjetima za opskrbu energije itd., itd. Što je sve sadržano u ovom poprilično opširnom i opsežnom izvješću. U ovom izvješću posebno je upozoreno na sigurnost opskrbe te daljnjeg otvaranja tržišne energije te na potrebu da se vodi briga o izgradnji novih energetskih objekata za proizvodnju električne toplinske energije, skladišnih kapaciteta prirodnog plina, nafte i naftnih derivata, terminala za ukapljeni prirodni plin, prijenosnih sustava i novih dobavnih pravaca te izgradnja novih prijenosnih energetskih kapaciteta koji prijenosne sustave RH povezuju s prijenosnim sustavima susjednih država stvaraju se temeljni uvjeti za razvoj konkurentnog tržišta energije i unapređenje sigurnosti opskrbe energije u RH i regiji. Iz ovoga vidimo da su stvarno sve ove aktivnosti i poslovi kojima se bavi HERA u današnje vrijeme u Hrvatskoj pa i u Europi i u svijetu izuzetno aktualni i to daje dodatnu važnost i samoj HERA-i i njihovom radu. Iznimno je značajno, kao što smo čuli, i značajno djelovanje Hrvatske energetske regulatorne agencije kroz donošenje trećeg paketa energetskih propisa EU u srpnju 2009. godine, a koji je stupio na snagu 3. rujna 2009., a primjenjuje se od 3. ožujka 2011. godine. I na kraju treba reći da u sklopu pristupnih pregovora RH Europskoj uniji privremeno je zatvoreno Poglavlje 15. – Energetika. I nekoliko riječi o ovom drugom dijelu točke dnevnog reda o ostvarenju proračuna HERA-e za 2009. godinu. Također, pohvale i rezultatu koji su ostvarili, a koji je vidljiv iz razlike prihoda i rashoda. Pa tako vidimo da su ukupni prihodi u 2009. godini iznosili 26,5 milijuna kuna i za 6% su veći od prihoda u 2008. godini. U odnosu na planirane prihode u 2009. godini HERA je ostvarila pozitivno odstupanje od ne malih 11%, odnosno ukupni prihodi veći su u odnosu na planirane za više od 2,5 milijuna kuna. Odstupanje od plana rezultat je većih prihoda od prodaje roba i usluga koje su u prethodnoj godini ostvarili energetski subjekti od obavljanja energetske djelatnosti iskazanim u njihovim financijskim izvješćima za prethodnu 2008. godinu. Isto tako u strukturi ukupnih prihoda HERA-e u 2009. godini najznačajniji prihodi čine 94% ukupnih prihoda, a to je upravo naknada za obavljanje energetske djelatnosti koju energetski subjekti plaćaju u iznosu od 0,06%. Kad usporedimo ukupne rashode u 2009. godini od 15 milijuna 608 tisuća koji su manji od rashoda u 2008. godini za 11% dobivamo veću razliku viška prihoda od gotovo 11 milijuna kuna ili 45% u odnosu na ostvarenje iz 2008. godine. Uz pohvale sadržajnosti i obimu ovog izvješća naravno i zadovoljstvu iskazanim financijskim rezultatom koje je vidljivo iz ostvarenja proračuna HERA-e za 2009. godinu ponavljam na kraju da će klub HDZ-a prihvatiti Izvješće o radu HERA-e za 2009. godinu i ostvarenje proračuna HERA-e za 2009. godinu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-HSU-a uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, predsjedniče Upravnog vijeća, kolegice i kolege. Čitajući ovo izvješće za koje mi u klubu HNS-HSU-a možemo reći da je jedan mali iskorak napravljen, međutim ono je potpuno isto kao i izvješće koje smo imali prilike čitati za 2008. godinu, a s obzirom na sva ona događanja koja su bila prisutna u HERA-i i koja su pratila HERA-u u bližoj povijesti gledajući čitav energetski sektor definitivno radnje koje se rade na ovom energetskom sektoru nemaju mogućnosti i stvarno je neodgovorno podržati radnje koje se rade na energetskom sektoru. Pa počevši po kriteriju državnog odvjetništva definitivno ne, a da ne govorimo o onom razvojnom smislu jer o tome ću nešto kasnije. Ali, u svakom slučaju mi u klubu HNS-HSU-a ne možemo podržati i ne podržavamo ono što odgovorni rade na kompletnoj organizaciji energetskog sektora u RH. A u tom kontekstu HERA nam podnosi ovo Izvješće za 2009. godinu. Doduše izvješće koje je vođeno za vrijeme kad je jedno upravno vijeće vodilo ovu agenciju, u jednom trenutku se desilo novo, međutim činjenica je da nekih značajnijih pomaka na energetskom sektoru mi nemamo. To je činjenica. Kao potvrda te činjenice dovoljno je prolistati nešto što bi trebalo biti posebno važno kad čitamo ovo izvješće, a to je Poglavlje 7. – Sigurnost opskrbe i 8. – Obveza javne usluge. Smisao regulatornih agencija je da imaju mogućnost regulirati tržište, smisao regulatornih agencija je da zaštite hrvatske potrošače od negativnih utjecaja tržišta i smisao regulatornih agencija je da nam temeljem praćenja razvoja događanja na pojedinom tržištu da da smjernice. Hrvatska energetska regulatorna agencija je konačno i Agencija koju je osnovao Hrvatski sabor, i Hrvatska regulatorna agencija ima obvezu podnošenja izvješća Hrvatskom saboru. Na taj način i Hrvatska regulatorna agencija ima mogućnost zastupnicima u Hrvatskom saboru dati svoj stav, svoje mišljenje, za to je stručna, koji su to mogući pomaci, koja su područja na koja treba intervenirati, koja su to područja na koja treba utjecati, koja su to područja koja treba posebno potencirati i koje su to anomalije koje treba ispraviti. Čitajući ovo Izvješće da li imamo prilike ili da li bilo tko od vas kolegice i kolege ima novo saznanje osim onih koje smo imali prošle godine. Kada se uspoređuje Izvješće za 2008. godinu i ovo za 2009. godinu, u poglavlju sigurnost opskrbe, potpuno sve isto, naslov, rečenica, podaci, potpuno isto. U Izvješću za 2008. godinu bilo je rečeno da će HEP provoditi neke aktivnosti, među ostalog navodi koje su sve to aktivnosti, pa u ovom također za 2009. godinu također se navodi koje aktivnosti provodi HEP i uspoređujući i 2008. i 2009. stanje je potpuno isto. Jedna stvar koja je se promijenila to je da se u kogeneracijskom kombi plinskom postrojenju na lokacije Termoelektrane Zagreb da je stavljeno u probni pogon u 2008. je pisalo da će se dovršiti izgradnje za Termoelektranu Sisak, za 2008. radi se na izradi projektne ... za pripreme i ugovaranja opreme, u Izvješću za 2009. za tu istu Termoelektranu piše da se tijekom 2009. nastavilo raditi na pripremi projekta. Znači 2008. se radilo na izradi projektne dokumentacije i pripreme za ugovaranje opreme, a u 2009. nastavilo se raditi na pripremi projekta. Termoelektrana Slavonija, potpuno isto kao i prošle godine. I zadnje nastavljene su aktivnosti na revitalizaciji više hidroelektrana čime će se do 2011. osigurati do 130 megawata dodatnih proizvodnih kapaciteta, isto to piše u izvješću za 2008. potpuno isto. S tim da za 2008., u Izvješću za 2008. piše 2010. ovdje piše 2011. Drugim riječima jednostavno rečeno, status quo. Kada govorimo o ovim energetskim projektima, čuli smo ovih dana prilikom donošenja Državnog proračuna, čujemo gotovo svakodnevno načelnu spremnost da kroz ulaganje i energetiku se pokrenu gospodarske aktivnosti u ovoj državi, to je divno i odlično i to svatko od nas podržava i svi podržavamo. Međutim, čitajući ova Izvješća za 2008. i 2009. u smislu pripreme je status quo. A ja sada pitam što će se to desiti najedanput preko noći da se nešto bitnije pokrene, što? Da li se može ovako kompleksna postrojenja preko noći pripremiti u smislu pokretanja čitave investicije. Ako će biti pokrenuta investicija na način kao što je to Hidroelektrana Lešće bila pokrenuta koja sa 64 milijuna eura najedanput došla na duplo veći iznos, onda sasvim sigurno i svatko od nas, svi mi smo protiv takve investicije. Naime, sve to govorim iz razloga jer smatramo mi u Klubu narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika smatramo da je zadatak između ostalog Hrvatske HERA-a da zastupnicima Hrvatskoga sabora da tu informaciju, ali jednoznačno jasno ali ne na način da prepisuje izvješća iz prethodnih godina i mijenja samo godine. Nadalje, sigurnost opskrbe prirodnim plinom. U Izvješću za 2008. godinu pisalo je da se radi na izradi projekta Jadranko-jonskog plinovoda. Pisalo je da su u tijeku pripremni studijski istražni radovi koji prethode cjeloviti studij izvodljivosti a u tijeku je formiranje međudržavnog povjerenstva itd. U Izvješću za 2009. nema niti riječi o Jadransko-jonskom plinovodu, pa da li to znači da se odustalo, da se ne radi, da je bila pogrešna procjena, jednostavno nije mi jasno. Jer u izvješću za 2009. godinu imamo točno pobrojani tko, zbog čega, čak i datumi, u 2009. nema ničega. Meni je jasno da ovim Izvješćem je teško ili gotovo nemoguće a u konačnosti čak i pogubno ulaziti u problem opskrbe plinom na domaćem tržištu a i vezano na ugovore koje je Vlada Republike Hrvatske potpisala sa MOL-om i gdje je preuzela određene obveze u prenošenju plinskog biznisa sa INA-e na Vladu Republike Hrvatske. Poznato je i opća je činjenica i opće saznanje da je dimenzija tog poteza red veličine između 2 i 3 milijarde štete za Republiku Hrvatsku i poznata je činjenica da pregovori između hrvatske Vlade i MOL-a da su zadnje vrijeme intenzivno prisutni, ali koja je konačna, kako i na koji način će se to u konačnosti reflektirati na Hrvatske potrošače, tu informaciju mi nemamo. Ponavljam, sigurno da je za agenciju ulaženje u to područje, pogotovo za Upravno vijeće Agencije, a poučeni iskustvo nedavnim iskustvom, jedne vrlo odlučne reakcije Republike Hrvatske kada je HERA pokušala raditi svoj posao zbog čega je osnovana da je bio za rukovodstvo HERA-e prilično pogubno. Međutim, nas hrvatsku javnost i nas u Hrvatskom saboru sasvim sigurno interesira koja je budućnost i koja je budućnost sigurnosti opskrbe sa plinom. Sigurnost opskrbe sa naftom i naftnim derivatima je također potpuno ista. Jedna novina je između izvješća 2008. i 2009. je to da smo formirali Hrvatsku agenciju za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata da smo preuzeli obveze koje su preuzele i ostale zemlje članice EU i da se tu nešto radi to znamo iz dnevnog tiska. U poglavlju 8 – Obveze javne usluge praktički je potpuno identično i tekstualnom dijelu je potpuno identično izvješće koje smo imali prilike čitati za 2008. godinu, što drugim riječima potvrđuje činjenicu da se energetskom tržištu nekih značajnijih pomaka nema, što govori da na energetskom tržištu sve najave koje imamo prilike čuti i čujemo su deklarativne naravi, jer da ima nekakvih značajnijih pomaka onda sasvim sigurno u ovom izvješću za 2009. godinu bi bili uključeni i određeni pomaci u odnosu na izvješće 2008. I na kraju da je energetski sektor razvojna poluga pogotovo u ovom trenutku u kojem se državne financije nalaze i ukupno gospodarstvo naše države nalazi to je opće poznata činjenica, opće poznata činjenica da nam je domaća proizvodnja na sveg 68% ukupnih naših potreba, ali čitajući ovo izvješće Hrvatske energetske regulatorne agencije jedini zaključak koji proizlazi iz ovog izvješća je da na ovom području osim najava osim PowerPoint prezentacije snažnih i kvalitetnijih pomaka nema. Mi u klubu HNS-a nemamo razloga ne prihvatiti ovo izvješće, jer je izvješće konstatiralo da se ne radi ništa, da je sve dalje isto. Ali upravo iz tog razloga ostavit ćemo svim članovima kluba da odluče da li će ga podržati ili ga neće podržati prema svom osobnom stavu, a moj osobni stav u znak protesta ovo izvješće ne bi trebalo podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici HERA-e. Pred nama je prilika ili neprilika da raspravljamo o godišnjem izvješću HERA-e za 2009. godinu na kojem se taksativno navode zadaci i uloga struktura agencije, prikaz, grafički prikazi u svim onim segmentima koji pokrivaju energetsko tržište. No međutim, onaj najvažniji dio a to je dio koji se tiče nadzora regulacije što bi trebala biti osnova uloga unutra ga nema. Izvješće je pisano poput seminarskog rada, sa osnovnim podacima, grafikonima, strukturom bez ijednog podatka tko uopće sjedi u toj HERA-i tko je unutra, to čak nije ni napisano, tko je u upravnom vijeću, bez podataka koliko zaposlenih ima, bez podataka koliko je nadzora obavljeno, da li su obavljeni, pa vjerojatno i nisu. To upućuje na ono što već duže vremena govorimo ovdje je da HERA de facto u ovom trenutku pitanje je što radi. Da li nadzire tržište? Ne nadzire. Da li regulira cijenu? Ne regulira cijenu. Jedino što se plaća HERA-i je trošak regulative u konačnici je to cijena koju plaćaju hrvatski građani. Poslije razrješenja bivšeg upravnog vijeća imenovano je 4 nova vijećnika, no međutim fali 5. koji nije imenovan i upravo je pitanje, da li je netko u Energetskog regulatornoj agenciji zadužen za električnu energiju ili se još uvijek HEP prema tom neovisnom tijelu ponaša kao stariji brat, da ne kažem otac ili majka kojeg se iz Hrvatske energetske regulatorne agencije ne može ništa pitati. Tu sada imamo čitav niz stvari koje se događaju oko HEP-a u zadnjih godinu dana, stvari koje pogađaju i šokiraju hrvatsku javnost, ali koji će na kraju platiti hrvatski građani, a riječ je o štetnim ugovorima, riječ je o skupljoj cijeni struje. I sada vidite, postoji ministarstvo koje je naručilo studiju ususret trećem paketu europskih zakona koje sve stvari bi trebalo napraviti sa Hrvatskim energetskim sektorom. I to ministarstvo je biralo između jedne državne institucije koja će to raditi, jedne privatne. Odlučila se za privatnu mada po sili zakona oni imaju pravo sklopiti direktno ugovor sa jednom takvom državnom institucijom odnosno institutom. U toj studiji se predlaže da se HEP razbije na tri poduzeća ne bi li to olakšalo proizvodnju, distribuciju i općenito poslovanje same hrvatske elektroprivrede koja je između ostalog u velikim problemima. I sada kada jedno takvo poduzeće razbijate na tri poduzeća na primjeru Bugarske, Slovačke, Rumunjske, Mađarske glavni je zaključak da su oni koji su to napravili privatizirali elektroproizvođače, HEP. To je ono što kaže povijest i to je ono što kažu europska iskustva. I postavlja se pitanje, da li je možda intencija i ove Vlade privatizacija HEP-a pogotovo u trenucima u kojima država nema novca? Čak se špekulira da li je privatizacija HEP-a ugrađena u koalicijski sporazum HDZ-a i HSS-a. To je isto nešto na što bi voljeli ovdje dobiti demanti. Gospodo, moramo o tome otvorit raspravu, moramo o tome govorit. Ono što moram reći je da mi, klub SDP-a i vjerujem svi oporbeni klubovi ne možemo i nećemo dopustiti jedan takav model razbijanja i privatizacije hrvatske elektroprivrede. Postavlja se pitanje što je HERA nadalje poduzela u vezi olakšanja priključenja vjetroelektrana na prijenosnu mrežu. Došlo je do velikog zastoja investicija u tom sektoru zbog jednostavnog stava HEP-a koji ne dopušta priključke novim vjetroelektranama budući da se on ponaša iznad same te Energetske regulatorne agencije, a to ne čudi jer Energetska regulatorna agencija niti određuje cijenu niti regulira tržište niti vrši nadzor. I onda je pitanje da li se HERA ponaša zapravo kao nezavisno regulatorno tijelo ili je pod velikim utjecajem HEP-a odnosno onih koji u tome zastupaju određene interese. Jer podsjetimo se slučaja TLM. Da li je HERA vršila nadzor nad uvozom električne energije u slučaju TLM Aluminij Mostar. Očito je da su domaći kupci morali subvencionirati tvrtku u drugoj državi. Hrvatski građani su subvencionirali tvrtku u drugoj državi na slučaju TLM-a koji plaćaju visoki napon po cijeni od 48 eura po megawat satu, a aluminij 31 euro po megawat satu. Tko pokriva razliku, to je pitanje. Što radi HERA? Isto tako, prije nekoliko tjedana ovdje je bio pred nama zakon, Izmjene i dopune Zakona o energiji koje kompletnu ovlast reguliranja tržišta opskrbe toplinskom energijom stavljaju jedinicama lokalne samouprave odnosno predstavničkim tijelima jedinica lokalne samouprave na izglasavanje odnosno na utvrđivanje cijene. I u toj raspravi sa svim relevantnim podacima i mišljenjima struke, udruge gradova rekli smo sljedeće, a i sada ćemo to ponovit. 2012. će stupiti na snagu treći paket energetskih zakona Europske unije koji Hrvatska mora poštovati. Tim paketom zakona HERA-i se daju velike ovlasti i velike ingerencije na reguliranju tržišta, određivanju cijene električne energije, plina, nafte, sveg onog što se može podvući pod energiju. I pitanje je da li HERA u ovom trenutku jest kadrovski osposobljena za sve te zadatke koji se pred nju stavljaju, budući da do sada nije radila niti približno slične stvari. A tko to kaže, to ne kažem ja nego kaže Hrvatska gospodarska komora koja u svojem pismu, znači hrvatski gospodarstvenici, izrazila sumnju da Hrvatska energetska regulatorna agencija može kvalitetno i pravovremeno se očitovat i oko utvrđivanja cijene toplinske energije koju će pred njih poslati predstavničko tijelo. Protiv te odluke je bila i udruga gradova pa je svejedno taj zakon, Izmjene i dopune Zakona o energiji prošao u ovom Saboru. Ja ću podsjetiti da smo mi donijeli i imamo u našem Ustavu Europsku povelju o lokalnoj samoupravi koja kaže da sve zakone koji se tiču jedinica lokalne samouprave moraju proći raspravu i moraju biti donesene u konzultaciji s jedinicama lokalne samouprave. Taj zakon nije to prošao. Dakle, taj zakon je bio u suprotnosti sa Strategijom energetskog razvita, sa hrvatskim gospodarstvom i Hrvatskom gospodarskom komorom koja je oštro reagirala na donošenje jednog takvog zakona, sa udrugom gradova i na kraju krajeva sa Ustavom. I kad je hrvatsko gospodarstvo izrazilo bojazan, skepsu da HERA može obaviti te zadatke koje će morati obavljati samo jednu godinu za jedinice lokalne samouprave na ovaj način, dakle taj zakon je donesen sa rokom trajanja od samo jednu godinu, onda se i mi s pravom pitamo da li će, da li uopće HERA može obavljati zadatke koje će pred nju staviti treći paket energetskih zakona Europske unije, pogotovo iz tog razloga što do sada Hrvatska energetska regulatorna agencija nije vršila dvije svoje temeljne zadaće. To je nadzor i regulacija tržišta. Gospodo, na tom dijelu ste i više nego podbacili. Da li ste krivi vi osobno to ne mogu niti želim o tome suditi, no činjenica je da iz svega navedenog mi ne možemo prihvatiti ovakvo izvješće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko ispravaka. Prvo je netočni navod, a prvo je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala, potpredsjedniče. Nije točan navod kolege Bernardića da u izvješću nema broja zaposlenih. Kolega, niste pročitali izvješće jer da jeste vidjeli bi na 5. stranici izvješća, ja ću vam citirati: "Tijekom 2009. HERA je zaposlila sedam novih radnika tako da na dan 31. prosinca 2009. ima ukupno 49 radnika kao i na dan 1. kolovoz 2010." A ovih sedam novozaposlenih je upravo u cilju onog o čemu ste načelno govorili, jačanje kapaciteta zbog učinkovitosti i stručnosti kako bi izvršavala HERA zakonske obveze, ali i obveze iz ovog trećeg paketa. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bernardić je ustvrdio u svom izlaganju da je privatizacija HEP-a uključena u Sporazum HSS-a i HDZ-a. To nije točno. Koalicijski sporazum je javan, on je također sastavni dio programa Vlade Republike Hrvatske. Kolega Bernardić, trebali ste ga pročitati i informirat se i onda bi vidjeli da nikakva privatizacija HEP-a se tamo ne spominje. To naprosto za HSS nije prihvatljivo niti će HSS na to pristati. Isto tako molim vas lijepo da ne plašite građane sa nečim što nije realno i što ne postoji.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika. U čemu?
Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 209. Poslovnika. Dakle, ja nisam iznio ocjenu ili tvrdnju nego sam postavio pitanje i drago mi je da je evo kolegica Petir na to moje pitanje odgovorila.
To nije povreda Poslovnika i nemojte to radit. To nije povreda Poslovnika jednostavno. Uvaženi zastupnik Ante Kulušić, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, pa kolega Bernardić kaže da je HEP zabranio priključak na mrežu za neke vjetro elektrane. To jednostavno nije istina nego je to još jedna u nizu obmana hrvatske javnosti. Dapače, HEP potiče nova ulaganja u tu granu, a što se tiče privatizacije HEP-a pa i sama predsjednica Vlade je kazala, predsjednica Vlade gospođa Kosor je kazala da nema ništa od privatizacije HEP-a i da su to laži i objede. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDSSB-a, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo iz Hrvatske energetske regulatorne agencije i Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo Izvješće za 2009. godinu, Izvješće HERE da tako skratim da ne moram ponavljati ove četiri dugačke riječi, je zapravo reklo bi se kako je netko već rekao ja bih se poslužio jednim ovako narodnim jezikom, jedno navodno nezavisno štrebersko izvješće koje prepisuje iz godine u godinu otprilike mijenjajući samo podatke poput ono donjoresorske škole. E i kad ste već ovdje da ne bih zaboravio pa ću vas na početku odmah izlaganja priupitati kad i koliko će poskupiti cijena električne energije u sljedećoj godini? Ali prije nego to krenem sa izlaganjem moram reći da ovdje ono što je uloga HERE nezavisan rad HERE i ono o čemu se ona bavi mene više brinu energetsko stanje Republike Hrvatske, pa onda kako i to piše i u uvodnoj riječi u Izvješću, da u pogledu sigurnosti opskrbe, te daljnjeg otvaranja tržišta energije, da je nužno voditi brigu o izgradnji novih energetskih objekata za proizvodnju električne i toplinske energije skladišnih kapaciteta prirodnog plina, nafte i naftnih derivata, terminala za ukapljeni prirodni plin, prijenosnih sustava i novih dobavnih pravaca. A zatim se spominje ovaj treći paket koji bi trebao stupiti na snagu 2012. godine. Ovdje smo u nekoliko navrata, dakle u Hrvatskom saboru raspravljali i o energetskoj strategiji Republike Hrvatske i rekao bih o putu kamo i kako dalje, a i dalje mislim da ta strategija pogotovo u planu u svezi rasta energetskih kapaciteta Republike Hrvatske i strategija, odnosno koncepcija strategija pa izvedba zapinje, nije dobra. Vidite, mi smo uložili u obnovu, dakle u obnovu izgradivši velike novce, izgradivši veliki broj objekata na svim područjima i regijama Republike Hrvatske. Neću sad govoriti o pri8lično onoj bivšoj temi od prije podne, ali moram reći da se radi o desetinama tisuća objekata. Nije li hrvatska Vlada i oni koji su zaduženi za to, pa stručnjaci u HEP-u, pa onda i preporuke HERE mogle ići u tom smjeru da svaki od tih objekata bilo privatnih kuća, bilo stanova, stambenih objekata dakle etažnih da se ugrade solarne ćelije da bismo zaposlili domaće kapacitete u proizvodnji tih solarnih stanica kako bi uštedjeli potrošnju energije ili kako bismo time, tim sustavima proizvodili energiju, a smanjili potrošnju koju je potrebno i uvoziti. O uvozu za TLM i 800 milijuna kuna propalih novaca da ne govorim. Dakle, nikakvog prijedloga, nikakvog plana, nikakve koncepcije ni strategije pri tome nije bilo niti je i dalje ima. Kada se predlagalo da se u energetski sustav dakle Republike Hrvatske uvodi i iskorištavanje one supstance RDF, dakle komunalnog otpada kao domaćeg energenta i zamjena za skuplje uvozne komponente kao što su ugljen, nafta, plin i uran. Dakle, ... [[Govornik se ne razumije.]] i to je odbijeno. Nema nikakvog rješenja, nema nikakve naznake da bi netko o tome razmišljao. Značajno je istaknuti da postoji, znači ulogu domaćih obnovljivih izvora energije i sunce o kojima je malo prije i vjetro elektrana o kojima je malo prije govorio gospodin Bernardić. Zatim, biomase hidroenergije pa i novih tehnologija s domaćom opremom i domaćim koncesijama. Zatim mogućnost je velika i iskorištenju malih hidroelektrana kao obnovljivih izvora i najvrjednijeg zapravo nacionalnog resursa koji može, dakle putem elektrana na Savi i Dravi ali ne onakvih kao što se dogodilo u Ličkom Lešću koji mogu proizvoditi dakle novih 900 megavata električne energije. Kada bismo zbrojili sve mogućnosti koje se samo iz ovoga naziru sasvim sigurno hrvatska dakle neovisnost o uvozu električne energije, hrvatska energetska neovisnost bi nam bila puno, puno bliži pojam negoli je sada. Možda to nije zadaća i uloga HERE ali jednostavno ne mogu pored ove dakle ove teme ne može se mimoići ni ova, ni ovakav način rasprave pa vas molim za strpljenje. Dakle, sve ono što se predlagalo je bilo donekle podložno i određenim lobijima, pa je onda u jednom trenutku procijenjena visoka potrošnja električne energije u Republici Hrvatskoj, prenapuhana, prenapumpana kako bismo, ili kako bi neki dokazivali i predlagali Republici Hrvatskoj da je Hrvatskoj potrebna nuklearna elektrana, a vjerujte da nitko je ne želi, ona u Njemačkoj leže po pruzi ljudi koji protestiraju protiv provoza nuklearnog otpada, a ne rada nuklearne elektrane. E sad Vlada je objavila da, i neki dan smo ovdje raspravljali da će se cijene potrošnje plina za proizvodnju topline u lokalnoj samoupravi, regionalnoj predati u nadležnost gradskim vijećima gradova, općina i ne znam ni ja koga. Je li moguće da su gradska vijeća, znamo njihove sastave, nikoga ne podcjenjujem, preuzimaju dio ili ulogu ajde jednog dijela poslova HERA-e, a to je određivanje upravo cijene. Kako će to gradska vijeća znati ili kako su oni stručni u tome ja ne znam, a HERA nije. Ili je to prebacivanje vrućeg krumpira poskupljenja plina, dakle poskupljenja plina koje je na pomolu, koje je tu, gradskim vijećima, dakle lokalnoj samoupravi, pa neka po njima onda potrošači, neka o njima pričaju a ne o HERA-i ili ne znam o hrvatskoj Vladi. Zbog toga izražavam jedno negodovanje, nezadovoljstvo sveukupnim odnosom prema energetskom sektoru u Republici Hrvatskoj, pa i radom HERA-e, iako ona nije, ona je samo recimo nadzor i regulacija kako to reče gospodin Bernardić, i nije u tom sustavu dakle operativac u smislu proizvodnje električne energije, prijenosa električne energije ili neke druge energije, plinske itd., nego samo regulira i nadzire iako eto nije regulirala i nadzirala u nekoliko navrata kad je trebalo i kada je država izgubila kažu koliko 600 milijuna kuna na onoj transakciji uvozne električne energije poskupo, a prodaji TLM-u pojeftino. To je gospodarenje koje zaista graniči sa ludošću. Zbog toga niti klubu HDSSB-a nije prihvatljivo ovakvo izvješće i neće glasovati za njega, ali sam o ovim argumentima koje sam iznio u ovoj raspravi prije morao nešto izreći, jer prema ocjeni i Svjetske banke i svjetskih ekonomskih stručnjaka, gospodarskih tri su resursa svjetska energija, hrana i voda, i zaista kada govorimo, kada je evo sada je o Hrvatskoj energetskoj regulatornoj agenciji morao i ovo izreći, i mislim da mi u Hrvatskom saboru a bit će još tematike u svezi energije strategije proizvodnje električne energije i uopće energije moramo već jedanput donijeti i koncepciju i strategiju kamo će to ići Hrvatska, iako je već bilo tih pokušaja ovdje dosta pa se govorilo i o ugljenu koliko ja znam, i zaključak je bio da je ugljen budućnost, ugljen dakle kao energent budućnost Republike Hrvatske. Je li tako kolege, sjećate se dobro, prije godinu dana je bila o tome rasprava. Evo klub HDSSB-a neće biti za usvajanje godišnjeg izvješća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvo je na redu uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. HERA bi trebala biti regulatorna agencija koja reagira na loše aspekte energetske politike i usmjerava tu energetsku politiku u željenom pravcu. Tog kritičnog tona koji je naravno očekivan u ovom izvješću nije prisutan, odnosno nema ga. Ovo izvješće je jedan suhi birokratski popis, i to ne onoga što je HERA odradila u 2009. godini, već onoga što se općenito događalo po pitanju energetike u 2009. godini. HERA ne da ne provodi proaktivnu politiku, a što je uloga regulatorne agencije, ona ne provodi čak niti reaktivnu politiku u području energetike, a to je upravo skandalozno, jer je energetika jedan od tri sektora u kojima država mora graditi sustav samodostatnosti pored sektora voda, i opskrbe hranom, o čemu sam govorila prilikom rasprave o proračunu. Što će nam onda uopće HERA? Da li bi se nešto uopće dogodilo da nemamo HERA-u i njenih 49 zaposlenika ili zaposlenica? Je li HERA pitala Vladu što čini kako bi osigurala sigurnu opskrbu plinom kao ključnim energentom, a nakon velike plinske krize koja nam se dogodila u zimi 2009. godine? Odgovor na to pitanje nije, HERA nije ništa npravila po tom pitanju. Je li HERA postavila pitanje zbog čega … [[Ne razumije se.]] u 2009. godini nije financirao projekte obnovljivih izvora energije, usprkos tome što su hrvatski potrošači putem svojih računa za struju osigurali više od 200 milijuna kuna za poticanje obnovljivih izvora energije? Nije. HERA-i to očigledno uopće nije bilo važno niti pitanje s kojim bi se Hrvatska energetska regulatorna agencija trebala uopće baviti. HERA nije reagirala na mnoge besmislene elemente energetske strategije koja je također usvojena 2009. godine, nije reagirala na nevjerojatnu energetsku rastrošnost ovog dokumenta, nije reagirala na potpuno neutemeljenu projekciju o 5% godišnjeg rasta BDP-a u toj strategiji, što je bilo evidentno da je projekcija koja je apsolutno neutemeljena. Nije reagirala na nevjerojatno ignoriranje energetske učinkovitosti u strategiji, a to je ključni segment europske energetske politike. HERA ne prepoznaje potencijal energetike, posebice obnovljivih izvora energije kao logičnog i ključnog motora razvoja Hrvatske u sljedećih 10-ak godina. To je upravo skandalozno. To je sramotno za jednu agenciju koja bi trebala regulirati energetske procese u Hrvatskoj. U uvodnom dijelu ovog izvješća govori se o privremeno zatvorenom poglavlju 15. koji se tiče energetike, o kvaliteti kojeg zatvaranje imamo prilike u posljednjih 10-ak dana jako puno čitati i čuti u medijima, i to u dijelu onog, i u tijelu onoga koji se tiče obveze zbrinjavanje srednje i nisko radioaktivnog otpada u Hrvatskoj. Ako su i ostali aspekti tog iznimno važnog poglavlja zatvoreni na tako kvalitetan način onda ja mogu samo zaključiti jao nama. HERA ponosno objavljuje kako je spremna na vrlo zahtjevno usklađenje, odnosno transponiranje trećeg paketa europskih energetskih propisa koji su obvezujući za sve zemlje EU pa tako i za Hrvatsku kao buduću članicu EU. Vrlo važan segment tog paketa je i veća uloga i ovlasti regulatornih tijela pojedinih zemalja članica, a s obzirom na to da je iz ovog izvješća vidljivo da HERA nije apsolutno nikakav regulatorni faktor energetske politike u Hrvatskoj možemo samo strepiti od 3. ožujka 2011. godine kada treći paket energetskih propisa EU počinje s primjenom. I zbog svega ovoga naravno da ne mogu podržati ovo izvješće.
Hvala lijepa. Sada je na redu uvažena zastupnica Nevenka Marinović, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Uprave HERA-e, poštovani državni tajniče. Evo, sadržaj izvješća unatoč nekim tonovima u prijašnjim raspravama koje je pred nama je znači strukturirano prema preporukama RGGA Udruženja nacionalnih regulatornih tijela članica EU čija je i HERA članica naravno u statusu promatrača do ulaska RH u EU. Zašto je bitno da je izvješće standardizirano? Jer sve članice svoja godišnja izvješća imaju naravno na Internet stranicama te je moguće uspoređivati. Evo, ja sam to očekivala i od kolege Bernardića da upravo usporedi te podatke naše da vidimo kako to radi naša HERA i kako rade ostale regulatorne agencije u Europi. Međutim, nisam vidjela da se raspravljalo u tom pravcu. Poslovi HERA-e su od interesa za RH, ona ih obavlja temeljem javne ovlasti uz osiguranje primjene načela i razvidnosti i objektivnosti i nepristranosti u radu. U sektorima kojih je 6 rukovode direktori koji su zaduženi za stručni rad HERA-e, a evo držim važnim istaknuti da se biraju na javnim natječajima i odgovaraju predsjedniku Upravnog vijeća. Uz direktora imamo i 7 novo zaposlenih, već sam rekla u 2009., i to u cilju znači zaposleni su upravo da bi jačali kapacitet, znači da bi ojačala HERA i zbog učinkovitosti i stručnosti kako bi izvršavala svoje zakonom određene obveze, ali i za ovaj treći paket mjera. Iz izvješća je vidljivo da je održano 30 sjednica Upravnog vijeća na kojima je bilo dosta točaka dnevnog reda, sve su te odluke objavljene na internetskim stranicama HERA-e. Također, zaprimljeno je 90 žalbi, prigovora i predstavki kupaca energije od čega iz nadležnosti HERA-e 20 žalbi, a protiv su pokrenute i 2 što se upravnog spora tiče. Evo, upravo želim naglasiti ovdje značajnu ulogu HERA-e o kojoj ovdje nisam čula dosad niti riječi, a to je uloga HERA-e u zaštiti kupaca i to kroz provođenje nadzora nad energetskim subjektima posebno nadzora nad kvalitetom usluga energetskih subjekata, ja to držim izuzetno važnim, ali i kroz Savjet za zaštitu potrošača čiji članovi su predstavnici Udruge za zaštitu potrošača, a koji donose i preporuke i mišljenja, ali i inicijative za promjenu propisa koji ugrožavaju prava potrošača. Kupci energije, znači bilo da se radi o električnoj, toplinskoj ili prirodnog plina ili nafte, znači zaštitu svojih prava pokreću pred HERA-om i to putem žalbi, predstavki i ostalih prigovora. Ovdje ću se kratko još osvrnuti na stanje u energetskom sektoru i to po vrstama nekih energenata, a koje je vidljivo iz izvješća HERA-e. Tako što se tiče električne energije zakonodavstvo RH je usklađeno sa zakonodavstvom EU, proces restrukturiranja elektroenergetskog sektora proveden je u potpunosti, utvrđene su tarife po svakoj zasebno reguliranoj energetskoj djelatnosti, a tržište električne energije je također uspostavljeno. Što se tiče proizvodnje električne energije imamo i 3 nove dozvole za proizvodnju električne energije, a veseli upravo to jer se radi o proizvođačima iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije. HERA je također produžila i 4 dozvole za djelatnost trgovanja, posredovanja i zastupanja na tržištu energije. Kad je riječ o proizvodnji električne energije iz obnovljivih izvora energije podsjetit ću na odrednice Strategije energetskog razvoja RH iz listopada 2009. godine, a koji se odnose na iskorištavanje obnovljivih izvora energije. Prva je ispuniti obveze prema Direktivi 2009/28. EU o poticanju obnovljivih izvora energije, o udjelu istih uključujući i velike hidroelektrane, znači u bruto neposrednoj potrošnji energije u iznosu od 20%. Druga je ispuniti obveze Direktive EU o udjelu obnovljivih izvora energije u neposrednoj potrošnji energije u prijevozu do 2020. da bude 10%. I treći cilj je da udio proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora uključujući i velike hidroelektrane u ukupnoj potrošnji električne energije u razdoblju do 2020. da se održava na razini od 35%. Iz izvješća je također vidljivo da unatoč velikom interesu od strane investitora za mali broj postrojenja tijekom 2007. i 2008. ugovoren je otkup s … [[Govornica se ne razumije.]] i ili su počele s radom. Znači, mali broj postrojenja. Očekujemo da će zbog pozitivnih propisa Vlade RH u prvom redu mislim na Zakon o postupanju i uvjetima radi poticanja gradnje i ulaganja da će tijekom 2010. uključivanje, očekujemo uključivanje većih povlaštenih proizvođača. Velik je interes i za postrojenja koja koriste vjetar. Za njih su do kraja 2009. godine izdana odobrenja koja obuhvaćaju 5 tisuća megavati ukupno planirane energije. Uglavnom se radi o aktima, znači prethodno energetskoj suglasnosti te upisima u registar za zatečene projekte kojima se dopušta ispitivanje potencijala obnovljivog izvora energije unutar prostora ispitivanja. Broj energetskih odobrenja nakon izdavanja lokacijskih dozvola je puno manji i to ukazuje na nemogućnost, to ukazuje da postoje određene prepreke. Prva je nekako nemogućnost dobivanja lokacijskih dozvola i evo to je Vlada riješila i obnavljanjem, produžavanjem roka ovog prije navedenog zakona. Još bih samo htjela spomenuti da osim ove prepreke imamo i da postojeći neki projekti blokiraju razvoj novih projekata koji bi mogle biti možda brže izgrađeni od ovih koji su evo pod navodnicima "rezervirani". Međutim, i drugi uvjeti vezani uz zaštitu okoliša i korištenje prostora, a prostor je priznat ćete ovako čist i izuzetni potencijal RH, ponekad produžuju što držim da nije ni loše uvijek, ali loše je kad oni onemogućavaju ove postupke pripreme projekata, odnosno nove investicije u ovaj sektor. Evo, hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolegica je spomenula da je HERA dala značajan prilog restrukturiranju i stabilizaciji opskrbe i proizvodnje električne energije ako sam dobro shvatio. Pa bih je priupitao ujedno jer zaista građani mislim da nemaju informaciju dobru je li u tom restrukturiranju i stabilizaciji opskrbe uključeno i odustajanje od ulaganja i udjela koje je Hrvatska izvršila u blokove termo elektrana Kolubara, Obrenovca, Gradsko i Tuzla.
Zahvaljujem. Ništa. I druga replika uvažena zastupnica MIrela Holy.
Poštovana kolegice Marinović mi nismo govorili o pozitivnim aspektima ove Agencije zbog toga što nismo vidjeli pozitivne aspekte djelovanja ove Agencije. Vi ste spomenuli u svom izlaganju HROTE, odnosno kako je bilo malo projekata obnovljivih izvora energije koji su se financirali iz HROTE-a, ja vas uvjeravam da razlog tome nije bio taj što nije bilo dovoljno interesa različitih investitora i ponuđača različitih projekata, upravo suprotno bio je jako veliki broj ponuđenih projekata, međutim, razlog što nisu bili realizirani ti projekti je taj što HEP nije dao tih 200 milijuna HROTE-u što smo imali prilike saznati iz medija. Što je upravo skandalozno ja vjerujem da je trebala HERA reagirati na ovaj slučaj a čini mi se da HERA baš nije reagirala na to. Osim toga, nedopustivo je da HERA nije zabrinuta što Hrvatska nema još uvijek Zakon o obnovljivim izvorima energije i to što su pravilnici o plasiranju obnovljivih izvora energije u Hrvatski energetski sustav toliko komplicirani koji ustvari ne da potiču nego upravo onemogućavaju realizaciju obnovljivih izvora energije u Hrvatskoj energetici, što je nedopustivo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nevenka Marinović.
Evo ne znam kolegice HOly ali ja sam upravo htjela naglasiti pozitivne ako po vama nisu pozitivni ovi učinci HERA-e na potrošače električne energije onda ne znam što je pozitivno, mislim zato sam istakla taj dio jer to su izuzetno pozitivni učinci koje vi niste primijetili a mislim da su oni značajni. To su isti oni korisnici električne energije za koje ste vi tvrdili da su osigurali 200 milijuna kuna za obnovljive izvore energije. Kada govorite o tome koliko su oni osigurali onda morate i zaštititi te iste potrošače, pa sam ja govorila o zaštiti upravo tih potrošača. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje s raspravom, prije toga da vas obavijestim da je u 16 sati i 52 minuta isteklo vrijeme za prijavu za raspravu od 10 minuta. Na redu je uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče Upravnog vijeća, dame i gospodo. Najgora noćna mora za članove Upravnih vijeća fondova ili agencija Hrvatskih je postati poznat u Hrvatskoj javnosti, tome smo bili svjedoci neki dan sa ovim nesretnim Fondom za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, jedan iznimno značajan fond o kojem se gotovo u javnosti nije govorilo, o Fondu u koji su se slijevala ogromna financijska sredstva za namjenu koji samo ime kazuje i koji se trošilo kako se trošilo. I postalo je poznato zato što je ušao u žižu interesa USKOK-a. Na žalost i HERA je postala poznatija široj Hrvatskoj javnosti nakon smjene bivšeg predsjednika Upravnog vijeća, i to da paradoks bude veći ne smjene zbog onoga što je loše napravio, a moglo se s vremena na vrijeme pročitati u pojedinim medijima, već onoga što je napravio iz dobre vjere, ono što mu je bilo u opisa posla koji obavlja. Međutim njegov najgori krimen je bio taj što je bio povezan sa čovjekom koji je pao u političku nemilost. Sve ovo govorim iz jednostavnog razloga to sam ponovio prigodom rasprave oko Izvješća agencije za tržišno natjecanje. Postoje dvije mogućnosti ljudima koji vode te agencije ili fondove, a jedna mogućnost je raditi profesionalno. Istovremeno profesionalnost nužno nalaže ponekad ulaženje u sukobe sa jačim, nadmoćnijim i nadređenim, samim time biti spreman na konzekvencu smjene ili s druge strane primati plaću, brojati dane do kraja mandata, poslušno određivati sve ono što se kaže iz Vlade ili nadležnog ministarstva i opet bez garancije da se smijenjen neće biti. Jer upravo to pokazuje primjer prijašnjeg predsjednika Upravnog vijeća. Sama HERA ovdje voli se isticati kao neprofitna neovisna regulatorna agencija. E sada da li i u kojoj mjeri je ona uistinu to. Krenimo sa neprofitno, najinteresantnija činjenica je da je dobit HERA-e 11 milijuna kuna, rekli bi hvala Bogu da netko u ovoj državi posluje pozitivno, bolje da je u dobiti nego da je u gubitku. Međutim, istovremeno ako znamo kako se sredstva slijevaju u ovu Agenciju da li se možda onda razmišlja jer i sama predsjednica Vlade je govorila o potrebi da same državne institucije snose teret krize ravnomjerno sa gospodarskim subjektima, da li se onda možda razmišlja da, ako ne za ovu godinu onda narednu o smanjenju te famozne naknade za obavljanje energetske djelatnosti sa 0,06 na neki manji postotak odnosno 0,04 tako da se izbalansiraju troškovi dobiti sa onim što je potrošeno, pri čemu je također interesantno da najveći dio tih sredstava ide na plaće zaposlenika 45 ili koliko je, 49, više od 60% sredstava ide za plaće zaposlenika, po čemu bi, ukoliko uzmemo prosjek oni primali daleko više od prosječne plaće u Hrvatskoj što opet može biti dobro ali onda i nove standarde pred HERA-om se postavljaju. Znači, ako je ona ekipirana a vidimo da ima dovoljno zaposlenika, ako je rečeno da je primljeno novih 7 koji bi trebali biti upravo dodatno jamstvo za profesionalnije obavljanje poslova, ako su plaće relativno pristojne za hrvatske uvjete ako je priliv sredstava iznimno dobar e onda se postavlja pitanje kako se ove druge funkcije HERA-e kao regulatorne i neovisne agencije obavljaju. A jedan od problema zbog čega možemo staviti upitnik u to koliko je ona neovisna, to je sukob interesa koji se kontinuirano povlači sa pripadnicima odnosno sa članovima upravnog vijeća. Opet se vezujem uz prijašnjeg predsjednika koji je došao iz HEP-a koji je nakon razrješenja kratko i otišao u HEP na plaću. Kako se može biti neovisan ako ljudi dolaze iz tako moćnih gospodarskih subjekata. A najbolje to pokazuje da ne govorim na pamet konzekvence. Koliko je HERA bila u stanju kontrolirati ono što se događa u HEP-u, makar formalno makar da imate vi obrazloženje da ste radili svoj posao, a to što drugi nisu slušali to je njihov problem. Ako problem nisu bili stanovi jer su previše sitni bez obzira koliko ih je bilo i po kojim cijenama su se dijelili, moralo je upasti u oči cijena nabavke uvozne električne struje ili odnos između TLM-a ili Aluminija Mostar bez obzira da li je to bilo donijeto u aranžmanu ili ne. HERA smatram da je trebala, morala, bila dužna da da svoje mišljenje o ovim aranžmanima. Sjećam se kada je nas nekolicina pokretala pitanje gornjih horizonata sa ekološkog stajališta velikog hidroenergetskog projekta u Bosni i Hercegovini odnosno REpublici Srpskoj tad je ovdje vladao muk. Gotovo nitko iz ovih energetskih struktura o tome nije htio uopće govoriti. Minimizirao se značaj problema i ostalo. Međutim, u medijima posebno u medijima Bosne i Hercegovine moglo se iščitati sve ono što je danas aktualno u Hrvatskoj. Tada su se mogla iščitati i različita imena krupnijih igrača na ovom području prodaje električne struje za koje u hrvatskoj javnosti baš nitko nije spominjao da bi danas vidjeli da su mnogi naši dužnosnici bili u vezi sa njima koji su kupovali tu struju po cijenama kakvoj su kupovali nepovoljnoj po HEP i po Hrvatsku, a da to u javnosti uopće nije posebno apostrofirano, a vidim da niti HERA o tome nije vodila računa, barem nije vidljivo, barem bi mogli pročitati to jasno i glasno sa time biste se uistinu mogli pohvaliti u ovom izvješću da je to tako bilo. A kako funkcionira odnos između HERA-e i Vlade možda i najbolje pokazuje primjer ovoga donošenja izmjena i dopuna Zakona o energiji gdje HERA nije niti konzultirana iako je po zakonu obavezna nije dala niti mišljenje o tom zakonu koje će opet izazvati niz konzekvenci. Možda kako stručnjaci kažu će vratiti stanje stvari toplinske energije prije 2005. i odnos doprinijeti velikoj disproporciji između pojedenih hrvatskih gradova u cijeni te toplinske energije. Sa svim ovim slabostima koji se iščitavaju iz ovoga izvješća i više iz onoga što nije napisano i svega onoga što znamo kako stvari stoje, pitanje da li je agencija i u kojoj mjeri biti u stanju preuzeti nove obveze koje nalaže treći paket energetskih zakona Europske unije? Da li će HERA biti samostalna da dovoljno samostalno donosi cijene električne energije ili plina ili će djelovati na daljinski upravljač kao što je to bilo do sada? I sve ovo naravno pokazuje da je još puno posla pred svima nama, to nije samo odgovornost upravnog vijeća. To je odgovornost politike, moramo preuzeti svoj dio odgovornosti, nas, vas, u vladajućoj većini ali isto tako i nas u oporbi jer zakoni se donose u HRvatskom saboru. u HRvatskom saboru se izglasava i ova Vlada, a to što ova Vlada nije dovoljno odgovorna onda naravno ne umanjuje niti odgovornost svih ljudi koji sjede u upravnim vijećima HERA-e ili neke druge agencije ili fonda. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvažani zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, štovani gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. U ovom standardiziranom izvješću HERA daje presjek stanja energetskog sektora u RH. U ovom izvješću se vezano za svoju djelatnost eto referencira i na Zakon o zaštiti zraka. A upravo sada u ovom trenutku nad Siskom se zbog kvara u rafineriji nadvio ogroman oblak dima, dok se ne zna stanje kvalitete zraka, jer mjerna postaja u Capragu ne radi još od 18. studenog. A sam kvar se propisuje kvaru kompresora koji se pokvario svega nekoliko dana nakon godišnjeg remonta. I evo nam situacije našeg energetskog sektora, a HERA se u ovom izvješću između ostaloga hvali da je privremeno zatvoreno poglavlje 15.-Energetika, što jest točno. Međutim, pogledajmo što u svom izvješću Europska komisija kaže o napretku RH, baš u vezi poglavlja 15.-Energija. I kaže vezano uz HERA-u da je Vlada u lipnju 2010. godine raspustila Upravni odbor HERA-e što dovodi u pitanje nezavisnost i zapravo nezavisnost i powers dakle nadležnosti i stvarnu snagu regulatora HERA-e. Vezano uz to kažu da je mali napredak načinjen na internom tržištu energije, a uz samo to poglavlje 15. još Europska komisija ima itekako drugih primjedbi, vrlo jakih primjedbi koji se odnose na energetski sektor, primjerice na činjenicu da Zavod za radiološku i nuklearnu sigurnost također ima upitnu nezavisnost, budući da je inspekcijsko tijelo ostavljeno u nadležnosti Ministarstva zdravstva, a ne unutar samog sebe kako je to bilo ispregovarano unutar poglavlja 15. još prije spajanja ova dva zavoda, Državnog zavoda za zaštitu od zračenja i Državnog zavoda za nuklearnu sigurnost. Možda to nema izravne veze sa HERA-om, ali činjenica jest da je ovo izvješće HERA-e prikaz stanja energetskog sektora i također činjenica jest da se 15% energije dobavlja iz Nuklearne elektrane Krško koja je u 50 postotnom vlasništvu Republike Hrvatske, a nalazi se svega 20-tak kilometara od Zagreba kao najvećeg populacijskog središta. Da mi još nemamo niti razrađen plan za slučaj nuklearnih udesa, nismo transponirali europske smjernice EURATOM-a do kraja u naš pravni sustav. Evo sve to piše ovdje u ovom izvješću. Dakle, činjenica jest da je izgleda konstantni problem u tome da se agencije, tijela, upravna tijela u Republici Hrvatskoj drže pod paskom, da nemaju dostatnu neovisnost kakvu bi trebali imati da vrše svoju funkciju. Pa i ovaj nedavno zakon, Izmjene i dopune Zakona o energiji, potpuno je zaobišao HERA-u kao regulatora. Dakle, HERA izgleda postoji samo kao jedan kroničar zbivanja, da opisuje stanje u sektoru, a ne da čini ono što mu je svrha tj. da ima aktivnu ulogu u reguliranju tržišta. Činjenica jest također da mali privrednici, oni najsićušniji koji recimo žele napraviti vjetroelektranu zbog HEP-a ne mogu višak struje pustiti u mrežu jer HEP je monopolist, HEP-u to ne odgovara. Također evo šeta ravnatelj između HEP-a, HERA-e pa natrag u HEP, pa kakva je to neovisnost. Uostalom i evo Europska komisija to pokazuje i prikazuje u svom izvješću o napretku Republike Hrvatske. I da završim ipak s jednom tezom, da je bolje i ovakva HERA nego da nam je došao Enron, zahvaljujući lobiranju vladajućih od prije nekoliko godina. Sva sreća da smo se toga riješili, pa bolje i ovakva HERA nego onakva katastrofa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvažena zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Franić, vi ste se u svom izlaganju referirali između ostalog i na Nuklearnu elektranu Krško koja je ustvari najveća investicija Republike Hrvatske van naših granica i tu ste spomenuli da nemamo plan zaštite i spašavanja. Željela bih vas podsjetiti da je Vlada Republike Hrvatske u srpnju ove godine donijela Državni plan zaštite i spašavanje i da svaka tvrtka pa uključujući i nuklearku naravno da imaju svoje posebne planove zaštite i spašavanja. Ne kažem da je na vrijeme, ali u svakom slučaju taj plan postoji. Ono što mene možda više brine jest situacija koja se učestalo događa kad je riječ o kršenju ESPO konvencije gdje bi naravno naši susjedi s bilo koje strane dolaze, a koji su potpisnici iste konvencije, Konvencije o prekograničnom utjecaju, trebali konzultirati Republiku Hrvatsku ukoliko misle u blizini granice graditi određene energetske objekte. To se redovito sa Slovenijom ne događa, naime Slovenija gradi hidroelektrane na Savi, Hrvatsku ne pita ništa i meni se čini da to ipak iziskuje stanovitu reakciju sa naše strane na što imamo pravo prema međunarodnim konvencijama. Drugo što me brine, što sam doznala iz medija je da Slovenija je već ishodila lokacijsku dozvolu za gradnju odlagališta nuklearnog otpada na granici sa Hrvatskom što je suprotno ne samo slovenskim propisima nego i međunarodnim propisima. I ja se iskreno nadam da će se ta komunikacija i dijalog poboljšati jer Hrvatska kad bilo što gradi onda svoje susjede obavještava prema načelima konvencije. Nažalost, o d nekih susjeda nemamo isti tretman premda je to tako propisano. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovana kolegice Petir, ja se nisam referirao na Nacionalni plan zaštite i spašavanja. Mi ga imamo, to je dobro da ga imamo. Ja sam govorio o izvješću Europske komisije i o činjenici da mi nemamo nešto što se zove plan za slučaj nuklearnih udesa koji je sukladan Konvenciji o nuklearnoj sigurnosti pod patronatom Međunarodne agencije za atomsku energiju i konvencijama koje je Vlada Republike Hrvatske potpisala. Međutim, odmah da kažem da sam vrlo zadovoljan onim što ste vi rekli u prethodnom izlaganju ili replici, ne sjećam se točno, da Vlada ne razmišlja o privatizaciji HEP-a pa prema tome i Nuklearne elektrane Krško jer jedino ostanak Republike Hrvatske u vlasničkoj strukturi Nuklearne elektrane Krško garantira izravni utjecaj na sigurnosnu politiku. Inače bi mi kao država morali vezano uz to intervenirati kroz vrlo komplicirani i kompleksan sustav međunarodnih konvencija što je zbog blizine same nuklearne elektrane Krško dvojbeno nepraktično pa je ovo po sigurnost hrvatskih građana daleko najbolje rješenje. Ali plan nuklearne pripravnosti mi moramo načiniti što prije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I još imamo jednu pojedinačnu raspravu, uvaženi zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo predlagači, kolegice i kolege. Regulatorne agencije služe da u biti uredimo odnose na tržištu pojedinih specifičnih djelatnosti u ovom dijelu energije. I ja ću uspoređivati samo Hrvatske regulatorne agencije i uzet ću jednu o kojoj mislim zaista sve najbolje, koja je svojim radom nastojala, u mnogo čemu doprinijela unapređenju tržišta i možemo biti zadovoljni sa tim tržištem. I veliki doprinos je dala upravo agencija. To je agencija za, Hrvatska agencija za telekomunikacijske i poštanske usluge. Možemo reći da je u dijelu telekomunikacija mnogo čemu usklađeno poslovanje, da imamo niz napredaka, u dijelu spuštanja cijena neovisno da li fiksne mreže, mobilne mreže, internet mreže. Jednostavno imamo dovoljnu konkurenciju. Imamo i priznanja da nije još sve do kraja načinjeno upravo od same agencije i naznačava što će učiniti, a isto tako naznačene probleme u poštanskom prometu i što će sve agencija učiniti. Ja uspoređujem jedno takvo izvješće koje zaista pokazuje koliko smo to tržište prepustili tržišnim elementima, tržišnom poslovanju, koliko nastojimo ograničiti i monopole i koliko građani Hrvatske i privrednici Hrvatske od takvog rada imaju koristi. A sad se vratimo na Izvješće HERA-e i da li možemo to isto zadovoljstvo izreći za tržište energetike. Moj odgovor je ne može. Dapače moramo naglasiti potpuno nezadovoljno. Zašto? Broj jedan. Tržište energetike vratimo se na električnu struju. Nedovoljna proizvodnja u Hrvatskoj, ogromni uvozi u Hrvatsku. Dalje, ciljevi koji su nam nametnuti da moramo koristiti alternativne izvore ne ostvaruju se. Glavni krivac za to je monopolist HEP koji ubire novce od građana Hrvatske, ali ih ne prosljeđuju za one koji moraju ostvariti zacrtane ciljeve. Sve to dozvoljava HERA, sve to dozvoljava. Uzimanje i nenamjenskih sredstava, strogo namjenskih sredstava. Hoćemo li govoriti o plinu? Pa plinsko tržište je potpuno nesređeno tržište u Hrvatskoj. Svaku godinu strijepimo da li ćemo imati dovoljno plina za građane, a da ne govorimo da svaku godinu industrija nema dovoljno plina. Postavlja se pitanje koji je razlog? Koliki je utjecaj HERA-e na to da nije osigurao dovoljne količine energenata u dijelu koji se odnosi na plin. Hoćemo li govoriti o onom drugom dijelu, da upravo zbog vladine politike tzv. socijalne politike i diktiranja cijena što je suprotno tržišnim elementima poslovanja i na energetici, suprotno direktivama, suprotno onome što govorimo da ćemo učiniti i da upravo ta politika diktira nedostatak plina i ogromne probleme u plinu. Hoćemo li govoriti o ogromnim problemima između Vlade Republike Hrvatske i INA-e u ovom trenutku radi toga što nemamo regulirano tržište cijena plina, pa je to razlog da se Mađari ili INA jer ipak je to prije svega INA nije pobrinula za ugovaranje dugoročnih količina u budućnosti, pa ostaje neizvjesnost za buduće izvore plina i ja bih rekao osnovnog i energetskog, ali i robnog čimbenika za hrvatsku industriju. Da, to su naši problemi. A najveće štete su ako nemamo osigurane izvore energetike, nemamo ih u plinu. S druge strane pred nama je neprekidno nedovršeni pregovori između Vlade i INA-e u dijelu što INA ostvaruje enormne gubitke, ne želi dalje proizvoditi gubitke, ne želi dalje na sebi nositi socijalnu politiku Vlade Republike Hrvatske, a sve je to posao HERE. Te odnose trebala je HERA preuzeti na sebe. HERA je ta koja nas izvještava. Mi moramo znati o tim problemima i odnosima između Vlade i HERE. Mi moramo shvatiti da moramo riješiti cijenu plina. Mi ju ne rješavamo. I kada ugrožavamo i opskrbu i ja bih rekao gomilamo dubioze. Zaista se gomilaju dubioze. Nitko od nas ne zna kako ćemo riješiti dubioze. Ali neriješena pitanja između INA-e kao proizvođača ili glavnog distributera uvoznog plina odražavaju se i na lokalne distributere plina. Da, lokalni distributeri plina imaju sasvim drukčije ulazne cijene. HERA svjesna svega što se događa pod ja bih rekao pritiskama vladine politike o cijenama energenata ne dozvoljavaju formiranje ja bih rekao tržnih cijena. Imamo dubioze, gubitke i u lokalnim distributerima. I potpuno izostanak ja bih rekao investicijskih ulaganja i širenje mreže distributera plina. Ne mogu pozitivne rezultate ostvariti, a kamoli rezultate potrebne za daljnja ulaganja i ja bih rekao osiguranje izvora energije plina koji hajde nećemo govoriti da li je cjenovno bolje, ali govoreći o zaštiti okoliša, govoreći iz interesa tog dijela itekako je prihvatljiviji energent. Prema tome, ako govorimo o rezultatima HERA-e u regulaciji tržišta energije tada moramo zaključiti nismo dobili ni jedan jedini pozitivan efekt izuzev evo moja kolegica je rekla pozitivan efekt je odnos eventualno HEP-a i Udruge potrošača. I ja bih rekao malo ozbiljniji odnos proizvođača i distributera prema hrvatskim potrošačima i uvažavanja njih s obzirom na intervencije HERA-e. I prihvaćamo u tom dijelu, vjerovatno i poboljšanja i … [[Ne razumije se.]] djelovanje. Pitamo se da li za ovakvo stanje na tržištu energije Hrvatska, a to znači nedostatak, nedefinirane cijene, neekonomske odnose na ovom tržištu, prema tome ni jedan element HERA nije ostvarila. Da li su ljudi u HERA-i odgovorni za takvu situaciju. I tada moramo shvatiti sa Vladinom politikom kontrole cijene energenata, ne može HERA ostvariti ni jedan od zacrtanih ciljeva, zacrtanih ciljeva koje bi jamčio građanima Hrvatske i siguran pristup energiji, odnose cjenovne onakve kakve treba. A sam dokaz što se to dogodilo i smjena HERA, rukovodstva HERA-e u ovoj godini je jednostavno nevladino tijelo, neovisno tijelo od Vlade smijenjeno. Zašto? Samo zato što je reklo svoje mišljenje, ne donijelo svoju odluku, nije donijelo odluku, mišljenje je izreklo. Mišljenje. I to je bio razlog za raspuštanje ljudi u HERA-i. Prema tome nama zastupnicima u SDP-u je izvješće kao izvješće neprihvatljivo jer nisu temeljni ciljevi jednog regulatora ostvareni, niti sigurnost opskrbe, niti cijene, a ja bih rekao niti raspodjela na tržištu energije. Ono što želimo reći ovu novu ekipu sigurno ne možemo još kriviti za takvo stanje, pitanje koliko i bivšu ekipu, jer je osnovni problem Vladina politika. I sada se vraćamo na to da li zaista na tržištu energije može opstati dirigirana cijena Vlade, cijena koja ugrožava jer najskuplje je kad nemate energenata, kad zatvarate proizvodnju jer nema plina. Vjerujte mi tada je to najveća cijena koju plaća industrija. Strah građana kad ne znaju da li će se grijati također je najveća cijena. I jednom moramo shvatiti raspravljajući o ovakvim izvješćima moramo poslati jasnu poruku Vladi mi moramo imati ekonomske odnose i na tržištu plina, jer to ima cijeli svijet, to ima Europa kojoj stremimo, a ja bih rekao kontrola tih odnosa na tržištu energije osigurava neizvjesnost i ništa drugo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Potpredsjedniče, kolega Linić vi ste spomenuli o, jedan dio koji bi ja u replici spomenuo, jer zapravo ne vidim mjesto niti trenutak gdje o tome možemo govoriti, a to je da mi imamo izvore energije, ali koje smo zanemarili ili koje smo na neki drugi način propustili. Republika Hrvatska je u bivšem sustavu do '90. investirala i temeljem međurepubličkih koji su zapravo rađeni kao međudržavni ugovori gradila termocentrale u Gackom u Bosni, kapacitete u Tuzli, kapacitete Kolubare, odnosno Obrenovca, a da se ti energetski potencijali, koliko je poznato i koliko se u javnosti barata s podacima ne koriste, odnosno ne naplaćuje se eventualno proizvedena i prodana energija. Uz to koliko ima informacija čak je i Gacko privatizirano i prodano stranom investitoru i ulagaču u Bosni i Hercegovini, a da interes Republike Hrvatske nije zaštićen. To je pitanje kad se govori o nedostatku energije koji je evidentan i koji će biti evidentniji što će, ufamo se, standard građana rasti, i razvoj gospodarstva rasti.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2009. godinu i ostvarenje proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2009. godinu. Predlagatelj Hrvatska energetska regulatorna agencija. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2009. godinu i ostvarenje proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova, 71 glas za, ništa suzdržanih i 31 protiv.
Prelazimo na sljedeću točku – - Dopuna izvješća o radu Programskog vijeća HRT-a i o provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o HRT-u u programima HR-a i HTV-a u razdoblju od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. i izvješća ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a u 2009. (godišnje izvješće HRT-a za 2009.) Predlagatelj: Programsko vijeće Hrvatske radiotelevizije Koji sukladno zaključku Hrvatskog sabora sa 18. sjednice održanoj 15. srpnja 2010. godine, a u svezi sa člankom 19. Zakona o HRT-u, Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbori za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, za ravnopravnost spolova, za informiranje, informatizaciju i medije, i za Hrvate izvan Republike Hrvatske. Izvješća ste primili na sjednici. Predsjednik Programskog vijeća HRT-a Zvonko Milas će dodatno obrazložiti izvješće. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospođe zastupnice i gospodo zastupnici, gospodine potpredsjedniče. Dakle kao što ste rekli Hrvatski sabor je na 18. sjednici 15. srpnja ove godine, dakle nije prihvatio izvješće o radu Programskog vijeća o provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakona o HRT-u, programima Hrvatskog radija i televizije za razdoblje od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. godine, i dobili smo obvezu najkasnije do 30. rujna ove godine podnijeti izvješće ovom Domu. U sklopu izvješća posebno smo morali izvijestiti o ostvarivanju obveza HRT-a koje proizlaze iz Zakona o ravnopravnosti spolova, nacionalne politike za promicanje ravnopravnosti spolova 2006. do 2010. imajući pri tom u vidu neizvršene obveze vijeća utvrđene zaključcima 14. sjednice Hrvatskog sabora, kao i primjedbe i prijedloge iznijete na sjednici odbora Hrvatskog sabora, te mišljenju Vlade RH o navedenom izvješću, i posebno izvijestiti o ostvarivanju obveza HRT-a koji proizlazi iz ustavnog Zakona o pravima nacionalnih manjina, Europske povelje o regionalnim i manjinskim jezicima, i iz dokumenata kojima su uređene obveze HRT-a o promicanju ravnopravnosti spolova, prava … [[Ne razumije se.]] skupina, djece, osoba s invaliditetom i drugih skupina. Prema gore navedenom zaključku Hrvatskog sabora, Programsko vijeće je zaključilo da je potrebno napraviti dopunu o svom, izvješća o svom radu, i o provedbi programskih načela i obveza utvrđenih zakonom, što smo učinili i to izvješće je danas pred vama. Kao i prethodno ono je zasnovano na svemu onom čime se vijeće bavilo u tom razdoblju, za što postoji vjerodostojna dokumentacija, fonogramski zapisnici, zapisnici sjednica, a sve u skladu sa Zakonom o HRT-u. Ovom prilikom ne bih se zadržavao na elaboriranju materijala koji je pred vama, ostajem na dispoziciji za pitanja koja proizilaze iz rada ovlasti vijeća, ali bih se osvrnuo na dosadašnji tijek izvještavanja ako mi dopustite. Dakle često u javnosti je prisutna pogrešna percepcija o ovlastima vijeća, pogotovo kod unutarnjih pitanja i funkcioniranja HRT-a. Moram istaknuti da vijeće ne donosi programska usmjerenja HRT-a već o njima daje samo mišljenje koje nije obvezujuće. Svoje nezadovoljstvo programom i činjenicom da su mišljenja i sugestije vijeća glede programa unatoč ponavljanja svega onog što smo kroz sugestije davali, npr. ukazivanje na jezik i govor u programima HRT-a, ravnopravnost spolova, programa za nacionalne manjine, objektivnosti informiranja razvitku vlastite … produkcije, a napose zbog izrazito lošeg i netransparentnog poslovanja koje je uzrokovalo sve ovo što je maloprije navedeno vijeće je sankcioniralo jedinim načinom koje mu je na raspolaganju sukladno odredbama zakona te je razriješilo ravnateljstvo HRT-a, a na koncu Glavnog urednika Informativnog programa i direktora Programa HRT-a. Sukladno zakonskim odredbama u vijeću sjede predstavnici različitih društvenih skupina koje svoj posao barem u sadašnjem sastavu u koji imamo uvid odrađuju maksimalno angažirano, sjednice vijeća su pod stalnim nadzorom javnosti, rasprave su na sjednicama otvorene te se u važnim pitanjima izlazi i izvan zadanih okvira poslovnika čime je svakom članu otvorena mogućnost maksimalne inicijative, a time i mogućnost procjene hoće li ili ne sudjelovati u radu te o tome samostalno donosi odluku. Na taj način je došlo i do toga da je nekoliko članova vijeća podnijelo ostavke na članstvo u vijeće te tako vijeće danas djeluje sa 6 članova, jedan nedostaje od studenog 2009., tri člana od srpnja 2010. te jedan član je podnio ostavku u kolovozu ove godine. I u tako okrnjenom sastavu vijeće je nastavilo raditi s punim angažmanom i osim radne sjednice na kojoj su razmatrana izvješća direktora programa i glavnih urednika Informativnih programa o provedbi programskih usmjerenja radija i televizije u razdoblju od siječnja do lipnja 2010. te Izvješća ravnateljstva o poslovanju prvih 6 mjeseci održana je tematska sjednica o Dramskom programu Hrvatske televizije kao važnom segmentu programa koji bi prema mišljenju članova vijeća trebalo biti pronositelj nacionalne i kulturne baštine, a koji u zadnje vrijeme sve više kvalitativno opada. Jedan od razloga, dapače možda i krucijalni je loše poslovanje, dakle nedostatak sredstava. Vijeće HRT-a je zaključilo obzirom na stanje da moramo i dalje održavati tematske sjednice kako na temu dramskog tako i na temu stanja u Informativnom programu te da prema pitanjima vezanim uz provedbu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Na kraju želim reći da je vijeću vrlo bitno mišljenje zastupnika Hrvatskog sabora, da su svi dobronamjerni savjeti za poboljšanje rada vijeća dobrodošli i da ćemo kako je i navedeno u izvješću održati tematsku sjednicu u kojoj će se raspravljati o vašim prijedlozima i primjedbama, a u cilju poboljšanja rada vijeća čemu će, nadam se, doprinijeti i novi zakon koji je trenutno u toku. Zasada evo toliko, hvala vam lijepo.
Hvala. Vršitelj dužnosti Glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije Josip Popovac će obrazložiti Izvješće o poslovanju HRT-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Pred vama je Izvješće o poslovanju HRT-a u 2009. godini. Uvodno do 8.12.2009. godine članovi ravnateljstva HRT-a bili su gospodin Sutlić, gospoda Mezulić, Markota, Guberina i gospodin Begović. Od 9.12.2009. godine uz mene v.d. ravnatelj Hrvatskog radija gospodin Zoran Mihajlović, v.d. ravnatelja Hrvatske televizije Mislav Stipić, Sanda Vojković kao v.d. ravnateljica Glazbene proizvodnje i Tomislav Meštrić koji je bio izabrani predstavnik zaposlenika HRT-a. Ciljevi poslovanja u HRT-u u 2009. godini određeni su poslovnim planom i rebalansom poslovnog plana. Sredinom 2009. godine proveden je rebalans kojeg sam sada spomenuo zbog nemogućnosti ostvarenja planiranih prihoda od marketinga. Naime, neki od najvećih klijenata smanjili su svoje budžete za oglašavanje te je stoga predviđen prihod od marketinga manji i do 180 milijuna kuna predviđalo se. Ujedno procijenjeno je da će se provođenje mjera štednje i racionalizacije u potrošnji smanjiti ukupni rashodi HRT-a za 155 milijuna kuna. Ipak potkraj 2009. godine prihod od marketinga bio je za 62 milijuna kuna manji od planiranog, dakle od rebalansiranog plana, a prihodi od pristojbe i ostali prihodi bili su veći za 35 milijuna kuna. Stvarni efekt je 27 milijuna kuna manje ostvarenih ukupnih prihoda od planiranih. HRT je ostvario 81 milijun kuna ukupnih rashoda više od plana. Od toga se 39 milijuna kuna odnosi na dodatni trošak vezan uz potencijalni odlazak, poticajni oprostite odlazak 226 zaposlenika u prijevremenu mirovinu što je izvanplanski trošak koji nije realiziran iz kreditnih sredstava nego iz tekuće likvidnosti. Vrijednosno usklađenje kupaca od marketinga i televizijske pristojbe veće je od plana za 17 milijuna kuna kao i usluge emitiranja radijskog i televizijskog programa koje su veće od plana za 7 milijuna kuna. HRT je tako završio poslovnu godinu s gubitkom od 106 milijuna kuna i uz velike poteškoće s likvidnosti. Ostvaren je ukupan prihod u iznosu od milijardu 464 milijuna kuna kojim HRT nije pokrio ukupne rashode u iznosu od milijardu i 570 milijuna kuna. Ono što još ovome moram dodati, a to je da su u izradi ovoga Izvješća o poslovanju, odnosno financijskog izvješća korištene identične računovodstvene politike kao i za ono Izvješće i za 2008. godinu. Tako da ih se oba može gledati i promatrati u jednom kontinuitetu. Evo, zasada toliko pa za pitanja sam na dispoziciji. Hvala vam lijepa na pažnji.
Hvala. Odbori za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, za ravnopravnost spolova predsjednica odbora gospođa Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodo iz HRT-a, kolegice i kolege. Odbor za ravnopravnost spolova je na 41. sjednici održanoj 3. studenog ove godine raspravljao o dopuni Izvješća o radu Programskog vijeća HRT-a o provedbi programskih načela i obveza utvrđenih zakonom za razdoblje od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. i Izvješća ravnateljstva o poslovanju HRT-a u 2009. godini. U uvodnom obrazloženju Glavni ravnatelj HRT-a govorio je o poboljšanju teške financijske situacije iz prethodnog razdoblja, ali je upozorio na pad prihoda od marketinga. Član Programskog vijeća predstavljajući dopunu izvješća naglasio je kako je Programsko vijeće prihvatilo primjedbe i sugestije Hrvatskog sabora kao i saborskih odbora. S time u vezi donijelo je niz preporuka među kojima izdvajam provođenje ciljane izobrazbe urednika i urednica o integriranju problematike rodne ravnopravnosti u urednički i novinarski rad. U raspravi koja je uslijedila članovi i članice odbora iznijeli su niz primjedbi na dopunu izvješća koju su ocijenili jedva kvalitetnijom od samog izvješća. Kao temeljni problem istaknuto je i nadalje nerazumijevanje samog pojma ravnopravnosti spolova te što sve područje ravnopravnosti spolova obuhvaća. Naime, u ovom slučaju dopune Izvješća sadrži popis emisija među kojima se velik broj ne može niti svrstati u područje koje bi se moglo smatrati područjem ravnopravnosti spolova. Recimo između ostalog kada su u pitanju pojedine emisije kao što je to recimo "Nedjeljom u 2", od 50-tak emisija godišnje tu se našlo mjesta samo za 4 emisije u kojima su gostovale žene. Kada govorimo o sportskom programu za čitavu jednu cijelu godinu, u čitavom sportskom programu izdvojene su dvije emisije u kojima se govorilo o ravnopravnosti spolova međutim, od toga je jedna emisija govorila o humanitarnoj priredbi. Zatraženo je pojašnjenje jesu li urednici, urednice obvezni pohađati edukaciju o promicanju ravnopravnosti spolova, te postoje li eventualno sankcije za ne izvršenje te obveze? Također se tražilo objašnjenje zbog čega nije provedena analiza reklamnog sadržaja vezano uz spolne stereotipe. Naglašena je važnost edukacije te su iznesene primjedbe vezane uz upotrebu standardnog Hrvatskog jezika na HRT-u. Vezano uz financijsko izvješće izraženo je nezadovoljstvo što su unatoč gubicima troškovi neplanirano povećani, posebno za plaće. Upozoreno je da uređivačka sloboda ne može značiti da urednici na HRT-u ne podliježu zakonskim odredbama. Nadalje, primjedba kako je Programsko vijeće posebnu pozornost posvetilo promicanju ravnopravnosti spolova na uštrb ostalih područja smatra se neutemeljenom. Naime, Hrvatski sabor je obvezao Programsko vijeće HRT-a da uz redovita godišnja izvješća podnosi i posebno izvješće o promicanju ravnopravnosti spolova u programima HRT-a pa ma što netko o tome mislio. Predsjednica Ureda za ravnopravnost spolova Vlade iznijela je niz primjedbi na dopunu Izvješća, upozorila na netočnosti te na nerazumijevanje pojma ravnopravnosti spolova. Istaknula je da je u dopuni Izvješća trebalo navesti plan djelovanja za promicanje ravnopravnosti spolova koji je u postupku donošenja. Pravobraniteljica za ravnopravnost spolova koja je bila predavačica na radionica rodna ravnopravnost u programima HRT-a u organizaciji edukacijskog centra upozorila je na negativan stav samih sudionika i sudionica radionice kao i nedovoljno izražen interes urednika i urednica za radionicu. Smatra da bi programi Hrvatskog radija u području ostvarivanja obveza u promicanju ravnopravnosti spolova mogli poslužiti kao primjer urednicima tv-programa. Glavni ravnatelj dao je i dodatna objašnjenja, što se tiče reklamnih sadržaja da se oni pregledavaju ali da su propusti mogući. Što se tiče financijskog izvješća u izdatke za plaće uključene su otpremnine koje je HRT bio dužan isplatiti, no naglašeno je da plaće na HRT-u nisu rasle 12 godina. Ravnateljstvo planira sankcionirati nepohađanje edukacije, a navedeno je da u sklopu Hrvatskog radija postoje tri nacionalna i 8 regionalnih programa koji se emitiraju 24 sata, što u konačnici vjerojatno rezultira i većom kvalitetom radijskih programa. Član Vijeća složio se s većinom primjedbi iskazanih u raspravi međutim, pojasnio je ograničene ovlasti Vijeća koje se ne može miješati u uređivačku politiku već samo iznositi primjedbe, donositi preporuke te eventualno pokušati utjecati na glavnog ravnatelja. Nakon rasprave, članovi i članice Odbora jednoglasno su odlučili predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak: Prima se na znanje dopuna Izvješća o radu Programskog vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o HRT-u u programima Hrvatskog radija i Hrvatske televizije u razdoblju od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. te izvješća Ravnateljstva HRT-a o poslovanju u 2009. godini. Hvala.
Hvala. Odbor za Hrvate izvan Hrvatske, predsjednik Odbora gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo. Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske u predmetnom izvješću raspravio je kao zainteresirano radno tijelo. Predstavnik predlagatelja Izvješća Odboru je detaljno prikazao poslovanje HRT-a u 2008. i 2009. godini, te računovodstvene politike temeljem kojih su napravljena Izvješća o poslovanju za 2008. i 2009. godinu, te posljedice koje su proizašle iz te politike za poslovanje u 2009. i 2010. godini. Također odgovorio je na brojna pitanja članova Odbora u svezi sa problemom funkcioniranja programskog vijeća itd. U raspravi je više članova Odbora naglasilo kako u Izvješću o radu Vijeća HRT-a i provedbe programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom u promatranom razdoblju nije bilo ni spomena o Hrvatima izvan Republike Hrvatske. Iako je jedan od zaključaka Odbora sa sjednice održane 15. travnja 2010. povodom razmatranja onog prvog dijela Izvješća upravo zadužio Programsko vijeće HRT-a da u narednom Izvješću posebno izvijesti o ostvarivanju obveza HRT-a prema Hrvatima izvan Republike Hrvatske, a sukladno Zakon o HRT-u i zaključcima Odbora za Hrvate izvan Republike Hrvatske od 1. srpnja 2008. godine. Sve to ocijenjeno je posljedica je nedovoljne zastupljenosti programa posvećenih Hrvatima koji žive izvan Republike Hrvatske, kao i nedovoljno informiranosti javnosti u Republici Hrvatskoj o svojim sunarodnjacima izvan Republike Hrvatske. Bez obzira na spomenuto nezadovoljstvo i činjenicu kako spomenuto Izvješće ne spominje Hrvate izvan Republike Hrvatske, na Odboru je iskazano zadovoljstvo radom Hrvatskog radija i njegovoj posvećenosti Hrvatima izvan Republike Hrvatske. Odbor očekuje da se Hrvatima izvan Hrvatske više govori kako u informativnim tako i u političkim, kulturnim, obrazovnim, gospodarskim i drugim emisijama HRT-a. Odbor zagovara što jaču medijsku povezanost Republike Hrvatske i Hrvata izvan Republike Hrvatske, tj. Hrvata u iseljeništvu, Hrvatske nacionalne manjine u susjednim zemljama i Hrvatima u Bosni i Hercegovini a s ciljem informiranja i senzibiliziranja javnosti o problemima, interesima i mogućnostima Hrvata izvan Republike Hrvatske i posljedičnim mnogostrukim obostranim interesima Hrvatske i Hrvata koji žive izvan njenih granica. Kada su u pitanju predmetne emisije namijenjene Hrvatima izvan Republike Hrvatske dobro je ocijenjen "Glas Domovine" iako se prikazuje u malo gledanom terminu te satelitski program za Hrvate u Americi, Australiji i Novom Zelandu. Dana je potpora programu "Slika Hrvatske" kao projektu HRT-a i Vlade Republike Hrvatske kojemu je cilj promicanje i očuvanje Hrvatske baštine, te povezivanje Hrvatske sa hrvatskom dijasporom. Odbor je pozdravio odluku vodstva HRT-a da se emisija "Hrvatska kronika BIH" u proizvodnji slike Hrvatske namijenjena za Europu ubuduće može gledati na području Republike Hrvatske, iako je ocijenjeno posve neprihvatljivim što se ista emisija u Europi gleda jedino preko satelita na 3. kanalu HTV-a svake druge nedjelje ujutro u 2 i 30. Odbor je na prethodnoj sjednici vezano za Izvješće o provedbi programskih načela, a s ciljem izbjegavanja diskriminacije jednog dijela Hrvata izvan Republike Hrvatske, osobito onih u Europi i javnosti u Republici Hrvatskoj predložio da se emisije "Hrvatska kronika Bosne i Hercegovine", "Slika Hrvatske" najavljuje, te "Moje rodno mjesto" emitiraju na prvom nekodiranom programu Hrvatske televizije. Na istoj sjednici je predložene da se slika HRvatske prilagodi u svojevrsni međunarodni program koji bi nekodirano bio emitiran i druge emisije na engleskom, njemačkom i španjolskom jeziku. Tim bi se programom promoviralo Hrvatsku u svijetu na svim razinama onoj gospodarskoj, političkoj, kulturnoj i turističkoj kao što to čini BBC, World servis, Glas Amerike, Deutsche Welle i drugi. To je obrazloženo na način da sliku o Hrvatsko trebamo kreirati mi a ne samo strani mediji. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeće zaključke "Prima se na znanje dopuna Izvješća o radu Programskog vijeća HRT-a i o provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o HRT-u u programima HRTV-a u razdoblju od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. godine i Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju. Drugi zaključak je, "Zadužuje se Programsko vijeće HRT-a da u narednom izvješću posebno izvijesti o ostvarivanju obveza HRT-a prema Hrvatima izvan Republike Hrvatske sukladno Zakonu o HRT-u i zaključcima Odbora za Hrvate izvan Republike Hrvatske još od 1. srpnja 2008. i 15. travnja 2010. također zadužuje se ravnateljstvo i Programsko vijeće HRT-a da se razmotri kako bi se postojeće emisije za Hrvate izvan Republike Hrvatske emitirale i nekodiranom 1. programu HTV-a".
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSS-a gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, predsjedniče Vijeća, gospodo ravnatelji. Klub HSS-a na svojoj sjednici razmatralo je obveze Programskog vijeća HRT-a i ravnateljstva koje proizlazi iz zaključaka koje je usvojio HRvatski sabor na svojoj 18. sjednici. S tim u vezi konstatirano je da je Sabor na spomenutoj sjednici donio zaključak da ne prihvaća izvješće Vijeća HRT-a za razdoblje od 2008. do 2010. godine što je ujedno bio i stav našeg kluba HSS-a. Istovremeno Sabor je zadužio vijeće da do 30. 9. 2010. godine dostavi novo izvješće o svom radu i provedbi programskih načela i obaveza kao i izvješće ravnateljstva HRT-a za 2009. godinu, što moramo konstatirati ovdje nije u potpunosti izvršeno. Naime, dostavljeno je izvješće ravnateljstva za 2009. godinu, umjesto novog izvješća o radu i provedbi zakonom utvrđenih programskih načela i obaveza HRT-a vijeće je dostavilo dopunu ranijeg izvješća. Vidljivo je u dopuni izvješća da se u neke naše primjedbe iz kluba HSS-a pale na plodno tlo i da su uvažene što svakako pozdravljamo. Želim istaknuti i to da podržavamo zaključke Programskog vijeća HRT-a koji obavezuju programsko vodstvo HRT-a na promjenu i poboljšanje dosadašnje programske politike, a navedeni su u ovom izvješću. Stoga smo mi u klubu HSS-a skloni podržati ovo izvješće imajući obzir i činjenicu da ljudi koji ovdje sjede nisu odgovorni za poslovanje koje se opisuje ovim izvješćem. No dozvolite mi da kažem i nekoliko rečenica o aktualnostima. Naime, u uređivačkoj politici HRT-a prema mišljenju nas u klubu HSS-a još uvijek ima propusta koji u značajnoj umanjuju kvalitetu programa i dovode u pitanju ulogu HRT-a kao javne televizije, jer se ne vodi dovoljno računa o odgovornosti koju HRT ima zbog svog utjecaja na formiranje stajališta javnosti. Naš je stav da bi HTV kao javna televizija trebao zastupati interese svih građana. u tom smislu jedan od glavnih kriterija pri odabiru gostiju trebao bi biti koga taj gost predstavlja. Naime, često se događa u emisijama da gostuju predstavnici političkih stranaka koje jedva da imaju jednog zastupnika u SAboru ili pak udruga koji imaju 5 ili 10 članova, dok se stranke koje imaju izborni rezultat udruge, zajednice, inicijative građana koje broje više desetaka tisuća članova sustavno mimoilaze. To posebno dolazi do izražaja kada se raspravlja o opće ljudskim vrijednostima. Mi smo u klubu HSS-a već upozoravali i nažalost u tom segmentu nismo vidjeli da je učinjen niti milimetar pomaka. Model rada HTV-a je destimulirajući i za političare i za zastupnike koji imaju konstruktivne rasprave i prijedloge koji nude rješenja i koje odlikuje rad i zauzetost za građane a ne demagogija, jer takvi ne mogu dobiti prostor u informativnim emisijama. Često, a to je posebno istaknuto u posljednje vrijeme, možemo vidjeti u informativnom programu One man Ben shou kao izvješće o radu zastupnika u Hrvatskom saboru, a to je bilo izraženo evo i ovih dana kada su se prikazivala izvješća vezano uz donošenje državnog proračuna. Mogla bih reći da netko tko gleda taj informativni program može zaključiti, što si ekscesniji, to si bolji pa ćeš dobiti više prostora, bez obzira što ne govoriš baš ni mudro ni pametno, a niti mogli bih reći ne predstavljaš skoro nikoga. Zbog subjektivnog prikaza rada zastupnika u medijima, ali i na javnoj televiziji stječe se dojam o privilegijama koje ne postoje i stvara se dodatan gnjev kod građana na političare kao dio društva koji živi na njihov račun, a ničemu ne doprinosi. Naravno da takvih slučajeva ima, ali njih treba prozvati imenom i prezimenom, a ne sve političare i zastupnike stavljati u isti koš. Svjedočili smo prošlotjednom linču zastupnica kad je riječ o Zakonu o mirovinama, premda se zna da je to pitanje u nadležnosti Zakona o pravima i dužnostima zastupnika čije izmjene su u pripremi. Osobno ću posvjedočiti da sam u izjavi novinarke rekla da se zalažem da se zakon treba mijenjati u smislu da se dužnosnici izjednače sa svim ostalim građankama Republike Hrvatske kada je riječ o mirovinama, naglašavajući da smatram da odluka Ustavnog suda koju moramo poštivati nije pravedna. U prilogu na HTV-u koji je bio plod konstrukcije i imao je za cilj prikazati zastupnike kao privilegiranu kastu, vidjelo se sasvim nešto drugo od onog što je rečeno, dapače stigmatizirani smo. Isti slučaj bio je sa nedavnom izjavom američkog veleposlanika koja je potpuno prekrojena i stavljena u pogrešan kontekst o čemu je jučer i ministar vanjskih poslova gospodin Jandroković govorio ovdje u Saboru i demantirao prilog HTV-a. Pokazalo se da HTV nije učinio dovoljno napora da zaštiti većinu i vrijednosni sustav većine u svom programu, a to onda dovodi u pitanje i njegovu ulogu javne televizije. Čuli smo ovdje malo prije u izvješću da se poziva na davanje većeg prostora Hrvatima izvan Hrvatske. No, ja vam kažem da će još malo uslijediti to da se neće govoriti niti o Hrvatima u Hrvatskoj a kamoli izvan Hrvatske, jer danas u medijima sve ono što je domoljubno i sve što je bogoljubno je izvrgnuto ruglu, a to slijedi nažalost i javna televizija. Da li je prihvatljivo da se izrugujemo našim svetinjama, da ne cijenimo ono što jesmo i da pljujemo po stolu od kojeg smo se digli. Mislim da o tom svi trebaju razmisliti. Ovih dana čuju se i najave o ukidanju vjerskih emisija Ekumene i Mir i dobro koju ocjenjujemo visoko kvalitetnim, a na koje otpada manje od 1% emitiranog programa. Naime, od 300 sati tjedno koliko se emitira na HRT-u svega dva sata tjedno možemo gledati emisije vjerskog sadržaja u zemlji u kojoj se većinsko stanovništvo deklarira kao kršćani. Podsjetit ću da Zakon o HRT-u u članku 7. napominje da su Hrvatski radio i Hrvatska televizija dužni trajno i istinito, cjelovito, nepristrano i pravodobno informirati javnost o činjenicama, događajima i pojavama u zemlji i inozemstvu od javnog interesa te poštovati, poticati pluralizam političkih, religijskih, svjetonazorskih i drugih ideja, omogućiti javnosti da bude upoznata s tim idejama no kao da se zaboravlja na taj članak zakona. HRT posluje sa gubitkom, situacija sa oglašivačima zbog gospodarske krize sve je lošija, no sve to ne može biti izlikom za ovakav program kakav gledamo. Nema noviteta, a popularni show programi snimaju se prema licencama, umjesto da ih sami proizvedemo. Žalosno je to što u onom što sami proizvedemo, a to su domaće serije, čujemo psovke koje su postale sastavni dio govornog jezika. Znam da će neki reći da psovanje nije najveći problem HTV-a, ali je svakako jedan od simptoma u kakvom je stanju domaća proizvodnja programa i kakvo je stanje na HTV-u ako se takve emisije kupuju. Polazeći od toga da je HRT 2009. godinu završio sa poslovnim gubitkom od 106 milijuna kuna nisu nam jasne visoke stope rasta troškova osoblja za čak 15,7%. Kako je moguće da se ostvaruju poslovni gubici i da se istovremeno u HRT-u tijekom 2009. godine isplaćuju otpremnine u rasponu od 150 tisuća do 750 tisuća kuna. HRT se kao javna ustanova najvećim dijelom financira pretplatom koju plaćaju građani republike Hrvatske pa stoga ima obvezu politiku plaća i otpremnina uskladiti sa stanjem u hrvatskom društvu što sada nije slučaj. Umirovljenik koji ima mirovinu 800 kuna 10% svoje mirovine mora dati mjesečno za pretplatu ukoliko želi gledati televiziju pa bi onda sa tog aspekta tom umirovljeniku, a u tom kontekstu i svim građanima Republike Hrvatske doista trebali ponuditi program koji zaslužuje ta pretplata koja se plaća. Mi u klubu HSS-a smatramo da je potrebno ozbiljno otkloniti propuste koji su se događali u uređivačkoj politici i redovitom poslovanju HRT-a kako bi se gledateljima osigurao kvalitetan program, pravodobna, točna i objektivna informacija, a HRT-u vratio narušeni ugled. Obzirom da je ovdje riječ o izvješću koje se podnosi za razdoblje u kojem su neki drugi ljudi bili na čelu HRT-a naravno da uvažavamo činjenicu da vi koji ste danas ovdje ne možete odgovarati za njihov rad, no od vas očekujemo puno bolje rezultate, posebno u pogledu vraćanja HRT-a kroz izmjenu programa i uvođenje reda u okvire javne televizije. Hvala lijepo.
Hvala. Klub SDP-a gospodin zastupnik Antun Vujić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolege sa televizije, gospodo iz ministarstva. Evo dozvolite da kažem par riječi u ime kluba SDP-a vezano za ovaj izvještaj. U izvješću se spominje dakako čitav niz stvari i propusta, zatim organiziranja kako da do njih ne dođe. Ovdje smo čuli izvještaje klubova koji su također imali duge liste primjedbi. Te duge liste primjedbi, interesantno, obuhvaćaju dakle i od pitanja ravnopravnosti spolova pa do pitanja zastupljenosti manjina. Nitko nije spomenuo pitanje profesionalizma, ali i to bi moglo dodati. Međutim, sve je to u sjeni jednoga ključnog događaja, a to je jedan drugi događaj, a to je donošenje zakona i to je zapravo položaj u kojem se našla javna televizija stjecajem okolnosti koje ne možemo a da ne pobrojimo i da ne utvrdimo da je zapravo, da … [[Govornik se ne razumije.]] djeluje u jednom provizoriju, u provizoriju u kojem djeluje i Ravnateljstvo i u provizoriju u kojem djeluje i Programsko vijeće. I ovdje je rečeno, gospodin Milas je to spomenuo, dakle da sada od 11 članova Vijeća svega ih je 6 koji su ostali. Najprije je dakle došlo do blokade izbora jednoga člana i to upravo člana opozicije. Ta je blokada nastupila kroz neslaganje kluba većina u izbor jednog sasvim određenog člana za Programsko vijeće zbog navodnoga sukoba interesa. Utvrđeno je, odnosno nije nigdje i nitko utvrdio da takav sukob interesa postoji, međutim ta blokada je izvršena i naravno da je takvu jednu blokadu da su onda slijedile i druge blokade. Najprije je to isto Programsko vijeće smijenilo jednu osobu sa položaja glavnog ravnatelja ili glavne ravnateljice, a imenovalo je par mjeseci poslije toga, mislim 6 mjeseci za položaj, dakle na još višu funkciju. I stoga onda je uslijedila ostavka još troje članova Vijeća. Zatim je Vijeće napustio još jedan član koji je vjerojatno otišao na svoj otok znanja ljetovati. I dakle sad imamo situaciju da imamo od 11 članova vijeća 6 članova vijeća. Ovakvo vijeće ne može, nema potrebnu većinu da može imenovati glavnog ravnatelja tako da zapravo se onda produžuje provizorij da se stalno, produžuje provizorij u smislu vršioca dužnosti glavnog ravnatelja itd. Mi ne možemo podržati ovo vijeće i to se ne odnosi nikako ni na koju osobu ovdje prisutnu, to se ne odnosi niti na predsjednika vijeća niti na same one koji su ostali u vijeću, to se ne odnosi niti na ravnatelja vijeća. To se naprosto odnosi na neslaganje sa time što glavna svrha vijeća nije ispunjena i što za taj dio krivice dobar dio ne snosi ovaj Sabor. Na svu sreću, zakon ne predviđa sankcije za televiziju u smislu donošenja ili prihvaćanja ili neprihvaćanja izvještaja. Ta klauzula je ugrađena još u prošli zakon i to sa dobrom namjerom da se zapravo ne dogodi da se zbog bilo kakve ili nekako složene saborske većine onemogući putem izvještaja ovo vijeće. Ali postoje moralne obveze i postoji snaga neke argumentacije i postoji dakako potreba da se svi zabrinemo nad sudbinom javne televizije jer je to jedini medij, jedini od velikih medija, značajnih medija koji je ostao javan. U tom smislu uvijek postoje dvije zapreke kada se govori o javnoj televiziji. S jedne strane stoje sve naše primjedbe na njegu kvalitetu, podijeljene između ostaloga ili barem umanjene za određene vrijednosti koje ta javna televizija ima, jer je to još uvijek i takva jedna od boljih javnih televizija, a najbolja u ovom dijelu Europe i dakako našeg nezadovoljstva sa ovim stanjem. Mislim da je ključno da se koncentriramo na budući zakon, mislim da je ključno da u njemu ugradimo one instrumente koji će pomoći da riješe pitanje ... [[Govornik se ne razumije.]] i u vodstvu javne televizije, a onda i u samome vijeću. I ako se ne varam prema nekim saznanjima koje imam možda smo u toku da se postigne nekakav konsenzus vezano na način upravljanja, na način zaštite autonomnosti javne televizije bez obzira koja stranka bila na vlasti kada proradi u punom sastavu ovaj Zakon. Možda gospodo s javne televizije imate sreću da tu postoje određene neizvjesnosti, pa se nadam da ćemo ugraditi i takav zakon u kojem neće biti majorizacije, u kojem ćemo moći osigurati da vi kao Programsko vijeće i vi kao ravnateljstvo imate zaštitu od ovoga Sabora, da vas dakle ne proganjanju svako toliko pojedini ministri financija da li treba da platite još i PDV ili ne, da vas dakle, da možete se posvetiti prvenstveno izgradnji profesionalizma u novinarskoj strukturi. Jer vi u ovom momentu nemate takvih programa. Komercijalne televizije vas stišću sa jednim tipom informacija na koje vi ne možete odgovarati istim takvim tipom informacija. Svjesni smo da je određen pad gledanosti vezan i na takav pristup medijima. Vi imate jedan rivalski Dnevnik koji ne slaže sebe po važnosti vijesti koje daje, nego po tome kada ćete se vi pojaviti da dadu udarne vijesti. Sve su to okolnosti u kojima djeluje javna televizija kao jedina zaštita ovih građana u odnosu na privatne interese. I uz podršku koju želimo izraziti javnoj televiziji smatramo da je put u ovom konkretnom slučaju do te podrške naša suzdržanost u pogledu prihvaćanja ovoga Izvještaja. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolega Stazić je, ispričavam se uvaženom kolegi Vujiću. Ako je povreda Poslovnika. Ovako, kolega Vujić je rekao da je ... [[Govornica se ne razumije.]] u ravnateljstvu i Programskome vijeću i za stanje na Hrvatskoj radioteleviziji kriva parlamentarna većina. Kolega Vujiću i sami znate da to nije točno i da nikakvo imenovanje desetoga, odnosno 11 člana Programskoga vijeća nije dovelo stanje na televiziji odnosno situaciju u ovo stanje. Jer priznat ćete i sami da je za sve ovo kriv zakon, potrošeni zakon iz 2003. godine. Drago mi je da podržavate donošenje novoga zakona koji će drugačije regulirati ulogu Programskoga vijeća, Ravnateljstva i Nadzornoga odbora.
Za klub HDZ-a gospođa zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, poštovani ravnatelju, predstavnici Programskog vijeća i Ravnateljstva. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će dopunu Izvješća o radu i o provedbi programskih načela i obveza utvrđenim Zakonom o HRT-u, u programima Hrvatskog radija i Hrvatske televizije u razdoblju od 14. listopada 2008. godine do 24. veljače 2010. godine i Ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a u 2009. godini a koja je sukladno zaključku Hrvatskoga sabora sa 18. sjednice kao što smo već danas čuli od 15. srpnja dostavilo Vijeće HRT-a. Osvrnut ću se prvo na neke navode iz Godišnjeg izvješća o poslovanju HRT-a pri čemu moram primijetiti kako iz Izvješća iz fonograma proizlazi kako je HRT imao brojne probleme u poslovanju, pa bi tako ova Izvješća mogli nazvati i zbirkom ukoričenih problema koje bi se trebalo iznova iščitavati kako netko u budućnosti ne bi isto ponovio. Naime, poslovnu godinu HRT je završio sa gubitkom, već smo to danas i čuli od 106 milijuna kuna pri čemu je ostvaren ukupan prihod u iznosu od milijardu 464 milijuna kuna kojim HRT nije uspio pokriti ukupne rashode u iznosu od milijardu 570 milijuna kuna. Potkraj 2009. godine prihod od marketinga bio je za 62 milijuna kuna manji od planiranih, a prihodi od pristojbe i ostali prihodi bili su veći za 35 milijuna kuna. Programsko vijeće zaključkom sa naše 18. sjednice zaduženo je da ovaj Dom posebno izvijesti o ostvarivanju obveza koje proizlaze iz Zakona o ravnopravnosti spolova, te nacionalne politike za promicanje ravnopravnosti spolova o čemu je već i kolegica eto nešto rekla. Želim izraziti zadovoljstvo što je prepoznata potreba i važnost edukacije po pitanju razumijevanja samog pojma ravnopravnosti spolova, te što sve područje ravnosti spolova obuhvaća. Jer uočeno je da je glavni problem manjkavo razumijevanje samog pojma rodne ravnopravnosti i načina na koje se niz društvenih političkih gospodarskih i kulturnih tema može djelotvorno obrađivati i iz rodno osjetljive perspektive. U skladu sa iznesen im preporuča se provoditi stalnu izobrazbu urednika i urednica o integriranju problematike rodne ravnopravnosti u urednički, ali naravno i novinarski rad. Istodobno Sabor je zadužio Vijeće da do 30. rujna ove godine dostavi posebno izvješće i o ostvarivanja obveza HRT-a koje proizlaze iz Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, Europske povelje o regionalnim i manjinskim jezicima i dokumenata kojima su uređene obveze HRT-a, dakle o promicanju ravnopravnosti spolova, promicanju prava ranjivih skupina. Odnosi se to na djecu, osoba sa invaliditetom i drugo iz kojeg nedvojbeno proizlazi kako u svezi s programima za pripadnike nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj Vlada Republike Hrvatske i Savjet za nacionalne manjine ulažu iznimne napore i sredstva što će u konačnici činiti i dalje. Međutim, kada govorimo o javnom servisu i ispunjavanju uloge HRT-a u tom smislu moram se osvrnuti i na dio koji se odnosi na informativni program, a nešto su to već učinili moji prethodnici. Prije svega na središnji Dnevnik HTV-a u kojem teško ili nikako mjesto nalaze teme poput investicija, inozemnih ulaganja, tema koje su izvan reći ću svakodnevne depresije ali i tema koje su važne ne samo za lokalne zajednice već za ukupnu gospodarsku percepciju zemlje. Navest ću samo jedan primjer, bilo je to nedavno. Kolega eto iz Šibensko-kninske županije rekao mi je nekoliko puta o njemu, i ja ga želim ovdje još jednom izreći. Ako milijardu kuna za vode i odvodnju u Hrvatskoj nije vijest kojoj treba posvetiti barem minutu dnevničkog vremena, tada se s pravom pitamo što je javni interes. Na žalost takvih primjera ima na desetine, iznimku ipak upućujemo programima Hrvatskoga radija, koji drže slušanost gotovo polovice radijskih slušatelja u zemlji, a potvrđena je i uloga informativnog programa Hrvatskog radija kao najvjerodostojnijeg, najprofesionalnijeg izvora informiranja. U očekivanju donošenja novog Zakona o HRT-u koji će ugovorom definirati upravo sfere javnog interesa, imat ćemo nejasnu sliku o tome kako se zapravo ispunjava javna uloga Hrvatske radiotelevizije. No unatoč svim problemima i previranjima ovo vodstvo ulaže napore kako bi se što prije stabilizirala situacija na HRT-u i javnu televiziju dovela u red i zato im upućujemo pohvale. Inzistiranje na poštivanju Zakona o HRT-u važno je u razvoju Hrvatske radiotelevizije kao javnog medija i hrvatskog građanskog društva. I dok se komercijalne televizije u ratu za gledatelje vrlo često oglušuju o neke temeljne, pa možemo reći i etičke principe suvremenog građanskog društva, oglušuju se i o zakone koji reguliraju medijski prostor. Smatram kako pitanje HRT-a ne smije i ne treba biti pitanje političkog prestiža, rivalstva, borbe između političkih suparnika, da doista moramo zajedno sjesti, a eto mislim da to mi i činimo posljednjih nekoliko dana, pokušavamo nadići te barijere, i ponuditi najbolja moguća rješenja i pomoći onim zdravim snagama HRT-a, a ja osobno doista smatram da ih tamo ima, da isplivaju i naprave restrukturiranje HRT-a onako kako to i Hrvatski sabor i hrvatska javnost očekuje na način da HRT doista bude javni servis. I eto pred kraj podsjetit ću na 21. studenoga 1996. godine kada je glavna skupština UN-a proglasila taj dan svjetskim danom televizije, dakle on je obilježen prije tri dana, medija koji posjeduje moć, neki će reći medija koji posjeduje iluziju, ali ima i veliku ulogu nezamjenjivu u razvoju demokracije i političke participacije građana i zato je njezina javna uloga iznimno značajna. Klub zastupnika HDZ-a podržat će dopune izvješća. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Programskoga vijeća i ravnateljstva. Ovo dopunsko izvješće zapravo je šlagvort, jer danas govoriti o tome što se radilo u poslovanju HRT-a u 2008. godini pomalo je deplasirano, i neozbiljno, jer ako ništa drugo možemo reći da u mnogočemu stanje sada gore nego što je bilo 2008. godine, i da zapravo izvješća ovakvoga tipa služe kao obračun jedne poslovodne ekipe s onom koja je bile prije. Ono što može i mora brinuti je činjenica da je Hrvatska radiotelevizija javni informativni servis, osnovan po Hrvatskome saboru, i ne možemo i ne smijemo bježati od svoje odgovornosti, a ja uvijek ponavljam odgovornost je uvijek na vladajućoj većini, jer ona donosi odluke za stanje na HRT-u. Stanje je gore nego ikada. Gore nego ikada zbog toga što se provodi ono što se mora provesti, dakle restrukturiranje uz smanjenje broja zaposlenih, ali bez ikakvih jasnih kriterija i s takvom opasnošću da se ugrozi program. Čujem da je jučer na jednom sastanku na HTV-u rečeno da program ne može biti sveta krava, dakle da pod cijenu ugrožavanja programa treba neke ljude maknuti s HTV-a, a ja pitam što bi to trebalo na televiziji biti sveta krava ako nije program? Jesu to možda kamere, hodnici, stropovi, podovi, kablovi? Program je esencija televizije. Ona ne postoji bez njega. Prema tome ako se iz nekih redakcija ovoga časa odstranjuje po 10, 15 ili 20 ljudi koji nose program, dok neradnici i dalje ostaju na platnome spisku, onda se postavlja pitanje koji su to kriteriji? I kako je uopće bilo moguće da netko bude honorarac Hrvatske radiotelevizije 22 godine? Kako je bilo moguće da netko radi čitav dan, dakle ne radi se o dopisnicima koji rade jedan, pet, tri sata tjedno, povremeno, iz nekog udaljenog mjesta, s otoka, nego se radi o ljudima koji stvaraju program, o producentima, o ljudima koji su izravno u programu, u njegovoj kreaciji. Kako je moguće da netko bude tamo 15 godina da nije zaposlen i da danas odlazi, a da oni koji su formalno na plaći nemaju nikakvoga straha, jer je netko drugi radio posao do jučer za njih, vjerojatno oni neće raditi ni sutra. Nije problem dakle u tome što Hrvatsku radioteleviziju treba restrukturirati, to je reklo bi se condicio sine qua non njenoga opstanka, i nije problem u tome što mora otići izvjestan broj ljudi, nego je pitanje tko odlazi, po kojim kriterijima, što će ostati. Da li odlazi kreativni dio priče i kreativni dio tog tima, ili odlaze ljudi koji ne zaslužuju svoju plaću? Prema mnogim informacijama vršitelji dužnosti na nekoliko razina koji provode to nisu kompetentni da tako to dobro procijene. I postoje ozbiljne naznake da se struka ne sluša, i da se može dogoditi izravna ugroza ne samo kvalitete programa, nego odvijanja programa. I onda je ono što se dogodilo 2008. godine potpuno smiješno u odnosu na ovo što se događa sada. Vidimo da neke stranke bi uređivale program na HTV-u, neke bi uređivale i dnevnik, kao da dosad nisu dovoljno. Pa teško je u Dnevniku od 30 minuta ugurati išta pozitivno, očito kraj toliko cirkusa i skandala koji se proizvode svaki dan. Pa ima jedna konkurentska televizija, ima Dnevnik koji traje sat vremena pa ne uspije unutra ugurati ni jednu pozitivnu emisiju, odnosno informaciju zbog toga jer ima toliko toga smeća koje se nakupilo u društvu, socijalnog smeća, političkog smeća koje zagađuje prostor kulturalni, sociološki, politički … [[Upadica se ne razumije.]] I udbaški, tako je, tako je kolega Markovinoviću, ja se slažem. Vjerojatno ste vi dobar stručnjak u tom smislu. Prema tome, čemu se čudimo? Čim se počne govoriti o nečemu što vama nije u interesu, gospodo iz HDZ-a, odmah se otvara priča o Čačiću jel' tako? E pa sad, iskoristimo i tu prigodu kad vas već potpredsjednik Sabora neće opomenuti što uskačete u riječ govorniku. Ja znam da bi vi bili najsretniji da imate barem komad karte gdje možete optužiti i dovesti na sud gospodina Čačića i da biste to napravili u ovih 7 godina da ste mogli. Ali što ćete kad ne možete. Nije vam lako gledati da se on pojavljuje i na HTV-u, ali što ćete kad je on zanimljiv sugovornik, kad ima što reći, kad ima što … [[Upadica se ne razumije.]] Gospođo Vardić, žao mi je. Ja ovo govorim upravo zbog toga jer mi ne dozvoljavate govoriti o temi, dobacujući kao da smo na peškariji.
Vidite, pardon malo dopustite i meni da kažem nešto u vezi ovoga.
E konačno, samo izvolite.
Da. Kad vi ovako zazivate i pozivate zastupnike onda vam se i odgovara.
Ma ne bih ja ni primijetio da su oni tu obzirom na to koliko funkcioniraju, nego dobacuju znate.
Da, zato vam se dobacuje jer vi ih pozivate na određeni način jel', zazivate ih. To je jedna vrsta retoričke figure koja je to poznata u retorici.
Dakle naša interakcija je uspostavljena, mi se volimo jel' tako?
Da, da u skladu sa onim hajde da ludujemo ove noći.
Obzirom na uvjete u kojima funkcionira HRT u permanentnoj napetosti i šizofrenoj atmosferi već više od 2 godine program koji stvara program je vrhunske kvalitete. Obzirom na to s kojim kapacitetima i ljudstvom će ubuduće raditi taj program nakon ovako provođenog restrukturiranja program HTV-a nije loš, a vjerojatno će doći do poremećaja upravo zbog toga što se trudite kao većina u ovome Saboru da spriječite vrlo važan proces konačnog imenovanja trajne uprave, konačnog imenovanja članova Programskog vijeća koji nisu u sukobu interesa kao što ste tvrdili jer to tvrdi i saborsko povjerenstvo i jednom kad ste potegnuli tog mačka za rep, kad ste poremetili odnose onda sad odjednom vam je kriv zakon, a uvijek su odgovorni zapravo ljudi. Ljudi koji sjede u upravi, ljudi koji sjede u Programskom vijeću. Da je situacija u Programskom vijeću bila normalna, suradnička, kreativna, bez obzira koliko kritična, ne bi se dogodili rekao bih masovni slučajevi ostavki jer 3 ostavke je jako puno. To su ljudi koji nisu došli tamo na ladanje, nego su došli obaviti ozbiljan posao. Posljedica toga što radi vladajuća većina u Hrvatskome saboru je to što danas imamo samo 6 ljudi u Programskom vijeću, što ključno tijelo koje bi valjalo nadzirati program i provođenje funkcije javnoga servisa nije u stanju funkcionirati. Koliko god mi govorili i šutjeli o tome činjenica jest da to je vaša odgovornost. Klub HNS-HSU-a neće moći podržati ovo izvješće i prosvjeduje zbog toga što kao vladajuća većina ignorirate situaciju na televiziji na kojoj vlada izvanredno stanje.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Prvi, gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega, dopustite mi da ispravim netočan navod kad ste kazali kako je teško ugurati, u program misli se, nešto drugo u Dnevnik pored toliko smeća i skandala koji se događaju. To je netočna tvrdnja. Točna tvrdnja je da se loše vijesti, skandali, depresije i ne znam što sve događa svugdje na svijetu, ali ne trebaju dominirati našim programom, ne trebamo tako širiti ni malodušje ni nezadovoljstvo. I slažem se s izjavom koju sam nedavno pročitao gdje jedan čovjek koji je posjetio Hrvatsku kaže: "Puno toga što sam u Hrvatskoj vidio mi se svidjelo, a ništa od toga što sam čuo". Moramo malo optimizma.
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo moram ispraviti uvaženog kolegu koji je rekao da nemamo ni komadić papira protiv njegovog uglednog predsjednika stranke. Imamo puno papira koji očito nisu stigli do DORH-a. Evo, sinoć sam saznao nalaz od Financijske policije 2001. pošta to nije stiglo, masu ugovora itd., a ugled njegovog predsjednika normalno je poznat ne samo u ovoj zemlji nego i u susjednim zemljama. To je normalno jel'. A žao mi je evo što, kolega samo jednu rečenicu, što nije bio na vlasti '46. postigao bi zavidan ugled i uspjeh vjerojatno.
Gospodin zastupnik Goran Marić, sljedeći ispravak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus je kazao, citiram: "Stanje na HTV-u nije nikad bilo gore." To kolega Beus nije točno, a i pitate se kako je moguće da honorarac radi 22 godine? Stanje godinama prije ovoga je bilo znatno gore, kaotično, neodgovorno, neorganizirano, vladala je samovolja pojedinaca, stanje godinama nitko u kojem nitko nije brinuo dolaze li na posao ljudi, rade li uopće, gdje provode vrijeme i vodili su tvrtku oni koji su više voljeli i društvo i čašicu i restorane, a ne HTV. A ova uprava treba ispaštati zato što je donositelj loših vijesti. Konačno je se pokazalo tko je falsificirao financijska izvješća, tko je zapošljavao lažno, koliko zaposlenika ima plaću redovno, a ne dolazi na posao nikako dok honorarci su godinama odrađivali posao. Problem na HTV-u nisu honorarci koje vi postavljate jer su oni odradili veći dio posla, problem su zaposlenici i to onaj veliki dio zaposlenika koji godinama samo primaju plaću od HTV-a, a ne dolaze na HTV uopće, a imaju sve privilegije. Ali konačno imamo pravu sliku stanja na HTV-u i zato ne treba ova uprava ispaštati što nam je prezentirala realno stanje. Hvala lijepa.
I gospođa zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus i ja volimo izmijeniti i u klupama ovako neke razmirice, ali moram vas ispraviti kolega Beus, rekli ste vladajuća većina ignorira stanje na HRT-u. Ne, upravo suprotno. Kao što vidite ne ignoriramo ništa, upravo se radi novi Zakon koji će sutra nam doći na sjednicu Odbora, a kao koji spominjete proizveo je postojeći Zakon. Dakle, novim zakonom, svi oni kojima je stalo do javne televizije uvest će reda u javnu televiziju, napraviti će se već spomenuti ugovor koji će definirati područje javnog interesa, dakle ako ste isto ta to da se uvede konačno reda onda mislim da ćete se složiti da Prijedlogom zakona a s obzirom da spominjane šizofrene uvjete ipak dajmo malo više dostojanstva kada govorimo o ljudima koji tamo rade na Hrvatskoj radioteleviziji rade vrhunski profesionalci, duboko vjerujem u to naravno još uvijek rade oni ili ne rade oni kojima treba tek ući u trag, ali to nismo mi tu da o tome odlučujemo ili radimo, već će to raditi sama kuća. Jednako tako mislim da nije u redu kada govorite da nas niste primijetili, morate nas primijetiti jer ipak mi smo vladajuća većina u ovom Saboru, a što vi morate o svim točkama raspravljati jer vas ima jako malo, onda ste vi ... možda malo češće nego mi u ovoj Sabornici. Hvala.
Pojedinačna rasprava, gospođa zastupnica MIrela Holy. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Moram priznati kada sam dobila taj dokument, tu dopunu Izvješća da sam bila jako iznenađena, jer nakon one salve kritika koje smo mi kao zastupnice i zastupnici na prvo Izvješće dali, čovjek bi očekivao da će ovakvo Izvješće biti puno kritičnije i samokritičnije i ozbiljnije nego što je bio prvi dokument. Na žalost ja ne vidim neki značajni korak unaprijed, odnosno poboljšanje u odnosu na onaj prvi dokument kojeg smo onako brutalno iskritizirali i kojem nismo dali prolaz i zbog kojeg jeste morali napraviti ovu dopunu Izvješća o kojoj danas na kraju krajeva raspravljamo u Saboru. To mi govori da je u principu problematika, sada govorim o ravnopravnosti spolova, takva da ju osoblje, programsko vijeće ali općenito ljudi na televiziji jednostavno ne razumiju. Počet ću od prilično banalnih stvari a to je jezik Izvješća koji je još uvijek odnosno još uvijek nije u potpunosti rodno osjetljiv, bez obzira što bi se od Izvješća koje govori upravo o radno osjetljivoj problematici očekivalo da barem koristi ako ništa drugo rodno osjetljivi jezik. To ovdje nije slučaj, zbog toga što se u nekim situacijama govori rodno osjetljivim jezikom, ali u većini drugih situacija se ne koristi rodno osjetljivi jezik. To ukazuje na jako nisku razinu senzibiliteta, odgovornih osoba na HTV-u prema problematici ravnopravnosti spolova općenito. Nerazumijevanje što je uopće ravnopravnost spolova vidljivo je s popisa emisija koje navodno obrađuju problematiku ravnopravnosti spolova pa smo mi u tom popisu emisija našli apsolutno sve emisije ili određene dijelove emisija koje se tiču recimo obiteljske nekakve problematike, nekakve zdravstvene problematike kao da su te problematike apsolutno ženske problematike, kao da se ne tiču problematike svih ljudi. To je također nešto nedopustivo, zbog toga što se na taj način stvara jedan ženski geto tema u koje se guraju žene u Hrvatskoj da su prisiljene u principu participirati u temama koje se tiču isključivo ove nekakve domene. Situacija što se tiče reklamnih sadržaja i rodnih stereotipa koje i dalje oni zastupaju i promoviraju je upravo skandalozan i ja ne mogu doista vjerovati da Hrvatska televizija nije u stanju načiniti ništa po pitanju toga da jednostavno odbije reklamne sadržaje koji podržavaju rodne stereotipe ali to se i dalje konstantno događa, bez obzira što mi govorili po ovom Izvješću i po drugim izvješćima o medijskim sadržajima ne samo na Hrvatskoj televiziji nego općenito na televizijama. Nedopustivo je također ignoriranje obveze edukacije po ovim pitanjima i objašnjenje da se jednostavno novinari i urednici nisu željeli odazvati na edukaciju po pitanju ravnopravnosti spolova je prilično loše objašnjenje i mislim da se tu treba odraditi određena vrsta prisile pa i financijskog kažnjavanja po ovom pitanju. Korištenje rodno osjetljivog jezika na HTV-u je još u jednom dijelu problematično. Naime, često se sugovornice u emisijama, bez obzira na to što se radi o osobama znači koje su ženskog spola, kada se predstavljaju u funkcijama ili poslovima koje obavljaju govori se o njima kao ministrima, ravnateljima i slično, to je nedopustivo. Ako je već osoba ženskog spola onda ju možete barem predstaviti u funkciji u rodno osjetljivom kontekstu. Disperzija muško ženskih sugovornika ili sugovornica po tipu emisija je također skandalozna. O važnim temama poput politike, ekonomije i drugih tema koji imaju određenu visoku važnost po pitanju društva uglavnom imamo sugovornike koji su naravno muškog spola, a kada se radi o nekim emisijama koje su frivolnijeg tona ili su zabavne tog tipa onda ćemo uglavnom u pravilu imati sugovornice po tim pitanjima. Naravno da televizija može nešto napraviti po tom pitanju i nitko ne kaže da ne treba biti zabavnih emisija ali pitanje da li se kroz takve sadržaje isto treba promovirati jedan rodni stereotip da su žene te koje se više bave s takvim temama, i sudjeluju u takvim temama, a o važnim pitanjima po društvo su oni koji trebaju govoriti o tim temama isključivo muškarci. I uvijek u ovim Izvješćima imamo neka opravdanja zašto nije bilo moguće plasirati više tema iz područja ravnopravnosti spolova, pa susrećemo tu opravdanje objektivne okolnosti. Međutim, nigdje se ne pojašnjava koje su to bile objektivne okolnosti i zbog čega mi nismo u stanju na Hrvatskoj televiziji kao javnoj televiziji imati stvarnu ravnopravnost spolova nego se stalno nešto prolongira pa se postavlja pitanje da li ćemo imati dopunu ovog Izvješća iz 2008. godine, ili što? Doista mislim je upravo nevjerojatno da nakon one kritike koje smo imali na ono prvo Izvješće je moguće da danas raspravljamo o ovakvom tipu Izvješća u parlamentu. Osvrnut ću se na kraju na još jednu problematiku kojoj je pitanje ravnopravnosti spolova također pokriva, a to je pitanje prava seksualnih i rodnih manjina koji se također na televiziji obrađuje u prilično neobičnom kontekstu te bih molila da se ubuduće više posveti pažnje po pitanju ravnopravnosti spolova i ovoj problematici koja nije našla nikakvo važno mjesto u ovom izvješću. Hvala.
Hvala. I gospođa zastupnica Karolina Leaković. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospodo predstavnici HRT-a i ministarstva, kolegice i kolege. U okviru ove rasprave želim se zapravo osvrnuti na aktualnu situaciju odnosno na događanja na HRT-u posljednjih nekoliko mjeseci ili tjedana, jer smatram da itekako imaju veze sa sadržajem ovih dvaju izvješća. Ponajprije apeliram da ubuduće izvješće o poslovanju za proteklu godinu dobijemo ne na kraju tekuće godine nego u prvom kvartalu možda sljedeće godine. Smatram da je također otegotna okolnost što mi danas zapravo raspravljamo o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obvezi utvrđenih Zakonom o HRT-u u situaciji u kojoj Programsko vijeće djeluje u krnjem sastavu, a cijela uprava HRT-a je zapravo privremena uprava i to već godinu dana. I nakon toliko mjeseci te privremenosti teško da ona više uživa legitimitet. Sigurna sam da uopće ne uživa povjerenje zaposlenih na HRT-u koji su ili bar velika većina njih to pokazali i posljednjih nekoliko tjedana svojim akcijama, te su na taj način vrlo jasno izrazili nezadovoljstvo načinom na koji se sada upravlja HRT-om ili načinom ne koji se HRT devastira kao javno zajedničko dobro. I to tako da se kućom širi jedna atmosfera straha i nesigurnosti u kojoj se odluke donose obavijene velom tajne, gdje nadzor javnosti zapravo više nema, gdje nama polaganja računa toj javnosti. A sve primjedbe, preporuke ili apeli koji se u korist, na korist, dobronamjerno odašilju na HRT dolaze iz kruga novinara, ljudi koji se bave medijima, filmom, kreativnim industrijama, kulturom znanošću nailaze zapravo na odbijanje. Jer mi se čini da sadašnji privremeni ravnatelj HRT-a zapravo nije došao na HRT kako bi popravio javnu radio televiziju kojoj doista treba jedna dobra kreativna injekcija, nego da se ste zapravo ondje postavljeni gospodin Popovac kako bi ste dokrajčili HRT kao javnu radioteleviziju. Ne znam u čijem interesu, ne želim nagađati, ali konstatiram da vaši postupci nailaze na osudu i samih ljudi koji rade na HRT sigurna sam da vi to znate, jer se inače ne biste zatvarali u svoj ured dok vam ljudi protestiraju pred zgradom HRT-a pred nekoliko dana. Ne bih se osvrtala konkretno na pojedine točke izvješća Programskog vijeća, jer ono kao što sam rekla djeluje u krnjem sastavu. O tome je u Saboru bilo dosta rasprave, zašto je to tako i tome slično, pa neću ni o tome. Ali ponavljam da stanje privremenosti na HRT-u traje već godinu dana praktički jer su glavni ravnatelj i ravnatelji podružnice izabrani na svoje funkcije privremeno na 6 mjeseci i to njih trojica 9.12.2009. godine. S time da je vijeće potvrdilo mandat VD glavnog ravnatelja za još 6 mjeseci nakon isteka prvih 6 mjeseci. A to koliko znam nije učinjeno za ravnatelja podružnice, pa molim da se gospodin Milas o toj činjenici izjasni ako je moguće. Pitam, znači li to da gospodin Mihajlović i Stipić zapravo djeluju izvan zakona i ako je to točno, tko im je to omogućio i zašto se to događa? Također bi zapravo željela danas doznati ako je moguće gospodine Popovac zašto javnosti nije omogućen uvid u plan restrukturiranja HRT-a koji je Vlada vratila na popravljanje ili na doradu. Do kada se mora podnijeti poboljšani, dorađeni plan restrukturiranja i zašto ga je Vlada zapravo vratila? Je li ga vratila zbog toga što ste napisali da ćete otpustiti premalo ljudi i je li vaš plan restrukturiranja zapravo drugo ime za otpuštanje i to otpuštanje ljudi koji rade na proizvodnji programa, kojima se ispunjava javna funkcija HRT-a i bez čijeg angažmana HRT ne može funkcionirati na način na koji to svi mi koji sudjelujemo u njegovu financiranju očekujemo. Oni koji misle drugačije i oni koji misle da program HRT moraju proizvoditi ljudi koji su zaposleni na puno radno vrijeme na HRT-u, mislim da imaju velikih problema sa razumijevanjem načina na koji funkcionira kreativni proces i na ovaj način dovode u pitanje kvalitetu programa HRT-a a također i na mnoge druge načine nanose štetu hrvatskoj kulturi, znanosti, obrazovanju i tome slično. Još ću jednom ponoviti da je pitanje javne televizije strateško pitanje za RH, da je HRT mnogo više od informativnog programa i nečija igračka uoči parlamentarnih izbora da svim građankama i građanima u RH mora biti itekako stalo da HRT bude financijski stabilan, da njegovo poslovanje bude uredno, da utrošak sredstava od pristupa marketinga bude jasno razdvojen i da se zna za što se pojedina sredstva mogu utrošiti. Konačno, vrlo je važno da HRT nastavi financirati hrvatsku audiovizualnu industriju i da izdvaja zakonom definiran iznos sredstava u hrvatski audiovizualni centar. Molim da odgovorite kakva je situacija s obvezama HRT-a u tom smislu, jer znamo da komercijalni televizijski nakladnici, a ni telekom operatori ne uplaćuju sredstva u Hrvatski audiovizualni centar i na taj način izravno štete hrvatskoj kulturi općenito? HRT si to ne smije dopustiti, HRT-u mi to ne smijemo to dopustiti jer HRT mora i dalje biti partner ne samo hrvatskom filmu nego i hrvatskoj glazbi i kulturi općenito. Zahvaljujem.
Hvala. Dva ispravka jedna replika. Prvi ispravak gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolegice Leaković govoreći o nelegitimnosti ove uprave kazali ste "Ova uprava ne uživa povjerenja zaposlenika na HTV-u". to ne može biti točno nikako, jer nitko niti vi niti bilo tko drugi može znati jeli oni uživaju povjerenje zaposlenika. Nitko takvo istraživanje nije proveo. Ali nećemo valjda u upravu dovoditi onakve a natjecali su se za ravnatelja kao što su u bivšim tvrtkama dok su bili rukovoditelji davali kredite tvrtkama u Čačku u vrijednosti 5 milijuna maraka i nikada ih nisu naplatili. A natjecali su se i 20 godina rade na HTV-u a ne rade ništa, a stanje nije idilično. Ovo samo kao primjer uzimam. Ima i sada problema. Primjerice teletekst funkcionira neprofesionalno. Teletekst emitira HINA-na izvješća i izvlači pretenciozne naslove i neistinite naslove koji se ne mogu nikako izvući iz teksta izjave vijesti HINA-e. Zato i mnoge pritužbe pristižu na jednu gospođu zamjenicu. I mislim da je vrijeme da tu zamjenicu zamijenite. Hvala lijepa.
Drugi ispravak gospodin zastupnik Ivo Škaričić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Smatram da je netočan navod gospođe Leaković kada je privremeni ravnatelj doveden da dokrajči radioteleviziju. To ispada kao da radiotelevizija propadaju i kadrovski i programski što smatram da uopće nije točno. Za mene osobno je najkvalitetniji program HTV-a kvalitetniji nego što su komercijalne televizije, a posebice Dnevnik, informativni program koji mislim da je jako objektivan i da daje prostora svima. Isto tako je netočan navod da je HRT nečija igračka uoči parlamentarnih izbora. Smatram da HRT apsolutno nije ničija igračka niti to može niti smije biti, a tu vašu tvrdnju bi onda trebali potkrijepiti i dokazom ili bar pretpostavkom čija je to igračka.
Replika, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Kolegice Leaković, kad govorite o hrvatskoj javnoj televiziji posebno ističete da je Hrvatska radiotelevizija za Hrvatsku zaista institucija od strateškog značenja i tome je doista tako. I mi kao mala zemlja, bez obzira na sve mane koje ovdje ističemo, moramo jednostavno njegovati kult Hrvatske radiotelevizije kao javne televizije. Ona u svakom slučaju može u tom smislu biti bolja. Međutim, najave da će se ugasiti regionalni centri su opasne i zabrinjavajuće. Ako je Hrvatska radiotelevizija zapala u financijske poteškoće onda nije zapala upravo zbog tih centara i ljudi ovdje koji su bili spomenuti i koji vrijedno rade na proizvodnji nego upravo zahvaljujući onima, a to je vjerojatno netko i kriv, što su dobivali enormne zarade, a Hrvatske radiotelevizije vidjeli nisu. O tome već svi znaju sve. Prema tome, ova pitanja ja želim sada već odgovor tko to dolazi sa Hrvatske radiotelevizije po pojedinim regionalnim centrima govoreći o tome da ne rade ništa, da nisu potrebni itd. Hrvatski radio centri su potrebni našim manjim sredinama, u Dubrovniku, u Šibeniku, u Zadru, u kontinentalnoj Hrvatskoj, u Čakovcu i svugdje. Oni su od toliko velikog značaja za informiranje, pogotovo u manjim sredinama našeg gledateljstva. I još jedno pitanje, ovdje ne vidim, to se dogodilo možda ranije, Hrvatska radiotelevizija imala je svoje vrijedne nekretnine, zemljišta pa postavljam pitanje kada, kako i zašto i komu je prodan veliki teren u vlasništvu, nekada u vlasništvu Hrvatske radiotelevizije u Zadru.
Završni osvrti. Predsjednik Programskog vijeća HRT-a, tko će prije? Dobro onda, v.d. glavnog ravnatelja HRT-a gospodin Josip Popovac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Ići ću otraga, tako mi je lakše jer mi je svježije. Pa na poseban upit uvažene gospođe zastupnice Marinović, što se tiče toga u Zadru, ja sam upoznat s tim slučajem, dakle taj teren je pripao u brakorazvodnoj parnici s odašiljačima i vezama tvrtki "Odašiljači i veze" 2002. godine i još uvijek su imovina "Odašiljača i veza". Dakle u diobenoj bilanci, ne znam zašto i kako je to išlo moram priznati, ali u diobenoj bilanci taj teren je u Zadru otišao sa "Odašiljačima i vezama" kao i još neke nekretnine i tako kako su u to vrijeme odlučili, dakle zakonom koji je donio i Hrvatski sabor na koncu konca. Što se tiče zadnjih dana, odnosno rasprava uvažene zastupnice Leaković i uvaženog zastupnika gospodina Beusa, dvije stvari samo je vrlo teško katkada pa i velikim profesionalcima razjasniti dvije stvari, a pokušao sam na televiziji i razgovarali smo i sa sindikatima, sa novinarima, sa predstavnicima Hrvatskog novinarskog društva. Dvije su stvari ključne. Jedna je da je vanjska suradnja o kojoj ste vi rekli, svugdje kreativna. Nitko normalan ne drži scenarista na plaći, nitko normalan ne drži na plaći redatelja velikih igranih stvari filmskih niti za to ima ni novaca niti je to moguće. Prema tome, takva autorska suradnja i takva vanjska suradnja će svakako ostati. Ali nakon 15, 20 godina je došao jedan dan kraj jednom robovlasničkom odnosu koji se tolerirao godinama, a to je da ste temeljem ugovora o radu i temeljem stanovitih izvođačkih i autorskih ugovora imali de facto prikriveni radni odnos. Kriterij onoga časa kad su uočene te stvari, s obzirom da se radi o silnim kaznama, o velikim kaznama i po Hrvatskoj radioteleviziji kao mene odgovornu osobu, kriterij je bio moguć samo jedan. Godinama se ta stvar pokušavala riješiti pa smo pokušali smanjenje vanjskih suradnika po 15, 20, tamo gdje je to moguće i svaki put raspast će se program upravo radi te osobe. Ljudski je to i ja to razumijem. U pitanju su ljudske sudbine, u pitanju su ljudi koji tu rade 15 godina, u pitanju su moje kolege na koncu konca s kojima sam ja radio. Ali pitanje je sljedeće, da li a konto toga bio v.d. glavni ravnatelj imao potporu ili je nemao, imam pravo kršiti zakon. E sad, ja sam i ovo ravnateljstvo baba roga kad se konačno držim, Zakon o državnoj inspekciji znate što je mogao napraviti, doći u Dnevnik i zapečatit režiju. A što bi se onda dogodilo, da jednom Dnevnik ne ide jer to Državni inspektorat ima pravo napraviti. U Puli se dogodio slučaj, imali smo novinarku redovito na ugovor o djelu, došla je inspekcija rada, zatekla je na radnom mjestu, dokazala da se radi o prikrivenom radnom odnosu i tvrtka je platila 30 tisuća kuna kaznu, da se takve stvari više ne bi događale. A i još nešto, ti vanjski suradnici su doista radili jer već sam dugo na televiziji, znam i kako su dolazili i sve ovo što sad govorim vama rekao sam i sindikatima. Dobar dio stalnih zaposlenika je uzimao vanjske suradnike koji su za njih to radili i to je tako trajalo godinama. Onda ste imali u jednom trenutku situaciju da su određeni vanjski suradnici zarađivali jako mnogo jer su jako mnogo i radili. Radili po 20 emisija mjesečno. Onda su se zbrajale zarade. Onda su tamo neki šefovi 2000., 2002., tu je negdje, ja se sjećam jer sam radio kao producent tada pa su rekli ovako gledajte, pa ne možete vi imat veću plaću od mene, pa kako ovaj toliko zarađuje. I znate što su napravili? Stavili su ih na paušal, do 10 tisuća kuna mjesečno možeš zaradit, ako ne, ništa. Šta se dogodilo, ovaj više ne radi 30 emisija jer je sad opet doveden u situaciju da radio, ne radio jednako će zaraditi. I tako je nabujao i broj vanjskih suradnika. Bilo je par pokušaja u prošlosti, primani su i u radni odnos. Opet je nabujao broj vanjskih suradnika, ali to je bilo jedno nezakonito stanje. I onda kada mi se upućuje pitanje zašto se ne riješimo tih neradnika. Da, njih ima. Ali vi imate Zakon o radu kojega je donio Hrvatski sabor, a nije moguće ni u program zbrinjavanja stavit ni jednu tu osobu ako postoji vanjski suradnik na istom radnom mjestu. Sud će ga vratiti na posao odmah. I nije točno da je program ugrožen. Tamo gdje je baš bilo slučajeva reagiralo se odmah i ljudi su primljeni u radni odnos. Ali mi jednostavno ne možemo servisirati u situaciji kada štedimo na svemu mogućemu da normalno funkcionira program, trpit situaciju da budemo prekompenzirani. Nama po novom zakonu, odnosno po uzusima koje mi imamo sada prema Europskoj uniji i čemu se moramo podrediti naš proizvod ne može koštati više nego što taj proizvod košta na tržištu. A redoslijed je takav bio da smo na žalost se morali najprije zahvaliti vanjskim suradnicima da bi mogli onda, prvo moramo im ponuditi posao tim istim ljudima koji su zaposleni jer oni imaju isto tako pravo na rad. To su prilično složena pravna pitanja. I nije u pitanju baba roga koja to radi. Jedan je kolega u jednom odjelu na televiziji ovih dana izgovorio, je kaj ja sad bum moral delat pod stare dane, jer to tako je. To je tako bilo, vi ste dobro informirani. Ali isto tako postoji pozadina zakonska, postoje penali, postoje prekršaji, sankcije i kaznena odgovornost. I drugog načina nije bilo da se ta nezakonitost riješi kao i hrpa drugih nezakonitosti koje smo morali u ovih 10 mjeseci rješavati i rješavamo ih. Ono o čemu bih se još referirao a to je rasprava uvažene zastupnice Mirjane Petir, ako se ne varam. Marijane, ja se ispričavam [[Upadica Šeks: To je ona slatka mala Marijana.]] Daklem, "Mir i dobro" i "Ekumena", "Prvi glas" i te dvije emisije sigurno nisu u pitanju. Dakle, "Mir i dobro" je kao emisija brend Hrvatske radiotelevizije. Osobno sam bio i producent "Ekumene". Radilo se je i razgovora je bilo eventualno o promjenama satnice određenih emisija iz prostog razloga što se radi nova shema, tako da će Hrvatska radiotelevizija svoje zakonske obveze iz programa i ostvarivanju javne funkcije ostvarivati i dalje. Ali da određene poslovne politike koje su do sad bile pravilo to sam rekao da nije svega krava više poslovna politika i one se moraju mijenjati ne samo zato što mi to tako hoćemo nego zato što je to naša zakonska obveza. I opet na koncu konca svi govorimo o promjenama. Negdje s tim promjenama treba početi. Svi kažu bit će bolne promjene i bolni rezovi. Nije bilo ugodno napraviti to što smo napravili, ali na žalost to je bilo zakonito i jedino rješenje koje smo mogli zakonito napraviti, jer nismo ih mogli sve primiti u radni odnos jer imamo kolektivni ugovor koji je ograničio broj zaposlenika na 3435 ove godine smo ga. Dakle, to je maksimalan broj i on nikada ne može biti veći. Dakle, niz je parametara za ovakve odluke i za ovakve akcije koje jesu provedene. I moram vam reći da u tjedan dana stvari ipak funkcioniraju. Neki koji nisu radili prisjetili su se svojih vještina i mislim da će ostvariti svoje pravo na rad. A što se tiče kreativnih zanimanja i tu ćemo ispuniti zakonsku svoju obvezu. Kreativna zanimanja ćemo uzimati sa tržišta jasno po projektu, ali onda to nije prikriveni radni odnos nego je to ugovor o autorskom djelu, autorska suradnja bez koje nije ni moguće danas napraviti ni film ni puno toga i to je nama prejasno. Osim toga, osobno sam radio takve stvari cijeli život i mislim da sam kompetentniji puno od mnogih profesionalaca koji u taj dio proizvodnje sigurno nisu nikada zavirili. Bio je još jedan vaš poseban upit, a to je legalnost ravnatelja podružnica. Daklem, što se toga tiče v.d. mandat je propisan bio za glavnog ravnatelja, a ni Statut ni zakon ne govori o ravnateljima podružnica na taj način pa smo dobili mišljenje i od Ministarstva kulture bili, a i od neovisnih pravnih stručnjaka da se supsidijarno primijeni Zakon o ustanovama koji je dao tu mogućnost da oni u stvari kao v.d. ostaju dok god se prvi čovjek ne izabere. Evo to će se isto ja se nadam riješiti s ovim novim zakonom. Po prijedlogu zakona je tako, tako da što se tiče legalnosti mandata mislim da o tome sam rekao sve. Što se tiče i restrukturiranja mislim restrukturiranje nije počelo. Znate šta, ovo je bilo samo isključivo redovno poslovanje i otklanjanje štete od Hrvatske radiotelevizije i usklađivanje poslovanja sa zakonitošću. I to vam mogu dokumentirati i za svaku osobu za koga god pitate kolike su štete i kakve su posljedice mogle biti. Hvala vam lijepo na pažnji.
Jedan ispravak, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Pupovac, evo čuli ste od mene i ranije koliko sam pohvalio rad uprave. Cijenim racionalizaciju, uštede koje radite, ali jednostavno ne mogu prihvatiti kao vašu tvrdnju štedimo na svemu mogućemu kao potpuno točnu. Jer ako proces restrukturiranja nije još ni započeo pravi vi ste spriječili štetu, a tek uštede slijede. Ali najnovija vijest koju sam primio ne ide u prilog tome. Zar je moguće da od stotine i stotine zaposlenika koji ostaju bez posla na HTV-u i honoraraca nije bilo moguće izabrati među njima glasnogovornicu nego je izabrana izvana. Prije minutu sam dobio takvu vijest, gdje jedna osoba daje otkaz i prima se u stalni radni odnos na HTV-u. Pa kakva je to selekcija ako 400, 500 zaposlenika HTV-a koji godinama svoj život ostavljaju u HTV-u nisu u stanju biti glasnogovornica. Prema tome, ne slažem se da je u potpunosti ušteda i ovo je pogrešna poruka. Hvala lijepa.
Predsjednik Programskog vijeća HRT-a gospodin Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja ću samo kratko. Ovo je upućeno gospodinu Pupovcu. Ja ću samo reći da sve dobronamjerne kritike prema radu Vijeća zaista prihvaćam, ali jednom za svagda da razriješimo tzv. provizorno vijeće. Žao mi je što gospodin Beus nije ovdje. On kaže svoje i onda nestane koliko sam primijetio. Mi smo mogli reagirati na način kako su reagirali neki članovi Vijeća koji su podnijeli ostavku, recimo onog trenutka kad smo birajući kandidata, odnosno osobu za glavnog ravnatelja, kad su ti isti članovi vijeća koji su dali ostavku birali osobu koja je dakle dobila otkaz i za koju je dokazano da je radio malverzacije, dakle otuđivanje novca Hrvatske radiotelevizije, to ih nije spriječilo da tom istom čovjeku daju svoj glas, bez obzira što je uprava dakle uz dokazane tvrdnje tog čovjeka udaljila na način da ga je, da mu je dala otkaz. Dakle to govori o samom poslu, dakle to govori o tim ljudima, ali to govori i o onima koji nama upućuju kritike mi smo se mogli maknuti, međutim kako se nismo micali davno prije kad je ovu državu trebalo stvarati, nećemo se ni sad maknuti dok god radimo svi pošteno. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9 i 30 sa temom izvješće o ostvarivanju prava na pravnu pomoć i utrošku sredstava o 2009. godini, pa izvješća o radu Nacionalnog odbora za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2010. i dalje po dnevnom redu.
Deveto, dopuna Izvješća o radu Programskog vijeća HRT-a i o provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o HRT-u u programima HR-a i HRTV-a u razdoblju od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. godine, Izvješća ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a u 2009. godinu, Godišnje Izvješće HRT-a za 2009. Predlagatelj Programsko vijeće Hrvatske televizije. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prima se na znanje dopuna Izvješća o radu Programskog vijeća HRT-a i o provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o HRT-u u programima HR-a i HRTV-a u razdoblju od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. godine, Izvješća ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a u 2009. godinu, Godišnje Izvješće HRT-a za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovo dopuna Izvješća je prihvaćena većinom glasova 69 glasova za, 30 suzdržanih i 1 protiv. Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru donošenje još dva zaključka koji glase: Prvo, zadužuje se Programsko vijeće HRT-a da u narednom Izvješću posebno izvijesti ostvarivanje obveza HRT-a prema Hrvatima izvan Republike Hrvatske sukladno Zakonu o HRT-u i Zaključcima Odbora za Hrvate izvan Republike Hrvatske od 1. srpnja 2008. godine i drugo: Zadužuje se ravnatelj i Programsko vijeće HRT-a da se postojeće emisije za Hrvate izvan Republike Hrvatske emitiraju i na nekodiranim 1. programu HRT-a. Dajem na glasovanje 1. prijedlog zaključka Odbora. Molim uključimo se i glasujmo o prvom prijedlogu Zaključka Odbora. Rezultat. Ovaj 1. Zaključak odbora prihvaćen je jednoglasno sa 92 glasa. Dajem na glasovanje drugi Prijedlog zaključka Odbora. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj drugi Prijedlog je prihvaćen većinom glasova 82 glasa za i 1 suzdržan i ništa protiv. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije predložio je Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: Prihvaća se dopuna Izvješće o radu Programskog vijeća HRT-a i o provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o HRT-u u programima HR-a i HTV-a u razdoblju od 14. listopada do 24. veljače 2010. Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a od 2009. godini, Godišnje Izvješće HRT-a za 2010. godinu. Ovaj prijedlog je bespredmetan zbog toga što je prihvaćen onaj prvi da se prima na znanje.