Hvala vam gospodine predsjedniče HS-a. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici, dozvolite da ovo predstavljanje započnem citatom Johna Djuia koji je kazao da ako poučavamo djecu, učenike, na način od jučer, krademo im budućnost. To je ono što mi ne želimo i to je razlog zašto i ovaj Zakon predlažemo. Kada sam prihvatila ovaj posao ministrice znanosti i obrazovanja obećala sam uvesti hrvatske škole u 21.-vo stoljeće. To znači primijeniti paradigmu učenja i poučavanja, što podrazumijeva prilike za dodatnu edukaciju učitelja, što podrazumijeva rasterećenje kurikuluma od nepotrebnih činjenica i usmjeravanje nastave prema istraživačkom, problemskom učenju, poučavanju i radu, ali podrazumijeva i nove moderne udžbenike koji slijede takvu praksu i metodiku. Mnogo je prepreka naravno na tom putu i većinu njih sam očekivala, međutim ono što nisam očekivala da jedan ovako kratak tehnički zakon doživi ovoliko primjedbi, kritika, opstrukcija i u tom smislu ja vas stvarno molim da obratite pažnju na suštinu zakona. Kada smo pripremali ovaj zakon prvo što smo uočili u usporedbi sa drugim modelima, posebno modelima zemalja EU i kada smo razgovarali s kolegama, shvatili smo da je naš postojeći Zakon o udžbenicima najrestriktivniji od svih zakona u EU. Primjerice kolege iz Skandinavskih država nisu niti razumjeli naše upite vezano uz reguliranje načina odobravanja i korištenja udžbenika, jer tamo država ne regulira ovo područje i sva sloboda i odgovornost dana je školi. Naravno naš zadatak nije bio jednostavan, ali bio je između ostaloga i proučiti prakse drugih država, vidjeti što je od toga moguće u našem sustavu i kako napraviti pomak koji mogu pratiti dionici u našem sustavu. Dakle, ovaj zakon nije mišljen kao revolucija nego kao jedan kvalitetni evolucijski pomak vezano uz udžbenike u Hrvatskoj. Međutim, neki očito vrlo jaki dionici ne misle da treba mijenjati uhodanu praksu, pravdajući se tradicijom. Dobro je razmisliti što je tradicija koju trebamo ostaviti, koje se trebamo držati a gdje je ta tradicija zapravo bitno u manje uništava prilike za naše učenike da budu konkurentni i da imaju jednake šanse za razvoj kao što imaju njihove kolege primjerice u EU. Jer tradicija je i upotreba pločice i krede, toga danas više nema, ali je bila jedan puta naša tradicija i bilo je jako jeftino upotrebljavati pločicu i kredu. Doduše, moram priznati i da je bilo dosta upozorenja da ovaj zakon ne treba dirati jer da ima previše interesa koji su vezani za taj zakon, međutim ja mislim da naš interes, a to je bio interes našega tima u ministarstvu je da brinemo o učenicima, da brinemo o učiteljima, da brinemo o zaštiti državnog budžeta i kućnog budžeta, a ekstra profitu to nije naša briga. Dakle mi o tome ne trebamo i ne smijemo brinuti. Tako da danas kada pred vama predstavljamo ovaj zakon sigurna sam da je to model koji u ovom trenutku najviše odgovara našem sustavu. Pozivam vas stoga da stvarno pažljivo pratite raspravu i da odlučite gdje u raspravi nalazite interes učitelja, učenika, roditelja javnoga interesa, a gdje u raspravi pod krinkom stoje interesi nekih drugih dionika kojima nije interes zaštita niti učenika, niti učitelja, niti roditelja, a kojima je u interesu nešto drugo. Što ovaj zakon zapravo donosi? Prije svega učiteljima veću autonomiju, mogućnost izbora prema potrebama njihove, njihovog načina poučavanja govorim o inovativnim načinima poučavanja, kao i potrebama njihovih učenika, jer u jednom razredu znamo da imama i učenika koji su koji teže prate iz različitih, zbog toga jer imaju određene teškoće i onima koji trebaju žele i mogu u određenom predmetu, u određenom području napraviti određeni iskorak koji im također treba omogućiti. To učitelj sve treba prepoznati, ali mora imati i mogućnost izbora da učeniku omogući materijale koji su individualizirani. Što učenicima dajemo? Prije svega metode i alate koji su prikladni njihovom uzrastu, ali koji u prikladni i vremenu u kojem živimo, koje omogućava i mogućnost i individualnog pristupa i personalizacije. Roditeljima omogućava da planiraju, da imaju povjerenje u tržište uz mogućnost održivog i fiskalno odgovornog nabave udžbenika bez obzira je li veći dio te nabave na državnom budžetu, a manji na roditeljima ili postoji neki drugi model. Društvu, obrazovanje koje je sukladno potrebama modernog društva 21. stoljeća uvažavajući sve ono što su pozitivne, što je pozitivna tradicija u hrvatskom obrazovnom sustavu. Kroz ovih pola godine što se u ovom zakonu javno govori ima dosta lažnih vijesti bez informacija i ja ću se osvrnuti na neke od njih jer je važno razumjeti što ovaj zakon regulira i što se njime želi postići. Jedna od ja ću kazati lažnih vijesti je sigurno i to da ovaj zakon ukida radne bilježnice. Zakon o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu ide u korak s vremenom, novim metodama i trendovima u učenju i poučavanju te daje više slobode učiteljima u odabiru radnih materijala i kreiranju nastavnoga procesa, jer to i je zadaća učitelja. A nova paradigma koju donosi kurikularna reforma bazirana je na ishodima učenja koje omogućava učiteljima da sami kreiraju taj put kako će se ishodi ostvariti, koje metode poučavanja upotrijebiti, kakve načine vrednovanja i kako pomoći svakom pojedinom učeniku da dostigne pa i prestigne planirane ishode učenja. Dosadašnji sustav definirao je udžbenike i pripadajuće dopunsko nastavno sredstvo kao obavezan komplet s kojim treba raditi, a novim zakonom udžbenik ostaje i dalje temeljno sredstvo međutim radni materijali individualno se biraju što je kao što sam kazala već i ranije praksa u gotovo svim europskim državama. Ovakvom liberalizacijom tržišta radnih materijala ti radni materijali nisu nestali, koriste se i dalje no njihova raznolikost i kvaliteta su porasle. Radne bilježnice koje se svode samo na to da se prepiše određena riječ iz udžbenika u radnu bilježnicu kako bi se popunio tekst ili da se na tri stranice opiše slika koja je dana, opiše slika ono što vidiš i da to bude u radnoj bilježnici sigurno nije nešto za što radna bilježnica treba i sigurno je samo poticaj da se radi isključivo na najnižim razinama usvojenosti ako promatramo bilo koju taksonomiju koja obrađuje temu ishoda učenja. To je ono što mi ne želimo. Međutim, ono što želimo su radni materijali koji će omogućiti primjerice virtualnu šetnju piramidom, koji će omogućiti da svoje ime učenik napiše hijeroglifima, također će omogućiti i zadaci raznolikog tipa koji odmah omogućuju i povratnu informaciju učeniku kako bi bio svjestan što i kako treba unaprijediti svoje učenje i što i kako treba raditi kako bi dostigao određene ishode učenja. To naravno može biti i u tiskanom i u digitalnom obliku, međutim to treba poticati da radni materijali budu takvi da učenici usvajaju više oblike, više oblike ishoda učenja i kompetencije koje su potrebne. Kritičko razmišljanje rješavanje problema, da budu kreativni, da budu inovativni jer to je i ono što je prepoznato da su vještine koje će, koje već sada traži i tržište rada ali koje će još više tražiti tržište rada u budućnosti ali koje također i od svake osobe traži aktivno sudjelovanje i u građanskom životu, demokratskom sustavu kakav sam sigurna da vi saborski zastupnici želite i za RH. Dakle mi ništa ne ukidamo jer drugi obrazovni materijali jednako su važni u primjerice svim onim predmetima kojima su i sada bili centar oko kojeg se mogao organizirati odgojno obrazovni proces. Međutim, treba također kazati da postoje predmeti u kojima to nije potrebno gdje udžbenik sigurno nije sredstvo kojim će se postići ishodi učenja određenoga predmeta. Evo ja ću navesti primjer tehničkoga gdje prošli puta smo raspravljali kod prvog čitanja, nije naglasak na učenju nego na razvoju vještina i dakle tehnika koje će im kasnije koristiti u životu. Također kod glazbenoga je li važnije za prvašića čitati o glazbi ili slušati glazbu, razumjeti glazbu. Jednako tako za likovni, je li važnije razvijati tehnike, metode i finu motoriku ili čitati o tome u udžbeniku. Dakle, to također treba razlikovati. Međutim, ono što je važno da će učitelji moći odabrati i koristiti ono što im uistinu treba i država im pri tome neće ništa nametati. Učitelji će moći odabrati ono što je kvalitetnije i ono što odgovara i njihovom pristupu i njihovim potrebama. Ja ću sam spomenuti primjer da smo mi do sada do ove godine imali bilježnice iz informatike, radne bilježnice iz informatike u koje je učenik morao upisivati ono što bi trebao ne znam raditi upotrebom računala, upisati u računalo ili kliknuti mišem ili upisati putem tipkovnice. To je sadržaj radne bilježnice. Radne bilježnice koja, budimo sigurni istog trenutka kada je objavljena je već zastarjela. Zatim imali smo dosta lažnih vijesti da ovaj zakon nameće, suspektno nameće digitalizaciju. Međutim, ovaj Konačni prijedlog Zakona ne nameće digitalizaciju samo otvara mogućnost raznovrsnoj ponudi i odabiru, odabiru koji je opet pod kontrolom na način da je kvaliteta u prvome planu i da svi ti materijali prolaze određenu recenziju koja omogućava povjerenje u sadržaj, povjerenje u metodički pristup ali sam medij na koji, dakle u kojem je udžbenik se ne definira striktno. Znači oni koji će htjeti i dalje će moći koristiti i odabrati klasične, tiskane i udžbenike i druge obrazovne materijale. I ja sam sigurna da će i dalje okosnica nastavnog procesa i dalje biti udžbenik koji će dominantno biti u tiskanome obliku. I ja sigurno nisam osoba koja bi na bilo koji način poticala ili izbacivala tiskani udžbenik iz naših škola, to nije bila niti namjera ovoga zakona niti bi se osobno za to zalagala. Cilj zakona je da oni elementi koji bolje funkcioniraju u digitalnom mediju kao i oni koji nisu nužni da budu u tiskanome obliku, ne budu u tiskanom dijelu udžbenika. Zbog toga je u zakonu predložena također i formula za izračun najveće dopuštene mase koja korelira sa satnicom predmeta. O tome se dosta razgovaralo. Međutim već i sada velika većina udžbenika korelira sa satnicom predmeta u smislu težine odnosno znači broja broja stranica. Udžbenik sigurno koji se koristi 1 sat tjedno ne može biti jednako opsežan kao onaj koji se koristi svaki dan. Kao što niti ovaj pristup da zapravo opseg bude koreliran sa brojem sati nije nešto revolucionarno ili novo jer zapravo i starijim udžbeničkim standardom iz 2007. je bilo definirano da se opseg udžbenika u obliku 2 stranice priprema za 1 sat. Znači to smo veći imali. Nadalje, digitalno okruženje je sastavni dio našega života ali i života naše djece. Od tehnologije ne treba bježati već učenike naučiti kako tehnologiju koristiti odgovorno i u pametne svrhe a ne samo za zabavu. Znači koristite tehnologiju za učenje. Jer budimo uvjereni mi nećemo da i sada propišemo da je sva tehnologija u školi zabranjena ukinuti korištenje tehnologije. Istraživanja od prije 2 g. pokazuju da u EU-u ali jednako tako i u Hrvatskoj, 9 od 10 mladih ljudi svaki dan upotrebljavaju Internet, 9 od 10. a u ukupnoj populaciji, znači u kojoj smo uračunati i mi koji nismo u toj dobnoj skupini je to 5 od 10. I to je jedan od najvećih digitalnih jazova koje se mogu vidjeti kako u Hrvatskoj tako u EU-u. I mi nemamo pravo dokidati pristup i dotok informacija li možemo dati vrlo jasne upute i raditi na tome kako će se naši, kako će učenici, kako će se studenti sigurno ponašati na internetu i to je jedna jako važna tema, 1/4 kurikuluma iz informatike koja je sada po prvi puta kao obavezni predmet s novim kurikulumom uveden u hrvatske škole. Dakle sigurnost na internetu, kako se ponašati, kako koristiti sadržaje, kako procijeniti pouzdanost informacija, znači to sve imamo sada u novom kurikulumu informatike, to je ono što je važno a ne zabrana jer zabranom tu ne možemo ništa riješiti kao što i u hrvatskom jeziku prema novim prijedlozima ima puno veći opseg medijske kulture gdje će se također o tome govoriti jer to je nemojmo zaboraviti, sastavni dio našega života za mlade ljude i ja ću slobodno kazati, puno više sastavni dio i puno više koriste Internet ali ono što mi želimo da bude svrsishodno, da to bude na način da oni i uče i da budu sigurni na internetu. Naravno neki se pitaju da li se tu ovom digitalizacijom nekome pogoduje, pa kome bi se pogodovalo ako su ti isti nakladnici koji sada rade tiskane knjige isti oni koji će radit i digitalne, koji već rade digitalne materijale. Razlika među njima naravno postoji, postoji u tome da su neki spremniji pa su se uhvatili u koštac s izazovima novoga vremena, uhvatili su se u koštac sa IV. industrijskom revolucijom a drugi su napunili skladišta knjigama koje su možda primjerenije 19. st. Međutim to ne bi smjela biti naša briga. Također jedna od lažnih vijesti koja se pojavljuje u našim medijima da postoje države koje su zabranile, dakle napredne države koje su zabranile digitalizaciju u školama. To je vjerujte mi, lažna vijest. Primjer Francuske koja zabranjuje upotrebu mobitela u nastavi. Pa i kod nas se mobitel na nastavi ne smije upotrebljavati, to je propisano pravilnikom, dakle ne smije se upotrebljavati na način da se nastava ometa ali ako učitelj odluči da je njemu svrsishodno da se u nekom trenutku posluži tehnologijom u nastavi, da, i to je razlika. A da se vratimo još malo na Francusku. Znači što se Francuske tiče, ta ista Francuska koja je zabranila korištenje mobitela u nastavi, razvija svoj digitalni repozitorij u kojem se nalaze digitalni obrazovni sadržaji za 8 predmeta, kompletni digitalni sadržaji za 8 predmeta. Francuski, matematika, povijest, geografija, znanost, tri strana jezika. Taj virtualni repozitorij sastoji se od interaktivnih multimedijskih sadržaja koji pored teksta, slike, zvuka još ima i video i vježbe i aktivnosti, 3D animacije , simulacije, proširenje stvarnosti, virtualne stvarnosti, igre itd. Dakle to je ono što i mi želimo, da i našim učenicima bude dostupno u kontroliranom svrsishodnom metodički dobro obrađenom obliku. Znači ti materijali su namijenjeni olakšavaju prakse uz poštivanje u obrazovne slobode učitelju te se izravno povezuju sa stjecanjem i znanja i vještina koje su definirane u programima i na taj način, mi na kontroliran način kao i Francuska, možemo uvesti u našu nastavu digitalne sadržaje. Znači za takav poduhvat Francuska je odvojila za 2 g. milijardu eura. Jednako kao što je i Njemačka odvojila 5 milijardi eura da bi opremila njihove škole i spremna je promijeniti Ustav kako bi omogućila da takvo opremanje i takvi servisi budu dostupni svim školama u Hrvatskoj a mi razgovaramo o tome je li jedan tehnički zakon koji će našim učenicima omogućiti jednake prilike, potrebno mijenjati. Dakle digitalizacija nije stvar budućnost, ona je već tu. Već se je jedanput dogodila revolucija u obrazovanju u trenutku kada su nestale uz upotrebe kao što sam kazala, pločice i kreda i prešlo se na digitalne knjige, do tada je sve bilo usmjereno da se usmenom predajom i učenjem napamet usvoje određena znanja. Učitelj i tada nije nestao iz procesa, učitelj je uvijek bio i bit će nositelj našeg obrazovnog procesa. Nije ga zamijenila tiskana knjiga, neće ga zamijeniti niti digitalni obrazovni sadržaj međutim treba kazati da učitelj ne može zadržati svoj položaj održavanjem ex katedra nastave dok učenike usmjerava na bubanje napamet iz debelih knjiga primjerenijih 19 st., to također treba kazat. I mi smo u proteklih godinu dana daleko više sredstava izdvojili za obrazovanje i edukaciju učitelja nego za bilokakvo opremanje škole. Samo jedan podatak, iz projekta od 155 milijuna kuna za obrazovnu reformu, 80% je za učitelje i edukaciju učitelja, 20% je za opremanje, to treba imati na umu. Znači učitelj i dalje ostaje onaj u kojeg najviše treba ulagati i to je ono što radimo. Još možda nekoliko riječi o borbi za besplatne udžbenike, kako i na koji način. Dakle mi tu temu imamo svakih 10-ak godina i svakih 10-ak godina u Hrvatskoj imamo pokušaj uvođenje besplatnih udžbenika koju onda traju godinu ili dvije. Međutim, potrebno je to regulirati na način da znamo koliko to košta, tko će to platiti i da ono što se plaća, imamo kvalitetu za novac a ne da imamo, odnosno neki imaju ekstra profit. To je i razlog zašto smo najveću dopuštenu cijenu udžbenika stavili u Zakon, do sada je zapravo najveću dopuštenu cijenu udžbenika definirao ministar, regulirao kroz Povjerenstva, kroz pregovore, usuglašavanje s predstavnicima nakladnika. Na ovaj način uvođenjem formule u Zakon koja direktno ovisi o standardu građana kroz medijalnu plaću za koji moramo ipak kazati da je stabilnija od prosječne i bitno niža od prosječne, država po prvi puta jasno daje parametre za dugoročno planiranje financija, a nakladnicima jasne smjernice za razvoj. Vjerujemo da je izračun dobar, doradili smo koeficijente između dva čitanja, te smo uvažili primjedbe da ne mogu ovisiti samo o broju satu obaveznih predmeta, već i u broju samih predmeta. A paušalne primjedbe da je bolje da je formula u Pravilniku nego u Zakonu, samo su i često puta jesu, samo bijeg od preuzimanja odgovornosti. Ako se slažemo da je ovaj način regulacije dobar, a nema razloga da u to ne vjerujemo, jer primjerice i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja je kazala da nije protiv tržišnog natjecanja da se u Zakonu propiše najviša dopuštena cijena, jer naravno svi mogu ponuditi i niže cijene, i mi očekujemo da se ponude i niže cijene. Ja predlažem da usvojimo ovaj Zakon i počinjemo kreirati sustav sufinanciranja udžbenika koji će biti dugoročno održiv i fiskalno predvidiv. I na taj način imamo u modelu i višegodišnje korištenje udžbenika što nam ovaj prijedlog Zakona omogućava. Također, školama dajemo priliku da obogate svoje zbirke, da imaju udžbenika, da eventualno u tom modelu i budu vlasnici udžbenika i na taj način imamo održivost modela, a ne da imamo model koji će vrijediti jednu ili dvije godine. Prema našem izračunu, ukupna cijena svih udžbenika obaveznih predmeta u osnovnoj školi bila bi oko 165 milijuna kuna. Kada ne bi bio, kada ne bismo imali formule u Zakonu, kada ne bismo imali reguliranja najviše cijene, mi to ne bismo mogli predvidjeti, nego istog trenutka kada bismo ušli u ovaj model, dogodilo bi se ono što se dogodilo prije 10-ak godina, a to je bitno povećanje cijena i bujanje cijena u međuvremenu. Zaključno, ovaj Zakon ništa nikome ne nameće, već otvara mogućnost odabira, individualnog pristupa učenika i lakšu prilagodbu učenicima, primjerice s posebnim potrebama kao što sam objasnila, jer jednim klikom na tekst koji je čitljiv, prosječnom učeniku mijenja mu fond i postaje razumljiv primjerice učenicima s disleksijom. Povećanje slova, prilagodba kontrasta omogućava učenicima koji imaju problema s vidom, lakše pamćenje i lakše praćenje nastave. Brojna istraživanja također pokazuju kako se najbolji rezultati postižu kombinacijom tiskanih materijala i digitalnih sadržaja, odnosno u razredu gdje je nastava uživo, da se koriste i određeni oblici, znači tehnologijom potpomognutog učenja koje se naziva blendeed learning ili mix learning ili high bride learning. I to je ono što potičemo ovim Zakonom. Ne ukidamo niti ulogu učitelja, nego je ojačavamo, dajemo naglasak na njegovu autonomiju, niti propisujemo koji će oblik materijala koristiti. Znači, stupanj i udio, digitalni sadržaj odabrat će sam učitelj. I na kraju što da sažmem, što zapravo ovaj Zakon omogućava? Prije svega kvalitetnije udžbenike koje slijede suvremene pedagoške prakse i motiviraju učenike. Drugo, veću slobodu izbora i za učitelje, i za učenike. Treće, zaštitu kućnog budžeta, ali i državnog proračuna. Četvrto, rasterećenje učenika od nepotrebnih činjenica, ali omogućavanja da sve ono što je važno, što je fundamentalno bude jasno u udžbeniku, ali da udžbenici budu takvi da potiču kreativni pristup, i gradivu, inovativne metode poučavanja, da jednako tako bude omogućeno problemska i istraživačka nastava. I ja sam sigurna d au tom smislu je ovaj Prijedlog Zakona, koliko god je on jedan mali Zakon sa 20-ak članaka, veliki korak prema školi kakvu trebamo imati i kakvu naši učenici zaslužuju da bi imali jednake prilike u svom kasnijem životu, kako osobnom, tako i u konkurenciji na tržištu rada, i daju svima nama mogućnost da uzmemo još u obzir da je ovo jedna jako velika demografska mjera jer kvalitetna škola, kvalitetno učenje, poučavanje, sigurno je ono što je mladim obiteljima itekako važno kada odlučuju o tome hoće li i na koji način sudjelovati ili živjeti u Republici Hrvatskoj. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem ministrici. Imamo 23 replike, tako da krećemo sa kolegom Zekanovićem, izvolite.
Poštovana ministrice. Ne mogu vjerovati da sam čuo odo vas da ste protiv ex katedra pristupa u razredu, a vi ste nas ovdje, evo točno pola sata, ex katedra uvjeravali kako je 19. stoljeće ex katedra, ploča, knjiga, udžbenik, iako moram reći na kraju ste ipak spomenuli par puta udžbenike. A cijelo vrijeme sam imao dojam da sam na nastavi informatike. Vaš pristup je 21. stoljeće, moderno društvo, informatizacija, tehnologija, napredak, medijska kultura, virtualna stvarnost, kvaliteta. Govorite o korikulu, zapravo vi govorite krivo, vi ne znate niti hrvatsku riječ kurikulum. Pa ja ne mogu vjerovati ministrice što vi radite. Uglavnom ministrice, ovo je jedan PR poduhvat vašeg Ministarstva koji je očito propao, koji je očito propao, vi jednostavno evo koliko god da se trudite da idete dalje svojim PR projektom, on jednostavno ne ide dalje.
Odgovor izvolite. Samo malo, isključite se kolega Zekanoviću.
Jesam.
Dobro. Ok, može.
Evo, ja prije svega pozdravljam naše učenike koji nas prate ovdje i naravno, prvi puta kada u Saboru uvedemo neki drugi način rasprave, gdje je omogućeno da imamo polemičku raspravu, diskusiju, suprotstavljanje argumentima koji, nije da se pola sata na početku obrazlaže tema, ja ću i to iskoristiti. A, ja mislim da biste i vi isto trebali iskoristiti malo mogućnosti moderne tehnologije da odgovore na ova pitanja koje ste sada postavljali nađete, a ne da se služite lažnim vijestima ili poluinformacijama jer jedno od tema koja, dakle, promjena paradigmi učenja i poučavanja je da, kada raspravljamo da se suprotstavljamo argumentima i temeljem kritičkog odmaka na način da se ne vežemo uz nešto što je bio naš prethodni argument, a nismo se u međuvremenu usudili ili nismo našli za shodno da to provjerimo, a to je ono što vi radite.
Prije prelaska na drugu repliku, samo da u ime svih nas pozdravimo studente i studentice Hrvatskih studija. Dobrodošli. [[Pljesak.]] Druga replika, kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ministrice, dvije trećine hrvatske škole su kao u srednjem vijeku. Samo ove godine imamo, znači, 2700 manje srednjoškolaca. 500 prvašića je manje upisano. 7 škola je ugašeno. Dođite, nije sve u svjetlima adventskim grada Zagreba, ni svjetlima ovoga Sabora. Pogledajte kakve su škole, kakve su učionice, kakvi su wc-i, kakve su dvorane. Djeca doslovno nemaju nikakva uvjete u dvije trećine Hrvatske, da imaju normalnu dvoranu. Primjera, u gradu Sinju, centru Dalmatinske zagore prokišnjava dvorana. Djeca treniraju u čizmama i kabanici. A vi pričate ovdje o nečemu što se može dogoditi kao što se dogodilo u slučaju „Razdjelnik“. Da li će ovi digitalni materijali toliko utjecati na opstanak ljudi [[Upadica: Hvala.]] na tom području. Riješite osnovne stvari [[Upadica: Hvala vam.]] za djecu, ministrice.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepa. Ja mislim da vi imate utjecaj na osnivače škola, s obzirom na vaše druge funkcije koje obnašate i da je dobro, da svi budemo svjesni, da budemo svjesni da i osnivači imaju i moraju brinuti o standardu u našim školama. A mi u posljednjih godinu i pol, ova Vlada ulaže i u opremanje škola, više nego što se to radilo ranije, a ja ću vam kazati da sigurno, sigurno sam ušla u veliki broj škola u proteklih godinu i pol, da sam svjesna kakvi su uvjeti u našim školama, i dalje ćemo se truditi na različite načine da osiguramo sredstva i da zajedno s osnivačima radimo na unaprjeđenju standarda. A da moderna tehnologija omogućava jednake prilike svima, i to je jasno. Ja ću vam reći samo jedan primjer. U jednoj školi u kojoj sam bila, kazala je učiteljica sljedeće: „Imam učenika koji kod kuće, doma nema niti struje.“ Dakle, njemu je njegov tablet ulaz u svijet.
Hvala. Kolega Bunjac, izvolite, vi ste.
Hvala lijepo poštovana ministrice. Znači vi uvodite digitalne sadržaje koji su navodno besplatni, a nisu. Međutim, postavlja se pitanje na čemu će se ti digitalni sadržaji gledati, odnosno upotrebljavati i logično je očekivati da će to biti na tabletima. U Hrvatskoj trenutno imamo 480 000 učenika, što znači da bi trebalo nabaviti minimalno 480 000 tableta ili nekih drugih pomagala, možda laptopa i slično pa me zanima na čiji teret će ti tableti biti kupljeni. Znači, da li će tablete kupiti Ministarstvo znanosti i obrazovanja ili će te tablete kupiti djeca i roditelji? Ako budu djeca i roditelji morali to kupiti, sasvim je jasno da jedan veliki dio njih, a minimalno 20% si to neće moći priuštiti i neće moći ravnopravno sudjelovati u nastavi sa ostalim učenicima. Molim vas za odgovor, hvala lijepa.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa. Naravno da se digitalni sadržaj mogu koristiti i ne koristiti prema izboru. Ali, jednako tako je važno da je nužna oprema, da svaka škola ima projektor, da ima računalno i da to koristi u školi. I to omogućavamo, da svaka škola ima i učionice i projektor i računalo. Jednako tako kao što ćemo koristiti i europske fondove da učenicima omogućimo prikladnu opremu. O modelima možemo također razgovarati. Međutim, ja sam rekla i u ovom svom uvodnom obraćanju. Mi imamo primjer Francuske koja milijardu eura ulaže samo u repozitorije digitalni sadržaj. Imamo Njemačku koja pet milijardi eura ulaže u, znači, u svoje škole, ima ih 40 000. U Hrvatskoj bi to značilo da mi u opremanje škola moramo dvije i pol milijarde kuna uložiti u sljedećem periodu. Međutim, mi pametno koristimo fondove da to i omogućimo.
Četvrta replika, kolegice Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana ministrice, zapravo ste sad, kada vam je kolega Bulj, kad ste rekli da će učenici po prvi put dobiti tablete koji će njima biti jedini prozor u svijet, pa su vas pitali kolege a gdje će napuniti taj laptop, kada doma nemaju struje, a vi ste s vaše stolice viknuli pa u školi. To je zapravo, pokazuje cijelu sliku vašeg pristupa Marija Antoanete neka jedu kolače. Vi kažete ja uvodim Hrvatsku u 21. st., obrazovanje u 21. st. Ne. Vi biste uveli Hrvatsku u 21. st. kada biste popravili krovove, osigurali prehranu, kad biste povećali plaće profesorima, da niste odustali od licenciranja učitelja, nastavnika, ravnatelja, kad biste spriječili korupciju u hrvatskim školama, kad biste konzultirali malo više struku za vaše zakone, onda biste vi to učinili. Da će Hrvatska ići putem informatizacije obrazovanja odlučuje HS usvajanjem Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije, a ne vi. S time da ste vi odustali od bitnih dijelova [[Upadica: Hvala.]] strategije i ostali ste na formi, a sadržaj [[Upadica: Hvala vam.]] ste potpuno odbacili.
Odgovor, izvolite.
Mene zapravo žalosti da vi kao bivša pomoćnica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja tu temu ne razumijete. A tema je, prvo je danas tema udžbenici, to je prva stvar. Druga stvar vi bi morali znati da su škole u nadležnosti osnivače, da dobivaju i sredstva što iz fonda poravnanja, nešto direktno iz poreza, a mi ćemo se truditi kao i do sada, da maksimalno pomognemo gdje je to potrebno. Zato smo radili izmjene i dopune Zakona o odgoju i obrazovanju da i tu mogućnost otvorimo. I dalje ćemo na tome raditi i ulaže se i opremanje i kabineta fizike i biologije, evo baš u ovome trenutku, daju se sredstva školama za različite namjene i raditi ćemo s osnivačima da se to u punoj mjeri postigne. A danas je naravno, tema udžbenici. Ova učiteljica je rekla, prije nego učenik ide doma, njemu se njegov tablet u školi napunio, baterija naravno drži to vrijeme.
Hvala vam. Kolegice i kolege kolegice Glasovac, kolega Bulj, kontinuirano dobacujete i glasno pričate. Ja vas molim, ne može se u takvoj atmosferi raditi i molim vas za parlamentarizam da budemo korektni jedni prema drugima. Idemo dalje, kolegica Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče. Gospođo ministrice, jedna od važnijih sugestija Odbora za obrazovanje jeste da sadržaj udžbenika i drugih obrazovnih materijala uz taksativno navedena načela, treba da bude i načelo da dakle, sadržaji moraju biti u skladu sa znanstveno u temeljenim činjenicama. Na koji način će se to osigurati ovim zakonskim prijedlogom, s obzirom da u čl. 5. na koji se Odbor za obrazovanje pozivao nema ovog načela. Zahvaljujem.
Odgovor izvolite.
Evo u čl. 3. točki 6 kaže se znanstveni, pedagoški, psihološki, didaktički, metodički itd. da sve sada ne čitam, znači utvrđuju se, znači taj standard utvrđuje, to je dio udžbeničkog standarda i on se nalazi u pravilniku kojeg donosi ministar nadležan za obrazovanje. U tom smislu, kao što je i do sada bilo i sama procedura, kao i detalji vezani za ovu temu, propi8suju se pravilnikom, naravno, pravilnik će također biti dostupan u javnom savjetovanju, pa evo, ako će biti kakvih sugestija, mi ćemo sve njih razmotriti. Ali već sada je to dio udžbeničkog standarda koji je propisan pravilnikom. Hvala.
Kolega Podolnjak, vi ste na redu, izvolite.
G. predsjedniče, poštovana ministrice, vi ste profesorica matematike i zanima me u čl. 4. u kojem ste regulirali i propisali formule kojima se definira najveća dopuštena cijena udžbenika i najveća dopuštena masa udžbenika je nešto meni dosta neobičajno, u struci od ljudi koji su u prosvjedi čuo sam da ovim formulama zapravo svodite obrazovanje na kilograme. I pitam se jeste li ovo propisali u prijedlogu zakona, zato što ste matematičarka po profesiji pa vam je to najlogičniji način ili je to običajna praksa u EU, rekli ste da ste konzultirali mnoge države članice, njihove obrazovne sustave, koje države imaju ovakav model propisan, da kilogramima određujemo najveću težinu udžbenika, koje države?
Hvala. Odgovor izvolite.
Prije svega to nema puno veze sa time da sam ja matematičarka, nego ima puno veze s tim da sam ja kao osoba odgovorna. Pa u tom smislu je i ova fiskalna odgovornost i prvi korak prema tome da se uopće može utvrditi što treba i u na koji način ulagati da se zaštiti i kućni budžet i državni budžet da se cijena regulira. Mi ni na koji način ne kažemo kolika će ta cijena biti, ali kažemo koliko je maksimum. I to je važno, to je važno za cijenu, jednako tako kao što je važno da težina koju učenik nosi na leđima ne smije biti takva da zbog toga pati njegovo zdravlje, a toga ima. Tu smo se isključivo oslonili na preporuku WHO, a i ranije u standardu smo imali da se propisivao br. stranica koje je bio vezan uz broj sati, a na ovaj način se zapravo propisuje što ne smije biti, a potiče nešto što.
Hvala kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicima, do sada smo u replikama imali prilike čuti sve osim praktički sve osim Konačnog prijedloga Zakona o udžbenicima i drugi obrazovni materijal. Ja pretpostavljam da je u ovom drugom čitanju očigledno ovi prijedlozi, oni su primjedbe koji su bile u prvom čitanju su nestale ili ćemo ih možda tek kasnije čuti, nije važno, jer se priča o nečem drugom, što izgleda drugačije, a ne o onome što je tema dnevnog reda, jer ja razumijem kolege ako ne vjeruju HNS-u, ne vjeruju nama, ja to mogu razumjeti, ali zašto ne vjeruju učiteljima onda? Gdje je problem kada se daje autonomija učiteljima da oni biraju dopunske nastavne materijale, da oni biraju radne bilježnice, da naša djeca imaju lakše torbe i da ih manje plaćaju, gdje je tu problem? Vjerojatno zato što u godinu i pol dana su sve škole derutne i sva djeca su otišla iz Hrvatske, to smo mi valjda krivi, jel, znači tu se govori o ovim stvarima a ne nešto drugo.
Hvala, kolegica Alfirev, izvolite. Pardon, oprostite, odgovor.
Hvala lijepo, slažem se ja stvarno mislim da moramo razgovarati baš o ovome zakonu koje je sada u ovome drugome čitanju i da moramo pred sobom školu, učenike i učitelje. I zapravo svaka reforma uspijeva ili ne uspijeva ovisno o tome jesmo li ili nismo dobro pripremili učitelje za tu reformu. I zato je naglasak u našem radu baš na učiteljima. Ne samo da im se daje slobodu ovome zakonu, nego im se daje mogućnost dodatnih edukacija, koja do sada budimo iskreni bila puno puno manja nego u ovom trenutku. Ja ću vam kazati da smo već sada počeli s edukacijom svih učitelja u našim školama, za sljedeću školsku g. i da se u subotu otvaraju učionice što virtualne što fizičke radionice za 32 tisuće naših učitelja, to je kao grad Vinkovci, ako se ne varam.
Kolegice Alfirev izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, uvažena ministrice, ja ću se osvrnuti na vaše uvodno izlaganje i reći da ono nije bilo ugodno. Da je bilo izuzetno neugodno i reći ću vam zašto. Jer stil vašeg izlaganja pripada onome što spočitavate nekim ili načinu učenja poučavanja, pripada 19. stoljeću kako ste vi rekli. Ono je bilo prepuno dociranja, ono je bilo s visoka, ono je bilo ekskatedra, to je bilo upravo tako. Vaše izjave u medijima su upravo takve, vaše izjave ovdje ne dozvoljavaju kritičko razmišljanje, vaše izjave ovdje zapravo pripadaju tom vremenu i one su loša poruka svim učiteljima i učenicima [[Upadica: Hvala.]] i vi niste [[Upadica: Hvala vam.]] dobar … [[Pljesak.]] primjer nikome.
Hvala vam kolegice Alfirev. Izvolite. …/Govornici govore u isti glas./… Kolega Glasnović, molim vas. Izvolite, samo malo oprostite imamo povredu Poslovnika.
Uvaženi predsjedniče, dakle povrijeđen je članak 238. Poslovnika, kolega iz klupe dobacuje i vrijeđa saborske zastupnike a vi se smijete. Dakle, vi svojim smijehom odobravate cirkusantsko ponašanje gospodina Glasnovića i šta onda očekujete kako da ovaj sabor dosegne dignitet koji bi trebao imamo [[Upadica: Kolega.]] evo i dalje se smijete.
Kako se ne bi smijao. Kolega Jovanović [[Upadica: Pa bolje da plačete.]] dakle, cijelo vrijeme iz ove tu, iz ovog dijela dvorane stižu dobacivanja od kolegice Glasovac, to kontinuirano radi, vi ste kolegice Alfirev prešli vrijeme i završili sa jednim bojnim pokličem prema ministrici, ja sam sve to istolerirao, nisam nikome ništa rekao, nakon toga kad ste izvan vremena vikali, javio se kolega Glasnović kojeg sam upozorio da to ne radi [[Upadica: Niste ga upozorili.]] jesam rekao samu mu da to ne radi i da ne viče [[Upadica: Dobro uglavnom…]] rekao sam, ali nisam nikome dao opomenu [[Upadica: Ali meni ja nisam završio.]] sjednite, sjednite, bio sam govorio maloprije i zamolio kolegicu Glasovac, kolegu Bulja koji je nakon toga zaista prestao dobacivati, ali kolegica Glasovac je kontinuirano dobacuje i sad se vi bunite i tražite od mene da interveniram prema nekom ko je prvi put to napravio. Pa dajmo budimo, budimo korektni, ja vas pozivam sve nemojte dobacivati.
Dobro, uvaženi predsjedniče, a da li ste vi čuli što je on dovikivao?
Pa ništa nije strašnije doviknuo nego što je kolegica Alfirev govorila ministrici …/Upadica: Dajte molim vas poslušajte snimku pa ćete vidjeti. [[… ona je govorila o 19. stoljeću a kolega Glasnović o 50-tim godinama 20. stoljeća, dakle ja ne razumijem što želite …]] Upadica: Dakle, uvaženi predsjedniče uzmite Poslovnik u ruke i opominjite sve one koji krše proceduru u saboru, bez obzira s koje strane bili./… ako želite ja ću to najradije raditi, ali onda ću morati jako puno opomena dati. Evo izvolite sada … [[Upadica: Ne razumije se.]] ne ministrica se ponaša sa pravilima koja ovdje važe, a to što se vama ne sviđa sadržaj to je vaš problem. Izvolite.
Hvala, pa meni je prije svega žao poštovana zastupnice da vi i dalje nemate nikakvih argumenata, nego vi se niste ugodno osjećali, pa evo ja se isto nisam ugodno osjećala zbog dobacivanja kolegice Glasovac. Ja se isto nisam ugodno osjećala, ali poštujući ovaj sabor i poštujući formu koja mi je dana sam izložila argumente. Vi se protiv mene možete boriti argumentima, možete kazati da nešto što sam ja kazala ne stoji, a to kakav je čiji osjećaj to je posebna rasprava, o tome možemo posebno razgovarati i kad mi promijenimo i kada se u saboru promijeni forma rasprave ja ću vrlo rado argumentirano razgovarati i u tome obliku, a to i od vas tražim, a to od vas traže i svi oni koji nas prate i koji slušaju vaše argumente, a nisu čuli ništa.
Kolega Sladoljev izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana ministrice prvo zbog čega postoje različiti kriteriji kod izmjene sadržaja elektroničkih udžbenika onih u tiskanom u izdanju s obzirom da oni u elektroničkom izdanju ne moraju proći potrebnu proceduru recenzije, a oni u tiskanom izdanju moraju. Drugo rekli ste da više neće biti krede u školskim učionicama je li to vaš doprinos rješavanju nasilja u školi s obzirom da učenici više neće moći gađati kredom učenike i treće nadam se da se vidimo u subotu na prosvjedu.
Odgovor izvolite.
A hvala lijepa, dakle jedno od najvažnijih prednosti digitalnih sadržaja da ih možete izmijeniti, unaprijediti mi ovdje predviđamo tehničke izmjene. Znači tehničke izmjene koje vam nisu moguće u tiskanoj knjizi, ako je jedanput krivo utisnuta neka godina ili neki podatak vi to ne možete izmijeniti, u digitalnom možete i to je jedna od prepoznatih vrijednosti, kao što je također i dobro da postoje različite animacije, simulacije evo već sada u našim materijalima u eksperimentalnim školama imate sadržaje gdje se primjerice biologija uči tako da se stvarno virtualnom šetnjom projekcijama vide i unutarnji organi i krvotok itd. To se sve može unaprijediti, pri tome se ne mijenja u sadržaj u bitnom dijelu što je jedna od prednosti digitalne tehnologije. Što se tiče krede neće se ona izbacivati, a ja sam protiv bilo kakvog nasilja u školama, pa i kada učitelj i posebno kada učitelj nasiljem reagira na nasilje. I zato i [[Upadica: Hvala.]] pokrećemo različite projekte u tome smjeru.
Kolega Glasnović, izvolite.
Poštovana ministrice meni je drago da mi koračamo u 4 generaciju ovaj industrijske revolucije, da će dobit učitelji te besplatne udžbenike to mi je sve drago, neću ponovit sadržaj nisam ekspert po nekim pitanjima a vidim recimo na Fakultet filozofski dole da je to leglo, lego crvenih kmera i da se još proučava ovaj kulturni marksizam, a ova mlada dama ste najbolje rekli ona je primjer tih nasljednika tih naših ovih kulturnih marksista moralrelativista jer oni nemaju nikakve argumente, nikakve argumente, evo još pjevaju ono, ja sam čuo kako pjevaju tu u hodniku „sadit ćemo žito iz neba nek gladna Engleska, Amerika gleda“ mene zabrinjava također atmosfera u školama, atmosfera u školama, znamo, to boli… [[Govornik se ne razumije]] u Americi, Poljska ima nultu toleranciju prema, ovaj, prema bulingu, imate novčane kazne, suspenzija, kažnjavaju se roditelji, al, ovima treba psihologa u stvari u školama, ne samo psihologa, nego svuda ovim da pomogne ovim ljudima da pomogne ovim ljudima da izađu iz tog doba [[Upadica: Hvala vam]] staljinističkoga, ovoga [[Upadica: Hvala vam]] , zime, staljinističke zime.
Imamo povredu Poslovnika, izvolite kolegice Glasovac.
Poštovani predsjedniče Sabora, kolega Glasnović povrijedio je čl. 238. HS-a grubo uvrijedivši kolegicu Alfirav rekavši odnosno imputirajući joj da je ona nasljednica Crvenih mera samo što toga što je upozorila gošću u ovom HS-u, ministricu informatizacije, Blaženku Divjak, da nam ne docira, da se ne ponaša eks katedra s visoka jer zastupnici temeljem i ovog Poslovnika imaju pravo postavljati pitanja, čak i ne razumjeti određenu materiju, izražavati svoje zadovoljstvo [[Upadica: Zahvaljujem]] ili nezadovoljstvo, a ministrica [[Upadica: Zahvaljujem]] je tu da to posluša i odgovori, a ne da nam docira.
Dakle, kolega Glasnović nije imenom nikoga prozvao, rekao je o kolegici, ja ne znam na koju je kolegicu mislio, tako da mu ne mogu davati opomenu. Kolegice Glasovac, vi cijelo vrijeme provodite nešto što smatram isto tako neprimjerenim i nemojte ovaj tražiti da sankcioniram drugoga, a sve radite isto kao što taj drugi za kojega bi vi htjeli da ga ja sankcioniram. Dakle, rasprava je bila onakva kakvu smatra kolega Glasnović da je politički za njega ispravna, smatram da mogao je i drugačije govoriti, ali to je uobičajena rasprava u HS-u, dakle, ništa izvan okvira koje imamo. Izvolite kolega Glasnović, i vi imate povredu Poslovnika.
Pa mislim da je istina, nije kršenje Pravilnika i RH je još u raljama kulturnog Marxizma, to se vidi [[Upadica: Dobro…]] po ovim raljama ovdje…/Upadica:…
:… kolega Glasnović, sad ste vi prekršili Poslovnik i ja ću vam sada dati opomenu/… Nećete odgovarati, da. Kolegice Čikotić, izvolite.
Poštovana ministrice, sami ste kroz niz replika ustanovili da županije ne obavljaju kao osnivači u potpunosti svoju ulogu, da su nam škole nezadovoljavajući opremljene i slično. Svi smo toga svjedoci. Kroz ovaj Zakon obećavate virtualne učionice, govorite o eksperimentalnoj skupini u kojoj 80% sredstava ste usmjerili prema učiteljima, 20% na opremu. Ono što ja dobivam s terena je da se učitelji konstantno žale jer moraju svoju opremu, svoja prijenosna računala nositi na te vaše edukacije. Isto tako me zanima što ćete napraviti, a ovaj Zakon valjda treba proći proceduru saborsku, kako bi definirali da je eksperiment uspio. Eksperimentalni program još nije evaluiran, još je tek u provedbi, a vi već ga proglašavate da je on uspio na način da od slijedeće godine uvodite to isto u sve škole. Moje pitanje glasi, što se tiče škole [[Upadica: Hvala vam]] za život [[Upadica: Molim vas da završite]] pa dobro, hvala.
Izvolite.
Evo, hvala. Istina, ovo nije u Zakonu o udžbenicima, to je jasno. Ja ću ipak odgovoriti na jedan dio, znači, mi radimo zajedno sa osnivačima i na opremanju škola i naravno, tamo gdje osnivači ne mogu intervenirati ili dogradnju ili sanaciju škola, također smo u Zakonu otvorili tu mogućnost i tako ćemo i dalje raditi. Naravno, neki osnivači više, neki manje brinu o obrazovanju. To isto treba kazniti i trebamo ih poticati, s jedne strane i zajedničkim ulaganjem, s druge strane i možda zajedničkim radom da se, znači, da se više aktiviraju u tome smislu. Što se tiče eksperimentalnog programa, ja nisam kazala da je on uspio, niti će biti u idućoj godini ono isto potpuno identično kao što je u eksperimentalnom programu, znači, treba malo pratiti što se radi. Mi smo već sada neke stvari promijenili, a eksperimentalni program ne testira kurikulume, nego provedbu, pa između ostaloga i adresira ova pitanja [[Upadica: Hvala]] koja ste vi sada postavljali.
Kolega Madjer, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovana ministrice, govorite o reformi školstva, govorite o rasterećenju učenika. Da, možda će učenici nositi lakše torbe, ali vas pitam da li vi znate u Ministarstvu šta učenici uopće uče u školama, ako ne znate, primjer, primjer samo da učenici u 5. razredu Osnovne škole uče programski jezik payton, o kojem do sada nisu učile niti generacije prije u srednjim školama. Drugo da, primjer da iz geografije 6. razred uče službeni jezik u Keniji i Tanzaniji je svaki. Zatim da, da su nomadski stočari u Sahari Tuarezi bila rasa Sjeverne Afrike, pa vas pitam da li je to rasterećenje učenika [[Upadica: Hvala]] i reforma prosvjete?
Izvolite, odgovor.
Već kad baš ono što ste vi naveli je cilj da se rasterete od nepotrebnih činjenica, a pogotovo od podataka koji im kasnije neće trebati, nego da se više rade metode koje će poticati njihovo kritičko razmišljanje i problemski pristup. Što se paytona tiče, dakle, pogledajte malo što je payton, to je suvremeni programski jezik koji, naravno, da se treba učiti na informatici, neće se valjda raditi basic, fortran ili pascal, toliko valjda znamo. A rasterećenje se ne vidi samo u doslovnom da su lakše torbe, nego je i poruka da se rasterećuje učenik i od nepotrebnih činjenica, znači, nije to samo fizičko, nego je u prenesenom značenju da se radi rasterećenje o sadržaju koji nisu potrebni i sva istraživanja koja ćete danas naći u budućim potrebama i tržište rada, govore baš o tome.
Kolega Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, danas je jasno da informacija nikada nije bilo više, a da je znanje sve manje. Prema tome, ključno da bi od informacije došli do kompetencije, sigurno su udžbenici, naravno, i učitelji. I zbog svaku odluku koju donosimo u ovom Saboru, treba se prije svega razmišljati o učenicima i nitko drugi ne može biti iznad njihovog prava na znanje. Javio sam se zbog dvije činjenice, prva je, ministrice rekli ste da se po prvi puta određuje najviša cijena Dakle u mom mandatu mi smo donijeli temeljem važećih pravila, definirali najvišu razinu cijena udžbenika koja je tako npr. za prve razrede bila 10% niža a za osme razrede 18%. Prema tome to se već moglo i do sada učiniti. I drugo što vam predlažem da osnujete kao i mi antikorupcijski tim koji će biti i svi nakladnici kao što smo mi potpisali ugovor sa 67 nakladnika koji će pratiti cijeli ovaj proces i dokazati Hrvatskoj da nema korupcije niti bilo kakvih nedozvoljenih aktivnosti. Hvala.
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala. Pa evo ja ću prije svega reći, dakle ja sam mislila kada sam govorila o najvišoj cijeni, najviša cijena u zakonu, znači da je odmah jasno jer zakon se neće mijenjati niti brzinom kojom se mogu mijenjati pravilnici ili određene odluke, nego da je jasno da se dugoročno može planirati. U tome smislu je bila dakle ovo da sam kazala da se po prvi puta određuje najviša cijena i da je ona u zakonu propisana i da ovisi i o medijalnoj plaći. Što se tiče antikorupcijskoga tima, da tako je, također planiramo pratiti proces odabira jer ako se pažljivo pogledaju podaci i natpisi i sve ono što nam je sada dostupno iz perioda kada se prošli puta, kada su se birali udžbenici u školama jasno je da treba taj odabir biti slobodan na način da učitelj bira ono što je njemu i učeniku najbolje a ne da se nekome pogoduje i to ćemo pažljivo pratiti. A pozivam i sve vas da tako radite.
Kolega Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi predsjedniče, ministrice, ja bih ovaj jedan potez i nazvao kao da na trošnu kuću i trošne zidove stavljamo najmoderniju fasadu. Vi niste krivi za trošnu kuću i trošne zidove i dapače, dobro je da postavljamo novu fasadu ali ona neće imati smisla jer jednostavno velika je razlika između ruralnih i urbanih područja i temelj tehničkih predispozicija. Pogledajte pojedine škole u ruralnim područjima, u Dalmatinskoj zagori i u Gorskom Kotaru. Mene je ravnatelj jutro zvao iz određene područne škole gdje nema teoretske šanse uvesti uopće Internet. I da pričamo o 21. stoljeću a infrastruktura nam je ostala na 19. stoljeću. U vašem izlaganju ste rekli da je to na teret osnivača. Pa ja evo predlažem da sve se županije ukinu i da sav onaj novac koji dobijemo o ukidanju županija i preusmjerimo za tu osnovnu infrastrukturu svih škola. Mislim da bi svima bilo bolje, bilo bi i vama bolje. Jednostavno treba doći do apsolutne reforme, depolitizacije školstva, svi znamo tko sjedi u školskim odborima osnivača županija. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala. Prije svega mislim da je skrb o obrazovanju, o školama naš zajednički zadatak. Znači i centralne države i osnivača. I ja sam kazala i još ću ponoviti da u tome moramo raditi zajedno. I to je razlog zašto smo u škole ulagali najviše što se ulagalo posljednjih 10 godina s pozicije znači državnoga proračuna i tako će biti ubuduće. I već sada imamo i modele koje koriste i fondove i različita druga sredstva kako bi se u sljedećih 7, 8 godina ujednačio standard u Hrvatskoj. Ali to se sigurno ne može raditi na način da zanemarimo, da se moraju mijenjati kurikulumi, da se moraju omogućiti, mora omogućiti pristup i dotok informacijama, informacija svim učenicima i da tog zaostajanja ne smije biti i tu vidimo dobar primjer Francuske, Njemačke koju sam spomenula u uvodu. Dakle zajednički rad.
Kolegice Makar, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena ministrice. U ovom Zakonu o udžbenicima nekoliko puta ste naglasili da se daje veća samostalnost učiteljima u odabiru radnih materijala i to je stvarno važno da učitelji konačno dobiju na svojoj važnosti. Međutim, i osobno sam razgovarala sa dosta učitelja, ima onih koji su izuzetno zadovoljni. I slušala sam jednu izuzetno dobru emisiju gdje su pitali iz Vukovara školu koja je uključena u program škole za život gdje su pitali i učitelje i roditelje i učitelje i svi su izrazili izuzetno zadovoljstvo. Međutim, ima i onih učitelja koji su mi rekli pa nismo dovoljno informirani. Da li su oni zapravo protiv toga ili vi imate neka druga saznanja s obzirom da se i u medijima često pojavljuju takve informacije, hvala?
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Tako je, znači ovaj zakon omogućava slobodu izbora. A kao i kod svake slobode i slobode izbora i ovdje izbor obrazovnih materijala, udžbenika podrazumijeva edukaciju, razumijevanje i naravno da to nije jednostavno. Puno je jednostavnije prihvatiti recept, puno je jednostavnije prihvatiti ono što ti netko jednostavno daje i o tome ne raspravljaš. Ali to nije cilj niti ovoga zakona niti obrazovne reforme. Cilj je znači osnažiti učitelja da može, dakle ne samo odabrati nego argumentirati svoj izbor i to je ono što se sada radi. I naše informacije su iz škola dakle koje su u eksperimentalnom programu da to ide dobro ali jedna od informacija koju smo dobili i koju smo već sada primijenili u edukaciji za sljedeći, za frontalnu izvedbu je da moramo puno više pažnje posvetiti da i učiteljima, s učiteljima obradimo teme primjerice učiti kako se ući.
Hvala. Kolega Klisović, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] [[Upadica predsjednik: Mikrofon vas molim.]] A sad je vrijeme već otišlo je li? Kažem, smisao obrazovnog sustava je pripremiti dijete za njihov život, za budućnost. Svijet je ušao u digitalno doba i to je potpuno jasno. Možda svi zastupnici u ovom Saboru to nisu registrirali ali ušao je. I zato ja podržavam digitalizaciju hrvatskog obrazovnog sustava jer to su alati s kojima se djeca moraju znati služiti ako žele opstati danas i sutra. No, naravno treba i osigurati sredstva za financiranje infrastrukture i tu vas molim da poradite poprilično ozbiljno. Puno bi bilo u obrazovanje bolje investirati nego u ovakve aranžmane kakve imamo sa avionima koji su očigledno propali i ne uspijevaju. No moje pitanje vama je, tu su nas danas na ulasku u Sabor dočekali učitelji koji su nam iznijeli još jedanput onaj problem koji imaju u učionicama. I sami ste rekli osim udžbenika oni su ključni za obrazovni sustav. Kako se mislite pozabaviti pitanjem radnih uvjeta učitelja, odnosno reda u učionicama kojem trebaju i učitelji i djeca jednako doprinositi tome? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala. Kao što sam već i rekla ranije, znači učitelji jesu najvažniji za provedbu bilo koje reforme, ali jednako tako reforma ovisi o tome, kakva je situacija u našim učionicama, ono što ćemo napraviti je jedna sveobuhvatna analiza i akcijski plan djelovanja u borbi i prevenciji i prije svega onda borbi protiv nasilja i učionicama. I tu su barem 3 segmenta na koje treba obratiti pozornost, prije svega edukacija, svih onih dionika u sustavu koje uključuje edukaciju roditelja. Jer nemojmo zaboraviti da škola ne može prevenirati nasilje u obiteljskom domu se na bilo koji način potiče. Drugo preko kurikuluma što školskih, što obaveznih, kreće suradnja sa svim onim dionicima, koji nam mogu pomoći da se to unaprijedi i to je način da zapravo jednom sveobuhvatnom analizom i onda planom djelovanja na to odgovorimo iako nažalost to nikada nećemo do kraja iskorijeniti.
Hvala. Kolega Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem. Drago mi je ministrice što ste započeli John Duryiem međutim, on je rekao i kako je učionica prostor stvarnog života. Sadašnji stvarni život jest onaj život u kojem se odigrava digitalizacija, a iz ovih dosadašnjih rasprava i replika, koje su više bile na razini slobodnih asocijacija, razvidno je da moramo proširio znanje o Dury, i zaključiti kako škola treba biti u bilo kojoj komunikaciji s ostalim društvenim institucijama. Iz ove rasprave sasvim je razvidno ukoliko osnivači ne mogu osnovati, osigurati da škola funkcionira sukladno onome kako bi trebalo, da imamo problem s jedinicama lokalne samouprave, tada ćemo kontaktirati jednu drugu društvenu instituciju, koja je rekla, da nije moguće niti decentralizacija, ukoliko imamo jedinice lokalne samouprave ispod 20 tisuća stanovnika. Na ovaj način se osigurava da se demokracija razvija, i da škola služi u produkciju znanja, a ne politika u produkciji načelnika i gradonačelnika.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo, kada govorimo o reformskim procesima, ja bi naglasila ovdje 2 vezano uz vašu raspravu i tu ćete se vjerojatno složiti, prvo je osnaživanje učitelja za preuzimanje slobode izbora autonomije u svojemu radu, koja mora proizaći iz toga da je učitelj osoba koja je sigurna u svoje znanje, ali ne samo znanje vezano uz predmet nego i svoje kompetencije, kao nastavnika, kao odgojitelja i to se također mora osigurati i u inicijalnom obrazovanju ali i kasnije u dodatnim edukacijama. Drugo je autonomija škole koja prepoznaje sredinu u kojoj živi, kojoj daje slobodu izražavanja kako učenicima, tako i nastavnicima, ali koja mora blisko surađivati sa svim dionicima. Roditelji su prvi, ali sigurno da je to lokalna zajednica, koja ne samo, da je upućena da financira ili pomaže školi, nego sudjeluju u njezinom razvoju i radu.
Kolegice Glavak, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Ministrice svi smo svjesni toga da nam je nužna reforma i modernizacija školstva, nešto je dobro definirano i ovim zakonom. Žao mi je što niste iskoristili uvodno vrijeme, pa možda eto sada kroz repliku da ukažete na ono što se izmijenilo od prvog do drugog čitanja i što smo tražili i što je popravljeno, uvjetno rečeno. Međutim, ona dilema koja ostaje, na koju su upozoravali ostali kolege, a to je moje pitanje, hoće li korištenje tehnologije zapravo biti dostupno svim učenicima, na koji način ćemo to osigurati i hoće li se pravilnikom ili na neki drugi način definirati, ukoliko dijete ili učitelj odluči se da se nešto neki sadržaj ući kroz digitalni medij i hoće li taj digitalni medij ostati u školi, hoće li digitalni medij nositi kod kuće, hoće li imati potrebu da se taj digitalni medij, odnosno, tablet nadograđuje, na koji način će to biti riješeno i hoće li to iziskivati dodatne troškove za jedinice lokalne samouprave?
Hvala odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Što se izmjena tiče, formalno je dopunjena definicija udžbenika gdje se jasno kaže da je to osnovni temeljni materijal. Nakon toga, bitno je unaprijeđen dio, koji se odnosi na odobravanje dodatnih materijala, tako da zahvaljujem na komentarima i pomoći u tome dijelu. Kao što sam kazala i ova najviša cijena je korigirana, tako da se osim broja sati uzme u obzir broj predmeta, što su možda osnovne izmjene koje su u ovome dijelu. A što se tiče sredstava koje su potrebne za rad, to ćemo također osigurati, naravno u suradnji sa školama. A škole su te, koje kada zaprime, određene materijale za rad, bez obzira jesu li to fizički udžbenici, jesu li to dodatna sredstva ili su to materijali, koji su nosioci ili medija, to će biti vlasništvo škole i na taj način će se regulirati, a naravno izvori financiranja su već ionako predviđeni i iz europskog socijalnog fonda, europskog fonda za regionalni razvoj i u manjen dijelu državnog proračuna.
Hvala vam. Kolega Žagar izvolite.
Uvažena ministrice, ako igdje onda u sustav školstva su potrebni jasni protokoli i jasni sustavi to smo vidjeli iz zadnjeg nemilog događaja profesora kojega su učenici gađali kredom. Vi ste danas malo dobili pod nos, a tako vam i treba, za pitanja koja su u nadležnosti osnivača. Kakve to veze ima s ovim zakonom, ja ću amandmanom, koji ću vam predati, ići ću vam pokazati u točki 14. Pogledajte mnogi danas gradonačelnici, župani, prave svoje političke karijere, grade dvorane, grade područne škole, nažalost, to je dobro, ali nažalost, pitanje je hoće li biti učenika u tim područnim školama. U isto vrijeme učitelji nose wc papir i papir da bi djeca mogla imati u školi. I zbog toga je jako bitno da i čl. 14. utvrdite ako će se kupovati udžbenike, da se točno zna, koji je osnivač, koliko ulaže u sustav školstva i to vi morate kao ministrica znati, da oni to ne rade samo isključivo zbog svog P.R.
Hvala odgovor izvolite.
Ovako kako je sada utvrđeno i predloženo u ovom prijedlogu zakona je da država na račun naravno državnog proračuna može sufinancirati udžbenike u osnovne i srednje škole. Ono što je u međuvremenu dogovoreno da je osnovna škola zbog toga što je obavezna sigurno prioritetna i da su obavezni udžbenici ono što mora biti prioritetni. Međutim, o samom modelu, kako će taj, znači osim obaveznih udžbenika koji jasno ono što ja mislim u ovom trenutku a biti će razrađeno u tom dodatnom modelu je da se, da moraju biti u školi i da moraju biti dostupni učenicima koji ih onda zadužuju ali o detaljima se može govoriti. A uloga osnivača u ovome dijelu ja svakako vidim da prvenstveno trebaju osigurati jednake uvjete, jednake uvjete rada u školi. Znači tu se ne odnosi samo na udžbenike dodatne materijale nego i na sve ono o čemu ste vi sada govorili, jer stvarno nema potrebe da to roditelji nose u školu.
Hvala. Kolega Batinić, izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovana ministrice, puno puta smo čuli ovdje dostupnost provedbe reforme gledajući i na primjenu udžbenika, pogotovo elektroničkih udžbenika. I slažem se sa kolegama koji su kazali da je pitanje dostupnosti interneta i svih onih tehničkih mogućnosti koje pruža. Naime, svjedočimo da u Hrvatskoj imamo a danas su nakon vaše rasprave su tema brdsko planinska potpomognuta područja i vrlo dobro znamo da koji su osnivači i da se izdvajaju određene sredstva. Ali i tu isto vrlo jasno treba kazati da osnivači su ti koji određuju mrežu škola. Da osnivači su ti koji će, da li će glasiti područne škole, ako ima 5, 6 đaka ili neće. Ali jednako tako i da Ministarstvo regionalnog razvoja, Vlada u cjelini kroz programe i kroz zakone o potpomognutim područjima i brdsko planinski je to gdje treba uključiti zajedno sa vašim resorom, potpore, pomoći i pokušati ukoliko je potrebno zadržati.
Hvala. Odgovor izvolite.
Da, hvala. Ja vam zahvaljujem na sugestijama i na pojašnjenju. Dakle slažemo se, znači mrežu zapravo predlažu osnivači. Ono što mi sada pripremamo su nove smjernice, to nas je Vlada sa svojim zaključkom i zadužila da do početka iduće godine damo smjernice osnivačima za izradu nove mreže. I tu ćemo koristiti i domaća i međunarodna iskustva kako bismo učinili obrazovanje stvarno dostupno svima ali ne bilo kakvo obrazovanje nego kvalitetno obrazovanje. A što se tiče dostupnosti kada je u pitanju tehnologija, baš je tehnologija ta koja omogućava veću dostupnost. Pa evo ja ću samo podsjetiti da smo u ovom eksperimentalnom programu za 74 škole osigurali da sva tri teleoperatera učine dostupnim, znači besplatno da mogu učenici koristiti materijale.
Kolegice Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo. Ministrice, moje poštovanje, osvrnuti ću se na onaj dio vašeg uvodnog izlaganja u kojem ste govorili o značajnim ulaganjima u izobrazbu odnosno stručno usavršavanje učitelja i to osobno naravno pozdravljam. Međutim, ono što imamo činjenicu dakle na terenu, dakle to stručno usavršavanje bilo je provedeno pretežito on line putem, putem webinara u prilično kratkom vremenskom roku i činjenica je da smo svjedočili nezadovoljstvu dijela učitelja isključivo i dominantno on line usavršavanjem i o tome smo u nekoliko puta razgovarali i skrenula sam vam pozornost na tu činjenicu i skrenula pozornost da dominantno on line oblik stručnog usavršavanja nije najbolje rješenje. Molim vas za konkretan odgovor na pitanje jeste li u proteklom razdoblju to osvijestili a ako da jeste li proveli, jeste li organizirali stručna usavršavanja koja su strukturiranja na način da nisu smo on line nego omogućavaju dakle živu riječ? A ako da koji su stručnjaci provodili stručna usavršavanja, iz kojih institucija? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor.
Tako je, znači, mi kad govorimo o stručnom usavršavanju, mi smo planirali stručno usavršavanje i on line, ne preko webinara nego putem virtualnih učionica ali i u fizičkom obliku, znači u susretima. I to se tako i radilo. Međutim mi smo sada pojačali baš ove susrete pa je između ostalog bilo i pet velikih regionalnih susreta sa 500 sudionika u svakom susretu i regionalni susreti po predmetima, temama itd., znači to je stvarno unaprijeđeno. A sada za edukaciju za iduću godinu prva tura koja je išla edukacija je išla za svaku školu i 96% škola je obuhvaćeno već 4% u eksperimentalnom programu pa nije potrebno. Također smo veći naglasak stavili da kombinacija bude i edukacije uživo i edukacije on line. Za sada u toj edukaciji imamo 170 mentora koji mentoriraju i sudjeluju u tome, od toga je 150 iz Hrvatske, 20ak iz europskih država.
Hvala. Kolega Varda, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana ministrice. Žao mi je što ste pola svog uvodnog izlaganja umjesto Zakona o udžbenicima održali, ja ne znam kome, repliku na nekakve lažne vijesti, lažne komentare. Ali ono što me zabrinjava a možete provjeriti u fonogramu, kazali ste da treba pažljivo pratiti raspravu kako bi se vidjelo tko zagovara javni interes a tko radi protiv njega, odnosno pod krinkom tzv. obrane javnog interesa stoji interes nekog drugog. Mi raspravu još nismo ni započeli. O samom zakonu raspravu nismo ni započeli a vi već po meni pozivate saborske zastupnice i zastupnike da zakon prihvate bez rasprave. A onda dovodim u vezu ono što sam pročitao na jednom portalu da nam tzv. digitalni lobij, da ne kažem mafija prijeti da će pamtiti za koga zastupnici navijaju.
Hvala lijepo.
Pa poštovani gospodine zastupniče prije svega da biste imali argumente za raspravu treba pratiti. Ja sam samo kazala pratite da biste lakše argumentirali. Kao što sam i kazala prošli puta u svojoj završnoj riječi da su neki zastupnici doslovno čitali ono što su pojedini nakladnici pripremili i prije toga čak i objavili. I to je također dokumentirano i tu je bila moraj zamolba da stvarno argumentirano raspravljamo. A što se digitalnog lobija tiče, pa svi oni nakladnici koji sada rade tiskane udžbenike će raditi i već sada izrađuju i digitalne materijale, pa ne znam o kojem se tu sada digitalnom lobiju radi ali da neki nakladnici sigurno imaju interes da se ništa ne mijenja i da se ne stavljaju maksimalne cijene za udžbenike u zakon to je tako. Ali tu, mislim nisu svi jednaki ali moramo također obratiti pažnju na one koji žele taj ekstra profit zadržat.
Hvala vam. Kolegice Glasovac, vi ste traćili povredu Poslovnika?
Jesam, gospodine predsjedniče. Mislim da se ponovno ovdje na jedan onako vrlo grub način ugrožavaju prava zastupnika čime se krši članak 14. međutim ona se u ovom trenutku krše od strane ministrice jer na potpuno legitimno pitanje i intervenciju zastupnika Varde, ministrica u svom stilu ponovno ono što smo već ovdje i ukazivali tijekom rasprave, kaže da on to nije baš dobro pratio ili netko nije pratio [[Upadica predsjednik: Kolegice Glasovac.]] ili netko nije dobro čitao ili nije dobro razumio [[Upadica predsjednik: Nije bilo povrede Poslovnika….]] ali mi imamo pravo temeljem članka 14. …
…/Upadica predsjednik: … i dobivate opomenu. Izvolite sjesti./…
Zastupnici temeljem članka 14. imaju pravo pitati i ne razumjeti.
Kolegice Lukačić, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima. Prije svega, dobro je da ste u ovom zakonu predvidjeli da se za učenike sa teškoćama u razvoju mogu koristiti prilagođeni udžbenici. Jednako tako, predvidjeli ste da udžbenici, da njihov sadržaj i struktura mora omogućavati učenicima samostalno učenje i stjecanje različitih razina i vrsta kompetencija. Ja vjerujem da ćete u tom smislu na neki način biti i potpora za izdavanje, mogu reći i financijska potpora za izradu i izdavanje udžbenika za slijepe i slabovidne učenike obzirom da se oni sada nalaze u vrlo teškoj situaciji da tih udžbenika zapravo i nema. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepa. Uvažena gospođo zastupnice, dakle istina je da smo mi ovdje predvidjeli veći naglasak na prilagodbu, kako prilagodbu učenicima s teškoćama, primjerice slabovidnim ili učenicima koji imaju disleksiju tako i različite druge teškoće koje se mogu javljati su također kada razmišljamo o učenju i poučavanju, tim učenicima moramo omogućiti prilagodbe koje nam omogućava kako tehnologija tako i različiti načini rada. Ono što ovdje naglašavam da smo također u državnom proračunu za iduću godinu bitno povećali sredstva baš za prilagodbu udžbenika pa u tom smislu i za slijepe i slabovidne učenike i mislimo da je to vrlo važan segment da mi osiguravamo ne samo onima kojima bilokakva prilagodba ne treba nego i onima sa teškoćama kao i radu prilagodba sa učenike, darovite učenike.
Hvala vam. Ovime smo došli do kraja se replikama. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovana kolegica Sonja Čikotić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice. Dosta je vašeg manipuliranja reformom i njene političke zlouporabe. Instrumentalizirali ste uske stranačke političke ciljeve na nečem što se tiče svih građana RH koji su svi za reformu, uključujući i nas, pri čemu svaku konstruktivnu kritiku i one koji ih iznose, proglašavate protivnicima reforme. To etiketiranje najbolje govori o vama kao i o načinu na koji tu reformu vodite. Drugo, digitalizacija školstva. Što znači digitalizacija školstva? Da će djeca umjesto udžbenike gledati u PDF-ove udžbenike na tabletima? Ništa drugo im neće ni biti moguće s obzirom na tablete kakve nabavljate i softvere kakve isti tableti imaju. Ti softveri ne mogu privući 3D animacije i druge zahtjevnije sadržaje. Uopće, koliko je djeci zbog razvitaka njihovih grafomotoričkih sposobnosti prikladno da se od 1. osnovne susreću i rade na tabletima. Radne bilježnice u koje trebaju pisati odgovore, crtati na karti i slično, više nisu obvezne nego će umjesto toga zadatke rješavati povlačenjem prstića po tabletu. Još kad se tome nadoda da nije riješeno pitanje nošenja tableta kući, onda stvari postaju smiješne. Treće, udžbenici jeftiniji 10% a preko leđa poreznih obveznika će se provući pola milijarde za kupovinu tableta. Bit će zanimljivo vidjeti tko će biti nabavljači. Pokus toga treba platiti i operaterima koji će omogućiti Internet vezu na svim dijelovima Hrvatske, ja se nadam. Od samog početka, kurikularna reforma vođena je na način da nije bila uključiva već u pojedinim slučajevima kao što su povijest i humanističke znanosti, duboko ideološki obojana. Omalovažavana je struka u momentu kada premijer nakon mjeseci potrage za stručnjacima, staje na čelo stručnog povjerenstva za provedbu reforme obrazovanja. Politizirano. U krajnju ruku je neukusno kako koristite djecu u svom koalicijskom ucjenjivanju pa tako danas i ovih dana imamo vi napuštate Vladu ako ovaj zakon ne prođe i tako. Znači djeca su vaši taoci. Zakon o udžbenicima valja i treba promatrati kao još jedan korak u nizu tzv. reforme obrazovanja. Nudite stanjene udžbenike a djeci i roditeljima pamflet umjesto suštinske reforme. Ovaj zakon promatramo kao nastavak nepripremljene reforme o čemu svjedočimo na svakom koraku, pa prisjetimo se. Neisporučena informatička oprema na početku školske godine u vrijednosti od 26 milijuna kuna za 673 osnovne škole. Isplata je kasnila za 8200 djece koji su trebali dobiti, znači to nisu u mogućnosti da kupe udžbenike nego imaju pravo po zakonu, znači sufinanciranje svojih udžbenika. 6000 tableta bez kamera a nudimo digitalnu transformaciju škola. Vi ste si uzeli za pravo da eksperimentirate i to sa sustavom u kojem su djeca. Projekt e-škole vrijedan je 360 milijuna kuna, da, financirano je to iz EU fondova, ali 15% odnosno 50 milijuna kuna mora se osigurati iz državnog proračuna. A kasnije, ove 2019.-te kad dokažete da je ovaj eksperiment uspio, a već je rezultat odavno poznat, ukupni iznos biti će dostatan za svega 60% škola. Šta to znači? Da ostala djeca neće imati jednake prilike? Na koji način ćete osigurati da sva djeca imaju na jednake prilike na obrazovanju? Eksperiment je krenuo još u srpnju 2018.-te godine kada se izglasao ovdje Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama i u kojem ste, znači, u Zakonu ste stavili nepostojeći dokument, a to je krovni, znači, pojam, krovni nacionalni dokument koji još nije donešen. Mi bez krovnog nacionalnog dokumenta, jedini koji jest na snazi onaj donesen nacionalnim konsenzusom iz 2010.-te godine, radimo niže hijerarhijske dokumente. Kako je to moguće? Ističem da ste i kroz te izmjene Zakona omalovažili učitelje i profesore jer ste odredili u jednom članku da se može kurikulumom nastavnih predmeta, određuje se svrha i ciljevi učenja, pa nabrajate, a onda dodajete na kraju, a može se utvrditi popis potrebnih kvalifikacija učitelja i nastavnika za izvođenje kurikuluma. Je li ova odredba prema Zakonu o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru? Čemu služi Hrvatski kvalifikacijski okvir? Čemu služi Sektorsko vijeće? Jedino što zasad, uspješno je, u ovoj tzv. reformi obrazovanja je promidžba. O opterećenju učenika, nema ni riječi. Od samog početka reforme nema ni maksimuma, ni optimuma, ni minimalnog, znači, opterećenja učenika, tko govori o djeci. Mi danas imamo činjenicu da su udžbenici koji se koriste u eksperimentalnom programu rađeni po kurikulumu koji nije konačna verzija. Recimo kurikul povijesti tek je donesen krajem travnja 2018.-te godine, a znači, već je krenulo se, znači, u izradu za eksperimentalnu skupinu. Zašto mijenjate Zakon o udžbenicima, a eksperimentalna provedba tek je počela? Kako se zna da je eksperiment uspio? Eksperiment još nije ni završen, a ishod je najavljen, uspješan. Isto će ocijeniti Komisija koja je sastavljana od onih koji su izravno sudjelovali u eksperimentu, očekivano, vjerojatno znaju kako će glasati. Kroz ove činjenice jasno je o kakvoj reformi se radi, učinjene su kozmetičke promjene, udžbenici bi trebali pisati se, a konačni kurikul još ne postoji. U tijeku je tek formiranje stručnih timova za recenziju koji, molim vas da me demantirate ako ovo nije točno, eksperiment uvodite na godinu u sve škole bez tehničkih preduvjeta, govori se o 10% jeftinijim udžbenicima po vašoj formuli, a stvari se ne govore onakve kakve jesu. A ono što ne govorite je koliko će to sve koštati osnivače u slijedećim godinama, koji troškovi očekuju roditelje u narednim godinama jer vi uvodite tablete sutra i kad ne budu e-fondovi, tko će platiti taj trošak, tko će platiti trošak, osnivači ili roditelji? Sigurno je da će građani odnosno sve siromašniji građani u RH evo platiti ovo vaše zapravo ulaganje u škole koje, ne osigurava se, znači, svim učenicima, nemamo ni, dolaze mi brojni upiti iz nerazvijenih dijelova RH, 2/3 RH, evo, vani je zimsko vrijeme, djeca nemaju tjelesni, nemaju tjelesni jer nemaju školske dvorane, ali imamo virtualne učionice, super. Otvaraju se vrata izbacivanju tiskanih udžbenika iz škola, istovremeno niste osigurali tehničke uvjete za škole, propustile ste omogućiti i regulirati da djeca svoje tablete mogu nositi kući, zašto to niste propisali? Pa se postavlja logično pitanje, iz čega će učiti ta djeca digitalne sadržaje, imaju li djeca, kada i odnesu tablet koji su napunili u školi, okej imaju možda struje kod kuće, a pitanje je li imaju interenet kod kuće? Možda nemaju Internet kod kuće. Postavlja se pitanje sadržaja koji će ići u elektronički dio udžbenika ili u elektronički udžbenik i koji se može mijenjati bez procedura. Hoćemo li o Domovinskom ratu učiti po materijalu poput onog solunskih udžbenika. U Zakonu su propisani dvostruki kriteriji, potreba recenzije za tiskane udžbenike i činjenica da se elektronički dio ili elektronički udžbenik može izmijeniti bez procedura propisane ovim Zakonom. Znači, mi ćemo imati digitalni udžbenik, znači, neki možda će se odlučiti za cijeli, neki će se odlučiti za mješoviti i onda ako se bude mijenjao taj elektronički dio, hoće li roditelji na godinu, kad oni koji su ga promijenili, hoće li roditelji morati kupovati dodatno taj promijenjeni elektronički dio? Ovaj Zakon je nepromišljen, brzoplet, usmjeren kao spasonosno rješenje teških torbi i digitalne transformacije. Izostala je kompletna reforma obrazovanja koja je trebala i morala involviranim kurikularnim dokumentima, koji su trebali biti rasterećeni od nepotrebnog sadržaja, novim prijedlogom satnice, organiziranijim rasporedom, osiguranjem ormarića u školama za djecu i drugim stvarima, osigurati kvalitetnije obrazovanje. Očekuje li se i dalje, kad ovaj Zakon prođe, da tonere i papir za fotokopiranje, kako bi djeci omogućili uvježbavanje nastavnih sadržaja, kupuju učitelji i profesori? Vaša parola je udžbenici bi trebali biti tanki i jeftini, no hoće li znanje biti tako tanko, a učenici jeftina radna snaga u skladu sa izjavom predsjednika Vlade koji nas promovira tako kao destinaciju za investitore. Prije primjene ovog Zakona potrebna je nužna, znanstvena evaluacija kurikularnih dokumenata. Nedovršeni kurikularni dokumenti bi se, ako se ovo ne zaustavi, trebali zaživjeti i ući u sve škole. Napominjem, da se javnost obmanjuje, da se tek ovim Zakonom omogućuje nasljeđivanje, ono je omogućeno još Zakonom iz 2010.-te godine. Molim da se razjasni još i slijedeće, obzirom da se kroz ovaj Zakon predlaže digitalni dodatak udžbeniku i može mijenjati, znači, svake godine, znači li to i posljedično da će se isti kupovati svake godine? Ako je odgovor DA, tada vas molim da se, zapravo, priznate da ovaj Zakon upravo ukida i dokida mogućnost nasljeđivanja jer donosi nove troškove za učitelje odnosno za djecu, za obitelji, donosi nove troškove za osnivače, a o tome nitko ne govori. Sve navedeno i formula u Zakonu i pozivanje na medijalnu plaću 5.076,00 kn kao da svi u Hrvatskoj rade za 5076 kuna, pola Slavonije radi za 2500-2600 kuna, mislim. Šta s njima? Vi ste to pretpostavili. Smanjenje gramaže, to vam je cilj, smanjenje gramaže, ali ono ne osigurava kvalitetu, ono ne daje garanciju da je to kvalitetno, a za djecu bi trebali htjeti ono što je kvalitetno, a to je ono s čime bi se trebali voditi. Javljaju mi se roditelji iz svih dijelova Hrvatske kako su u prvom razredu osnovne škole djeca koja idu u eksperimentalnu skupinu, do dana današnjeg, informacija od jučer, naučili 7 slova, jako puno se šetaju po vani, jako im je dobro, idu na izlete i tako. Jel to taj eksperimentalni program koji ćemo mi uvest u sve škole i da im se zadaje da neke zadatke rješavaju, znači ono prstićem po tabletu, pa gdje je tu grafomotorika, znači i nakon škole, vi ćete dat, ali niste to omogućili, zakonski propisali da djeca odnesu tablet ako imaju Internet i onda da osim u školi, još borave i na tim uređajima i nakon škole, znači da budu zapravo, ono 24 sata dostupna, kako bi, ne znam, sudjelovala u vašoj eksperimentalnoj reformi obrazovanja, a hoće li ta djeca, pošto će bit 24 sata, ono, dostupna i trebala bi još i tablet nosit kući i jeste uračunali u tu školsku torbu i težinu tableta? A isto tako jednu stvar, izgleda da samo djeca u Republici Hrvatskoj će doživjeti digitalnu transformaciju na jedan loš način, na njima ćemo naučiti, jer digitalna transformacija ne događa se u javnoj upravi, sinoć je ovdje u kasnim noćnim satima državni tajnik izrekao činjenicu da od ukupno 880 milijuna kuna za digitalnu transformaciju javne uprave Republike Hrvatske, mi smo iskoristili po zahtjevima za nadoknadu sredstava, znači isplaćeno je 4 milijuna kuna, to je 0,45%. Ono što bih isto tako htjela na vas apelirati je za izgradnju školskih dvorana, da virtualne učionice, a isto tako jednu stvar što se tiče samih učitelja i profesora, a to je na koji način mislite osobama koje su uključene znači u te eksperimentalne skupine, a nose svoje računala, znači u škole, na te edukacije, osigurati nadoknadu sredstava? Te isto tako jednu stvar još, što se tiče same težine torbe. Mi znamo da je to izbor učitelja. Kako vi znate da će torbe biti lakše ako će neki učitelji znači izabirati određenog nakladnika za biologiju, povijest, matematiku, hrvatski, znači ne možemo znat da će se to događat isto u svim školama, a isto tako mislim da kilaža torbe bi ovisila i o rasporedu. Što ako djeca nemaju znači raspored? Ako imaju, ne znam, 6 svih predmeta i moraju nositi knjige. Pa evo samo za razmišljanje. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Sonji Čikotić. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina, poštovani kolega Veljko Kajtazi. Izvolite kolega.
Hvala poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pozdravljam Konačni prijedlog Zakona o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu, ali ne bez rezervnu i bez kritika trenutnog stanja. Smatram kako postoji prostora ali financijskog okvira da se nešto što se Zakonom smatra obaveznim, ako uzmemo u obzir da je osnovna škola za sve, a da je Zakon udžbenik definiran kao obavezni obrazovni materijal nepravedno da svi građani plaćaju po jednom modelu, utemeljenom medijalnoj neto plaći. Uvažavajući i Odluku Vlade o sufinanciranju udžbenika prema kojoj korisnici zajamčene minimalne naknade ostvaruju novčanu olakšicu u visini od 50% od ukupne cijene potrebnih udžbenika i ostalih nastavnih sredstava, smatram kako to nije dovoljno, te kako bi po modelu grada Zagreba, svim učenicima na korištenje trebali bi biti ustupljeni udžbenici bez naknade, a naravno da se udžbenici koriste i višekratno uz naglasak na potrebu za digitalizacijom svih sadržaja. Udžbenici sami po sebi često nisu u korak sa razvojem suvremene tehnologije, preteški su i glomazni. A i cijeli model školstva koja tjera učenike od najranije dobi da sve knjige svakodnevno nose u školu i iz škole, nije dobar. Neupitno je da u obrazovanje moramo uložiti više sredstva, a i neupitno je da sredstva ima dovoljno, da se udžbenici na korištenje osiguravaju svim učenicima, te da služe više generacijama bez dodatnih troškova. Ovo naglašavam, jer ovi troškovi, dodatno pogoršavaju stanje koje imamo sa visokom stopom odustajanje od osnovnog i srednjeg obrazovanja pripadnika Romske nacionalne manjine iz kućanstva sa više djece, gdje se troškovi školovanja nameću kao jedan od glavnih uzroka ranog odustajanja. Upravo zbog toga, podržavam amandman i prijedloge Kluba Rada i solidarnosti, koji ide u smjeru da se ovo stanje izmijeni. Ovo o čemu danas raspravljamo, uključujući i kurikularnu reformu, smo davno trebali odraditi i fokusirati se na konkretne i veće probleme u našem školstvu. Posebno u područjima u kojima profesori i učenici rade u nemogućim uvjetima. Moram reći, da meni vezano za kurikularnu reformu još nitko, od Borisa Jokića nije kontaktirao, pa mogu konstatirati da tu nisu napravljeni nikakvi pomaci kad govorimo o nastavnom planu za romsku nacionalnu manjinu po predloženom modelu C. Ranije je Savez Roma u Republici Hrvatskoj Kali Sara, organizirao ljetne škole sa ciljem njegovanje romske kulture i jezika, a trenutno ni to više nemamo. Moram konstatirati i da mi je vrlo žao da više ne ulažemo u obrazovanje, a posebno kad se radi o infrastrukturi, recimo da još jednom odgođena nužna potreba dogradnje OŠ Kuršanec, pored Čakovca, o čemu sam više puta govorio. U budućnosti ćemo morati dograditi i sagraditi niz objekata, a posebno moramo voditi brigu o stanju u Međugorju u kojima se svi više suočavamo, pogotovo … [[Govornik se ne razumije.]] romskim školama i… [[Govornik se ne razumije.]] razredima. Naravno, to je posljedica demografske situacije, ali imajući u vidu strateške dokumente koji podrazumijevaju integraciju romske djece, moramo imati u vidu kako su potrebni posebni napori da to do toga i dođe. Htio bi napomenuti dva članka, čl. 5 i čl. 11 Čl. 5 zakona izričito navodi da se sadržaj udžbenika treba baviti promicanjem nacionalnog identiteta u jednini, čime se nacionalni identitet nacionalnih manjina isključuje. Ukoliko u udžbenicima trebaju … [[Govornik se ne razumije.]] nacionalni identitet, to jednako trebaju učiniti i za pripadnike nacionalnih manjina, odnosno udžbenici osim nacionalnog identiteta većine moraju … [[Govornik se ne razumije.]] i ulogu nacionalnih manjina u razvoju hrvatskog društva i kulture, neovisno radi li se tu o doprinosu češke arhitekture ili romskih dragovoljaca Domovinskog rata. Isto tako, u čl. 11 fokusiranje na nacionalne manjine, ali kao i sve preporuke za manjinske sadržaje nije obavezujuće, odnosno koristi se riječ „mogu“, drugim riječima, i ne moraju. A, konkretno romska nacionalna manjima nema udžbenike za predviđeni model C niti je model C za romsku nacionalnu manjinu do kraja usvojen. Na žalost, desetljeće stipendiranja također nije stvorio ni obrazovne kadrove iz reda romske nacionalne manjine, tako da ću ponoviti kako je okvir dobar, ali nismo učinili dovoljno da realiziramo ono što nam je potrebno. Asimilacija posebno obrazovanih Roma je jedan od velikih problema za romsku zajednicu, koja ubrzano ostaje bez kadrova koji bi vodili zajednicu naprijed. Zbog toga smatram kako su odredbe zakona koje se tiču udžbenika nacionalnih manjina trebali biti jasnije i obavezujuće. Na tragu toga ću pokrenuti i raspravu na Povjerenstvu za praćenje nacionalne strategije za uključivanje Roma, kako bismo dodatno razjasnili potrebe i mogućnosti, odnosno imenovali radnu skupinu koja će agencija predočiti prijedlog udžbenika za provedbu modela C za romsku nacionalnu manjinu koji će obuhvatiti i jezik i kulturu, neovisno o tome koji jezik smatraju materinjim. Povijest usmena, ali i pisana književnost Roma, gramatika romskog jezika te njegovanje kulture Roma zaslužuje svoje mjesto u udžbenicima za model C, odnosno posebnim udžbenicima, kao i udžbenicima u kojima se predviđa njegovanje nacionalnog identiteta većine. Ukoliko to propustimo učiniti, stvorit ćemo sustav u kojem će jedna nacionalna kultura biti važnija od druge, a takvu situaciju ionako previše doživljavamo u svakodnevnom životu. Ovom prilikom moram istaknuti da RH još uvijek nije bezrezervno podržala Europsku povelju o regionalnim ili manjinskim jezicima te da romski jezik ne prepoznaje, dok to Austrija, BiH, Češka, Njemačka, Nizozemska, Crna Gora, Norveška, Poljska, Rumunjska, Slovačka, Slovenija, Švedska i druge zemlje čine. Pored romskog, tu postoji prostora i za druge jezike manjina koje zastupam. Recimo, njemački jezik koji je na našim prostorima, govori već više od stoljeća i to posebno u predjelima u kojima i danas imamo… [[Govornik se ne razumije.]] zajednice i njemačke nacionalne manjine koje su posebno nakon II. Svj. rata nasilno jezični asimilirane, a danas se organiziraju te ponovno uče vlastiti jezik. Naravno, vrlo je slična situacija i kod ostalih manjina koje ja zastupam. I austrijski za njemački, zatim ruske, poljske, ukrajinske, židovske,… [[Govornik se ne razumije.]] bugarske i vlaške. Vraćaju se na temu udžbenika. Iskreno se nadam kako će Vlada prepoznati glasove koji traže besplatno korištenje udžbenika za sve naše učenike u osnovnim i srednjim školama te da će više poticaja i brige pokazati prema roditeljima, pogotovo onima sa više djece na način da se njihova egzistencija i konkretnim mjerama podupire u svrhu ostvarivanja proklamiranih demokratskih mjera o kojima se jako puno priča. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Kajtaziju. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime kluba zastupnika HDS-HSLS-HDSSB-a poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicama, suradnicima. Kolegice i kolege, ovih dana je stvarno … [[Govornik se ne razumije.]] pun udžbenika i dobro je da se raspravlja toliko o tom vrlo važnom segmentu razvoja društva. Isto tako, dobro je da ima različitih mišljenja, dobro je da su se iznjedrili i neki novi dodatni prijedlozi i ja ću u ime kluba HDS—HSLS-HDSSB-a, pa i u svoje osobno ime iznijeti isto neke naše stavove vezane uz udžbenike. Obavezno školovanje, obavezni udžbenici i sad dolazimo do onoga što je postalo najvažnije. Tiskani udžbenici i knjige ili tableti. I to je sada najvažnija tema koja se pojavljuje. O tome se najviše govori, koji lobi će nadvladati, koji lobi će pobijediti, tko će bolje proći u budućim vremenima, da li oni koji tiskaju udžbenike, koji štampaju Mislim da u ovom djelu nije baš dovoljno vođena rasprava i briga o tome što je najbolje za djecu. Evo primjer ovih dana, razgovaram sa ravnateljima osnovnih škola, razgovaram sa roditeljima i navode mi primjer Francuske koja uvodi zabranu mobitela i zabranu tableta do čini mi se, 6. razreda osnovne škole. Govorimo o naprednoj zemlji, slobodno me se ispravi ako je to netočno jer su to informacije koje su mi dali ravnatelji škola. U tom smislu mi ćemo predati amandman da se u Zakonu o udžbenicima odredi da se tableti ne uvode prije 6. razreda osnovne škole imajući u vidu prvenstveno interes zdravlja djece. Danas u ovome vremenu polako smo već svi postali ovisni o mobitelima, tabletima, o računalima. Ljudi se liječe već od te ovisnosti. Zar stvarno trebamo legalizirati takvu ovisnost u osnovnim školama? Zar nam stvarno treba da djecu učimo da samo vuku prstiće po ekranu, da biše ne znaju ni primiti olovku, da im se ne razvijaju motoričke sposobnosti, da postanu neka vesta robota? Treba uvesti dodatne sate tjelesne i zdravstvene kulture u školi. Treba djecu poticati da se više kreću. Treba im omogućiti rad sa rukama, sa prstićima. Računala su neizbježna, toga smo svi svjesni ali ne baš odmah od početka. Ja stvarno molim ministricu da se dobro razmisli o ovom amandmanu koji ćemo dati i da se stvarno vide mogućnosti da to kreće od 6. razreda pa nadalje. Ponavljam prvenstveno je ideja amandmana došla iz razgovora sa ravnateljima škola i to ne ravnateljima škole u koji su zastarjeli, koji imaju možda neke konzervativne metode i sa roditeljima koji vode ratove sa svojom djecom da im na neki način spriječe stalno korištenje mobitela, tipkanja po mobitelima i igrice, ne znam što sve drugo se događa u školama a mi ovim Zakonom o udžbenicima još to potenciramo. Također ono što je bilo ovih dana dosta eksponirano i na što je dati amandman o čemu je razgovarano na sastancima parlamentarne većine, to je zahtjev da za obavezno školovanje, obavezni udžbenici budu besplatni odnosno da roditelji ne moraju kupovati udžbenike, neće biti besplatni, morat će netko naravno kupiti, platiti ali da to ide na trošak države. Dugo godina i kao čelnik lokalne samouprave ali i ovdje u Hrvatskom saboru već govorimo o diskriminaciji koja je prisutna u RH što se tiče obaveznog školovanja djece. Ta diskriminacija je posebno evidentna i prisutna u ruralnim sredinama, jest da je ona znatno smanjena donošenjem izmjena poreznih zakona kojima su lokalne samouprave dobile znatno veća sredstva pa su i one siromašnije počele kupovati udžbenike za svoje školarce. No, nisu svi i nikad neće svi i nisu svi na isto način i opet imamo različitosti. Postavlja se uvijek tu i pitanje zašto bi udžbenike dobivala djeca onih koji su materijalno bolje stojeći a ne samo oni koji su slabije materijalno stojeći? Ja mislim da udžbenike trebaju, one obavezne udžbenike trebaju dobiti sva djeca jer oni ljudi koji imaju veće plaće, oni plaćaju veće poreze u krajnjem slučaju i ne treba tu raditi nikakve podjele i dijeljenja. E sad je samo stvar što je to, koji je to paket koji treba biti financiran od strane države kako bi se izjednačila sva djeca koja idu u osnovnu školu, u obaveznu školu i koji je to paket koji se ostavlja kao dodatna mogućnost lokalnim samoupravama da one još dodatno mogu nešto napraviti i tu treba naći jednu ravnotežu. Također je bilo pitanje i rasprava o tome kad bi i bili besplatni udžbenici za svu djecu u osnovnim školama, kako bi se to naručivalo, tko bi to naručivao i kako bi se distribuiralo. Iz iskustava u onom djelu operative na razini lokalne samouprave, najbolja varijanta je da to bude preko decentraliziranih sredstva kao što su osnivačima decentraliziraju sredstva za materijalne rashode za kapitalne investicije, da se isto tako decentraliziraju sredstva za onaj paket koji se odredi besplatnih udžbenika koje trebaju dobiti djeca. Na taj način, se omogućuje i izbor pojedinih udžbenika, obzirom da se omogućuje izbor udžbenika po školama. I na taj način se na lakše rješava taj problem, a i s druge strane u gospodarskom dijelu, moramo gledati problem koji se događa, kada bi došlo do narudžbe udžbenika sa razine države za svu djecu u Hrvatskoj, sve osnovnoškolce u Hrvatskoj, onda bi to bio jedan dobavljač. A mi imamo diljem Hrvatske posebno u manjim sredinama, u ruralnim sredinama knjižare koji također imaju u svojim da velim prodajnim paketima i udžbenike i koje na neki način konkuriraju također sa dobavom i prodajom tih udžbenika. Na taj način disperzijom po cijeloj Hrvatskoj, po regionalnim i lokalnim samoupravama čuvamo i taj gospodarski segment. Nadalje, tu postoji onaj problem oko osnivača, i ostalih lokalnih samouprava koje nisu osnivači. Imamo danas gradova koji želi biti osnivači, ali im trenutni osnivači to ne osiguravaju, ne želi im prenijeti osnivačka prava, govorio sam već o tome ovdje u Saboru, kod donošenje Zakona o osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju. Nažalost, takvi prijedlozi nisu prihvaćeni. Mi smo dali u proceduru kao klub izmjene tih zakona i tražimo i dalje da se to ozbiljno razmotri i da se jedinicama lokalne samouprave koji imaju fiskalne kapacitete, koji imaju kadrovske kapacitete omogući da mogu preuzeti osnivačka prava jer su sadašnja osnivačka prava u većini dodijeljena dekretom, osim nekih gradova koji su na vlastite zahtjeve preuzeli osnivačka prava na svojim osnovnim školama, od županija, jer su to županija u kojim oni djeluju odobrile. Nije u redu, da netko tko je dobio dekretom osnivačka prava, sada može zabraniti prijenos i osnivačka prava onima koji žele ulagati u svoje škole. E ti, te lokalne samouprave, koje i nemaju osnivačka prava ali imaju škole na svojim područjima, imaju djecu koja idu u škole, njima se svakako treba omogućiti staviti na neki način, makar u nekom moralnom obavezu da iz ovih prihoda koji su znatno pojačani izmjenama poreznih zakona, financiraju jedan dio troškova za svoje školarce. Da li su to radne bilježnice ili neki drugi pribori, njima to treba omogućiti. Dakle po našem sudu besplatni udžbenici da, ali oni besplatni udžbenici koji su obavezni i bez kojih se ne može, a ovaj dio, to je na račun države, a onaj dio, dodatni sa radnim bilježnicima, sa svim ostalima ide iz lokalnih samouprava. Uz ovaj amandman koji ćemo tijekom rasprave dostaviti da se u čl. 3. zakona odredi da tableti idu kao udžbenik od 6 razreda osnovne škole mi smo spremni podržati ovaj zakon, naravno i uz jedan vjerujem modificirani dorađeni amandman oko besplatnih udžbenika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrgu, prelazimo na sljedeću raspravu u kome Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, gđa ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Mi u GLAS-u i HSU nemamo glavne primjedbe ono što postoji u tekstu zakona, nego u prvom redu čega nema u tekstu zakona ili kao podloga teksta zakona, a smatramo da bi trebalo biti. Prvo u drugom čitanju ugl. je zakon isti kao i u prvom, možda neki manji dodaci su uneseni, ali koliko vidim je isti, tako da zapravo ista primjedbe i ista rasprava bi skoro vrijedila za drugo čitanje kako smo imali u prvom čitanju. Pa ću ja umjesto da ponavljam svoju raspravu iz prvog čitanja, povodom ovog zakona reći neke stvari koje mi smatramo da su ili problematične ili da bi ih zakon na neki način trebao obuhvatiti bilo kao svoj sastavni dio, bilo kao preduvjet. Dakle, glavno pitanje čega u ovom zakonu nema, a što bi da bi on bio smislen trebalo biti koncept sadržaja koji se u udžbenicima servira odnosno prezentira učenicima. Da bi mogli imati taj koncept sadržaja, potrebna je neka podloga, potreban je koncept da tako kažem da ne ponavljam sve one riječi koje smo puno upotrebljavali sadržaja koji će se predavati i ideja koja će se prenositi potrebno je jasno imati sliku na temelju koje se onda znanje selekcionira i prenosi učenicima u razredu. Pa da ipak popustim i upotrijebim tu riječ, drugim riječima potrebna je kurikularna reforma. To je koncept onoga što se u školi uči. Vi puno govorite o tome i ja mislim da je dobro i ja ne podržavam ove primjedbe vezane na informatizaciju. Mislim da mi svi malo stariji moramo se priviknuti na činjenicu da su djeca otišla naprijed i da oni upotrebljavaju tablete i upotrjebljavaju mobitele itd. za informiranje i da već mala djeca pikaju po ekranima, pokušavajući naći neke sadržaje. I ako išta sa takvim jednim pristupom se možda izjednačava ili doprinosi izjednačavanju informatičke pismenosti između djece u većim sredinama, dakle u gradovima i djeca u manjim sredinama kojima možda to nije tako dostupno. Tako da što se toga tiče vaše mišljenje je da to nije nešto što bi trebali odbaciti ili kritizirati. Našem mišljenje je da je ono što bi trebali kritizirati je da nema koncepta šta će se na tim tabletima pisati ili čitat. I šta će oni tim učenicima prenositi. Kurikularna reforma kao što je poznato postoji. Postoji tekst Budak Jokić i suradnici koji je definirao sadržaj, pristup sadržaju, selekciji sadržaja, cijeli veliki posao. Vi možete reći mi izvodimo iz toga koncept udžbenika, koncept sadržaja onog što se preko tih tableta prenosi ili mi to odbacujemo i izvodimo iz nečeg drugog, to je apsolutno legitimno da kažete, ali morate reći iz čega to izvodite. Dakle, ako nije ovaj koncept koji vam stoji na raspolaganju, razrađen je i može se upotrijebiti onda je pretpostavljam nešto drugo. Ali što je to drugo? To nam nije poznato, nikad nije prezentirano ili možda to ne izvodite ni iz čega. Nego prvo definirate alate a onda ćete definirati sadržaj. To je dosta opasan pristup, jer kako god sofisticirana informatička razina na kojoj, koju koriste u školi ili na koju se oslanjate u nastavi staro je pravilo garbage in, garbage out. Drugim riječima ako ubacujete u taj sustav smeće, odnosno loš sadržaj, van će izaći isto loš sadržaj. Sama činjenica da to nije na pločici i kredi nego je na ekranu što se sadržaja tiče ne čini ništa. Što se onog što će djeca učiti i na koji način će izlaziti iz škole i sa kojim instrumentarijem intelektualnim, s kojim znanjem će izlaziti iz škole o tome to ne govori ništa. Što novo donosi ponovno da ne ponavljam raspravu iz prvog čitanja koja je, isto se odnosi i na ovo jer je isto, što novo donosi ovaj zakon? Ja bih rekla glavnu novost što donosi je limitiranje cijene udžbenika i težine udžbenika. Ovo sa težinom je gotovo su realistički. Dakle da u Ministarstvu vaši suradnici važu udžbenike kako bi odredili koliko će oni smjeti težiti u slučaju da sve ionako prelazi na tablete to je irelevantno. U situaciji u kojoj bi udžbenici trebali u većini moći ostati u školi također je irelevantno. Ali šta će biti sadržaj tih udžbenika, šta će u njima pisati to nitko nije vagao, niti je itko određivao na koji način će se selekcionirati ta povjerenstva, ti ljudi koji će pisati ili selekcionirati udžbenike, recezenti osim da ne smiju biti jedno te isti ljudi niti međusobno rodbinski povezani. Meni je jasno da vama u ovoj situaciji nije lako jer nemate baš puno saveznika, nemate saveznika ni u opoziciji ali bome koliko ja vidim nemate saveznika ni u vlasti. Međutim, tim više nemate šta izgubiti. Znači bilo bi po mom mišljenju racionalno ovdje s vaše strane ponuditi ukupni koncept, ponuditi jedno viđenje sadržaja pa ako ga odbace, odbacili su ga na nečem važnom a ne na generalnoj antipatiji. Odbacili su ga na nečemu što ima smisla, nečemu što je vaš stav što se sadržaja tiče. Mi se možemo s tim složiti, ja ili bilo tko drugi se sa time može složiti ili biti vehementno protiv toga ali barem se onda radi o nečemu za što se čovjek založio, izložio ima smisla, mijenja sadržaj onoga što se u školi predaje ili govori, pa na tome sa štitom ili na štitu, dakle pobijedite ili izgubite. Informatizacija po našem mišljenju dobra stvar, mi nismo protiv toga, ali sadržaj je jedino ono što tu informatizaciju čini smislenom ili besmislenom i zbog toga mislim da ste se trebali odlučiti da predložite nešto u tom smislu, nešto što ima sadržaj, nešto što je opipljivo i donijet će neku faktičnu promjenu. Iskoristit ću ovu priliku da uputim određenu kritiku i sa iz jedne druge perspektive, naime pardon, naime kako god tehnički napredno, informatički napredno bili definirani udžbenici, kako god precizno bila izvagana njihova fizička težina, kako god točno bile limitirane cijene, koliko god se dodatne slobode dalo ministru i ministarstvu da određuje i definira ove kataloge i ubrzava cijelu proceduru, u situaciji u kojoj su učitelji i profesori očito izloženi zaista nemogućim uvjetima čini se u mnogo situacija, izloženi pritiscima ne samo u razredu i nemogućnosti održavanja normalnih uvjeta u razredu, nego i pritiscima od strane roditelja, sve ovo pada u vodu. Naravno da bilo kakva vrsta fizičkog nasrtaja na učenike nije dopustiva, ali zato ako hoćemo govoriti o metodi onda zaista treba osmisliti načine i metode kako se bez fizičkog nasrtaja u razredu u školi može sačuvat dostojanstvo profesora i učitelja, može ga se il je sačuvati od napada učenika, pritisaka od strane roditelja od nemogućnosti da održava disciplinu, jer bez toga a ja bi rekla da u tom pogledu bijući sama na neki način u svojoj da tako kažem prvobitnoj karijeri učiteljica, bez toga čak i sadržajne promjene padaju u vodu i ništa ne znače. A kamoli da li vi to predajete ili prenosite kroz tablete ili tablice odnosno pločice. Dakle, ako nema mogućnosti da se ostvari ne samo normalne uvjete u razredu, a to zaista ide sa definiranjem i disciplinskih i radnih i svih drugih uvjeta koje profesori i učitelji imaju na raspolaganju, bez toga nema mogućnosti prenošenja znanja ne samo iz čisto običnih tehničkih razloga da vas ljudi ne slušaju odnosno đaci ili djeca u školi ne slušaju viču nemaju nikakve, nikakvu koncentraciju na ono što se u razredu govori nego je i zato što učitelje i profesore ne poštuju. A ako učitelje i profesore ne poštujete kako ćete poštovati znanje koje vam oni prenose. I to mi se čini da je tema s kojom bi se morali vrlo ozbiljno uhvatiti u koštac ne kao scheinhaichfeler, dakle kao nekakva kozmetička poboljšica, nego kao srž problema, kao ono što je u temelju sposobnosti škole i učitelja da uče. Mi smo vam u prvom čitanju dali neke sugestije, vidim da vas se nisu previše dojmile, pa da nije ništa od toga uvršteno u ovo drugo čitanje, mi nećemo moć podržati ovaj i ovakav zakon.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Vesni Pustić, prije nastavka rasprave na galeriji su nam se priključili učenice i učenici srednje škole Biograda na moru i njihovi profesori i profesorice, pa ih srdačno pozdravljam i želim ugodan boravak u Hrvatskom saboru. [[Pljesak.]] Zahvaljujem u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo, poštovani podpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena ministrice Divjak sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege, evo na samom početku prije svega pridružujem se pozdravu, pozdravima našim učenicima koji su nam došli u goste. Evo dakle, pred nama je kao što vidimo Konačni prijedlog Zakona o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu u njegovom dakle konačnom obliku, podsjetit ću da je ovaj prijedlog zakona dobio dakle konačni prijedlog dobio pozitivno mišljenje Vlade RH, a jednako tako raspravio ga je i većinom glasova prihvatio matični Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Podsjetit ću na početku da je problematika udžbenika za osnovnu i srednju školu u RH, po prvi puta regulirana postojećim dakle, još uvijek vrijedeći zakonom o udžbenicima za osnovnu i srednju školu 2010. i ovaj zakon je do sada imao jednu izmjenu koja je bila više strukturne nego sadržajne naravi. I postojećim zakonom uređen je postupak uvrštavanja, odbrojavanja izbora i povlačenje iz uporabe udžbenika, govorim sada o ovom zakonu, o ovom prijedlogu udžbenika i dopunskih sredstava, jednako tako, regulirano je odobrenje i uporaba pomoćnih, nastavnih sredstava za učenike osnovne i srednje škole, isto tako financiranje nabave udžbenika i dopunskih nastavnih sredstava, sredstvima iz državnog proračuna, a među namjerama osnovnima, donošenje ovog zakona, ističem onu prije svega za jasnijem i kvalitetnijem uređivanje načina odobravanje udžbenika i drugih obrazovnih materijala koji prati stvarne potrebe školskog sustava. Zatim jednako tako uređivanja postupka odobravanja, uvrštavanja u katalog izbora i povlačenja iz uporabe udžbenika i drugih obrazovnih materijala za učenike osnovnih i srednjih škola i naravno uređivanje pitanja vezanih uz promjene udžbenika koje su dakle, predviđene kurikularnom reformom, na razini osnovne i srednje škole. A jednako tako ovim zakonom dakle, uređuje se postupak odobravanja i uvrštavanja u katalog izbora i povlačenje iz uporabe udžbenika i drugih obrazovanih materijala i to je ono zašto sam na početku spomenula prethodni zakon. Mi smo na snazi i još uvijek imamo nekoliko dana do izglasavanja ovog zakona na snazi postojeći Zakon o udžbenicima, dakle, iz samog naziva jasno Zakon o udžbenicima, dok danas raspravljamo o Zakonu o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima i u tom smislu govorimo i o svim onim pratećim materijalima pa između ostaloga i digitalnim sadržajima koji prate udžbenike. Jednako tako ovim prijedlogom ministru nadležnom za obrazovanje daje se mogućnost da katalog obveznih udžbenika i pripadajućih svih dodatnih dopunskih, odnosno, nastavnih sredstava svake g. za pojedine razrede, odnosno, za pojedine programe katalog … [[Govornik se ne razumije.]] s namjerom omogućavanja lakše prilagodbe kataloga stvaran potrebe za udžbenicima u osnovnim i srednjim školama. Isto tako, osigurava se mogućnost nasljeđivanja onih tiskanih udžbenika koji nisu radnog karaktera uz naravno izuzetak pojedinih predmeta u razrednoj nastavi osnovnoj školi, gdje je to potrebno zbog razvoja vještina, nekih vještina kod učenika i naravno s obzirom na to da se radni udžbenici ne mogu nasljeđivati, otvorena je i mogućnost da se oni biraju svake g. Jednako tako, kao što sam rekla, skraćuje se i pojednostavljuje procedura odobravanja i odabira udžbenika, koja bi se trebala obavljati u istoj godini i to unutar 6 mj. u razdoblju od sječenja do lipanja tekuće g. a naravno novi naslovi bi bili u uporabi već od mjeseca rujna. I ono što je evo novost u odnosu na sadašnje stanje, ovim zakonom dakle, dopunska i pomoćna sredstva nastavna sredstva postaju drugi obrazovni materijali, koji će biti omogućeni na korištenje, a o njihovom korištenju odlučivati će škola, odnosno, učitelji i nastavnici, čime evo je dodatno omogućena povećana autonomija, korištenja nastavnih, različitih dopunskih i dodatnih nastavnih materijala za same učitelje. Naravno potiče se zakonom i digitalna transformacija učenika i ono što smo već nekoliko puta naglasili zakonom se osim mase regulira i najveća dopuštena cijena udžbenika. I sada znademo da smo evo na temu ovog zakona, održali niz konsultacija, kako s našim kotacijskim partnerima, tako i sa predlagateljem, odnosno, ministarstvom, vezane ne samo za primjedbe matičnog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu nego i za prijedloge pojedinih saborskih zastupnika. I evo, ono što donosi konačna verzija zakona, dakle, ono što su razlike između prvog čitanja i evo, prijedloga konačne verzije zakona, dakle, prije svega, ja ću ih kratko pokušati nabrojiti, dakle u čl. 3. pojam udžbenika definiran je na način, da za razliku od prve verzije, prvog čitanja, udžbenik postaje obvezni obrazovni materijal i izazov predmeta s pretežito odbojnom komponentnom i taj materijal služi kao cjeloviti izbor za ostvarivanje svih odgojno obrazovnih ishoda, utvrđenim predmetnim kurikulumom, za pojedini razred i predmet. I naravno ostalo je definicija da udžbenik može biti ili tiskani i ili elektronični. Jednako tak, odgojni predmeti, razredi u kojima će se koristiti udžbenici biti će definirani pravilnikom. Nadalje imamo prihvaćenu primjedbu vezano uz čl. 4. stavak 1 koja se odnosi na revidiranje i izračuna cijena po principu linearnosti pri čemu je uzet u obzir broj obveznih sati, sati obveznih predmeta, kao i sam broj predmetima u različitim razredima. I u tom smislu je izmijenjen koeficijent u formuli izračuna najveće dopuštene cijene, na način da su se koeficijenti za 5 i 6, odnosno 7 i 8 razred uskladili u odnosu na koeficijent za razrednu nastavu tako da kolorira s brojem sati i brojem predmeta. I naravno sukladno tome, izmijeni su koeficijenti u formuli u čl. 4 stavku 1 konačnog prijedloga zakona. Udio cijene elektroničkog dijela udžbenika, u ukupnoj cijeni udžbenika odrezivati će se pravilnikom sukladno komponentama elektroničkog udžbenika iz stavka 3 stavka 4. Jednako tako u čl. 6 definiran je postupak recenziranja drugih obrazovnih materijala na način da je propisano da agencija nadležna za obrazovanje je dužna u roku od 30 dana dati odobrenje za objavu a na temelju mišljenja stručnog povjerenstva za procjenu ovih sadržaja, ovu izmjenu smatramo jako bitnom i jako važnom u odnosu na prethodnu verziju, prvu verziju, prvo čitanje gdje ovakvi sadržaji nisu trebali prolaziti nikakve filtere, smatramo da je ovo jako bitno. Nadalje, dopunjen je članak na način da se u stavku 5. doda alineja u kojoj se navodi sažetak recenzije koji je potrebno priložiti kako bi se osiguralo da se prijavi udžbenika osigura i ovaj važan dokument i naravno, rok za predaju udžbenika na javni poziv u članku 6. stavku 4. povećan je na najmanje 90 dana i naravno dana je prijelazna odredba kojom je propisano da će rokovi za predaju i za davanje stručnog mišljenja o usklađenosti udžbenika propisan u članku 8. stavku 1. za školsku godinu 2018./2019. g. iznositi 60 dana od dana zaprimanja prijave. I naravno u članku 16. propisana je ovlast Vlade Republike da sukladno raspoloživim financijskim sredstvima, može donijeti odluku o sufinanciranju nabave udžbenika i drugih obrazovnih materijala. Također propisana je i ovlast Vlade RH za donošenje odluke o sufinanciranju nabave i drugih obrazovnih materijala u elektroničkom obliku kako bi se poticala digitalna transformacija u školama. Nastavno na to, u članku 16. dodan je stavak 7. u kojemu je navedeno kako će škola odluku o korištenju komercijalnih i drugih obrazovnih materijala donijeti najkasnije do 15. srpnja što smatramo također bitnim i naravno pojašnjena je procedura odobravanje objave drugih obrazovnih materijala u virtualnom repozitoriju a detalji će biti propisani pravilnikom što jednako tako smatramo izuzetno bitnim. I naravno radi pojašnjenja pojma odgojnih predmeta u smislu ovoga zakona, definicija predmeta s pretežitom odgojnom komponentom prebačena iz članka 16. u članak 3. i rečeno je dakle, određeno je da za te predmete udžbenici nisu obavezni a naglasak je stavljen na druge obrazovne materijale pri čemu će predmeti sa naglašenom odgojnom komponentom u kojemu će se koristiti udžbenici biti definirani pravilnikom. Dakle, zaključno, na temelju evo svega izrečenog, Klub zastupnika HDZ-a podržati će Konačni prijedlog Zakon o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu pri čemu naglašavam da je HDZ svjesna činjenice da živimo u 21. st., svjesna je činjenice da živimo u društvu snažno obilježenom trendom digitalizacije koju ne možemo niti negirati niti izbjeći ali jednako tako naglašavamo da u skladu sa svim trendovima ponavljam, kojih moramo biti svjesni i koje moramo osvijestiti, digitalizacija, informatizacija škole mora biti dobro pripremljena, mora biti dobro strukturirana, ne smije biti lomljena preko koljena samo zato da bi se prikupili politički bodovi, mora biti provedena u kontroliranim uvjetima i to ne nauštrb materijalnog statusa škola, ne nauštrb materijalne opremljenosti škole kako ne bismo doista došli u situaciju da se ponašamo na tragu Marije Antoanete i uzrečice „Ako nemaju kruha, neka jedu kolače“, pritom znademo, već smo to nekoliko puta rekli da kruhom smatramo materijalne uvjete škole a kolačima digitalizaciju. Jednako tako podsjećamo, pa evo i ministricu podsjećamo da je nekako projekt prijelaza naše škola na rad u jednu smjenu koji itekako omogućava bolju kvalitetu rada u našim ustanovama, ostao u sjeni i ostao je negdje po strani, raspravljamo o puno drugih stvari a ovo je ostalo po strani i jednako tako smatramo je potrebno razmisliti i staviti u fokus pozornost i mogućnost besplatnih udžbenika, naravno da tu ideju podupiremo ali jednako tamo smatramo da je potrebno osmisliti dobar model u suradnji svih zajedno, da je potrebno argumentirano o tome raspravljati, slušati jedni druge, uvažavati jedni druge a naravno sve što donosi ovaj zakon u praksi i njegove implikacije u praksi, vrlo brzo pokazati će vrijeme, vrlo brzo, a onda ćemo moći eventualno raspravljati o tome što praksa pokazuje i što će u praksi biti potrebno izmijeniti ili popraviti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Bedeković. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i nezavisnih zastupnika, poštovani kolega Kažimir Varda, izvolite kolega.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovana ministrice sa suradnicima. Nastavno na i moju repliku, ja mislim da mi ovdje u Saboru svi u najboljoj namjeri raspravljamo o zakonskim prijedlozima kako bi oni bili što bolji i kako bi se u praksi mogli implementirati ali normalno, ja ne dolazim iz obrazovnog miljea pa s obzirom na uvjete u kojima radimo kao zastupnici, skupljate informacije od stručnih osoba koje vam mogu pomoći u razmišljanjima kad iznosite svoja stajališta, ona ne moraju uvijek biti po vašoj mjeri ali je dobro da ih saslušate i da o tome razmislite. Naime, počet ću sa sljedećim, moram skratiti, imam ja toga dosta. Od zadnjih Izmjena i dopuna zakona o odgoju i obrazovanju kojega smo donijeli 13. srpnja ove godine u čl. 3 st. 5 stoji da nacionalni kurikulum i okvirni nacionalni kurikularni dokument donosi ministar odlukom. Poštovana ministrice, Izmjenama i dopunama tog istog zakona je 2008., 2012. i 2013. nije bila ova, za mene vrlo važna riječ-odlukom, donosi ministar odlukom. Žao mi je što ne sluša, ali dobro, ima svoje mišljenje o tome. Prema tome, ispada da vi kao aktualna ministrica ostajete jedina odgovorna osoba za nacionalni kurikulum i okvirni nacionalni kurikulum pa od tuda, ne daj bože da to znači da se i vi svrstavate iza nečijeg lobija ili da sutra onaj poznati pojam šuvarijada kojeg smo imali u jednoj od obrazovanih reformi zamijenimo nekim drugim pojmom jer ste zapravo, izmjenom tog zakona kojeg smo mi usvojili u 7. mj. na sebe preuzeli takvu odgovornost. Dalje, logično se nameće pitanje je li jeftiniji i lakši udžbenik određivanjem težine učeničke torbe o čemu smo govorili u 1. čitanju prijedloga zakona, da li ide na uštrb odgojnih predmeta. Držim da upravo odgojna komponenta u obrazovnom sustavu ostaje najveći problem u školi o čemu svjedoči i slučaj u Čakovcu i svjedočenje brojnih vrlo mučnih ponašanja učenika na učitelje i nastavnike. Dakle, mogli bi se složiti da to nije samo problem pedagoškog rada nego i u odgoju koji je donesen od negdje drugdje, ali škola je obrazovna i odgojna ustanova. Usput koristim priliku, makar nije predmet ovog zakona, da bi vaše ministarstvo trebalo poduzeti sve mjere da se izmjenama u kaznenom zakonodavstvu učiteljima i nastavnicima osigura status služene osobe, kao što je to slučaj s medicinskim osobljem. Kako mi shvaćamo, izmjena elektroničkog udžbenika ili njegovog dijela, u čemu smo se referirali u obrazloženju amandmana koje je naš klub podnio, nije opravdana niti prihvatljiva. Zakonom je precizno utvrđena procedura mogućih izmjena i ne postoji prostor za drugačije postupanje s izmjenama ovih udžbenika. Naprotiv, na ovaj način se otvara mogućnost određenih manipulacija, čak otvorenih pogodovanja, tvorcima elektroničkih udžbenika koji bi na ovaj način isti mogli mijenjati bez propisane procedure po završetku svake nastavne godine. Takvo je postupanje dijametralno suprotno postupanju koje zakon određuje za tiskane udžbenike i njegovu izmjenu i korištenje. Dakle, trajanje tzv. papirnatog udžbenika je 4 godine, a licence elektroničkih verzija 1 godinu. Ne krije li se prisilna digitalizacija i pretjerana informatizacija u priči o laganim i jeftinim udžbenicima, dok je u pozadini nešto drugo? Što se tiče cijene, cijene elektroničkog dijela udžbenika u prvom prijedlogu zakona, dakle, u prvom čitanju, imali ste da je ta cijena najviše 20% od tiskanih udžbenika iz čl. 3 st. 6. U konačnom prijedlogu zakona, a kažete da određujete maksimalnu cijenu, taj postotak je izostao. I vi kažete u konačnom prijedlogu zakona, da će za udžbenike koji se sastoje od tiskanog ili elektroničkog dijela, udio cijene elektroničkog dijela udžbenika urediti ministar pravilnikom. To izaziva sumnje. Dakle, ako govorimo o cijeni i da utječemo na najveću moguću cijenu, onda vas molim, zbog čega ste, u konačnom prijedlogu zakona izostavili ovaj maksimalnu cijenu elektroničkog udžbenika, pravilnikom ministar. Nadalje govorite kako bez udžbenika nema kurikularne reforme. Ja nisam, reko sam, stručnjak za obrazovanje, ali logika mi nalaže, da bez kurikuluma nema udžbenika. Dakle, najprije bi trebali odrediti kurikulum pa onda dati tiskati bilo u kojem obliku udžbenike. Što ga ne ide. A vi kažete, da bez ovog zakona o udžbenicima, nema kurikuluma. Meni to, oprostite, nije logično. Meni to nije logično. Naime, uveli smo zapravo školu za život. To negdje traje, ne znam, 3 i pol mjeseca. Je li imamo evaluaciju te škole za život? Ako ste ju i započeli, to je vrlo kratko razdoblje da bi mogli dobiti rezultate koji će nam dati konačno kakav taj kurikulum treba izgledati za tu školu za život. A onda, na osnovu toga, odrediti kako će izgledati i u kojem obliku udžbenici. Meni je to logično, možda vama nije, ali ja ne vidim drugu logiku. Rezultati te evaluacije, ne znam da li ih imate, nama nisu prikazani, nisu nam prikazani, a s druge strane neki neuroznanstvenici i psiholozi s uglednih sveučilišta koji se bave psihologijom dječjeg razvoja upozoravaju na činjenicu da se digitalizacijom procesa učenja mora krenuti oprezno. Nije isto primjenjuje li se ono na učenicima prvog ili četvrtog razreda osnovne škole ili na učenicima u srednjoj školi. Do sad smo govorili o pogodovanju izdavačkom lobiju. E, sad ja postavljam pitanje uvodimo li mi u ovim neki novi IT, lobi IT industrije i ko će te troškove eksperimenta zapravo platiti nakon što usahnu sredstva iz EU. Ovde su kolege govorile o broju ne znam tableta, pametnih telefona, kompjutera, 370, 317.000 je samo osnovnoškolaca. Stavljamo li time učenike boljeg materijalnog statusa u povoljniji položaj u odnosu na one iz siromašnijih …/nerazumljivo/… da ne govorimo da ni pokrivenost internetom u Hrvatskoj nije podjednaka i da će time profitirati djeca iz razvijenih sredina nauštrb onih manje razvijenih. Ustavom je zajamčeno pravo na obrazovanje pod jednakim uvjetima, a ovakvim prijedlogom zakona mi produbljujemo čini mi se jaz u dostupnosti obrazovanja i zato i smo dali amandman baš zato da udžbenici baš za osnovnu školu idu na teret državnog proračuna. Poštovana ministrice, nekoliko riječi kolko stignem o dualnom sustavu obrazovanja, a vezano je opet za udžbenike. Za ovu školsku godinu napravili ste reformu kroz modernizaciju sadržaja za neka trogodišnja zanimanja, kozmetičar, dimnjačar, staklar, prodavač. Modernizacijom sadržaja izbačeni su nastavni predmeti, dakle zbog kilaže sutra koji se smatraju dijelom općih predmeta povijest, biologija, geografija jer valjda nije važno da dimnjačar razumije vrijeme i prostor u kojem se nalaže, nalazi. Slažem se da su važni strukovni sadržaji, ali budući dimnjačar osim dimnjačarstva bit će i građanin Hrvatske i Europe i globalnog svijeta. Teško da će mu sati prakse pomoći u snalaženju u društvenim i ekonomskim zbivanjima koja ga okružuju. Istina da naši učenici u osnovnoj školi imaju veliki broj i općih sadržaja, ali treba težiti cijelo životom učenju, pa učenici s 12 odnosno 16 godina nisu iste osobe i njihov doživljaj svijeta je različit, a zadaća moderne škole je učiti učenike misliti i snaći se u šumi informacija. Dakle, od općih predmeta u strukovnim školama ostali su hrvatski jezik, dijelom matematika koja se upakira u matematiku u struci, tjelesna i zdravstvena kultura i vjeronauk. Do sada su trogodišnje škole imale u nastavnom povijest u prvom razredu, a sadržaj je bio hrvatska povijest, toga sada nema. Naravno da nastavni kurikulum ne treba raditi zbog zaposlenih nastavnika jer se oni mogu prekvalificirati informatičare kako je to i javno rečeno, ali u svakom slučaju treba razmišljati o poučavanju vrijednosti koja se usvajaju u formativnoj dobi mladih osoba od 14, 15 do 17, 18 godina. Škola bi u svakom slučaju trebala i dalje biti odgojno-obrazovna institucija, a teško da ćemo strukovni sadržaj, da će strukovni sadržaji smanjiti nasilje i netoleranciju među osobama, mladim osobama. Tu bi stao pa ću u pojedinačnoj raspravi nastaviti jer nemam dovoljno vremena. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Kažimiru Vardi. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovana kolegica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi podpredsjedniče sabora, gospođo ministrice sa suradnicima, Klub zastupnika SDSS-a u prvom čitanju je podržao prijedlog zakona ali smo istaknuli određene nejasnoće te predložili neka od mogućih rješenja, dakle evo sve u cilju što kvalitetnijeg konačnog prijedloga. Jasna nam je namjera da se pridonese jasnijem i kvalitetnijem uređenju načina odobravanja udžbenika i drugih obrazovnih materijala koji prate stvarne potrebe školskog sustava. Ovo je dakle, prvi korak u približavanju modernim trendovima europskim trendovima, dakle koji potiču i autonomiju u školama i to možemo prihvatiti. Prijedlogom zakona odobrit će se i u katalogu uvrštavati samo udžbenici, dok dopunska pomoćna nastavna sredstva postaju drugi obrazovni materijali i na taj način korist će se kao što sam rekla praksa zemalja EU. Komercijalni i drugi obrazovni materijali nalazit će se u virtualnom repozitoriju, a prolazit će provjeru agencija usklađenosti drugih obrazovnih materijala sa znanstvenim načelima i etičkim normama, pa da su pedagoški, psihološki i didaktički, metodički primjereni za korištenje u nastavi te u skladu sa ishodima kurikuluma. To je svakako smatramo u redu i dakle svojevrsna je putem ovi, svojevrsna je kontrola, dakle koju je potrebno da odradi agencija. Otvara se mogućnost korištenja besplatnih i drugih obrazovnih materijala koji se dakle neće formalno odobravati i o njihovom korištenju odlučivat će se škola, odlučivat će škola odnosno učitelji u skladu sa zahtjevima kurikuluma i smatram da je krajnje vrijeme da zaista prosvjetni radnici odnosno učitelji imaju tu jednu autonomiju i naravno da sve to zavisi od osobe do osobe uostalom i cijeli taj proces učenja i predavanja zavisi od profesora do profesora. Novim zakonom će se ministru nadležnom za obrazovanje omogućiti da otvara katalog svake godine za pojedine razrede ili programe u svrhu njihove prilagodbe stvarnim potrebama za udžbenicima. Moje pitanje dakle odnosilo se kako će se odrediti upravo te stvarne potrebe, oće li to biti dužnost stručnih aktiva za prikupljanje podataka s terena koji će ih dakle obrađivati i interpretirati jer u članku 6. stavak 1. predloženog zakona navedeno je da ministarstvo nadležno za obrazovanje ima namjeru izmjene kataloga, dakle da iskazuje javnim pozivom u kojem se navodi za koje se udžbenike mogu podnijeti prijave nakon što je udžbenik bio u upotrebi najmanje 4 godine osim ako za izmjene kurikuluma ne zahtijevaju, dakle ne zahtjeva se ranija izmjena. Izmjene kurikuluma ili prosudba ministarstva za pokretanje tog postupka je zapravo odozgo ali uočene nedostatke na terenu imamo od dole i neprilagođenost udžbenika potrebama nastavnika odnosno učitelja, učenika će se dakle, prenijeti na Ministarstvo. Po kojim će se kriterijumima osim evaluacijskih izmjena kurikuluma odrediti nakon te 4 godine, je li novi udžbenik potreban. To je dakle jedna od nedoumica koje smo uočili u ovom zakonskom Prijedlogu. Pozdravili smo činjenicu da se Zakonom prvi put definira najveća dopuštena cijena mase kompleta udžbenika po razredima i to je svakako nastojanje da se smanji težina školske torbe, i naravno da smo svi za to zainteresirani. Zakonom se osigurava mogućnost nasljeđivanja tiskanih udžbenika koji nisu radnog karaktera. Izuzetak su pojedini predmeti u razrednoj nastavi osnovne škole gdje je neophodno, gdje je to neophodno zbog razvoja vještina kod učenika. Kada su u pitanju ograničenja za izradu udžbenika pored taksativno navedenih načela, kao što smo imali prilike čuti kako je reagirao Odbor, važno je istaknuti da sadržaji udžbenika treba da budu u skladu sa znanstveno utemeljenim činjenicama, ovo je zaista važno jer treba imati u vidu današnju dostupnost informacija i razvijati kod djece i mladih prije svega kritičko razmišljanje i mogućnost prepoznavanja i razlučivanja podataka zasnovanih na znanosti i u svojoj replici sam dobila odgovor, da će to biti uređeno Pravilnikom. Nekoliko stvari ću reći kada je u pitanju obrazovanje manjina odnosno na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Dakle, člankom 11., Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i člankom 6., Zakona o odgoju i obrazovanju na jeziku i pismu nacionalnih manjina, Ministarstvo ima obvezu utvrditi i donijeti dio nastavnog plana i programa koji se uz opći dio obavezno sadrži i dio čiji je sadržaj u vezi sa posebnošću nacionalne manjine. Dakle, maternji jezik, književnost, povijest, zemljopis, likovna i glazbena kultura odnosno umjetnost. Istakli smo i u prethodnoj raspravi, neophodnost suradnje sa Institucijama manjinskih zajednica u izradi tih programa, te dakle njihove primjene u školama. Istakli smo problem u izradi nastavnih planova i programa te odobravanja novih udžbenika bez kojih nema kvalitetne nastave, naravno uopće, ali i nastave na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Kvalitetno izrađene nastavne planove i programe možemo očekivati i realizirati uključujući dakle, blisku i nužnu suradnju sa učiteljima i profesorima iz nastave, iz tako zvane nastave na manjinskom jeziku odnosno iz reda pripadnika nacionalnih manjina. U realiziranju obveznog nastavnog plana i programa, i nacionalnoj grupi predmeta, nacionalne manjine imaju tako zvanu ugrađene sadržaje do 30%, koji se odnose na nacionalnu povijest, zemljopis, glazbenu i likovnu kulturu. Kada je riječ o srpskoj nacionalnoj manjini, do sada nije definirana satnica za takve sadržaje, a sadržaji nisu definirani odnosno nemamo pisane kurikulume za neke predmete i svakako da je to pred, da je to potrebno u što skorije vrijeme i razriješiti. Istakli smo dakle važnost i potrebu sufinanciranja cijelog procesa, razlike zbog cijene dakle male naklade za srpski jezik i dakle, tu cjelokupnu nacionalnu grupu predmeta. Ujedno smo istakli da je u članku 11., Prijedloga Zakona regulira korištenje udžbenika izrađenih na jeziku i pismu nacionalnih manjina, i da je potrebno predvidjeti i regulirati mogućnost da iznimnim slučajevima ministar obrazovanja može odobriti upotrebu novog udžbenika za pripadnike nacionalnih manjina. Također jedan element koji svakako je moguće, u ovim zakonskom prijedlogom ipak zanemaren, to je, to pisanje rukom i smatramo da pisanje rukom, sastavljanje cjelovitih tekstova, smislenih struktura, upotrebe olovke i papira je neophodno kao jedan didaktički element i to nije samo, pisanje dakle nije samo jezička i misaona vježba, nego i motorička, i svakako da je to relevantno za razvoj djeteta, od tud naša ideja, koja kao što vidimo nije prihvaćena, da se razmisli o mogućnosti korištenja elektroničkih udžbenika, dakle, tih materijala nakon 4-og razreda osnovne škole. Ono što je uvaženo, naša sugestija koja je uvažena odnosi se, dakle na, da katalog sadrži imena recenzenta koji je proveo metodičku i stručnu recenziju, to je dakle prihvaćeno, i govori se, govori da se prijava, prijavi udžbenika priloži i sažetak metodičke i stručne recenzije. Na kraju svojeg izlaganje, samo ću još reći da, ne znam je li to uobičajeno, nadam se da mi predsjedavajući neće zamjeriti, osvrnut ću se samo kratko na izjavu, na diskusiju kolege Hrga, koja se odnosila na prijenos osnivačkih prava na jedinice lokalne samouprave, koje također, njegovu diskusiju apsolutno podržavam i kada je u pitanju Klub nacionalnih manjina, po ovom pitanju ima apsolutno saveznika u nama, i kada je u pitanju prijenos osnivačkih prava i taj članak 96., stavak 3., dakle, imamo jedan diskriminatorni primjer koji se događa u Vukovarsko-srijemskoj županiji. Dakle, gdje imamo neujednačenu praksu prijenosa osnivačkih prava, pa se tako u roku od 21 dan od podnošenje Zahtjeva za prijenos osnivačkih prava grada Vukovara završi cjelokupni prijenos, a kada su u pitanju tri Općine mahom naseljene pripadnicima srpske zajednice, gotovo četiri godine se o tim Zahtjevima niti ne odlučuje. Trenutno se traži tako zvano vjerodostojno tumačenje Odbora za obrazovanje i tu imamo, dakle, potpuno jednu neugodnu situaciju, gotovo diskriminatornog karaktera i ja se, evo, iskreno nadam da ćemo te nepravilnosti promijeniti, a neki način spriječiti samovolju pojedinih pročelnika koji tumače Zakon onako kako oni baš smatraju da je najbolje bez ideje da postoji mogućnost da za takvo tumačenje budu i sankcionirani. Nadam se da će taj zahtjev Vukovarsko-srijemske županije za vjerodostojnim tumačenjem se uskoro naći i na sjednici saborskog Odbora, te da će o tome biti odlučeno na način kao što je to učinjeno i kada je u pitanju grad Vukovar. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Dragani Jeckov. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime kluba zastupnika SDP-a poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče HS-a. Poštovana ministrice sa suradnicima, nakon prvog čitanja, jako je malo primjedbi, ne samo nas iz SDP-a, nego primjedbi općenito saborskih zastupnika koje su uvažene i implementirane u Konačni prijedlog Zakona o udžbenicima u ovom drugom čitanju. Moram priznati da nisam time iznenađena, to je na žalost postala praksa u Ministarstvu znanosti i obrazovanja, da zapravo ove rasprave u HS-u koje se vode i eventualne primjedbe i pokušaj popravljanja konačnog prijedloga teksta zakona se u načelu shvaćaju poprilično osobno i ne doživljavaju se na jedan ozbiljan i konstruktivan način. No, neovisno o tome, ja ću u ime kluba zastupnika SDP-a, savjesti radi, javnosti radi i dužnosti u ovom HS-u radi, upozoriti na razloge zbog kojih mi ne možemo podržati ovakav Konačan prijedlog Zakona. Ono što ste naveli i sami da ćete prijedlogom ovoga Zakona, zapravo, da je to nekakva vaša misija, i vas i Ministarstva da uvedete hrvatski obrazovni sustav u 21.-vo stoljeće, da prijedlog Zakona jamči kvalitetnije udžbenike, veću slobodu izbora, zaštitu kućnog budžeta i proračuna, te rasterećuje učenika od nepotrebnih sadržaja, pa hajmo redom. Ovaj Zakon po nama ne jamči kvalitetnije udžbenike, u prilog tome ide činjenica da ste cijenu odlučili formirati jedinstveno na svijetu, sukladno težini udžbenika. Znači, vi kao Ministarstvo obrazovanja biste trebali biti zadnje Ministarstvo koje će prezentirati određeni Zakon na populistički način, tipa da ovaj Zakon će omogućiti jeftinije udžbenike i lakše torbe, to je nešto što možda i možemo podnijeti da dolazi iz nekih drugih Ministarstava, ali nikako iz Ministarstva obrazovanja ovako površni argumenti, zapravo, što ovaj Zakon nosi, a niste ih se libili koristiti kao ključne elemente od samoga početka kada je Zakon nastajao i to je način na koji ste, zapravo, komunicirali, da ovim Zakonom idete na ruku učenicima i njihovim roditeljima jer ćete jamčiti lakše torbe i jeftinije udžbenike. Poslije ćemo pokazati kako ni to nije točno i tu ste obmanuli javnost. Ali kažem, Ministarstvo obrazovanja bi trebalo se kloniti ovakvih površnih, paušalnih, jeftinih piar smicalica kojima će prezentirati određeni Zakon. Ministarstvo obrazovanja treba biti to koje će promovirati obrazovanje, koje treba promovirati pristup da ne sudimo knjigu po koricama, nego po sadržaju, a onda slijedom toga i ne bi smijelo pristati, a još manje predlagati u svom zakonskom prijedlogu, Konačnom zakonskom prijedlogu da će se cijena udžbenika, pa recimo, samim time i njegova financijska težina, određivati sukladno njegovoj težini odnosno kilogramima ili gramima. To je nešto što je nečuveno, nešto nečuveno i to definitivno neće jamčiti kvalitetu udžbenika. Struka, ljudi koji se malo više razumiju u ovo od mene, nemojte samo me optužiti da su mi to pisali nakladnici, ne pisali su mi profesori jer ovdje svatko tko uputi ili u javnom prostoru bilo kakvu primjedbu na ovaj Zakon, vi ga a priori odmah proglašavate neprijateljem javnog interesa jer sebe percipirate kao zaštitnicu javnog interesa, onoga tko dovede u pitanje bilo koju stavku Zakona ste u ovom javnom prostoru ovih dana, ovih mjeseci, prikazivali kao nekakve eksponate određenih interesnih skupina, što zapravo, u dosta slučajeva, možda negdje toga ima, ali ne možete generalizirati na takav način, to nije lijepo, ni kulturno. Znači, ljudi koji se razumiju u ovo više od nas, kažu da ograničavanje cijene udžbenika neće nužno smanjiti ni troškove roditelja ako udžbenici dobivaju elektroničku odnosno digitalnu komponentu. Naime, u slučaju elektroničkih dijelova udžbenika, za roditelje se pojavljuje novi trošak nabave i održavanja stolnih, prijenosnih i tablet računala za djecu koju školuju, a kod siromašnijih roditelja i nabava priključaka, te pretplata za kućni Internet, o tome je već i bilo ovdje govora u HS-u. Ovo posebno može pogoditi roditelje s većim brojem djece koja neće moći istovremeno koristiti jedno računalo za korištenje digitalnih komponenti udžbenika, već će možda imati potrebu za nabavom dodatnih računala. Drugo, ograničavanje cijene udžbenika neće nužno imati pozitivne efekte za državni proračun ako će se iz sredstava državnog proračuna sufinancirati nabava tih istih stolnih, prijenosnih ili tablet računala za škole koje će koristiti digitalne udžbenike i sadržaje u nastavi u učionici. Bez dodatnih izdvajanja iz državnog proračuna ili korištenja EU fondova neće biti moguće u svim predmetima koje imaju digitalne komponente udžbenika takve sadržaje koristiti u nastavi škole. Ovim dva argumentima htjela sam samo demantirati, nema ministrice, nju ovo ne zanima što mi imamo za reći, ionako je Zakon kako je ušao u Sabor, tako će izaći, bez obzira što mi ovdje pričali, ali, zapravo su ova dva argumenta koja kaže struka, zapravo samo demantiramo vašu tezu da ćete na ovaj način zaštiti kućni budžet i hrvatski proračun, to naprosto nije točno i to treba reći i nema ništa loše u tome ako će to doprinijeti kvaliteti hrvatskog obrazovnog sustava, ako to košta, neka košta, ali treba biti iskren prema javnosti, a ne obmanjivati hrvatsku javnost. Isto tako, ovo ne jamči kvalitetnije udžbenike, nešto je o tome govorila i kolegica Pusić i ostale kolege u ime kluba. Znači sadržaj je taj koji odrađuje udžbenike, a mi kroz ovaj zakon ne govorimo o sadržaju. Mi imamo sadržaje na kojima godinu dana su radile ljudi i struke imamo kurikularne dokumente s kojima ne znamo što se događa, ne znamo na koji način su implementirani svi oni zaključci, koji smo dobili iz javnih i stručnih raspravi i zapravo jamstvo kvalitete sadržaja, pa samim time i udžbenika od strane ovog ministarstva ne postoji, pogotovo zbog toga što ej u pitanje doveden cijeli koncept cjelovite kurikularne reforme, što se ona u međuvremenu pretovarila u nešto drugo. I zapravo na jedan netransparentan način, javnost nema mogućnost pratiti što se događa u tom dijelu. Tako da time anuliramo i ovaj argument kojim ste rekli da ćete rasteretiti učenike od nepotrebnim sadržajima, hajte, kako? Zakonom o udžbenicima ćete rasteretiti učenike od nepotrebnih sadržajima, pa to se radi kurikulima i novim nastavnim neću reći planovima, ali to se radi kurikulima, a ne Zakonom o udžbenicima. Tako da, već ovaj uvodni dio, gdje vi kažete što će nama koju dobrobit će nam donijeti Zakon o udžbenicima je pun zapravo neistina i to ne ulijeva povjerenje, pogotovo kada dolazi iz Ministarstva obrazovanja, koje bi trebalo i prema našim obrazovnim institucijama, i prema zaposlenicima u obrazovnim institucijama, i prema roditeljima i prema javnosti, promovirati jedan drugačiji koncept, koncept pun sadržaja, koncept koji se temelji na istini, na transparentnosti i na odgovornost i to je ono što nikako nije dobro. Da ne govorimo o kulturi, ali valjda nije slučajno da ministrica napušta ovu sabornicu baš u trenutku kada svoja stajališta iznose Klubovi SDP-a i između ostala čini mi se i Klub Milana Bandića, jer tu ne može prikriti ljutnju, da je njemu zapravo uspjelo u jednoj minuti, ukrasti šou time što će osigurati za sve osnovnoškolce besplatne udžbenike, a ministrica se toliko trudi sa svojim timom ovih godinu, dvije, da zapravo ostavi taj jedan dobar dojam u javnosti, kamo sreće da se toliko energije u laže i u sadržaje i u kvalitetan rad ministarstva, i u dokumente koji dolaze pred Hrvatski sabor. Ono što je također ovim zakonom kaže se da se osigurava nasljeđivanje udžbenika, to naprosto nije točno. Nasljeđivanje udžbenika svake 4 g. se biraju novi udžbenici, u međuvremenu nasljeđivanja udžbenika je moguć od 2010. g. Kaže se da će se ovim zakonom osigurati sloboda učitelju da sam bira, odnosno, kreira hoće li koristiti zbirke zadataka radne bilježnice itd. Ne. Sloboda bi bila da ste otvorili prostor kao u Finskoj, da neke učitelje iz povijesti, kaže gledajte, meni uopće ne treba udžbenik, ja sam hodajući udžbenik. Ili da je neki učitelj iz nekog, ili nastavnik iz nekog predmeta rekao, da, meni ne treba udžbenik meni treba radna bilježnica, treba mi priručnik, treba mi zbirka zadataka. Ne, vi ste odredili, da ne treba nikome radna bilježnica, da ne treba nikome zbirka iz matematike, da treba udžbenik i onda kažete želimo izbjeći faktografiju, ne udžbenici jesu mjesta gdje se zapravo radi o faktografiji. A dobar učitelj ili nastavnik je hodajući udžbenik. A radne bilježnice i zbirke zadataka su dopunska nastavna sredstva koja se nastavljaju na taj udžbenik i služe upravo onom ključnom dijelu nastave da učenici vježbaju, usavršavaju, dobivaju povratnu informaciju, rade nešto za sebe da vidimo kako primijeniti ono što mu je dao udžbenik u tiskanom obliku, sutra u elektroničkom ili njegov hodajući udžbenik koji je njegov učitelj ili nastavnik. To je poanta, ali vi ste na jedan bez ikakvih relevantnih procjena, bez ikakvih analiza, bez ikakvih znanstvenih utemeljenja, odlučili da ćete olakšati torbe na način da ćete iz njih izbaciti radne bilježnice i zbirke. Pa najlakše je tako olakšati torbe. Ali to ste mogli riješiti na način, da podijelite te radne bilježnice, na one za prvo polugodište, one za drugo, pa će samim time biti lakše, ako vam je to toliko važno ili da osigurate sandučiće u školama tako da možete da djeca mogu ostaviti to u školama, ne samo to, nego i svoje udžbenike ako im ne trebaju. Da se po prvi put regulira najviše cijena udžbenika, također nije točno, to nije točno, jer 2014. g. tada se je smanjila cijena udžbenika kompleta za 15-20% kompleti su bili isto tako lakši za 2 kg, smanjen je broj udžbenika i dopunskih nastavnih sredstava u osnovnih školama za 8 predmeta, u srednjim školama za 6 predmeta, dok je ministar bio Jovanović, broj naslova je smanjen za 51, broj formata omota sa 100 na 12 broj akraka za 10% smanjen, propisan je manja gramaža papira, ali se to radilo u suradnji sa strukom, dogovoreno, sustavno i analitički, analitički i držalo je vodu. Kažete, ne znate kolika pompa oko ovako jednog tehničkog zakona, pa malo ste kontradiktorni, di prije 2 dana ste govorili da bez ovog zakona, kada ste ono prijetili i imali predstavu za javnost, prijetili izlaskom iz koalicije, ucjenjivali da ćete izaći, iako je cijela javnost znala da zapravo nemate razloga izlaziti, jer bez te koalicije i vlasti, zapravo vaša stranka ne nažalost ne postoji, ali rekli ste da bez ovog zakona nema kurikularne reforme. Prvo ovaj zakon nema veze sa opstojnošću cjelovite kurikularne reforme, jedino ako izmuzemo da je cjelovita kurikularna reforma, ono što je ovaj Hrvatski sabor propisuje da ona objedinjuje sebe i reformu sadržaja i poučavanje praćenje vrednovanja i ocjenjivanja, a onda tek posljednje instrumente i alate, a udžbenici su samo instrumenti i alati, oni jesu instrument, ali ne smiju biti cilj i jedini smisao, a vi ste to sveli na to. I treće, ne bih rekla da je on baš toliko tehnički, zbog toga što kupnja informatičke opreme u vrijednosti od 3 milijarde kune iz EU fondova i još 450 milijuna kuna iz naših džepova do 2023., čini mi se i nije baš tako tehnička stvar i nekima može značiti posao života. Tako da nije ovo, ovaj zakon tako tehnički kako se posljednjih dana želi prikazati. Ja ne vidim zapravo, što ste vi ovim zakonom novo donijeli, osim što ćete si stvoriti platformu za digitalizaciju i tabletizaciju škola, za uvođenje obrazovnih sadržaja, protiv čega nemam ništa, ali apeliram s ove govornice da bi bilo dobro da pripazite na to ovaj postupak bude do krajnjih granica transparentan, da ne baci sjenu na ovako brzopleto donošenje zakona i da ne ispadne da se ovaj zakon donosi samo iz tog razloga jer netko u njemu vidi prostor i platformu za posao stoljeća. I završno, nikakva nova ideja obrazovanja budućnosti i digitalnog društva pa i ulaska tog društva i primjene u hrvatskim školama nije nastao u ovom ministarstvu za vrijeme gospođe Divjak, Strategijom obrazovanja, znanosti i tehnologije, ciljem 5. HS se već opredijelio za modernizaciju nastavnih procesa i same nastave, ali i upravljanja školama. Isto tako, projektom e-škole koji je proglašen nacionalnim projektom, mi smo se za to opredijelili. Doduše, malo drugačijom dinamikom nego li vi, ali, znači ništa se ovdje spektakularno ovih zakonom ne događa. Međutim, on je nedorečen, on neće jamčiti veću kvalitetu udžbenika i naišao je na velik otpor struke jer se na jedan, onako brutalan način, da ste ih potpuno izignorirali, odlučili neke stvari u njihovo ime i postoji bojazan da ćete time narušiti kvalitetu obrazovnog procesa i da, na žalost niste ispoštivali dobru praksu dijaloga s onima s kojima trebate voditi dijalog kad donosite ovakve zakone, a to su oni na koje se zakon odnosi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Sabini Glasovac. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime kluba zastupnika HNS-a kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Ajmo prvo jednu stvar da jasno kažem, možda da olakšam nekom teret. Podržavajući ovaj zakon ne znači da podržavate HNS niti razlog ulaska HSN-a u Vladu. Da to razjasnimo. To nije to. Nemojte to breme nosit, nemojte se toga bojat. Probajmo više o sadržaju, probajmo o onome što je pred nama. Ovim zakonom govorimo o udžbenicima i materijalima dopunskim odnosno radnim, zajednički nazvano drugim obrazovnim materijalnima. Zašto je to bitno? Kada govorimo o sadržaju, vi ne možete raditi reformu bez određenih koraka. … [[Govornik se ne razumije.]] se čudi što neki sada ovdje ne znaju, ali od 15.11. ove godine u javnom savjetovanju o predmetu kurikuluma i međupredmetnim temama, znači, dan danas možete to provjeriti, vidjeti šta više tamo, dati komentare. To je sadržaj. Kako implementirati taj sadržaj? Pa preko udžbenika koje treba ponovno tiskati i izraditi. Kako doć do udžbenika? Preko Zakona o udžbenicima i drugim nastavnim materijalima. Jedno vuče za drugim. Kaže, ovdje se ne govori o sadržaju. Pa ne, ne govori se. Kaže ovdje se ne govori o kvaliteti. Ne, ako ne mislimo na tehničku izvedbu same knjige, gramaže, vrste papira itd., ali da, govorimo o nečemu što je našim građanima, našoj djeci bitno. Da li će ih torbe prevagnuti ili neće? Da li će biti teže knjige ili neće? Koliko će knjiga bit ili neće? Činjenica je, da, do sada se nije zakonom utvrđivalo maksimalna cijena i težina, sad je ovo prvi put zakonom stavljeno. Zašto? Nema onda, ministar dođe, drugi ode, jedan dođe, pa će on sad pravilnikom dogovarat se sa strukom ili nakladnicima i ne znam kako već, u kojem načinu će napraviti. I jedna isto zanimljiva situacija iz povijesti, što nas može sigurno učiti. Kada govorimo o maksimalnoj cijeni, imali smo situaciju da su određene županije sufinancirale međumjesni prijevoz srednjoškolaca. I gle čuda, država odluči to, prije jedno 7, 8 godina, u jednoj godini, možda predizbornoj, sad će država to platiti. Znate što je bio efekt toga? 20-30% su bile skuplje iste te prijevozne linije. I više, tako je. Eto jer je država rekla, ona će platiti. A kad je bilo neko tržište, onda se postigla niža cijena. To je u našem mentalitetu. Ovdje imamo zakon koji kaže, neovisno hoće li to biti, hoće država osigurati knjige ili će morati roditelji kupovati knjige, to je maksimalna cijena na osnovu određenih iznosa. Kad se govori o dopunskim pomoćnim nastavnim sredstvima koji postaju zapravo drugi obrazovni materijali, odnosno o radnim bilježnicama, ja ovdje sada gledam, prijedlog kluba zastupnika SDP-a iz prvog čitanja, da osim udžbenika i radne bilježnice budu dijelom obveznog kompleta koji bi kao i do sada odobravalo ministarstvo. Sada čujem kolegicu da ona želi da udžbenici ne budu dio obveznog. Maloprije ovdje, da si… [[Govornik se ne razumije.]] učiteljima koji su hodajuće knjige. Sad mi to, ono, nije jasno. Ovo je ministarstvo odbilo, a između dva čitanja mi smo htjeli i radne bilježnice propisati kao obavezni dio a sad u drugom čitanju spočitavamo Vladi zašto su udžbenike stavili kao obrazovni dio, zanimljivo. A šta je cilj svega toga? Veća autonomija učiteljima. Vrlo jasno je napravljena. Znači ovo je prvi korak tom približavanju, jer rekla je mislim ministrica, usporedila je različite europske zemlje koji uopće nemaju formalni dio, koji imaju neki dio itd., mislim da je ovo najbolje, ono trenutno i ona stepenica koju mi moramo proći iz prereguliranog do tog liberalnijeg, odnosno do veće autonomije učiteljima. Jer ja sam rekao i to u replici, ako ne vjerujete HNS-u pa u redu, vaše pravo, mogu i razumjeti, mi ćemo svoje povjerenje morati kod građana pravdati i to radimo svaki dan. Ali učiteljima koji će birati koje radne bilježnice, koja dopunska sredstva hoće, neće, u kojoj mjeri, ja ne vidim zašto je problem da se njima da to na izbor i zašto sad ovo odjedanput tako ne valja. Znači mi ovdje se pojavile neke teze u prošlim raspravama da imamo ovdje interese djece, interese učitelja, interese budućnosti, obrazovanja i očigledno mogu vidjeti legitimne interese nakladnika, oni koji rade za zaradu. Jer znate smanjuje se knjiga i pojeftinjuju se, imaju vjerojatno sigurno manje profita pa nije im to u interesu. Pa onda se dolazi do drugog dijela, kada govorimo iz onog virtualnog repozitorija odnosno virtualnih izdanja knjiga, koji je omjer cijene u odnosu na tiskano pa na virtualno. Pa zamislite sada, imate cijenu knjige koja je recimo 50 kuna i ministarstvo kaže da je taj virtualni dio koji netko želi koristiti jer može izabrati i drugu knjigu ili na razini škole će biti 20% od te cijene. A izdavači hoće da oni odrede pa da oni kažu, vidite u 50 kuna tiskani dio je 10 kuna a virtualni 40 koji moraju svi uzeti, ... [[Govornik se ne razumije.]] molim, a to neki možda žele ovdje a iz kojih interesa, onda sigurno nije iz interesa odgoja i obrazovanja djece i njihove dobrobiti. Jer netko mi ne može reći da pogodovanje lobijima i većoj zaradi ide u interesu djeteta. Kada govorimo ovdje o uvjetima, da, šta mi sada trebamo raditi, zato što imamo uvjete u školama kakve jesu ne trebamo ništa raditi nego čekati građevinsku operativu da nam uredi škole maltene za djecu koje neće ni biti a neka uče po onome kako se učilo prije 50 godina jer to je razlog zašto da n e radimo ništa. Pa naravno da treba ići jedno uz drugu ruku, da ne možemo jedno bez drugoga i da trebamo odrediti da li nam je prioritet ono što možemo napraviti, sada ili ono što se treba raditi sljedećih 5, 10 godina a ne reći ajmo mi ovo prvo 5, 10 godina pa za 10 godina ćemo govoriti o svojevrsnom softwareu kada napravimo hardware, odnosno o kurikulumima, o načinu razmišljanja, načinu učenja i promijeniti taj dio. To, znači striktno, zašto je ovo bitno za kurikularnu reformu? S obzirom na proceduru odobravanja i odabira udžbenika koja nije jednostavna, koja upravo želi ono, novi sadržaj koji govori o kvaliteti implementirati u tiskana izdanja, u e-izdanja i to da bude spremno za sljedeću školsku godinu. Jer džabe nama to ako mi to ne možemo, ako djeca ne budu imala iz čega učiti. Kada govorimo o materijalima, tabletima, bilo čemu sve ono što se može koristiti, prvi i osnovni cilj da oni to mogu imati dostupno u školama, da opremimo te škole, da tamo imaju dostupno, onda u drugom koraku da mogu imati sve ono i ponijeti to i imati kući da im se osigura. Pa naravno, svaki prijedlog koji je ovdje dobrodošao koji će dati besplatne udžbenike, besplatne tablete sve moguće što je vezano uz obrazovanje je meni dobro došlo. Ja bih volio da smo zajedno sa partnerima ne povećali ovaj proračun za pola milijarde, odnosno ako budu i udžbenici za 700 milijuna nego za milijardu i pol. Ali to nije realno u ovom trenutku. Idemo u okvirima mogućega, ja mislim da nitko ovdje nije protiv toga. Konkretno, razredna nastava od prvog do četvrtog razreda, ukupno 18 sati nastave 7 obveznih predmeta, najviša cijena 10% medijalne plaće u RH. Cijena kompleta udžbenika 361 kuna, sada je bila i do 407, ovisno o razredu kompleta. Radni materijali iz repozitorija do 100 kuna, cijena, odnosno težina torbi do 3 kg, sukladno odredbama Svjetske zdravstvene organizacije itd., itd., čisto, jasno. Ako gledamo predmetnu nastavu od 5. do 6. 22 do 23 sata nastave, 10 obveznih predmeta, cijena 14% ... [[Govornik se ne razumije.]] na plaće, znači obvezni predmeti 636 kuna. Radni materijali do 210. itd.. Znači ono što je bitno da se ne minimalizira ovaj, u jednom trenutku se govori kako ovaj nije toliko presudan, kako je sadržaj bitan, sve je bitno, svaki korak u kurikularnoj reformi je bitan, svaki sastavni dio je bitan ako želite raditi kako treba od temelja i ono što je. I još jednom kažem, 15.11. je pušten u javno savjetovanje o predmetnom kurikulumu i međupredmetnim temama. To je taj sadržaj i to je ono što mi želimo implementirati u ovim zakonima što će nam omogućiti u, nove knjige i novi način izmjene tih knjiga sukladno, znači 4 godine se neće mijenjati osim ako se ne bude mijenjao kurikulum. Mi smo sada imali situaciju da kada jedna knjiga se izda ti šta god je krivo, ako je otišlo da se provuklo, e tu više nema nazad. Pa onda imate tamo natpise po medijima, reportaže, kako neke neprimjerene stvari neke dogmatske, kakve god hoćete se nalaze u knjigama ali ti to ne možeš promijeniti jer zakon ti nije dao. Sada kada izmijeniš sadržaj uvijek možeš promijeniti udžbenike. Završno, mislim da smo otišli u nekim stvarima mimo ovoga zakona što je dobro da se raspravlja o svemu, ne bi smjelo biti u ničemu što se ne bi trebalo raspravljati ali u konačnici, ono što ovaj zakon pruža je modernije obrazovanje, jeftiniji materijali, lakše torbe, bolji način odobravanja, brži, efikasniji, učinkovitiji i najvažnije, implementaciju novih kurikuluma, sadržaja kojeg su ovdje puno puta spomenuli, kvalitete. Jer sigurno nije kvaliteta obrazovanja ovisi o kvaliteti papira na kojoj je tiskana nego ono šta je tiskano na taj papir. A moramo omogućiti da se može nešto i otiskat na način na koji to ide u korist našim građanima odnosno djeci ako to znači jeftinije. Kažu da, to će biti jeftinije a skuplje će biti zato što će morati kupiti nešto drugo. Pustite to, ajmo mi osigurat prvo da imaju ovo jeftinije i da dobiju, ne da dobiju jeftinije nego da dobiju nego dobiju besplatno, ja pozdravljam taj prijedlog koji će osigurati, svaki prijedlog koji dođe iz bilokojeg kluba koji će povećati stavke u Ministarstvu obrazovanja je s moje strane i s naše strane, apsolutno pozdravljam na način da je to provediv i održiv. Hvala svima i pozivam sve da tako i rade. I mislim da je ovo onaj iskorak i mi uvijek govorimo vidi kao tamo se uči u prirodi, kako skandinavske zemlje, Danska, Finska, Estonci, Francuzi kako god, imaju ovo, kako ... [[Govornik se ne razumije.]] mi smo jadni ovdje, učimo od prije 50 g. sve. Kad krenemo to raditi, e onda, u jednoj školi ne valja krov, u drug nije ovo osigurano, trećoj ono, najbolje nam je ne radit ništa dok se sve škole ne poprave. Da, treba to napravit, uvjeti su katastrofa, mi moramo osigurati jednake uvjete za dijete koje je u nekom selu kod mene u Slavoniji i ovdje u Zagrebu, Splitu, Rijeci, bilogdje, oni moraju imati svi jednake uvjete, jednaki pristup znanju, učitelji moraju imati jednake uvjete i naravno jednake uvjete što se tiče infrastrukture, da im je dostupno sve, to je cilj ove Vlade, kao i neki dan što je bilo, što manje pružiti, što bolju uslugu našim građanima, i to se ovdje radi. Ja još jednom kažem, nemojte da vas smetne s uma od sadržaja to što sada je to nekakav HNS-ov projekt pa inače da bi možda netko drugi, to bi bilo super dobro ali ovako sad ne možemo si dozvoliti da ispada kao da su oni bili nešto bili u pravu, ne, to ne znači to, apsolutno ne. Građani će procijeniti, vrijeme će procijeniti jesmo li mi bili u pravu a ovi pojedini zakonu govore u budućnosti naše djece. Zato molim da sve ovo konstruktivno a čuli smo ovdje i nekih konstruktivnih stvari, ja moram priznati, dapače i od kolega i koji će ići sa amandmanima, nadam se da ćemo i uspjeti artikulirati da su provedivi i održivi, i da zbilja radimo ono što je u interesu naše djece a ne u interesu političkih stajališta ili poentiranja ili kako god mogu to nazvati. Još jednom klub HNS-a naravno će podržati ovakav prijedlog zakona.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju. Nastavljamo sa raspravom po točki dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu. U ime Kluba zastupnika nezavisnih, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo pokušat ću u raspravi koja neće biti duga, reći par stvari koje smatramo da su bitne istaknuti a vezano za ovaj zakona a kad kažem da neće bit duga onda sam u opasnosti da ne kažem previše ili premalo. S obzirom da iako je ovo segment školskog sustava Zakon o udžbenicima, on se tiče sustava a sustav kao što sam rekao u replici, sustav u školstvu je jako bitan, sustav, jasni protokoli. Mi imamo neke škole koje imaju jasne protokole u svim pojavama i u tim školama je i uspjeh učenika i rad učitelja bolji, tamo gdje nema jasnih protokola, onda toga nema, međutim eto već dolazimo na situaciju d bi sve škole morale imati jasne protokole u svom situacijama i tako onda možemo graditi jasne sustave. Kad govorimo o školama, ne možemo zaobići, nemojte se ljutiti, ja to kažem tzv. osnivače, netko je jednim dekretom rekao, govorim o školama koje su postale prije nego što su ih osnivači preuzeli, donijeli su odluku o osnivanju, pa su osnovali školu koja je već izgrađena, koju su u mnogim slučajevima i sami građani gradili. Zašto spominjem osnivače? Pa eto, da odmah kažem ključnu stvar koja mi se čini u ovom zakonu bitna, a to je članak 14. u kojem se predviđa da Vlada RH može kupiti udžbenike ako ima za to sredstava. Mislimo da to nije najbolje rješenje, jer ako pogledamo po županijama i gradovima koji su osnivači škola onda vidimo različitu situaciju, vidimo nove dvorane u kojima sam sreo čovjeka koji trči sa 5 lonaca, 3 kante i 12 krpa i u novoj dvorani curi krov. Vidimo mnoštvo izgrađenih škola koje nisu problem jer se tim školama prilika da se i oni koji su ih gradili da se promoviraju, da kažu da su dobru stvar napravili, ali vidimo isto tako škole u kojima nema WC papira, nema papira za potrebe nastavnika, učitelji ne mogu ići na stručno usavršavanje, osposobljavanje jer nemaju novca za put. Sve su to stvarnosti današnjih škola u RH. I zbog toga je bitno i to će biti suština amandmana da neka Vlada kupi udžbenike, ali neka prije toga jedinice lokalne samouprave i osnivači pošalju zahtjev Vladi i neka u tom zahtjevu jasno stoji koliko novca od svoga proračuna odvajaju za školstvo, za školski sustav. Neka to bude jasan i transparentan podatak i neka se vidi. Jer za mene je besmisleno da ministarstvo kupuje udžbenike ili Vlada ili svi građani RH za one gradove il općine koji uopće ne žele ulagati u školstvo, koji se prave mi se ne bi htjeli miješati, a pogotovo one, one jedinice lokalne samouprave koji su osnivači, dakle prije svega gradovi i županije. Mislim da je poruka tu jasna. Pomoć države da, ali sami napravite jedan korak k tome jer nećemo se lagati, ja sam jednom prilikom rekao na mojoj županiji jedna stranka, na nekoj drugoj županiji je druga stranka ali vjerujte ne može spremačica biti u školi ako to stranka koja je na vlasti u toj županiji u tom gradu ne odredi. To je slika Hrvatske, možemo tu pričati šta hoćemo, a to je tako. A kamoli ravnatelj škole ili ravnatelj daje licence. I zbog toga je bitno da ti osnivači i te jedinice lokalne samouprave ulože nešto i u školstvo, a u ovom slučaju udžbenike ako žele da i, da i Vlada RH to potakne. Ne radi se ovdje opet kažemo o, netko kaže jedinice lokalne samouprave su i tako ovoga siromašne, jesu i tu se slažemo, trebalo bi veća decentralizacija, a radi se jednostavno o poruci je li im obrazovanje učenika na prvom mjestu. Što se tiče učenika u zakonu vidim da se nije ništa bitno promijenilo, dakle postoje i dalje zahtjevi prema onim svim ili opsegu koji udžbenik mora zadovoljavati to su zahtjevi znanstveni, pedagoški, psihološki, didaktičko-metodološki, etički, jezični, likovno-grafički i tehnički zahtjevi i sad dolazimo do ovoga dijela oko kojeg ima malo prijepora to je masa udžbenika. Piše u pravilniku, vjerojatno će pravilnik opet ministrica donijeti pište da 75 gramski, 90 gramski papir to su granice u kojima papir može biti, pa to onda diktira cijenu udžbenika, a mogli bi i pravilnikom promijenit pa bi možda sa manjom gramažom papira, ali onda bi bilo u pitanju kvaliteta. Što se tiče svih onih školnika, učitelja, stručnih suradnika naravno da je, il da postavim ovako to pitanje, donosi li ministrica tehnologiju u škole ili je ministricu ponela tehnologija u školu, ovo govorim slikovito, ministrice nemojte zamjerit. Mislim, škola se ne može izolirati od društva kažu da se društvo, nekoliko desetaka puta brže mijenja nego sam školski sustav, možda i 100-tinu puta brže, jer vidimo danas da se tehnologija eksponencijalno raste. Možemo se mi tome i opirati, ali jednostavno doći će do tih promjena i osobno smatram da je poruka koju ovaj zakon nosi dobra. Dakle, trebamo uvrštavati digitalne sadržaje, jedina opasnost je tu, i tu tražim kao zastupnik od ministrice da jasno to i kaže, možda u završnoj riječi, jer ne bi se smjelo dogoditi da mi zastupnici budemo, da se tako izrazim namagarčeni, postoji li ikakav skriveni interes iza toga. Ako ne postoji da ministrica jasno kaže da je spremna dati i ostavku ako postoji skriveni interes. Jer pazite s jedne strane su nakladnici koji imaju naravno svoje interese, s druge strane su drugi nakladnici koji u tiskanju udžbenika jedni imaju, drugi imaju interese u ovim digitalnim sadržajima, dakle toga ja kažem da u zakonu ovdje to ne vidim, ali ako postoji onda je to opasno. Dakle, ono što je ovdje u raspravi isto istaknuto ako stvari želimo mijenjati od nekud krenuti, tako je prije bilo normalno, evo moja mama je u školu pješice išla 7 km, to je tad bilo normalno, danas to sigurno ne bi bilo normalno. Danas su neke stvari koje tehnologija nosi jednostavno ne možemo ih izbjeći ne možemo se ponašati da ne postoje i u tom smislu to trebamo slijediti, međutim moramo paziti gdje je granica. Gdje je granica koju ne smijemo prekoračiti jer jedan arhitekt je dobro to slikovito rekao, poznati zagrebački arhitekt, nekad smo sporije crtali ali smo imali više vremena za razmišljanje, danas brže crtamo uz pomoć tehnologije ali manje vremena imao za razmišljanje. Dakle, to je ona, ona granica između primjene tehnologije i primjene tradicionalnih metoda koje ne smijemo zanemariti, ne smije se dogodit da nam djeca, eto dozvolite primjer kartajući belu sa mladim ljudima, jedan koji je trebao znate uvijek neko trebao pisati uzeo je digitron, ja sam ga pitao pa šta radiš, trebalo je zbrojiti one rezultate, dakle to su stvari oko kojih moramo voditi računa. Da ne duljim, što se tiče Zakona o udžbenicima, čini mi se neutralan u ovom dijelu koji sam spomenuo kada su u pitanju pojedinačni interesi. Zakon definira što ministarstvo mora napraviti, fali ovaj dio, nedostaje ovaj dio o osnivačima, to ćemo u amandmanu do kraja rasprave predočiti i ako taj amandman ministrica, ako ga možete prihvatiti, o tome će onda ovisiti i naša podrška ovom zakonskom prijedlogu. Najljepša vam hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Žagaru. Prelazimo na sljedeće rasprave. U ime kluba zastupnika HSS-a Davor Vlaović, nije nazočan. Prelazimo na pojedinačne, poštovani kolega Miro Bulj, nije nazočan. Poštovani kolega Branimir Bunjac, nije nazočan. Poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Nazočan. Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice. Mi smo dosta danas čuli u ovoj vrlo opširnoj raspravi, mogu reći da, recimo za razliku od one rasprave jučer od Deklaraciji o BiH gdje smo čuli svašta, pogotovo s oporbene strane sabornice, ovaj put smo čuli dosta kvalitetnih argumenata i to mi je drago. Drago mi je da su o temi govorili uglavnom ljudi koji su dio te struke i dio zapravo cijelog tog sustava, bili ili još uvijek jesu, i da smo čuli zapravo i dosta dobrih prijedloga na tu temu. Što se tiče samog zakona, ja osobno podržavam ideju, znači, fleksibilnosti, znači, olakšavanja, više autonomije nastavnika, uvođenje novih sadržaja i otvaranje prostora za nove metode poučavanja i to svakako podržavam. Ono što je tu međutim, posebno bitno je da pri tome ne odemo previše u stranu, micanjem bilo kakve kontrole nad onime što će naša djeca zapravo učiti. U tom smislu bih spomenuo dvije stvari koje su nama kao stranci, kao klubu bile posebno bitne, koje su sada ušle u međuvremenu u ovaj konačni prijedlog zakona između dva čitanja, a prva se tiče drugih obrazovanih materijala. Znači, drugi obrazovni materijali koji mogu biti u, znači, različitim oblicima, mogu biti u digitalnom, mogu biti u tiskanom i sl. u prvoj verziji nisu po našem mišljenju imali dovoljno jake mehanizme nadzora i zapravo te kontrole prethodne, prije nego što će zapravo ući u naše škole. U tom smislu mi je jako drago da je sad u novoj verziji jasno pojašnjeno i precizirano i propisano, da drugi obrazovni materijali moraju proći postupak stručne kontrole, da taj postupak provodi stručno povjerenstvo koje imenuje agencija, odnosno ravnatelj Agencije za odgoj i obrazovanje, i da je vrlo jasno definirano da je Agencija ta koja na kraju donosi odluku o odobrenju takvih sadržaja u našim školama. Mislim da je to dobro, mislim da je dobro što se to preciziralo na taj način i da je vrlo jasna, definirana jedna pravna forma. Da je jasno da je to upravni akt, za kojeg postoje pravni lijekovi itd., da bude potpuna sudska i pravna kontrola tu osigurana. Druga stvar na kojoj smo mi inzistirali za koju mi je jako drago da je ušla, da je jasno propisano da su udžbenici obvezni. Znači prema sadašnjoj formulaciji u zakonu, jasno piše da su udžbenici obvezni za praktički 80% nastave, osim za predmete, sa pretežno odgojnim sadržajem, poput tjelesnog i sl. gdje se njihov način korištenja regulira pravilnikom. Mislim da je to dobro, mislim da udžbenici trebaju ostati ono osnovno nastavno sredstvo, trebaju proći kroz postupak kontrole koji je sad pojednostavljen, ali mislim da oni i dalje moraju biti osnova za sve skupa. S druge strane, postoje i neke druge stvari o kojima se puno govorilo pa bi se ja njih dotaknuo. Naravno, tu je pitanje cijene i kilaže. Činjenica je da je ovakvo rješenje da se zakonom propisuje maksimalna težina udžbenika neuobičajena. Znači, to nije nešto što se baš često vidi u svijetu, ja ne znam baš za takve primjere, ali oke, to je jedan pristup. Ja shvaćam logiku. Međutim, činjenica je također da problem kilaže nije najveći problem našeg obrazovnog sustava. Isto tako je činjenica da se problem teške torbe može riješiti i na drugi načine, ja mislim da sam ja u prvom čitanju spomenuo, recimo ulaganje u ormariće, znači, kako se ne bi svaki put ti udžbenici nosili u školu, kako ne bi svaki put torba bila opterećena itd. Ali, kažem, ovo je jedan pristup koji se usvojio. On je svakako, šalje jednu poruku javnosti pa u tom smislu, vidjet ćemo kako će to funkcionirati dalje. Što se tiče same formule za izračun cijene, također, on je sad u zakonu. Također nije uobičajeno, ali ja shvaćam i tu logiku, da se te cijene teže mijenjaju, znači da se ta formula teže mijenja nego što bi to bilo nekim pravilnikom, i da sustav bude u tom smislu transparentniji. Znači, ipak je teže promijeniti zakon, on mora proći proceduru naših rasprava u Saboru i u tom smislu to je transparentnije, jasnije nego da se samo regulira pravilnikom koji donosi ministar. Što se tiče same formule, znači, ključni moment koji određuje, koji zapravo utječe na sam izračun je satnica predmeta. E sad, to također ima svog smisla, međutim, činjenica je da ipak tu postoje razlike. Nisam siguran da to treba biti primijenjeno u svakom slučaju, kao što je bilo rečeno na Odboru za obrazovanje ovog visokog doma, vi možete imati predmete sa više satnice ili manje satnice, ali da oni predmeti s manje satnice možda trebaju narativnih opisa, objašnjavanja poput povijesti, nego što je možda potrebno za matematiku. Tako da, to je isto pitanje je li to nužno tako striktno, fiksno propisati na ovaj način, ali evo, to je nešto što, o čemu svakako možemo razgovarati. Što se tiče samih cijena udžbenika, o tome se puno govori, ja bih istaknuo ovom prigodom neke povijesne činjenice. Povijesne činjenice su te da su HDZ-ove vlade bile te koje su prve uvele besplatne udžbenike, odnosno udžbenike financirane iz državnog proračuna, znači, to je prvo što je napravio HDZ još krajem 1990.-tih i također od godine 2007.-2009., Ono što je, međutim, bitno za naglasiti, koji su troškovi bili toga. Ti troškovi nisu mali. 2007.-2008. troškovi tih udžbenika financiranih iz proračuna su bili 408 milijuna kuna, a 2008.-2009. 447 milijuna kuna, a projekcija je bila za 2009.-2010. gdje je trebala i cijela srednja škola biti uključena da bi ti troškovi prešli 700 milijuna kuna. Međutim, poučen iskustvom, tadašnjim i tog bujanja cijena također bih ovim putem naglasio da je upravo HDZ-ova Vlada bila ta koja je 2010. propisala da se udžbenici biraju odnosno izabiru odnosno odabiru na 4 godine. I na taj način je zapravo spriječeno da se svake godine ponovno prolazi kroz cijeli postupak da se udžbenici kupuju svake godine iznova i da ti troškovi bujaju. Znači HDZ-ova Vlada je bila ta koja je ograničila rast troškova za udžbenike i koja je uvela zapravo omogućila kroz Zakon o udžbenicima iz 2010. nasljeđivanje udžbenika i to je ono što bih ovom prilikom radi naše javnosti svakako ovom prigodom naglasio. Također što se cijena tiče, znači govorilo se o smanjivanju troškova, znači ulasku digitalnih sadržaja u sustav itd. u smislu da će to dugoročno možda biti i jeftinije. Međutim, tu treba isto tako paziti. Znači, činjenica je da kurikularna reforma znači i ovo što ide kroz ovaj eksperiment i ono što bi trebalo ako prođe ako se eksperiment pokaže uspješnim krenuti od rujna iduće godine znači to je nešto što, to je svakako nešto što će iziskivati dodatne troškove. Toga svi trebamo biti svjesni. I činjenica je da je doista potrebno jasno razraditi model kako će se to financirati. O tome smo imali dosta javnih rasprava. Koliko sam shvatio to će se donekle rješavati u hodu, ali svakako mislim da trebamo imati vrlo jasan sistem što prije razrađen sa svim mogućim projekcijama. Pogotovo zato što će dobar dio tih troškova zapravo biti znači na kraju vrlo vjerojatno pasti i na osnivače tako da tu svakako je pitanje kako će se to moći financirati, kakva će biti dugoročno održivost toga. Spominjalo se i sama reforma. Naravno je li ovaj zakon nužan za reformu ili nije, spominjali su se sadržaji. Činjenica je da mi krovnog dokumenta koji je prošao sve potrebne recenzije i procedure još uvijek nemamo. I to je nešto na čemu se svakako treba raditi, a pogotovo u situaciji gdje već imamo predmetne kurikule, kurikulume kako kome odgovara tako da bi bilo logično, na kraju krajeva taj krovni dokument bi trebao zaokružiti taj cijeli sustav. Koliko znam ekspertna radna skupina radi na tome. Mislim da je sada u procesu imenovanje stručnih radnih skupina za pojedine predmete, pa vjerujem i nadam se da će oni i temeljem primjedbi iz javne rasprave na predmetne kurikule također napraviti sve potrebne izmjene kako bi ti predmeti, znači kako bi ti predmeti odnosno kako bi ti kurikuli biti dovedeni na najvišu razinu. Ono što je posebno bitno također kao što smo rekli, znači trenutna je procedura trenutno je taj eksperiment koji se provodi je „Škola za život“. On treba biti osnova za ono što se treba uvesti u 9. mjesecu iduće godine. Puno se govorilo o kontroli tog postupka i evaluacije. Ja ovom prigodom podsjećam da je i prema postojećem zakonskom okviru i prema strategiji Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje i obrazovanje ta ključna institucija koja tu evaluaciju treba provesti. I ja zato mislim da se njima svakako treba pružiti podrška kako bi ta evaluacija bila objektivna temeljem na dokazima, na onome kakvo stanje na terenu zbilja je i kako bi se iz toga izvukle sve one pouke kako bi i ta reforma zaživjela u svim našim školama. Ali svakako ono što se slažem i sa … kolegama što su ovdje rekli, mislim da ne možemo krenuti u nešto dok je temeljem eksperimenta dok taj eksperiment nije prošao evaluaciju, dok nije utvrđeno je li on kvalitetan ili nije. Pa evo, znači toliko od mene. Mislim da sam na granici vremena. Zakon podržavam naravno. Činjenica je da tu ima puno još pitanja koja su otvorena i ja se nadam da će se Ministarstvo uključiti, znači da će se angažirati da što transparentnije i što jasnije objasni javnosti koji su idući koraci koji se trebaju poduzeti kako vezano uz udžbenike, tako vezano uz reformu obrazovanja kao takvu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Sokol, u vašem ovako kraćem jednom ekspozeu zapravo ste sublimirali sve ono, pa i onaj dio zbog kojih sam ja imao nedoumice i drago mi je da je to i javnost čula. Međutim, slažem se, obrazovanje je sigurno jedna društvena kategorija koja je po meni velika temeljna vrijednost jednog društva i blagostanja svakog društva zavisi od dobrog obrazovanja. Ali ste rekli da podržavate i nove metode poučavanja i nove oblike obrazovnih materijala time misleći na elektroničke materijale, u ovom slučaju tablete. Dakle kada govorimo o dugoročnom financiranju zanima me i po vama je li se razmišljalo o tome da to ne padne na trošak osnivača u ovom slučaju jedinica regionalne samouprave, jer znate mi često donosimo takve zakone u Hrvatskom saboru ne razmišljajući o takvom trošku, a taj trošak može biti nabave, može biti habanja, može biti samog održavanja takve elektroničke opreme. Pa me zanima evo vaše mišljenje o tome.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. Odgovor kolega Sokol. Izvolite.
Pa hvala lijepa. Kolega da, činjenica je da reforma kako se ona prikazuje u javnosti sa tolikim većim naglaskom na digitalne sadržaje svakako iziskuje dodatnu infrastrukturu. I ona će svakako dugoročno značiti velika financijska sredstva to je činjenica. Mi znamo da naše jedinice regionalne samouprave kao osnivači odnosno županija i Grad Zagreb vrlo često nisu u stanju snositi pune troškove toga i svakako treba razmišljati koji bi bio dugoročni model održivosti toga. Ja podsjećam da u strukovnom obrazovanju imamo centre kompetentnosti gdje također imamo osnivače županije koji će sada potrošiti određena sredstva uložiti iz europskih fondova za opremanje, ali gdje također će se postaviti pitanje dugoročno održivosti upravo zbog ograničenog fiskalnog kapaciteta županija. I u tom smislu ja također pozivam da se krene u ozbiljno razmatranje na koji način tu dugoročnu održivost osigurati. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. Sljedeća replika poštovana kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Sokol, referirat ću se na onaj dio vaše pojedinačne rasprave u kojoj ste govorili o eksperimentalnoj primjeni „Škole za život“ u kontekstu Zakona o, u kontekstu povezanosti svega toga sa Zakonom o udžbenicima. Naime, ministrica je u svom uvodnom izlaganju ili čini mi se u odgovoru na repliku nekome odgovorila kako u eksperimentalnom programu „Škola za život“ se ne eksperimentira sa kurikulumima, već samo s metodom poučavanja. Dakle promjenom paradigme. Evo, ja se pozivam na ministricu koja je to danas izjavila i sad, s obzirom da mi danas govorimo o Zakonu o udžbenicima, meni se ovdje javlja jedna doista nelogičnost i doista mi je sada jedan veliki upitnik u zraku ako ne eksperimentiramo sa kurikulumima, kako ćemo onda na godinu, u frontalnu primjenu uvesti [[Upadica: Zahvaljujem]] sve zajedno s kurikulumima i to sve skupa dovesti u kontekst…
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Bedeković/… Zakona. Odgovor kolega Sokol, izvolite.
Hvala lijepa, pa dobro, nisam čuo tu primjedbu, ali mislim da je upravo ideja da se novi kurikuli testiraju kroz eksperiment kako bi onda ušao u frontalnu primjenu. Druga je stvar što oni zapravo u finalnom obliku još i ne postoje, što su sad zapravo opet, zapravo, tek u javnom savjetovanju, kao što je rekao kolega Čuraj, tako da treba vidjeti kako će to na kraju funkcionirati, zato je jako bitno da stručne radne skupine, nove, budu izabrane, da počnu sa radom, kako bi to u finalnu fazu zapravo privele kraju. Jer ono što je nama jako bitno i što je ključna stvar kod kurikula da se, da tu jasna procedura stručne recenzije, stručne provjere svih sadržaja bude, da se tu ne bi mogle ubaciti neke stvari koje bi relativizirale Domovinski rat, pitanje tko je agresor u povijesti itd., gdje misli da je najveća, zapravo, gdje su najveći strahovi u našoj javnosti, zato se nadam da će taj proces, kompletne evolvacije, uvođenja frontalnog kurikula itd. biti maksimalno transparentan.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu na odgovoru. Slijedeća replika poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Kolega Sokol, rekli ste u vašem izlaganju, između ostaloga, da je HDZ-ova Vlada uvela 2010.-te godine mogućnost nasljeđivanja udžbenika odnosno omogućila cikličko nabavljanje novih udžbenika u hrvatskim školama odnosno odabir i nabavljanje svake 4 godine i to je točno. Ali isto tako, rekli ste da ste uspjeli regulirati cijenu udžbenika u trenutku kada su bili osigurani u RH besplatni udžbenici. Da, vi ste osigurali za vrijeme ministra Dragana Primorca besplatne udžbenike, međutim, upravo iz razloga što niste uspjeli regulirati odnosno kontrolirati nesnosan porast cijena besplatnih udžbenika, se od toga projekta i odustalo. E sad, je li to pametno ili nije, u to ne želim ulaziti. Mi smo isto tako, kao naša Vlada, osigurali besplatan odnosno sufinanciranje međumjesnog prijevoza učenicima srednjih škola, to su isto cijene toga sufinanciranja su rasle kroz godine, ali mi kao država zadržavamo taj standard i nadam se da neće biti ugrožen. To je sad stvar prioriteta i političkih oduka.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glasovac. Poštovani kolega Sokol, odgovor, izvolite.
Hvala lijepa, pa da kolegice Glasovac, ali cijene su rasle i prije HDZ-ove Vlade, za vrijeme SDP-ove Vlade, one Račanove Vlade, znači, mi smo tu imali veliki taj rast cijena koji je u jednom trenutku stvarno nabujao i u tom trenutku se taj projekt morao prekinuti, ali napominjem, ono što je posebno bitno da je 2009.-te bila godina gospodarske krize, velikog manjka u proračunu i da je nažalost, onda jednostavno donesena odluka da takve cijene udžbenika kakve su tada bile, koje su bujale i u vrijeme SDP-a i kasnije, nisu održive, a 2010.-te, kasnije kronološki došla definiran model kojim su te zapravo cijene ograničene i kojima je njihovo bujanje spriječeno, tako da, to je jedan vrlo kompleksan proces, ali ono što je bitno je, da je situacija sada takva kakva je i da se mi ne trebamo spuštati ispod toga i zato mislim da je izuzetno bitno da se to nasljeđivanje omogući dalje i da se bujanje novih troškova spriječi.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dosta je toga već rečeno u samoj raspravi o Konačnom prijedlogu Zakona o udžbenicima, ali možda neke stvari nije zgorega ponoviti, ali u pojedinačnoj raspravi, zapravo, imamo više prostora, možda posvetiti se nekim detaljima iz samoga Zakona. Mislim da ovdje nitko u ovoj Sabornici nema ništa protiv informatizacije obrazovnog sustava i težnje da naš obrazovni sustav prati trendove i da je tehnologija nešto što naprosto ide, ne čekajući na nas da se odlučimo ili ne odlučimo i da naši učenici u svakodnevnom životu koriste i mobitele i tablete i Internet i naprosto to je činjenica pred kojom mi ne možemo zatvarati oči i činjenica je da te nove tehnologije zapravo možemo, ako želimo, vrlo vješto, upotrijebiti i na dobrobit društva i unapređenje nastavnog procesa i to mislim da svi se u ovoj Sabornici možemo oko toga sporiti, da ovdje nema protivnika, zapravo, protivnika modernih tehnologija i protivnika da sve ono što je dobro, što nam tehnologija nosi, zapravo, koristimo kao alate na unapređenju pojedinih dijelova društva, pojedinih dijelova sustava, u ovom slučaju obrazovanja i nema potrebe ovdje se nadmetati o tome tko je moderniji, tko je zagovornik čega, koga, na kraju krajeva HS, kao što sam rekla i u izlaganju u ime kluba se vrlo jasno odredio u svojem cilju pred strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije za modernizaciju i kaže, proširiti i unaprijediti primjenu informacijske i komunikacijske tehnologije u učenju i u obrazovanju. Ali isto tako, ista ta strategija je upozorila na slijedeće, koncept masovnih otvorenih on line tečajeva s velikim besplatnim repozitorijima akademskih i drugih obrazovnih sadržaja, uglavnom financiran privatnim sredstvima, mogao bi u perspektivi promijeniti pristup obrazovanju kakav danas poznajemo. Promišljenim postupcima poticanja i vrednovanja razvoja e –sadržaja i pomagala, mora se otkloniti opravdanu bojazan da će zanemarivanjem dedaktičkih spoznaja sadašnjih i budućih nuđeni e-sadržaji i pomagala koji su već natječu ili će se natjecati za javno financiranje, rezultirati njihovom hiperprodukcijom i problematičnom kvalitetom. U tom će procesu izdavačka industrija u svom preustroju u multimedijsku industriju vjerojatno nastojati predstaviti te proizvode kao vrlo potrebne i korisne za financiranje iz državnog proračuna i lokalnih proračuna. Stoga treba poticati formiranje dviju skupina sadržaja, prvo, besplatni, koji se financiraju iz javnih ili europskih sredstava i drugih komercionalnih za koje je potrebno osigurati infrastrukturu za distribuciju i provedbu recenzije. Evo, mi smo u ovom trenutku. Ovdje se često spominje nakladnici kao neprijatelji sustava jer su oni ti koji okreću ogromne novce i to je točno. I nije bilo lako svim dosadašnjim ministrima obrazovanja kada su mijenjali Zakone o udžbenicima, nije bilo, nije bilo ni nama. Deset mjeseci nakon donošenja Uredbe gdje smo propisali rokove jer smo ušli u 4 godišnji ciklus, od tih nazvat ću ih pregovora, ali nisu to bili samo pregovori, znaju ovdje i neki kolege koji ovdje sjede ispred ministarstva kako je teško pomiriti interes kapitala i društveni interes, ali tržište je tržište. Neke stvari nisu uređene kako bi trebale biti uređene, ali ne smijemo pri tome smetnuti s uma da nećemo problem riješiti kad se obračunavamo s postojećim izdavačima koji svoju dobit baziraju na tiskanim sadržajima tako što ćemo pogodovati i stvarati nove centre moći u multimedijalnim sadržajima. A pogotovo je to opasno kad ste u poziciji moći i vlasti i kad imate mogućnost utjecati na neke daljnje tokove novca, raspodjelu moći. E vidite ministrice i vi u ministarstvu se danas nalazite u tom trenutku i nije vam lako, pritisci su ogromni i s jedne i s druge strane. S oni koji, koje napuštamo a to su tiskani materijali i onih iz kojih vi dolazite, mislim dolazite ne mislim pri tom da ste vi zagovornik tih interesa nego ste bliskim svojim obrazovanjem, svojim životnim poslanjem, svojim radom naprosto ste dio tog sustava, vi ga razumijete i vi ste bili jedna od osoba koja je isto tako radila na projektu e-škole, vi znate što znači projekt e-škole on je bitan projekt, on je proglašen nacionalnim projektom RH, međutim tu su ogromni novci, to su ogromne milijarde kuna koje će se, koje će ići u sustav ali netko će na kraju krajeva isporučit neku uslugu sustavu. Možete se vi smijati ali to uopće zapravo nije smiješno, ozbiljne su to stvari i velika je odgovornost na vama kako ćete postaviti kriterije i ovaj trenutak kad se vrlo jasno trebaju definirati objektivni kriteriji i da se ne dovede u napast sebe i druge, a to je upravo taj, taj momenat. E sad, zašto vi tu sumnju još produbljujete pa u članku 3. kažete i pružate mogućnost izmjene elektroničkog dijela udžbenika mimo propisane procedure što može ugroziti naravno kvalitetu i primjernost tog dijela udžbenika. Zašto pogodujete, već samim zakonom u proceduri, u neobjektivnim kriterijima, u nejednakom pristupu, zašto pogodujete elektroničkom dijelu udžbenika u odnosu na tiskani dio udžbenika. Zašto to radite? Zašto ne vrijede ista pravila povjerenstva, agencije za odobravanje tiskanih udžbenika i elektroničkog dijela udžbenika, e vidite tu vi bacate sumnju da ste zagovornik samo jednog dijela ove udžbeničke politike i ratujete možda sa ovima izdavačima tiskanim, al s druge strane neću sad spominjat koje, al znate vi koje neke firme iz kojih dolaze i vaši najbliži suradnici, već imaju poprilično imaju siguran ulaz i utaban put da imaju ono što se kaže primat u nekim narednim koracima, e vidite tu vi bacate sumnju, sumnju na sebe. Postupak odobravanja, ja nisam vidjela znači najosjetljiviji dio zapravo provedbe Zakona o udžbenicima je onaj postupak koji kod vas će trajati 6 mjeseci, kod nas je trajao nešto duže, odnosno ne kod nas nego u ovom postojećem Zakonu o udžbenicima, gdje zapravo ta povjerenstva su isto tako vrlo često izložena snažnim pritiscima, vrlo često se ispostavi da u škola završe udžbenici koji su prošli i dobili odobrenje povjerenstava i imaju neke sporne sadržaje, ja nisam vidjela da ste vi išli u tom smislu poboljšavat neke stvari koje se vidno loše regulirani ili nedovoljno dobro, tu se niste bavili baš toliko time da ispravite neke krive drine koje tu, koje tu, koje tu postoje. Četvrto ono što sam i zaključno, što se ovdje već postavilo, previše ste u formi a premalo ste u sadržaju. Znači vi kažete sad smo u eksperimentalnom programu imamo eksperimentalni u prvom, trećem, petom razredu osnovne škole i u srednjoj školi stem testiramo, testiramo što, testiramo neke kurikulume. I sad, kako ćemo znat jesu oni prošli test ili nisu, kad ćemo znati, oni trebaju slijedeće godine ući u sve škole, a nemamo test. A onda kažete raspisat ćemo natječaj za udžbenike u siječnju kada donesemo ovaj zakon, a kakve udžbenike će kreirati ti izdavači, bez obzira radilo se o digitalnim ili tiskanim udžbenicima, po kojim kurikulumima, po kurikulumima gdje niste provjerili sadržaj, nemate provjeren sadržaj jer je on u eksperimentalnoj fazi, vi nemate rezultat. Pa to je neodgovorno u najmanju ruku, ali to od vas se očekuje, gledajte vi otkad ste u ministarstvu vi ste postali mjerna jedinica za onako lakonsko donošenje odluka ovisno o tome na koju nogu se ustanete i nije jasno tko vodi politiku vašeg ministarstva, koji su to vanjski centri moći koji utječu na vaše odluke, da se jednog dana probudite i kažete ah danas ću iz strukovnih programa koje idu u dualno obrazovanje izbaciti biologiju, geografiju i neki treći predmet tipa povijest. Onda idete u reformu ne isporučite laptope, onda isporučite laptope bez kamera, onda isporučite laptope gdje pucaju ekrani, pa što je vama, pa ne vodi se tako jedno, tak se ne vodi ni kuća mislim da tako ni doma ne vodite svoju kuću, a usudite se tako voditi ministarstvo i to ne bilo koje ministarstvo, nego ministarstvo koje 500.000 koliko ima, koliko ima učenika, koliko učitelja, nastavnika i 1.300, 1.300 ustanova. Ja sam od vas iskreno očekivala puno, puno, puno više, vi ste mi totalno razočaranje, a pogotovo zbog toga što ste imali dva prethodnika od kojih je stvarno bilo teško bit lošiji, od Šustera i Barišića, a vi ste i to uspjeli, a imali ste strategiju obrazovanja, znanosti i tehnologije, imali ste završen projekt licenciranja, naslijedili ste operativne programe servirana sva sredstva za povlačenje fondova, vi ste sve uspjeli zabrljat i ispast nesposobniji od svojih prethodnika koji su bili ono par ekselans nesposobni.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Sabini Glasovac na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče, pa dobro kolegice Glasovac kad vi govorite o tome tko je bio nesposoban ili ne i koliko, ne znate je li može li se biti nesposobniji od garniture kojoj su 7x puta akti padali na Ustavnom sudu, a to je bilo vrijeme kad ste vi bili pomoćnica ministra, ali dobro, da ne ulazimo sad u ova prepucavanja, jer s jednom stvari se slažem, a to je da su procedure bit, objektivna, jasna procedura, stručna evaluacija, ono što treba biti ključ i za udžbenike, i za sadržaj, i za nastavne programe, za sve. E sad me zanima, ono što ste spomenuli, a to je znači samo testiranje ovog eksperimenta. Mene isto zanima na koji način se ono misli provesti budući da ova školska godina završava u 6-om mjesecu, ali bi odmah u 9-om mjesecu trebalo krenuti ovo. Također, ono što je bitno za naglasiti, mislim da to svaki put trebamo napomenuti, a to je da se mora poštovati Zakon, a zna se koja institucija, to je Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje koje je za to nadležan, i ja se nadam da će se ta procedura poštovati, jer da ne bi stvari završavale na nekakvim sudbenim tijelima. Hvala. Hvala gospodine podpredsjedniče, pa dobro kolegice Glasovac kad vi govorite o tome tko je bio nesposoban ili ne i koliko, ne znate je li može li se biti nesposobniji od garniture kojoj su 7x puta akti padali na Ustavnom sudu, a to je bilo vrijeme kad ste vi bili pomoćnica ministra, ali dobro, da ne ulazimo sad u ova prepucavanja, jer s jednom stvari se slažem, a to je da su procedure bit, objektivna, jasna procedura, stručna evaluacija, ono što treba biti ključ i za udžbenike, i za sadržaj, i za nastavne programe, za sve. E sad me zanima, ono što ste spomenuli, a to je znači samo testiranje ovog eksperimenta. Mene isto zanima na koji način se ono misli provesti budući da ova školska godina završava u 6-om mjesecu, ali bi odmah u 9-om mjesecu trebalo krenuti ovo. Također, ono što je bitno za naglasiti, mislim da to svaki put trebamo napomenuti, a to je da se mora poštovati Zakon, a zna se koja institucija, to je Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje koje je za to nadležan, i ja se nadam da će se ta procedura poštovati, jer da ne bi stvari završavale na nekakvim sudbenim tijelima. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu, [[Upadica: A dajte vi meni objasnite kako će se,]] , kolegice molim vas. Ja bih vas lijepo molio malo strpljenja, polako, kako kažu Dalmatinci nije posa ptica, da će uteć. Imamo prije vas, dakle ja bih molio kolegice i kolege da u svom obraćanju odnosno u svojim raspravama, malo pripaze na rječnik i da ga primjere ovom Visokom domu. Izvolite gospodine Jovanoviću, imate povredu Poslovnika.
Hvala lijepo. Članak 238., kolega Sokol uporno iz rasprave u raspravu kad je tema obrazovanje, iznosi neistine i klevete. Ja bih za zamolio da prestane. Da donese drugi put kad bude rasprava svih tih 7 kako on kaže Odluka, koje je donio Ustavni sud i poništio akte Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. Dakle, to je kleveta kolega Sokol. Drugi put donesite te Odluke.
Zahvaljujem kolegi Jovanoviću. Ako smatrate da je kleveta, onda podnesite tužbu protiv gospodina Sokola, a gospodina Sokola sam upozorio da malo bira rječnik, a članak 238., nigdje nije normirao niti klevetu, niti neistinu, a ovo je njegov politički stav i zamolio sam ga da primjeren rječnik bude u Hrvatskom saboru, dakle, smatram da nije povrijeđen Poslovnik. A sada, evo dugo očekivana i strpljivo je čekala, poštovana kolegica Sabina Glasovac, odgovor na repliku, izvolite.
Ja se ispričavam gospodine podpredsjedniče što sam malo istrčala pred rudo.
Niste vidjeli, niste krivi.
Nisam, da. Kolega Sokol, a sad vi meni objasnite kako vi, kako će se ispoštivati procedura, ako imate od rujna eksperiment u školama koji traje godinu dana, jel tako? Testiramo valjda nekakav kurikulum, valjda nekakav sadržaj testiramo, mislim ovo je suludo što smo čuli da testiramo metode. Ne, testiramo kurikulum. I sad, da bismo ga testirali mora valjda proći jedna godina, jel tako? I onda ćemo dobiti nekakav rezultat, i onda on treba ući u sve škole, a kad će se poštivat procedura ako ćemo mi rezultat, ako, školska godina će završiti u 6-om, da rade cijelo ljeto, da ga testiraju do 9-og mjeseca, na temelju čega će izdavači, autori, pa onda kasnije izdavači, ovi pisati, a ovi tiskati udžbenike, na temelju kojeg sadržaja, sad vi meni to objasnite, ja to stvarno ne razumijem, imam očito neke smanjenje kapacitete kognitiv.
Zahvaljujem kolegici Glasovac na ovom odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Stjepan Ćuraj, izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče. Evo ja bih, kolegice Glasovac samo vas zamolio malo da ne idemo u tako opasne insinuacije oko različitih interesnih, pa čak ja bih rekao i kaznenih, kazneno-pravnih odgovornosti, ako imate bilo kakvo saznanje vi ste kazneno-pravno odgovorni za prikrivanje kaznenog dijela ukoliko isto ne prijavite. A ako nemate, onda bi vas molio samo da na taj način me diskutiramo ovdje u insinuacijama bilo kakvim ... [[Govornik se ne razumije.]] , bilo kakvim nezakonitim radnjama, da se bilo koga to ... [[Govornik se ne razumije.]] , jer mislim da to ničem ne vodi, pogotovo najmanje sadržaju i kad govorimo o ovoj razlici iz tiskanih i digitalnih izdanja, da, intencija je da se što više ostave mogućnosti i potiče ta digitalizacija, prije svega i u obrazovanju, i da se što više sadržaja na taj način ostavi dostupno našim učiteljima da mogu koristiti i različite knjige u svojim predavanjima.
Zahvaljujem kolega Ćuraj. Odgovor kolegica Glasovac, izvolite.
Ne znam ja što je intencija, ja samo znam što je procedura, a ta procedura ... [[Govornik se ne razumije.]] za izmjenu tiskanog, trebala vrijediti jednako kao za digitalnog. Jedino ako ne želimo otvoriti, ubrzati put digitalnima iz nekog razloga i da oni budu povlašteni u odnosu na tiskane, to je sve što sam ja pitala, jednaka pristup i jednaka procedura. A što se tiče ovih interesa i tako dalje, pa normalno da je interes. Ako smo mi plaćali, dok je Primorac bio ministar, 400 milijuna kuna besplatno udžbenike za djecu iz hrvatskog proračuna, hrvatski građani, netko je to kupio, netko je na tome zaradio, jel tako? Sutra će tako biti s digitalnim udžbenicima, jel tako? Jel danas onaj tko piše Zakone, može utvrditi pravila igre? Može. Jel slučajno da je jedna firma već u Ministarstvu radi na digitalnim sadržajima, a da je jedna od najbližih suradnica ministrice, došla iz te firme, ja ne znam jel' tu nešto ima ili nema, meni je to čudno, a sad jel' to ima nekih elemenata, neka utvrđuju ono koji trebaju to utvrditi. Vrijeme će pokazati, zašto se pisao ovaj Zakon i zašto se pisao ovako kako se pisao, ja se iskreno nadam da se pisao u javnom interesu, al' vrijeme će pokazati, sve, sve dođe na svoje.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glasovac. Sljedeća replika poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, u raspravi ste govorili o mogućim korupcijskim rizicima, pa ću ja ponoviti ono što sam rekao i danas uvodno, da u cilju prevencije svih korupcijskih rizika koji zaista postoje, i koji su ogromni, obzirom da se radi o ogromnim financijskim sredstvima, smatram da, po ugledu na naš posao, treba potpisati antikorupcijski sporazum i treba potpisati, osnovati Povjerenstvo u kojem će biti uključeni razno razni dionici kako bi se prevenirali svi potencijalni korupcijski rizici vezano uz provedbu ovog Zakona u stvarnosti.
Zahvaljujem. Odgovor kolegica Glasovac, izvolite.
Ja se s vama slažem, ali isto tako da bi se na minimum sveli korupcijski rizici odnosno da bi se otklonili korupcijski rizici, prije svega Zakon koji dolazi pred saborske zastupnike, ne bi trebao povlađivati nikome, pa ni u ovom slučaju, recimo ja sam dala jedan primjer, kakva će pravila vrijediti za digitalne udžbenike u odnosu na tiskane udžbenike, gdje iz nekog razloga se ovdje osigurava nekakav lakši put i mislim da to nije pravi pristup. Samo kroz projekt e-škole samo u pilot projektu u dvije godine koje se provodi, tri od 15. do 18. čini mi se. Da, sljedeće godine idemo u ključni to je pola milijarde kuna nabavke informatičke opreme. Tu ne govorimo još o ovim digitalnim sadržajima koji će tek doći nakon ovoga zakona. To su ogromna sredstva. I upravo zbog toga što će se ta javna sredstva bilo iz fondova, bilo iz državnih proračuna raspoređivati na neke koji će isporučivati određene usluge, materijale treba postaviti jasna pravila. Ja ih na žalost ovdje ne vidim u zakonu.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glasovac. Sljedeća replika poštovani kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovana kolegice slušam vašu raspravu. Konstruktivna je i rekao bih samo da se prvi puta u životu možda slažem sa gospodinom Jovanovićem. To je dobro što je sada rekao. Korupcija, moram to reći, moram biti iskren korupcija je rak rana našeg društva. Ne znam je u ovoj raspravi itko spomenuo riječ obrti. Obrti umiru u Hrvatskoj. Ja kada sam živio vani djeca su se odmah odvajala u tri faze su se odvajala tamo do 8. razreda osnovne za obrte, tehničke znanosti i akademije. To je dobro. Mene zabrinjava također tko će provoditi ovu školsku reformu. To su naravno učitelji. Ali ja se pitam, imamo doktrine se dobro ne miješaju. Ne miješa se NATO doktrina i … pakt. Također imamo učitelje koje mislim nisu baš spremni i njih treba doškolovati i plaćati malo više treba plaćati te ljude jer mi smo još insolarno društvo i to vidim po učiteljima kada su u pitanju ekonomija, društvene znanosti, pravo da ti mladi ljudi nemaju pojma što se događa izvan granica Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. Odgovor kolegica Glasovac. Izvolite.
Kolega Glasnoviću slažem se ja s vama da su učitelji ti koji trebaju nositi cijelu reformu. Međutim, učitelji su ovdje „zadnja rupa na svirali“. Učitelji kada traže prije nekoliko dana jer se Vlada hvali da je izašla iz krize, da je proračun dobar, da je održiv, da imamo novaca, kada traže povećanje više od 5% Vlada kaže – žao nam je nemamo. Možete 2, možete dobiti 3 i onda se uspostavi proces mirenja. Sindikat učitelja, nastavnika je taj koji je nezadovoljan. Međutim, na njega se primjenjuju ista ta pravila. Dobro, bolje išta nego ništa. Ali je činjenica ako od njih očekujemo da provode ove reforme, onda se njih trebamo prvih sjetiti u trenutku kada nam ide dobro. Jer bilo je perioda i kada nam ne ide dobro, pa onda oni su ti koji uz liječnike, medicinske sestre podnesu najveći teret jer zapravo najveća količina ide za te plaće. Ali kada nam ide dobro, onda se trebamo sjetiti njih da ih obeštetimo na neki način. Ali do toga na žalost ne dolazi.
Zahvaljujem kolegici Glasovac. Sljedeća rasprava poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Sabora, poštovana ministrice sa suradnicima. Evo, na početku me zanima, vas je tu četvoro došlo. Vi ste ministrica to svi znamo. Tu imamo još evo dvije muške osobe, jednu žensku osobu. Malo sam se raspitao do vas sjedi ne znam mu ime, evo kasnije ću možda i saznati, savjetnik ministarstva ili ministrice, zatim osoba za pravne poslove. I na posljetku sjedi jedan mladi gospodin koji je uvijek uz vas Maro Alavanja. Maro Alavanja koliko ja znam plaća se iz državnog proračuna iz sredstava Ministarstva obrazovanja. Ispravite me. Ako ne plaća se iz Ministarstva obrazovanja nema što raditi tu gdje sjedi. Ako se plaća zanima me za što se plaća. Ako je on na stranačkim jaslama onda neka napusti sabornicu. Ako se plaća iz Ministarstva obrazovanja to je pitanje koje danas traži odgovor, neka mi se kaže za što ga se plaća. Jel' on tipkač na mobitelu čovjek koji održava vaše društvene mreže? Pa ne smijete se više? Sada se ne smijete? Da, evo Maro Alavanja se počeo smijati. Maro Alavanja … [[govornik se ne razumije]]
Molim vas poštovani kolega Zekanović, samo trenutak. Zaustavili smo vam vrijeme. Ja bih vas lijepo molio, ne odlučujete vi niti bilo tko od nas u Saboru od saborskih zastupnica i zastupnika tko će u ime predlagatelja predstavljati Vladu. U ovom trenutku Vladu predstavlja ministrica sa svojim suradnicima. Ona je ta koja je odlučila tko će od njenih suradnika biti s njom i molim vas u vašoj raspravi nemojte omalovažavati nikoga i nemojte spočitavati pravo ministrice koga će ona dovesti sa sobom od djelatnika Ministarstva. Dakle, to su djelatnici Ministarstva. Molim vas u nastavku rasprave da se klonite tog načina i tog stila. Izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Sabora, ja ipak moram zaokružiti misao na ovu temu. Dakle, ministrica je pomicanjem glave lijevo-desno što znači ne, dala do znanja da gospodin nije financiran iz sredstava Ministarstva. Ali možda i jeste? Ali evo ja jednostavno želim saznati, a moje je pravo jer ona je došla položiti račun ovdje nama i meni da saznam za što je konkretno plaćen gospodin Maro Alavanja, koje je njegovo radno mjesto i koji opis poslova on ima. Jesu li to isključivo društvene mreže i PR ministrice ili je to možda još nešto drugo? Možda on još nešto drugo radi? Ali moram drugu stvar ovako primijetiti, da je interesantno da niti jedan pomoćnik ministra odnosno ministrice konkretno niti jedan državni tajnik kod ovoga zakona koji je izazvao itekako mnogo pažnje i pozornosti nije nazočan ovdje. Ali vi ste sami lijepo rekli njezino je pravo dovesti koga god hoće, pa je tako dovela i ovu ekipu koju je dovela. E sada malo o zakonu. Rekao sam već prije u onoj replici, lijepo ste se nasmijali nakon toga, 21. stoljeće tako je to lijepo čuti iz vaših usta, a ne 19. stoljeće. Vi ste suprotstavili u vašoj glavi s jedne strane 21. stoljeće napredak, progres naravno to ste vi, a u 19. stoljeću su svi oni koji su vama kritičari. Ja mislim poštovana ministrice da ste ovdje vi malo u problemu. Vi ste informatičar to svi znamo i hrvatsko obrazovanje nije isključivo informatika koliko god to vi željeli da jeste. Hrvatsko obrazovanje je i geografija i povijest i matematika i biologija i kemija, vi se pravite kao da je jedino nužno u hrvatskom društvu da djeca dobiju tablete, pa ste naručili tablete, platili ste ih našim novcem međutim dogodio se tajfun, navodno pa ti tableti nisu stigli, pa ih je dio stigao, pa ih dio nije stigao, pa smo onda krenuli u nekakvu reformu kurikula, pa od reforme nemamo niti “k“, ... [[Govornik se ne razumije.]] ministrica nam je počela zijevati. Dakle, meni je drago da vi imate smisao za humor, da imate lijepe zube, da ih volite pokazivati, međutim, ministrice, situacija je ovdje jako, jako ozbiljna. Dakle, ministrice sve ovo što vi radite uključujući i ovaj Zakon o udžbenicima je propali projekt i vi to jako dobro znate. Vi znate da je zapravo bez obzira što se vi sad pokušavate tu postaviti na jedan onako način, pa nije me briga, neka Zekanović govori. Ministrice, na sreću hrvatske države, hrvatske države, hrvatskih građana, vi ste tu još godinu i 11 mj. maksimalno a poslije idete u prošlost, idete u povijest. Nažalost, reći ću, i moja djeca osobno ispaštat će vaše loše odluke a vi zapamtite, više nećete biti ministrica, na sreću po hrvatsko školstvo. A kad govorimo malo uopće o tome što vi zapravo ovdje sada, tj. što niste stavili u zakon. Pa evo kolege su ovdje iz kluba Milana Bandića, zahtijevale su besplatne udžbenike, nažalost ta nagodba sa premijerom nije uspjela e onda ste vi uskočili ispred HNS-a e sad ćemo mi uzet taj dio kolača, sad ćemo mi dati djecu besplatne udžbenike međutim, udžbenika nema. Vi u ovaj zakon niste stavili da će se osigurati proračunska sredstva i da će djeca dobiti udžbenike. Zašto niste? Zar vam nije milo da djeca imaju besplatne udžbenike? Ups, zapravo udžbenici nisu ni bitno, bitni su tableti. Bitno je da djeca dobiju besplatne tablete. Pa mi ćemo imati informatizaciju. Gospođo ministrice, nije škola Youtube kanal. Nije škola Facebook. Znači škola je bila i biti će, a govorim kao prosvjetni djelatnik, predavanje ex katedra i koliko god vama to zvučalo staromodno i zatucano, zauvijek će biti dok je ljudi na ovoj Zemlji, predavanje i predavača a bit će i onih koji će se smijuljiti misleći da su pametni a zapravo nisu. A nažalost, vi zapravo i ne znate ovo napraviti a ne znate ni izabrati tim osim što ste izabrali dobrog PR-ovca, vi zapravo niste napravili ništa. Evo mene samo zanima možda za kraj što još očekujemo iz vaše kuhinje? Da li ćete vi nastaviti na ovaj način i dalje upropaštavati hrvatsko školstvo ili imate još neko iznenađenje? Ali moram priznati evo jako lijepo, vokabular, znači moderno, napredno, tehnologija, medijska kultura, informatizacija, virtualna stvarnost nasuprot 19. st., tradicionalnom obrazovanje koje očito kod nekih nije polučilo efekt. Ima li odgovor da vidim sam kad budete završnu riječ, tko je s vama i na kojem radnom mjestu? Hvala.
Zahvaljujem, poštovani kolega Zekanoviću. Ministrica ako bude odlučila imati završnu riječ, njena je procjena i njena je volja da li će vam odgovorit ili ne a vi možete temeljem Poslovnika, zatražiti pismeno očitovanje tko je gospodin koji sjedi s njene desne strane. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Joško Klisović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Mislim da je g. Zekanović prekršio članak Poslovnika 238. jer je prvih 8 minuta svoje rasprave, raspravljao o nečemu što nije tema ovdje. Kompozicija delegacije gospođe ministrice nije tema o kojoj raspravljamo ovdje a hvala Bogu da je uključila među svoje suradnike i mlade, obrazovne, kreativne ljude, to je put kako i treba pripremati reformu obrazovanja i tom kontekstu mislim da je g. Zekanović zaslužio opomenu. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Klisović. Mislim da nije povrijeđen Poslovnik. Ja sam kolegi Zekanoviću ukazao na tu činjenicu, kad bi se strogo držali teme, onda bi malo njih tu govorilo u Saboru cijelo vrijeme rasprave, tako da molim vas, dozvolite predsjedatelju koji rad svoj posao da on procijeni da li se raspravlja u skladu s Poslovnikom ili ne ali hvala vam na korisnim obavijestima i informacijama ali sam čuo sve. Hvala lijepo, imamo još jednu povredu Poslovnika? Ne. Hvala lijepo, prelazimo na replike. Poštovani kolega Željko Glasnović, izvolite.
Poštovani kolega, ja sam slušao vaše izlaganje, jednu stvar ste dobro pogodili, savjetnici. Hrvatska ima više savjetnika po ministarstvima nego ima kineski dvor tamo u 14. st., više savjetnika nego Pentagon, pitanje tko ocjenjuje te ljude, jel' se oni ocjenjuju kvartalno, kako se procjenjuje njihova izvedba? Ja znam u vojsci gdje sam bio, imal iste kvartalna izvješća, svake godine se morate kvalificirati osobno na naoružanju, ispite, kako se to događa kod nas. Dotakli ste jednu drugu točku, tu moralnu točku, kod nas fali taj teološki diskurs, a to je izostalo iz ove rasprave jutros i tu je gđa. ministrica, kako je u Hrvatskoj došlo, otkuda ta kultura varanja u hrvatskom obrazovnom sustavu? Lažni ispiti, lažne diplome, lažne biografije, prodavanje ispitana fakultetima gdje ste mogli kupiti u bivšem sustavu za 500 maraka diplome. Kako će se to iskorijeniti ... [[Govornik se ne razumije.]] ta kultura varanja o kojoj nitko ne govori.
Zahvaljujem poštovani kolega Glasnović na ovoj replici. Odgovor, poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Tako je. Lijepo ste primijetili, kolega Glasnoviću. Znači ovdje imamo jedan očiti primjer upravo toga što vi govorite, znači ministrica je sa sobom dovela ni manje ni više nego tri savjetnika, znači tri savjetnika, nula dužnosnika. Ja ću reći evo, lijepo mi je ukazao na to potpredsjednik Sabora, to je njezino pravo, ali to je ogledalo društva. Znači da svatko danas ima 15, 20 savjetnika ali da nitko zapravo s obzirom da se plaćaju iz državnog proračuna ne vrednuje njihov rad, da ih ne ocjenjuje, nego zapravo oni mogu raditi što god hoće, dok je to odgovara stranci, ovdje konkretno je to HNS ili ministrici, koja normalno je opet ekspozitura tog istog HNS-a odnosno njihov glavni PR projekt. Na žalost, koji baš nije uspješan, ali ona će se i dalje truditi, ali na njenu žalost, neuspješno.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću. Sljedeća replika, poštovani kolega Marko Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, iako je vaše izlaganje u najvećoj mjeri bio pokušaj utemeljenja jedne nove discipline unutar povijesti umjetnosti, a to je da goste iz ministarstva promatrate, ne kao one koji imaju nešto reći, nego kao one na čiji se izgled i funkciju mi trebamo usmjeriti. Ja bih se odmaknuo od jedne takve prosudbe i držim je neprimjereno ovom domu, ali bih se zadržao na onaj dio izlaganja u kojem se pretjerano usmjeravate na nastavnike i učitelja. Ex katedra neće nikad nestati, to je istina. Postoje discipline i ja njima pripadam, filozofija, u kojem se traži jedan drugačiji medij. Međutim, nastava je usmjerena prema učenicima i usvajanju znanja i znanje treba biti autoritet. Nastava nije u funkciji dizanja samopouzdanja nastavnika niti formiranja nekog lažnog autoriteta. I zbog toga nam je potrebno 21. stoljeće u školi.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vučetiću. Odgovor, kolega Zekanović, izvolite.
Drago mi je da se slažemo oko ex katedre. I ja se slažem s tim da je to jedan oblik predavanja, odnosno transfera znanja koje nikad neće nestati i naravno treba uključivati i druge oblike učenja, ima ih jako mnogo. Ali, to je onaj prvi i osnovni od kojeg sve počinje. Ali, ipak bi vas ispravio, nisam komentirao izgled gospode ovdje, mislim da su, evo ga, svi dosta lijepo obučeni, kad već spominjete, lijepo izgledaju, naspavani, odmorni, našminkani, tako da, evo ga, kad već nisam, mogu i to komentirati.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću. Sljedeća replika poštovani kolega Joško Klisović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani gospodine Zekanoviću, nekoliko puta ste u svojoj raspravi spomenuli riječ moderno obrazovanje na jedan, onako, posprdni način. Pa što vi imate protiv modernog obrazovanja koje bi trebali hrvatskim učenicima osigurati? Pa hoćemo li mi pripremati stvarno djecu za neko prošlo doba ili za neko buduće doba? Hoćemo li ih pripremati za život koji je pred nama ili za život koji bi željeli da imamo, kao što su imali naši pradjedovi ili prabake? Dakle, sve ono što je dobro u obrazovnom sustavu iz prošlosti, bliže ili dalje, treba zadržati. Zato imamo i klasično obrazovanje, također. I ja sam na Pravnom fakultetu učio rimsko pravo i bilo mi je vrlo drago što sam to učio. Ali, to ne znači da nećemo u nastavne metode unijeti modernost. Pa kako mislite da bi netko mogao radi u UN-a ili recimo u EU, u nekoj kompaniji međunarodnoj, a da ne zna se služiti digitalnim načinima prijenosa podataka, da ne zna učiti na digitalni način? Gotovo je to vrijeme. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Klisoviću. Odgovor, kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani kolega Klisoviću. Evo ovako da vas malo, da ipak kažem da niste… Mislim, u pravu ste vi zapravo sve. Ja sam osobno 97. ili 98. godine bio prvi profesor geografije u Hrvatskoj koji je imao svoju web stranicu. Prvi. Znači prvi u Šibensko-kninskoj županiji koji je koristio multimedij, odnosno spominjala je projektore ministrica, radi koga je projektor i nabavljen, u cijeloj županiji. Dakle, sve te metode koje vi govorite, još uvijek su moje stranice i aktivne, još uvijek se download-aju i moji kvizovi i moja ispitna pitanja, još uvijek se koriste interaktivni sadržaji koji sam postavljao. Tako da, ja sam pristaša toga. Međutim, nisam pristaša, naravno, naravno, i danas sam informatički iznimno obrazovan i koristim to i u ovom poslu. Međutim, protiv sam informatičkog lobija. A kad govorimo o informatičkom lobiju, govorimo o onima koji stavljaju sebi u džepić, govorim o tabletima, govorim o trošenju proračunskog novca.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću na ovom odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ja, samo da vidim, što ću, hoću li pričati o temi i Zakonu o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima ili ću se osvrtati na raspravu koja je u tijeku [[Upadica: Možete odustat, kolega.]] Molim? [[Upadica: Možete odustat, ako hoćete.]] Ne, ajde [[Upadica: Ili ćemo stanku odrediti.]] Zahvaljujem na vašoj preporuci, ali nisam čovjek koji odustaje, pa neću ni sada. Samo ću se onda kratko osvrnuti na neke od ovih rasprava. Vjerojatno je najveći problem što tamo ne sjedi gospodin Glunčić, ja pretpostavljam pa zato onda imamo prvi put da čujemo kako je tu ministar, a nije državni tajnik iako je dosad u ovom domu bilo uvriježeno mišljenje da je, kad ne dođe ministar, da je to problem. Ali, evo sad prvi put čujemo nešto i naopačke. Što se tiče Zakona o udžbenicima, mislim da dovoljno o ovim netematskim stvarima. Dakle, rekao sam ispred kluba, sad želim posebno malo ući još, možda više u samu temu, dakle. Mi, vrlo jednostavno rasterećujemo, stavljamo naglasak na učitelje, na one koji su najvažniji u obrazovanju, oni koji su prvi kontakt svakog djeteta s obrazovanjem, sa sustavom, sa načinima stjecanja znanja, njima omogućavamo veću autonomiju. Mi ćemo birokratske bilo kakve utjecaje koji onda mogu ili ne moraju ili ne znam kako su bili povezani sa kakvim lobijima, nakladničkim, ovakvim ili onakvim. Je li možemo tom logikom ići govoriti, zamislite koji je to nakladnički lobi proizvođača krede, ploča, imenika, ne znam što sve ne ne koristi se, šestara, ravnala, svega onoga što se koristi u nastavi. Tko tu ima interes? Zašto baš šestar takav, zašto baš kreda? Sad ćemo imati pametne ploče ili one piši-briši ploče, flomasteri. Tko proizvodi flomastere? Šta ćemo sad? To je bitno. Nije bitno kako prenijeti znanje. Nije bitno što se radi s time. Nije bitno da je to oruđe, alat. A alat u 21. st. je i tehnologija i digitalizacija. Pa zamislite vi na pragu 20. stoljeća su se neki drznuli zamijeniti ljudski rad, strojnim. Kome se tu pogodovalo i kako? Onima koji su proizvodili te strojeve gdje su mnogi ljudi ostali bez posla da njihove ruke to ne rade nego to radi jedan stroj. Kako bi to izgledala danas zemlja da smo tako slušali i tako rezonirali tada, šta bi onda bili i gdje bi bili? Ali u redu je koristit svu tu tehnologiju, u redu je to sebi osiguravat bolji i lagodni život i kvalitetniji to je onda valjda OK, ali kad to želimo našoj djeci da na drugačiji način počnu razmišljati, stjecati znanja, koristiti se tehnologijom ne za zabavu nego za znanje, za stjecanje znanja za učenje, idemo iskoristit tu tehnologiju. I onako nam previše djeca gledaju te male ekrane što nije dobro, idemo im pokazati da za to na drugačiji način služe, da to nije za zabavu samo. Da znaju koristit se i internetom i sve ono što dolazi u modernom dobu. Ovdje ostavljamo udžbenike kao formalni dio, radne bilježnice, ostale pomoćne materijale stavljamo u dopunski, ali sve ih otvaramo, znači mi dozvoljavamo školi, kolektivima da odaberu jedan udžbenik od ponuđenih ali i da koriste sve druge i neke teme iz drugih i zato taj digitalni sadržaj. On omogućava da za petinu cijene tiskanoga dobiješ materijale koji možda u onome koji si ti odabrao nisu sadržani jel on je možda po tvojem nekom nahođenju 80% zadovoljava ono što taj učitelj smatra napravit, ali ovih 20% je baš dobro u onom drugome, idem to pokazat djeci da može. Ja se sjećam kad sam ja išo u osnovnu i srednju školu, pa se promijenio udžbenik i znate šta onda profesori kažu, eto ja vama moram reći da to je taj i taj udžbenik ali znate onaj stari je bio bolji i ja ću vas pitat po starom. I onda se dogodilo da smo morali imat oba najčešće, tako je bilo. Mislim sigurno svima nama, nije to poseban slučaj, jer se sigurno nekom u onom obveznom 12 godišnjem školovanju dogodilo da su se mijenjali udžbenici, da nisu se mogli koristit od braće, sestara od starijih, da su sad neki izašli novi, da je u starom to bilo bolje itd., itd. A profesori eto nisu htjeli prihvatit tu promjenu nego kažu bože ovi svašta izmišljaju, barem djeci nama su tako govorili. Znači sada ti profesori će imati svu autonomiju odnosno veću ne svu da prenose znanja, to ovaj zakon dozvoljava. Ovaj zakon dozvoljava da ona sadržaj koji je sada na javnoj raspravi koji se primjenjuje, koji će se objediniti sa svim svojim imputima pretoči u nove te udžbenike i nove materijale, zato je on bitan zato je to taj kotačić u cijeloj reformi. I reforma je cjeloživotna u smislu da ona nije ono ko što smo se navikli sad to tako i dovijeka, pa ona je život je ona se mijenja može se svake dvije godine promijenit. Samo ovim zakonom je omogućeno da ako se promijeni sadržaj da se može odmah udžbenik mijenjat to dosad nije bilo, to je suština. Ako hoćete i onaj populistički dio, da što svi prigovaraju zamislite lakše torbe, pa ja ne znam ni jednog roditelja koji nije prigovorio kako mu dijete ima torbu da je njemu teško nosit i ja sam svom djetetu nosio torbu jel njemu teško bilo nosit u školu, a nije baš mali ima na koga biti. I sad na neki način ideš to regulirat, e sad je to neki piar ili ne znam što, pa cijena, a spomenio samo tamo šta se dogodilo sa međumjesnim prijevozom kada je Varaždinaska županija tada za vrijeme župana Čačića to imala, država preuzela 30% otišlo gore cijena, e sad neće moći. I ako osiguramo besplatno udžbenike osnovnoškolcima, dopunska sredstva što god, pogotovo ako govorimo o udžbenicima baš neće moći otići cijene u nebesa. A što se tiče elektroničkog sadržaja mi moramo naći načina da ga potaknemo tako što nećemo dozvolit da valda nakladnik određuje koji će bit udio cijene u elektronskom u odnosu na tiskanim, pa će on reć za knjigu koja košta 50 kuna tisak je 10 kuna, a 40 kuna je sadržaj, pa će ispast skuplja pita od tepsije, a to su očigledno neki imali neke interese da naprave. Sve moguće sumnje koje neko god ima nek prijavljuje gdje god može, nek kaže meni ja ću prijavit, ali ne razbacivat se, paušalno govorit, karakterizirat o nekim interesima, lobijima i svemu i na kraju kad od tog ništa se ne pokaže ostaje riječ u zraku i neko neku sumnju uvijek ima. Ako je stvarna onda ju adresiramo i imenujemo s imenom i prezimenom. Ono što je bitno i mislim da presudno da je ovo zakon koji će biti jedan od onih potpora tehnička ako hoćete reć, onome što je najbitnije a to je sadržaj. Ja apsolutno se slažem da imamo škole koje ne samo da uče iz prije 50 godina nego izgledaju od prije 100 godina i gore u gorem stanju kad su napravljene prije 100 godina, to nas mora bit samo poticaj da što više ulažemo ali ne da segmentiramo i selektiramo i kažemo dok svi nemaju uvjete iz 21. stoljeća učit ćemo iz 19. odnosno 20. moramo paralelno radit i ne smije nas to sputavat jer nije svugdje isto, a mi znamo da su naši nobelovci uz svijeće učili, a mi moramo nać te naše nobelovce među našim učenicima i dati im mogućnost da se iskažu, a ne ih zatvoriti, šablonizirati i da bubetaju jer tu gubimo puno onih koji bi sigurno pokazali svoju izvrsnost u određenim dijelovima. Zato, još jednom mislim da je ovo kažem ne mogu se otet dojmu i želim svima poručit da ovo zbilja nema veze niti sa HNS-om niti s bilo čime ovo ima veze sa boljom budućnošću naše djece, sa obrazovanjem, sa lakšim knjigama, jeftinijim knjigama, kvalitetnijim i mogućnosti prenošenja sadržaja kroz te knjige, kroz određene druge elemente odnosno virtualne repozitorije i to je svrha i suština ovoga zakona. Zato se nadam da će zbilja se to naći i sve prijedloge dobre da će svi prihvatiti.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju. Imamo nekoliko replika. Poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Znate kolega Čuraj, u Zadru vam je jedna ekipa izgradila privatnu garažu. Potpisala ugovor sa gradskom tvrtkom o najmu privatne garaže kroz koju taj dugoročni ugovor o najmu je ne samo isplatila ono što je uložila, nego je i dobro zaradila. A onda da bi opravdala taj ugovor podigla je cijenu javnog parkinga u staroj gradskoj jezgri skoro za duplo da bi potjerala ljude zapravo u tu privatnu garažu i opravdala taj posao stoljeća. I to smo mi prozivali da je pogodovanje. Oni nas razuvjeravali, ali nakon par godina raskinuli taj ugovor. E sada, ono što ja ne bih voljela da se radi ovim zakonom je da ukidanje radnih bilježnica i zbirki bude to udvostručenje cijene javnog parkinga da bi se napunila nečija garaža odnosno ovaj virtualni repozitorij da bi se opravdalo trošenje novaca na digitalne sadržaje. Evo, samo to sam htjela reći, a bojim se da je tome tako.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glasovac. Odgovor kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja bih volio da me zbilja predlagatelj ovdje ispravi. Kada vi tiskate knjigu, da li vi nju onda prilikom tiskanja morate imati u elektronskom sadržaju ili se netko sa čekićem i djetlom to na ploču ukucava? Ako ju ima u elektronskom sadržaju onda je to to ja mislim. Onda svi nakladnici imaju samo je pitanje što oni rade na koji način to mogu distribuirati i na koji način to mogu učiniti dostupnije kroz različite oblike informatičke. Ja ne vidim tu nikog posebnog. Pa onaj tko je vlasnik prava knjige, on je vlasnik i elektronskih i tiskanih. Ja ne vidim da je to različito. Ja ne znam kako danas onda tiskaju te knjige ako nisu takve. I samo je ovdje pitanje da ono što oni imaju na nekim datotekama učine dostupno i u elektronskom obliku kroz e-knjige mislim da smo svi čuli. Znači ovdje su zapravo čista stvar e-knjiga. Mislim da fakulteti to naveliko već koriste kroz svoje sustave i da je ovo jedino što želimo to praktički prekopirati što fakulteti već rade.
Zahvaljujem kolegi Čuraju. Sljedeća replika poštovana kolegica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Čuraj, drago mi je da ste se vratili na ovaj zakon koji prije svega govori o cijeni, težini udžbenika i davanju veće autonomije našim učiteljima. Zato me zanima, s obzirom da čujemo da se tu ukidaju radni materijali odnosno radne bilježnice, znamo da nije tako. Da je data daleko veća autonomija upravo tim učiteljima u odabiru toga da li će netko zaključiti da mu je potrebna radna bilježnica ako će zaključiti podučavati na taj način bit će sigurno omogućeno i to. Međutim, i vas ću pitati ono što sam već i ranije u replikama govorila, a to je da li su naši učitelji spremni prihvatiti svu tu odgovornost, jer to je stvarno velika odgovornost, a svi mi smo osjetljivi upravo na taj segment školstva. I zato su upravo i te sve naše rasprave danas u Saboru takve.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Makar. Odgovor kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Da kolegice Makar, mislim da ste dobro pitanje rekli. Dakle, ovdje sa ovim ništa se ne rješava. I oni učitelji koji žele raditi po starom ako ja dobro iščitavam oni mogu raditi i po starom. Odabrati radnu bilježnicu, odabrati pomoćni materijal, odabrati knjigu i ne otvoriti niti jedan materijal iz virtualnog repozitorija. Kaže - ja ne želim. Ja ne želim platiti ni 10, 20% te cijene toga ne želim. Mi ostavljamo tu mogućnost. Ja želim kako je kolegica Glasovac rekla ja sam hodajući udžbenik i ja mislim da ja svojim predavanjem mogu bolje prenesti znanje nego nekim tabletom, pametnom pločom ili 17 knjigama koje će vam dati da učite. I mi, ja ne vidim niti jedan zarez koji to netko nekome može zabraniti. Dapače, dajemo i veću mogućnost i kroz praktični dio nastave i kroz sve ono što taj učitelj misli da treba da ispuni za krajnji cilj, a to je da prenese znanje.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Čuraj, ja nemam strah od novih tehnologija, ali oprez svakako. Međutim ono što nam nove tehnologije omogućuju možemo sažeti u jednoj, citirat ću jednoga stručnjaka. Kaže: „Svaki učenik bi zapravo trebao raditi po posebnim potrebama.“ Svaki učenik ima posebne potrebe. Reći ću slikovito. Trener koji bi Luku Modrića vježbao da daje golove glavom je bio suludi trener, jel'. Zato nove tehnologije to mogu omogućiti jer danas moramo priznati da učitelj ne može biti jedini izvor informacija učenicima. Učenici da nemaju čitav niz informacija i u tom smislu ja podržavam ovaj dio koji je zakonom predviđen. Samo želim i to sam tražio od ministrice, želim da se uspostavi mehanizam kontrole da to ne bude doista poslije sumnja i što se nama događalo u Saboru zastupnicima da izglasamo zakon a da poslije netko zloupotrebljava. Samo to.
Zahvaljujem kolega Žagar. Odgovor kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo ovdje sam pročitao, znam da sam pročitao. Imate članak 18. Utjecaj na odabir udžbenika i drugih obrazovnih materijala. Čak je i zakonski to propisano. To je nešto što je kolega Jovanović isto istaknuo. Možda bi trebalo još dodatnim uredbama razgraničiti, ali ovdje kroz par stavaka upravo se navodi potencijalni sukob interesa kod odabira materijala itd. tko smije, tko ne može biti u povjerenstvu, što smiju škole primiti koje donacije ili ne smiju da bi izabrale nešto iz tog virtualnog repozitorija. Mislim da se i na to razmišljalo. Ali opreza nikada dosta. Ja se slažem i mi zaboravljamo jednu stvar. Danas kada netko kaže učitelj, koja vam je prva slika koja se pojavi u glavama? Možete zamisliti onako? Je li to osoba od 27 godina? Ja mislim da nije. A nama su danas učitelji koji prenose znanje djeci ljudi koji su rođeni recimo 90-te godine. A to onda gledamo u kontekstu novih tehnologija ipak im nešto znači.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovana kolegica Sanja Putica. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo pred nama je dakle taj Konačni prijedlog Zakona o udžbenicima i ne želim u svojoj raspravi reciklirati sve ono što smo rekli kroz prvo čitanje na svim odborima koji su bili više puta nego što je to uobičajeno i u današnjoj ovoj raspravi samo kazati da je zapravo ovo jedan od najvažnijih zakona u reformskom paketu zakona iz Ministarstva znanosti i obrazovanja, a koji nam ukazuje na potrebu cjelovite kurikularne reforme. Ovo je dakle jedan od najvažnijih zakona i on se izravno tiče ogromnog broja dionika. Učenika, učitelja, nastavnika, roditelja, izdavača, Ministarstva dakle same i Vlade. Zakon ćemo donijeti u ovome Saboru, prilično sam u to uvjerena. Međutim, ono što još moramo napraviti nakon što se zakon donese, a prije nego on krene u svoju punu provedbu u praksi u životu naših škola, naših učenika, nastavnika, profesora, ravnatelja to je da želimo vidjeti cjelovitu potpunu analizu rezultata i ishoda postojeće eksperimentalne reforme u hrvatskim školama, a samim time i analizu kurikula pojedinih predmeta koji do potpune i frontalne provedbe kurikularne reforme moraju biti gotovi, pregledani, kvalificirani, utemeljeni na činjenicama, recenzirani. Naravno da nam je potrebno provesti i cjelovitu edukaciju svih naših učenika i nastavnika, a ono što se u drugom čitanju izmijenilo u odnosu na prvo čitanje u zakonu to je to tzv. drugostupanjsko povjerenstvo koje će odlučivati o sadržajima koji će biti uneseni u virtualni repozitorij iz kojega će naši učitelji, nastavnici raspolagati određenim sadržajima i na taj način upotpunjavati ono što se nalazi u obveznim udžbenicima. Također moram ovdje kazati da sam prije nekoliko trenutaka izravno čula ljude u Županiji Dubrovačko-neretvanskoj kojima je u tijeku skupština i koji su mi rekli da u proračunu ne samo moje županije, nego vjerojatno i ostalih nemaju definirana sredstva kojima će se opremati škole. Ministrice, na odboru smo razgovarali da ćemo sa predstavnicima hrvatskih županija koje su većinom osnivači škola utvrditi na koji će se način financirati i opremiti hrvatske škole. To za sada kao što sada izgleda iz njihovih proračuna, danas smo u danu 13. prosincu kada se proračuni već ili su se donijeli ili se moraju donijeti kroz koji dan, ide iz decentraliziranih sredstava, a na osnovu tablica koje ste vi kao Ministarstvo od škola tražili da ih popune. Pa onda vjerujem da će ipak naše županije naći sredstva da sve hrvatske škole odnosno svi hrvatski učenici dobiju jednake mogućnosti i jednake početne pozicije. Također vjerujem da ćemo i nakon donošenja ovoga zakona možda nekim pravilnikom utvrditi tko su vlasnici udžbenika koje će se nabaviti, tko su vlasnici ostalih materijala. Rekli ste u svojoj uvodnoj raspravi jutros u Saboru da će to biti škole. Vjerujem da će škole biti dovoljno kapacitirane da provedu i određenu vrstu da sačuvaju te udžbenike da ih na određeni način ponovno daju novim generacijama učenika. Vjerujem da će se i to urediti u okviru škola. I također ono što nas očekuje osim tog sada postojećeg 60%-tnog subvencioniranja naših učenika udžbenicima, sada nas očekuje vjerojatno i 100%-tno i utvrđivanje zapravo svih onih načina poučavanja koji će se provoditi iz virtualnog repozitorija. Evo, vjerujem da će ovaj zakon u petak biti donesen u Hrvatskome saboru. Kao što se ovdje već čulo mislim da nema niti jednog zastupnika ovdje, niti bilo koga drugog iz zainteresirane javnosti tko ne želi promjene u hrvatskim školama. Međutim, njima treba pristupiti s dozom opreza jer se radi o najosjetljivijoj skupini društva. Prvenstveno mislim o našim učenicima. I definitivno i ovim zakonom, a i ostalim reformskim zakonima koji idu k cjelovitoj pripremi kurikularne reforme treba voditi računa o čuvanju dostojanstva ljudi na čijim leđima ipak počiva cijela kurikularna reforma. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Putici. Replika poštovani kolega Sokol. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Evo kolegice Putica, spomenuli ste dvije stvari na koje bi se referirao. Prvo je financijska održivost. Znači, znamo da doista županije i to smo već, to sam ja govorio u svojoj raspravi, moraju osigurati dugoročnu održivost znači, opremanje, financiranje itd. a to je nešto što fiskalno doista nije baš jednostavno. Imamo primjer kod strukovnog obrazovanja centara kompetentnosti koji bi trebali sada biti opremljeni iz europskih fondova, ali kasnije to prelazi dugoročno održivost na osnivača. I da biste vi dobili sredstva iz EU fondova vi morate dokazati da će to i kasnije biti dugoročno održivo, da neće kasnije zapravo ono u što je Europska unija uložila sredstva propasti. Pa evo, zanima me što mislite o tome, čisto vaš komentar. I druga stvar, kada smo spominjali zapravo recenzije i evaluaciju itd. ključna stvar je da to provode stručna tijela, da tu nije politikanstvo i politiziranje, nego da to rade oni koji su po zakonu stručni, nadležni za to. Mislim da bi svakako trebalo spomenuti ekspertnu radnu skupinu o kojoj se možda ne govori toliko u zadnje vrijeme, a itekako je bitna u svemu tome.
Zahvaljujem kolega Sokol. Odgovor kolegica Putica. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Pa kolega Sokol, u potpunosti se slažem s vama. Dakle i ta povjerenstva koja će utvrđivati sadržaj koji ulazi u virtualni repozitorij sigurna sam da će biti sastavljena od stručnjaka čija imena uostalom javnost u konačnici ni ne mora znati, ali njihova struka mora biti zagarantirana kako bi naši učenici dobili najkvalitetnije moguće sadržaje. Što se tiče financiranja, već sam rekla. Dakle, za sada decentralizirana sredstva koja nisu na žalost garancija i jamstvo da će se takvo financiranje biti održivo u budućnosti. No ipak vjerujem da će u Konačni prijedlog ovoga zakona ipak ući odredba da država u tom slučaju ima pravo intervenirati u kupnju potrebnih materijala za učenike.
Zahvaljujem kolegici Putici na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega, profesor Miroslav Tuđman, izvolite profesore.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Neću ponavljati ono što sam govorio pri prvom čitanju, nego bih počeo sa nekoliko konstatacija pa na temelju toga izvukao zaključke o ovome zakonu. Prvo, vjerujem da, svi smo ovdje za to da ulaganja i u obrazovanje i znanost moraju biti daleko veća nego što su sada. Drugo, da reforma obrazovanja je nešto što nam je nužno i što nam je potrebno postići. Treće, da je ovaj eksperimentalno razdoblje koje je planirano da je ono nužno i da je potrebno kako bismo mogli valorizirati cijelu ovu novu paradigmu, ako hoćete tako, ili kako se najavljuje jer bez vrednovanja pozitivnih i negativnih učinaka ovoga eksperimenta naprosto ne možemo ići dalje. Da situacija nije crno-bijela, mislim da svi možemo posvjedočiti na svim razinama obrazovanja jer naša djeca postižu na ovim olimpijadama znanja izuzetne uspjehe, pa prema tome, treba vidjeti zašto je tome tako i što je dobro onda u obrazovnom procesu, kako bismo mogli mijenjati ono što nije dobro. Nova paradigma o kojoj je ovdje danas bilo riječi, koja se zagovara, zasniva se, kako se kaže, na ishodima učenja. Međutim, taj cilj, odnosno taj osnovni kriterij mislim da nije dosljedno primijenjen i proveden pa ću tijekom ove rasprave reći i zašto. Ova politika koju bismo mogli nazvati donošenja ovog zakona brzo i odmah, sa osnovna dva argumenta da smo danas u 21. st., da trebamo školu za život u 21. st. i na drugoj tezi da je digitalizacija Panaceja koja će nas izvući iz svih ovih zaostataka naprosto ima neke nedostatke. Mislim da ove metafore koje se stalno koriste nisu dostatan odgovor na one argumente koji su do sada iznijeti u javnosti, a neki i u ovome Saboru. Nesporazumi koji se javljaju oko te dihotomije koja se naprosto nametnula u raspravi, udžbenici ili digitalni mediji sa argumentacijom da je zagarantirana sloboda nastavnika u odabiru udžbenika, ali se zaboravlja da je odabir udžbenika iz kataloga udžbenika koji propisuje ministar. S druge strane, teza da će digitalizacija pridonijeti aktivnom mišljenju, kritičkom mišljenju, načelno može biti prihvatljiva, međutim, ta teza ima nedostatak što postoji bitan nedostatak što postoji bitna razlika između logike, ako hoćete i načina mišljenja i zastarijevanja znanja u prirodnim znanostima i u društvenim znanostima. To je jedna podjela koju u stručnoj literaturi se zove dvije kulture-društvenjaka i prirodnjaka, koje naprosto niti ova reforma ne može preskočiti niti je može mimoići. Mi smo svjedoci da takve primjedbe iz društvenih znanosti su itekako došle, prvo od toga da je nedopustivo da se, predmeti koji se tiču nacionalnog identiteta šalju na recenziju u inozemstvo, kao primjer povijesti. S druge strane, nisu uslišane ocjene iz Stručnog povjerenstva HAZU-a, kad se radi o povijesti, konkretno, ili Odjela za povijest zadarskog sveučilišta, a sa tezom koja se onda provodi u odabiru tih udžbenika i te građe, da treba razobličiti mitove nacionalne povijesti, naprosto je jedna plošna interpretacija koja nije prihvatljiva u jednome ozbiljnome pristupu i odabiru i vrednovanju učenika. Ovdje bi možda, da previše vremena ne gubim na tome, trebalo podsjetiti možda i na knjigu koja je prije masu godina izašla, pred 15-tak godina ako se ne varam, Konrada Liessmanna Teorija neobrazovanosti, koja upravo govori o tim dihotomijama društvenih i ovih znanosti. Danas smo čuli ovdje masu puta da ne živimo u 19. st., da trebamo ić u 21. st., ali zaboravljamo da svaka tehnologija ima i pozitivne i negativne strane. Vjerujem da nitko od nas nije bio protiv industrijalizacije u 19. i 20. st., ali negativne strane te industrijalizacije preko ekologije već jedno stoljeće ispravljamo. Prema tome, ovdje trebamo voditi računa o onim primjedbama, kad se govori o digitalizaciji, odnosno o digitalnoj ovisnosti i nemogućnosti zapravo, da digitalizacija isto tako u velikoj mjeri pridonosi ukidanju ljudske komunikacije, socijalne komunikacije, primarne komunikacije, to je nešto što već i sociologija i psihologija u velikoj mjeri upozoravaju. Prema tome, nisam protiv digitalizacije, ali treba znači, pravu mjeru i procijeniti domet. Ono što bi vrijedilo ovdje iskoristiti, a mislim da je to propušteno s obzirom da je ovo drugo čitanje, a što je i ministrica rekla da ove skandinavske zemlje nemaju katalog udžbenika, mi vjerojatno ne možemo danas odmah ukinuti katalog udžbenika, ali možemo uvesti katalog znanja kao kontrolni mehanizam da li ti udžbenici korespondiraju s onim što želimo imati kao ishode učenja kako bismo de facto došli do toga da više ne vodimo rasprave uopće o udžbenicima, nego da taj katalog znanja bude mjera uspješnosti i nastavnika i učenika u budućnosti i sve ove onda priče o izdavačima, digitalnog, nedigitalnoj tehnologiji, odnosno udžbenicima će doći u drugi plan. Prema tome, zaključno ono što se može reći, logika prirodnih znanosti ili ono što se danas zove STEM znanosti, je jedna, a logika društvenih znanosti je potpuno druga. Logika, u prirodnim znanostima znanja zastarijevaju na jedan način, u društvenim znanostima na drugi način. S druge strane, ono što mi moramo biti svjesni ili što bi ove generacije trebale biti svjesne, to je da nam prirodne znanosti mogu osigurati brži tehnološki, ekonomski, civilizacijski razvoj, ali da društva i države, opstaju i propadaju ovisno o sustavu vrijednosti na kojima su se temelje, koje žele promovirati, tako da, a takve odgovore nećemo naći u virtualnom stvarnosti, niti u repozitorijima nego u jednom sasvim drugom pristupu, odnosno pristupu koji neće ovo isključivati, ali će naglasak stavljati na direktnu komunikaciju, vrednovanje, kritičko mišljenje koje tehnologija ne može dati zato što je unaprijed programirana i nudi već unaprijed zadana rješenja. Prema tome, pomanjkanje senzibilnosti za mišljenje i primjedbe struke društvene znanosti upućuje u najblaže rečeno, na oprez i na to da moramo biti puno oprezniji odnosno skeptičniji kada zagovaramo ovakav zakon kao Panaceju ili uvod u reformu koja će nas dovesti do neviđenih uspjeha.
Zahvaljujem poštovanom profesoru Tuđmanu na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Vesna Bedeković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče HS i još jednom moje poštovanje gospođi ministrici njenim suradnicima. Evo, već nam je, polako ulazimo i u popodnevne sate, ja ću prvo pokušati evo, na neki način napraviti nekakav mali rezime pa onda i moje viđenje ovog zakona. Prije svega, htjela bih istaknuti, da, i to je, dakle moje osobno mišljenje i moj stav da doista podupirem način na koji je oblikovan ovaj zakon, a oblikovan je na način da osnažuje, ne samo fleksibilnost nego i autonomiju nastavnika pa onda i njihovu kreativnost i njihovu inicijativnost i inovativnost. Ili naravno, ono što onaj zakon osnažuje i podupire, to je svakako jedna paradigma preobrazbe škole kakvu želimo imati u, dakle, 21. st. i u tome naravno podupirem i ministricu i njene suradnike. Ali, jednako tako podsjećam da svakako preobrazba škole, tradicionalne škole u školu za 21. st. pri tom ne treba i ne smije nikako biti načinjena na način da onako jednim ili dva poteza preko koljena pregazimo sve ono što je tradicionalno dobro, sve ono što naš odgojno-obrazovni sustav baštini kao svoju tradiciju. Između ostalog, i neke od tradicionalnih metoda poučavanja, jer u nekim dakle, situacijama i ex katedra kao tradicionalan način poučavanja itekako je učinkovita i to u onim situacijama i onim, dakle, primjerima kad se za primjenu ovakve metode odluči sam učitelj, nastavnik ili profesor i to kao autonomni profesionalac koji zna raditi svoj posao i u tom smislu doista podupirem odredbe zakona koje osnažuju autonomiju učitelja, je li, kad je riječ o izboru nastavnih materijala, kad je riječ o izboru i dodatnih materijala, ja sam ih nekako podijelila na dopunske i dodatne, nekako sam sebi u glavi one materijale koji se odnose na radne bilježnice i zbirke zadataka nazvala dopunskim materijalima, jer dopunjuju udžbenike, koje smo sad odredili da budu obvezni u školi, osnovnoj i srednjoj, a oni dodatni materijali, na neki dodani način daju jednu dodanu vrijednost, dakle, nastavi u smislu njene i zornosti i kritičkog promišljanja, razvijanja kod učenika i na kraju krajeva, svih onih vještina koje su im potrebne za primjenu, dakle stečenih znanja u praksi i to, naravno podupirem. Naravno i sama sam, kao što sam već i u početku u jednoj od replika napomenula, sudjelovala u čitavom nizu konzultacija i rasprava, kad smo brusili, ajde da tako nazovem, ovaj zakon i vrlo često smo raspravljali, konzultirali se, nastojali argumentirati evo i sa ministricom i sa njenim suradnicima i nekako smo nastojali da svaka od tih rasprava bude argumentirana i da pokušamo objasniti zašto mislimo da je nešto dobro ili da nešto može biti još bolje. I naravno, u tom smislu smo neke od ovih odredbi zakona koje imamo u konačnom čitanju uspjeli dakle usuglasiti, uspjeli smo izbrusiti. I ja moram reći, sada govorim ja osobno, dakle ne u ime Kluba zastupnika HDZ-a, govorim u svoje osobno ime s nekim odredbama ovako konačno oblikovanih naravno da se slažem, s nekim se ne slažem i imam pravo na to ne složiti se. Međutim ja sam rekla da ću zakon unatoč svemu tome podržati i da naravno kao članica Kluba zastupnika HDZ-a nisam jedina koja odlučuje i naravno da ću se prikloniti većini mojih kolegica i kolega iako kažem ne slažem se, ne slažem se u svim odredbama. Ja naime i dalje mislim i dalje smatram da cijena i masa udžbenika ne trebaju biti dio zakona nego podzakonskog akta. Molim ministricu i njene suradnike da se ne ljute na mene, da mi to ne zamjere, imam pravo na svoje mišljenje. A zašto mislim da to treba biti dio podzakonskog akta, odnosno pravilnika primjerice ako to usporedimo sa onom drugom jednom odredbom koji kaže da udio cijene elektroničkog dijela u ukupnoj cijeni udžbenika određuje se pravilnikom, dakle tu meni se čini da su dvije stvari došle onako u jednu zanimljivu konstelaciju snaga tako da ili će se sve određivati pravilnikom ili se neće ništa. Ja osobno mislim da ne treba cementirati zakonom i da sve ove detalje treba staviti u podzakonske akte, ali dobro, odluka je takva i ja ću se tome prikloniti. Naravno podupirem prihvaćanje prijedloga, između ostalog i moga da onaj dio koji se odnosi na onaj dio komentara koji je vezan za odobravanje drugih obrazovnih materijala, pri tome mislim na one komercijalne materijale na način da moraju proći proceduru stručnog povjerenstva i proceduru agencije i smatram da je dobro što smo to dodali, nekomercijalni dio obrazovnih sadržaja, dodatnih obrazovnih materijala i dalje je ostao bez odobrenja nadležne agencije, oni će se nalaziti u repozitoriju, besplatni su, dakle nisu komercijalni. Oni na jednoj strani omogućuju kreativnost svih naših učitelja, nastavnika, profesora koji će u repozitorij dodavati dakle različite materijale i to je dobro i neka potičemo njihovu kreativnost. S druge strane mislim da ćemo jako morati paziti što će nam se naći bez odobrenja u tom repozitoriju, na kraju stavili smo odredbu da za to odgovara škola kao institucija i tu je onaj dio autonomije koji prenosimo na škole i tu će same škole itekako morati voditi računa što njihovi profesori i nastavnici koriste kao dodatne materijale. I evo još mi ostaje 2, 3 minute do pred kraj, naravno vjerujem da ćemo zakon u petak izglasati. Naravno implikacije zakona u praksi će se pokazati u vremenu koje dolazi jer svakako ja smatram da je ovaj zakon nužno potrebno promatrati sa najmanje dva aspekta i u najmanje dva konteksta a to je prije svega eksperimentalni program škola za život a onda ovaj drugi aspekt je nastavak provedbe projekta e-škola. I na kraju krajeva i na tom tragu i razumijem ministricu kada kaže da ovaj Zakon o udžbenicima moramo donijeti da bi se moglo dalje nastaviti sa reformskim procesima. I doista imam jedno pitanje za ministricu, žao mi je što je sada ustala ali vjerujem da će me poslušati, ako ne sada onda ću joj pitanje postaviti u replici kada bude imala završno svoje obraćanje. Dakle doista ja sam u nekom trenutku zapisala da je ministrica, malo me je to zbunilo i doista me je, puno me je zbunilo, ministrica je u odgovoru nekome na repliku izjavila da eksperimentalni program ne testira kurikulume. Ja sam to zapisala. Dakle, e sada je to nešto što je mene jako zbunilo, naime, eksperimentalni program škola za život u njegovom tamo, dakle u programu stoji da će se eksperimentom ispitati prvo novi kurikulumu, drugo različiti oblici rada i metode poučavanja i treće različita nastavna sredstva. Ako eksperimentalnom provedbom programa škola za život ne testiramo kurikulume s čime idemo u frontalnu primjenu od iduće školske godine s netestiranim kurikuluma? Šta će biti s eksperimentalnom dakle primjenom za koju ne znamo što će pokazati evaluacija? Ako provodimo eksperiment, eksperiment ima svoje zakonitosti, moramo znati što mjerimo a ako mjerimo, ako ispitujemo nove kurikulume, različite oblike rada i metode poučavanja a i različita nastavna sredstva, ova izjava me zbunila, što ćemo tamo dakle primjenjivati u frontalnoj primjeni. I ako sve to gledamo u kontekstu dakle Zakona o udžbenicima koji doduše u članku 13. u odredbama koje su vezane eksperimentalni program kaže da se odredbe ovog zakona ne odnose na dakle uporabu udžbenika pri provedbi eksperimentalnih programa i da za provedbu primjene udžbenika u školama koje se provode u eksperimentalnim programima ministar može donijeti smjernice, dakle to smo riješili, to je OK, OK, sad je eksperimentalna faza, to smo pokrili, retroaktivno, pokrili. E ali sad što dalje u kontekstu To ću moliti dakle da mi se odgovori. Možda ja to nešto krivo shvaćam, pa evo uvijek sam raspoložena za argumentiranu raspravu, za argumentirano objašnjavanje pa ako ja nešto ne razumijem, biti će mi puno jasnije kada mi netko objasni. Evo ga, hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Bedeković. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Bedeković, spomenuli ste jako bitno pitanje a to je kada imamo eksperiment i evaluiramo bitno je što mjerimo zapravo, koji su to elementi koje mjerimo i na koji način. Primjerice, meni bi bilo logično ako ocjenjujemo uspjeh određenog eksperimentalnog programa da se to mjeri, ili kroz državnu maturu, ili ako nećemo čekati toliko dugo kroz nekakve nacionalne testove. Pa čisto me zanima, evo mene recimo zanima je li pripremljeno nešto na taj način kako bismo učenike iz tih škola i njihov uspjeh kroz nekakve standardizirane testove mogli usporediti sa učenicima iz drugih škola. A to je mislim da je jedna jako bitna stvar kako bismo znali je li program uspješan ili nije. Druga stvar, spomenuli ste da ne treba lomiti preko koljena, slažem se, mi smo nažalost od 2016. do danas imali jako puno politiziranja ove teme, neki ljudi su prikazivani kao guru i mesije koje će našu mladež odvesti u bolju budućnost, mislim da je to krivi pristup i da trebamo puno više argumentirano govoriti, a ne nekritički prihvatiti, prihvaćati neke stvari.
Zahvaljujem kolega Sokol, odgovor kolegica Bedeković, izvolite.
Kolega Sokol ja se jako slažem s vama i s vašom konstatacijom pogotovo ovom zadnjom da ne treba o ovim problemima, u stvari nisu to problemi to je dakle realnost koju trenutno imamo u sustavu ne treba raspravljat niti ostrašćeno, niti raspravljat na razini euforije, treba raspravljat argumentirano. Za sva ova pitanja koja vjerujem, čini mi se tako, čitam to iz vaše, iz vašeg govora evo opterećuju možda muče i vas, morat ćemo zajedno potražiti odgovor od naše ministrice, jer na neka od vaših pitanja doista nemam odgovor i ja se pitam. Dakle, ako je eksperiment što se eksperimentom mjeri, ako je nešto eksperiment kako će se evaluirati, što će se evaluirati, ono što ja imama informaciju to sam iščitala, ponavljam program eksperimentalni program škola za život će ispitati, će se ispitati, novi kurikulumi, različiti oblici rada i metode poučavanja i različita nastavna sredstva. Ja očekujem ako se to ispituje kurikulumom da ćemo dobiti evaluaciju i da ćemo dobit [[Upadica: Zahvaljujem.]] nekakve rezultate. Hvala lijepo.
Poštovanoj kolegici. Slijedeća replika poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovani podpredsjedniče, poštovana kolegice Bedeković, pa evo mi smo neke generacije prošle ono doba Šuvara i normalno da svako vrijeme traži neke, neke nove izazove i neke nove metode učenja i pomagala, ali ono što je sigurno da treba se dogoditi nekakva promjena. Međutim ono što mene brine, a evo u jednom dijelu ste to i vi rekli u razgovoru sa kolegama dole našima koji su isto tako stručnjaci vrhunski, a uputili su na evo razgovor koji je vođen sa gospodinom Malfredom Špicerom koji je govorio o tome kakva i u kojoj mjeri može i treba biti digitalizacija u smislu nekakve demencije digitalne, dakle treba [[Upadica: Hvala.]] biti isto tako vrlo oprezan.
Odgovor poštovane zastupnice Bedeković.
Da, sad je tu u vašoj replici bilo puno pitanja dakle ne mogu naravno odgovoriti na sve, počet ću od kraja. Dakle što se tiče digitalne, utjecaja digitalne tehnologije na način učenja djeteta naravno to je između ostaloga pitanje koje zadire u područje psihologije poučavanja i naravno da bi se na tu temu dala razviti rasprava ja naravno imam premalo vremena da bih vam sada odgovorila na pitanje, a inače nisam osoba koja će ulaziti u rasprave i bez prethodne pripreme i konzultiranja sa stručnjacima, u svakom slučaju ukoliko imamo jednu knjigu koja se zove Digitalna demencija istog autora koja je na tržištu i dobila je recenzije struke onda je svako i tema, dakle utjecaja digitalne tehnologije na djecu na način učenja i poučavanja zasigurno zaslužila jednu ozbiljnu raspravu bez obzira na to što mi možemo uzeti, zauzeti stav da podupiremo ili ne podupiremo mislimo ovo ili ono tu je znanost tu su [[Upadica: Hvala.]] istraživanja, tu je struka da kaže konačno svoje.
Hvala, slijedeća je replika poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Hvala poštovani podpredsjedniče, kolegice Bedeković, pa evo ja vas potpuno razumijem, baš u onom dijelu vašega izlaganja kada ste govorili o tome da imate neka pitanja za ministricu i da vam nisu neke stvari jasne, kako će se, na koji način će se vrednovati, kako će se ocijeniti nešto što je krenulo u neki postupak. Al to je logično, to je naprosto logično, jer se odustalo od cjelovite kurikularne reforme, naprosto se nije uzelo u obzir i nije se krenulo na način koji je logičan. Ono što nam je, što nam ministrica nudi to je da se neki djelići su se uzeli, provode se parcijalne stvari, ali nema jasnog sadržaja, nema jasnog cilja, nema i ono što je najviše nedostatak [[Upadica: Hvala.]] vizija, pitanje je gdje je vizija?
Odgovor poštovane zastupnice Bedeković.
Hvala vam lijepo kolegice na ovom pitanju, naravno ja vjerujem da ćemo i vi i ja zasigurno od naše ministrice dobiti jedan kvalitetan odgovor na i moje i vaše pitanje jer ministrica jako dobro znade moj stav da ja nju podupirem i podupirem ono što njene napore na svim mogućim oblicima reforme, a ona jasno zna i moj stav da ako je za nešto preuzela ovlasti da naravno na kraju za sve to skupa mora snositi i odgovornost. I upravo u tom ozračju snošenja odgovornosti za sve pojedine poteze ja očekujem, dakle odgovore od ministrice i na moja i na vaša pitanja.
Hvala, evo prije nego što nastavimo, pozdravimo učenice i učenike Gimnazije Josipa Slovenskog iz Čakovca, koji su nam na galeriji. [[Pljesak.]] A slijedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Zdravka Ronka, izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče, ja sam jako blizu da podržim ovaj zakon, ali imam jedno tri dileme pa sam htio eto tako iznijet te neke svoje opservacije. Naime, Zakonom o odgoju i obrazovanju, osnovno obrazovanje je obvezno za sve, ako je tomu tako, ako još Ustav naravno propisuje i jamči jednakost onda je naša obveza založit se po meni i za besplatne udžbenike. I to za sve. I sam sam kao čelnik jednog velikog grada svojedobno od 2002. uveo besplatne udžbenike, sukcesivno i to za sve učenike bez ikakvih cenzusa i to je išlo sve do 2007. godine kada je to na sebe preuzela Vlada RH, a kak je to završilo znate i sami. Dakle, jedno moje promišljanje je da moramo mijenjati članak 14. i ja vjerujem da će se on kao takav i promijeniti odnosno da će se uvažiti ono što smo išli sa amandmanom i da ćemo tu naći tu granicu da jednostavno svi učenici bez ikakvih cenzusa mogu dobiti te besplatne udžbenike. Drugo, kad je digitalizacija, da, pa suludo bi bilo kad bi netko bio i protiv. No, postavlja se pitanje pa i iz ovih rasprava prethodnih, trebamo li mi to ići kao guske u magli u taj posao, imamo li mi izrađen standard, nekakav plan korištenja ograničenja ili slično jer i ta digitalizacija, znamo i sami da utječe i na zdravlje i na neaktivnost i na empatiju i na otuđenost i na trening a i na razvoj mozga. E sad, jel' nam to budućnost, hoće li to nekontrolirano korištenje dovesti do napretka ili ćemo mi samo guglati, guglati i polako otupljivati. Mislim da tu treba nać tu mjeru koliko korištenja, kada, kako i na koji način jel' mi to imamo, jel' mi to nemamo, nisam baš negdje naišao, da li ćemo o tome još raspravljati, da li ćemo nešto po tom pitanju poduzetim, pa ja se nadam da će hoćemo, dakle to je drugo. I treće, u prijedlogu Zakona o udžbenicima u prvom čitanju, članak 4. po meni je bio dobro koncipiran. Mislim na ono reguliranje cijene udžbenika. Točnije, najviše dopuštene cijene udžbenika. E sad, ja ne znam što se dogodilo između prvog čitanja i drugog čitanja, što se dakle u međuvremenu desilo i zašto se umjesto odredbe od 20%-tnoj najvišoj cijeni elektroničkog djela udžbenika, uvodi ministar s pravilnikom. Kog će nam jarca sad tu ministar sa pravilnikom? Imamo 20%, početak i kraj ... [[Govornik se ne razumije.]] Ja slušam da su tu u pitanju nekakvi lobiji, ja ne želim vjerovati da su u pitanju lobiji ali ja doista dignut ću ruku za ovaj zakon, ali dajte objasnite mi za što je sada došlo do te transformacije. Evo i to bi po prilici bilo to, hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava biti će on poštovane zastupnice Marije Alfirev, izvolite.
Evo još jedanput hvala poštovani potpredsjedniče. Pa evo nakon gotovo ove cjelodnevne današnje rasprave u kojoj smo imali dosta toga prilike čuti pa i najviše o samom zakonu i onome čime se ovaj zakon bavi pa bih ja zapravo prije nego krenem od nekih načelnih ili se osvrnem na neke načelne teme koje se tiču samog procesa odgoja i obrazovanja, htjela reći da postoje neke stvari u samom zakonu o kojima treba voditi računa i sa kojima se možda, ne kojima se možda nego kojima se ne slažem i koje bih voljela da su drugačije. Stoga zaista mislim da ste negdje rekli da ćete voditi računa o tome da se doista i taksativno zaista navede da su znanstvene činjenice te koje su bitne i koje moraju biti tako navedene i koje moraju biti temelj. Ono što je također meni problematično u zakonu, to je dio koji se tiče određivanja mase, određivanja prema satnici ne određivanja prema sadržaju odnosno prema karakteru predmeta. Mislim da bi to trebalo biti upravo na ovaj drugačiji način regulirano stoga se ne slažem s tim kako ste predložili u ovom prijedlogu zakona. Isto tako voljela bih vam još jedanput istaknuti mada ste to sigurno imali prilike čuti i na sjednicama odbora i u prvom čitanju pa i kroz izlaganja kolega u ovoj današnjoj raspravi a to je da doista uvažavamo činjenicu vremena u kojem se nalazimo, uvažavam činjenicu da su djeca učenici sve čak i bolje educirani i imaju daleko više znanja što se tiče i korištenja samih digitalnih sadržaja nego što su možda i njihovi učitelji pogotovo učitelji starije dobi. Međutim isto tako kao što imate argumente za ovakvo intenzivno uvođenje digitalnih sadržaja u sam proces učenja obrazovanja, edukacije, jednako tako postoje i već neka istraživanja koja govore da sam proces učenja i nije toliko u pozitivnoj korelaciji sa ovim što vi navodite. Postoje istraživanja koja zapravo govore o negativnom utjecaju i zaista prilikom donošenja i ovog zakona i prilikom argumentiranja, mislim da o tome trebamo voditi računa. I to je bitan aspekt. To je jako važno jer ovo što mi danas radimo, što mi danas govorimo, donosimo, to je nešto što će utjecati na budućnost djece. To je ono što utjecati i na to što će oni naučiti, kako će to naučiti ali će utjecati i na njihovo zdravlje. Mi tih saznanja još uvijek nemamo. Ali naša je odgovornost da dobro procijenimo i dobro sagledamo što i kakve su sve moguće posljedice. Ono što mene daleko više brine i što bih voljela čuti više od vas. Nažalost, ovdje nije ministrica, nadam se da ćete joj prenijeti, da će ona i pročitati ovo o čemu smo mi i govorili jer važno je kako se vodi Ministarstvo, važno je što se, koje se poruke čuju i važno je čuti i vidjeti da je čelna osoba ima sliku našeg obrazovnog sustava. A kakav je on? Kad sam govorila da je nešto neugodno, onda ću reći i slijedeće, da postoje škole, dakle, u mnogim školama, niti ima i učitelja kojima nije ugodno, ima učenika kojima nije ugodno, a škola bi morala biti mjesto ugode, škola bi morala biti mjesto sreće, mi moramo ići ka učeniku, ka djetetu, ka sretnom djetetu jer jedino takvo dijete, takav učenik će izrasti u čovjeka koji je pun samopoštovanja i koji je sretan čovjek. Upravo ta vizija je ono o čemu govorim i što ne vidim kod ove ministrice, ja ne vidim tu viziju, ne vidim je. I to je problem. Da bismo imali i viziju i da bismo mogli tu kvalitetno, morat biti, postojati određena strast, al strast ne samo u Ministarstvu, ne samo strast čelnih ljudi, potrebna je strast svih u ovom obrazovnom procesu, i ravnatelja, i učitelja, i učenika. Tu strast sam vidjela kod onih koji su predlagali cjelovitu Kurikularnu reformu, od koje ste vi odustali. Tu strast sam vidjela kod ljudi koji su stvarali taj proces jer su krenuli cjelovito, krenuli su od čovjeka, krenuli su od individue i to se je negdje uz put izgubilo. Ja vas mogu pitati zašto? Pitali su vas mnogi, međutim, mislim da vam je to teško odgovoriti jer odgovara nemate, postupcima kojima krećete il ono što radite, upravo govori u tom smislu. Vi predlažete Zakone koji su zapravo posljednji u ovom cijelom procesu. Budite svjesni, tu je već toga izrečeno. Udžbenici, tableti, to su samo alati, to je alat. Ono što je ključno to su prethodni procesi i to je jako važno i to je ono o čemu vam ja govorim, to je ta interakcija između učitelja i učenika. Tu je ono od čega ste odustali. Jeste li odustali od vrednovanja, kvalitetnog vrednovanja, vrednovanja učenika s teškoćama u razvoju, vrednovanja darovitih učenika, gdje su ti procesi? To je ono što vas pitam. Odustali ste od devetogodišnjeg osnovnog obrazovanja, gdje je to nestalo? Gdje je jednosmjenska nastava? To vas moramo pitati jer opet vam ponavljam, ovaj Zakon govori o alatima, ne govori o sadržaju, govori o formi, gdje je sadržaj? Bavimo se sadržajem, a ne formom. Gdje je cjelodnevna nastava, produženi boravak? Ono što je ministrica također spomenula i na to se moram osvrnuti, rekla je da je ovo demografska mjera. Ma molim vas, ovaj Zakon je demografska mjera, ma nemojte, molim vas i da kvalitetnu školu čini tablet, pa tableta, da tableta. Ja sam imala jednu, cijelo vrijeme razmišljam kako ću to reći i kako to predstaviti, a zapravo se radi o svojevrsnoj tabletomaniji jer gledajte, ja ne govorim o tome da se uzimaju tablete, ali je jedna ovisnost o dijeljenju tableta jer došli smo do toga, a hoće li ova vrsta tabletomanije zaista utjecati na kvalitetnu školu, porast kvalitete, bolje učenje? Ne znam, teško. Znate kako smo, kad se nešto pretjera s nečim, onda zapravo postane otporno i zato imajmo na umu da ovo što sad radimo, radimo za budućnost naše djece i imajte na umu da neke stvari zaista vam ne možemo podržati, dok ne vidimo u kom smjeru zapravo ide ovo što vi radite, u kom smjeru to ide i kakve će imati posljedice po našu djecu, po budućnost naše djece, pa budućnost zapravo i ove zemlje. Ja vam samo još jednom moram reći, da to što ste napravili, dakle, nije dovoljno niti samo olakšati torbe jer je to zaista populistička mjera, niti podijeliti [[Upadica: Hvala lijepa]] tablete, niti provjetriti programe, nego zaista raditi [[Upadica: Hvala]] na suštini cijelog odgoja obrazovanja. Hvala, oprostite poštovani potpredsjedniče.
Slijedeći se za pojedinačnu raspravu javio poštovani zastupnik Stevo Culej, nema ga, gubi pravo na govor, pa će slijedeća pojedinačna rasprava biti poštovanog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Ja ću pokušati biti kratak, dakle, iz mojih dosadašnjih intervencija, ja mislim da je svima bilo jasno, da podržavam modernizaciju obrazovnog sustava u RH, kako u sadržajnom smislu, tako i u izvedbenom smislu uključujući digitalizaciju, jer mislim da živimo, ušli smo u digitalno doba i da trebamo jednostavno našu djecu pripremiti za funkcioniranje i to uspješno funkcioniranje u to doba. Htjeli mi ili ne htjeli uvesti digitalne aparate i kompletni način razmišljanja u škole. Naša djeca već danas ih koriste i većinu svojih podataka koje primaju tijekom jednog dana, u stvari primaju kroz elektroničke aparate. Prema tome, nećemo to moći izbjeći, ako možemo birati između toga da imamo ili nemamo tablete u školama, ja sam za to da ih imamo i to ne samo učenici, nego i profesori. No, digitalizacija je jedan veliki, također reformski iskorak, koji i košta poprilično puno. I ne samo da bi trebalo osigurati sredstva za tu vrstu reforme u državnom proračunu i svim proračunima iz kojih se financira, nego bi trebalo jako dobro paziti kako će se taj novac koristiti. Prije svega, tu mislim na razne interesne lobije koji su se već sada počeli okupljati kao mačci oko kaše. Oko tog jednog financijskog kolača. I svakako ono što ne bi trebalo napraviti, zaprljati obrazovnu reformu bilo kakvim skandalima koji se vezuju uz eventualno pogodovanje bilo kojem lobiju, tvrtki, pojedincu ili nečem trećem. Ja mislim da i oporba a i svi građani ove zemlje će itekako paziti kako će se taj novac trošiti i kako će, ljudi koji imaju pristupa informacijama, te informacije dijeliti, na koji način će se poslovi dodjeljivati, u kojoj poslovnoj, rodbinskoj ili nekoj drugoj vezi će ti ljudi međusobno biti. I to je tako, to moramo svi shvatiti i moramo svi na to paziti. Kad govorimo o modernom obrazovanju, htio sam istači jednu stvar koja mi je jako značajna, kao roditelju i kao osobi koja vodi jednu akademsku instituciju, a to je učenje stranih jezika. Danas teško možete biti kvalitetan student, ako ne znate strane jezike, posebice engleski. Ne možete jednostavno pratiti literaturu koja vam je nužna da bi produbljivali svoje znanje, ne možete jednostavno sudjelovati u programima razmjene sa drugim međunarodnim učilištima i sveučilištima, školama, ne možete kao akademska institucija organizirati suradnju sa drugim akademskim institucijama ili vaši studenti nisu u stanju pratiti takvu nastavu. E, pa bi molio da ministarstvo znanosti i visokog obrazovanja također u svoja razmišljanja unese upravo ovaj element, da djeca koja završe srednju školu i dođu na fakultete, jednostavno moraju biti spremna pratiti nastavu i na stranom jeziku, pratiti stranu literaturu, biti u mogućnosti otići na međunarodnu razmjenu bez da se posrame jer nisu u stanju pratiti svoje kolege iz drugih ili europskih zemalja ili dalje i šire od toga. Mi jesmo mala država, ja se sjećam da smo svojevremeno imali ponude od Njemačke i Francuske, recimo da se financiraju u srednjim školama na njihovim jezicima izvođenje nastave u pojedinim predmetima. To smo odbili zato što hoćemo jedino i isključivo hrvatski. Da, hrvatski je naš jezik i trebamo ga njegovati, trebamo ga promicati i trebamo ga čuvati. Ali jednako tako, mala smo nacija, i da bi naša istina se čula u svijetu, da bi naši studenti mogli funkcionirati sa svojim vršnjacima, da bi mogli se ukopčati u poslovnu zajednicu svijeta, moramo govoriti strane jezike, a to počinje od prvog razreda osnovne škole, i u tom kontekstu, evo ministrica je tu, nije možda čula uvodni dio, mislim da u modernizaciji našeg kurikuluma i obrazovnih metoda apsolutno moramo voditi računa o učenju stranih jezika kako bi mogli biti građani punopravni, i Europe i svijeta jer sam se previše nagledao ovih hrvatskih diplomata koji su željeli braniti hrvatske interese u inozemstvu, ali nisu znali sklopiti misao da ih njihove kolege razumiju. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Kažimira Varde.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovana ministrice sa suradnicima. Prekinuo sam svoju raspravu radi vremena u ime kluba zastupnika, ali bih se vratio jer nisam čuo objašnjenje, zapravo, koje bi u odnosu na naše amandmane i obrazloženja koje smo dali bi me zadovoljila, a to se odnosi na čl. 3. st. 4 Konačnog prijedloga zakona, dakle vraćam se na elektroničke udžbenika ili na elektronički dio udžbenika po vašem prijedlogu koji mora sadržati barem jednu od sljedećih triju značajki itd. Ali, kažete dalje, „radi tehničkog i metodičkog unaprjeđivanja elektronički udžbenik ili elektronički dio udžbenika može se izmijeniti bez procedure propisane ovim zakonom, po završetku nastavne godine u kojoj je udžbenik u upotrebi, a prije početka nove godine“, završavam citat. Mene sad zanima, da li je izmjena elektroničkog udžbenika ili njegovog dijela opravdana i prihvatljiva na ovaj način, jer inače ste zakonom precizno utvrditi proceduru mogućih izmjena. I ne postoji prostor za drugačije postupanje sa izmjenama elektroničkog udžbenika. Naprotiv, na ovaj način se upravo otvara mogućnost određenih manipulacija, prijepora u javnosti, prozivka, lobiranja itd. Čak se može govoriti o otvorenom pogodovanju tvorcima elektroničkih udžbenika pa me zanima kako mislite bez propisane procedure po završetku svake nastavne godine mijenjati ovaj dio digitalnih udžbenika. I da ne duljim, a u sklopu onoga što sam govorio u ime kluba, držim i ponavljam, držim da smo izmjenama Zakona o obrazovanju, a ja sam, prije svega legalista, a on je na snazi, u 7. mj. ove godine vama dali velike ovlasti u smislu onoga da kurikulum donosi ministar odlukom. E pa, poštovani ministre, nemam ništa protiv. Nemam apsolutno ništa protiv takve odredbe, ali vas činim odgovornom za kompletnu reformu obrazovanja. Činim vas odgovornom. I budno ćemo pratiti kako ćete tu reformu uvoditi i kako ćete pomiriti razno razne lobističke interese. Da vas podsjetim, kod uvođenja ove eksperimentalne škole i onda sam u svojoj raspravi upozorio da bi bilo dobro sav taj državni novac, novac poreznih obveznika Republike Hrvatske, riješiti putem Ministarstva u nabavi laptopa, a ne ga razjediniti, ispalcelirati po školama i izbjeći postupak javne nabave. Dakle, samo upozoravam da ćemo budno pratiti, a vama želim sreću u realizaciji obrazovne reforme, ali ponavljam vi ste odgovorni, vi ste Prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o obrazovanju, sebe stavili u tu poziciju. I na kraju mi dopustite, što se tiče digitalizacije, nisam ja protiv 21. stoljeća, ja tek učim nešto malo na laptop, i nešto malo na pametni telefon, moj unuk od 8 godina više zna ja mislim nego, nego pa skoro bi rekao onaj inženjer koji je završio, završio ovaj, fakultet prije 20 godina. Moj unuk od godine i nešto dana, čim vidi mobitel, odmah trče, i prstićima gore, zato bih vas upozorio, vjerujem da ste pročitali knjigu Manfreda Spitzera Digitalna demencija, vjerujem da jeste, ako niste, preporučam, u izlogu je knjižare na Jelačić placu, mislim da košta 200 kuna ili koliko, nije šteta tih novaca. Al' bi vas upozorio vezanu uz tu knjigu i to znanstveno istraživanje uvaženog Manfreda Spitzera na nedavnu recenziju profesora, doktora znanosti Gorana Šimića. O tome kako autor nije apriori protiv digitalnih medija, ali se zalaže za njihovu optimalnu upotrebu, po čime misli na one načine i onu količinu koja je za ljude, a napose djecu mlađih dobnih uzrasta najbolja, kako u psihičkom, tako i fizičkom smislu. Autor na osnovi znanstvenih interdisciplinarnih istraživanja, navodim dakle recenziju, poziva da se djeci ograniči vrijeme provedeno uz digitalne medije, jer kada je u pitanju blagostanje i održanje naše kulture, možemo se samo osloniti na mozgove generacija koje dolaze iza nas, posebno iza mene, s obzirom na godine, ne. Da li mi svi skupa dovoljno smo svjesni tehnologije koju uvodimo, makar ona ima pozitivnih, ali sve više i negativnih strana. I tu, ono što sam govorio o odgovornosti odnosno na Zakon o obrazovanju, na vašu dušu, poštovana ministrice. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Tomislava Panenića, izvolite.
Oh, pardon. Hvala lijepo, poštovani zastupniče Varda. Ja bi samo iz ovog vašeg izlaganja nekako izveo zaključak da vi zapravo i sami sebe smatrate, ono, da nećete dočekati digitalizaciju, jel, ja smatram da u ovome vremenu i vi, i svi mi skupa, ono, zapravo moramo tome težiti, i svojim primjerom i vi pokazati, ne samo mlađima, nego i drugima u svojoj generaciji, da moramo napraviti napredak. Nije to samo napredak u školstvu, nego, to je opći jedan napredak, ako nećemo prihvatiti digitalizaciju, onda evo pogledajmo samo ove papire na našim stolovima što imamo, zapravo mi moramo biti prvi primjer kako ćemo funkcionirat. Pa na kraju, uveli smo ovdje tablete, koliko ih ima na našim stolovima, jedan, dva, tri, par komada, mislim da je to ključno pitanje, mi ne pokazujemo da ćemo dati potporu upravo promjenama koje se zahtijevaju. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor poštovanog zastupnika Varde.
Hvala poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega. Ja mislim da sam bio jasan, ja sam rekao da ona ima svoj pozitivni, ali ima i više negativnih strana, na mozak mladih ljudi posebno, a uputio sam vas, i vama preporučam kupite ovu knjigu i pažljivo je pročitajte. A što se tiče mene osobno, evo ja imam pametni telefon, već sam u digitalizaciji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I sada će u ime predlagatelja završno nešto reći poštovana ministrica Blaženka Divjak. Izvolite.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]] poštovane zastupnice i zastupnici. Hvala svima na komentarima, primjedbama, upozorenjima, evo ja ću se osvrnuti na većinu njih, iako većina njih nije bila vezana direktno uz Zakon o udžbenicima. Naravno ne mogu se u ovom vremenu osvrnuti na sve, a niti bi to bilo pristojno da možda komentiram na način kao što su neki komentirali i davali osobne opservacije. Dakle, ja se unaprijed ispričavam s obzirom da ovo moje posljednje obraćanje neće biti strukturirano na način da ću sve teme objediniti, pa govoriti o jednoj, drugoj, trećoj temi s obzirom da sam za ovo vrijeme vodila bilješke, i na taj način ću se osvrnuti na većinu komentara. Dakle, prije svega imali smo komentar da, jako puno komentara je bilo vezano uz digitalizaciju, ali ja još jedanput ponavljam da ovaj Zakon ni na koji način ne forsira digitalizaciju, samo omogućuje tamo gdje učitelj prepozna da je to dobro, da je to korisno, da koristi i digitalne materijale. Ono što mi već sada znamo i što vidimo u eksperimentalnom programu, da velika većina učitelja koristi mješoviti oblik, znači i digitalne materijale i fizičku knjigu, a ono što svako od vas, svako od nas može provjeriti da je to ujedno i najefikasniji način učenja i poučavanja. Znači, gdje se koriste različiti materijali, a digitalni materijali se koriste najvećim dijelom kako bi se proširilo ono što piše u osnovnom udžbeniku, najvećim dijelom zato da bi se omogućila prilagodba, kako učenicima s teškoćama, tako i darovitim učenicima, i kako bi se omogućilo da oni to učenje zapravo dožive. Ne znam koliko ste imali priliku vidjeti, kako to izgleda u praksi, međutim situacija gdje vi možete ući u Keopsovu piramidu i vidjeti gdje se nalaze grobnice, gdje se nalaze pojedine komore, gdje se nalaze prolazi, kako je to konstruirano, kakva je matematika iza toga, prije svega omogućava doživljaj koji nadilazi to da vi vidite neku fotografiju ili vidite opis, pročitate opis u udžbeniku, a s druge strane daleko vam više omogućava i interdisciplinarni pristup. U tome smislu to je prepoznato, to su prepoznale i druge države, prepoznato je u visokom obrazovanju i ja sam sigurna da i ovaj naš eksperimentalni program pokazuje da to može funkcionirati i u znači i u školama. Naravno da s time treba na određeni način raditi. Također vas upućujem da smo mi i u ovom zakonu o udžbenicima predvidjeli zadržavanje radnih udžbenika za razrednu nastavu i to je jasno napisano, zato jer smo sigurni i to svi oni koji su izrazili takvo mišljenje sigurno mogu biti mirni da zadržavanje radnih udžbenika i pisanje rukom se potiče, tako je i u kurikulumima i tako je to pripremljeno i u ovoj eksperimentalnoj provedbi i ta fina motorika koja je i te kako važna za prve, u razrednoj nastavi prva četiri razreda škole, nju treba poticati i to je tako i osmišljeno, kako u ovom udžbeniku tako će biti i praćeno naravno i u pravilniku koji o tome govori detaljnije govori o samoj kvaliteti toga. Također, kada govorimo o opremanju škola, o recimo o projektu e-škole koji je prvenstveno prije nekoliko godina bio zamišljen da u drugoj fazi pokriva samo 65% škola u međuvremenu je donesena odluka i radi se prema tome da se angažiraju dodatna sredstva u fondovima da se pokriju sve škole kako se ne bi došlo u pitanje kojih je to 65% škola u velikom projektu, 10% u onom pilot projektu, a kojih je to 25% škole neće biti uključene, znači to je i onako riješeno. Računala za nastavnike se osiguravaju, kako preko tog projekta, u tom tako i, naravno jednom dijelom iz državnoga proračuna, lokalna mreža u školama je također se projektira preko projekta e-škola, to je već sada započelo za sve škole uključujući i područne škole. Znači o tome se i te kako vodi računa i to u obuhvatu 100%. Znači roditelji neće plaćati više i zakon ne uvodi dodatna opterećenja za roditelje i zakon ni na koji način ne uvodi tablete. To je svima ovako zgodno za komentirati, ali zakon ne uvodi tablete, ja vas stvarno pozivam da još jedanput pogledate i vidjet ćete da nigdje se ne spominju tableti. A zašto bi se i spominjali, tehnologija se mijenja. Tehnologija koju danas imamo prije 10 godina je bila nezamisliva, pa na koji način bismo, prije 5 godina je bila nezamisliva, pa na koji način bismo mi propisivali za slijedeće 3, 4 ili 5 ili više godina u zakonu. Također je bilo pitanje, da sada će nositi i tablete i knjige, pa ja se nadam da nitko ne misli da će nositi istovremeno i tablete i knjige, koja bi inače bila svrha bilo kakvog unapređenja da nose i tablete i knjige. Ako će nositi knjige ne trebaju tablete i obrnuto. Prema tome mislim da taj argument ne stoji da treba imati na umu. Što se tiče same brzine uvođenja toga, istina je da djeca puno brže, lakše prihvaćaju tehnološka rješenja, to mi vidimo ponovit ću istraživanja koja je pokazala da u EU, a jednako tako i u Hrvatskoj 9 od 10 mladih ljudi još prije 2 godine je svakodnevno koristilo mobilnu tehnologiju i internet, znači još prije 2 godine. Možda smo već sada u limesu prema 10 od 10. Naravno da u tom kontekstu sve, sve prednosti tehnologije treba iskoristiti, a sve rizike treba prevenirati kolko god je to moguće. Dakle, često se spominju da u zakonu i postoje i mogućnost izmjene digitalnih materijala, da naravno postoje mogućnosti izmjene digitalnih materijala, čemu bismo inače imali digitalne materijale da ne možemo ispraviti greške, da ne možemo unaprijediti simulacije, da ne možemo ubaciti nove statističke podatke itd. to je prednost tehnologije u odnosu na tiskanu knjigu koju upotrebljavamo 4, 5, 6 ili više godina. I u tom smislu je to u zakonu i napisano, znači da se radi o tehničkim izmjenama i eventualno metodičkim unapređenjima i to ne podrazumijeva nikakvu novu cijenu, niti podrazumijeva da će na bilo koji način to opteretiti, opteretiti onoga ko to koristi, a način kako se koriste digitalni sadržaji, digitalni materijali postoji svjetska praksa kako se to radi. Što se tiče tema koja je bila, evo ja ću se sad malo osvrnuti i na znači kurikulume i na primjedbe koje su bile u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Dakle, istina je da se udžbenici na korištenje, dakle kad se koriste da je ovdje predviđeno i dalje više godišnje korištenje. Jednako tako da treba vidjeti da i ovaj model osiguravanja besplatnih udžbenika za učenika koja se trebaju platiti iz državnog proračuna valjda i iz nekih drugih javnih sredstava, da u tom smislu treba vidjeti da to treba biti i svrsishodno i da mora biti kvaliteta za sredstava koja se ulažu. Što se tiče kurikuluma za nacionalne manjine, istina je da je prethodna garnitura zaboravila pokrenuti raspravu za kurikulume za nacionalne manjine, niti su oni bili izrađeni u onom prvom valu, prvom naletu, to sada ispravljamo. Znači ispravili smo na način, evo primjerice baš za kurikulum za predmet romskog jezika, model c, javna rasprava završila 27. kolovoza, znači i to se ispravlja i za druge nacionalne manjine iako ti kurikulumi u onom prvom valu nisu bili izrađeni, mislim da treba o tome voditi računa i vodimo računa i o tome. Što se tiče samih udžbenika Ministarstvo ne izrađuje udžbenike, međutim mi osiguravamo da kada se udžbeniki, udžbenici ili izrade ili na neki drugi način osiguraju da se oni financiraju ili sufinanciraju. I to je tako i u zakonu prepoznato. Što se tiče daljnjih primjedbi koje su bile vezane uz sam tekst zakona, dakle što je u zakonu propisano, što nije, što će biti propisano u nekim drugim aktima ili drugim materijalima. Znači zakon prvenstveno stavlja naglasak na proceduru, osigurava kvalitetno recenziranje, transparentno ali istovremeno štiti povjerenstvo koje radi taj posao i osigurava otvaranje slobode izbora za učitelje. To je ono što zakon osigurava. Nadalje osigurava da udžbenici ne budu preskupi jer koordinira odnosno kontrolira najveću dopuštenu cijenu, najveću dopuštenu cijenu, ni na koji način ne ulazi u tržišnu utakmicu koju ne narušavamo što smo naravno ispitali odnosno dobili smo mišljenja Agencije za zaštitu od tržišnog natjecanja, to je ono što je u zakonu i ni na koji način težina u formuli za cijenu, mislim, tko je to iščitao, to nije dobro iščitao ali dozvoljavamo da su te dvije varijable povezane ali ne u formuli. Što se tiče kvalitete i kontrole kvalitete osiguravanja kvalitete, više o pojedinim kriterijima, načinu odabira povjerenstva i tako, to ulazi u pravilnik, kao što je i do sada u pratećem pravilniku i kada se prihvati zakon, nakon toga ćemo u javno savjetovanje staviti pravilnik, tako da se može vidjeti, naravno mogu se dati sugestije u javnom savjetovanju vezano uz pripadni pravilnik. A sam sadržaj, sami ishod učenja su propisani kurikulumom i tu je sad razlika. Znači zakon naglasak na proceduri, pravilnik propisuje jasnije kriterije kvalitete a u kurikulumu su dani sadržaji i ishodi učenja. Kurikulumi, novi kurikulumi su sada u jednom obliku javnog savjetovanja, zašto u jednom obliku javnog savjetovanja? Pa zbog toga jer se odluka o donošenju kurikuluma, znači odluka ministre o donošenju kurikuluma i dinamici donošenja kurikuluma stavlja u javno savjetovanje i tom prilikom u javnom savjetovanju su i svi prilozi što znači i predmetni kurikulum i u tom smislu svako može i vidjeti te kurikulume, oni nisu tajni i slijedi se procedura koja je propisana zakonom. Znači procedura je propisana zakonom i ona se baš tako i slijedi. Jednako tako smo donijeli i kurikulum iz informatike koji nije bio ni na koji način niti u eksperimentalnoj provedbi jer nismo smatrali da se kurikulum stavlja eksperimentalnu provedbu nego njegova primjena odnosno kako on funkcionira u razredu. Dakle i vi znate da je bila isto tako ustavna tužba vezano uz proceduru prihvaćanja i u toj tužbi nije udovoljeno odnosno kurikulum je stupio informatike na snagu, znači mi slijedimo jednako tako proceduru sa ostalim kurikulumima. Prema tome ne vidim zašto bi ovo sada tu proceduru dovodili u pitanje jer ona je zakonska procedura. Dalje bilo je pitanje vezano uz ulaganje. Naravno da ulaganje u škole u proteklih godinu dana su višestruko veće nego što je bilo u proteklih 10 g. Govorimo o ulaganjima iz državnog proračuna i to je zadaća i ove Vlade. I dalje ćemo ulagati u škole, tu uopće nema zbora oko toga. Jednako tako radimo i na projektu prebacivanja škola u jednu smjenu pa ja se, to danas nije na dnevnom redu, ali ja se nadam da ćemo uskoro i s tim projektom izaći i da ćete vidjeti kakav je plan oko toga, naravno, to su daleko veća sredstva nego što se mogu direktno osigurati u državnom proračunu ali za to postoji već sada naznake plana koje će naravno predstaviti pa ćete vidjeti da je to jedan dugoročni projekt, dobro promišljen gdje nije samo naglasak na to da ima škola u jednoj smjeni nego što će učenici raditi u jednoj smjeni. Naravno neki će onda postavljati pitanje sad prebacujete škole u jednu smjenu, to su u slijedećih možda 7, 8 g. ulaganja od nekoliko milijardi kuna pa možda će se netko pitati ima li netko od toga koristi. Dakle ako tako postavljamo pitanje onda niti jedan projekt ulaganja ni u škole ni u bilokakvu javnu infrastrukturu ne možemo provesti. Jasno, bilo je dosta riječi i o tome kakva je štetnost digitalizacije u više puta spominjano, naravno, mi možemo razmišljati na dva načina. Mi digitalizaciju i tehnologiju ne možemo zaustaviti, ono što možemo napraviti je da usmjerimo učenike da na svrsishodan način upotrebljavaju tehnologiju. I to radimo. To je napravljano i tako da i u postojećem dakle u novom kurikulumu informatike uvedemo i posebna tema koja ide kroz sve godine, sigurnost na internetu, na način da postoji međupredmetna tema, upotreba informacijsko-komunikacijske tehnologije gdje se također te stvari obrađuju i naravno već sada i u eksperimentalnu programu postoji posebni sustav koji štiti učenike od neželjenih materijal koji bi došli na njihove službene uređaje. I to je daleko sigurnije nego da dajete učeniku kao što danas velik većina ima mobilni uređaj gdje nema baš nikakve zaštite, tako da se o tome vodi računa i vodi se briga o tome i tako će biti i dalje. A što se tiče štetnosti digitalizacija, ja ću samo reći da, gledajte, kada govorimo o digitalizaciji, teško je ne se sjetiti drugih tehnoloških revolucija u povijesti pa se samo prisjetimo da krajem 19. st. postoji koji se zove ludizam gdje su ljudi uništavali strojeve jer su se bojali da će ostati bez posla ili da je to štetno, naravno. ali jednako tako možemo kazati da je štetan i automobil jer može ugroziti ne samo sigurnost nego i život nečiji. Hoćemo li se mi odreći prijevoza automobilom zato jer može ugroziti nečije zdravlje, ne, nego uspostavljamo regulativu. Sigurnost u prometu, edukacija o tome, prometne znakove, educiramo, jednako tako je i sa tehnologijom. Naravno, bilo je i puno pitanje što i na koji način ćemo nabavljati i jesam li ja ili bilo tko iz mojeg tima na bilo koji način upletan u neki skriveni interes. Naravno, ja sam spremna, u istom trenutku, kada bilo tko od vas pokaže da u mojem djelovanju postoji skriveni interes, da postoji skriveni interes otići s ovoga mjesta i to je u redu. Ali pozivam sve vas koji imate bilo kakve spoznaje o mojoj ili bilo čijoj upletenosti u različite lobije, koji provlače ekstra profit, da to kažete, to je vaša obaveza, ali klevetanje nije nešto što ću ja prihvatiti i što ću mirno podnositi. Znači ako imate nešto vezano uz to, izvolite, i to je obaveza bilo kojeg građanina u RH, pa onda i sigurno saborskih zastupnika da se to prijavi. Još nekoliko riječi o nekim drugim temama, koje evo, nisu možda vezane direktno uz udžbenike, ali treba, s obzirom da su pitanja bila postavljena kazati, možda bi trebalo svaki puta na početku kada dođe ministar sa svojim suradnicima, te suradnike i predstaviti, mislim da bi to bilo dobro, pa da se onda saborski zastupnici ne pitaju tko je ovdje, pa evo, ja ću sada iskrstiti tu priliku. Sa mnom ovdje su g. Marko Košić koji je glavni savjetnik zaposlen u ministarstvu, tako, također šefica naše pravne službe i g. koji je bio do nedavno, pa je otišao je g. Maro Alavanja, koji je posebni savjetnik za odnose s javnošću, kojeg je imenovala Vlada RH, na sjednici i njegova naknada za taj posao, kao posebnog savjetnika je 4000 kn mjesečno. Znači to je njegov status i njegova naknada. Meni je sada žao da nema g. Zekanovića, jer onda bi se možda mogao podsjetiti da je i šef njegove stranke isto tako bio posebni savjetnik ministrice kulture i na jednaki takav način imenovan i na jednako takav način mu je određena naknada. To je bilo pitanje, pa evo, ja sada odgovaram na to. Još 2 teme, jedna je dosta je bilo pitanja, u kojem je statusu eksperimentalna provedba, što eksperimentalna provedba ima s kurikulumima, kako se ona provodi, pa evo, da iskoristim ovih nekoliko minuta da to i objasnim. Eksperimentalan provedba je rađena prema Zakonu u odgoju i obrazovanju. I u tadašnjem zakonu znači prije izmjena i dopuna je jasno bila otvorena mogućnost eksperimentalnog programa, koji ne mora slijediti, niti donesen kurikulum i u kojem se može eksperimentirati i sa nastavnim materijalima. I u tom smislu, nije istina, da ovi eksperimentalni udžbenici nemaju svoju podlogu. Tamo je podloka u zakonu, niti mi sada u ovom zakonu retrogradno nešto blagoslivljamo jer to nije bila namjera, niti je to potrebno jer u Zakonu odgoju i obrazovanju, postoji podloga i za eksperimentalni program, kao i podloga za to da se u eksperimentalnom programu koristi oprema ili nastavni materijali, koji nisu prošli proceduru sukladno Zakonu o udžbenicima. Dakle, to mora biti svima jasno. Što se tiče donošenje kurikularnih dokumenata, ona je propisana, znači to donešenje je propisano u Zakonu o odgoju i obrazovanju. I mi radimo isključivo o Zakonu odgoju i obrazovanju, uvažavamo pri tome, stvarno mišljenja i iz različitih rasprava, a ovdje konkretno u važećem iz ove posljednje rasprave o odluci o donošenju. Znači ministar, stavlja, ministrica u ovom slučaju, stavlja odluku na javno savjetovanje gdje su u prilogu svi kurikuluma i to je procedura. Nakon toga se javna rasprava sređuje i tek nakon toga se donose kurikulumi i dinamika njihovog uvođenja u nastavi i tu nema stvarno nikakvih dilema oko toga jer to je procedura. Iako su ovi kurikulumi su sada u javnom raspravi, prošli nekoliko krugova, što javne, stručne rasprave, međunarodne recenzije, domaće recenzije i sada u tom dorađenom obliku su još jedanputa kao prilog u javnoj raspravi. Što mi zapravo radimo u eksperimentalnom programu? To je bilo raspisano u pozivu. Dakle, raspisano kada su se škole javljale dakle, svojim dakle, da žele sudjelovati u tome. Pa prije svega imamo puno jasniju sliku, kako tadašnji eksperimentalni kurikulumi funkcioniraju u praski. Što treba raditi da se potegnu ishodi učenja, znači koje metode poučavanja, koje metode vrednovanja treba uzeti u obzir. Jesu li nastavni materijali koji su bitno drugačiji, a sada, već mogu kazati, bitno usklađeniji s ovim novim prijedlogom zakona, jesu li oni dobri, kako se oni koriste, a tu naravno uzimamo u obzir načine korištenja, koji su poduprti tehnologija. To je ono što je u eksperimentalnom programu, a procedura donošenja kurikuluma takva kakva je. Također, u eksperimentalnom programu smo imali edukaciju nastavnika, koja je trajala od travnja do rujna, ali i dalje se kontinuirano provodi i prikupljaju se informacije od tih istih nastavnika, je li im ta edukacija bila dobra i čim se prikupi određeni skup informacija stavlja se dalje u primjenu kako bi se edukacija za slj. g. unaprijedila i to se radi. Dakle, neki od nalaza su npr. da veći naglasak treba staviti na ocjenjivanje metode vrednovanja. I to je sada pojačan taj modul u edukaciji. Također se procjenjuje na koji način funkcionira oprema, mi evo, imamo podatke, da 75% svih tableta koje smo stavili na raspolaganje, odnosno, koje su škole nabavile je u upotrebi svaki dan, 75%. Imamo MDM sustav, koji rekli, smo štiti učenika od nepoželjnih sadržaja i sve je to besplatno za, dakle ni država ne plaća ništa vezano uz Internet, tako da se razumijemo ovdje. Zašto je to važno? Pa, između ostalog, da vidimo kojom brzinom se neke stvari mogu primjenjivati, je li to svrsishodno i tu ćemo također napraviti evaluaciju već nakon I. polugodišta da vidimo kako te stvari funkcioniraju u praksi. Međutim, ne smijemo miješati evaluaciju provedbe, evaluaciju funkcioniranja opreme, evaluaciju funkcioniranja novih udžbenika sa donošenjem, za koje postoji procedura, kurikularnih dokumenata. Iako informacija o tome, kaki oni funkcioniraju u praksi, što treba učiniti da se postignu ishodi učenja, također su dio koji će ući i u metodičke priručnike i u buduću proceduru edukacije. A edukacija nastavnika, kazala sam, već je započela za 95% svih škola, osim ovih koji su već sada bili u eksperimentalnoj, koji jesu u eksperimentalnoj provedbi. Dakle, ovaj zakon sigurno otvara mogućnost i digitalne transformacije, međutim ona ni na koji način nije bila prvome planu, ali s obzirom da je bilo puno pitanja oko toga, ja na ta pitanja odgovaram. Naravno da svi oni koji kao što sam kazala, koji misle da tu ima bilo što sumnjivo, uvijek mogu svoje sumnje podijeliti s nadležnim tijelima i osobama i to je važno. A, ne da se iznose stvari koje su neprovjerene jer kod nas je problem ako se opremaju škole i ako se ne opremaju škole. Nitko se nije pitao zašto 10 godina nisu opremane škole, to je valjda onda bilo u redu. A sada nije u redu zato jer se opremaju škole. Nitko se ne pita zašto u Njemačkoj, u taj isti posao se ulaže u to isto opremanje 5 milijardi eura, u Francuskoj milijarda eura, pa valjda i tamo postoji neki rezon oko opremanja. A, ja sam sigurna da tu trebamo prepoznati kao našu zajedničku zadaću, znači, osiguravanje boljih uvjeta za učenje i poučavanje, zajedničku zadaću i Vlade i osnivača, a ja ću kazati i svih onih koji našem sustavu odgoja i obrazovanja žele vidjeti unaprjeđenje jer ne možemo se držati starih metoda, starih načina, starih medija, naravno sve ono što je dobro treba zadržati. Ali, ne možemo se držati samo zato jer da učenike ili oslobodimo digitalizacije jer to se neće dogoditi jer oni to u svom svakodnevnom životu itekako upotrebljavaju i to će raditi dalje, ali trebamo im osigurati da to rade na siguran način, svrsishodan način. I to je naša zajednička obaveza i tu obavezu moramo stvarno uzeti s punom odgovornošću i sviješću o tome što radimo. U tom smislu, ja svoj dio obaveza i odgovornosti preuzimam, i to je razlog zašto ćete najčešće mene vidjeti ovdje i u Saboru da branim zakone i odgovaram na vaša pitanja jer mislim da je važno da ministar osobno dođe u Sabor i odgovara na pitanja i da čuje koje su vaše primjedbe. Ja vam na svim tim primjedbama zahvaljujem, ali vas stvarno pozivam da podržite zakon jer on daje, on je bitan iskorak za naš sustav u dijelovima koje sam već sada kazala i također vas molim da poslije pratimo svi zajedno kako se taj zakon provodi i da nas upozorite ukoliko vidite bilo kakvih problema u tom provođenju. Evo, ja vam zahvaljujem na vašoj pažnji.
Hvala lijepa. Imamo poduži niz replika. Krenimo otpočetka. Prvi je bio poštovanog zastupnika Tomislava Panenića.
Hvala lijepo, poštovana ministrice. Spomenuli ste primjer oko piramida ono kako je potrebno znati. Ja bi isto tako napomenuo da je jako bitno i okviru reformi koje će se provoditi da djeca znaju tko je u Domovinskom ratu bio agresor, tko je bio žrtva. Da djeca znaju što se događalo u vremenu kad je došlo do osiromašenja Hrvatske gdje sada, evo svi pokušavamo napraviti bolje. I stao bi na vašu stranu, u vašim tvrdnjama, gdje tražite da se jasno identificira ako postoje bilo koje sumnje u bilo koji oblik manipulacije, što se, evo i kroz ovu raspravu, što ste sami rekli, netko je napomenuo, ja mislim da je to više povezano možda i sa predlagateljem tko vas je predložio u samu Vladu, to jest g. Vrdoljakom jer uz njega se vežu malverzacije i jako je bitno da ova reforma i udžbenici ne postanu nešto što je povezuje sa razdjelnicima ili vjetroelektranama, to su zapravo loši primjeri. Tako da vam želim sve najbolje. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Ja ću odgovoriti na dio na koji mislim da je važno da se odgovori. Naravno da obrada tema koja jesu u udžbenicima podliježe i recenziji i posebnom povjerenstvu koje vodi računa o tome da je to usklađeno, ne samo sa kurikulumom, nego sa znanstvenim spoznajama, a ja vas uvjeravam da je tema Domovinskog rata takva da ćemo sigurno voditi računa o tome da ona bude na primjeren način i prikazana u udžbenicima, a pogotovo će se slijediti i Deklaracija koju je donio i ovaj Hrvatski Sabor vezano uz Domovinski rat. Dakle, to je jako važno i ja razumijem i brigu svih onih koji žele da naši učenici dobe pravu sliku o tom, stvarno važnom povijesnom trenutku jer svi smo svjesni toga da je temeljem Domovinskog rata stvorena moderna hrvatska država i nećemo sigurno propustiti priliku da na taj način u udžbenicima bude prikazan.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče, uvažena ministrice. Pa evo, glavna vaša promidžbena poruka je bila „Torbe će biti lakše“, to je naprosto kad je zakon sad krenuo, kad ste, prva poruka koje je bila, upravo je bilo to. Torbe će bit lakše. Međutim, sad ovo vaše zadnje izlaganje jednostavno ne govori u prilog tome, govori zapravo suprotno, govori nešto drugo, jer rekli ste, pa neće valjda nositi u torbi i tablet i udžbenike, knjige. A s druge strane cijelo vrijeme razgovarate i govorite o tome, daje sve da je ovaj zakon fleksibilan i dopušta izuzetnu fleksibilnost učiteljima da odlučuju, što će i kako će nabavljati poučavati i slično. Što ako oni traže da učenik ima i tablete i knjige, nosi i jedno i drugo dakle, to što ste rekli nije točno.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Ja sam u ovoj završnoj riječi odgovarala na pitanje, zato nisam išla ekstenzivno u obradu tih tema. Naravno da će torbe biti lakše i u doslovnom i u prenesenom smislu. I to sam već objasnila, a naravno svaki učitelj koji se odluči za to da treba i digitalne materijale ili da ima pretežito digitalne materijale, ako traži da se nosi i tableti i udžbenici, mislim da je to nerazumni zahtjev i to sam sigurna da nitko od učitelja neće napraviti, a sada, hoćemo li mi već sada propisivati na bilo koji način te vrste kontrole, ja prije svega apeliram na to da imamo povjerenja u naše učitelje, da im osiguramo edukaciju, a kao što sam kazala, niti je obavezna upotreba digitalnih materijala, a ne vjerujem uopće da bi se mogao dogoditi ovakav zahtjev, ali dozvoljavam da vi možda poznajete takve učitelje.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Zdravka Ronka, izvolite.
Hvala lijepo. Ministrice vi ste bili kada sam ja nešto govorio o dilemama koje me pate, jer sam jako blizu da prihvatim, da podržim ovaj zakon. Na 2 sam dobio odgovor, ali ostalo mi je treća dilema, pa bi ja ipak volio da mi na to odgovorite. Dakle, u prijedlogu Zakona o udžbenicima, on je dobro koncipiran po meni i pitanje je reguliranje cijena udžbenika, točnije, najviše dopuštena cijena udžbenika. E sada mene interesira, šta se je to u međuvremenu desilo i zašto se umjesto odredbe od 20% najvišoj cijeni elektroničkog dijela udžbenika, najedanput uvodi ministar ili ministrica sa svojim pravilnikom? Ne vidim razloga i ne mogu dokučiti zbog čega, pa vas molim da mi to odgovorite.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala vam. Da to smo odgovorili na primjedbe koje smo imali sa strane saborskih odbora, to je u obrazloženju dano, a ja mogu samo kratko kazati, radi se o tome da različiti udžbenici mogu imati različitu razini digitalizacije, a to naravno ovisi o kriterijima koji su dani također ovdje u definiciji elektroničkog udžbenika u ovome zakonu. Što zapravo znači da se negdje može to procjenjivati na 5-10 ili 20% a kriteriji za to i povjerenstvo koje će o tome voditi računa, naravno gdje će biti stručnjaci za to područje, to će biti dano u pravilniku koji će također biti u javnom savjetovanju. To je bio razlog, nije bilo nekog drugog razloga u tom smislu.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo. Uvažena ministrice jedan ispravak i molim jedno pojašnjenje. Osvrnuli ste se u ovom svom izlaganju i na kurikulume na jeziku i pismu nacionalnih manjina, ističući kako su sada, kako se radi na tome, a da prethodnici to nisu učinili, zato želim naglasiti, da ti prethodnici su vaši koalicijski partneri, dakle, HDZ, ministar Šustar i ministar Barišić, obzirom da je javni poziv bio raspisan u listopadu 2015. da su oformljene stručne radne skupine, koje su nakon toga trebale završiti posao, međutim, u mandatu ministra Barišića i ministra Šustara ništa se nije radilo na tome. Dakle, to je razlog zašto se kasnilo. I nije mi jasno vezano za raspravu o kojoj ste govorili da je ponovno otvorena rasprava za predmet razred kurikuluma, budući da je ona završena još 2016. i stručna i javna odgovoreno je na sve primjedbe, pa ne razumijem što se sada 2 g. nakon toga, ponovno raspravlja i na koji način se to uopće radi.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Prije svega, ja stvarno, mislim da je važno da donesemo kurikulume koje su vezane uz predmete koje se izvode na jeziku i pismu nacionalnih manjina ili su vezane uz tu problematiku i bez da istražujemo tko i zašto je u kojem trenutku iskazao, zakazao, ja, potvrđujem da taj posao privodimo kraju i da će također biti spremni. Što se tiče rasprave, rasprava po zakonu je rasprava o odluci o donošenju kurikuluma, koja se također mora staviti u javno savjetovanje. Jer istina je, neki su ovdje izrazili ovako ja bi rekla dvojbu oko toga, da to donosi ministar, donosi ministar, odnosno, ministrica, ali temeljem opet javnog savjetovanja. A kada stavimo odluku javnog savjetovanje, onda moramo staviti sve priloge i na te priloge mora ići također primjedbe o javnoj raspravi i na taj način je to ovdje napravljeno i to smo radili tako i za informatiku.
Hvala sljedeća replika je poštovane zastupnice Vesne Bedeković.
Hvala lijepo. Uvažena ministrice, jedno samo još pojašnjenje. Naime, vi ste u jednom u odgovoru na jedno od replika u vašem uvodnom izlaganju govorili da, i doista malo me je to zbunilo, da eksperimentalni program, misli se na školu na život, ne testira kurikulume. Ja sam u početku mislila da sam krivo čula. Međutim, onda sam išla to malo provjeriti, pa sam tražila fonogram i doista, evo u fonogramu stoji izrijekom, a eksperimentalni program ne testira kurikulume, pitam vas to u kontekstu, jer stvarno me je to zbunilo, eksperimentalni program škola za život u njemu dakle, u njegovom konceptu stoji da će se eksperimentom ispitati novi kurikulumi, različiti oblici rada, metode poučavanja i različita nastavna sredstva. Zašto vas to pitam? Ako na godinu kažete da idete s frontalnom primjenom, kako u frontalnu primjenu nečega što nismo istražili, ispitali, molim dodatno objašnjenje. Hvala vam.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Prije svega, da to nije procedura donošenja kurikuluma, jer procedura donošenja kurikuluma je propisana zakonom i ona kaže kako se donose kurikulumi, a istina je jednako tako da smo mi u eksperiment, dakle eksperiment se radi prema eksperimentalnim kurikulumima, i vidi se kako oni funkcioniraju u praksi, ali eksperimentalni kurikulumi, sama procedura donošenja je potpuno nešto drugo, a gledajte, mi smo inače svjetski prvaci u tome, u proizvodnji dokumenata, međutim ono što nam ne ide tako dobro je provedba, i zato smo se odlučili na eksperimentalnu provedbu, gdje se u učionicu stavlja nastavnik koji je educiran, kurikulumi gdje se stavljaju i eksperimentalni materijali, odgovarajuća oprema i radi se mentorski s tim nastavnicima, i to je nešto što je važno kako bi se nešto sustavno uvelo kada se ide u sve škole, i ja mislim da u tom smislu, sigurno kad gledate i svjetska iskustva, to se točno tako radi.
Hvala. Sljedeće replike poštovanog zastupnika i podpredsjednika ovog Visokog doma, Siniše Hajdaša Dončića. Izvolite.
Poštovana ministrice. Dakle, moje osobno mišljenje je da država mora imati ključnu ulogu u obrazovanju, dakle da se ne smije nikad dozvoliti bilo kakvim parcijalnim interesima, bilo kojih skupina, da utječu na bilo koji segment obrazovanja, stoga ću vam postaviti jedno pitanje i pročitati jedan komentar. Dakle, prvo pitanje je, zar ne mislite da bi možda CARNet kao državno tijelo, trebao biti više uključen, osobito u pripremu različitih aplikacija, a da zapravo onda privatni sektor samo nuđa neku uslugu za te aplikacije? I drugo pitanje, ako dozvolite, ako prođem 5 sekundi, mislim da će kolega podpredsjednik to dozvoliti, evo jednog mišljenja eksperimentalnih gimnazijalaca po novom programu u integralnoj verziji, naša škola ima module što znači da nemamo uvijek sve predmete, nego po dva mjesečno, u tome je problem kaj učimo puno gradiva po tjednu, ali dobra strana je kaj ne učimo sve predmete, pa je lakše jer se fokusiramo na određene predmete, a uz to teže, jer profesori traže da mi sami zaključimo neku stvar pomoću tableta i stoga svega, ali u neku ruku zanimljivije zbog kvizova i takvih stvari, samo kaj su tableti loše kvalitete i učimo neke stvarno nepotrebne stvari koje su prošle generacije učile u drugom ili čak u četvrtom razredu, ali iz nekih predmeta, tipa povijest, ne učimo puno različitih stvari, nego se fokusiramo samo na određene države, ali ima još uvijek puno profesora kojima se to ne sviđa, pa učimo iz starih knjiga to jest kopiraju nam stare knjige, pa imamo milijun papira sa sobom. Hvala lijepo. Ispričavam se.
Hvala. Evo, malo je više od 5 je bilo, ali svejedno. Izvolite poštovana ministrice Divjak.
Dakle, u prvom dijelu vezano uz CARNet, dakle vezano uz CARNet, naravno da je CARNet uključen u to i da vodi projekt e-škola, pa prema tome, već je, CARNnet je nosioc projekta, kako pilot projekta, tako i velikog projekta, i to je u redu, i tako to treba biti, i to se radi i prema propisima, i sve nabave se rade prema propisima koji jesu i u našem nacionalnom zakonodavstvu, i još pooštreni u Fondovima iz kojih se dobivaju sredstva. Što se tiče same provedbe, znači eksperimentalna provedba, može imati i nove kalendare, to smo također kazali, ali škole su te koje su predložile nove kalendare i oni će se također provjeravati da li neki od tih kalendara funkcionira bolje od postojećih kalendara koji su sada, koje je sada za sve jednak, znači na koji način, kad su praznici i slično. Tablete su nabavljale škole, neke su nabavile bolje, neke možda ne toliko dobre kvalitete, ali istina je sljedeća, svaki učitelj mora biti dobro educiran, i na tome radimo da svrsi shodno primjenjuje tehnologiju.
Sljedeće replike poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena ministrice. Ja sam danas i ovdje u raspravi, i u replici rekao da ne bih htio da ovaj Zakon, ako podržim ovaj Zakon, da na neki način podržim nečije interese, ja nemam oko toga dvojbe, ja to više pitam i zbog javnosti, nisam ja sumnjao da vi, da vi zastupate nečiji interes, nego sam htio da jasno to kažete i to ste rekli ovdje za govornicom, i na tom vam čestitam, da ste spremni odstupiti ako se to pokaže točnim jel. Dakle, samo sam htio reći da ja nisam vas optužio da imate nečije interese, nego zbog javnosti to valja naglasiti, jer ovdje ipak udžbenički biznis je biznis prije svega, i postoji, u javnosti se vidi da postoji ta, odnos između tiskanog dijela i ovog digitalnog dijela, i zato tu sumnju treba svakako otkloniti.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala. Ja nemam problem s time da izrazim jasno svoj stav i svoje namjere, i tu vam zahvaljujem na pitanju, nemam problem niti s takvim pitanjem, jednako tako bi bilo dobro da svi dionici u sustavu postupaju na sličan način. A što se tiče digitalnih materijala, mi već sada znamo i tako je to i u eksperimentalnoj fazi, ti isti nakladnici koji imaju tiskane knjige, imaju digitalne materijale, samo neki su malo brže ušli u digitalnu transformaciju, neki sporije, i to je razlika među njima. Ja ne ulazim tko je, tko se pripremao, tko nije, to je za njih, ali s druge strane također ću na brzinu ispričati jedan primjer iz Turske, kad su oni uvodili digitalizaciju u svoje škole i recimo nabavljali pametne ploče, temeljem toga se razvio njihov potpuno novi sektor u proizvodnji pametnih ploča koje sada diljem svijeta proizvode, pa to treba gledati i kao priliku, kad mi digitaliziramo škole, obrazovanje, da naše gospodarstvo s time drži korak, i na taj način se osposobi za konkurenciju na drugim tržištima.
Hvala lijepa. Time ću zaključiti raspravu o ovom Konačnom prijedlogu Zakona, a glasovat ćemo o njemu kad se steknu uvjeti. Oprostite, nisam vidio, onda, onda ću vam dati, nisam vidio, ali izvolite. Poštovani zastupnik Kažimir Varda.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče. Neću potrošiti puno vremena, samo jedno pitanje poštovanoj ministrici. Žao mi je što se niste u završnom izlaganju osvrnuli na prijedloga, pa i iz moje rasprave o sigurnosti učitelja i nastavnika, u smislu inicijative da se u kaznenom zakoniku to okarakterizira kao kazneno djelo protiv službene osobe. Hvala lijepo.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Pretpostavljam da je o osiguravanju besplatnih udžbenika, jel tako, to ste me, nisam
Ne, ne, ne, bilo je, bilo je ovaj, bilo je vezano uz ovu situaciju ako sam ja dobro shvatio kolegu Vardu, uz napade na učitelje i osiguravanje, ajmo reći sigurnosti, sigurnosti učitelja.
Da, dakle to je, to je, ja se ispričavam, dakle, naravno da je to tema koja sada dosta zaokuplja javnost i gdje smo mi jasno kazali, ja sam to rekla ranije već u odgovoru jer je bilo u onom prvom dijelu je bilo to pitanje, ministarstvo zapravo okuplja sve one koji su dionici u tome sustavu, izradit će akcijski plan djelovanja. Međutim, ne smijemo ni na koji način podržavati to da se nasiljem odgovara na nasilje i moramo prepoznati da učenici koji jesu u sustavu i njih treba zaštiti kao i nastavnike, a naravno u sve to treba uključiti kako roditelje tako i druge institucije. Oprostite to sam rekla u prvome dijelu pa možda ako niste bili ovdje. Evo.
Hvala lijepo, sad definitivno ona zaključujem raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti. Sljedeći amandman na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, drugo čitanje, P.Z.E. br. 384. Pardon. Konačni prijedlog Zakona o udžebenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu, drugo čitanje, P.Z. br. 451. Predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika Stranke Rada i solidarnosti, Refomista, Nezavisnih zastupnika, zastupnik Ivan Lovrinović, Klub MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a, Klub Nezavisnih zastupnika te zastupnik te zastupnik Miro Bulj. Pregled amandmandmana dostavljen vam je elektroničnim putem. Molim predsjednika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Poštovana državna tajnica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja Branka Ramljak, izvolite. Amandman br. 1. Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i Nezavisnih zastupnika.
Poštovani gospodine predsjedavajući, uvažene zastupnice i zastupnici. Dakle što se tiče ovog prijedloga, ne prihvaća se. Naime, što se tiče predmeta sa pretežito odgojnoj komponentom, likovna, glazbena i tehnička kultura odobravati će se udžbenici za razrede koji će biti propisani pravilnikom temeljem ovog zakona a za tjelesnu i zdravstvenu kulturu neće se odobravati udžbenici.
Prihvaćate ili ne prihvaćate? [[Upadica: Ne, ne, ne.]] Ne prihvaćate. Poštovani zastupnik izvolite.
Dakle, temeljem polupostignuto dogovora povlačim ovaj amandman.
Amandman je povučen. Sljedeći amandman je Kluba zastupnika HDS-a HSLSS-a i HDSSB-a izvolite.
Dakle, ovaj se amandman ne prihvaća, a zapravo se radi o mogućnosti da se i o udžbenicima da se napravi dobar odnos između udžbenika u tiskanom i elektroničkom obliku. Naime, prijedlog je bio da se djeci u razrednoj nastavi zapravo ne uvodi elektronički udžbenik, međutim, u razrednoj nastavi, naglasak je upravo na udžbenike u tiskanom obliku, a elektronički dio udžbenika ipak će biti prilagođeno dobi svakog pojedinog učenika po razredima.
U ime kluba zastupnika poštovani zastupnik Hrg.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Ovo je bio konstruktivni a ne ultimativni amandman, dat čisto u kontaktima sa ljudima iz osnovnih škola, sa ravnateljima i sa roditeljima, koji smatraju da nije dobro da se djeci u toj dobi, već na neki način, pored onoga svega što imaju doma cijelo vrijeme gdje su stalno na mobitelima i tabletima, da im s još i u školi i zakonom definira da mogu još više biti i čisto radi zdravlja djece. Mi ćemo odustati od ovog amandmana, ali mi nije jasno kako ćete primijeniti ono što ste sada rekli, da će se individualno gledati da se svakom djetetu prilagodi način rada, da li u tiskanom udžbeniku ili u digitalnom, elektroničkom, stvarno ne razumijem to, ali to ćete vi u ministarstvu znati rješavati.
3. amandman je Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer je već definirano da se radi o tehničkom i metodičkom unapređivanju i prilagodbama a ne mijenjanju koncepta i sadržaja.
Poštovana zastupnica Čikotić.
Poštovana kolegice, predstavnici ministarstva, Most nezavisnih lista u svojim raspravama govorio je o infrastrukturu škola koje su u 19. st. a vaša ministrica govori da uvodi škole u 21. st. U raspravi smo mogili čuti, da zapravo neka djeca nemaju kod kuće ni struje. Vaša ministrica je na to odgovorila, da će se tableti puniti u školi. Kako će oni učenici, koji kod kuće nemaju ni struje, zapravo pristupati digitalnom sadržaju, ako nemaju struje, vjerojatno nemaju ni interneta. A isto tako bi htjela reći, što se tiče samoga amandmana, kojeg ste odbili, jer mi ovdje govorimo o elektroničkom dijelu ili elektroničkom cijelom udžbeniku, bez procedure, znači mi tražimo, da ista procedura bude i za tiskani udžbenik i za elektronički dio udžbenika ili elektronički udžbenik u cijelosti. Jer hoćemo li o Domovinskom ratu, učiti po materijalu poput onog iz solunskih udžbenika? Mi smatramo da u zakonu ne trebaju postojati dvostruki kriteriji, jer ono što se osigurava djeci treba biti podložno provjeri, a isto tako trebalo bi osiguravati jednake prilike svima. Tako da apeliramo još jednom, ovim putem prema hrvatskoj javnosti, da je ova obrazovna reforma izuzetno nepripremljena, da djeci ne garantira jednake prilike i da ćemo biti izloženi, promjenama na koje neće se moći utjecati. Isto tako, želimo upozoriti javnost da svaka promjena elektroničkog dijela udžbenika ili cijelog udžbenika može imati za posljedicu i dodatne troškove za obitelji, koje imaju djecu, jer nije odgovoreno hoće li se onda dodatno plaćati svaka promjena tog elektroničkog udžbenika. Hvala.
Tražite glasovanje? [[Upadica: Tražim.]] Hvala. 4 amandman je Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Naime, radi osiguravanje fiskalne održivosti financiranje udžbenika, nužno je imati odrediv udio cijene elektroničkog dijela udžbenika u ukupnoj cijeni.
U ime kluba, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, temeljem postignutog dogovora mi povlačimo naš amandman.
Povučen, hvala lijepo. 5 amandman je zastupnika Ivana Lovrinovića.
Amandman uvaženog zastupnika se ne prihvaća, naime, mi ne vidimo i ne postoji zapravo razlog, zašto autor ili urednici udžbenika ne bi mogli biti niti vlasnici ili suvlasnici poduzeća koji izrađuju udžbenike.
Poštovani zastupnika Lovrinović.
Hvala g. potpredsjedniče. Vidite, upravo ste ovim odgovorom pokazali ono što mi sumnjamo u stranci Promijenimo Hrvatsku, promijenimo Hrvatsku, dakle, da je ključni problem oko udžbenika i oko ove čitave priče u potencijalnom i postojećem klijentizmu, koji se vidi po političkoj trgovini, koji se odvija između kluba zastupnika Milan Bandić i HNS-a. Ali da građani čuju što smo mi predloži iz stranke Promijenili Hrvatsku, mi smo predložili amandman na čl. 5. stavak 1 koji glasi, dužnosnici i službenici ministarstva, nadležnog za obrazovanje, te službenici ustavno za vanjsko vrednovanje obrazovanja i ustanova nadležnih za sustav odgoja i obrazovanja ne mogu biti autori, urednici niti recenzenti udžbenika. E mi smo dodali sljedeću rečenicu, navedene osobe ne mogu biti niti vlasnici ili suvlasnici izdavačkih poduzeća, bilo da je riječ o materijalnoj ili digitalnoj produkciji. Pa vidite, ovdje se vrte novci, o tome se radi. Prema tome čitava je pažnja ljudi, jednog značajnog broja ljudi, stranaka koji su u ovom saboru fokusirana oko biznisa, oko novca. I zato ja skrećem pažnju u ime stranke Promijenimo Hrvatsku, jer mi smatramo da je najprije trebalo provesti reformu programu, kurikularnu reformu, pa tek onda to nadograditi Zakonom o udžbenicima. Ne vi ste odmah krenuli sa Zakonom o udžbenicima, da li o njegovoj fizičkoj produkciji ili digitalnoj, a o tome oko toga će se voditi bitka, tko će u to biti uključen, tko će od toga zarađivati itd. Krajnje je vrijeme da sasiječemo krojene političkom klijentizmu i korupciji u hrvatskom društvu i mi ćemo se žesto boriti a građanima poručujem da na sljedećim izborima kazne one koji naprosto se bave političkim klijentizmom i korupcijom.
Tražite glasovanje? [[Upadica: Tražim.]] Hvala. 6. amandman je Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i nezavisnih zastupnika.
Ovaj se amandman prihvaća u izmijenjenom obliku i ja ću ad to i zbog važnosti i pročitati. Dakle, članak 14. o kojem se radi mijenja se i glasi, stavak 1.: „Sredstva za nabavu udžbenika za učenike osnovnih škola osiguravaju se u državnom proračunu.“ Stavak 2. : „Vlada RH može sukladno raspoloživim financijskim sredstvima za svaku školsku godinu odlučiti o financiranju odnosno sufinanciranju nabave udžbenika za učenika srednjih škola.“ Stavak 3.: „Vlada RH može sukladno raspoloživim financijskim sredstvima za svaku školsku godinu odlučiti o financiranju odnosno sufinanciranju drugih obrazovnih materijala.“ Stavak 4.: „Udžbenici i druge obrazovni materijali financirani sredstvima državnog proračuna sukladno ovom članku, vlasništvo su škole.“ Stavak 5.: „Način uporabe, vraćanja i obnavljanja udžbenika i drugih obrazovnih materijala financirani sredstvima državnog proračuna sukladno ovom članku, propisuje ministar naputkom.“
U ime kluba, poštovani zastupnik Jankovics.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena državna tajnice, mi smo suglasni sa ovim izmjenama. Moram istaknuti ovdje da zahvaljujemo u ime stotine tisuća roditelja što ste prihvatili ovaj amandman, mislim da je on značajna i demografska mjera a pozivamo da, kako nam se bude razvijala slijedeća godina, vidimo možemo li to i za srednju školu osigurati.
Znači odustajete? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Prihvaćate izmijenjeni amandman. Kolega Lovrinović, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ne mogu ne reći jednu rečenicu [[Upadica Reiner: Ne, oprostite kolega Lovrinović…]] da je ovo točno potvrda političkog klijentelizma [[Upadica Reiner: Nemate poslovničku mogućnost.]] [[Govornik nije uključen.]]
Kolega Lovrinović, ne možete to, dajem vam opomenu, kolega Lovrinović, pa ne možemo tako. Pa vi ste sveučilišni profesor, pa znate i sami šta bi vam dogodilo … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] da usred vijeća nekog se ustane i počne nešto svoje govoriti? Amandman 7., Klub nezavisnih zastupnika, izvolite.
Ovaj amandman se ne prihvaća ali sugestiju uzimamo u obzir pri izradi naputka o kojem sam rekla da će se izraditi temeljem za udžbenike, za financiranje i sufinanciranje udžbenika za učenike osnovnih i srednjih škola.
U ime kluba, poštovani zastupnik Žagar.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice, dakle temeljem vašeg obrazloženja i temeljem izmjene članka 14., mogu reći da smo donekle zadovoljni jer glavni cilj ovog amandmana je bio upozoriti javnost a i vas u ministarstvu da postoji, ja nikad ovdje u Saboru upotrijebio taj izraz, sad ću ga prvi put upotrijebiti, postoje doista lokalni šerifi koji zapošljavaju, koji troše novac na svoju, javni novac na svoju promidžbu a školstvo im je zadnja rupa na svirali. I upravo zbog takvih pojedinaca bi trebalo ministarstvo po uzoru i na Poreznu upravu, objaviti koliko pojedine jedinice lokalne samouprave pa čak i osnivači bilo gradonačelnici, bilo župani troše novca za školstvo i koliko su priskrbili za školstvo, da se ne bi dogodilo, neka država kupi udžbenike a mi ćemo i dalje po svome, po starome i to j bio smisao amandmana. Slažem da se da je ovaj naputak kojeg ministrica će napraviti je dobar pomak u tom smjeru i slažem se isto tako da uvažavajući ovo što sam rekao da smo htjeli upozoriti javnost da se ne može država pogotovo Zakonom o udžbenicima miješati u način financiranja jedinica lokalne samouprave, to je zapravo zakonski malo nategnuto. I sukladno tome, prihvaćam ovu vašu sugestiju i povlačimo amandman.
Hvala. 8. amandman zastupnika Mire Bulja, izvolite.
Amandman uvaženog zastupnika se ne prihvaća ali će država osigurati sredstva za nabavu udžbenika za učenike osnovnih škola.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Ovim amandmanom sam tražio da se osiguraju sredstva za proračun RH za svaku školsku godinu za nabavku udžbenika i drugih obrazovnih materijala za učenike osnovnih i srednjih škola. Ovi sam isto dao i kod donošenja proračuna 2018., kada su kolege bile protiv većinom i 2019., znači ne tako davno i to nije prihvaćeno. Očekujem da je država zbog socijalne situacije, demografske situacije, zbog nerazvijenih krajeva, dužna osigurati taj novac i to je jedna demografska mjera ali ne način, Vlada može ove godine ... [[Govornik se ne razumije.]] iztrgovala sa klubom Milana Bandića a dogodine ne mora. Ja ovim amandmanom dajem da država mora osigurati svake godine, bez obzira tko bio na vlasti i tko bio većina to je razlika a ovdje ste ostavili i dalje mogućnost ovo može iduće, može se ali to znači i ne mora se ako ne bude trebalo kupovati saborske zastupnike po hodnicima Sabora. Znači ovaj amandman rješava problem jednom zasvagda. Država mora osigurati sredstva svake godine za nabavku udžbenika za osnovnu i srednju školu i nema tezgarenja. Nema trgovine. Evo zamolio bi još jednom kolege saborske zastupnike, nebitno tko bio većina, zbog budućih donošenja proračuna da se ne događa ova trgovina kao što je Milan Bandić, HDZ, HNS i tko radi. S našim učenicima tezgariti, sa sirotinjom tezgariti i na taj način povećavati bodove, kolega iz kluba Milana Bandića, jel' vas sram? Evo ovaj amandman podržite, ovaj, gdje je svake godine osiguran novac Vlada, bez obzira tko bio većina a ne da i dogodine ćete tezgariti na ovaj način sa našim učenicima, sa djecom tezgariti. Tražim glasanje.
Hvala.
Konačni prijedlog Zakona o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu, drugo čitanje, PZ broj 451, predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i Nezavisnih zastupnika, zastupnik Ivan Lovrinović, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, Klub nezavisnih zastupnika, zastupnik Miro Bulj. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem, izjašnjavanja o amandmanima proveli smo na početku današnje sjednice. Sada ćemo glasovati o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Idemo redom, prvo je Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, on je povučen, tako je da. Drugo, isto tako Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, isto povučen. Treći je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, on nije prihvaćen od predlagatelja, i moramo glasovati. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Četvrto, Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, je povučen. Peti, zastupnik Ivan Lovrinović, ne prihvaćen od strane Vlade, pa molim da glasujemo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 6., Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i Nezavisnih zastupnika, prihvaćen je u izmijenjenom obliku s čime se suglasio podnositelj amandmana, pa on postaje sastavni dio Zakona. 7.-mi amandman Klub nezavisnih zastupnika, ne prihvaća ga predlagatelj, pa je, povučen je, ispričavam se. I 8.-mi, zastupnika Mire Bulja, nije prihvaćen od strane predlagatelja, pa ćemo glasovati. Nije dobio potreban broj glasova. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 81 ZA, 19 SUZDRŽAN-ih i 3 PROTIV, donesen Zakon o udžbenicima i drugim obrazovnim materijalima za osnovnu i srednju školu.
I prelazimo na slijedeću točku, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o Nacionalnoj zakladi za potporu učeničkom i studentskom standardu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 550. Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predsjednik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana ministrica znanosti i obrazovanja gospođa Blaženka Divjak, izvolite.
Zahvaljujem poštovanom podpredsjedniku sabora, evo i obećajem poštovane zastupnice i zastupnici u ovom prikazu biti puno kraća nego za ovaj prethodni zakon, odnosno prijedlog konačnog, konačni prijedlog. Znači Nacionalna zaklada za potporu učeničkom i studentskom standardu osnovana je u listopadu 2007. godine donošenjem zakona o istoimenoj zakladi u saboru. Namjera donošenja zakona bila je utvrđivanje pružanja potpore i podizanja razine učeničkog i studentskog standarda, a posebno kroz isplatu državnih stipendija koje moramo ipak kazati da je u tom trenutku bilo daleko manje nego danas. Nagrada, dakle zatim nagrada nadarenim učenicima i studentima te davanje potpore posebnim programima koji doprinose podizanju razine životnog i kulturnog standarda kako učenika tako i studenata. Uz sve navedeno zakonom se ostavila mogućnost dodatnog pružanja potpore studentima i učenicima za potrebe prijevoza, smještaja, prehrane i sl. Od svog osnutka zaklada je dodijelila oko 4.400 studentskih stipendija i u iznosu od 1.000 kuna, kao i 30 učeničkih stipendija u iznosima od 500 do 1.000 kuna. Dobro je da zapamtimo tu brojku 4.400 kroz cijelo to vrijeme. I zapravo najveći dio sredstava se osiguraju iz državnog proračuna, kad kažem najveći dio onda je to više od 95% sredstava za zakladu je bio osiguran iz državnoga proračuna. Troškovi zaklade na godišnjoj razini iznose oko 350.000 kuna i zapravo zaklada jedanput godišnje objavi natječaj za 400 stipendija koje se u potpunosti financiraju iz državnog proračuna i to je njezina jedina aktivnost. U to vrijeme, znači u vrijeme kada je osnovana zaklada Ministarstvo znanosti i obrazovanja je radilo pod određenim uvjetima gdje je stvarno bilo i manjka stipendija i nije postojalo niti refundiranje, niti sredstava za potporu, za prijevoz, smještaj, prehranu studenata odnosno bilo je u manjem obimu, a u sadašnjem, dakle sadašnjoj situaciji moramo znati evo neke podatke, pa ću ih ja iznijeti. Znači do 2017. godine ministarstvo je dodjeljivalo 5.500 stipendija iz državnog proračuna plus, dakle uključujući i ovih 400 koje su ovdje bile, za studente slabijeg socioekonomskog statusa, a od 2017. dodjeljuje 10.000 stipendija. Dakle, gotovo dvostruko više stipendija, znači s 5.500 na 10.000 stipendija za studente slabijeg socioekonomskog statusa i 3.400 stipendija za stem područja, ako se tome pridodaju sredstva koja se direktno spuštaju na sveučilišta i dodjeljuju se, u tom slučaju imamo oko 14.500 stipendija koje se godišnje dodjeljuju. I to je dvostruko više nego što je bilo do 2017. godine, znači u jednog godini preko 14.500, a zaklada je ukupno dodijelila 4.400 kroz 10 godina i to 95% na račun sredstava iz državnog proračuna plus naravno sredstva koja su bila za održavanje samog sustava zaklade. I u tom smislu je proces kojeg danas imamo i dodjele stipendija i bitnog uvećanja stipendija gdje u jednoj godini dodjeljujemo tri puta više stipendija nego što se dodjeljivala preko zaklade, kroz 10 godina, doveo do toga da u ovom sustavu kada pokušavamo procijeniti na temelju pokazatelja koji su nam, koje sam sada iznijela koja je svrsishodnost postojanja zaklade, prijedlog da zapravo cijeli ovaj posao prebaci na ministarstvo. Znači da stipendije se i dalje dodjeljuju, dakle da povrh ovih 14.500 stipendija koje se godišnje osiguravaju se dodaje i ovih 4 milijuna godišnje gdje se osigurava još ovih 400 stipendija da se pokriju sve potrebe koje su bile pokrivene i preko zaklade i da se na taj način smanji ovaj trošak hladnoga pogona djelovanja zaklade. Dakle, ovim zaključkom zapravo i ovim zakonom se zapravo to je u paketu smanjenja broja agencija, zavoda, fondova, instituta i zaklada, predviđeno ukidanje nacionalne zaklade, s time da se svi poslovi iz njezine nadležnosti prenose na ministarstvo. Ujedno predmetnim zakonom regulira se i preuzimanje poslova, kao i preuzimanje i imovine i prava i obveza i pismohrane i druge dokumentacije te radnika Nacionalne zaklade za potporu učeničkom i studentskom standardu na samo ministarstvo znanosti i obrazovanja i za provedbu tog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva, a sredstava za stipendije će i dalje biti namijenjena dodjeli stipendija. Evo na taj način, je koncipiran i ovaj prijedlog. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo. Uvažena ministrice, podaci o kojima ste govorili, pokazuju da nacionalna zaklada za potporu učeničkom standardu zapravo nije odradila posao koji se od nje očekivao. Prema tome, ako se financira sa 95% iz državnog proračuna, to nije bila svrha i smisao zaklade, koja je trebala naći izvore financiranja i izvan državnog proračuna. To jeste veliki problem u Hrvatskoj i svega 8% stipendija dolazi na taj način, dakle, iz zaklada, iz sektora izvan državnog proračuna. Ono što bi ja molio, obzirom da je zaklada bila ipak specifična po tome, da je imala posebne kategorije, dakle, djeca iz udomiteljskih obitelji, djeca studenti, sportaši, osobe s invaliditetom, tako da se vodi o tome računa prilikom raspasivanja natječaja u narednom periodu, da te kategorije budu u većoj mjeri financirane kroz stipendije, nego što je to bilo moguće kroz ovu zakladu, budući da je taj broj ipak s ovih 4 stipendija bio simboličan.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala lijepo. Da, tako je mi ćemo barem zadržati na toj razini, a vrlo vjerojatno povećati s obzirom da to ulazi u ovaj pul sredstava koji se nekako su sada udvostručene u odnosu na prethodno razdoblje za stipendije. Što se tiče ovog prvog pitanja, odnosno, konstatacije da nažalost kod nas, ta kultura da se na neki način, iz drugih sredstava, ne nužno iz sredstava državnog proračuna, osiguravaju za zakladu sredstava nije zaživjela, to evo, kroz 10 g. smo vidjeli i dugi niz smo imali ja ću kazati i ministara i ljudi koji su vodili brigu o zakladi, to jednostavno nije uspjelo, što ne znači da privatne zaklade ili zakladništva ili neki drugi način neće uspijevati. Međutim, zaključak je da ako više od 95% sredstava dolazi direktno iz državnoga proračuna, da onda takva zaklada nije ispunila svoju smisao da bude zaklada.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala lijepo. Poštovana ministrice, lijepo je to da smo uspjeli u nekoliko g. povećati broj stipendija, odnosno, izdvajanje za broj stipendija s 5000 na evo, danas, koliko čujemo više od 10 tisuća i tu je zapravo dobar primjer kako je država uspjela krajem 2014. g. kroz operativne programe ovdje prije svega mislim na operativni program učinkoviti ljudski potencijali, osigurati sredstava, da se iz fondova EU, konkretno iz … [[Govornik se ne razumije.]] upravo financira više od 10 tisuća stipendija, za djecu branitelja, slabijeg imovinskog statusa i osobe s invaliditetom. To je primjer, koji nažalost, u nekim drugim ministarstvima nije zaživio kao ovo ministarstvo, stoga hvala Europi, na ovih gotovo duplo više stipendija i nama koji smo uspjeli odraditi posao da povučemo i da te stipendije završe u pravim rukama.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Tako je. Dakle, ovo je dobar primjer suradnje koje je potreban u ovakvim slučajevima, gdje se od faze programiranja, do faze obrazlaganja, sažetaka, potpisivanja projekta i programa taj posao napravi i da se pri tome ne gleda, koja stranka, koja boja taj posao radi, jer je interes iznad, da će naših učenika i naših studenata iznad toga. Ono što je bitno je također unaprijeđeno, pa ću povezati sa prethodnom temom, da je ministarstvo cijeli proces primjerice dodjele stipendija u potpunosti digitalizirao tako da u oba slučaja, u oba natječaja se provode u cijelosti, online, što je značajno, do primjeno skraćivanje postupka dodjele a pogotovo, jer zapravo pravo tražiti studente učenika, a ne obrnuto, da učenik traži svoje pravo.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepo uvažena ministrice. Govorite kako vam je stalo do studenata kako o njima brinete, kako onda komentirate slučaj na Tehničkom veleučilištu u Zagrebu, gdje si je dekan, sa svoja tri prodekana isplatio plaće iz proračuna, veće nego što ih ima predsjednica Republike, a da istovremeno taj novac uzeo od studentskih nagrada, koje su bile predviđene pravilnikom, i koje se kreću od 1000-5000 kn. Znači uzeo je taj sitniš u biti koji se daje najboljim studentima, da bi sebi isplatio plaće … [[Govornik se ne razumije.]] nezamislive u državnoj upravi čak i na najvišim mogućim funkcijama. Zanima me da li ste upoznati s tim slučajem i kako ga komentirat, hoćete li poduzeti neke konkretne korake, da se eto, jedna očito nepravda ispravi i u ovom smislu, o kojem ste malo prije govorili. Hvala vam lijepo.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Prije svega ja nemam pravo komentirati ovakav slučaj na temelju novinskih natpisa, pogotovo ako je samo jedna strana priče iznesena u novinama. Ja sam naravno promptno zatražila očitovanje od Tehničkog veleučilišta i od dekana i od upravnoga vijeća. I kada proučimo sve te odluke i materijale i vidjeti ćemo je li ono što je u medijima prikazano točno ili treba to ipak uzeti sa rezervom. A naravno ukoliko se to dogodilo, mi imamo instrumente i upravno vijeće će također poduzeti mjere da se to sankcionira.
Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika GLAS- a i HSU-a govoriti poštovana zastupnica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, gđa ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovo je moglo bi se reći, zaista jedan mali tehnički zakon, za razliku, po mom mišljenju od onog drugog, iako i u njemu kada malo bolje pogledate, ima, pa ja bi rekla barem jedna zanimljiva stvar. Dakle, svakako je dobro čuti da nam je izlazak iz procedure prekomjernog deficita i ulazak u EU da su nam omogućili da se dodjeljuje duplo više stipendija, to je svako bolje, dobro i stipendije su vrlo značajan instrument društva, recimo izjednačavanja šansi i davanje jednakih šansi ili barem približnih šansi svim mladim ljudima da se, ne samo obrazuju nego da tretiraju obrazovanje kao instrument socijalne promocije. Jasno je, imamo sad cijeli niz takvih zakona, bili su neki i jučer, da je temeljem odluke ili direktive ili nekog stava premijera da se smanji broj agencija za, koliko sam vidjela nešto, pedesetak, različitih, posebnih ureda, službi, agencija, zaklada itd., da je ovo jedna od tih, dakle, ta nacionalna zaklada za potporu učeničkom i studentskom standardu, jedna od tih koje se režu i priključuju se ministarstvu. Moje mišljenje da bez obzira na činjenicu da zaklada nije uspjela u onom što je bila glavna svrha, a to je da izvan proračunskih sredstava prikupi neka sredstva za stipendiranje, da bi u tom pravcu bez obzira što se zaklada ukida, trebalo ići dalje, da se od takvog projekta ne bi smjelo odustati, mi smo uveli neke prilično stidljive promjene u tom pogledu, što se poreznih olakšica tiče za donacije u kulturi. Možda bi trebalo ispitati mogućnost da se takve stvari malo pojačaju za donacije vezane na stipendije za đake i studente. U tom smislu pitam što znači kao dio ovog zakona, odnosno članak koji govori o tome da donatorska skupština prestaje s radom. Da li to znači da se ubuduće s ukidanjem ove zaklade u potpunosti onda ukida i bilo kakav pokušaj da se pronađe načina da se mobiliziraju ili prikupe sredstva od privatnih donatora odnosno tvrtki, u prvom redu za stipendiranje učenika i studenata, mislim da to, ne bi bilo dobro ni pametno, obzirom da, ako jedna metoda nije uspjela, treba ne odustati od cilja koji je dobar i pozitivan, nego možda potražiti primjereniji i efikasniji način da se taj cilj postigne. U zakonu se također kaže da se priključenjem Nacionalne zaklade za potporu učeničkom i studentskom standardu ministarstvu, preuzimanju svi radnici koji postaju državni službenici. Osim nekih, koji ne postaju državni službenici nego postaju namještenici i ti onda, naravno mogu dobiti i otkaz s posla, ako se pokaže da za njih nema posla u ministarstvu onako kako je to bilo u zakladi. Međutim, po mom mišljenju, najzanimljiviji dio ovo g zakona je obično ono na što se rijetko osvrćemo, a to je ocjena sredstava potrebnih za provođenje zakona. Dakle, čovjek bi očekivao, prvo da je direktiva da se sve te zaklade, agencije itd., njih 50-tak ukine, da je svrha toga, između ostalog ušteda. Tako da bi trebalo bit nekih financijskih učinaka, dakle, ne dodatnih troškova, nego dodatnih ušteda. A ovdje piše da toga nema. Dakle, ukinut će se zaklada, navodno će se otpustit neki ljudi za koje neće bit posla, a trošit će se jednako. Ukinut će se jedan tip djelatnosti, ako dobro zaključujem iz činjenice da se ukida ovo što se zove, donatorska skupština, dakle, neće se više baviti, pretpostavljam, donatorima ili privatnim donatorima ili tvrtkama koje će sudjelovati u skupljanju novaca na stipendije, ali se uštedit neće ništa. Katkad se zbog, što bi se reklo, umjetničkog dojma, ukidaju, a katkad osnivaju agencije koje nemaju puno veze i često završe neuspjehom. Međutim, financijski efekt bi se morao vidjeti jer ako ste do sad imali jednu djelatnost, kao posebnu djelatnost, a sad ju više nemate, onda bi se morali neki novci tu uštedit, i ti novci bi onda mogli ići eventualno za još pokoju stipendiju za učenike i studente što je bila glavna zadaća ovoga, dakle, ove zaklade koja se sad ukida. Dakle, jedan mali tehnički zakon, s druge strane pokazuje da takvi rezovi ukidanja pojedinih agencija, službi itd. imaju smisla ili ako smatramo da je ta aktivnost nepotrebna, pa ju ukidamo, što mislim da bi bilo potpuno pogrešno jer to što se nije uspjelo do sada, ne znači da ne treba na tome nastojati i pokušati skupiti novce od drugih izvora izvan proračuna za učeničke i studentske stipendije i zato da se uštedi na troškovima administracije i još jedne takve institucije. I tu bi molila objašnjenje, šta to znači, kako to da vi ukidate agenciju a financijskih efekata ne predviđate, hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Vesna Bedeković, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena ministrice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Evo ga dakle, Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Nacionalnoj zakladi za potporu učeničkom i studentskom standardu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, kao što je netko već do sada rekao, složila bi se s tim, dakle da je ovdje imamo pred sobom zakon čisto tehničke prirode pa ćemo podsjetiti da je Nacionalna zaklada za potporu učeničkom i studentskom standardu osnovana 2007. g., osnovna svrha je bila pružanje potpore i podizanje razine učeničkog i studentskog standarda što između ostaloga dakle podrazumijeva isplatu državnih stipendija i nagrada nadarenim učenicima i studentima kao i financiranje posebnih programa koji pridonose podizanju razine životnog odnosno kulturnog standarda kako učenika tako i studenata i evo nakon 10., nepunih 11 g. rada zaklade, praksa je pokazala da dolazi do preklapanja u poslovima s jedne strane zaklade s druge strane Ministarstva znanosti i obrazovanja jer naime zaklada na godišnjoj razini dodjeljuje negdje oko 400 stipendija za koje se sredstva osiguravaju iz državnog proračuna a s druge strane ministarstvo dodjeljuje negdje oko 13 400 stipendija jednako tako iz državnog proračuna i dakle ovdje se ide s prijedlogom da se preuzme nadležnost zaklade od strane Ministarstva znanosti i obrazovanja što bi evo, za što se očekuje da će doprinijeti učinkovitosti sustava jednako tako u skladu s nacionalnim programom reformi kao jedna od aktivnosti provedbe mjere 133, racionalizacija sustava pravnih osoba sa javnim ovlastima agencijskog tipa predviđena je i mjera 1332 koja se odnosi na izmjenu normativnog okvira zakona koji uređuju osnivanje i djelokrug agencije i u tom smislu je na slijedu i na tragu i temeljem zaključka Vlade RH o smanjenju broja agencija, evo čuli smo da se radi negdje otprilike o 50-ak agencija, zavoda, fondova, instituta, zaklada i dr. institucija. Predviđeno je između ostalog i ukidanje i Nacionalne zaklade za potporu učeničkom i studentskom standardu i to na način da poslove iz njene nadležnosti preuzme Ministarstvo znanosti i obrazovanja i naravno s obzirom da je predmetna Nacionalna zaklada osnovana zakonom, evo danas po hitnom postupku, prvom i drugom čitanju, donosimo Prijedlog zakona o prestanku važenja tog istog zakona. E sad, dakle valja ovdje još samo kratko napomenuti da evo, žao mi je, nažalost praksa je i činjenice nakon evo 10-ak godina rada zaklade, praksa je pokazala da zaklada nažalost nije u potpunosti uspjela ispuniti svoju svrhu odnosno po meni najveći problem je u tome što zaklada na godišnjoj razini nažalost ne uspije prikupiti dovoljno donacija za dodjelu stipendija nego većina stipendija,. Većina tog novca dolazi iz državnog proračuna i tu zapravo dolazi do preklapanja i našeg ministarstva i zaklade i meni osobno se čini dakle, a jednako tako i Klubu zastupnika HDZ-a, da je odluka o ukidanju agencije opravdana. Međutim evo, imala bi samo potrebu istaknuti da ipak ne treba zanemariti da je ova zaklada bez obzira na način odakle su došla sredstva, naravno većim djelom iz proračuna a ja bi rekla svake godine sve manjim djelom iz različitih donacija, dakle ova zaklada je ipak na godišnjoj razini dodjeljivala 400 stipendija u 8 kategorija. Ne treba to zaboraviti, ja ću nabrojiti kategorije, reći ću kasnije zašto. Dakle prije svega, kategorija u deficitarnim nastavničkim studijskim programima 243 stipendije, 70 stipendija za osobe sa invaliditetom, 22 stipendije za pripadnike romske manjine, 10 stipendija za aktivne kategorizirane sportaše, 10 studenata koji su do svoje punoljetnosti bili smješteni u domove socijalne skrbi ili udomiteljske obitelji, 10 stipendija za studente bez oba roditelja i 20 stipendija za studente koji su i sami roditelji. Dakle to su vrijedne kategorije naših mladih ljudi i željela bih dati do znanja evo i na pažnju i na brigu našoj ministrici da vodi računa o tome da ove kategorije ne budu zakinute kad nadležnost zaklade pređe u ruke Ministarstva znanosti i obrazovanja zato što se radi doista o širokoj lepezi vrlo korisnih stipendija za ove kategorije koje sam navela i doista je trebalo vrlo potrebno, vrlo pažljivo voditi računa da neke od ovih kategorija se tijekom vremena ne izgube. I jednako tako pri kraju, naravno na samom zaključku moram reći da će Klub zastupnika HDZ-a podržati ovaj Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Nacionalnoj zakladi za potporu učeničkom i studentskom standardu i pritom ću naglasiti još jednom da ova Vlada među svoje važne, ja bih rekla ako ne i najvažnije ciljeve, ubraja i one koji se odnose na ulaganje u mlade ljude osobito ulaganje u mlade znanstvenike, mlade doktorante s ciljem njihovog ostanke, osiguravanja njihove egzistencije i profesionalnog razvoja ovdje u Hrvatskoj. Podsjetit ću da na godišnjoj razini se dodjeljuje negdje oko 10000 STEM stipendija iz DZF-a. I jednako tako ću podsjetiti da Hrvatska zaklada za znanost na godišnjoj razini povećava svake g. sredstava za financiranje mladih doktoranda i poslije doktoranda. Evo samo ću za usporedbu, kratku malu analizu 2015. g. ta sredstava su, govorim o zakladi za znanost iznosila 15,6 milijuna kn, u 2016. g. ta sredstva se penju na 48,9 milijuna, dok je u proračunu za 2019. g. tak, osigurana su sredstva u iznosu reda veličine 49,2 milijuna kn. Između ostalog smatram i držim da je to veliko povećanje i značajno ulaganja upravo u naše mlade doktorande, odnosno, polijedoktorande. Dakle, zaključno, kao što sam već rekla još jednom ponavljam, Klub zastupnika HDZ-a će ovaj prijedlog zakonski podržati.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika onaj SPD-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Poštovana ministrice sa suradnicima, neće se ništa spektakularno dogoditi nakon donošenja Zakona o stavljanju, van snage zakona o potpori, važenja Zakona o zaklade potpori o učeničkom i studentskom standardu. Ovako kada to, kada uđete malo u materiju, onda to može zvučati onako poprilično tužno da radimo nešto protiv studenata, da ukidamo nešto što je osiguralo stipendiranje naših učenika i studenata. Znamo da je mnogim učenicima i studentima s obzirom na stanje, u kojem dosta obitelji u RH živi, i to je jedina mogućnost i nekakva slamka spasa za studij, izvor financiranja. Jer roditelji naprosto možda nemaju sredstava kako bi svojoj djeci osigurali sve one potrebne troškove za završetak, što srednjoškolskog što visokoškolskog obrazovanja. Međutim, kada malo zagrebemo ispod površine, nismo baš tako brutalni i nećemo baš tako hladno kao zastupnici ovdje dignuti ruku za zakon koji će oštetiti učenike i studente, jer to mu neće biti, vjerujem tako, pogotovo ako uzmemo u obzir činjenicu da većina sredstava koja su išla prema učenicima i studentima, se osiguravala u državnom proračunu, samo što to od sutra više, ta sredstva neće transferirati u formalnom pravnom smislu raspisivanje natječaja, provedbe natječaja i dodjeljivanja sredstava, neće to više raditi zaklada, nego će to raditi ministarstvo. Poznato je također, da zaklada već godinama ne funkcionira, da prije nekoliko godina je došla u situaciju da su unatoč činjenici da su sredstva u državnom proračunu bila osigurana za učeničke i studentske stipendije, ona su poprilično kasnila i nisu bila doznačena učenicima i studentima na vrijeme, upravo zbog lošeg funkcioniranja zaklade u trenutku kada čelni čovjek zaklade odlaze u trenutku kada se gasi web stranica zaklade, u trenutku kada nije jasno što se događa s njihovim prostorima u Ilici, kada novinari pokušavaju doći do kontakt osobe, pitati što se događa s tim sredstvima koja postoje u proračunu, zašto natječaj zapravo se ne privodi kraju, zašto ona ne završavaju u rukama učenika i studenata. Dolazi se zapravo u situaciju da se tada eklatantno vidi da tu nešto nije u redu. Poslije toga se imenuje novi upravni odbor, novo donatorsko vijeće, novo čelništvo, sve je to u redu, međutim, činjenica je da, evo, sada je vlada iskoristila priliku da kroz ovaj plan gašenja odnosno, kako bi to rekla, sada sam već malo umorna, pa mi mozak baš i ne radi, s ciljem ušteda se spajaju određene agencije, zaklade, neke se gase, tako da je našla priliku da evo s tom ekonomičnošću, odnosno, zahtjevom za ekonomičnošću, zapravo ugasi ovu zakladu koja već dugo ne ispunjava svoju svrhu, a svrha je bila da s malim intervencijama proračuna, znači da proračun, država osigura funkcioniranje tog hladnog pogona i što se tiče zaposlenih i poslovnog prostora i održavanja i svega skupa. Ali da gospodarstvo bude to, koje će zapravo zajedno s državom privlačiti sredstva odnosno, involvirati gospodarstvenike, privrednike, da ulažu u zakladu, da se pomaže, da se napravi taj nekakav spoj tržišta rada i državnog sektora, da se ulaže u te mlade ljude, da se eventualno sutra, kroz to stipendiranja oni vraćaju u taj sektor, odnosno, u privredu, gospodarstvo onih koji su ih stipendirali. I jedno vrijeme je to čak onako solidno funkcioniralo, ne samo na toj razini, nego i zaklada jako lijepo surađivala, sama je pomagala financijski i kliniku SUVAG i neke udruge i institutu za razvoj obrazovanja i to je bila zapravo priče koja je trebala tako funkcionirati. Danas to više nije tako i ne postoji zaista, ako će ona i dalje ovako funkcionirati, ako nemamo mogućnost da se gospodarstvo jače uključi u ovaj dio ona je bolje zaista da ju ugasimo. Međutim, ono što bismo mi u Klubu SDP-a željeli dobiti i čuti od vas danas, je sljedeće, znači mi ćemo podržati ovaj zakon, ali ako nam vi kao predstavnica vlade, odnosno, vlada može jamčiti da će se zadržati stipendiranje po svih ovih 8 kategorija koje su do sada bile stipendirane. Mi znamo, evo sada smo ovdje imali prilike čuti iz IZF-a financira se 10000 stipendija, većina tih stipendija 9000 i nešto ide za studente koji dolaze iz obitelji, koji žive u lošim soci imovinskim uvjetima. Jedan manji dio, pokriva stipendiranja osoba s invaliditetom, a onda još dodatno na tih 10000 stipendija, ima čini mi se oko 3700 rekli ste stipendija za studente koji studiraju redovite studente u području stema, e sad ono što mi želimo je da nakon gašenja zaklade niti jedna od ovih ranjivih skupina ne ostane zakinuta. Znači, da ostane nekako ova razina, ako ne i veća, evo ove godine oni su završili 12. prosinca, baš sam provjerila, 2018. godine je održana posljednja sjednica upravnog odbora, znački oni su proveli natječaj za akademsku i školsku godinu, utvrdili rang listu, znači studenti za ovu godinu neće patiti time što će se ugasiti, ugasiti sama zaklada, ali mi želimo da vi nama jamčite da će se kao i ove godine ili u većoj mjeri dati da će 245 studenata studijskih programa deficitarnih dobiti te stipendije, osobe s invaliditetom su već u jednom dijelu pokrivene kroz stipendije ministarstva al da ćete jamčit da će, ovdje ih je bilo dodijeljeno ove godine 70 da će to ostati na toj razini. Pripadnici romske nacionalne manjine su kroz zakladu ove godine bili stipendirani recimo njih 25, 10 aktivnih kategoriziranih sportaša, 10 studenata koji su do svoje punoljetnosti živjeli ili u udomiteljskim obiteljima ili su bili u domovima socijalne skrbi, 10 studenata muzičkih i umjetničkih akademija smo stipendirali kroz zakladu, 10 studenata bez roditelja i 20 studenata koji su roditelji. I ono što je nama potrebno kao jamac, odnosno kao garancija je da nakon što, s obzirom da sredstava u proračunu ministarstva postoje ove godine za ove stipendije, nadamo se da ako se ne planiranju, a vidimo nekakve benificije za državni proračun ni u pozitivnom, ni u onom negativnom aspektu, očekujemo evo da ćete sve ovo pronaći način kako stipendirati svih ovih 8 kategorija studenata. Ukoliko tome bude tako, mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepo, slijedeći klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Milorad Batinić, izvolit.
Hvala podpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, naime jedan tehnički zakon koji se temelji na zaključku Vlade, racionalizacija i mislim da nitko ne bi, neće imati ništa protiv toga tim više što je u uvodnom obrazloženju i onome što možemo iščitati iz obrazloženja samoga prijedloga zakona radi se o tome da postavlja se i pitanje svrsishodnosti daljnjeg funkcionira same zaklade. Naime, jedna dobra namjera nije donijela ona očekivanja, one očekivana rezultate s kojima se u početku i krenulo, samo kad pogledamo, ako gledamo ekonomski u periodu postojanja koliko je prihodovala, koliko je uspjelo se realizirati stipendija, financijski da 95% praktički prihoda odnosno realizacije stipendija je transfer iz državnog proračuna, 5% je prihodovala kroz svoje aktivnosti što je u ukupnosti kroz 10 godina praktički prihodovala je onoliko koliko su i sami troškovi funkcioniranja zaklade. Vjerujem da i ovo što je ministarstvo prošle godine ministrice što ste pokrenuli sa duplo većim brojem stipendija, uveli stem stipendije i da ovaj dio što je bio sa ove govornice, da oni principi i one vrste stipendija koja su se stipendisti bili iz same zaklade, da će ostati na istoj razini da se neće ništa umanjiti odnosno da se neće određene kategorije biti uskraćene za same stipendije. Ono što bi također htio kazati, naime malo se i mijenjaju se trendovi, ne samo u smislu što je ministarstvo tijekom prošle godine promijenilo i paradigmu promišljanja i opredijelilo se za stem stipendije i jedan drukčiji pristup i među samim poduzetnicima, pogotovo među grupacijama većih tvrtki postoje trendovi sufinanciranja od učeničkih stipendija, od stipendija za studente, ali prvenstveno radi se po načelima i po principima izvrsnosti što svakako je za pohvaliti i mislim da će takve vrste stipendiranja biti, biti njih sve više i više. Da ne duljim, Klub HNS-a vezano i za ovo obrazloženje i što smo kazali kao osnovni razlog vidimo i racionalizacije i uštede u tome dijelu, a pogotovo što će sve poslove zaklade preuzeti ministarstvo koje je tijekom prošle godine u potpunosti sam proces dodjele stipendija digitaliziralo, tako da su se oba natječaja i za stem i socioekonomskog statusa u cijelosti provele on line što je apsolutno se skratio postupak i učinio ga daleko transparentnijim nego što je do sada bio. Hvala.
Hvala lijepa, imamo pojedinačnu raspravu Željka Jovanovića, poštovanog zastupnika.
Hvala lijepo podpredsjedniče, uvažena ministrice, kolegice i kolege, a nekoliko napomena vezano za ovaj zakon obzirom da rijetko imamo priliku raspravljat o položaju učenika i studenata u RH, a imamo i podatke koji su nedavno objavljeni Državnog zavoda za statistiku koji pomalo zabrinjavanju. Naime, po tim podacima po prvi put u zadnjih 5 godina počeo je padati broj diplomiranih studenata, tako da zadnjih 5 godina taj broj se smanjio za 2.500 pri čemu naravno uz iseljavanje, jedan od razloga koji studenti navode je da se sve duže studira, a studira se sve duže iz razloga financijskih problema tako da su brojni studenti prisiljeni istovremeno i radi privremeno i povremeno kako bi osigurali sredstva potrebna za studij. Inače Hrvatska je zanimljiva po nekoliko podataka provodi se stalno jedno istraživanje euro student, dakle studenti Hrvatske su u najvećem postotku u Europi studenti koji ostaju kod svojih roditelja gotovo 50%, također najmanji postotak studenata koji je smješten u studentske domove i ono što posebno je bitno istači 44% studenata obavlja privremene i povremene poslove kako bi osiguralo potrebna sredstva za svoje studiranje. Također je po tom istraživanju pokazalo se da su stipendije u Hrvatskoj izrazito neravnomjerno raspoređene među onim koji dobivaju pa tako studenti sveučilišnih studija znatno češće primaju stipendije u odnosu na studente stručnih studija. Visoki udio redovitih studenata koji ne plaćaju školarinu, prima stipendiju 36%, izvanredni studenti koji plaćaju školarinu ne primaju gotovo nikakve ... [[Govornik se ne razumije.]] stipendije, izrazito ... [[Govornik se ne razumije.]] studenata koji žive u studentskim domovina prima stipendiju 53%, inače je problem u Hrvatskoj što imamo veliki udio tzv. neizravnih potpora a sve smjernice koje idu prema nama i upute, kažu da bi trebali povećati udio direktnih potpora dakle stipendija. Ono što je bitno istaći također, studenti koji su završili gimnazije, češće primaju stipendiju u odnosu na studente koji su završili strukovne srednje škole. Izrazito je visoki udio studenata koji su prvi put upisali studij sa 21 g. i više, ne prima nikakve stipendije a slično vrijedi i za studente koji imaju djecu što je bila specifičnost za ovu zakladu koja je stipendirala takve studente, 91% njih ne prima nikakvu stipendiju što svakako treba promijeniti. Dakle upravo istraživanje je pokazalo koje su to ranjive skupine studenata koje imaju dodatne izazove u pronalaženju dodatnih prohoda za pokrivanje troškova studija pa bi trebalo u nekakvim budućim natječajima voditi računa i o tome. Dakle te preporuke iz izvješća Euro studenta ukazuju na mogućnost povećanja potrebe ukupno dostupnih stipendija iz javnih po kriteriju potrebe jer stipendije te obuhvaćaju manji udio studenata obzirom da se nerijetko traži izvrsnost a nisu svi izvrsni, zapravo njih je najmanje i trebalo bi voditi računa i o studentima slabije socio-ekonomskog statusa što je promijenjeno djelom iz ovih stipendija koje su danas na raspolaganju, od 10 000 i 3400 za STEM područja. Također ono što je ovo istraživanje pokazalo a potvrda je danas i ove naše odluke, dakle traži se da se razrade mehanizmi koji bi potaknuli tvrtke, zaklade i udruge na aktivnije uključivanje stipendiranja studenata. Naime, ovo istraživanje je pokazalo da u Hrvatskoj svega 8% izvora stipendija dolazi upravo iz tog privatnog sektora. Kolegica Pusić se upitala da li to znači ako ova zaklada prestaje raditi, da više nema načina da potičemo privatne donatore, ne znači, dakle mi imamo Hrvatsku zakladu za znanost, Sveučilište u Rijeci ima svoju zakladu, dakle ostaje prostor gdje privatni donatori mogu svojim donacijama osigurati povećanje broja stipendija. I na samom kraju ono što želim dodatno istaknuti, to je vezano za STEM stipendije, dakle STEM stipendije su nešto izuzetno dobro, međutim STEM stipendijama obuhvaćeni su samo dodiplomski studiji a diplomski studiji nisu. Mislim da to nije dobro i da bi trebalo naći načina kako i nakon završetka preddiplomskog studija, studenti diplomskih studija u STEM području mogu također biti kandidati za stipendiranje. Evo ovoliko, tih par sugestija vezano za poboljšanje samog sustava stipendiranja u RH, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Branimira Bunjca, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, ministrice sa suradnicima. Znači mi danas raspravljamo o nekakvom poboljšanju studentskoga standarda koji u biti je vrlo loš isto kao i cijeli sustav obrazovanja i meni dosta nije jasno na koji način je u zadnje 2 g. taj sustav poboljšan, to ministrica možda zna bolje objasniti. Ja sam gledao proračun i za protekle 2 g. i projekciju za slijedeće 3 g., koliko vidim sredstva za obrazovanje i znanost se dodatno smanjuju i kvantitativno i kvalitativno. Vidimo da je na fakultetima, visokim učilištima, situacija vrlo loša. Primjerice za pojedinoga studenta se isplaćuje glavarina, redovnog studenta, 3650 kuna a onda imamo situaciju da fakulteti masovno upisuju tzv. izvanredne studente kojima naplaćuju proizvoljno školarine koje su višestruko više nego što država daje za redovnoga studenta pa tako često imamo školarine i od 7500 i 9500 pa i više kuna, da se studentima naplaćuju sve moguće vrste naknada i pristojbi poput recimo famozne naknade za upis semestra, zatim se naplaćuju indeksi koji nigdje u svijetu ne postoje osim naravno u Hrvatskoj, evo to ministrica koja se bavi digitalizacijom, informatizacijom bi mogla riješiti, bar je ona u tome stručna, ali vidimo da ne rješava. Vidimo da se studentima naplaćuju izrada diplomskoga rada, obrana diplomskoga rada, čak se naplaćuje i promocija, diplome. Zatim vidimo da se čak ti novci koji se uzimaju od studenata ne troše namjenski što su pokazali nalazi Državne revizije nego se u pravilu troše za pumpanje plaća dekana i njemu odanih nekolicine ljudi koji si ona povećaju plaću iako imaju koeficijente koji ih razlikuju od ostalih djelatnika za 50% onda nije ovo samo slučajno Tehničkom veleučilištu nego i na brojnim drugim fakultetima da pojedini dekani imaju plaće veće od Predsjednice države pa čak kako je pokazalo Državna revizija, plaće veće od 40 000 kuna neto. Vidimo također da se na fakultetima novci troše nenamjenski, da se vrlo često potpisuju ugovori o djelu sa svojim vlastitim zaposlenicima, da se isplaćuju predujmovi kao za neke poslove da se čak isplaćuju pozajmice koje se mnoge često niti ne vrate, da se uzimaju nenamjenski krediti, čak je Sveučilište u Zagrebu uzelo nenamjenski kredit od 350 milijuna kuna, da se novac oročuje iako on kao da je fakultet nekakva banka a istovremeno dakle studenti doslovce preživljavaju, stipendija državna od 1200 što je daleko premalo se u pravilu ne može dobiti a onda gledamo da te iste stipendije dobivaju recimo ljudi koji idu na privatne fakultete, gdje su školarine po 30 ili 35 000 kuna. U nekakvim normalnim državama, svako sveučilište moralo bi izdvojiti oko 5% svojih prihoda za studentske stipendije i nagrade. A mi imamo fakultete koji isplaćuju više od 80% sredstava samo za plaće a studenske stipendije i nagrade iznose nekakav sitniš koji iznosi možda 1000 maksimalno 5000 kuna koji dobije par studenata, stisak ruke i može ići, dok im i to ne ukinu isto kao što su im ukinuli i na Tehničkom fakultetu a sve opet samo zato da bi se neko imao plaću 50 ili čak 100% veću nego sama ministrica obrazovanja. Treba li nas onda čuditi da je upravo za vrijeme mandata aktualne ministrice, ministrica Divjak koja je proizišla iz odnosa sa HNS-om uz potporu itd., zagrebačko sveučilište u samo jednoj godini je alo za 130. na rang listi svjetskih sveučilišta i sada se nalazimo na razini nekih afričkih, ne znam, srednje afričkih i južno azijskih sveučilišta što dovoljno pokazuje kako se u Hrvatskoj radi a samim time i kakav je studentski standard. Ti podaci govore sami dosta za sebe. Ono o čemu bi dakle trebalo težiti, trebalo bi težiti ustvari ne tome da se studentima daju te neke stipendije koje su kažem vrlo male, nekad samo par stotina kuna, eventualno 1000 kuna kao što sam spomenuo, nego bi trebalo težiti tome da se obrazovanje doista napravi besplatnim kao što je u mnogim drugim država svijeta, znači bez ikakvog plaćanja, po našemu mišljenju iz Živoga zida, sve dostupnija doktora znanosti. Vi ćete naravno reći da toga nema jer težite amerikanizaciji obrazovanja isto ako ministar Kujundžić amerikanizaciji zdravstva, ali ima recimo na Kubi. E, tu će te vi sad mene dočekati pa ćete reći Kuba je relikt prošlost ali imam spreman i dogovor za vas, imamo besplatno visoko obrazovanje u Sloveniji. U Sloveniji, evo još jedan primjer i zato naši studenti masovno odlaze na slovenska sveučilišta studirati, u Ljubljanu, u Maribor i na druga mjesta, znači možete vidjeti da se tamo ponekad nalazi cijela jedna kolonija Hrvata koji dakle u Hrvatskoj ne mogu ostvariti ono što mogu u susjednoj zemlji koja je s nama donedavno bila u zajedničkoj državi, koja je isto kao trpila i Aleksandra Karađorđevića, Tita, UDBA-u, koga god hoćete ali ipak je zadržala odnosno ostvarila neki standard za one kojima je to najpotrebitije a to su učenici i studenti. I moram se doista još jednom osvrnuti na ono što je danas govorila ministrica da će djeca moći pristupiti digitalnim sadržajima zato što svaka škola ima računalo, kao da će sad ne znam, škola sa 900 učenika na jednom računalu pristupati digitalnim sadržajima, to samo pokazuje da je i ministrica Divjak potpuno odvojena od stvarnosti života u Hrvatskoj jednako kao i njezine kolege u Plenkovićevoj Vladi jer da je pročitala analizu Ekonomskog instituta objavljenu prošle godine, na njoj bi jasno vidjela da 27% hrvatske djece nema svoj krevet, da 35% njih uopće ne sudjeluje u nikakvih izvanškolskim aktivnostima a da 45% njih nema svoje računalo. Nema računalo. I prema tome, ovdje promovirati nekakve visoke tehnologije, nekakve visoke standarde kao dostupne svima a ne biti svjestan da nisu riješeni osnovni problemi kako osnovnog i srednjeg obrazovanja tako i visoko obrazovanja, doista pokazuje da se pod ovom ministricom i pod ovom Vladom ništa bitno neće promijeniti u hrvatskom sustavu školstva i znanosti i to je ono bitno što moramo reći. Ministarstvo obrazovanja i znanosti nije osiguralo dovoljno sredstava u proračunu, nema nikakvoga povećanja, HNS služi samo kao privjesak HDZ-u s kojim se oni doslovce lotaju kako god se žele a to se pokazalo između ostaloga i na ovim svim glasanjima koje smo imali prilike proteklih tjedana vidjeti. Prema tome, Živi zid neće podržati ni ovaj zakon ni bilokoji zakon koji će u budućnosti predlagati HNS, mi ćemo podržati samo i jedino ostavku ministrice ili njezinu smjenu, šta bude prije i odlazak cijele Vlade koja je napravila štetu cijeloj Hrvatskoj pa tako i posebno i samom obrazovanju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I sada će u ime predlagatelja nešto reći poštovana ministrica Blaženka Divjak.
Hvala vam lijepa. Evo ja ću se pokušati ograničiti i vrlo sažeto dogovoriti na pitanja koja su bila u ovoj raspravi. Bilo je potanje donatorske skupštine, naravno, donatorska skupština u ovom zakonu je tijelo koje je propisano Zakonom o zakladi i to je razlog da ga trebaju i službeno, znači ovim novim zakonom ukinuti jer trebaju prestati postojati sva tijela koja su prethodnim zakonom bila propisana. Što se tiče broja zaposlenika, u zakladi su zaposlena dva zaposlenika i oni će prijeći u Ministarstvo znanosti i obrazovanja s obzirom da imamo upražnjenih mjesta. Troškovi će biti manji jer se primjerice, iznajmljivao prostor i postojali su različiti drugi materijalni troškovi. Istina, cilj ovdje nije baš bilo direktno ušteda, nego je i zaklada sama svojim radom bila neefikasna i zapravo nikad nije zaživjela to što je i nama žao, a žao je, ja sam sigurna i mnogima ovdje da su se zapravo sredstva u većoj mjeri u proteklih 10 godina prikupila na taj način. Godišnji troškovi su oko 350 tisuća kuna i oni su svi plaćeni iz državnog proračuna, a ako izuzmemo plaće, koja će ionako trebati platiti jer ova dva zaposlenika, prelaze u ministarstvo, onda, ušteda je minimalna, oko 100 tisuća kuna, ali zapravo je puno veći bio problem u neefikasnosti, što je također bilo istaknuto u ovoj raspravi jer su se natječaji provodili sa zakašnjenjem tako da su rezultati bili u travnju, a evo, ove godine kada je ministarstvo već sada i preuzelo ovaj tehnički dio su u ovom trenutku dostupna i rezultati i objavljena je rang lista, što je, kao što sam kazala prethodnih godina bilo puno kasnije, tamo na proljeće. Također, ove godine je specifično to da su sve osobe koje su se javile na natječaj, osobe s invaliditetom, studenti, roditelji, djeca iz udomiteljskih obitelji zapravo i dobili stipendije, što zapravo znači da su i na različite druge načine ove kategorije dosta dobro pokrivene, međutim, mi ćemo sve te kategorije koje su sad bile obuhvaćene natječajima, zadržati, pa i one kategorije, dakle neke smo mi i uveli prošle godine. Na prijedlog Ministarstva znanosti su uvedeni i studenti roditelji, studenti bez oba roditelja i deficitarni nastavnički programi, to će se sigurno zadržati i u narednim natječajima, a ja sam uvjerena da ćemo i broj tih stipendija povećati. Dakle, sigurno da kada ministarstvo preuzme, što se već i ove godine pokazalo da će se te stipendije i natječaji provoditi na vrijeme, zajedno i s ovim drugim natječajima koje sada imamo, 10 tisuća stipendija iz, znači socio kategoriju odnosno 3400 za STEM stipendije plus ove druge stipendije. U isto vrijeme će se objavljivati, obrađivati i ja sam sigurna da će to biti sve skupa efikasnije kao što je sad već ova godina i pokazala. Potrebna je sigurno diversifikacija stipendija, i dalje moramo poticati unatoč tome što se ovim zakonom ova zaklada ukida i povećanje broja stipendija, ali i većeg uključivanja i privatnog sektora i donatora u dodjelu stipendija. Što se tiče samih STEM stipendija, to je isto bilo pitanje, odnosno konstatacija, zašto mi uvodimo ove stipendije na drugačiji način, pa prije svega da potičemo izbor STEM studija. I ove STEM stipendije su po prvi puta bile dodjeljivane i brucošima, što do sad nije bio slučaj. I na taj način smo stvarno potaknuli veću, dakle, više upisa odnosno veći interes za STEM studije jer kao što sam rekla i brucoši dobivaju STEM stipendije. E sad, mogla bih jedno duže vrijeme govoriti vezano uz navode g. Bunjca jer ja ne znam odakle on uzima podatke, ali sigurno ne službenih statistika. Ja ću samo kazati da je ova Vlada u protekle dvije godine, u tome sam i sama sudjelovala, bitno povećala sredstva za obrazovanje i znanost i to je vidljivo iz proteklog proračuna iz ovog proračuna gdje je Ministarstvo znanosti i obrazovanja među dobitnicima i raste brže nego što raste, odnosno porast je u apsolutnim i u relativnim brojkama više nego što je rast proračuna bi mogao dati vezan uz prosječni rast. Također, subvencije za studente su povećane novom odlukom vlade s kraja rujna. Dakle su bitno veće subvencije od onih koje vi navodite, tako da bi bilo dobro da si malo ove podatke nove pogledate. Naravno da se bi trebalo i moglo više, međutim, ono što ste i sami utvrdili, da visoka i javna visoka učilišta prihoduju i sredstva na druge načine, i tu posebno podržavam i transparentnost rada i financijsku odgovornost. A ove stvari koje ste govorili vezano uz neke vaše osobne stavove neću odgovarati, ali mislim da smo, što se tiče same zaklade, dali dovoljno obrazloženja da će se sa radom zaklade nastaviti, da će svi oni koji su do sada kategorije koje su dobivale stipendije da će i dalje biti zadržane, a da će se efikasnost rada povećati. Evo, hvala vam lijepa i ja vas molim da podržite ovaj zakon.
Hvala lijepa, imamo jednu repliku. Poštovanog zastupnika Jovanovića.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvažena ministrice, ostalo je jedno pitanje bez odgovora. Zamolio sam vas da mi kažete da li se razmišlja o tome da studenti diplomskih studija u svojem području mogu nastaviti dobivati stipendije, što trenutno nije u mogućnosti.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Pa prije svega, ovih 3400 stipendija zadovoljava potrebe preddiplomskih studija i onu namjenu koja je bila, a to je da se potakne upis na preddiplomski studije u STEM području i da se obuhvate brucoši. To do sad nije bio slučaj, pa je upis na STEM studije koje smo imali raniji bio manji i zbog toga jer studenti prvu godinu stipendiju nisu mogli dobiti, sada je to moguće. Ako pronađemo načina da povećamo još obim ovih STEM stipendija, onda možemo nastaviti, ali u ovom slučaju s ovih 3400, velim, s obzirom na ciljeve ovog stipendiranja podmirujemo samo potrebe preddiplomskih studija, što ne znači da se ti studenti ne mogu javiti i u onu drugu kategoriju, znači socio stipendije kojih je 10 tisuća, ili stipendija za izvrsnost gdje sredstva opet iz državnog proračuna prebacujemo sveučilištima da mogu davati.
Hvala lijepa. Time bih onda zaključio raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Nacionalnoj zakladi za potporu učeničkom i studentskom standardu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 550, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Nacionalnoj zakladi za potporu učeničkom i studentskom standardu, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 96 za i 3 suzdržana donesen navedeni zakon.
Sada, kao što smo jutros odlučili ćemo provesti objedinjenu raspravu o sljedeće tri točke i to: Konačni prijedlog zakona o izmjenama zakona o regionalnom razvoju RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 540, Konačni prijedlog zakona o brdsko-planinskim područjima, drugo čitanje, PZ br. 412 i Konačni prijedlog zakona o potpomognutim područjima, drugo čitanje, PZ br. 410. Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU, te Odbor za lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana ministrica regionalnog razvoja i Fondova EU, Gabrijela Žalac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi saborski zastupnici, poštovane pomoćnice. Evo drago mi je da smo i da ste se vi zapravo dogovorili da ćemo imati objedinjenu raspravu po pitanju naša tri zakona jer smo već raspravljali puno o tome u Hrvatskom saboru. Osiguranjem više novca kroz nacionalni proračun i kroz europska sredstva osiguravamo ravnomjerniji razvoj RH. Za regionalni razvoj u 2017. i 2018. godini uložili smo 833 milijuna kuna, u 3 godine uložiti ćemo preko 1,3 milijarde kuna u ravnomjerni regionalni razvoj što znači 6 puta više nego za vrijeme SDP-ove Vlade. Pri tome je naglasak u cjelovitosti sigurno na paketu zakona koje smo predložili upravo u saborskoj proceduri, to je Zakon o otocima, Zakon o brdsko-planinskim područjima, Zakon o potpomognutim područjima. Pred nama je još samo preostaje Zakon o Vukovaru, za izmjene i dopune Zakona o regionalnome razvoju i svemu onome što smo na neki način upravo vama ovdje predstavili. U iduće tri godine novim zakonom za potpomognuta područja koji se odnosi na 304 jedinice lokalne samouprave i nešto više od milijun 100 tisuća stanovnika planirano je gotovo 300 milijuna kuna. Zakonom za brdsko-planinska područja koji se odnosi na 85 jedinica lokalne samouprave i 350 tisuća stanovnika planirano je 117 milijuna kuna. Uvažavamo posebnosti različitih dijelova Hrvatske i nastojimo osigurati adekvatno korištenje dostupnih financijskih sredstava za postizanje pravednijeg regionalnog razvoja što smo dokazali i suradnjom sa Hrvatskom zajednicom županija, Udrugom gradova i općina i izmještanjem sjednica Vlade u sve dijelove Hrvatske. Izmjenom zakona ne trebamo zanemariti o financiranju lokalnih samouprava upravo su lokalne samouprave dobile preko milijardu i 700 milijuna kuna izvornih prihoda dakle povrh ovoga svega što smo predvidjeli u državnome proračunu. Kada govorimo o prvoj točki koja se odnosi na upravo naše zakone, Nacrt prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju RH s Konačnim nacrtom prijedloga Zakona je izrađen u provedbi zapravo zaključka Vlade RH od 2. kolovoza kojim se prihvaća prijedlog smanjenja broja agencija, zavoda fondova, instituta zaklada trgovačkih društava i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima te se zadužuju nadležna tijela državne uprave za provedbu svih aktivnosti radi provedbe navedenog akta. Na temelju toga zaključka mi smo odlučili da Agenciju za regionalni razvoj pripojimo Ministarstvu regionalnoga razvoja sa rokom provedbe znači sa 1. siječnja 2019. godine. Jedna od aktivnosti u tom procesu sigurno je vezana za potrebu izmjene odredbi Zakona o regionalnom razvoju i uredbe Vlade o tome što agencija radi te smo zapravo pod ovim samim člankom 20 zakona kojim je agencija ovlaštena provoditi aktivnosti kojima pridonosi ostvarenju ciljeva politike regionalnoga razvoja u planskim dokumentima, sve to skupa preko u zapravo ministarstvo na neki način stavili. Ono što je isto tako važno istaknuti je da je potrebno i nakon, znači provedbe zakona prilagoditi i upisnik regionalnih koordinatora i lokalnih razvojnih agencija i treba na neki način ministar imenovati povjerenstvo na temelju kojega će se provesti akreditacija. Mi smo već sve te predradnje obavili i ja očekujem da obzirom da smo u istom praktički prostoru tu ne bude nikakvih problema. Predložene izmjene kao što sam i sama rekla u svakom slučaju su nužne i potrebne i za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva iz Državnog proračuna RH, mi preuzimamo opremu sredstva djelatnika agencije zatečeno na preuzetim poslovima i mislimo da je to dobro rješenje. Kada govorimo o nacrtu, odnosno o Konačnom prijedlogu Zakona o brdsko-planinskim područjima u RH važno je reći da smo u programu Vlade RH u mandatu 2016./2020. godine predvidjeli izradu svih ovih zakona. Spomenula bih i jedan koji je nekad bio u ingerenciji našega ministarstva a to je sada u Središnjem državnom uredu za stambeno zbrinjavanje, to je isto tako Zakon o stambenom zbrinjavanju na potpomognutim područjima koji je dio paketa ovih zakona. Naše ministarstvo je odlučilo se izraditi novi Zakon o brdsko-planinskim područjima. Problematika brdsko-planinskih područja do sada se uređivala u okviru zakona koji je donesen u 2002. godini koji je u međuvremenu imao 7 izmjena i dopuna i mi smo se na neki način odlučili da idemo u novi, potpuno novi zakon. U kategoriju brdsko planinskih područja tim zakonom ušlo je tada 45 jedinica lokalne samouprave koje su disperzirane u 11 županija. Nacrt prijedloga Zakona je na 9. sjednici Hrvatskoga sabora prihvaćen nakon svega onoga što smo raspravljali na našim odborima i svemu onome što smo raspravljali sa širom javnosti. Cilj novog zakona je, sigurno da na neki način pojačamo konkurentnost i ostvarenje vlastitih razvojnih potencijala brdsko-planinskim područjima. Zakon je pravni okvir koji objedinjava materiju brdsko planinskih područja. Ono što je jako važno vama saborskim zastupnicima istaknuti je da ćemo i kroz Zakon o brdsko planinskim područjima i kroz Zakon o potpomognutim područjima po prvi puta nakon osamostaljenja RH imati zakon koji objedinjava kapitalna ulaganja svih dakle resora i državnih i javnih poduzeća na tim područjima kao što Zakon o otocima primjerice ima već dugi niz godinama, pa ćemo tada znati apsolutno sve podatke o tome i izvijestiti vas jedanput godišnje u Hrvatskome saboru što i kako radimo na provedbi zapravo ovih mjera. U pripremi i provedbi mjera, programa i projekata za razvoj brdsko planinskih područja sudjeluju i sudjelovati će prije svega jedinice lokalne samouprave koje dolaze upravo s tog područja ali dakako i druga središnja tijela državne uprave te javno pravna tijela koja sigurno u okviru svojih resora mogu doprinijeti i razvoju upravo ovih područja. Ministarstvo naše će koordinirati i pratiti učinkovitu provedbu svih mjera i naravno određivati, određivati na koji način i u kojem trenutku ćemo znači na neki način pratiti učinke za svako ovo pojedinačno područje što smo evo, opet ponavljam kroz Zakon o otocima sigurno dobro predstavili i na sjednici Vlade koju smo imali nedavno na Hvaru. Kolika su ulaganja u svakoj pojedinačnoj godini u koje sektore, koje resore na koji način se ostvaruju učinci upravo kroz ove zakone. Nacrtom Konačnog prijedloga Zakona o brdsko-planinskom području propisali smo program razvoja brdsko-planinskih područja kojim ćemo utvrditi konkretne mjere, projekte poticanja razvoja brdsko-planinskih područja, nositelje njihove provede, provedbene radnje i izvore sredstava te metodologiju praćenja provedbe i vrednovanja naravno pojedinih mjera. Ovaj program će objedinjavati sve aktivnosti koje će se provoditi na brdsko-planinskim područjima, a koje proizlaze upravo iz ovog zakona, ali i propisa kojima se uređuje gospodarstvo socijalna i demografska politika, jačanje administrativnih kapaciteta. Svi ključni dionici koji doprinose upravo razvoju brdsko-planinskog područja budući da najbolje prepoznaju potrebe i specifičnosti svoga područja sudjelovati će u izradi ovoga programa, odnosno u izradi konkretnih mjera i aktivnosti koje se događaju na brdsko-planinskom području. U Državnom proračunu RH na poziciji našega ministarstva i važno je reći aktivnost koja se zove, Razvoj brdsko-planinskih područja, iz koje će se i financirati ovi programi i projekti koji doprinose upravo jačanju gospodarske i socijalne kohezije te ostvarenju koncepta održivog razvoja kroz slijedeće mjere, a to je unapređenje komunalne i socijalne infrastrukture na brdsko-planinskom području, otklanjanje posljedica otežanih klimatskih uvjeta na brdsko-planinskom području, pripremu projektno tehničke dokumentacije koji se planiraju financirati iz Europskih strukturnih investicijskih fondova, priprema infrastrukture kao preduvjet za ulaganja i gospodarski oporavak brdsko-planinskog područja, poticanje konkurentnosti i rasta poduzetništva kroz potpore za djelatnosti koji su od značaja za gospodarski razvoj i na kraju subvencija smještaja osoba deficitarnim zanimanja i osobama koje mogu doprinijeti poboljšanju kvalitete život planinskim područjima. Isto tako predviđa se zakonom razvoj i provedba programa integriranih teritorijalnih ulaganja koje sada možemo vidjeti u našim operativnim programima. Smatramo da upravo u cilju pripreme ciljanih poziva za ovu područje možemo zajedno sa našim Gorskim kotarom i ostalim dijelovima u RH koji pripadaju brdsko-planinskom području zasigurno pripremiti konkretne projekte koji su njima važni. Ono što predviđamo izradom ovog zakona je i hrvatski gorski proizvod koji ima za cilj poticanje proizvodnje i plasmana te promociju izvornih i inovativnih proizvoda tih područja. Mi imamo jako dobro iskustvo sa projektom Hrvatski otočni proizvod, koje već dugi niz godina naše ministarstvo financira i to zapravo znači poticanje poduzetništva upravo na tim područjima. Kad govorimo o tome na koji način želimo isto tako uvesti i gorsku iskaznicu, javnu ispravu kao sredstvo autentifikacije temeljem kojih stanovnici će brdsko-planinskog područja ostvariti pravo na povlašteni dakle javni prijevoz za fizičke osobe koje ima prebivalište na brdsko-planinskom području unutar županijskog linijskog prometa te povlašteno korištenje sirovina i prirodnih bogatstava lokalnog područja. Ono što je važno reći, a isto tako već dugi niz godina imamo, a mislimo da je važno isto tako i u ovom dijelu podržavati, a to je posebni kriterij za odabir projekata, kad govorimo o potpori projektima na brdsko-planinskom području koji se planiraju prijavljivati na Europske strukturne investicijske fondove. Ne treba isto tako zanemariti mjeru koja se odnosi na održivu proizvodnju i potrošnju, dakle poticanje korištenja zelenih i održivih mjerila u postupku javne nabave. Isto tako s ciljem smanjenja potrošnje resursa, onečišćenja okoliša, jačanja izvornog domaćeg proizvoda. Poticanje djelatnosti kao mjera koja je od značaja za gospodarski razvoj brdsko-planinskog područja, a to je drvoprerađivačka industrija i proizvodnja, ekoturizam, kulturni turizam, zdravstveni turizam, proizvodnja temeljena na tradiciji brdsko-planinskog područja. Isto tako proizvodnja i prerada proizvoda s oznakom hrvatski gorski proizvod je nešto što naše ministarstvo planira. Novim zakonom će se između ostaloga redefinirati i obuhvat brdsko-planinskog područja. Za utvrđivanje obuhvata brdsko-planinskog područja primijeniti ćemo multikriterijalnu metodu odabira u kojoj se vrednuju geomorfološki, klimatski, demografski i infrastrukturni kriteriji. Ukupni broj ostvarenih bodova u jedinicama lokalne samouprave je kompozitni pokazatelj, a maksimalni zbroj bodova za sve kriterije koji su bodovani je 6, a granica za uvrštenje u brdsko-planinsko područje je na 2,5 boda. Status brdsko-planinskog područja u smislu ovoga zakona ne mogu ostvariti jedinice lokalne samouprave koje su obuhvaćene posebnim propisom kojim se uređuje razvoj otoka i kojim se, koje se svojim teritorijem protežu uz morsku obalu i imaju gustoću naseljenosti veću od 20 stanovnika po kilometru kvadratnom. Jedinice lokalne samouprave koje bi na temelju odredbi novog zakona stekle status brdsko-planinskog područja razvrstavaju su prema indeksu razvijenosti u tri skupine. Prvu skupinu čine jedinice koje imaju status potpomognutog područja to je 1. do 4. skupina, drugu skupinu čine jedinice koje se prema vrijednosti indeksa razvijenosti nalaze u 3. i 4. četvrtini iznad prosječno rangiranih jedinica lokalne samouprave što vezujemo naravno na Zakon o regionalnome razvoju, znači to je 5. i 6. skupina i 3. skupinu čine jedinice koje se prema vrijednosti indeksa razvijenosti nalaze u 1., 2. četvrtini iznad prosječno rangiranih jedinica, a to su 7. i 8. skupina po trenutnom indeksu razvijenosti koji je na snazi još slijedeće dvije godine. Potrebna financijska sredstva za provedbu ovoga zakona, sredstva za provođenje programa i projekata koji će proizići iz zakona o brdsko-planinskom području osigurati će se u državnom proračunu i meni je drago da smo upravo u ovom našem Hrvatskome saboru zapravo donijeli na neki način i odluko o tome da povećamo sredstva koja su bila prvotno predviđena upravo za brdsko-planinsko područje, 117 milijuna kuna sigurno nije zanemarivi iznos kad govorimo o provedbi ovoga zakona i naravno tome uvijek valja pridodati sve ono što je brdsko planinskom području vraćeno kroz Zakon o financiranju jedinica lokalne područne samouprave. Na kraju mi dozvolite da vam predstavim isto tako Konačni nacrt prijedloga Zakona o potpomognutom području, o tome smo jako puno razgovarali, drago mi je da smo ga unijeli u mandatu ove Vlade, u program Vlade da on nije dio više Zakona o regionalnom razvoju kao glava 5, nego je sada poseban Zakon koji sigurno zaslužuje posebnu pažnju ove Vlade. Odlukom Vlade RH prema stupnju razvijenosti status potpomognutih područja stekle su 304 jedinice lokalne samouprave u kojima živi gotovo 1/3 stanovnika RH. Problematika potpomognutih područja se odnosila prije u ranijim vremenima na poglavlje Zakona o regionalnom razvoju, međutim, nacrt prijedloga Zakona je prihvaćen na 9.-toj sjednici HS-a i sukladno Zaključku HS-a, mi smo uvažili sve primjedbe i prijedloge, te smo pripremili naš Konačni nacrt prijedloga Zakona o potpomognutim područjima. Cilj ovog Zakona je da potpomognutom području osiguramo podlogu za jačanje konkurentnosti i ostvarenje vlastitih razvojnih potencijala. Smatramo da posebnu pažnju trebamo posvetiti upravo tim krajevima, što smo i pokazali već i kroz natječaje koji se odnose i na državni proračun, ali dakako i europska sredstva kad govorimo o tome kako pomoći ovim krajevima i dati im na neki način prednost u tome kako ostvariti vlastite potencijale kroz razvojne projekte koji su pripremili. Zakon je pravni okvir koji objedinjava materiju potpomognutog područja, regulira se, naravno, i drugim posebnim propisima. Naše Ministarstvo je nacrtom konačnog prijedloga Zakona o potpomognutim područjima propisalo da donesemo Program održivog društvenog i gospodarskog razvoja potpomognutih područja i nemojte pri tome zaboraviti, saborski zastupnici, ja vas to molim, da svi prethodni Zakoni, kada govorimo o politici regionalnog razvoja su propisivali donošenje programa mjera konkretnih itd., nikada nisu donijeti, niti u jednome mandatu, niti jedne Vlade i ja vas molim da uvažite ono što ova Vlada i ovo Ministarstvo sada želi napraviti konačno u kontekstu onoga što smo zaista kroz konkretne mjere rezultate već do sada postigli. Ja sam duboko uvjerena da ćemo u slijedećim godinama u punom smislu te riječi ostvariti potencijal ovih naših nerazvijenih područja. Programom održivog društvenog i gospodarskog razvoja potpomognutih područja u kojima će se definirati konkretne mjere u okviru upravnih područja nadležnosti i drugih Središnjih tijela državne uprave i projekti poticanja razvoja potpomognutih područja, nositelji provedbe i provedbene aktivnosti, metodologija praćenja provedbe i vrednovanje pojedinih programa. Mislim da svakako treba istaknuti da će se sve ono što program sadržava odnositi i provoditi na potpomognutom području koji proizlazi iz ovog Zakona, ali i iz propisa, naravno, kojima se uređuje sve ono što je na neki način važno za upravo razvoj nerazvijenih dijelova RH. Svi ključni dionici koji pridonose razvoju potpomognutog područja, budući da najbolje prepoznaju potrebe i specifičnosti, mislim da trebaju sudjelovati u pripremi zajednički sa nama ovoga Programa i razradi svih mjera i upravo iz toga razloga ne mislim da Program treba biti dio Zakona, mislim da treba biti donesen na bazi godine, kada vidimo kako te pojedinačne mjere trebaju se reflektirati, izgledati upravo u samoj provedbi. Ono što je najvažnije od svega da u državnom proračunu u našem Ministarstvu na aktivnosti i razvoj potpomognutih područja iz koje će se financirati upravo ovi Programi i Projekti koji pridonose prije svega, održivom razvoju lokalne zajednice, će se definirati na razdjelu koja se zove aktivnost, znači, razvoja potpomognutih područja, unapređenje komunalne i socijalne infrastrukture na potpomognutim područjima, priprema dokumentacije, priprema infrastrukture za ulaganja, stvaranje uvjeta za podizanje standarda života, poboljšanje infrastrukture na područjima naseljenim pripadnicima nacionalnih manjina. Razvoj i provedba programa integriranih teritorijalnih ulaganja, mi smo već sada pokazali da kroz i Europske fondove, evo na sjednici Vlade u Karlovcu, novi obuhvat područja za najnerazvijeniji dio, nakon Slavonija, to je sigurno područje Slunja i dijela uz, dakle, granicu. Donijeli smo odluku o intervencijskom planu za Slunj i šire područje koje je po mapi siromaštva apsolutno značajno, zaostaje u razvoju. Kad smo već kod toga, onda mogu najaviti i u ponedjeljak da ćemo ići u Imotski i znači, Imotskoj krajini isto tako osigurati intervencijski plan za pomoć na tome području o čemu smo nekoliko puta razgovarali na svim mogućim razinama i zaista, uvažavamo sve potrebe terena i pokušati ćemo na sve moguće načine pripremiti projekte koji će učiniti da ljudi tamo ostanu živjeti, ako su se odselili, da se vrate upravo na ta područja, jer mislim da sigurno na tragu onoga što se radi u EU u nekim dijelovima koje sigurno su isto patili od nečega što zovemo iseljavanje su nakon upravo ovakvih planova i programa vratili svoje stanovništvo na to područje. Kad govorimo o posebnom kriteriju odabira projekata, onda se moram vratiti uvijek na ono kako su u razvijenim dijelovima RH onda upravo te kriterije ocijenili lošima. Zašto se na potpomognutom području dodjeljuje 20% više bodova kroz sve europske natječaje iz svih operativnih programa, zašto se je kroz Europske fondove i Fond za sufinanciranje naše Ministarstvo dodjeljuje više sredstava za ta područja, ali mi smatramo da jedino na takav način možemo doprinijeti ravnopravnom razvoju RH. Kad govorimo o zapošljavanju na potpomognutim područjima, na poticanje zapošljavanja osoba onih zanimanja koja pridonose poboljšanju kvalitete života na potpomognutom području će sigurno biti u fokusu interesa i naravno, porezne olakšice za potpomognuta područja. Porezni obveznici koji obavljaju samostalnu djelatnost na potpomognutim područjima, mogu ostvariti pravo na potporu male vrijednosti u skladu sa Zakonom o porezu na dohodak i Zakonom o porezu na dobit. Ne treba zanemariti u Zakonu o potpomognutim područjima i mjeru koja se zove Naknada zbog zaštićenih područja prirode, pravo na novčanu naknadu, od prodaje ulaznice za posjećivanje zaštićenog područja mogu ostvariti jedinice lokalne samouprave do 6% neto, te jedinice lokalne samouprave koje se prema vrijednosti indeksa razvijenosti nalaze u zadnjoj četvrtini iznadprosječno rangiranih jedinica do 5,5% neto a koje na svom području imaju evidentirano zaštićeno područje. Potrebna financijska sredstva dakako su velika, mi smo osigurali dakle 94 milijuna i 600 tisuća kuna u odnosu na prvotni prijedlog, osim toga znači za razvoj potpomognutih područja i druga aktivnost koja se zove poboljšanje infrastrukture u područjima naseljenima, pripadnicima nacionalnih manjina isto tako u sljedećem proračunskom razdoblju, znači u projekcijama za sljedeće tri godine. Unutar proračunskog ... [[Govornik se ne razumije.]] drugih središnjih tijela državne uprave za mjere i programe razvoja upravnog područja iz njihove nadležnosti, unutar proračunskog razdjela jedinica lokalne samouprave već sam rekla koliko je za potpomognuta područja, kroz Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave, milijardu i 700 milijuna kuna ova Vlada stavila u izvorne prihode upravo ovih jedinica. Na kraju bih samo rekla nešto što sam zaboravila spomenuti kod Zakona o brdsko planinskome području. Mi smo povećali dakle šumski doprinos u drugom zakonu koji je naravno relevantan upravo za brdsko planinsko područje na 10% i to je nešto što sigurno Gorani pozdravljaju i žele vidjeti u sljedećem dakle razdoblju. Osim ovih sredstava ja bih rekla da će se sigurno kroz programe i mjere koje radimo vidjeti tek u onoj sljedećoj godini kada akumuliramo 2019. i zbrojimo sve rezultate ovoga zakona koje će onda vršiti znači upravo izvještavanje o kapitalnim investicijama na ovim područjima jer Hrvatski sabor nikada tu informaciju nije dobio a ni Vlada RH koliko točno investicija ide iz kojih sredstava upravo na potpomognutom i brdsko planinskom području. Ja sam duboko uvjerena da ćemo upravo ovom zakonskom regulativom doprinijeti da uprav sve informacije dobijete o svakom sektoru, o svakom resoru što i kako planiramo raditi u narednom razdoblju. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa. Za repliku su se javili gotovo svi koji su zastupnici koji su u dvorani pa ćemo krenuti redom kako su se javili. Prvi se javio poštovani zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite.
Hvala. Poštovana ministrice javio sam se za kratku repliku na temu Izmjene zakona o regionalnom razvoju činjenica je jedna da se doista radi o tehničkim izmjenama, no ja bih u ovoj replici želio ipak govoriti o sadržaju. I ovaj sastav Vlade nije u dovoljnoj mjeri efikasan i uspješan u povlačenju sredstava iz EU fondova. Za to postoji više razloga. Ja ću nabrojati svega iz mog kuta gledanja nekoliko. Prvo, postoji potkapacitiranost od lokalnog do državne razine. Drugo, u određenim ministarstvima definitivno ljudi se ponašaju prekomotno i vrlo, vrlo inertno a o tome sam danas govorio i stanci. Treća stvar, gdje mislim da ćete vi kao ministrica vrlo važnog resora, imate jako lošu podršku od ostalih kolega u drugim ministarstvima i izmjene ovoga zakona zapravo uopće nam ne daju garanciju da ćete vi za godinu dana i svi mi biti uspješni. Vaš uspjeh je uspjeh za građane RH i za sve obrtnike i za sve poduzetnike i ja vam to želim ali bojim se da izmjenama zakona to nećemo postići.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Uvažena ministrice, ja ne znam jeste li vi razočarani što je u ovome terminu zakon, zakoni u kojima se radi o dvije trećine zaboravljene Hrvatske. Jutros smo tražili ali predsjednik Sabora nije pristao i saborska većina da raspravljamo u jutarnjem terminu. Nažalost i brojni zastupnici stoga ... [[Govornik se ne razumije.]] danas su na adventu, gledaju svjetla Zagreba kako obasjava a zaboravili su odakle dolaze. Ovo je najbitniji zakon za dvije trećine RH. To je prvo. Drugo pozivate se kako je vaše ministarstvo napravilo Zakon o brdsko-planinskom području a ne znamo uopće koje jedinice lokalne samouprave i koja područja će po novoj indeksaciji ili kako vi kažete spadati u to područje što znači da je to ruganje. Nemamo mjera, nemamo mjera koje očekujemo. I najbitnije, povucite ovaj zakon jer vaše ministarstvo radi velike štete RH. Zadnji smo po povlačenju sredstava u EU, Malta nas je prestigla, na začelju smo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Pranića. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Ministrice, na području brdsko planinskog dijela Hrvatske živi trenutno 190 tisuća Hrvata, to je 12 tisuća manje nego po zadnjem popisu stanovništva iz 2011. godine. Ovaj zakon ima financijsku omotnicu od 40 milijuna kuna. Dao sam si truda i zajedno sa Udrugom gradova napravio financijsku analizu svih gradova na brdsko planinskom području 2014., '15., '16., '17., '18. Kumulativno smo svi usporedno s 2014. izgubili 564 milijun kuna, ovo vam je po izvršenju, možete ministra Marića pitati u Ministarstvu financija. I ako sada nam kažete da su kompenzacijske mjere jednake, nisu, one iznose ukupno kada bi gledali prihod poreza na dohodak i sve kompenzacijske mjere za postojeća 45 grada 390 milijuna kuna, po izvršenju pomoći i prihod poreza na dohodak 2014. je iznosio 466 milijuna kuna. To je za 76 milijuna kuna manje. Znači ne da su, dodaje se 40 milijuna kuna nego i ovih 76 milijuna kuna nije vraćeno. I mi govorimo o životu na brdsko planinskom području.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena ministrice od ovog zakonskog paketa po meni je najsporniji Zakon o brdsko planinskim područjima koji je netransparentan, diskriminirajući i potpuno neambiciozan. Dakle ako pogledamo koliko ljudi živi na tom području vi kažete da će svatko od njih dobiti 100 kuna. Je li zaista mislite da će tih 100 kuna spriječiti demografsku katastrofu i osigurati povratak stanovnika u brdsko planinska područja. Ovo kao da je nekakav poklon pred Novu godinu za stanovnike Gorskog kotara npr. jedna kutija zamotana šarenim papirom, šarenom vrpcom i vi to njima date i kad razmotaju taj šareni papir tu šarenu vrpcu i otvore kutiju što će naći u njoj, ništa. Evo dajte mi jednu mjeru i Zakon o brdsko-planinskim područjima koje će po vama omogućit da je jedan mladi liječnik sa obitelji i dvoje djece dođe u Gorski kotar i radi u ambulante opće medicine.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Panenića.
Hvala lijepo, poštovana ministrice, ja se evo ne bi složio sa kolegom Jovanovićem, ja bi ipak rekao da Zakon o potpomognutim područjima je značajno zapravo teži, gledajući kad bi se raspodijelila sredstava koja osiguravate, koja nisu navedene u zakonu onda bismo došli u idealnoj jednoj situaciji, da bi svaka lokalna samouprava dobila nešto oko manje od 400.000 tisuća kuna. 400.000 kuna za gospodarski razvoj, za demografsku obnovu, za unapređenje infrastrukture, za sve moguće mjere 400.000 kuna, cijelih 400.000 kuna po jednoj lokalnoj samoupravi. Ja mislim da to otprilike gledajući sve one mjere koje su unutra navedene, a nije sadržaj ovog zakona, tamo je nabacano sve ostalo, stambeno-zbrinjavanje je jedan drugi zakon, financijsko izravnavanje je jedan drugi zakon, to je treći zakon. Ne možemo sve pod ovaj zakon staviti, ali mi gledamo konkretno što ovaj zakon donosi. Maksimalno, ako sve bude ravnopravno svi dobiju i veliki i mali 400.000 kuna koje će riješit sve.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Damira Mateljana.
Hvala lijepa, uvažena gospođo ministrice kad ste govorili o Zakonu o brdsko-planinskim područjima rekli ste da se temeljem kriterija mijenja obuhvat tog područja, odnosno da će on biti veći. U komunikaciji vas odnosno predlagatelja na odborima sa javnošću govori se o broju od 85 jedinica lokalne samouprave, međutim mi kao saborski zastupnici ne znamo koja su to, ovaj koje su to jedinice lokalne samouprave i to u najblažu ruku može ovaj dovesti do određene ne transparentnosti u tome obuhvatu. Nadalje, ovaj zakon dakle ovaj prijedlog zakona u drugom čitanju ne mijenja onaj kriterij da se obuhvat temelji na granicama jedinica lokalne samouprave, pa stoga recimo npr. jedan grad Ozalj koji je u većini područje nizinsko ipak ima 30% brdsko-planinskog dijela i to izuzetno značajnog iznad 1000 metara nadmorske visine, dakle to je za hrvatske prilike velika planina Žumberak gdje ima naselja iznad 500 ovaj 500 metara nadmorske visine, međutim temeljem ovog obuhvata bojim se da grad Ozalj [[Upadica: Hvala.]] neće biti dio tog brdsko-planinskog područja.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tulia Demetlike.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, uvažena ministrice, ja predlažem da mi cijelu Hrvatsku odmah proglasimo nerazvijenom i da donesemo samo jedan jedinstveni zakon. Jer sada ste objedinili tri zakona, pa imamo zakon o brdsko-planinskom, o regionalnom razvoju, o otocima, o potpomognutoj područjima, imamo program za Slavoniju i najavili ste još bezbroj programa i sad ja postavljam koji je smisao svega toga. Jer ono što je gospodin Paninić rekao sa 400.000 kuna ako podijelimo na onih 40 miliona na 85 gradova da li je za to nam je potreban zakon. Ispada ono što je ministrica Divjak maloprije rekla da mi smo svjetski prvaci u štampanju zakona i ispada da ova Vlada samo štampa, štampa ali smo isto tako svjetski prvaci u kompliciranju stvari. Zato usporedimo se sa primjerom uređenih zemalja na tematskoj sjednici našega odbora bio je primjer Švicarske, Austrije i Francuske gdje su upravo ta nerazvijena područja postala i hit [[Upadica: Hvala.]] za živjet.
Hvala, slijedeća replika je poštovanog zastupnika i podpredsjednika ovoga doma Siniše Hajdaša Dončić.
Možemo se složiti da u ovom …/nerazumljivo/… zakona koje se tiču regionalnog razvoja da možemo imati različite pristupe, dakle teorijske i praktične i znanstvene i da većina reći ću teoretičara regionalnog razvoja govore o nečemu što se zove teritorijalni kapital. Dakle, nešto sasvim novo, a ja primjećujem da u prijedlogu dakle ovih zakona koji se tiču regionalnog i lokalnog razvoja taj zakon o brdsko-planinskim područjima zapravo da su onako malo neambiciozni i da su malo iz znanstvene i stručne perspektive neambiciozni. Jer ni jedna zemlja EU dakle nema unificirani isti stav prema lokalnom regionalnog razvoju, nego pokušava upravo zbog svoj nekog i povijesnog nasljeđa, a isto tako i zbog različitih demografskih, ekonomskih kretanja imat neka svoja rješenja. Stoga apeliram da umjesto JLS pokušate razmišljati o naseljima jer će se stvoriti vrlo nepravedan sustav gdje će neka općina ili grad biti u sustavu brdsko-planinskog područja, a druga [[Upadica: Hvala.]] zbog nekih drugih karakteristika neće. Hvala lijepa.
Hvala, slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića
Hvala lijepa, poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice sa suradnicima, evo zahvalan sam vam prvo vezano zbog intervencijskog plana za grad Imotski, za sve imotske općine, ne radi se o selektivnosti, tu smo razgovarali i o Vrgorcu, Vrlici, Sinju, Trilju, dakle o mogućnostima, zahvalan sam i zbog povećanja sredstava vezano za amandman kojeg smo radili zajedno sa gospodinom Šipićem, kolegicom Puh. Naravno kad bismo imali sve kolege ovdje večeras iz sa brdsko-planinskog područja da bi ti katalozi bili veliki i da bi govorili o otežanom življenju i gospodarenju na tim područjima, ali treba sliku gledati šire i ono što ste vi govorili u vašemu izlaganju. Zaboravljamo da i kod poreznih paketa zakona smo mislili na takve stvari, zaboravljamo kod Zakona o trošarinama da smo mislili na linijske prijevoze učenika koji nemaju ekonomsku cijenu, pa pozdravljam i ovu gorsku iskaznicu koja će također pomoći kod linijskog prijevoza kao i hrvatski gorski proizvod. Dakle, sve izmjene i dopune ovih zakona koje služe poboljšanju pozdravljam, naravno da poboljšanja mogu biti velika i veća ali smo [[Upadica: Hvala.]] zavisili od fiskalnih kapaciteta.
Hvala, slijedeća replika je poštovane zastupnice Ljubice Maksimčuk.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena ministrice pa svi znamo da preko noći naravno ovim donošenjem zakona nećemo sve promijeniti, ali ove mjere su veliki pomak da bi ona nerazvijena područja dostigla ona razvijena. Vidimo da u iduće tri godine Zakonom o potpomognutim područjima za 304 jedinice osigurano više 300 milijuna kuna, za ona brdsko planinska, znači, tih 85 jedinica je 117 milijuna kuna više, što naravno nije zanemarivo ako uzmemo u obzir da je tu Projekt Slavonije gdje je 8,1 milijarda ugovorenih sredstava od kojih je, evo ja samo mogu reći u mojoj županiji ugovoreno do sada 885 milijuna kuna, sigurno su pomaci koji će čim prije i to svi želimo, one nerazvijene krajeve ubrzati i da idu, i poboljšati standard građanima u tim krajevima, evo, hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replike poštovanog zastupnika Milorada Batinića.
Hvala potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicama. Naime, u uvodnom obrazloženju, znači, razlozi zbog kojih se Zakon donosi temelj je Zakon koji je donesen 2002.-ge sa primjenom 2003.-će godine i tu vrlo jasno piše, znači, Zakonom općine i gradovi koji imaju taj status, taksativno su navedeni u samom Zakonu. Zašto nije se išlo i u ovaj prijedlog Zakona, novoga Zakona, upravo po tim načelima, po tom principu, ne na način da mi ovdje kao što je moglo se i zaključiti da licitiramo da li ova ili ona općina ima pravo ili ne. Jasno su definirani kriteriji, to je jedno, nego upravo iz razloga da bi, vjerujem da bi i kroz rasprave koje bi ovdje bile, bile daleko sadržajnije i da bi za one programe koje Vlada odnosno Ministarstvo mora napraviti imali već jako veliki broj i određenih podataka, a vjerujem da bi se iznjedrile određene i [[Upadica: Hvala]] mjere.
Slijedeća replike poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa poštovana ministrice, čujemo da su velike kritike na iznos sredstava predviđenih za realizaciju ova dva Zakona za ulaganja u brdsko planinska područja i potpomognuta područja i sigurna sam, ne samo mi, nego i vi bite bili daleko sretniji da su ta sredstava i znatno viša. Međutim, kako kolege često govore o Zakonu o otocima i smatraju da je za otoke predviđeno znatno više sredstava, ja bi tu posjetila da, kad smo gledali izjvešća o učincima provedbe Zakona o otocima mogli smo vidjeti da je Ministarstvo izdvojilo 181 milijun kuna, a ukupno je realizirano projekata u vrijednosti 1,7 milijardi kuna, što znači gotovo 10 puta više. Isto tako je predviđeno i u ovim Zakonima da uz Ministarstvo regionalnog razvoja da i ostala državna središnja tijela ulažu svaki ovisno o svom području i zadatku.
Hvala. Slijedeća replike poštovane zastupnice Grozdane Perić.
Evo, ja ću se nadovezati upravo na ovo što je kolegica Martinčev-Juričev rekla. Dakle, ovdje, mislim da se polazi od krivih premisa, dakle, ovdje se dijeli broj općina, gradova itd. sa sredstvima koja su ovdje predviđena, što je krivo. Dakle, ovo su inicijalna sredstva koja trebaju poticati da bi se povukla sredstva koja su predviđena upravo, između ostalog, i ovim, recimo zajmom eiba, gdje se povlače za dio nacionalnih sredstava odnosno sufinanciranja onog nacionalnog dijela, dakle, da bi te općine i gradovi imali kvalitetne programe i povukli dodatna sredstva. Znači, to je zapravo inicijalno što treba potaknuti sve nas da radimo na pravim projektima.
Slijedeća replike poštovane zastupnice Sanje Putice.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Pa cijenjena ministrice, iz ovog paketa Zakona koji danas predstavljate HS-u vidi se koliko ova Vlada zapravo teži uravnoteženom i ravnomjernom razvoju RH koliko je to moguće, a to se vidi i po vašoj stalnoj komunikaciji sa hrvatskim županima, gradonačelnicima i načelnicima u kojima preispitivate zapravo njihove potrebe. Međutim, htjela bih ovdje istaknuti da ste ovim Zakonom, ovim paketom Zakona ipak našli načina kako se određenim općinama i područjima u RH može ipak povratiti dio sredstava koji su oni u jednom trenutku projecirali u svojim proračunima kad su ta područja izgubila status posebne državne skrbi. Ovo je jedan od načina kako ste im ipak pomogli jer oni kad su planirali svoje proračune, u jednom trenutku su ostali bez određenih sredstava, a naravno promijenivši ove valorizacije vezane za indeks razvijenosti. U svakom slučaju, vjerujem da će i regionalni koordinatori koje ćete imenovati, donijeti tu ulogu koja će biti taj kontakt sa Ministarstvom i sa svim potrebama lokalne samouprave.
Hvala. Sada je u ime kluba MOST-a nezavisnih lista, čini mi se, kolega Bulj želi, kolega Pranić, izvolite. Da, da, da, a tko od vas? Dobro, shvatio sam da je netko od vas u ime kluba tražio stanku, pa sam zato ovaj, zato sam rekao kolega Bulj prvo, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, tražim stanku u ime kluba MOST-a od 10 minuta. Uvažene kolegice i kolege, uvažena ministrice. Predlažemo vam da povučete ovaj Zakon koji je vrlo bitan Zakon koji je došao zadnji dan, zadnja točka, kad dolazimo pred ustavnu stanku, Ustavom propisanu našeg Sabora. Ovo je vrlo bitan Zakon. Ovim Zakonom ništa nismo riješili, a interes zastupnika koji je ovdje, vidjeli ste u replikama da vrlo mali broj zastupnika podržaje. Još jednom naglašavam, povucite ovaj Zakon koji ne rješava ništa, ovaj Zakon je u biti samo piar. Ovaj Zakon je dokaz da vaše Ministarstvo nema namjeru pomoći našim ljudima. Pozivate se na Vlade, našim nerazvijenim područjima, pozivate se na Vlade u Splitu, pa sve što ste rekli u Splitu, ja sam dao Amandmane na proračun, ništa nije prihvaćeno. Na šta se vi pozivate, a 5 puta ste iste projekte otvarali u Dalmatinskoj Zagori, tako i na drugim područjima, Ravče, Drvenik. Ja vas još jednom kolege zastupnici molim da sa svojim klubovima usuglasite, vi ministrice povucite ovaj Zakon gdje ne dajete niti jednu mjeru, niste ovim Zakonom riješili, i koji je, lokalni ... [[Govornik se ne razumije.]] spadaju u brdsko-planinska područja, a dajete ovaj Zakon, i to ministrice nije smješno, ovdje se radi o 2/3 Republike Hrvatske. Svaki vaš posjet u određenom dijelu, nerazvijenom dijelu Republike Hrvatske, jel brdsko-planinskog područja, samo se puni broj autobusa i plač roditelja na autobusnim kolodvorima, ne u rodilištima, nemamo ih više, ovo je ozbiljan Zakon, a ovi kolege saborski zastupnici, koji se pozivaju na ta područja, a nisu ovdje u Saboru, u najmanju ruku neka im bude sramotno, sramota. Tražim ministrice, povucite ovaj Zakon koji je zadnji čavao u lijes 2/3 Hrvatske, nije smišno. Dajte jednu mjeru koju ste dali konstruktivnu ovdje, niti jednu, ne triba gorska iskaznica ovdje, nego očito samo iskaznica HDZ-a, ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Hvala lijepa. Hvala. Naravno da ću dati stanku, pa ćemo se vidjeti u 18,28 minuta. SJEDNICA PREKINUTA U 18,20 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 18,30 SATI]] Kolegice i kolege, stanka nam je završila pa moram pitati želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu i prvi će u ime kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista vrijeme podijeliti kolege Bulj, Pranić i Panenić, ne znam kojim redom, prvo kolega Pranić, vidim, spreman je sa papirima.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Ministrice s kolegama, kolegice i kolege. Nije Hrvatska samo Zagreb i ono što se vidi sa Gornjeg grada, Hrvatska je Dalmatinska zagora i Lika i Slavonija i Gorski kotar i Slavonija. I svi naši građani po Ustavu bi trebali imati jednaka prava i uvjete za život. I onaj građanin u Vrgorcu i u Delnicama i u Lepoglavi i u Orahovici, kao i netko tko živi u centru Zagreba, a svi znamo da to nije istina u Hrvatskoj, a trebalo bi biti smisao politike regionalnog ujednačenog razvoja. Znamo da mnogi saborski zastupnici dolaze iz potpomognutog i brdsko-planinskog područja, ali evo, žalosno je što danas u sabornici kad se raspravlja o dva zaista najbitnija zakona za brdsko-planinsko i potpomognuto područje Hrvatske, to je maltene dvije trećine površine Hrvatske, mnogi saborski zastupnici nisu ni prisutni, a mnogi vjerojatno i zaborave kraj iz kojeg dolaze kad ovdje dođu na glasovanje u Zagreb, to je najčešće petkom. U području brdsko-planinskog dijela Hrvatske, iz kojeg i sam dolazim, živi trenutno 190 tisuća Hrvata. To je 12 tisuća manje nego po popisu iz 2011. godine. To vam je grad veličine, meni susjedne Makarske, kao da je iselio. Zaista, brdsko-planinskom području se živi najteže i klimatske i vertikalna raščlanjenost terena su nepovoljni i za ljude i za investitore pa zato nije ni čudo zašto imamo ovakve demografske poražavajuće brojke, iseljavanje, kažem, 12 tisuća ljudi, od 2011.-2017. godine. Trenutno po prijedlogu zakona ne znamo ni tko ulazi u sastav brdsko-planinskog područja, ali znamo financijsku omotnicu zakona, u okviru i predloženog proračuna i usvojenog proračuna za 2019. s projekcijama 2020. i 2021. Riječ je o 40 milijuna kuna. Ja često znam reći, koliko para, toliko i muzike. S obzirom da nemamo tu nekih velikih para, a muzike će sve manje i manje bit na području brdsko-planinskog dijela Hrvatske. 7 puta se zakon mijenjao i svaki puta sve gore i gore. Rekao sam u replici na vaše izlaganje da raskrinkam jednu famu što se konstantno ovdje ponavlja u sabornici vezano o Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave i kompenzacijskim mjerama. Zahvalit ću se prije svega i udruzi gradova, na jednoj iscrpnoj analizi svih gradova iz brdsko-planinskog područja. Znači analiza od 2014.-2018. godine sa rezultatima ostvarenja do 11. mj. 2018. i projekcijama i kad gledamo kumulativno 2014. naši građani preko lokalnih proračuna iz brdsko-planinskog područja su raspolagali 466 milijuna, 2015. 313 milijuna, 2016. 289 milijuna, 2017. 308 milijuna, sada po projekciji 390 milijuna. Ja ne znam, da me netko uvjerava da 390 veći broj iz 2014. di je bilo 466 milijuna, znači mi smo i danas kratki za tih 76 milijuna i to nisu kratki gradova nego naši građani nemaju na raspolaganju 76 milijuna kuna kroz razne investicijske projekte i planove ulaganja jedinica lokalne samouprave. Ta nepravda se nije ispravila i u novom zakonu o brdsko-planinskom području, zaista smo puno više očekivali. Sami nacrt kao nacrt, može bit kako god, ali kao što sam rekao u financijskoj omotnici tog zakona stoji samo 40 milijuna kuna. Ja znam da postoji par saborskih zastupnika iz saborske većine koji dolaze iz brdsko-planinskih područja i zaista mi nije jasno da ne mogu pritisnuti i Vladu i premijera i ministra financija da kažu kako se živi na brdsko-planinskom području, pa reći ću i potpomognutom području. Vi imate ove godine 500 prvašića manje u osnovnim školama. To sigurno nije u Zagrebu. Sigurno je u ruralnom području Hrvatske. Potpomognutom i brdsko-planinskom području. Imate 2600 učenika manje u srednjim školama. To isto sigurno nije u Zagrebu. Sigurno je u ruralnim područjima, kad govorim o brdsko-planinskom i potpomognutom području. Ja zaista ne znam više što treba nekome dokazati i koliko ljudi treba iseliti da bi se zaista politika regionalnog razvoja provodila nacionalnim sredstvima. Vi ste Ministarstvo regionalnog razvoja, mi ne raspravljamo ovdje ni s Ministarstvom financija, ni Ministarstvom poljoprivrede ni Ministarstvom, ne znam, prometa. Mi raspravljamo s Ministarstvom regionalnog razvoja i konačno bi trebalo bit politika bit regionalnog razvoja da se osigura veća omotnica za nerazvijena područja, da naši građani po Ustavu imaju jednaka prava kao i građani urbanih područja. Inače je ovo samo jedan nastavak urbanizacije, neravnomjernog razvoja i iseljavanja. Iseljavanje i brdsko-planinskog područja i iseljavanja potpomognutog područja, a paradoks našeg sistema kako se provodi regionalni razvoj u Hrvatskoj. Neka mi netko objasni, evo možete mi vi slobodno objasnit kao ministrica, ja nemam ništa protiv da su otoci u proračunu za 2019. dobili u projekciji 111 milijuna kuna. Dapače, zaslužili su. Ali, gledajte koji je faktor koji definira regionalnu raznolikost odnosno gdje bi se trebala definirati politika ujednačenosti. Indeks razvijenosti. Po kojem su indeksu razvijenosti općine i gradovi iz otoka, svi su u 7 i 8 skupini indeksa razvijenosti, a ovi gradovi koji su u brdsko planinskom području iz kojeg su oni indeksa razvijenosti, 1, 4 skupina najčešće, eventualno ne znam, Sinj 5 ili 6. I oni otoci, odnosno, gradovi i općine, jedinice lokalne samouprave i građani koji žive bolje jer imaju veći indeks razvijenosti, u našem programu vašeg ministarstva, imaju osigurano 111 milijuna kn, a mi ovdje za brdsko planinskomu imamo 40 milijuna kn. Gdje je tu logika regionalnog razvoja u Hrvatskoj? Gdje je tu logika da mi netko to objasni, jednostavno tu logike nema, a nema zašto? Zato što pojedini saborski zastupnici, koji dolaze iz tog područja, izdaju to područje kada dođu u Zagreb, kratko i jasno, pojedini nisu ovdje ni u sabornici, a hvale se medijski da su osigurali, ne znam 10 milijuna kn, 10 milijuna kn. A da ne govorim o novom zakonu, da se obuhvat brdsko planinskog područja povećava duplo. Sa 45 gradova sada, u novom nacrtu zakona će biti 85. Gorska iskaznica, gorsku iskaznicu sam ja za ovom govornicom govorio na prvom nacrtu gdje je nije bilo, drago mi je da ste ju uvažili, ali opet ste izbacili pravne osobe. Ako ćemo mi gledati da će se stanovništvo zadržati u brdsko planinskom području, temeljem građenja, nogostupa, rasvjete, ceste, neće. Zadržati će se jedino ako možemo privući investitore ili pružiti podršku, jer nije isto ulagati u Vrgorcu u Delnicama, Vrgorskom, Lepoglavi, Orahovici isto kao u Splitu ili u centru Zagreba, ali u Hrvatskoj je isto. I onda se mi pitamo zašto ruralni krajevi iseljavaju. Iseljavaju i iseljavati će još više, jer matematika i činjenice su poražavajuće. Od nogostupa se jednostavno ne živi. I osvrnuti ću se u svom izlaganju na još jedna problem, to je problem predškolskog odgoja. Vi imate jedan sporazum u Barceloni koji je potpisala Europska komisija, da 90% djece bi trebale ići u vrtiće. Nenormalna je razlika između urbanih i ruralnih području. U Zagrebu je ta kvota ispunjena. Pogledajte ruralna područja, koliko djece ide u vrtiće, ako su vrtići odgojeni u ustanove, naša djeca iz ruralnog područja nemaju jednake uvjete kao djece iz urbanih područja. Sagraditi će se novi vrtići preko europskog fonda za europskog razvojnog fonda, što se tiče Ministarstva poljoprivrede, koje vodi, iako bi to trebalo biti pod vašim resorom, a recite tko će platiti tete u vrtiću. Tete u vrtićima što se tiče odgojitelja, ja govorim, ne govorim, sada o programima koje provodim ja u Vrgorcu od 30 mj. ako to ide na teret jedinice lokalne samouprave. Samo po projekcijama bi trebalo biti 5300 novih odgojitelja. Nek je 95 tisuća kn, godišnja plaća jednog odgojitelja, to je 503 milijuna kn. 503 milijuna kn, već je potpomognuta područja isfinancirati. Pa iz kojih će to prihoda isfinancirati. Uzmite u Ministarstvu financija kumulativno, koliki su prihodi pojedinih općina iz ruralnog područja i iz potpomognutog. Zašto lažemo samo sebe? Dostavite tablice, da vidite kolike pojedine općine imaju. Ja znam, jedna susjedna općina gradi novi vrtić. Kada je shvati načelnik, da sada treba napraviti, zaposliti 10 novih teta, shvatio je da radi sebi omču oko vrata i to je politika Hrvatske. Hvala.
Nastaviti će poštovani zastupnik Panenić.
Hvala lijepo postova ministrice sa suradnicima. Ja bi evo kolegi Praniću samo jedan dodatak naveo. Ako gledamo, kada bi ta iskaznica bila u Zakonu od potpomognutim područjima, onda bi je već imali svi, imali bi osobnu iskaznicu identifikaciji dokument, da se pokaže da jednostavno nemamo, ne možemo i nećemo postići sa ovakvim zakonima koji se donose. Nije problem zakon, tekst, složiti ćemo se, ok, ali kada pogledamo financijsku pozadinu onda ćemo sigurno reći nije dovoljno. Kada bismo radili na svakih 100 milijuna kn, neki zakon, što bismo imali u ovih 100 i nešto milijardi, koliko je državnog proračuna, onda bismo napravili stotine, tisuće novih zakona, ono, da se ima zakon za svaki 100 milijuna koje će se uložiti. I odmah u samom početku zakona, što se potiče? Gospodarski, svekoliko razvoj, to svekoliki, to je otprilike onako jedna umjetnička, proizaička forma, ali bojim se da ni ovaj gospodarski koji je naveden, ni za njega ne bi bilo dovoljno 400 tisuća kn u jednoj općini, a možda bismo pomogli jedno gospodarstvo, jedno obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, stavili na dobre noge i onda bismo rekli, evo makar smo nekoga pomogli. Ako ima 304 jedinice lokalne samouprave, sa potpomognutih područja, koje će biti korisnici, znači 304 OPG-a i možemo reći, napravili smo nešto, imamo stvarnu pomoć, možemo potpisati ugovore s njima, možemo pokazati da su su uspjeli, ali ako govorimo da ćemo svima pomoći, ne, to sigurno s ovim zakonom neće se moći pomoći. Upitno je zapravo, kada na ovo sve skupa, kako že se održati čl. 26. gdje navodi se da će RH će poticati zadržavanje, povratak raseljenih stanovnika, sa 400 tisuća kn, pa oni su radi puno većeg iznosa, kojega žele ostvariti za sebe, svoje obitelji, otišli van, a mi ćemo za 400 tisuća kn vratiti. Koliko? Možda će vratiti 304 obitelji. Pa ajmo onda reći, vratili smo 304 obitelji ovdje, pa puta 4 pa znači, evo dobili smo puno više. Međutim, negdje moramo odrediti, gdje ćemo s tim novcem, jer ovako da ćemo sa 100 milijuna kn, ja mislim da to samo Isus je napravio u svome životu, ja mislim da mi nismo tome dorasli i definitivno da trebamo odustati od takvih misli. Ono što meni posebno smeta u ovome zakonu, taj zakon, nije to krovni zakon, to je zakon 100 milijuna kn, zakon koji je trebao definirati, koja će sredstva, nova sredstva biti angažirana, kako će ona, definirati razvoj, kak će pomagati a ovdje nekako mi se čini kao ono kada se pravi bosanski lonac, samo je ovo potpomognuti lonac, stavimo svašta unutra pa recimo imamo zakon. Malo ćemo staviti i EU fondova, kao što je rekao i kolega Bulj ionako smo zadnji u tome, ali malo dobro dođe, pa onda ćemo malo nešto iz proračuna pa svega pomalo ali od malo, malo, malo dođemo do toga na kraju kada se sve zbrojilo premalo. Znači ne dovoljno, ne puno, nego jednostavno premalo. I onda cijeli ovaj zakon u svom nazivlju potpomognut upravo govori da on je ispod onoga što je dovoljno da bi nekom stvarno pomogao. Još bih jednu stvar napomenuo. Nekako mi je ovdje upravo bode u oči ovaj dio koji se odnosi na potporu nacionalnim manjima, nekako stječem dojam kao da određena područja lokalne samouprave koja su naseljena pripadnicima nacionalnih manjina da nisu bili ravnopravno uvažavani u razvoju. Mi s ovim zakonom to pokazujemo. Ali nisam nigdje pročitao u pojašnjenju koje to lokalne samouprave su bile oštećene. Tko ih je oštetio? Je li možda čelni ljudi koji nisu vodili? Ali na ovaj način ako mi govorimo da RH tijekom proteklog vremena sustavno nije pomagala takva područja onda smatram da smo si stavili jedan veliki krimen. Nadam se evo da ćete i do samog glasanja dati pojašnjenje tko je tu oštećen, zašto je odštećen, tko je kriv, zašto mi sada moramo nadoknađivati upravo taj dio. Kolega Bulj će završiti.
I zadnji u ime Kluba zastupnika će govoriti poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege. Uvažena ministrice, poštovane kolege, u vremenu smo došašća, sve manje u našim ognjištima, u mojoj Dalmatinskoj zagori, Lici, Ravnim Kotarima, Skradinskom zaleđu, Skradinu, Šibenskom zaleđu, Drnišu, Kninu, u Slavoniji vaše ministrice sve manje će biti Badnjaka. Sve više je starog stanovništva. Ne čuje se plać djece u rodilištima nego na autobusnim kolodvorima, plač roditelja, djedova koje ispračaju, baka svoje unuke i odlaze u nepovrat sa cijelim obiteljima. I to je strateško nacionalno pitanje dvije trećine Hrvatske su kolegice i kolege prazne. Ja ne znam da li to vi vidite iz Zagreba, ne znam kada vas opkole župani u Splitu, u drugim krajevima, da li vi to vidite? Što vam kažu vaše stranačke kolege? Ali je činjenica da naša sela, gradovi, općine su postali sela duhova, sela, gradovi duhova, nigdje nikoga nema. Uvažena ministrice u ime kluba sam rekao da bi bilo dobro da povučete ovaj zakon. Prije svega što ovo nije vrijeme da govorimo o ovome zakonu koji je nepripremljen, koji je PR-ovski i koji promiče vas a nemate dobre rezultate u vašem ministarstvu, na dnu EU smo, zadnji, na zečelju, Malta nas je prestigla po povlačenju sredstava iz EU. Očekivao sam od vas a i od kolega saborskih zastupnika koji dolaze iz tih područja da će vam na to ukazati, da vas svjetla u Parlamentu ili u Vladi ili na adventu u Zagrebu, da vas ne bi zabljesnula da vidite stvarnost. A stvarnost je da je ugrožena nacionalna sigurnost, da teritorij nije dovoljan da bi imali državu. Teritorij bez ljudi nije država. Bio sam nedavno u Munchenu, više ima naših ljudi tamo u Munchenu, 40 tisuća ih je sada više u Munchenu zadnje 4 godine, to vam govori, samo u Munchenu govori. Ministrice, ova dva zakona su nepripremljena, nemate mjera koja bi pomogla područjima o kojima govorimo. Povećava se opseg brdsko planinskog područja za više od duplo, 85 će biti, duplo. Hvalite se neki saborski zastupnici da ste za 10 milijuna povećali u proračunu sredstva za ta područja, 85 sa 45, narasti će. Znači dobiti će manje brdsko planinska područja, veći broj i glasačka mašinerija je potrebna ali ovo nije dobro. Govorite o gorskoj kartici, da ona je potrebna ali činjenica da je kod vas ... [[Govornik se ne razumije.]] puno potrebnija stranačka iskaznica HDZ-a ili koalicijskih partnera. Nažalost kolega Pranić je naglasio, dosta nogostup, dosta asfaltiranja. Ima nekih općina da se točno vide izborni ciklusi kako se asfaltira. Trebaju radna mjesta, nije ovo novac lokalnim samoupravama, imamo više općina i gradova i županija nego Amerika, zajedno SAD i Kina. Ovo nije rješenje, nemamo mogućnost dječjih vrtića a to je obaveza koje Hrvatska ima. Nemamo mogućnosti jer nije dječji vrtić samo čuvalište, dječji vrtić je odgojna ustanova. 17X manje imaju djeca mogućnost da dosegnu visoko obrazovanje ako nemaju organizirani vrtić. Nema više ovaca, nema pastira ili čobana kako kaže kolega iz HDZ-a koji se ruga s njima, nema više toga. Zbog čega nema? Jer Vladi je dovoljno da se slika u Splitu, Osijeku, Sisku a to nije dovoljno Ministrice povucite ovaj zakon koji nema niti jednu mjeru kojom se rješava. Nije smiješno, dajte mi jednu mjeru kojom ste dali mogućnost razvoja bilo kojeg područja u RH od Dalmatinske zagore, od Gorskog kotara, bilo kojeg dijela. Nije ovo smiješno, vama je smiješno ali nije smiješno narodu iz toga područja. Ja to govorim kao saborski zastupnik, imam to obavezu govoriti kao izabrani saborski zastupnik, to je moja obaveza i to vama ne smije biti smiješno, a ove Zakone, slobodno, ja ne znam, vaš piar, možete zovnuti 1000 medija [[Upadica: Hvala]] Slobodno, evo vam ih, slobodno ih vratite gdje god želite, a imati ćete ujutra Amandmana [[Upadica: Hvala]] imati ćete Amandmana, ne znam hoćete li uspjeli sazvati Vladu.
Hvala lijepa. Slijedeći klub zastupnika onaj HDZ-a u ime kojeg će vrijeme podijeliti poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev i poštovani zastupnik Lončar. Prvo poštovana zastupnica Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče, poštovana ministrice, pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju RH s Konačnim prijedlogom Zakona, klub HDZ-a će podržati. Svaka je hrvatska Vlada do sad najavljivala smanjenje administracije i povećanje efikasnosti. No, na tome se do sada radilo samo u teoriji. Osnovano je mnoštva Agencija od kojih su neke brojile manje od 10 djelatnika, neke su imale preko 700 djelatnika, neke su, pak, od 70 zaposlenika imale ravnatelja, 7 pomoćnika ravnatelja, 13 načelnika odjela, 37 rukovoditelja odsjeka, što znači, od 70 djelatnika, čak 59 rukovodećih zaposlenika, da ne kažem da su bile plaće, bonusi i različiti od Agencije do Agencije i jedino ova Vlada je donijela odluku 2. kolovoza kojom prihvaća prijedlog smanjenja broja Agencija, Fondova, Zavoda, Instituta, Zaklada, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Naime, Agencija za regionalni razvoj RH je poduzimala pojedine radnje u provedbi programa i aktivnosti upravo za potrebe Ministarstva regionalnog razvoja i Fondova EU i to na njihov zahtjev. Upravni nadzor nad radom Agencije obavljalo je Ministarstvo i sasvim je logično i normalno da Agencija svojim ukidanjem i sve svoje zaposlenike, kao i obveze i prava će dobiti upravo Ministarstvo regionalnog razvoja i Fondova EU. Ovim prijedlogom Zakona kao i o izmjenama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu Ministarstva i drugih Središnjih tijela državne uprave uređuje se prestanak rada Agencije i preuzimanje poslova u djelokrugu Ministarstva. Time se racionalizira sustav, uspostavlja cjeloviti u skladu sa potrebama suvremene regionalne politike, kao i ostvarenje učinkovite koordinacije regionalnih koordinatora. Naravno da će svi djelatnici Agencije biti preuzeti i da je potrebno uskladiti Podzakonske akte u dijelu koji propisuje ovlasti i obveze Agencije. Tu bih još naglasila, s obzirom da su se čule kritike i jučer kad smo govorili o izmjenama Zakona o ustroju i djelokrugu Ministarstva i drugih Središnjih tijela državne uprave, da se iznos predviđen državnim proračunom za rashode za zaposlene povećavao u narednoj godini. Treba reći da u 2019.-toj godini za rashode za zaposlene koji utječu na višak odnosno manjak prihoda će biti u visini od nešto više od 24 milijarde kuna i da je to manje, nego što je bilo izvršenjem proračuna za 2017.-tu godinu kada je utrošeno 26 milijardi i 700 milijuna kuna. Ukupni iznos za zaposlene hoće biti viši u onom dijelu koji se odnosi na rashode za zaposlene na, koji se financiraju iz Europskih fondova i za osobe koje će raditi isključivo na Europskim projektima. Nadalje, Konačni prijedlog Zakona o brdsko planinskim područjima, također će klub HDZ-a podržati. Ono o čemu bi ja više govorila danas na razlike koje imamo u odnosu na prvo čitanje i treba pohvaliti sve ono što je učinjeno u odnosu na onaj prijedlog koji smo imali na našim klupama u prvom čitanju. U međuvremenu, kao što je bilo dogovoreno, Matični Odbor za regionalni razvoj i Fondove EU organizirao je i tematsku sjednicu. Sve ono što je rečeno na toj tematskoj sjednici upravo se sada i nalazi u ovom Konačnom prijedlogu Zakona. Tako da kolege koje govore da nema mjera, moramo reći pod broj jedan, da upravo su mjere te kojim je dorađen prijedlog Zakona iz prvog čitanja i decidirano stoji koje će mjere i što treba učiniti kako bi se pridonijelo i poticanju razvoja brdsko planinskog područja, tako točno stoji. Znači, moramo raditi na unapređenju komunalne i socijalne infrastrukture na brdsko planinskim područjima, otklanjanju posljedica otežanih klimatskih uvjeta, pripremu projektne i tehničke dokumentacije za lokalne razvojne projekte. Nadalje, pripremu infrastrukture kao preduvjet za ulaganje i gospodarski oporavak, poticanje konkurentnosti i rasta poduzetništva kroz potpore za djelatnosti koje su od značaja za gospodarski razvoj, kao i subvenciju smještaja osobama deficitarnih zanimanja i osobama koje mogu pridonijeti poboljšanju kvalitete života na brdsko planinskim područjima. Nadalje, nabrojene su i djelatnosti koje RH treba poglavito podupirati od značaja su za razvoj toga područja. To je od drvoprerađivačke industrije, proizvodnje, prikladne industrijske proizvodnje završnog stupnja prerade, proizvodnje gotovih industrijskih proizvoda, stočarstvo, proizvodnje i prerade proizvoda sa oznakom Hrvatski gorski proizvod, izrada posebnih suvenira itd., da ne nabrajam, do eko turizma, kulturnog turizma, zdravstvenog turizma, tradicionalne gradnje, tradicijskih obrta, umjetničke radionice, humanitarnih, djelatnosti humanitarnih organizacija, organizacije civilnog društva i sl. Novina je, također uvodi se tzv. Gorska iskaznica, upravo će to biti sredstvo za pristup sustava prava, povlastica i mjera stanovnika brdsko planinskog područja, od prava na povlašten javni prijevoz unutar županijskog linijskog prometa do povlaštenog korištenja sirovina i prirodnih bogatstava lokalnog značaja. Također je novina da Ministarstvo podnosi Vladi RH izvješće o učincima provedbe programa razvoja brdsko planinskih područja do 30. travnja tekuće godine za prethodnu godinu. Kada je u pitanju program, treba reći da on treba sadržavati sve mjere i projekte, kako demografske, tako i gospodarske, fiskalne, socijalne, mjere jačanja administrativnih kapaciteta, te integriranih teritorijalnih ulaganja, a u izradi programa, znači sudjeluju, sve jedinice lokalne samouprave koje imaju status brdsko planinskih područja, kao i jedinice područne regionalne samouprave na čijem se području nalaze te jedinice sa tim statusom. Znači i općine, i gradovi i županije. Središnja tijela državne uprave, dužna su također, svaka za svoje upravno područje, i svoje nadležnosti, najkasnije u roku od 60 dana od donošenja državnog proračuna donijeti pojedinačne godišnje planove predviđene programom. Naglašavam da ovim zakonom RH, jedinice područje regionalne samouprave, što znači županije i jedinice lokalne samouprave, što znači i općine i gradovi, te njihova tijela imaju dužnost osigurati pretpostavke za jačanje konkurentnosti i ostvarivanje vlastitih razvojnih potencijala brdsko planinskog područja. Zadržavanje, povratak raseljenog i poticanje naseljavanje stanovnika tog područja. Ovim zakonom također se osigurava pravičnije utvrđenje obuhvata tog područja. Sada uz ranije geomorfološko kriterije, znači visinu i nagib, do sada se samo gledala visina i nagib, ja bi rekla, s obzirom da čujemo kritike, da neće se znati koja će to područja biti, ako je visina i nagib terena do sada bila ta kao mjerilo i sada i nadalje ostaju to kriteriji uz klimatske, znači količina padalina ali i demografske infrastrukturne uvijete života, tako da je sigurno ovo daleko pravičniji su kriteriji nego oni koji su bili do sada. Dosta kritika odnosi se i na iznos sredstava predviđenim za provođenje programa i projekata ovog zakona, međutim, jasno stoji, da su to sredstva unutar nadležnog ministarstva, ali da će sredstva biti i unutar proračunskih razdelja drugih središnjih tijela. Znači od ministarstva prometa, demografije, do Hrvatskih voda, cesta, šuma i sl. Tako da kao da zaboravljamo, da drugim paketom porezne reforme, samo u ovoj g. jedinice lokalne samouprave, su dobile gotovo 2 milijarde kn. Naravno da je, iznos sredstava su dobile i slabije razvijene općine i gradovi koji spadaju pod brdsko planinski. Nadalje iz sredstava europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj imamo potpore iz programa ruralnog razvoja, koje vode prema jačanju konkurentnosti, kako poljoprivrede, ali tako i šumarstva i prerađivačke industrije, kojim se također osiguravaju sredstva za projekte i na ovim područjima. Možemo vidjeti da kako su se unaprijedili životni radni uvjeti u radnom, kako bi se unaprijedili životni radni uvjeti u ruralnom području, potpore su išle i u smjeru lokalne samouprave, pa tako se financira i izgradnja i opremanje 57 dječjih vrtića, 30 vatrogasnih domova i sl. Evo, danas dobivamo ponovno informaciju da se povećavaju raspoloživa sredstva za sufinanciranje projekata iz sektora dječjih vrtića u okviru operacije 741. Ovom izmjenom povećan je ukupan iznos raspoloživih sredstava javne potpore sa milijardu kn, na ukupnu milijardu i 362 milijuna. A svrha je povećanje raspoloživih sredstava u natječaju za projekte sektora dječjih vrtića sa 500 milijuna na 862 milijuna kn. Vjerujem da kako se radi o izgradnji vrtića u naseljima ispod 5 tisuća st. da su tu pojedini također općine i gradovi iz brdsko planinskog područja obuhvaćeni. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj IDS-a, PGS-a i LRI-a, a oprostite, zaboravio sam da ste podijelili vrijeme, ovaj, pa da kolega Lončar ima ostatak vremena, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Ovim konačnim zakonom o potpomognutim područjima, kao politikom regularnog razvoja uređuje se upravljanje razvoja područja što bi trebalo biti i preduvjet i njihov gospodarskom razvoju u skladu jačanja konkurentnosti. Jedinice regionalne i lokalne samouprave trebale bi osigurati pretpostavke sve radi razvojnih potencijala na potpomognutim područjima kroz niz mjera povezivanja lokalnih regionalnih potreba, u kojima treba uključiti kohezijsku politiku, ravnomjerni i održiv razvoj jedinice lokalne samouprave, s naglaskom poticaj na suradnju iz programa investicijskih fondova, europskog i infrastrukturnih investicija i državnih potpora. Sadašnji regularni razvoj agencije koja djeluje na prostoru sadašnjih županija, trebaju u suradnji s jedinice lokalne samouprave, sudjelovati u pripremi i provedbi mjera za jačanje kapaciteta i novih projekata, kako bi se stvorilo učinkovito korištenje sredstava za jedinice lokalnih uprava. Sami nositelji razvoja na potpomognutim područjima, dužni su posebno voditi brigu oko socijalnih, gospodarskih, demografskih, stambenih i drugih mjera, koje donose razvojne novine, nove gospodarske politike i novih gospodarskih kretanja s ciljem kretanja da općine i gradovi u cilju povrataka stanovništva te njihovih na njihova područja. Zašto je ovo sve važno pokrenuti i promijeniti isključivo, zbog sadašnjeg stanja koji nije dobar i koji svakako treba nadopuniti ili mijenjati. Da bi se sve ovo u što skorije vrijeme promijenilo, potrebno je učiniti slijedeće, povezivanje lokalnih, regionalnih razvojnih potreba s mjerama i programa te ciljevima kohezijske politike, drugo potpora u potpomognutim područjima za povećanje i optimalno korištenje vlastitog razvojnog potencijala, treće odgovarajuće mjere za ravnomjeran održiv razvoj jedinice lokalne područne, regionalne samouprave na potpomognutim područjima, 4 poticanje programa integralnih teritorijalnih ulaganja potpomognutim područjima, 5 zadržavanje, povratak i poticanje naseljavanje stanovnika na pomognute područja, 6 stručnu financijsku pomoć za pripremu razvojnih projekata na potpomoganim područja, za čiju provedbu se planiraju koristiti sredstva iz europskih strukturnih investicija, fondova i drugih izvora. Na kraju jedna moja molba ministrici, kad je u pitanju Zakon o regionalnom razvoju, a odnosi se na indeksaciju, jesam za da se svima onima kojim je pomoć potrebita i da ali u dijelu općina i gradova gdje je indeksacija zaustavila dalji razvoj u manjem opsegu vas molim da pokušamo nać analizom novo stanje kako polučiti …/nerazumljivo/… Klub HDZ-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Evo sad će onda u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a govoriti poštovani zastupnik Tulio Demetlika, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, uvažena ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Prije nego što se osvrnem na sam konačni prijedlog ovog zakona želim reći par vrlo bitnih činjenica o statusu brdsko-planinskog područja te problemima s kojima se ta područja nose. Brdsko-planinska područja u pravilu obuhvaćaju dijelove RH koji su zbog svoje zemljopisne pozicije ili geomorfoloških i klimatskih karakteristika u naravi područja s otežanim uvjetima života. Zbog kojih je stanovništvo često priliku za boljim životom tražilo u drugim za život povoljnijim sredinama. Također, treba podsjetiti da su u tim jedinicama lokalne samouprave prosječne plaće uglavnom manje od državnog prosjeka. Zakon o brdsko-planinskim područjima iz 2002. godine stvori je za mnoge takve općine i gradove priliku da se povećanim udjelom u rasporedu poreza na dohodak, a kratko vrijeme i poreza na dobit mogućnost da barem djelomično uhvate korak razvoja s ostalim jedinicama lokalne samouprave koji su imali bolji geomorfološki položaj od njih što je određeni dio njih i učinio. No bez obzira što su mnoga područja značajno unaprijedila svoju komunalnu infrastrukturu i društveni standard, sva financijska sredstava koju su ti gradovi i općine dobivale nekima nije bio dostatan da poprave svoju demografsku sliku i da zadrže stanovništvo na svom području. I umjesto potpora koje su ostvarivali većina općina i gradova sa statusom brdsko-planinskog područja dobilo je visoke indekse razvijenosti i time prepreku daljnjem razvoju, jer se u velikom broju natječaja koje raspisuju ministarstva indeks navodi kao ograničavajući ili čak isključujući faktor za kandidiranje projekata. Država u iduće tri godine za programe potpora brdsko-planinskih područja predviđa osigurati 40 miliona kuna. A samo troškovi zimske službe na području Gorskog kotara prošle su zime premašile taj iznos. To nikako ne mogu biti sredstva koja će bilo što promijeniti na bolje i jasno je da predstavljaju samo kozmetički zahvat. Da podsjetim 45 gradova i općina po zakonu iz 2002. godine ukupno su izgubili 120 milijuna kuna svake godine, a sada se taj gubitak pokušava nadoknaditi sa četverostruko manjim iznosom. Osim toga ovim zakonom će biti obuhvaćeno 85 gradova i općina koji će dijeliti 40 miliona kuna, a to je u prosjeku nekih 470.000 kuna. I sad se postavlja pitanje kako ćemo ovim sredinama pridonijeti razvoju ovih krajeva? Kao što sam i reko i kada se raspravljalo u prvom čitanju nisam baš siguran da će ovakav zakon donijeti promjene na bolje. Prvenstveno zato jer je i ovakav prijedlog zakona suviše općenit, neodređen i nema nikakvu konkretnu mjeru te je već sada vidljivo da će se sve svesti na podzakonske akte koje donosi Vlada ili resorno ministarstvo što će ponovo onemogućiti dugoročno planiranje razvoja. Danas, sredinom prosinca kada je većina jedinica lokalnih samouprava donijela ili je pred donošenjem proračuna za narednu godinu, ti krajevi ne znaju kakvu će korist od tog zakona imati nakon što on stupi na snagu. Nažalost ovo nije prvi put, ovo je već 5 godina kako te jedinice lokalne samouprave do zadnjeg dana zasjedanja sabora strepe za svoje prihode. Cilj ovoga zakona je prema predlagatelju, pridonijeti razvoju brdsko-planinskih područja, no primijetit ću da u svakom dosadašnjem rješenju zakonskog teksta koji je doživio čak 7 izmjena i dopuna svaka od njih značila je manja prva i ukidanje financijskih sredstava iako je cilj svih tih izmjena bio gospodarski i svekoliki razvoj. Ako osnovni tekst dosadašnjeg zakona sa značajno većim povlasticama nije uspio ostvariti ciljeve koje i ovaj konačni prijedlog zakonski sadrži teško je vjerovati da nakon donošenja ovog Zakona o brdsko-planinskog područja život u tim krajevima ima šanse za razvoj. Zanimljivo je to da u članku 7. stavku 9. određeno da će Vlada RH na prijedlog ministarstva nadležnog za regionalni razvoj donijeti odluku o obuhvatu i razvrstavanju jedinica lokalne samouprave koje stječu status brdsko-planinskog područja. Zar nije, najmanje reći neuobičajeno da se donosi zakon, a da ne znamo na koga će se on primjenjivati. U prijašnjem zakonu općine i gradovi koji su imali taj status bile su taksativno navedene, pa je i uz ovaj zakon trebalo stajati popis onih gradova i općina na koje će se taj zakon primjenjivati. Također se moram osvrnuti na članak 16. ovog konačnog prijedloga u kojem je određeno da će se program razvoja brdsko-planinskih područja zakona izraditi za razdoblje od 4 godine. Iako je prvi Zakon o brdsko-planinskom području stupio na snagu još davne 2002. godine te također definirao izradu programa razvoja brdsko-planinskog područja on nikad nije donesen. U ime kluba moram reći da se duboko nadamo da će nakon ovog zakona program napokon nakon 16 godina biti i donesen. Želim vjerovati da nam ne slijedi stara dobro poznata hrvatska priča, da se izglasa zakon, a onda da konkretni program bez kojeg ništa nije moguće da i dalje čekamo. Naš klub je više puta naglasio da nema nikakvog učinka ni smisla donositi zakon koji nije jasan, nedvosmislen i provediv no ne znam zašto se to uporno čini. Uz to zakonom treba obvezati i tvrtke u državnom vlasništvu kao što su Hrvatske vode, HEP i Hrvatske šume da putem svoji programa također definiraju mjere potpora tim krajevima na način koji su to uradile Hrvatske ceste. Mi danas imamo slučaj da se te tvrtke maćehinski ponašanju prema krajevima od kojih imaju jako velike prihode i korist a tim krajevima ne stavljaju gotovo ništa osim stečenih prometnica i otežane uvjete za život. Da zaključim od ovog zakona smo očekivali puno više a nadam se da vrijeme neće pokazati da smo dobili premalo. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti poštovani zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, suradnicama. Naime, prvi Zakon o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju koji je čisto jedan administrativni zahvat podržati ćemo a ova dva zakona brdsko planinsko i potpomognuta područja objediniti ću temu i raspravljati ću o oba. Naime, vratio bih se u period 2002., odnosno funkcijski kada je počeo se provoditi 2003. godine zašto je donesen. Tada su uočeni određeni problemi koji su i danas jednako tako aktualni ali ono što je po meni nije moguće prihvatiti nama u Klubu HNS-a što niti jedno ministarstvo, ni jedna Vlada do tada, do danas nisu napravili jednu kvalitetniju analizu učinaka postojećeg zakona koji je do sada važio. Ovaj zakon ćemo donijeti. Naime, zašto, ovim prijašnjim zakonom brdsko planinska područja, potpomognuta područja, tu su i sami građani i lokalne samouprave imali su određene benefite i isto tako i određeni gospodarstvenici koji su imali određene benefite što se tiče poreznih davanja. Postavlja se pitanje u kolikoj mjeri i na koji način su te mjere koje su bile propisane prijašnjim zakonom polučile efekte, odnosno kakvu su učinci toga zakona. Vjerujem kada bi imali jednu takvu analizu i koja bi bila predočena ovdje u Saboru da bi onda mogli i razumjeti i donošenje ovoga zakona i način metodološki na koji je on donesen. Naime da se zaključiti iz obrazloženja i to sam uvodno naglasio bio i u prvom čitanju da učinci provedbe zakona od 2002. do zaključno sa današnjim datumom nisu dali željene efekte nego upravo suprotno. Nismo riješili niti komunalnu infrastrukturu, nismo riješili nova radna mjesta, nismo riješili demografske probleme. U nekoj mjeri, vjerujem da se i pojedinim jedinicama da se poboljšalo, ali generalno gledajući mislim da učinci nisu oni zadovoljavajući koje smo očekivali i koje j nužno očekivati donošenjem jednog takvog zakona i provedbom jednog takvog zakona. Naime, nedostao je po nama u HNS-u jedan strateški pristup. Mišljenja smo da ovaj zakon gledam kao jednu međufazu nečega što će trebati biti kao prethodnica jednom kvalitetnom strateški promišljenom zakonu koji neće robovati administrativnim metodama nego upravo koji će se više fokusirati što treba dražva učiniti za više od dvije trećine svojega područja kako unaprijediti život na tim područjima, olakšati građanima život, spriječiti, odnosno zaustaviti negativne demografske trendove i potaknuti razvoj gospodarstva i ostanak a po mogućnosti i naseljavanje tih područja. Naime, kada se pogleda na geografsku kartu o kojim područjima se radi tada vidimo da upravo ti negativni trendovi koji i prethodni i ovaj novi zakon žele na neki način zaustaviti ne datiraju unatrag od prije '90,-te davnih godina. Znači od '50.-tih, '60.-tih, '70.-tih godina. Na tim područjima o kojima govorimo sada isti takvi negativni trendovi su se dešavali. Tako da ne mogu kriviti ni jednu dosadašnju Vladu što se toga tiče ali što se tiče pristupa rješavanju problema, mislim da iako je bila dobra namjera da nismo uspjeli polučiti ove očekivane rezultate. Što je život u brdsko planinskom području? U je bilo spominjano puno snijega, pa snijeg pada i u kontinentu, osim što ga u brdsko planinskom možda ima 20, 30% više gledajući i možda učestalije pada. Kolegice i kolege, prošle godine je donesen Zakon o fiskalnom izravnanju, gdje svim jedinicama lokalne samouprave i gradovima i općinama koje su ispod prosjeka, ispod referentne vrijednosti iz državnog proračuna dodjeljuju se sredstva. Svima su otvorene mogućnosti kandidiranja na europske novce, za određene programe koji se temeljem operativnih programa koji su definirani davno prije ove Vlade, prethodnih Vlada još u vazi pretpristupnih pregovora koje su odredbe dale određena ograničenja i određeni okvir. Slažem se da se sa gradnjom nogostupa javne rasvjete neće riješiti problem ali i to je nužno. Tamo gdje nema. Ključno cesta, voda struja, dostupnost javnim institucijama od predškolskih, školskih, od zdravstvenih. Da li treba pomoći, ne znam, u Gorskom kotaru gdje je snijeg 30% veći, dali samo onih 30% jer nemojmo raditi nepravdu pokušajući ispravljati nepravdu negdje drugdje. Činjenica je da gledajući metodološki ovaj zakon, ne možemo ne prihvatiti i ono što se može zaključiti da je rasprava svih nas ovdje u Saboru više usmjerena na mjere i programe koje mi kroz raspravu o zakonu predlažemo što bi trebalo ministarstvo napraviti. Gledajući članak 7. točka 3. za utvrđivanje obuhvata, znači bit će multikriterijalna metoda, geomorfološki, klimatski, demografski, infrastrukturni kriterij. Tome ne možemo ništa zamjeriti. Kad se propisuje, znači tu je indeksacija, bodovanje, moramo od negdje crtu podvuć iznad koje jesi potpomognuo područje, ispod kojega nisi. Mjere, e to je sad ono što svi mi očekujemo da će pisati u ovom zakonu međutim ja si postavljam pitanje i mi u HNS-u, da li sa sigurnošću ovog trenutka sada Vlada zna odnosno vi ministrice i vaš tim, koje mjere bi se mogle propisati u zakonu načelno osim onih koje ste ovdje propisali? Demografske, gospodarske, fiskalne, socijalne, mjere jačanja administrativnih kapaciteta itd. Tko može tome nešto prigovoriti? Mislim da nitko. Članak 20. u državnom proračunu mene ne brine koliko je sredstava jer to uopće nije problem, ja ga ne vidim, dal+ je 30, 40, 150 milijuna, 300 milijarda, ja pitam za što? Ja pitam za što, za koje su to mjere, koji su to projekti, koji su to programi koji će pad od demografskih mjera, od zaostajanja u razvoju da će dati određene učinke pozitivne? Ja vjerujem da razmišljamo isto, nije problem novac, ne bi novac smio bit problem ali očito je problem koji iščitavam iz ovih mjera koje ste ovdje naveli a ja bi apostrofirao pogotovo pripremu projektne i tehničke dokumentacije, poticanje konkurentnosti rasta poduzetništva i isto tako administrativna podrška što smatram da je ključno i što je najveći nedostatak i najveći problem na tim područjima, što mnoge lokalne samouprave svaka za sebe ima neki strateški plan razvoja ali očito nisu detektirani problemi, pitanje je da li je napravljena kvalitetna SWOT analiza, SWOT analiza na razini županije za ta potpomognuta područja koja su u tom obuhvatu, da bi lokalna samouprava znala što treba raditi. S time ne želim niti uvrijediti niti podcijeniti lokalne čelnike, ali očito to proizlazi upravo iz toga što očito na lokalnoj razini se u dovoljnoj mjeri nije studiozno pristupilo tome da se uloženi novac, uloženi dobiven, ne feasibility jer tu nema fizibilnosti u tome ali ako smo napravili vrtić, nužan, naravno da kad nije potpomognuto područje da nije čelnik lokalne samouprave gledat će da li mu je to isplativo i u koliko mjeri, ne da zaradi, ne može tu zaraditi, nije cilj zaraditi ali da li se za desetoro djece isplati raditi vrtić gdje je hladni pogon nekoliko puta skuplji nego onaj što je trošak boravka djece ili će možda sufinancirati ovisno o udaljenosti putovanja te djece, prijevoz djece u neki susjedni vrtić ili će u dogovoru sa više sredina lokalnih, ajmo zajednički investirati, napraviti pa potaknuti čak i privatnog investitora, osigurati mu logistiku, potporu pa čak i u cilju osiguranja zemljišta kompletne komunalne infrastrukture da se to napravi. Naime zašto, pitanje je održivosti ovih projekata koji se kandidiraju, koji će vaše ministarstvo valorizirati jer bilo je rečeno, evo kolega Pranić je kazao istinu, tu se mogu definitivno s njime složiti zato što je to hrvatska istina na tim područjima. Napravi vrtić, ja kažem da je najjeftinije napraviti infrastrukturu, njegovo trošak održavanja, lokalni proračun, pitanje tko to može izdržati. Neodrživo a moramo ga napraviti. U tim mjerama ministrice, zato ovo što govorim, što svi manje-više govorimo, to su one mjere i programi i zato kažem da nema elemenat da ne podržimo taj zakon ali i što sam kazao i na odboru i u prvom čitanju, nedostaje nam jedna kvalitetna analiza stanja i vama isto tako jer vi bez te jedne kvalitetne analize, bojim se da programi koje ćete donijet, ne znam u kolikoj mjeri, jedna stvar je raspodjela po stavkama sredstava iz ovih, onih fondova koliko će se iz kojeg fonda kanalizirati za koju mjeru, međutim tu se ne treba mučiti sa time dal' će ići iz fonda, dal' će ići iz onog fonda nego upravo suprotno. Program mjera donosite za 4 g., ok, ja bi bio zadovoljniji da je minimalno na 10, da je minimalno za 4 g. mjerenje učinaka provedbe toga, bojim se da ćemo bit svi skupa razočarani, bojim se jer vo što je problem detektiranja na tim područjima, to se ne može riješiti za 4 g. jer je problem nastajao desetljećima. Desetljećima. Nadalje, činjenica je da kakav god zakon donijeli, milijardu sredstava, mi neke negativne trendove naprosto nećemo moći riješiti. Nećemo moći riješiti. Zašto? Konkretno, razvoj gospodarstva, apsolutno. Nitko nije više uložio na lokalnoj razini i uskratio svojim građanima i neke druge projekte i društvene namjene i komunalne, nego sjever Hrvatske ulažući u komunalnu infrastrukturu, u, pardon, da bi se potaknulo gospodarsku infrastrukturu. Sada nam se tek vraća. Preko 10 godina je prošlo. Nova radna mjesta, stopa nezaposlenosti 3%, mi smo, naša industrija je u toj fazi da tražimo uvoz radne snage. Jeste, jedan broj naših firmi je otišao van radit, za poslom, ali nisu iselili. S time da su 75% plaće na sjeveru Hrvatske 75% prosjeka RH, ali ljudi ne odlaze. Imate jednu sredinu. Nije brdsko-planinsko, druga je. I što se dešava? U tom brdsko-planinskoj općini ili gradu poduzetnik je po bivšem zakonu registrirao tvrtku, znate di je radio tvornicu? U onoj sredini koja nije brdsko-planinska. Što smo s time dobili? Ništa. Imao bi još puno toga za reći, primjera. Ono što mi se dopada, a vidim da je preneseno iz Zakona o otocima i pohvalio sam Zakon o otocima u prvom čitanju i sugerirao sam da se napravi i Zakon o brdsko-planinskom i potpomognutim područjima, po modelu Zakona o otocima. Tamo su konkretne mjere propisane koje jesu i taj je Zakon o otocima, a pogotovo to vidimo ovdje u Saboru kad se raspravlja o izvješću provedbe Zakona o otocima, kad se vide učinci, vidimo pozitivne trendove i rezultate. Naravno, svi ćemo se složiti da otoci prvenstveno kao gospodarska djelatnost je turizam, iako kao sezonski, sezonska grana, ali daje vrhunske rezultate i to je jedan od razloga. Na kontinentu, turizam je, praktički nije niti t od turizma uspoređujući sa onim potencijalima kojima je. Vi ste tu naveli, također da je nužno utvrditi potencijale na tim područjima. To je isto jedan propust, ne vaš, to je propust prethodnog zakona, prethodnih vlada, što nisu imali jedan daleko kvalitetniji pristup. Postoje potencijali, da. Gorski kotar – šuma, Banovina – šuma, Vrgorac – jagode. Dakle, postoji potencijal. E sad, na vama je, kompletno na Vladi, da nađe modalitete kako, ako ima, ja se baš ne razumijem previše u jagode, kolega Praniću, ali vi ćete mi sugerirati. Što znači hektar jagoda? Održivo za proizvodnju? Ja znam što znači da bi mogao živjeti od šume, koliko minimalno hektara šume moraš imat. Prag rentabilnosti minimalno 150 hektara. Plus da doma još imaš, proizvodiš hranu za svoje potrebe, kao što su OPG-i, recimo ili nešto slično. A za jagode ne znam. Ali, zato je tu i Ministarstvo poljoprivrede, znači sinergija kompletne Vlade treba biti da se na neki način u te programe neovisno čija je nadležnost, nije dobro da se program koncipira samo iz jednoga resora jer se time neće polučiti rezultati. Slavonija. Najveći broj općina je iz Slavonije potpomognuta područja. Nekada je bio maksimum 10 hektara. Bio je svagdje. U bivšoj državi. Što danas na 10 hektara možete napraviti? Ne možete živjet od toga, ništa. Znači nije čudo da su se ljudi raseljavali i danas se iseljavaju iz Slavonije. Treba ti minimalno, ne znam, 100, 200 hektara, 300 hektara, tehnologija je svoje učinila. Što manje ljudskog rada, zakon velikih brojeva, naprosto, to su oni parametri koji su važni. I koje moramo uvažavati i koji na neki način su i razlog jer nema više motike, pluga i konja. Toga moramo biti svjesni. I ne treba se čuditi onda da ljudi odlaze jer nemaju što raditi. Jednako tako, u bivšoj državi, što je isto tako posljedica, sa sela idemo stvarati proletarijat. Pa u ono doba, potpuno razumljivo. Grupiralo se, koncentriralo se u određena naselja. Gradila je država tvornice koje nisu bile održive ekonomski. I Naravno, što se desilo u pretvorbi i privatizaciji, osim izuzevši one i negativne posljedice koje su bile, da li je bilo kriminala, to nek se netko drugi bavi sa time, naprosto prema principima tržišnog gospodarstva, to neodrživo. To se zatvara. A nije se mogla napraviti jer država ne može graditi, supstituirati, kao što je to prije mogla, da gradi neku novu tvornicu, tržišno gospodarstvo ne ide. Ali smo mogli i trebali smo i od države se očekuje da na neki način to ipak supstituira ili da pomogne temeljem ovoga zakona. Praćenje i izvješćivanje, apsolutno da. I da zaključim, klub HNS-a, kada imate u postotnom, kada prevagne više pluseva nego minuseva, koji u načelu nisu minusi da nešto ne valja, ali da je moglo biti sadržajnije, bolje, više, ne vašom krivnjom nego krivnjom prethodnika koji nisu ostavili kompletne analize temeljem kojih bi se mogao napraviti jedan sadržajniji, kvalitetniji, precizniji zakon, mi ćemo taj zakon podržati. Jednako tako, vjerujem da programe koje ćete predložiti u Vladi je ono što su kolege, kao i kolegice kazali, ti programi moraju biti integralnog pristupa, integralnog načina. Ne samo iz jednog resora, nego kompletan, kompletna i država i lokalna i regionalna država i vjerujem da će se zaustaviti negativni trend. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a, vrijeme će podijeliti poštovani zastupnici Mateljan Jovanović, prvo poštovani zastupnik Damir Mateljan.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Uvaženi gđa. ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Evo nam set zakona koji se odnosi na regionalni razvoj. Uz zakon o otocima, koji je kao najoperativniji, najživotniji, od ovih zakona već usvojen, tu su pred nama zakonski prijedlozi o drugom čitanju Zakona o brdsko planinskom područja, Zakona o potpomognutim područjima, izmjene i dopune Zakona o regionalnom razvoju. Zakonskom okvirom koji je vlada predlagala, a sabor usvajao, ništa se nažalost, dramatično novo, ali nažalost, niti dramatično bolje, nije dogodilo za razvoj brdsko planinskih područja, nit i potpomognutih područja, niti regionalnog razvoja općenito. Jedna konstanta koja je ostala je Zakon o otocima, dobar zakon, gdje otoci zapravo i dalje imaju najviše beneficije, najkvalitetniji su, podržani iz državnoga proračuna. Mi naravno iz Klub SDP-a nismo … [[Govornik se ne razumije.]] na zakonski okvir kojeg imaju otoci, naprotiv, mi smo u konačnici glasali za taj zakonski prijedlog, ali ono o čemu smo se nadali, što smo željeli, je to da i brdsko planinska i potpomognuta područja imaju isti tretman, tj. dakle, da se na jednako konkretan način predlaže mjere i programi i da se za njih osiguraju financijska sredstva te da se prate provedbe učinka toga zakona. Nadali smo se da će biti to na jednak način tretirano kao Zakon o otocima, međutim, nažalost to nije tako. Od početka ove g. provođenjem novog Zakon o financiranju jedinice lokalne samouprave, možemo zapravo reći da u Hrvatskoj ne postoji politika regionalnog razvoja, onda, da ne postoji ona politika regionalnog razvoja koja bi činila razliku poreznih dobicima za proračun jedinice lokalne samouprave s obzirom na njihovu razvijanost. Indeks razvijenost, novi indeks razvijenost, koji je zamijenio dotadašnji mrski indeks razvijenosti, postoji jednako brzak. Za ovaj prvi indeks razvijenost, krivila se vlada SDP-a, za ovaj drugi indeks razvijenost, krivi se nova vlada, premda su i jedan i drugi donijele vlade HDZ-a. Dakle, taj famozni indeks razvijenosti, koji bi, kakav god da je, trebao biti ključ za prvo definiranje potpomognutim područjima, a onda i za konkretne financijske alate za pomoć tim područjima, jednostavno od uključivanje tog zakona od početka ove g. prestaje biti kriterij dodjele proračunskih sredstava iz proračuna, odnosno, pomoći iz proračuna RH. Tim zakonom financiranja jedinice lokalne samouprave, veže se isključivo na prihod od jednog poreza, a to je porez na dohodak. Bez obzira na indeks razvijenosti, taj udio za sve udio za sve jedinice lokalne samouprave, iznosi 60%. Stoga je pomalo manipulativno od strane prije svega Ministarstva financija, ali i Ministarstva regionalnog razvoja, kada se u javnosti komunicira sa javnošću i sa jedinice lokalne samouprave, kako je cijeli porez na dohodak preusmjeren na općine gradove, što u naravno nije točno, jer dakle, do donošenja tog zakona, brdsko planinska područja, odnosno, potpomognuta područja imala su udio poreza na dohodak od 88%, sada je on za 28% smanjen, a ovih 60% se dijeli na … [[Govornik se ne razumije.]] % na općine i gradove, 17% županijama, 6% na decentralizirane funkcije i 17% na fiskalno izravnanje. Ministarstvo financija, voli se pohvaliti kako je novim Zakonom o financiranju jedinice lokalne samouprave u dijelu koji se odnosi na izravnanje riješila taj dio problema, ona je to riješila kratkoročno, ali dugoročno svakako nije. Tendencija je a to pokazuje i ove polureforme o porezu koja je donijela ova Vlada, da se porez na rad sve manje oporezuje, da je porez na dohodak će biti sve manji i time proračun jedinica lokalne samouprave biti naravno također sve manji. Zakon o brdsko planinskim područjima i Zakon o potpomoganim područjima, vrijede onoliko koliko je za njih osigurano sredstva u proračunu. To je za Zakon o brdsko planinskim područjima, odnosno, za brdsko planinska područja osigurano je 40 milijuna kn, za potpomognuta područja 80 milijuna kn. Dakle, za 2/3 Hrvatske, za najveći dio teritorija RH, od 145 milijardi kn, ukupno je ovo ministarstvo za ta područja osigurano 120 milijuna kn. Nažalost, ovi zakoni ne mogu biti bolji, oni su možda i najbolji što mogu biti u ovom trenutku, zbog čega? Iz tog razloga što vlada nije učinila ono što je najbitnije, a to nije provela strukturnu reformu lokalne samouprave, odnosno, nije krenula okrupnjavanje jedinice lokalne samouprave, jačanje njihovih fiskalnih i drugih kapaciteta. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o regionalnom razvoju RH, vezan je uz zaključak vlade iz kolovoza ove g. kojim je prihvaćen prijedlog smanjivanje agencija, zavoda, fondova, instituta, zaklada, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Razlog zbog kojeg je vlada prihvatila ovakav zaključak, vjerojatno ne vidim drugi razlog zbog koga bi to bilo, nego smanjivanje, odnosno, racionalizacija u svrhu povećanja učinkovitosti tijela javne uprave, odnosno, države općenito. I naravno da nitko, politički racionalan, nitko politički dobronamjeran, ne može biti protiv toga da se istovremeno smanji kapaciteti neke institucije, a istovremeno se pojačava njihova učinkovitost, odnosno, njihova pristupačnost. Ali iz ovog prijedloga zakona, barem meni nije vidljivo, nisu vidljivi detalji na koji će način agencija, odnosno, njihovi zaposlenici, njihov okvir poslova biti inkorporiran u Ministarstvu, nisu vidljivi alati kojim bi se ostvario cilj, kojeg si je predlagatelj sam zadao, a to je racionalizacija sustava i njegova veća učinkovitost. A pod većom učinkovitošću, svakako smatram jačanje prije svega kapaciteta tamo gdje su oni najpotrebniji a to su oni u segmentu pripreme provođenje i realizacije EU projekta. Međutim, više od tih nedostataka brine me intencija koje ima dakle, ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o regionalnom razvoju, ako što je imao i to onaj prije njega, naime, i ovim i prošlim izmjenama daju se puno veće ovlasti, odnosno, prvo se uvodi uopće termin regionalni koordinator onda se tom regionalnom koordinatoru daju poprilično velike ovlasti. To su zapravo regionalne županijske razvojne agencije koje su prvo bile javne ustanove, onda su dakle postale dionička društva i sada temeljem opet ovog zakona postaju javne ustanove. Toliko o konzistentnosti dakle ove politike u smislu jačanja kapaciteta županija. Upozoravali smo tada i to ne samo mi iz oporbe zapravo ovakav prijedlog jačanja prije svega županijskih institucija neće dovesti do učinkovitijeg sustava za pripremu povlačenja i realizaciju EU fondova već će dovesti nažalost do ne profesionalizacije, politizacije i dovesti će zapravo do onog termina koji se u Hrvatskoj stručno zove uhljebljavanje. Stoga bilo bi dobro provjeriti učinkovitost regionalnih koordinatora na način da se zapravo vidi koliki je to broj projekata kojeg su jedinice lokalne samouprave, dakle općine i gradovi proveli sami svojim kapacitetima, koje su to, koliki je to broj projekata koji su proveli putem outsourcinga odnosno privatnih konzultantskih kuća i koji je to broj projekata i količina povućenih sredstava, koji su to učinili kroz regionalne koordinatore i time biste zapravo dobili sliku o kojoj govorim da regionalni koordinatori nisu dovoljno kapacitirani za onu ulogu koju im daje ovaj zakon. Nadalje, dakle na kraju da dam kolegi Jovanoviću prostora, ono što me također, što me također smeta, odnosno što me čini nezadovoljnim i što me čini pesimističnim je to da najave koje su išle iz Vlade, odnosno u posljednjih nekoliko dana u medijima gdje se iz Ministarstva uprave nanovo govori o nekakvoj čudnoj reformi lokale samouprave gdje zapravo također sve ide na jačanje kapaciteta županija, na smanjivanje odnosno na određenu kvalifikaciju jedinica lokalne i područne, jedinica lokalne samouprave, općine i gradovi gdje oni imaju dakle 576 jedinica lokalne samouprave po 400 kriterija dijeli se na velike, male i pazite sa, na deprivirane, deprivirane općine i gradove. Prvi put kada sam to pročitao mislio sam na depresivne ili na deprimirane gradove i općine. Dakle ovaj put reformi je loš put, ovakav način formiranja novih, jakih satrapija nije dobar i umjesto toga što će ljudi i građani Hrvatske percipirati, do sada ju percipiraju kao državu šerifa, od sada će ju percipirati kao državu satrapa. Nažalost, nažalost dakle mislim da cijeli set ovih zakona o regionalnom razvoju nije na onoj razini koji bi uistinu dobio dobitak na prostoru koji je veći od dvije trećine RH i koji bi doslovce taj prostor učinio konkurentnim i spasio ono što se spasiti da. Jer neke stvari su nepovratno ... [[Govornik se ne razumije.]] , neki dijelovi Hrvatske su nepovratno prazni. Ovaj zakon je trebao omogućiti, dakle da onaj dio koji još živi da nastavi živjeti i dalje. Bojim se da ovakvim zakonskim prijedlozima se to nažalost neće dogoditi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nastaviti će poštovani zastupnik Željko Jovanović.
Hvala potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Nastavno na ovo što je rekao kolega Mateljan, mogu reći da kada je riječ o ovom paketu zakona ono posebno što bode oči kod Zakona o brdsko planinskom području da je on netransparentan, diskriminirajući i neambiciozan. Zašto ovakva ocjena? Prvo netransparentan je, jer obuhvat određuje Vlada i mi dan danas još uvijek ne znamo koje jedinice lokalne samouprave ulaze u brdsko planinsko područje. Na taj način se otvara prostor političkim manipulacijama što svakako nije dobro za jedan zakon koji donosimo u Hrvatskom saboru. Drugo, on je diskriminirajući. Zašto je diskriminirajući? Zato što izostavlja brojna naselja jer će u njegov obuhvat ući samo 85 jedinica lokalne samouprave za koje kako sam rekao uopće ne znamo koje su ali istovremeno ima barem dvostruko više jedinica lokalne samouprave koji u svom sastavu imaju brdska područja. Primjerice Krapinsko-zagorska županija ima 32 lokalne jedinice i nema ni jednu koja nema u svom sastavu u naselju u brdskim predjelima. Hoće li one ući sve u obuhvat brdsko planinskog područja iskrenu sumnjam. Hoće li taj status dobiti primjerice grad Jastrebarsko koji ima naselje na Pleševici na nadmorskoj visini već od 500 metara? Neće. To znači da će dobar dio stanovništva koji stvarno živi na brdsko planinskom prostoru ali ne i po prijedlogu Vlade RH biti zakinut za povlastice koje će proizlaziti iz Zakona o brdsko planinskom području i to će naravno stvoriti jal i razdor među građanima jer će neki biti izuzetno zakinuti u odnosu na druge samo zato jer njihovo selo recimo na jednom zagorskom bregu ni jedinici lokalne samouprave za koju je Vlada RH odredila da spada pod brdsko planinsko područje. A susjedno selo jest pošto je za tu drugu općinu ili grad kojem pripada Vlada odredila da je u brdsko planinskom području. To zaista se ne može dopustiti i smatram da se građani ne mogu diskriminirati na ovakav način jer nikakve razlike u nadmorskoj visini otežanim klimatskim uvjetima, stanju infrastrukture i svega ostalog što navodi zakon da je uvjet za određivanje obuhvata brdsko planinskog prostora nema. Treće, ovaj zakon je neambiciozan, bez konkretnih mjera, bez plana kako zadržati stanovništvo u brdskim predjelima. Dobili smo samo jedan prazni reciklirani okvir starog zakona i to što je apsurd nakon gotovo osmomjesečne procedure, savjetovanja, tematskih sjednica, drugog saborskog čitanja, svo vrijeme se upozoravalo na to još od prvog čitanja i ništa se apsolutno nije promijenilo osim praznih priča. O ne ambicioznosti dovoljno govori i iznos od 40 milijuna kuna koji ako rasporedimo na cjelokupno stanovništvo koje bi po našoj procjeni trebalo biti obuhvaćeno dolazimo do brojke koju sam rekao i uvodno u replici gospođi ministrici 100 kuna po stanovniku. Dakle 100 kuna je ono što država koja navodno želi zadržati ljude na tim područjima daje kao poticaj. Od tih 100 kuna trebali bi sagraditi i održavati infrastruktura, davati poticaj poljoprivredi i gospodarstvu, financirati demografske mjere. Po tome se vidi koliko je uistinu ovoj Vladi stalo do tih područja. Mi trebamo potpuno novi pristup brdsko planinskim područjima, strategiju razvoja poljoprivrede i turizma na tim područjima jer ovo što imamo pred sobom, voditi će, bez ikakve dileme, daljem iseljavanju, te eventualno kroz neke sitno političke motivirane odstupke učiniti da se ljudi osjećaju prevarenim. Dakle, čak ne znamo ni primijeniti dobra iskustva koja imamo kroz Zakon o otocima, neka ta rješenja iz Zakona o otocima, mogli smo primijeniti i ovom Zakonu, a ne znamo ni pročitati Zakone i dobre prakse npr. Slovenije ili Austrije koji su taj problem davno, davno riješili. Prema tome, ovaj cijeli zakonski paket pokazuje da je provedba reformi Vlade gospodina Plenkovića, njegovih ministara, svela se na prva slova te dvije riječi, na piar. Dakle, premijer i ministri prodaju građanima maglu svodeći brojne Zakone na popise lijepih želja, bez konkretnih alata, kako te Zakone provoditi u svakodnevnom životu i osigurati veću kvalitetu života građana RH u svim dijelovima naše države. Kada mladi i obrazovani čovjek koji npr. živi u Gorskom kotaru i razmišlja o odlasku iz RH, kaže, hajde daj donose neki novi Zakon u Saboru, da ga pročitam, možda ću u tom Zakonu naći bar nekakav razlog da ipak ostanem u Gorskom kotaru. On nakon što to pročita, ne da neće ostati, nego će se još brže početi pakirati i tražiti sreću negdje drugdje. Kao što sam već rekao danas, obzirom da smo u predblagdanskim danima, ovaj Zakon se zaista može usporediti sa poklonom zamotanim šarenim papirom i šarenom trakom, ali kada stanovnici Gorskoga kotara razmotre i taj šareni papir, vidjeti će da su opet prevareni, da je kutija prazna i da u njoj nema ničega. Koncept Zakona i o brdsko planinskom i o potpomognutim područjima svodi se na program razvoja i Podzakonske akte koje tek treba donijeti, a izostale su brojne konkretne mjere ključne za razvoj brdsko planinskih područja i u čl. 12. Zakona o brdsko planinskom područja i Zakona 14. o potpomognutim područjima gdje smatramo da bi trebalo jasno i bez ikakvih nedoumica navesti neke od mjera, kao što je pokrivanje troškova zimske službe i sanacije prometnica uzrokovanih klimatskim uvjetima, sanacija udarnih jama. U Gorskom kotaru konkretno, besplatnu cestarinu na auto cesti prema Zagrebu i Rijeci, kao poticaj mladim obiteljima da ostanu živjeti na području Gorskog kotara, subvencioniranje javnog prijevoza u cjelini. Posebno smatramo da je trebalo naglasiti izmjenu propisa vezano za izdvajanje zemljišta iz šumsko gospodarske osnove u dijelu reguliranja ili oslobađanja plaćanja iznosa naknada prilikom rješavanja imovinsko pravnih odnosa u Ministarstvu državne imovine, za lokalne jedinice sa statusom brdsko planinskog područja. Također osiguranje plaćanja pravične komunalne naknade za kapitalne nacionalne koridore i objekte na brdsko planinskom području, naftovode, plinovode, dalekovode, akumulacijska jezera. Puno govorimo o potrebi demografske obnove, pa prema tome, smatramo da se mora jasno navesti obveza sufinanciranja režijskih troškova i plaća nastavnika u osnovnim školama na brdsko planinskom području, uključujući i osnovne škole koje imaju manje od 5 učenika. Naravno, bez osiguranja i efikasne primarne zdravstvene zaštite na brdsko planinskim područjima, teško da možemo govoriti o ostanku ili povratku obitelji u Gorski kotar. U tu kategoriju spadaju osiguranje dostupnosti jaslica i vrtića na brdsko planinskim područjima. Vrlo je bitno osigurati i različite olakšice za poduzetnike na brdsko planinskom području kao što je umanjena stopa plaćanja poreza na dobit. Nešto je prihvaćeno od prvog čitanja, pozdravljamo to, barem jedna mala sitnica, ali značajna za sve stanovnike Gorskog kotara i brdsko planinskih područja, to je vraćanje Gorske iskaznice u Zakon, pri čemu smatramo da Gorsku iskaznicu, osim onih koji žive u brdsko planinskom području, trebaju imati i svi koji rade za poslodavce čije sjedište, a posebno ako se radi o deficitarnim zanimanjima, se nalazi u brdsko planinskom području jer to može tražiti jednog trenutka i povratak u brdsko planinsko područje. Međutim, ako sumiramo sve što smo rekli, ovaj Zakon, nažalost, neće biti put izlaska iz krize i zaostajanja brdsko planinskih područja. Ostaje se nadati da će provedbeni akti biti konkretniji, stoga pozivam ministricu da ukoliko ne prihvati naše brojne primjedbe, svakako u izradi tih programskih mjera konzultira i župana Primorsko goranske županije i načelnike i gradonačelnike koji dolaze iz Gorskog kotara, kako bi te mjere bile konkretnije i učinkovite, kao što je npr. Primorsko goranska županija osigurala 3 milijuna kuna za iduću godinu kao Fond za Gorski kotar, čime će se poticati poduzetničke programe i društvenu infrastrukturu 9 goranskih gradova i općina Primorsko goranske županije i to je način da se kriteriji utvrde kroz razgovor sa načelnicima i gradonačelnicima koji žive i rade u Gorskom kotaru. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći klub zastupnika, onaj SDSS-a, a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Boris Milošević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana ministrice sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Moja rasprava će biti, iako su tri točke objedinjene, prvenstveno fokusirana na Zakon o potpomognutim područjima. To je Zakon koji smo dugo čekali u mandatu ove Vlade, on je obećan u samom programu Vlade, predviđen je bio u prvoj godini, ali evo, druga godina je prošla, a Zakon je sad pred nama. Vrijeme dok smo čekali taj Zakon, neke stvari na područjima, na potpomognutim područjima su se, nažalost, pogoršale, prvenstveno zapravo demografska situacija i situacija na nekim područjima do te mjere pogoršana u proteklom razdoblju da ćemo morati uložiti goleme napore da to popravimo, ako to uopće bude moguće. Velika su očekivanja od ovog Zakona. Velika su očekivanja, to je pokazala rasprava i u prvom čitanju i u drugom čitanju, to je pokazala rasprava u raspravama pred saborskim Odborima. Da li će ta očekivanja biti ispunjena ako gledamo sam sadržaj zakona, onda on obeshrabruje da će ona biti ispunjena. Jer sam sadržaj zakona zapravo upućuje da ćemo morati samu provedbu da bi mogli ocijeniti da li će zakon biti uspješan, da li će ta očekivanja biti ispunjena. Ja sa svjestan da sam u ovoj sabornici upravo, u ovoj sabornici dakle u nekim raspravama podržao i pohvalio neke zakone koji su sadržavali konkretne mjere i konkretna rješenja. Nažalost u praksi se pokazalo da provedba šteti, da ministarstvo postaje usko grlo, da nedostaje sredstava za provedbu pojedinih mjera konkretnih koja su bila u tim zakonima. A zapravo najviše ovisi o novcu. Najviše i ovdje ovisi o novcu kolko će biti uložen u provedbu nekih mjera. Jer ako ne bude novca, neće se ni zakoni provoditi. Onaj zakon koji se ne provodi je protuustavan zakon, onaj zakon koji se ne provodi je neustavan. Kad je primjerice donošen zakon 2007. Zakon o područjima posebne državne skrbi, u obrazloženju zakona je stajalo da će za provedbu tada, tog zakona biti osigurano u 2009. primjerice 680 milijuna kuna, 680.580.000 kuna da budem precizniji. Kad gledamo ovaj zakon stvari su drugačije, ali ovaj zakon ima puno drugačiju financijsku komponentu koja nije usporediva s ovim zakonom koji sam sad naveo iz 2007., taj zakon je sadržavao i mjere stambenog zbrinjavanja, dakle konkretne mjere stambenog zbrinjavanja, dok ovdje recimo toga nema. Ovaj zakon predviđa sredstva samo iz ovog resora u okviru ministarstva i to 80 miliona kuna za razvoj općih mjera, za provedbu općih mjera i 15 miliona kuna za mjere za područja naseljena pripadnicima nacionalnih manjina, dakle još nekih 15 milijuna kuna, ukupno je financijska omotnica 95 milijuna kuna iz nadležnog dakle resora. Ono što se ne vidi a to su sredstva iz drugih resora, dakle drugi resori moraju osigurati sredstva za provedbu svojih godišnjih planova i to je ono što se ovdje ne vidi. Ja shvaćam da je to teško, zapravo možda i neizvedivo staviti u zakon ta sredstava, da je to zapravo i teško iz koordinirati ali upravo sad se u raspravi pokazuje, da mi zastupnici kad ta sredstva ne vidimo onda kritiziramo i kažemo mala su sredstva za provedbu. A upravo primjerice znači sredstva iz drugih resora se ne vide, pa recimo imamo i sredstva iz intervencijskih planova, dakle imamo sredstva iz lokalne samouprave, dakle nije istina da će bit samo 95 miliona kuna, bit će sredstava iz drugih resora, bit će sredstva iz proračuna lokalne samouprave, bit će sredstva iz intervencijskih planova, bit će sredstva iz fondova EU. A sredstava treba, ako pogledamo tablicu indeksa razvijenosti ona dovoljno govori o stanju lokalne samouprave. 304 jedinice su potpomognuta područja, 304 jedinice. Pa nije sve tako crno, imamo zadnjih godinu dana primjenu novog Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave koji je otklonio financijsku nesigurnost kod velikog broja jedinica lokalne samouprave. Nema više neizvjesnosti u financiranju jedinica lokalne samouprave što je bio veliki problem za neke općine prije samo godinu dana. Sad te općine imaju jedan drugi problem, sad oni ta sredstva koja imaju moraju kvalitetno utrošiti, moraju kvalitetno usmjeriti, moraju usmjeriti u kvalitetne programe za građane koji žive na tim područjima. Pitanje je da li neke od tih jedinica imaju kapaciteta ili moći. Svakako će im trebati vremena da usklade svoje mogućnosti sa sredstvima koja imaju na raspolaganju. Kao dodatnu vrijednost imamo intervencijske planove odnosno intervencijski plan koji je donesen za 5 gradova i 1 općinu, dakle 120 milijuna EUR-a iz Europskih fondova je osigurano za Beli Manastir, Dardu, Benkovac, Knin, Petrinju i Vukovar, navedeni gradovi su odabrani 2015. Odlukom o pilot područjima za provedbu programa integrirane fizičke gospodarske i socijalne regeneracije malih gradova na ratom pogođenim područjima. Sad treba radit da se ta područja prošire, da se odaberu neka druga područja koja će imati ovu mogućnost, ali istovremeno država pogotovo nadležno ministarstvo mora kontrolirat malo stvari. Mora vidjeti kako se taj novac troši, kako su raspoređeni kapaciteti, ako nema apsorpcije, ako nema projekata, ako nema utroška, onda ti planovi ostaju samo mrtvo slovo na papiru. Planovi za slijedeće, odnosno za buduće programsko razdoblje trebaju već sad biti rađeni, bilo bi dobro da što prije znamo i da što prije znaju ta područja koja će imati tu mogućnost, kako bi se mogli kvalitetno pripremiti za sljedeće programsko razdoblje. Što se tiče samog zakona, arhitektura samo prijedloga zakona ima svoj slijed. Ako polazimo, dakle polazimo dakle od ciljeva koji su nabrojani u članku broj 3. gdje se između ostalog …/nerazumljivo/… navode razvojni programi na područjima povijesno naseljeni pripadnicima nacionalnih manjina. Dakle, ti ciljevi iz članka 3. se ugrađuju u program, višegodišnji program koji donosi Vlada. Resori, svaki dakle resor na temelju tog osnovnog programa donosi odnosno izrađuje svoj godišnji plan kojeg donosi Ministarstvo regionalnoga razvoja. Cijeli taj proces koordinira resorno ministarstvo, mislim da je to težak posao, kompliciran da neće nimalo biti lagan. Al ono što bode oči je upravo ono što sam i na početku govorio, dakle pored dakle pored te arhitekture nemamo mesa, sve je ostavljeno za taj program i za godišnje planove koji su zapravo nekakvi operativni planovi na razini godine, na razini proračunske godine i onda kad samih konkretnih mjera u zakonu onda naravno da idu kritike. Stoga ćemo morati pričekati konkretnu provedbu zakona pogotovo donošenje tog višegodišnjeg programa i provedbu bar prve godine godišnjih planove kako bi mogli reći da li je zakon ispunio očekivanja, da li je zakon uspješan ili nije. Ja sad neću govoriti o druga dva zakona detaljno ali htio bi reći jednu činjenicu da sam bio na tematskom Odboru za lokalnu samoupravu gdje je bila tema upravo brdsko-planinsko područje gdje su gosti iz drugih nama susjednih država, govorili o svojim iskustvima, o svojim konkretnim rješenjima i svojim konkretnim mjerama i to su mjere bile dobre jer nama trebaju konkretne mjere jer mi imamo na terenu konkretne probleme. Uzmimo samo primjer županijske uprave za ceste koje ne mogu pojedine županijske uprave za ceste, ne mogu ispunjavati svoju osnovnu zakonsku zadaću da održavaju mrežu svojih cesta županijskih, nemaju dovoljno sredstava. To se mora riješiti. Dal' je to moralo pisati u ovom Zakonu o potpomognutim područjima? Ne piše to ali onda treba pisati u programu. Treba pisati u godišnjem planu. Neka piše u Zakonu o cestama ali neka piše i u godišnjem programu odnosno višegodišnjem programu ili godišnjem planu. Ministarstvo prometa mora naći načina da to riješi. Želim zapravo naglasiti da lokalna zajednica mora imati rješenja za svoje probleme, da mora imati i koristi od svojih bogatstava, od svojih prirodnih lokalnih resursa. Da mora imat korist od svojih šuma, da pilane koje rade na područjima općina, da imaju osigurana kubikaža za pilanje drva, da imaju korist od rijeka, jezera, da imaju prava, da imaju koristi od svojih poljoprivrednih površina. Nije dovoljno da imaju općine koristi primjerice samo od nacionalnog parka, udio nekakav u prodaji ulaznica ili nekakav financijski kolaž. Potrebno je da imamo mjere koje će poticati ili čak obavezivati nacionalni park da ima sa lokalnih OPG-ovima višegodišnje ugovore za otkup domaćih poljoprivrednih proizvoda. Da lokalni obrti imaju ugovore o prodaji autohtonih suvenira. Pa na kraju krajeva, i neka lokalna kulturno-umjetnička društva imaju ugovor ne znam o nastupanju, imaju nekakav kulturno-umjetnički program, kalendar nastupanja kojim će se razvijati kulturna ponuda nekog mjesta jer to sve zapravo podupire i financira nacionalni park i svi će imati koristi. Takve stvari se nalaze u zakonima i drugih država, dakle nije to nešto što ne postoji u praksi jer potpomognuta područja vape za konkretnim mjerama koje sam naveo. Ako uzmemo u obzir odluku Vlade o financiranju projekata na područjima naseljenim pripadnicima nacionalnih manjina i tri programa koja su to pratila, odaziv je bio odličan i općina i OPG-ova i obrta. Teren je žedan konkretnih mjera koje ne smiju biti jednogodišnje, one moraju biti višegodišnje i stabilne jer samo na taj način ćemo postići cilj a to je ravnomjeran razvoj cijele RH. Ako to nije našlo mjesta u zakonu, u redu, ali onda treba pisati u programu, treba pisati u godišnjim planovima. Ono što me sad brine, što bi rekao je dakle rok za donošenje programa, on je predviđen u roku 90 dana od stupanja zakona na snagu, znači već ulazimo u 2019. g., kažem, mislim da je to dosta kompliciran postupak, ono što je sad tu možda dodatno otežavajuća okolnost je da donošenje godišnjih planova idu u roku od 90 dana od donošenja od proračuna. Proračun je već donesen, dakle tu se možda rokovi preklapaju onda će možda ministarstvo biti malo u vremenskoj stisci. Možda bi bilo idealno da se zapravo taj posao već pokrenuo pa da ne znam, u 1. mj. odnosno siječnju da se i višegodišnji program donese a odmah zatim i godišnji planovi resora koji bi provodili po prvi put te programe. Kolega Panenić je bio spomenuo izdvajanja područja naseljenih pripadnicima nacionalnih manjina, mislim da on nije dovoljno onda upućen u samu materiju, pogotovo u prava pripadnika nacionalnih manjina jer onda bi mogli postaviti pitanje a zašto primjerice, Beli Manastir, Darda, Vukovar, Petine, zašto imaju intervencijski plan i na raspolaganju 120 milijuna eura za svoje projekte? Je li to diskriminacijski prema nekim drugim područjima? Navođenje područja naseljenih manjinama u ovim zakonu je afirmativna mjera uklanjanja bar malo pažnje na tim područjima gdje su naseljeni pripadnici nacionalnih manjina. Imamo i drugih afirmativnih mjera, primjerice zastupljenost u zapošljavanju od koje je zapravo mizeran učinak. Zastupljenost u zapošljavanju pripadnika manjina, ona je ograničena samo na lokalnu i državnu upravu i taj postotak manjina pada umjesto da se bar održava ili povećava. Imamo i druge skupine koje imaju pravo prednosti ali oni imaju pravo prednosti na cijeli javni sektor, puno šira prava nego što imaju pripadnici manjina. Toliko o tome a još bi rekao zapravo kad gledamo prve četiri skupine potpomognutih područja po indeksu razvijenosti, dakle najnerazvijenije dijelove RH, tamo živi ukupno negdje četvrtina stanovništva RH, a živi preko 55% pripadnika srpske nacionalne manjine. Dakle, možemo vidjeti koji je to disparitet. Ako pogledamo, primjerice i stopu siromaštva, koja sad iznosi prema DZS-u 26,4% i prihode, ako uzmemo, primjerice Srbe ili Rome, pogotovo dakle, pripadnike srpske nacionalne manjine koji žive u kućanstvima s niskim dohotkom, njih je oko 2 i pol puta više, dva i pol puta je veći udio pripadnika srpske nacionalne manjine, od dakle, većinskog naroda. Dakle, imamo tu neke egzaktne pokazatelje koji pokazuju zapravo potrebu da se tim područjima pokaže pažnja, da država pokaže veću skrb afirmativnim mjerama koje nisu diskriminirajuće za nikoga. Na kraju, istaknuo bi činjenicu da je klub SDSS-a uložio dva amandmana i ja se nadam će resorno ministarstvo imati sluha da uvaži argumente za te amandmane. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Marija Puh.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo, ja bi se u svojoj raspravi najviše danas, iako imamo objedinjenu raspravu osvrnula na Zakon o brdsko-planinskim područjima. Naime, svi mi koji dolazimo iz županija i mjesta koja imaju brdsko-planinska područja, svi smo još uvijek pod traumom od 2013. godine koja se tada dogodila jedinicama lokalne samouprave kada su doslovce preko noći ostali bez 50% svojih prihoda koje su imale te jedinice lokalne samouprave. Dakle, svi projekti koji su već ranije bili dogovoreni, planirani proračuni koji su bili planirani jednostavno, preko noći, tadašnja Vlada je donijela određene izmjene tog zakona i ostali su bez tih sredstava. Zašto velim da svi mi imamo tu traumu? Zato jer sve te jedinice lokalne samouprave se još do danas nisu oporavile i ovo sada je tek prvi neki zakon koji pruža neku konkretnu podlogu koja im može pomoći. Ono što mi je jako drago, to je da, sjećam se kad je zakon bio u prvom čitanju imali smo svi jako puno primjedbi i doslovce u tom zakonu bila je samo su neka načela i gotovo nije bilo niti lijepih želja u tom zakonu. Razlika između prvog čitanja zakona i ovog sad drugog čitanja zakona je stvarno ogromna i vide se neke konture. Da li je to zadovoljavajuće i da li je to ono što bi trebalo biti, o tome bi mogli raspravljati, ali da je napravljen ogroman i velik pomak, to definitivno mogu potvrditi da je napravljen. Ono što je meni u prvom čitanju, što sam bila tražila i spomenula i drago mi je da se sad barem vide konture toga, a to je da nisu bile navedene apsolutno nikakve mjere odnosno apsolutno nikakav program koji je bio naveden za jedinice lokalne samouprave, eto, sad su one tu navedene. Znači, navedeno je da će se u državnom proračunu RH raditi na mjerama unaprjeđenjima komunalne i socijalne infrastrukture na brdsko-planinskim područjima, otklanjanju posljedica otežanih klimatskih uvjeta, pripremom projektne tehničke dokumentacije, pripremom infrastrukture, poticanju konkurentnosti i rasta poduzetništva i subvencija smještaja osoba deficitarnih zanimanja. Jedna od stvari koje sam ja isticala i u prvom čitanja, a nije stavljena pod ove mjere, ja još jednom molim predstavnike ministarstva da razmisle o tome, a to je da se stavi pod te mjere i sređivanje i usklađivanje katastara i zemljišnih knjiga. Razlog zbog kojeg mislim da bi to trebala biti jedna od mjera koja bi mogla pomoći brdsko-planinskim područjima je ta da većinom u tim područjima cijene zemljišta su iznimno male i kada ljudima treba za zemljište koje je vrijednosti recimo 2000 kn, treba 2500 kn da plate da mogu srediti katastar i svoje zemljišne knjige, ja vas uvjeravam da nitko to neće uraditi, a i sami proračunu jedinica lokanih samouprava nisu dovoljno veliki da bi se mogli sami pozabaviti time da riješe katastar i zemljišne knjige, pa vam ja još jednom molim da razmislite da i ta mjera možda uđe kao neka pomoć jedinicama lokalne samouprave, da i u Zagorju koje se specifično po malim parcelama, po rascjepkanosti, na neki način možemo krenuti okrupnjavati i za poslovne zove i za turističke projekte koji nas čekaju u budućnosti. Jako pohvalno mi je isto što smo u prvom čitanju spomenuli da nije dobro i da nije obuhvaćeno, a to je da sada imamo jasno natrag vraćenu gorsku iskaznicu i koja će omogućiti ljudima prava i povlastica da imaju pravo na povlašteni javni prijevoz za fizičke osobe. Znači, ja kad sam u prvom čitanju pričala o ovom zakonu, uvijek sam vodila paralelu sa zakonom o otocima, za kojeg smatram da je iznimno dobro napravljen i već godinama se primjenjuje, a to je da jednako je teško ljudima koji žive u brdsko-planinskim područjima, kao i onima koji žive na otocima jer na neki način i svi ovi naši bregi i planinska naselja su otoci i kao što se subvencionirao i imali su povlašteni javni prijevoz naši sugrađani koji žive na otocima kako bi mogli stići do bolnica u Splitu ili nekom drugom gradu, eto, sada konačno u zakonu imamo i stavljen povlašten javni prijevoz koji će omogućiti i mojim sugrađanima, da će na neki jeftiniji, možda lakši način doći do centra županije ili do bolnice kada im je nužno potrebno. Samim time što u svim tim područjima sve više i više dolazi do ukidanja autobusnih linija, jedan dobar dio moje županije čak nema uopće nikakvih poveznica sa glavnim gradom, nikakvih poveznica sa Gradom Zagrebom u kojem je bolnica. Tako da se nažalost, ljudi moraju snalaziti na razno razne načine, jer nemaju svi mogućnost da održavaju i da imaju kod sebe u dvorištu 2 auta koja bi mogla koristiti i za odlazak na posao i za sve druge stvari koje im trebaju. Već je ranije i tu spomenuto i na samom proračunu, kada smo ga donosili prije, ako se ne varam 2 tj. povećali smo stavku za brdsko planinska područja i to za 25 milijuna kn, u odnosu na ono što je bilo dostupno ove g. Tako da vjerujem da će to biti vidljivo, jer ako uzmeo multiplikator, koji će se desiti, sa sredstvima, koje će uložiti same jedinice lokalne samouprave, u projekte koje će raditi, vjerujem da će to imati nekog pomaka na trenu i da će se može puno više vidjeti. Isto tako pozdravljam i uvođenje hrvatskog gorskog proizvoda, hrvatski otočni proizvod se je pokazao kao nešto poprilično korisno i dobro brendirano, ja se nadam da će hrvatski gorski proizvod ići u tom smjeru. Iako smo još u biti jako daleko od izjednačavanja standarda u cijeloj RH, za sve jedinice lokalne samouprave iako se to je već do sada probalo uraditi izjednačavanje putem porezne reforme, nažalost, nisu sve jedinice lokalne samouprave, bile te sreće i nisu sve prošle jednako dobro, a najčešće u onima koje su malo lošije prošle su bile jedinice koje su bile sa brdsko planinskih područja. I ovo što sada donosimo ovim zakonom je tek jedna mala pomoć njima. Ja vjerujem da će se i taj zakon s vremenom još dograđivati i da će se neke stvari dodatne stavljati u njega. Kao određena neka polazna točka, mislim da je on u redu, makar, po meni nije dobro što u njemu nisu striktno navedene, kako bi ja rekla, imenom i prezimenom općine i gradovi koji spadaju u taj zakon. Možda ne bi bilo loše da se razmisli o tome, i kao što sam već rekla da se razmisli da jedna od mjera bude sređivanje katastra i zemljišnih knjiga. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se poštovanoj kolegici Mariji Puh, prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, kolegice i kolege kao što sam rekao, ovaj zakon, paket zakona o brdsko planinskom području, poglavito brdsko planinskog područja i potpomognutim područjima je najznačajniji zakon za 2/3 RH. To je zakon od nacionalnog značaja, od nacionalnog interesa, na početku sam kazao da je vrijeme došašća i da zakone moramo raditi na tome da za vrijeme došašća za Badnjak, da budu ognjišta, da se ne gase ognjišta. Nažalost ovaj zakon je poticaj uništavanja, ova zakon, oba dva zakona, koja imamo, tj. sva tri, ali ovaj prvi je tehnički, ali ova dva zakona su zadnji čavao u lijes brdsko planinskih područja. Apsolutno niti jedna mjera, osim PR naše ministrice, apsolutno niti jedna mjera ovdje nije provediva. Ne samo iz razloga što imamo nabrojane demografska, ali nema mjera. Koja je mjera, evo neka ministrica, vidim da nema interes izaći za govornicom, ali nadam se da će nakon ovoga izaći za govornicom i reći koje su to mjere koje proizlaze iz ovoga zakona. Da će reći nama koja su to područja, tj, koje su to jedinice lokalne samouprave, koje će ući u brdsko planinska područja, mi raspravljamo o zakonu, a ne znamo koje će biti jedinice lokalne samouprave. Zadnji dan, prije stanke, koju će imati Hrvatski sabor, Ustavom propisan, ja sam zatražio ministrice da povuče u ime Kluba Mosta nezavisnih lista, da povuče ovaj zakon, da ovaj zakon bude u terminu da se doradi i da bude u terminu kada treba biti. Osobno sam dao kao i Klub Mosta, amandmane ministrice, nadam se da ćete ih pogledati, nadam se da ćete imati vremena ujutro da će sastaviti vladu, jer vlada mora donijeti odluke na ove amandmane, a sutra je zadnji dan kada sabor radi. Nadam se da neće biti čisto ono odbijamo, odbijamo, odbijamo, čisto iz protokolarno, nego da će biti u skladu sa zakonom. Da ćete sazvati vladu, da će premjer otvoriti dnevni red da će razmotriti amandmane, da ćemo sutra ovdje o amandmanima glasati. Nemojte ovo shvaćati neozbiljno. Nije lijepo osjećaj vratiti se u Dalmatinsku zagoru, u Liku, evo kolega Babić će potvrditi, da ovaj zakon ne daje nikakvu nadu tim područjima, apsolutno nikakvu nadu. Na sve što ste vi u raspravi pozivali, poglavito me iritiraju sjednice vlade na koje se pozivate u Splitu, evo ovdje kolega iz Vrgorca i gradonačelnik ujedno i saborski zastupnik. Pa već ste ne znam koliko puta … [[Govornik se ne razumije.]] spoj na ovaj, tu cestu. Koji bi riješio i problem Hvara, koji bi riješio problem Vrgoračkog kraja, koji bi riješio zaleđa naše Hercegovine, koja je zaboravljena, koja bi postala konkretno to zaleđe i otoci bi bili spojeni. Otvara, evo kolega Bačić je otvarao tu prometnicu. Jedino što je ostalo, ostaje komad asfaltiranoga dijela koja je opasna u biti, koja je strmina, rupa, jama, ne daj Bože da netko ondje pogriješi put, da krene poginuti će, upasti će na autoput dole. Prema tome, sve što ste vi govorili u Splitu, ja sam dao kroz amandmane i niti jedan taj amandman nije prihvaćen toliko koliko je skrb o Dalmatinskog zagori, kolika je skrb o Lici, koliko je skrb o tim prirodnim resursima, ja sam očekivao da će ovim Zakonom biti, da će se reći evo, primjer, znači, primjer životni, mi ćemo evo solare postavljati, mikrosolare na objekte ljudi koji ne mogu platiti, nemaju novca kojima država daje potpore iz proračuna ili lokalna samouprava jel su energetski ovisni i nemaju novca za ogrjev. Drava izdvaja ogroman novac, međutim, tu toga nema. Ovdje nema mjera koje potiču poduzetnike. Mi moramo znati da, da se, svi se pozivate na EU jel vam je vrlo bitna, jel puno je bitnije premijeru Plenkoviću kako se dodvoravati Junkeru, Tusku, Macronu ili kome sve, nego da se poštiva Deklaracija EU o politici na potpomognutim područjima, što se tiče politike, znači, poduzetnicima, na područjima brdsko planinskim ili nerazvijenim područjima. Znači, trebali bi biti manji porezi radi konkurentnosti. Doli je puno skuplja u brdsko planinskim područjima, puno skuplja, skuplji je život, energetika, održavanje infrastrukture, što znači, na kraju je puno skuplji proizvod, skuplja je radna snaga. U Gorskom kotaru imamo pilane, imamo ljude, imamo tradiciju, imamo drvo, šume, ali kada se pilaju šume, te šume u balvanovima odlaze u Italiju, tamo naši radnici odlaze raditi i kao dodatnu vrijednost kroz namještaj se vraća u RH. Pa potičimo te ljude da ostanu poduzetnike tu, tamo je zima 6, 7 mjeseci, 8 mjeseci u Gorskom kotaru, u Dalmatinskoj Zagori. Vi niti mjeru ovdje niste dali, mi smo se potrudili, dali smo Amandmane, vjerujem da ćete održati sjednicu Vlade ujutra i da ćete donijeti odluku o ovim Amandmanima. U ovo vrijeme, evo vidimo koliko je sati sad, osam i po sati, mi raspravljamo o najbitnijem Zakonu umjesto u jutarnjim satima jer je 200 000 ljudi na tome području. Kako Vlada dolazi u koje područje, tako se povećaje iseljavanje. Meni je drago, mi smo gostoljubljivi, pogotovo u Dalmatinskoj Zagori, Ličani, ta područja, Slavonci, međutim, nije dovoljno samo doći u određene događaje, doći naslikavati se, fotografirati se, davati lažne nade i obećanja koja se u Zakonima ne nalazi, ne nalaze se. Ovo je preozbiljan Zakon da se igramo sa sudbinama tih krajeva. 2/3 RH su doslovno prazne zbog ovakvih neozbiljnih politika, ovakvih Zakona koji su u najmanju ruku štetni. Ministarstvo regionalnog razvoja i EU fondova do sada, znači, do sada tj. RH je najmanje povukla sredstava iz EU fondova, bila je pretposljednja, a sad je posljednja i Malta je stigla. Od 5,5 milijardi EUR-a uplaćenih, mi smo povukli 900 milijuna od onoga predviđenog 10,5 milijardi EUR-a. Što će se događati, već imamo najave ministrice da će se smanjiti u proračunima Kohezijski fondovi ili fondovi ti za izravnjavanje jer Macrona, Tuska, Junkera nije briga za RH. Njima je bitno da njihovi poslušnici su na čelu države RH. To je njima bitno. Mi se nismo izborili da ta sredstva dođu ovdje, mi nismo za te krajeve ništa riješili, imamo prirodna bogatstva, imamo resurse. Evo mikrosolari kada sam spomenuo, MOST nezavisnih lista ima godinu dana stoji Zakon o proceduri koji bi riješio energetsko siromaštvo u RH, ali bitnije su vjetroelektrane, da 1,5 milijardu kuna građani plaćaju više struje koja je poticaj energiju i da to iđe u njihove džepove strane, dok taj novac, znači, se mogao uložiti u mikrosolare, time potičemo poduzetništvo, time potičemo sve ostalo što iđe uz to i nema siromašnih. Ova dva Zakona su uvažena ministrice, uvažene kolege i kolegice, žao mi je što ministrica nije povukla, zadnji čavao u lijes 2/3 RH. Ne bude li konkretnih mjera u ovim vrlo bitnim Zakonima, vjerujte mi da ovo Ministarstvo je potrebno ugasiti. Ono je bespotrebno, sve troškove koje dajete za piar, to tribamo uložiti u ova područja, u dječje vrtiće, subvenciju dječjih vrtića, subvenciju. 50% naše djece nema mogućnosti biti u dječjim vrtićima, u drugim državama, vidite kako je riješila Njemačka, Belgija, Austrija, kako financira nerazvijena područja da djeca, da roditelji ne plaćaju lokalne samouprave u cijelosti dječje vrtiće, to nismo riješili. Ovaj Zakon je zadnji čavao u lijes i ministrice bilo bi najbolje da predložimo [[Upadica: Zahvaljujem]] Vladi da se ugasi ovo Ministarstvo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. Imamo repliku, poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolega Bulj, ja vas zaista cijenim jer se sjećam da ste tada bili i sada ste u istoj stranci koja je s HDZ-om činila saborsku većinu, ali niste glasali za prijedlog državnog proračuna, dobro se sjećam kad nije prošlo vaše traženje dodatnih sredstava za brdsko planinsko područje, ostali ste čovjek za razliku od mnogih ovdje saborskih zastupnika, ja ne mogu kriviti tu ministricu, ministrica radi u okviru svojih mogućnosti, ali imali smo sada prijedlog proračuna, davali smo isto Amandmane za povećanje sredstava za brdsko planinsko područje, za potpomognuto područje i onaj čovjek i saborski zastupnik koji dolazi iz toga područja, diže ruku protiv. Pa to što se događa u RH kad netko sa strane gleda, to je jedna nemoguća situacija, da čovjek iz potpomognutog i brdsko planinskog područja glasa protiv prijedloga da mu se poveća Govornik se ne razumije./....
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Odgovor kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Pranić, da točno, ja sam bio dio većine kao saborski zastupnik i tražio sam povećanje sredstva za brdsko planinska područja, nije prihvaćeno ja nisam glasao za proračun, kao dio vladajuće većine. I to bih napravio opet, da ovisi o mom glasu, ja bih opet to napravio. Zbog toga što sam, narod me birao i kao narodni zastupnik imam tu obavezu. I mene čudi kako zastupnici iz tih područja imaju obraza ne podržati određene amandmane i ne boriti se, kako se ne izbore kod ministrice. Čak ste tu dijelom i u pravu jer parlament je iznad Vlade, oni imaju najveću moć, međutim to nije tako. To nije tako. A sutra ću obrazložiti zašto to nije tako, kada budu amandmani. Mislio sam sad reći ali nije možda vrijeme ali sutra ću reći, zašto je tako, zašto ljudi sa brdsko planinskih područja i ne razvijenih područja ne podržavaju stvari bitne za njihove građane jer nisu zastupnici naroda nego stranački zastupnici.
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Tomislav Lipošćak, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena ministrice, pa evo kada razgovaramo o brdsko planinskom području i to kada razgovaramo sa ljudima koji dolaze sa tih područja, vrlo često možemo dobiti i odgovor od njih da bi, da oni zapravo priželjkuju da im se vrati status brdsko planinskog područja. Vrlo je to zanimljiva konstatacija s obzirom da status brdsko planinskih područja nismo ukidali međutim nakon 2014. godine i nakon brojnih izmjena zakona između ostalog i brdsko planinskim područja pogodnosti koje su nam ostale su ostale zapravo vrlo simbolične prirode, uglavnom se to odnosilo na besplatno sakupljanje šumskih plodova i na određene pogodnosti prilikom lovozakupnina odnosno prilikom zakupa poljoprivrednih površina. U to smo vrijeme ostali bez prihoda od poreza na dobit, prvo nam je otišlo onih 25% a kasnije nam je otišao onaj drugi ostatak i time je zapravo uglavnom profitirao državni proračun dok su jedinice lokalne samouprave imale relativno malo koristi od toga. Tu bih se konkretno osvrnuo i na svoj grad Ogulim koji je tada ostao bez više od 20% svojih proračunskih prihoda. I ne čudi stoga činjenica da stanovnici ovih područja smatraju da su brdsko planinska područja ukinuta budući da od tog statusa praktički ništa nisu niti imala. Evidentno je da su i trenutno važeća zakonska rješenja manjkava i praktički nam predstavljaju mrtvo slovo na papiru i zapravo do 2018. godine razvoj brdsko planinskih područja nije niti zapravo financiran iz državnog proračuna ako se ne varam u 2018. su predviđene samo jedan 1 milijun kuna a financiranje je vršeno isključivo izdvajanjem od 10% poreza na dohodak na tim područjima jedinica lokalne samouprave. Osnovna mjera, osnovne mjere koje zapravo ovaj zakon donosi i kojim dobivamo prvenstveno je program razvoja brdsko planinskog područja. Tim programom utvrđujemo mjere i projekte koji su ključni za razvoj ovih područja ali ono što je bitno da sve jedinice lokalne samouprave imaju zapravo mogućnost sudjelovanja u izradi i kreiranju programa. I upravo ovo su ti programi možemo reći alfa i omega ne samo ovog zakona nego i Zakona o potpomognutim područjima gdje zapravo su jedinice lokalne samouprave te koje mogu točno definirati sve one probleme i poteškoće s kojima se susreću te na taj način i zapravo definirati i rješenja odnosno pronaći rješenja i korake prema boljem kroz upravo izradu ovih programa. Što se tiče sredstava koja su namijenjena iz državnog proračuna za brdsko planinska područja osobno smatram da bi prioritet morali biti u prvom redu subvencioniranje deficitarnih zanimanja i to na bilo koji način. Naime, uzalud nam je, uzalud su nam sve potpore, sve dobre želje i sve mjere ako će nam naše sredine odnosno gradovi i općine ostati bez liječnika, stomatologa, učitelja i bez svih onih zanimanja i bez svih onih struka koje zapravo jedan grad ili jednu općinu čine gradom i općinom u punom smislu te riječi. Na drugo mjesto bih stavio poticanje poduzetništva ali kroz potpore koje su od značaja zapravo upravo za razvoj brdsko planinskih područja koje su specifične. I tu bih naglasio ciljane potpore, ne one kakve smo znali imati jednokratne koje su možda kratkoročno bile pozitivne ali dugoročno nisu imale efekta nego ciljane potpore za razvoj i prvenstveno za nove tehnologije, za unapređivanje tehnologija rada kako bi i ova područja odnosno proizvođači i industrije mogli biti konkurentni na tržištu i tu bih osobito stavio naglasak na one koji imaju visoki postotak finalizacije u samoj proizvodnji. Jednako tako spomenuo bih i otklanjanje posljedica otežanih klimatskih uvjeta, tu je naravno naglasak na zimskoj službi koja može biti veliki zalogaj za, možemo to tako reći male proračune pojedinih jedinica lokalne samouprave. Što se tiče programa hrvatski gorski proizvod, uistinu ga pozdravljam, nadam se da će i pravilnikom koji treba biti donesen uistinu biti propisane mjere koje će na samome terenu pomoći proizvođačima. U prvom redu tu mislim na sve one male odnosno manje proizvođače, male OPG-ove koji do sada možda nisu imali dovoljnu snagu i financijsku i zapravo marketinšku da izađu na tržište i da se na tome tržištu izbore na svoje mjesto pod suncem. A i samim brendiranjem hrvatskog gorskog proizvoda, zapravo to ćemo im moći i olakšati. Što se tiče uvođenja gorske iskaznice, osim što će se njom ostvariti pravo na povlašteni javni prijevoz, naravno tamo gdje tog javnog prijevoza imamo, smatram da je puno važnija odredba povlaštenog korištenja sirovina i prirodnih bogatstava ali tu treba voditi računa o tome da to korištenje bude strogo definirano, da bude uistinu na korist stanovništva te da bi eventualne zlouporabe u startu predvidjeli i zapravo spriječili. I na kraju smatram da je bitno ponoviti da bez gospodarskog razvoja brdsko planinskih područja zapravo padaju nam u vodu sve ostale mjere od demografije pa na dalje. I djelatnosti koje mogu zapravo ne koje mogu nego koje moraju osigurati razvoj i opstanak na ovim područjima, smatram da su prvenstveno šumarstvo i drvoprerađivačka industrija, ali drvoprerađivačka industrija sa visokim stupnjem finalizacije i namjerno ovdje spominjem šumarstvo iako ga ne spominjemo u samom dokumentu, u samome zakonu, šumarstvo koje mora biti i sama drvoprerađivačka industrija utemeljena na pravilima struke i potrebnoga gospodarenja da ne bismo ovo shvatili kao jedan poticaj ili povod nekontroliranom iskorištavanju ovog našega prirodnoga dobra. Jednako tako poljoprivredna proizvodnja mora biti održiva, isplativa i promovirana te poticana kroz hrvatski gorski proizvod i naravno turizam koji mora biti usmjeren na specifičnosti toga kraja. To su po meni djelatnosti koje moramo imati u fokusu i na koja moramo osobito obrati pažnju prilikom izrade programa razvoja i naravno ponovit ću uz plansko poticanje i zapravo ostanak svih onih deficitarnih zanimanja bez kojih i život na ovim područjima ne bi imao smisla. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Lipošćak. Imamo repliku poštovani kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Uvaženi kolega Lipošćak, spominjali ste onaj bitan dio ovoga zakona i ono o čemu bi trebalo promišljat vezano za samo gospodarstvo. Dobro je da je ministarstvo prihvatilo ono povećanje sa 20 miliona na 40 miliona, međutim puno bitnije od novaca, a to smo imali informaciju i sa sastanka koji smo imali sa predstavnicima iz Austrije, Švicarske isto tako brdski, oni nemaju nikakvih pogodnosti, ali je stvoreni su uvjeti da se onaj tko živi u takvom području osjeća ugodno živjeti u tom području i da ljudi tamo ostaju živjeti. Dakle, ovaj zakon treba sagledavati ne samo u financijskom dijelu, kako mnogi to spočitavaju već ga treba sagledavati u paketu svih drugih zakona, a prvenstveno se u ovom smislu misli i na Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave kad su upravo ti gradovi i općine na takvim područjima i te kako podignuli svoj proračun s osnova onih mjera koje su tim zakonima predviđeni. Dakle, ne treba sagledavati samo ovaj zakon nego u paketu svih ostalih zakona i resora ono što [[Upadica: Zahvaljujem.]] nam je cilj, ostanak stanovništva na tom području.
Odgovor, poštovani kolega Lipovšćak izvolite.
Kolega Klariću u potpunosti se slažem s vama i zapravo često se lovimo u jednu zamku u kojemu kad nam paše gledamo zakon u puno širem svjetlu, u puno širem pogledu, a kad nam ne paše gledamo isključivo na njega. Ovaj zakon nosi direktno sa sobom određena financijska sredstva, međutim i ono što ste sami rekli brojne su druge pogodnosti pa čak i financijske ne samo ovo što ste vi govorili za brdsko-planinska područja, spomenut ću tu budući da često govorimo o i pričamo o šumama i šumarstvu, imali smo ne tako davno i Zakon o šumama ovdje gdje je za područja odnosno za brdsko-planinska područja i za potpomognuta područja šumski doprinos podignut za dvostruko znači sa 5% na 10% to nisu male svote, to nisu mali novci, evo konkretno uprava šuma Ogulin je u 2017. godini uplatila kroz doprinos onaj stari od 5% 2 miliona kuna na račun jedinica lokalne samouprave i jednostavnom računicom možemo doći do toga koji su to novci i sada tako da slažem se s ovim što ste rekli.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lipošćaku. Slijedeća rasprava poštovani kolega Hrvoje Zekanović, nije nazočan. Poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče, ministrice ja ću u svom pojedinačnom izlaganju bit afirmativan, u svom izlaganju u ime kluba sam rekao sve mane za koje smatram da se sadrže u Zakonu o brdsko-planinskom i potpomognutom području i zapravo često kad idem iz svog Vrgorca do Zagreba, do sabora se jednostavno zapitam zašto mi u Dalmatinskoj zagori ne bi mogli biti nalik kao Francuska provansa ili zašto recimo Gorski kotar ne bi mogao biti nalik na Alpe, talijanske, francuske ili švicarske. Zašto mi ne možemo jednostavno preslikati sustav regionalnog razvoja zapadnoeuropskih zemalja u naš sustav i okrenuti jedan trend iseljavanja, okrenut prema pozitivnim stranama, da ne govorimo o iseljavanju, da govorimo o naseljavanju brdsko-planinskog područja, područja sa svim prirodnim, kulturnim vrijednostima i ljepotama. Kad Vlada treba odlučiti nešto treba odlučiti da li će mjerodavno Ministarstvo regionalnoga razvoja zaista bit Ministarstvo regionalnoga razvoja i dati vlastita nacionalna sredstava za provođenje programa regionalnoga razvoja ili pak će ovo nastaviti kako je bilo svih ovih godina. Mi se ne možemo u regionalnom razvoju i pomoći potpomognutom brdsko-planinskom području oslanjati na europska bespovratna sredstva. Mi moramo imati vlastita nacionalna sredstva i ako imamo nacionalna sredstva za kupnju aviona smatram da ista sredstva zaslužuje i brdsko-planinsko i potpomognuto područje. To je 2/3 Hrvatske. Osobno i dalje smatram iznio sam činjenično da smo mi samo iz brdsko-planinskog područja izgubili 564 miliona kuna u zadnje 4 godine, da bi sad govorili o 40 miliona kuna. To su jednostavno iluzorna sredstva koja su izrazito mala da bi uopće mogli govorit o zadržavanju prostora i razvijanju prostora Hrvatske u kojem živi 190.000 Hrvata. Osobno smo predložili nekoliko amandmana, nastojat ću iskoristit ovu raspravu do kraja da predstavim neke stvari. U članku 15. spominjali ste određene mjere, dodali smo mjere zaštite okoliša i prirode, mjere stambenog zbrinjavanja isto je tako bilo u Zakonu o potpomognutom području i mjere za izgradnju energetskih sustava iz obnovljivih izvora energije. Cijelom Zakonu o brdsko-planinskom području, mene zabrinjava što recimo mjere o zaštiti okoliša uopće nisu spomenuti, ako želimo ostaviti onim generacijama koje dolaze iza nas valjda trebamo i takve neke mjere razvijat koje bi trebale zapravo te prirodne ljepote sačuvat. U članku 20. ne spominjemo poljoprivrednu, konkurentnosti i rast poljoprivredne znači djelatnosti, mahom vam je u Dalmatinskoj zagori poljoprivreda i primarna i sekundarna gospodarska djelatnost za mnoge obitelji, ja sam osobno zamijetio sve one obitelji koje se bave poljoprivrednom ne iseljavaju. Zato što je mnogim poljoprivreda kažem sekundari izvor prihoda. Mi ga nismo spomenuli u Zakonu o brdsko-planinskom području. Sufinanciranje predškolskog odgoja u Hrvatskoj to će vam doći na red za 2 godine kad se vrtići izgrade, kad jedinice lokalne samouprave ne mogu iz redovnog poslovanja financirati sve zaposlenike a nećemo moći zadovoljiti europske kriterije, dapače zadnji smo za 60% djece u vrtićima, Cipar je slijedeći sa 74%. To će doći, to će Ministarstvo financija trebat odlučiti da li tim vrtićima koje sada sagradimo, želimo imati uopće djecu jer jedinice lokalne samouprave iz brdsko-planinskog i potpomognuto, neće moći sufinancirati. Unaprjeđenje sustava zaštite okoliša, unaprjeđenje sustava javne turističke infrastrukture, o turizmu se isto tako malo spominje u brdsko-planinskom području iako kažem da zaista ne shvaćam zašto mi u Dalmatinskoj zagori a imamo zašto se radovati jer smo proglašeni kao najbolja destinacija ruralnog turizma za 2018. g. sada na Danima hrvatskog turizma u Hvaru ili Gorski kotar, jednostavno preko mjera Ministarstva regionalnog razvoja, ne možemo razvijati tu infrastrukturu. Pustimo sad Ministarstvo turizma, Ministarstvo poljoprivrede jer ako ćemo tako gledati, imamo Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo turizma, Ministarstvo prometa, nama je krovno ministarstvo, Ministarstvo regionalnog razvoja ako planiramo razvijati brdsko-planinska i potpomognuta područja. U članku 24. djelatnosti koje su od značaja za gospodarski razvoj brdsko-planinskog područja. Spominjete stočarstvo, ne spominjete svinjogojstvo i ne spominjete mesno-prerađivačku industriju iako je to komplementarno. Ako je drvo s drvom industrijom komplementarno, isto je tako stočarstvo, svinjogojstvo vezano za mesno-prerađivačku industriju. Konkretno kod nas djeluje mesna industrija braće Pivac. U mnogim brdsko-planinskim područjima u Hrvatskoj djeluju druge mesno-prerađivačke industrije, ne znam zašto ta djelatnost nije ubačena kao djelatnost od posebnog za razvoj brdsko-planinskog područja. Zaboravili ste vinarstvo i vinogradarstvo. U Dalmatinskoj zagori u Gorskom kotaru i središnjoj Istri koju zaboravljamo ovdje u okviru brdsko-planinskog područja, a malti ne 6 jedinica ja mislim da ima sad za brdsko-planinskog područja u ... [[Govornik se ne razumije.]] zakonu, vinarstvo i vinogradarstvo je izrazito bitna djelatnost gospodarska ne samo što se tiče primarne djelatnosti, nego sekundarnog daljnjeg razvoja turizma koji je oslonjen na te grane. Imate jedan dobar članak Zakona o potpomognutom području koji je vezan za jedinice lokalne samouprave koji se nalazi oko Plitvičkih jezera. E sad gledajte paradoks. Isti taj članak zakona sam vam prepisao u Zakonu o brdsko-planinskom području. Na području brdsko-planinskog djela Hrvatske, imate NP Risnjak, Sjeverni Velebit, PP Biokovo, Papuk, Učka, Žumberak, Velebit. Zašto jednostavno jedinice lokalne samouprave ne bi ubirale jedan prihod ulaznica od javnih ustanova koje se bave upravljanjem zaštićenog područja? Ali smanjimo taj cenzus na 2 milijuna kuna. Nismo svi Plitvička jezera. I još jedan članak koji izrazito mi je bitan i važan. I da valjda će netko razumjeti konačno u ovoj državi, mi imamo izgrađene autoceste. Te autoceste nama stoje prazne. A zašto stoje prazne, pa nemaju svi poduzetnici mogućnost plaćanja autocesta i skupih cestarina, zašto ne bi potakli razvoj poduzetništva na brdsko-planinskom području po sistemu da ovoj gorskoj iskaznici kao što smo predložili jednim amandmanom, uđu i pravne osobe sa središnjim poslovanjem na brdsko-planinskom području i jednostavno se omogući sufinanciranje cestarina na našim autocestama? Ovako zjape prazne, sagrađene su, vraćamo dugove a uopće ih koristimo u razvoju gospodarstva a samim time to bi jedna bila poticajna mjera zašto pojedine gospodarske aktivnosti ne bi preselili iz urbanih u ruralna područja, recimo možda bi nekoj tranzitnom prijevozu bilo lakše da iz Rijeke dođe u Delnice ako će imati takve neke beneficije i sve ostalo pa bi vjerojatno i zaposlili određene ljude. Zaboravljeni članak zakona koji se meni izrazito sviđao iz bivšega Zakona o brdsko-planinskom području a to je prednost za ostvarivanje prava na zakup poljoprivrednog i šumskog zemljišta te drugih prirodnih bogatstava, imaju pod istim uvjetom fizičke i pravne osobe sa prebivalištem odnosno sjedištem jedinica lokalne samouprave na brdsko-planinskom području. Svi znamo da su problemi prirodnog bogatstva šuma i ako imamo jednake uvjete, zašto ne bi mi dali pogodnost onim subjektima privatnim koji imaju sjedište na brdsko-planinskom području. Postoje još ti niz amandmana koji su vezani za obnovljive izvore energije i kažem vam da brdsko-planinskom području zbog geomorfologije će vam u možda narednom periodu slijedeće 3 do 4 g. doći jedan izrazito veliki problem, to je problem vodoopskrbe jer zbog geografske raščlanjenosti i male gustoće, jednostavno javni isporučitelji vode neće moći financirat se i doći će do bankrotiranja poduzeća u vlasništva jedinica lokalne samouprave. Najskuplju vodu vam plaćaju građani u brdsko-planinskom području zbog čega, zbog cijene električne energije, zbog prepumpavanja vode, konkretno i područje Vrgorca i Imotskoga i Vrbovskoga i Delnica, usporedite jedinične cijene vode, vidjet ćete da su najveće, puno veće nego u samom Zagrebu, samom Splitu, Osijeku ili nekom drugom gradu nizinskome. Zato što jednostavno cijena električne energije bitno utječe, imali smo sad zadnje javne nabave gdje je 30% cijena električne energije porasla. Sve smo to pokušali kroz amandmane predstaviti ali smatram osobno da financijska omotnica neće dovoljna ovih sa 40-ak milijuna kuna da bi to u konačnici realizirali, mislim da Vlada i premijer treba dati jasan odgovor da li želi život na brdsko-planinskom i potpomognutom području jer ovo ništa drugo nije nego mrcvarenje i nekad se zaista pitam zašto se nalazim u Saboru, nekad se zaista pitam zašto sam gradonačelnik jednog grada kad ne mogu svojim građanima reći da će bit bolje. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Pranić. Imamo replike, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Praniću, rekli ste prijedloge, spomenuli ste i djelatnosti i poljoprivredu kojima se može baviti i sve što je potrebno od energetike. Činjenica je evo, kad spominjemo poljoprivredu, spomenuli ste vinogradarstvo. Evo ja ću spomenuti da na natjecanju za najbolje ekstra djevičansko ulje u Vodicama, u Dalmaciji, izabrano je maslinovo ulje iz mog sela u Dalmatinskoj zagori. Imamo nadu. Imamo potencijal. Imamo najljepši komad zemlje. Imamo izvore pitke vode. Ali moramo imati održivi razvoj, ali nekome nije interes da tu ljudi žive i da se bore. Jer ovaj zakon ne potiče te ljude da ostanu na tome području. Ovaj zakon je destruktivan. Ova omotnica je smiješna, što ste rekli za ovaj paket 40 milijuna kuna. Za 85 jedinica lokalne samouprave. Ovo je smiješno. Ovo je ruganje.
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj. Odgovor kolega Pranić, izvolite.
Pa naravno da je, kolega Bulj zaista smiješna omotnica od 40 milijuna kuna i kad, jer ja osobno polazim od aspekta da će sve te programe ići preko Ministarstva regionalnog razvoja. Što se tiče drugih ministarstava, gledate imate vi ulaganje i Hrvatskih voda redovno koje nije u sastavu brdsko-planinskog područja i niz drugih institucija. Ali mi moramo znati da je naše krovno ministarstvo za regionalni razvoj se zove Ministarstvo regionalnog razvoja, ja očekujem da u njihovom onom dijelu, kućici državni proračun budu veća sredstva. Ali to treba ova gospoda tu iz saborske većine, bez obzira iz kojeg dijela dolaze, da smo mi, konkretno u saborskoj većini, ja bi to tražio. Znači tu se nema krivit Vlada, zna se tko izglasava proračun. Proračun izglasavaju saborski zastupnici i ono što sam rekao u jednom svom izlaganju, ne shvaćam da netko, tko dolazi iz tog područja diže ruku protiv amandmana koji zapravo daje veća sredstva brdsko-planinskom i potpomognutom području. Hvala.
Zahvaljujem kolega Praniću na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Tomislav Lipošćak, izvolite.
Kolega Praniću, spominjali ste drvoprerađivačku industriju i pitanje zašto im ne bismo dali mogućnost da tu sirovinu zapravo prerade na svoje području. Pa upravo u zakonu u čl. 24. kaže da su djelatnosti koje su od značaja za gospodarski razvoj brdsko-planinskih, poglavito drvoprerađivačkih industrija i proizvodnja završnog stupnja prerade. Upravo i Hrvatske šume, kroz zapravo pismo razumijevanja svima onima kojima ne mogu opravdati svoje fakture, odnosno dokazati daljnju preradu drva, analogno tome smanjuju kvote toga drva. Na ovaj način se zapravo i zakonom potiče finalna proizvodnja, na taj način veće kvote, a zapravo smanjuje manipulacije da netko dobije drvnu masu samo zato jer se nalazi na takvome području i da proizvod koji nije finalni nego je riječ o trupcu, izlazi van.
Zahvaljujem. Kolega Pranić, izvolite.
Kolega, osobno sam bio ovu zimu u Gorskom kotaru nakon snježnih padalina sa kolegom Buljem osobno, dobro znam i gradonačelnika Delnica i gradonačelnika Vrgorca, gradonačelnika Čabra, zapravo, svi uvijek se mi iz brdsko-planinskog područja držimo skupa bez obzira na stranački predznak. I svi govorimo isto. A vi dobro isto tako znate, ja sam slušao vaše pozorno izlaganje zašto se razvijalo drvoprerađivačka industrija baš u tom periodu u Gorskom kotaru? Zato što su tada poduzetnici u brdsko-planinskom području imali beneficije temeljem poreza na dobit. I vi to znate. I to je ukinuto. A dok je to bilo, mi smo mogli s tim baratat po sistemu da poduzetnik dođe baš u područje brdsko-planinsko, otvori svoju proizvodnju i normalno ima jedan dio poreza na dobit, oslobađao se, odnosno nije bilo jednako na razini Hrvatske, sad smo sve izjednačili. To je politika regionalnog razvoja Hrvatske. Sve izjednači. I dok god imamo takve porezne sustave jednostavno poduzetnici neće dolaziti u potpomognuto ni brdsko-planinsko područje. Hvala.
Zahvaljujem kolega Pranić na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicama. Pa ja ću početi sa jednom konstatacijom, naime, jedno istraživanje koje je provelo Institut za javne financije o prihodima županija i općina govori o tome da je kod županija uočen porast prosječnih ukupnih prihoda, a općine imaju porast prosječnih prihoda po stanovniku i to je, dakle, razdoblje 2014.-2017. Zašto to govorim? Govorim o tome upravo kako ove neke kolege spominju, kako su općine i županije itd. obespravljene, ostale bez prihoda i ostalo, međutim, činjenice govore drugo. Kada se radila reforma, porezna reforma, onda se zna da je upravo najbitniji faktor u presjeku zadnjih 5 godina prihoda po glavi stanovnika bilo upravo broj stanovnika na pojedinom području, što znači da svatko treba u tom smislu voditi računa na koji način privući ljude da bi broj stanovnika bio što veći. Ako govorimo o samom Zakonu o potpomognutim područjima i brdsko-planinskim, onda vidimo da cilj zapravo samih zakona je da se kroz zakon o regionalnom odnosno Odluci o razvrstavanju jedinica lokalne i područne samouprave, odnosno indeksu razvijenosti, govori o tome gdje i u koje skupine tko pripada i tu i jedan i drugi zakon upućuje na to da je nositelj razvoja, a isto tako i planiranja i upravljanja razvojem su zapravo jedinice lokalne samouprave gdje one kroz svoje razvojne agencije i svoje planove zapravo koordiniraju sa ministarstvom i upućuju na ono što one žele postići upravo na tom svom području. Dakle, kada govorite o tome da ne znate tko je uključen u brdsko-planinska, onda je dovoljno isčitati ili potpomognuto, potpomognuta područja, dovoljno je isčitati zapravo sam Zakon o regionalnog, a onda odluku kojom se definiraju tko je u kojoj skupini, da bi onda mogli prepoznati tko spada u koju kategoriju i na koji način doći do same definicije i statusa pojedinog, pojedine općine ili grada. Kada pogledamo, a to je objavljeno ovdje na stranicama Ministarstva regionalnog razvoja, onda se vidi, evo npr. iskorištenost EU fondova po županijama u 2018.-toj sa stanjem krajem 8.-og mjeseca ove godine, pa se onda vidi da je u razdoblju od 2014.-te do 2020.-te iskorištenost, znači te perspektive sa zaključno ovim periodom. Za operativni program konkurentnosti i kohezija po županijama prijavljeno ukupno 3484 programa i projekta, vrijednost je preko 32 milijarde kuna. Kroz operativni program učinkoviti ljudski potencijali je to 840 projekata sa vrijednošću 4,5 milijarde, a program ruralnog razvoja je to čak 190 748 projekata vrijednosti 9,1 milijardu kuna. I sad se ja pitam tko je prijavio sve te projekte, koji su to duhovi, kasperi, koji prijavljuju te projekte, ja mislim ministrice da su ovo stvarni podaci, dakle, projekata ima, ugovoreni su, pitanje je, dakle, da li ste od tih svih projekata, da li smo mi kao dio neke zajednice, zaista prepoznali i odredili stvarne prioritete koje će pokrenuti određeni razvoj ili smo činili to tako reda radi, dakle, upitajmo se da li ovaj okvir koji je postavljen kroz ovaj Zakon o otocima, pa Zakon o brdsko planinskom odnosno potpomognuta područja, da li smo u tome prepoznali zaista svoje potencijale, projecirali ih na način kako mislimo da taj razvoj treba biti, a osim toga, ako smo iz ovih financijskih kapaciteta, dakle, osnaženi kroz poreznu reformu i drugačije postavljene prihode od poreza na dohodak, dakle, upitajmo se kako je onda moglo nastati toliko projekata ako vi kao takvi koji kažete da ništa nije dobro, kako su onda oni nastali i gdje oni zapravo vode. Prema tome, ja tvrdim da je ovo izvrstan alat koji daje svima nama promišljati i učiti jedan od drugih što nam je prioritet, koje su naše mogućnosti, što će stvoriti novu vrijednost i kako onda to sve skupa oplemeniti da bi ono što je kolega Pranić rekao, postali razvijena Švicarska, Austrija ili bilo koji drugi kraj u Europi. Dakle, potencijale imamo, iskoristimo te alate, iskoristimo sve ove Fondove koji nam se nude, gdje, kad pogledate, naš nacionalni dio je svega 15-tak%, a sve ostalo su sredstva koja dolaze iz EU. Dakle, trgnimo se, nemojmo plakati nad onim što nismo postigli, nego radimo na tome da postignemo puno više.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Grozdani Perić. Replika poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolegice Perić, vi zaista dobro razumijete financijske tokove i onda vam možda je jasno ova kalkulacija gdje smo mi izgubili jednostavno brdsko planinsko područje 564 milijuna kuna odnosno možda vam je jasno da ove nove mjere fiskalnog izravnavanja nisu jednake kao i svim onim mjerama iz 2014.-te godine. Ja razumijem da je jedinicama lokalne samouprave dato 2 možda milijarde kuna, al, upravo je to, možda, krivo, jer zamislite da smo dobili milijardu kuna, a da Ministarstvo regionalnog razvoja u svojim rukama ima milijardu kuna, da može još dodatno stimulirati potpomognuta brdsko planinska područja jer nemojmo zaboraviti da su unutar te 2 milijarde kuna krije mnoge jedinice lokalne samouprave koje itekako imaju sredstva, imaju sredstva možda za nova klizališta velika, ja konkretno u svom gradu to nemam, ne kažem da nije klizalište loše, imate mnoge otoke priobalne gradove i općine koji su se provukli unutar toga Zakona, možda je puno bolje bilo da se milijarda kuna dala na raspolaganje [[Upadica: Zahvaljujem]] Ministarstvu regionalnog razvoja da može provoditi regionalnu politiku u RH.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Odgovor, kolegica Perić, izvolite.
Ali vi nikako ne želite shvatiti da su modeli financiranja promijenili, da Vlada i mi moramo, radi na način da osnažuje vas kao vaš izvorne financijske, fiskalne prihode. Dakle, na jedinicama lokalne samouprave, na županijama, na gradovima je upravo cilj da one osnažuju se kao takve i one stvaraju preduvjete, dakle, sa svojim izvornim prihodima, a ne da Ministarstvo transferira za neki projekt na ovaj ili onaj način, to su zastarjeli modeli koje se moramo rješavati, koje jednostavno nisu više održivi.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Perić. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Pranić, izvolite.
238 samo da, povredu Poslovnika, što se tiče jačanja fiskalnih kapaciteta, nisu jačani fiskalni kapaciteti, znači, podizanje prihoda, poreza na dohodak, neoporezivog dijela plaćanja 3.800,00 kn, prihod poreza na dohodak su smanjeni. Što se tiče ovih nacionalnih sredstava što se prepuštaju jedinicama lokalne samouprave postavlja se pitanje što će biti nakon 2021. kad se smanji broj stanovnika, a svi znamo da te mjere idu preko broja stanovnika, što će se tada dogodit [[Upadica: Zahvaljujem.]] još će doć do većih raslojavanja.
Kolega Pranić i vi i ja smo svjesni činjenice da imate već tri replike i da ste digli povredu Poslovnika, iako nije bilo povrede Poslovnika, al budući da ste svjesni neću vam dat opomenu. Prelazimo na slijedeću raspravu poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče, poštovana ministrice, pomoćnice ministra, ja bi u svojoj raspravi sad govorila samo vezano za Konačni prijedlog Zakona o potpomognutnim područjima. Mogu se zaista složiti sa svim kolegama koji bi željeli da je daleko više sredstava predviđeno za upravo ova područja, međutim ne mogu se složiti da u ovom zakonu nema mjera jer upravo čitav jedan odjeljak u ovom zakonu niz članaka se odnosi na mjere za razvoj potpomognutog područja i tu točno stoji da mjere koje trebaju poboljšati dostupnost lokalne infrastrukture te gospodarskoj, socijalnoj i demografskoj revitalizaciji potpomognutih područja s ciljem uravnoteženog regionalnog razvoja sljedećim mjerama od unapređenja komunalne i socijalne infrastrukture, pripreme projektno-tehničke dokumentacije za lokalne razvojne projekte, priprema infrastrukture kao preduvjet za ulaganje u gospodarski oporavak, stvaranje uvjeta za podizanje standarda života itd. Upravo ovaj članak kao i onaj koji se odnosi na to, na obvezu ministarstva da podnosi Vladi izvješće o učincima provedbe programa, on je novina u odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju i obveza činiti po ovom zakonu nema samo Ministarstvo regionalnog razvoja i sredstava EU već i središnja tijela državne uprave i druga javnopravna tijela. Ono što bi ja posebno istakla i što me veseli s obzirom da dolazim iz Šibensko-kninske županije, s obzirom da na tom području imamo i gradove i općine koja imaju na svom području, imaju evidentirano zaštićeno područje, veseli me članak 22. točnije baš onaj stavak 2. jer ovaj prvi se odnosi na jedinice lokalne samouprave na potpomognutim područjima, koje na svom području imaju evidentirano zaštićeno područje, te time ostvaruju pravo na novčanu naknadu od strane javne ustanove. Za one koji ne znaju odnosi se na Nacionalne parkove Krka i Plitvice, a upravo Nacionalni park Krka je evidentirano zaštićeno područje koje upada u ovu kategoriju da ima prihod, neto prihod od prodaje ulaznica veći od 20 milijuna kuna. Prema dosadašnjim prijedlozima naime upravo grad Drniš bi bio zakinut za naknadu, a ta naknada je u posljednje dvije godine oko 850.000 kuna, dok je npr. grad Skradin je imao milijun i po kuna, općina Prominik, Kistanje isto otprilike toliko po toj osnovi, a na području grada Drniša je ono 2.300 hektara evidentirano zaštićenog prirodnog područja. Kako grad Drniš znamo da više ne spada pod potpomognuta područja on bi bio uskraćen za te prihode pa ovom prilikom zahvaljujem ministarstvu, ministrici na razumijevanju, o ovoj temi sam i ja osobno više puta govorila i kad su predlagatelji zakona bili Ministarstvo zaštite okoliša, a i kad smo imali tematsku sjednicu na temu prevladavanja razvojnih ograničenja brdsko-planinskih područja i ravnomjernog razvoja RH. Kako je grad Drniš ima dosta i specifičnosti a i dijeli probleme koje ima Dalmatinska zagora, ovaj prihod koji će imati a iznos a jedinica lokalne samouprave će ostvarivati do 5,5% neto prihoda od te javne ustanove nije zanemarivo. Treba naglasiti da ta sredstva su namjenski prihod i da grad Drniš kao i ostale jedinice lokalne samouprave koje po toj osnovi će dobivati sredstava, mogu ta sredstava koristiti isključivo za projekte zaštite prirode, izgradnju komunalnih vodnih građevina za javnu vodoopskrbu, javnu odvodnju, održavanje čistoće naselja te sakupljanje i obradu komunalnog otpada. Naravno, ministarstvo nadležno za zaštitu prirode vršit će nadzor nad korištenjem tih sredstava, ali još jedanput hvala u ime grada Drniša i drnišana da će evo ovaj zakon to omogućiti. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Branki Jurićev- Martinčev. Imamo repliku, poštovani kolegi Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo, uvažena kolegice sve su to deklaratorna stajališta, znači mi nemamo ovdje razrađene mjere, nemamo a mi trenutno ne znamo uopće koji je opseg, koje su lokalne samouprave, 85 će ih biti, znači skoro duplo više nego sada 45 ih ima u lokalnim samoupravama. Jel dovoljno 40 miliona kuna za ovo sve što ste nabrojili, pa nema po 12 kuna samo da je pobrojit toga što ste nabrojili, a ne 85 lokalnih samouprava. Znači mi smo povećali jel vidim da se neke kolege zastupnici hvale da im je prihvaćen amandman za 10 miliona kuna, a neće da kažu da se povećao broj jedinica brdsko-planinsko tj. mi raspravljamo zakon, a ne znamo koje su jedinice lokalne samouprave unutar tog, to je smišno. A baš prije godinu dana u ovo vrijeme Drniš je proglašen razvijenim krajem, razvijenim, evo tu je ministrica i njeno ministarstvo je Drniš proglasilo razvijenim krajem [[Upadica: Zahvaljujem kolega Bulj.]] više mačaka nema jel nema miševa.
Izvolite kolegice Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepa, pa kolega Bulj prva moja rečenica je bila da se slažem sa vama i da bi svi sigurno željeli da je više sredstava planirano. Ja nisam govorila o Zakonu o brdsko-planinskim područjima tamo je 40 miliona kuna za razliku od potpomognuto gdje je 95 milijuna kuna i slažem se da to nije dostatno. Ali ne mogu se složiti s vama da mjera nema kad točno vam stoji čitav odjeljak i pobrojane su mjere. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Juričev Martinčev. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice sa suradnicima, volio bi da se je ova rasprava završila puno prije, pa da se može odgovarati na amandmane, naših kolega iz Mosta, a vi ćete se zapravo nakon svega morati vratiti u ministarstvo, ali dobro. Vlada je sigurno svjesna ove situacije i razmišljala i radikala i predlagala zakon, ova sva 3 zakona, sada se referiram na Zakon o brdsko planinskom području. Dakle, već tada je uočena situacija koja nije dobra sigurno u ruralnim područjima, pogotovo u brdsko planinskom području i zato se je zapravo išlo u prijedlog ovog zakona. E sada, ova problematika, ono što je, referirati ću se na kolege iz mosta, ono što ste vi govorili u ime kluba i u pojedinačnim raspravama, ova problematika nije od jučer, dakle, još od 2002. g. čini mi se 6 ili 7 puta se mijenja ovaj zakona, a mijenjao se, evo tu je samo kolega Mateljan iz SDP-a ja se sjećam kada je bio ministar Grčić, tada ministar regionalnog razvoja, mi smo tada se svađali oko indeksaciju, dakle, okolnosti su uvjetovali određene stvari istino da kolege iz Slavonije, iz Ličko senjske županije ili mi iz Splitsko dalmatinske županije, pogotovo su svi imali neke svoje razlike za nekom novom, drugačijom ili boljom indikacijom, vezano kako bi mogli zapravo izvući što je moguće više sredstava za jedinice lokalne uprave i samouprave. Vi kažete što će nama asfalt, šta će nam cesta, šta će nam voda, što će nam nogostupi i pokušao sam na stranicama grada Vrgorca vidjeti vaš proračun za 2019. g. pa da vidim jeste li išta planirali vezano za to. Dakle, prilike vam uvjetuju za to. Vi ste mlad čovjek, vi ste puni entuzijazma, kao gradonačelnik, vi znate da ja imam poštovanje prema svemu ovome što vi radite. Ne znam zašto ste u Mostu, trebali ste biti u HDZ-u ,ali pogriješite pa ćete doći ja sam siguran u to i svi vaši prijedlozi su dobrodošli. Ja ne da suosjećam s vama, već dolazimo de facto s istih područja, brdsko planinskog područja i sve ovo što vi govorite, mi govorimo već 15-tak g. Međutim, kako vi mislite se razvijati, kako mislite govoriti o gospodarstvu, investicijama ako nemata izgrađeno infrastrukturu i to je bio naš problem zapravo od samog početka. Kada govorite o demografskoj devastaciji, ja se slažem, ali ona nije nastala od '90, '91, 2., ili 3. g. ona vam je već skoro 50 g. Dakle, krajevi iz kojeg ja i vi dolazimo, a vi znate da u bili potpuno devastirani, činjenica je da su oni imali određene industrije pod navodnike dolje, umjetno napravljeno, međutim, kada je tržište nestalo, nestala je i ta industrija, ljudi su dobivali mahom otkaz. Što se tiče ovih sredstava kada prebacujete ministrici, kažem neke možda i s pravom, vi imate autonomnost odlučivanju. Dakle, svaka općina i svaki grad i svaka županija može sva svoja sredstva usmjeriti za ono što oni misle da im je to najbolje, evo ovaj naš kolega koji sjedi do mene, on je davno razmišljao o industrijskoj radnoj zoni na svom području iako su mu se mnogi pa iz njegovog grada rugali o tome, zapravo nazivali to pogrebnim imenima, danas se više o tome ne raspravljala. Ono što je paradoks, onoga o čemu ste vi govorili, a i mnogi ljudi, vidjeti ćete i to će vam se događati, a to je dav vam svi psuju državu i bacaju se drvljem i kamenjem na državu, a svi traže pomoć od države kako građani tako i jedinice lokalne uprave i samouprave i zato možda nema mjesta iako ste u oporbi nekakve apatije, defetizmu, negativizmu, jer to zapravo stvar jednu takvu sliku, gdje ljudi čak iz vaših i mog kraja često odlaze upravo zbog ovakvih izjava u hrvatskom saboru pa ih to beznađe dijelom obespravljuje i napušta svoja mjesta, idu u neizvjesnost i mnogi su nažalost razočarani. Dakle, još možda nešto želim reći da ne uzimam još puno vremena, rekao sam još za indeksaciju, što se tiče prijedloga, dakle, ja sam rekao i u replici, ja sam zahvalan ministrici recimo za intervencijski plan vezano za Imotsku krajnju i grad Imotski. Mi jesmo radili na tome razgovarali smo uz dužno poštovanje ministrice koja je tu, mi smo političke osobe, ali recimo, evo gledam sada tu kolegicu Katicu Mišković, koju vi dobro poznajete, dakle, ona je od samih početaka tu i ona je zapravo nekako kronolog svih tih događanja i zapravo bi ona o ovome najviše mogla govoriti u Hrvatskom saboru, znajući situaciju, okolnosti u kojem smo se tada nalazili. Dakle, ona siguran sam na najbolji mogući način želi napraviti najpravedniju stvar kako bi bila ravnomjerna zastupljenost i kako bismo imali što je moguće manje kritika na ovakav zakon. Dakle, ja sam zahvalan, mi kada smo govorili recimo o intervencijskom planu za Imotski, nismo to mislili napraviti selektivno, zato što sam ja iz Imotskog ili vi iz Vrgorca, već smo tada razgovarali i spominjali i o Vrgorcu, i o Sinju i o Vrlici, dakle, o mnogim drugim mjestima i kroz te planove će ugl. sve jedinice lokalne uprave i samouprave dobiti. Kada gledamo šire sliku, a i vi ste bili svjedoci toga, dakle, 2017. g. izmjenama i dopunama poreznih zakona, paketa poreznih zakona i svega onoga što je prihodilo, govorio sam i o Zakonu trošarine, dakle, uvijek se nastoje određene demografske mjere staviti, a i one mjere koje bi recimo baš u našim krajevima poboljšale situaciju kod Zakona o trošarinama, to bi bilo vezano za prijevoz učenika, zbog nemogućnosti postavljene ekonomske cijene, a ovdje imate recimo kroz ovu gorsku karticu, gdje ćete moći u području jedne županije, koristiti to i za određene benefite kod linijskog prijevoza, ali kod mineralnih i drugih sirovina koje se nalaze na tom području. Kada smo radili na amandmanu, zajedno sa g. Šipičem, gđa. Puh, tada povećanja tih 10 milijuna kn, ja se slažem, malo je to i svi bi mi voljeli ha milijarda bi nas možda zadovoljila. Ali, fiskalne mogućnosti nisu takve i vjerujte mi da smo stavili za svaku g. po 100 milijuna kn, danas bismo tražili više, što je normalno, što je prirodno. Dakle, svi mezetimo, ono što je i kolega Pranjić rekao, složio bi se nije isto živjeti u Zagrebu, u Splitu, Rijeci i u tim ruralnim područjima. Nije isto kada govorimo o otocima, ja se s tim i slažem. Kvadratni metar na Hvaru zemljišta ili na Braću je 300 eura, kod nas je 5 eura. Nije to isto. Nije isto platiti građevinsku dozvolu u području Vrgorca ili Imotskoga ili recimo u Splitu, priključak struje, vode ili slično. Plaćanje cijene vode, mi smo o svemu tome razgovarali. Ali nažalost, situacija je takva da mi želimo jednostavno da taj dio fluidno teče, a za to na žalost plaćamo i veću cijenu i to je istina. E sad, naravno, zakon se uvijek može mijenjati. Vi kažete što će se dogoditi kada se demografska slika promijeni. Ha čujte, ja bih volio, ali pozitivno, ja sam vam, iz svog iskustva vam to govorim, sve što smo mogli davali smo mladim obiteljima, a i vi to dajete, vidio sam to na vašim stranicama, dakle od rođenja, porodiljnog, ne znam, naknadna, vrtića, do polaska u školu, plaćanja prijevoza, plaćanje prijevoza srednjoškolcima, stipendija studentima, nabavku učenika, sadnica, ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle sve što smo mogli dati, davali smo da ti ljudi opstanu, međutim nije uvijek za demografiju presudan financijski razlog. Vjerujte mi. Dakle, i društvena klima se mora promijeniti, i zapravo svi smo mi bili sudionici bili opozicija ili pozicija da se ta društvena klima promijeni i bit će nam kudikamo bolje. Kada vršimo usporedbe, a to sam čuo isto iz vašeg izlaganja, ovo nije sad osobno na vas, kada kažete o Provansi, ja sam o Provansi govorio 1995. godine i ona je meni logična. Kada govorite o Alpama, Gorskom kotaru i to je logično. Dakle, o svemu tome se tada pričalo. Mi možemo ovdje imati i Njemačku i Austriju. Ali mi nemamo mentalni sklop germanski i vi ste toga svjesni, često ste mi o tome pričali kao gradonačelnik jer i znate građani koji vam dolaze ne razmišljaju na takav način. Zato podržite ovaj zakon, evo i amandmani koji ste podržali, znate da nećemo ih moći prihvatiti što je razumljivo jer smo u dogovoru s ministarstvom, voljeli bismo da se to dogodi, ali kod nekih amandmana koje vi predlažete, pogotovo naš kolega Bulj, to isto kao da tražite da svi učenici u srednjoj školi u Vrgorcu moraju završiti odlučnim svoj razred. To jednostavno nije moguće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Babić. Imamo replike, poštovani kolega Damir Mateljan.
Hvala lijepa. Vi ste, kolega Babić zapravo razgovarali s kolegom Pranićem, a on valjda ne može odgovoriti jer je ispucao svoje replike pa ću se ja samo referirati na onaj dio kad ste rekli kako cijenite njegov rad i kako ono jako dobro radi, ali na žalost ni u MOST-u ni u HDZ-u. Mislim, to već više puta čujem, to je stvar i mog župana, on bi htio da sam ja u HDZ-u, da je moja mama u HDZ-u, da mi je pas u HDZ-u, da mi je mačka u HDZ-u, ali to je nemoguće. Mislim, barem za mene i za mamu. Trebate shvatiti zapravo da bez obzira na stranku u kojoj jesmo, ovoj zemlji želimo dobro u svojoj lokalnoj zajednici želimo dobro i možda zbog toga nismo u HDZ-u. Znači nemojte nas podcjenjivati u tome. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Mateljan. Izvolite kolega Babić. Držite se teme, molim vas.
Naravno, naravno. Ja se referiram na ono što je govorio, ne znam jeste li vi slušali kolegu Pranića, ali sad već kad pita, ja znam da je supruga od kolege Pranića i njegova punica u HDZ-u i bila nam je predsjednica vijeća pa sam zbog toga to rekao, dakle, to je bila onako, to je bilo onako više osobno i on to jako dobro zna. Ja ne kažem da to tako treba biti, ali to je stvarno bilo na njega jer je on govorio o tome, znate vi ste u HDZ-u pa ste to napravili jer mi o tome ne razmišljamo, mi da smo vladajući, ja sigurno ovo ne bi podržao, već bi drugačije radio na tome. Nije, nije tako. Ja se vrlo dobro sjećam koliko smo mi ratove, pod navodnike vodili sa g. Grčićem koji je također imao dobru volju riješiti neke stvari, ali jednostavno nije mogao i tada je taj zakon bio pod kritikama javnosti.
Zahvaljujem kolega Babić na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Lipošćak.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Babić, u svom izlaganju ste rekli da se zakon može mijenjati ako se za to stvore uvjeti. Pa upravo zato možda bolje da neke stvari u ovom zakonu upravo definiraju sa određenim pravilnicima, sa određenim programima čije je izmjena mnogo lakša zapravo, i mnogo brža od same izmjene zakona. I čime zapravo i ovaj zakon zapravo dobiva jedan mnogo fleksibilniji i učinkovitiji okvir.
Zahvaljujem. Kolega Babić.
Kad se uspoređuje s nekim puno razvijenijim zemljama RH, kolega Lipošćak, onda vam ministarstvo u tim državama vode strategiju. Dakle, oni se bave isključivo strategijom. I nama to fali u mnogim područjima i morate znat i javnosti mora biti jasno, da na žalost u tom vremenu stvaranja hrvatske države mi smo prošli tranziciju iz jednog sustava u drugi, kako političkog, tako ekonomskog, rat, izbjeglice, tranziciju, mirnu reintegraciju, prilagodbu EU i to jednostavno, u tako kratkom vremenu nije moguće napraviti. Kada bismo mi imali samo ministarstva koja se bave strategijom, a da na toj vertikalnoj razini kada se ona disperzira po načelu supsidijarnosti jedinice lokalne uprave i samouprave, onda bi mnoge stvari izgledale puno puno drugačije.
Zahvaljujem kolega Babić. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Dragica Vranješ, izvolite.
Zahvaljujem. Evo, kada sam studirala, moje usmjerenje je inače bio regionalni razvoj pa smo mi radili zanimljiva istraživanja. Malo smo proučavali ta sredstva za potpomognuta područja, za brdsko-planinska područja i kako ona djeluju jer smo imali nekada efekt, ona bi trebala djelovati da ti gradovi što prije izađu iz takvih, da ne budu više potpomognuta, da jednostavno, da se poveća gustoća stanovnika pa da ne budu više brdsko-planinska i onda kad su oni na toj prijelaznoj liniji nitko ne želi, kao svi žele bit nerazvijeni jer dobivaju sredstva. Onda smo radili još jednu zanimljivu analizu, kako oni troše svoje novce i onda smo vidjeli da svi imaju dosta velike putne troškove, svi imaju neke vozače, službene aute, za razliku od nekih koji su razvijeniji. Onda smo malo propitivali zašto je to tako, pa znaš mi stalno moramo trčat u Zagreb, mi moramo nekog povlačit za rukav, jer u biti to su bila neka nacionalna sredstva tako usmjerena i jako je bilo interesantno vidjet da vi, uz more imate bogatije općine, ali one nemaju auto, nemaju vozača, nemaju neka velika sredstva za reprezentaciju, tako se i smiješno pitanje pojavilo kada je trebalo odlučiti u Splitsko-dalmatinskoj županiji za financiranje udžbenika pa kad se utvrdilo da možda nema dovoljno sredstava za sve onda se reklo pa dobro, vi razvijeniji ajde platite svojim osnovcima udžbenike a ovi nerazvijeniji, njima ćemo mi platiti. I onda je bilo upita od ovih razvijenih, pa dobro, možemo mi platiti svojim osnovnoškolcima udžbenike ali pa ne može biti trošak jedne male općine koja za nulu jednu manje ima proračun na ručkove, večere, veći nego naš, neka to oni isto malo usmjere na udžbenike. Tako da jednostavno bi sad rekla da mislim da ovaj zakon ide u pravom smjerom, ja ne gledam ova sredstva koja su osigurana za brdsko-planinska područja kao sredstva koja će razvit brdsko-planinska područja nego koja će pomoći u provedbi ovog zakona koji nalaže jasno da svi resori, svi resori naprave planove i mjere da bi se dodijelila sredstva brdsko-planinskim i potpomognutim područjima. I šta je ključno tu reć? Mi sada kada imamo europske fondove, mi stalno spominjemo, imali smo ta nacionalna sredstva, imali smo taj zakon ali nitko ne kaže koliko je sad naš proračun veći zato što imamo EU fondove pa smo brdsko-planinska, pa oni svi koji su recimo malo većeg indeksa razvijenosti, ne mogu se niti približiti onoj crti pa se oni svi žale gledaj, promovirate za sve EU fondove a oni uopće nisu za nas, oni su za brdsko-planinska, za otoke, za potpomognute i nitko ne spominje taj iznos koji se povećava. Naravno, usmjeravamo se sad one koji se smanjuje i to je sve dobro i onda vam se kampanje u tim brdsko-planinskim i potpomognutim vode da se svi svađaju koliko i na šta se proračun troši, treba odmah prodati auto, treba ... [[Govornik se ne razumije.]] vozača, onda kada dođe novi gradonačelnik, načelnik, gle čuda, on izračuna doista za sve putne troškove koje mora napraviti, za sve lobiranje, za svoj grad, koliko puta mora otić u Zagreb, gle meni treba taj vozač, treba mi taj auto i tu ispada jako smiješno a kada gledamo sredstva koja smo kroz Fond za izravnanje vraćali pojedinim gradovima, pa možda je to bilo nekad više i možda im se nije dovoljno vratilo ali pravo pitanje je šta oni sad sa tim novcem čine. Znači na početku godine se nisu očekivala ta sredstva, smanjili su razne rashode odnosno davanja prema ustanovama, neke su gasili, otpuštali su a onda dođete nakon par godina, godinu dana vam ljudi kažu pa gle, naš zaseok nema niti svjetlo, nemamo kontejner niti kraj groblja, groblja su nam zatrpana smećem i to sve izgleda katastrofa. Ljudi jednostavno postaju duboko podijeljeni i zato svakako pozdravljam ovu gorsku iskaznicu i moram reći da kada sam gledamo druge resore, drugi resore baš neće dodijeliti općini i gradu da ona raspodjeljuje novac za razne aktivnosti po svojim stanovnicima nego će im dodijeliti za infrastrukturu, naravno češće više a kada gledamo stanovnike poljoprivrednike, oni će se izravno javiti i onda će na temelju prednosti dobiti izravno više sredstava. Da njih pitamo želite da vam vaš to gradonačelnik načelnik dijeli da svi na temelju jednakih kriterija sa jasnim bodovima to dobivate, ipak bi oni da jel', možda bi neki više volili da dobije gradonačelnik ta sredstva pa će oni možda bit ti koji će dobiti više, lakše, ali kad ih pitate žele ipak da to ide izravno. E sad ova fama oko, kolegica Branka je isto to spominjala oko tih sredstava u Zakon za brdsko-planinska područja. Mi se ovdje nekad dijelimo na one koji dolaze iz brdsko-planinskih, koji dolaze iz potpomognutih, koji dolaze sa područja otoka. E sad, otočani nekako su drugačije reagirali, drugačije su raspravljali i oni su zadovoljni sa zakonom i kako su oni zadovoljni sad mi svi govorimo a njihov zakon je bolji, njima je dano puno više, oni imaju toliko i toliko sredstava. Njima je dano 1,7 milijardi kuna u 2017., jel' to piše u zakonu? Ne piše. Piše da će se za provedbu zakona rezervirati odnosno bilo je 181 milijun kuna a oni su dobili 1,7 milijardi kuna. E sad je tama kako je skuplje zemljište na otocima pa oni bolje žive. Pa da jer imaju veće troškove za gradnju infrastrukturnih projekata, ako je njima 300 eura kvadrat, ako je početna sama nabavka nekakve površine, izvlaštenja zemlje, znači oni već u startu imaju 60 puta veće troškove a da zaboravimo troškove zbog odvojenosti, zbog brodova. E sad bi ja ovdje volila nešto reć konstruktivno da se pazi. Ja već vidim da ovaj zakon ide u tom smjeru da se možda to više neće dešavati, da se traži od svih ministarstava da donesu mjere i planove koja će pomoći potpomognutim područjima i šta se je dešavalo kod programa ruralnog razvoja, ne samo kod programa ruralnog razvoja nego i kod nacionalnih mjera, ja sam pratila ovaj dio za poljoprivredu. Prednosti velike na projektima su dobivali brdsko-planinska područja i otoci i nije bilo potpomognutih područja. Imamo općinu Cista Provo, načelnik Božo Čubić, jedan krasan načelnik me upozorava ja se s tim borim stalno. Znači imamo naknade na prodano mlijeko za brdsko-planinska područja, potpomognuta totalno izostavljena iz toga. Imali smo sredstva za male poljoprivrednike, 15 dobivaju otočani, 15 brdsko-planinska područja. Imamo Vrgorac, Imotski, oni su brdsko-planinski i između njih Runovići, znači PPDS, znači još jadniji, što u šali kažemo, trebalo bih ih više pomoć, nema ih tu. Njihovi poljoprivrednici se javljaju na natječaj, nigdje ih nema, daleko ispod crte zato što smo napravili lošu stvar, na natječajima za program ruralnog razvoja bilo je dovoljno samo da si iz brdsko-planinska područja, da iz otoka, nije se gledala kvaliteta. Onda je bilo, među nama su ovdje govorili ljudi, pa gledaj mi smo se onako žurili, imamo neke jednostavne građevine, napucali smo dječja igralište, nema veze djece nema ili ne znam, napravili smo to i to, nama je to sve prošlo zato što su bez obzira na kvalitetu, dobivali jednu jako veću prednost i to nije dobro i doista smo oštetili i Cista Provo i Runoviće i sva druga potpomognuta područja odnosno područja koja spadaju u PPDS jer oni imaju sva obilježja brdsko-planinska, na našem području neka potpomognuta nemaju obilježja brdsko-planinskih ali ova iz Imotske krajine koja spominjem, koja ipak ima tu više općina Vrgorska krajina Vrgorac je ostao pod jednom općinom pa je to malo drugačije, znači još više su oštećeni, ja vjerujem da ima takvih možda i u Sinjskoj krajini i kada izravno radite s tim ljudima onda se vide ti problemi i stvarno je jako važno da se to više doista ne događa Ministarstvu regionalnog razvoja izradi neki zakon, neki popis, ono to izradi za svoje potrebe, e kada to primjenjuje Ministarstvo poljoprivrede ona to mora jasno kritički sagledati. Imali smo takvu situaciju kod sredstva za ruralni turizam. Pa smo imali da se ta koristila tablica A i, odnosno razvrstavanja u razrede koja je velikim dijelom opravdana ali velikim dijelom i ne opravdana. Jer zašto? Ministarstvo turizma ili HTZ, ne znam sada točno tko donosi taj pravilnik prema tim utvrđenim kriterijima su donosili taj pravilnik s ciljem naplate boravišne pristojbe a ne sa ciljem je li tu možda potreban velikim dijelom se poklapa ali šteta je što ima dijelova koji jednostavno ne zaslužuju to ograničenje i slično. Tako da je jako važno kada koristimo popis, tabelu, ovakvih, onakvih područja, razvrstavanja u razrede a mislim da će to ovaj zakon omogućiti jer opet jedno krovno ministarstvo pregledava sve te mjere, uspoređuje ih. Znači svatko donosi nekakav popis radi sebe. A kada ti koristiš znači popis malo ga prouči, razmisli o tome tako da ovi doista prvi natječaji za i program ruralnog razvoja koji ja najviše pratim su tu bili jako loši po one koji su potpomognuta područja. I evo to je ono što želim ovdje naglasiti. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo repliku. Poštovana kolegice Grozdana Perić, izvolite.
Ma evo samo jedna zanimljivost. Grad Zagreb koji ostvaruje 42% ukupnih prihoda svih gradova Hrvatske ima po glavi stanovnika u 2017. 8 tisuća 177 kuna po glavi a 12 gradova i čak 33 općine imaju veći prihod po glavi stanovnika od grada Zagreba što je jedna zanimljivost.
Zahvaljujem [[Upadica Vranješ: E hvala, dobro ste me sjetili.]] izvolite kolegice.
Hvala. Znači isto tako imamo i te situacije, recimo evo kolega Ante zna kod Zadvarja znači imaju mala općina, malo stanovnika ali je tu jedna od najvećih hidroelektrana u Hrvatskoj ili je neki veliki pogon i on dosta digne taj prihod po glavi stanovnika. A doista infrastrukturno i proračunski, to su jako, jako mali proračuni jer prihod po glavi stanovnika je veliki ali stanovnika je 270. Tako da. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Ante Babić replika, izvolite.
Evo mislio sam da mi nećete dopustiti ali u prilog tome a i u korist poštovane ministrice, dakle vrlo je teško i ministrici i ministarstvu ovo što ste, spomenuli ste Cista Promo dakle recimo te subvencije za mlijeko. Dakle u samoj općini imate nekoliko naselja. Pa recimo naselja Aržano, poznato po prvom poginulom u Domovinskom ratu Josipu Joviću, oni imaju subvencije dok naselje recimo Cista Provo nema. Dakle nije dobro da se na mikrolokacijama stvaraju određeni animoziteti kada ste rekli recimo ... [[Govornik se ne razumije.]] nemaju u tim područjima onda zbog toga to nije dobro ali to je ministarstvu jako teško. Mi smo razgovarali o tome ali je dobro ovo što ste rekli s obzirom da se zakon sam poziva ... [[Govornik se ne razumije.]] određenih drugih ministarstava, to se ne bi smjelo dešavati i onda to zapravo stvara na terenu zbunjenost.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica Vranješ, izvolite.
Tako je, Ministarstvo ovdje regionalnog razvoja i koje god i kad god da je bilo ono nije napravilo grešku. Znači ono je definiralo koja su brdsko planinska a koja su potpomognuta. Ali kada su drugi uzimali te popise oni su vidjeli ovo brdsko planinska. I onda jednostavno sada imaju svi nalog u svojoj mjeri i programe u roku kratkome da svi uvrste sve ove specifičnosti a prije bi se desilo znači prednost pri bodovanju, ima otok, ima brdsko planinsko i negdje nam se ta potpomognuta i izgubi. I ne znam zašto, ja bih čak pričala sa nekim kolegama pa oni kažu a to je nešto radom, ma šta ratom, potpomognuta područja to su, imaju obilježja kod nas većinom i brdsko planinska ali mi bi rekli ono još su jadnija i tužnija. Mislim ružno zvuči ali bi se tako šalili, tako da ih se ne zaboravlja.
Zahvaljujem kolegici Vranješ. Imamo završnu riječ u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, raspravu će podijeliti kolega Pranić i kolega Bulj. Izvolite kolega Pranić.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Da sumiramo u ime Kluba MOST-a današnju raspravu vezano nakon svih izlaganja klubova pojedinačnih saborskih zastupnika. Nema politike regionalnog razvoja, ravnomjernog razvoja bez većeg izdvajanja nacionalnih sredstava bez obzira na raspoloživa sredstva koja su dala na raspolaganje u bespovratna EU. Mi se na ta sredstva ne možemo osloniti ako zaista ne mislimo gasiti demografski slom ruralnog područja Hrvatske. I Vlada RH treba na čelu sa premijerom i ministrom financija prilikom usvajanja državnog proračuna odgovoriti na to jednostavno pitanje, da li financijski ojačati nacionalnim sredstvima Ministarstvo regionalnog razvoja ili pak kada sumiramo današnja izlaganja kažemo Ministarstvo poljoprivrede daje neka sredstva, Ministarstvo prometa daje neka sredstva, Hrvatske šume daju neka sredstva, Hrvatske vode daju neka sredstva, Ministarstvo demografije daju neka sredstva. Pa ako mi imamo mi ta sva ministarstva koja nešto daju, a u financijskoj omotnici Ministarstvo regionalnog razvoja vidimo da ne daje toliko koliko bi trebalo dati, odnosno nema izlaganja, čemu ministarstvo regionalnog razvoja? Pripojimo ga Ministarstvu financija. Ne da imam nešto protiv djelatnika Ministarstva regionalnog razvoj koji OK rade svoj posao što se tiče sukladno zakonskim mogućnostima. Pa gledate financijske omotnice koje mi imamo u okviru državnog proračuna, jer od novca sve kreće, koliko imamo novaca toliko imamo i muzike tako kaže stara poslovica. I zaista ponavljam da nema nacionalne politike ravnomjernog razvoja Hrvatske bez većih izdvajanja. Mi danas raspravljamo o zakonu koji regulira život na dvije trećine površine Hrvatske. Kada raspravljamo o tom zakonu? Raspravljamo evo sada u kasne sate 21,36h završno izvješće zadnji dan prije raspuštanja Sabora za ovu godinu. Sutra će biti glasovanje. Mislim pa kakvu mi sliku, rekli smo kakvu sliku šaljemo ruralnom području RH, kakvu šaljemo iz ove Sabornice ton, ne znam, neka, buduća, pozitivna djela ili ne znam šta, optimizam, kada raspravljamo zadnji dan. Pa ako je ruralno područje RH zaista demografski najviše pogođeno, pa o ovome smo trebali raspravljati znatno prije. Predsjednik Sabora je trebao kad je Vlada prošli tjedan, ovo dati odmah u ponedjeljak ili utorak na raspravu, u jutarnjem terminu. Zaista ako želimo konstruktivnu raspravu svih klubova, a ne ovako da se daje zadnji dan i onda kada pitate kakvu sliku šaljemo. Pa sliku šaljemo upravo kako je postavio predsjednik Sabora na dnevni red raspravu ovaj Zakon. Nije stvar da se po kolegi Bulju, gospodine Babiću, ne bi raspravljalo, po kolegi Bulju i po nama iz MOST-a temeljem Amandmana na državni proračun danas bi raspravljali o omotnici koja bi minimalno bila veća za 50 milijuna kuna samo za brdsko planinsko područja, da ne govorimo o potpomognutom području. I zaista je floskulativno govoriti da u državnom proračunu nema novca, ima novca, kupuju se zrakoplovi. Ali ako se ovako nastavi iseljavati ruralno područje RH, postati će rezervoati za 20 godina, bez ljudi i koga će čuvati ti zrakoplovi? Goli kamen na koji ćemo se vratiti i ja i vi, prekosutra autom. To će ostati od Dalmatinske Zagore, a trendovi se ne mogu promijeniti bez vatrogasnih mjera, nacionalnih vatrogasnih mjera našeg krovnog Ministarstva regionalnog razvoja.
Zahvaljujem kolegi Praniću, kolega Bulj. Kolega Babić, molim vas nemojte ometati kolegu dok raspravlja.
I viška vremena. Netko je kazao, to gore brdsko planinska, kolegica je rekla, nerazvijena, to još gore, najlipše, ja sam ponosan što me Zagora rodila usred sivog kamena. Ovaj Zakon ne donosi ništa dobro ni Zagori, ni vama Ličani, ni vama Slavonci, ni vama iz Gorskog kotara, ne donosi ništa. Ovo je jedan najobičniji pamflet piarovski koji donosi više štete regionalnom razvoju, u biti, ne bude li se ovo promijenilo i ova omotnica o visini iznosa, ovo je da je ministrica ukrala Božić tim područjima, nego im je poslala poruku da Vlade RH apsolutno nije briga za ta područja. Ovaj Zakon je čisti piar pamflet. Ministrice, ovo je jedno od najvećih sramota prema 2/3 RH… [[Govornik se ne čuje]]
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. Prelazimo na raspravu u ime predlagatelja poštovana ministrica Gabrijela Žalac, izvolite.
Zastupnici, evo zahvaljujem na ovom dugometražnom raspravljanju o naša 3 prijedloga Zakona, ali ne, jednostavno ne vidim zapravo uopće svrhu onoga što ste vi govorili i u svemu onome što ste se javljali jer zaista, vidi se, da jednostavno ne baratate pojmovima, niti znate uopće na koji način fiskalna odgovornost ide u smjeru drugih Zakona, niti znate kako ide usmjerenje, znači, financijsko, upravo u izvorne proračune jedinica lokalne samouprave, a kamo li onda da govorimo o ova dva Zakona. Kao prvo, gospodine Bulj, vi ste meni jako simpatični i slatki, vi i gospodin Pranić u vašim majicama, ali možda bi bilo bolje da vas Zagora nije rodila jer ovo što ste vi sve izgovorili danas i kolikom se demagogijom bavite, ne vjerujem da ćete zbog toga što ste vi ovdje u Sabornici govorili, ljudima tamo biti bolje [[Upadica: Poštovana ministrice…]] što se tiče [[Upadica: Poštovana ministrice, samo bih vas zamolio da se ne obraćate na takav način saborskim zastupnicima]] evo, u redu, prihvaćam, ali morate [[Upadica: Izvolite]] onda biti tu jer braniti nas u Vladi [[Upadica: Samo vi]] kad se saborski zastupnici nama tako obraćaju [[Upadica: Ne brinite]] i to sve skupa što rade [[Upadica: Izvolite]] Kad govorimo o Zakonu o regionalnom razvoju, prvo morate znati da on uopće nema veze sa apsorpcijom Europskih fondova, on ima veze sa indeksacijom, on ima veze sa sufinanciranjem, dakle, projekata. Međutim, sa apsorpcijom fondova ima jedan drugi Zakon, zove se Zakon o institucionalnom okviru o sustavu upravljanja kontrole Europskim fondovima. To biste vi kao saborski zastupnik trebali znati. Kad govorimo o tome kako ste nam predstavili vaše tablice o financijama, ova Vlada s tim nema veze, SDP-ova Vlada je u onom trenutku ukinula, dakle, izvorne prihode i uzela to u nekakve druge, znači, financije koje se tiču državnog proračuna, a ne prije svega, lokalnih proračuna. Mi smo ti koji smo to vratili, 2 milijarde kuna vraćenih izvornih prihoda kada govorimo o Zakonu o financiranju apsolutno nećemo zanemariti. Kolega Zdravko Marić i ja smo radili zajednički na ovome svemu, imaju 3 stupa koja se odnose na fiskalni kapacitet, koja se odnose na regionalni razvoj, koja se odnose na potpore, mjere itd. Ono što vaša tablica govori u prilog, možete pitati, evo, upravo i one koji rade na tome u Udruzi gradova, što i kako misle i na koji način misle i što su dobili, znači, od ove Vlade su dobili više nego ikada do sada, to moramo reći, ne samo kroz izvorne prihode, nego i kroz ove Zakone. Ono što Zakon o otocima ima, ponovo ću ponoviti ono što sam rekla u uvodnoj riječi, a to je Zakon o otocima apsolutno ima stavke od milijardu i 700, o čemu je ovaj HS izvješten u cijelosti, milijardu 700 milijuna kuna investicija u 2017.-toj godini. Na razini našega Ministarstva je nekakvih sve skupa kad zbrojimo oko 140 milijuna kuna. To je ono što će sad ova dva Zakona postići, kumulativno znači kapitalno ulaganje u potpomognutom brdsko planinskom području. Kad govorimo o obuhvatu područja, naravno da ćemo donijeti u roku 60 dana, kako u Zakonu piše, Vlada će donijeti, znači, obuhvat brdsko planinskog područja koji će biti, po kriterijima koje sam navela apsolutno nešto što je puno bolje nego što je bilo do sada, koje će ulaziti i analizirati kriterije koji apsolutno daju za pravo da možemo reći, da smo napravili jako dobar posao. Kada govorimo o tome, kada SDP kaže da mi trebamo nekakvu kutiju za Božić u Gorskom kotaru i tome slično, ja mislim da biste vi trebali otići s nama, vi ste naš član Odbora za regionalni razvoj, tamo niste ništa govorili g. Mateljan, ali evo, ta kutija je puna, konačno i ljudi su jako zadovoljni, jer smo mi bili na terenu prekjučer, pa možete pitati, načelnike i gradonačelnike, neovisno koje opcije i kako su zadovoljni sa izradom Zakona o brdsko planinskim područjima i mjerama koje mi planiramo. Posebice, ne mogu da vjerujem znači ovo dijeljenje, sredstava, na broj jedinica lokalne samouprave, na koje otpada, znači kada kaže saborski zastupnik za 100 kn po jedinici će dobiti brdsko planinsko područja, to je naprosto netočno. I molim vas da ne obmanjujete hrvatsku javnost ovdje u predstavničkom tijelu o vašim navodima, koji su apsolutno netočni. Potpuni netočni i potpuno nerelevantni. Mislim da ćemo na godinu, na ovom istom mjestu se razgovarati o ovim zakonima, na način da ćete vi biti možda ugodno šokirani sa tim, koliko investicija, na kojem području je odrađeno kroz sve resore. Logično da će Hrvatske ceste raditi jednu priču, da će drugo državno poduzeće raditi treću priču, da će svako ministarstvo intervenirati na određenom području. Posebno, ja bi volila g. Pranić da svi ti novci budu na jednom mjestu, isto tako u našem ministarstvu, međutim, kako su i za druga sredstva apsolutno odgovorni i drugi kolege ministri i mislim da je taj korigirani rad koji mi radimo oko EU fondova a i regionalnoga razvoja sigurno pokazao do sad jako dobre rezultate. Ja znam da je jako teško priznati da naša stranka raste eksponencijalno i da imamo zapravo savršeno pravo birati HDZ-ovu iskaznicu umjesto Mostovu ili ne daj Bože bilo koju drugu, ali mislim da treba reći otvoreno za sve ono što smo napravili u regionalnom razvoju do sada nije viđeno, prema tome 6 puta već sredstva nego ikada do sada, milim da govori u prilog tome apsolutnim podacima koje smo iznijeli u samom vašem prijedlogu. Ono što za kraj želim reći, je da, sigurna sam da će ova sredstva pomoći u pravo na tragu onoga što treba pripremati u svim našim područjima, tu smo spomenuli i intervencijske planove ono što radimo iz europskih fondova, ne vidim razlog, dajte mi vi opravdani razlog za proračun, zašto bismo mi trošili državna sredstva ako imamo europska sredstva raditi intervencijske planove na ratom pogođenim područjima, ono što imamo po mapi siromaštva svjetske banke, utvrđeno kao takvo područje na koje treba vršiti određenu intervenciju, možete pogledati sve pokazatelje o EU fondovima, dakako možete isto tako reći što god želite 60% ugovoreno skok od 480% u svim pokazateljima, govori u prilog tome kako radi naše ministarstvo i kako će raditi sve bolje i bolje, posebice u koordinaciji sa županima, gradonačelnicima, načelnicima. Ja mislim da zaista, nema tko što u tom smislu prigovoriti, a posebice se ponosimo, ja osobno kao ministrica regionalnog razvoja sa svim dakle, sjednicama vlade koje smo održali izvan Grada Zagreba, jer većina nas nije iz Grada Zagreba, nego radi u Gradu Zagrebu za ova naša područja u svim dijelovima Hrvatske, i ja ću se kao ministrica apsolutno zalagati za te odluke, koje onda ne samo osim sjednice vade donose i potpisivanje ugovora na tim područjima i zaista se time trebamo isključivo i samo ponositi. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj ministrici. Imamo povrede poslovnika, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Povreda poslovnika 238. ministrica se je podnijela damski i zaželjela je da nas Zagora nije trebala roditi, ali rodila nas je, ja znam da je to vama problem. Meni je drago što ste vi kao Slavonka tu, ali svašta sam čuo ovdje. Da sam panj, da sam čoban, da sam, ne znam sve što je bilo, veleposlanik, ne ja sam Miro Bulj iz Sinja dobio veliki broj glasova i kao saborski zastupnik imam se pravo boriti. Ali vi koliko ste štete ovim zakonom nanijeli, mojem kraju, moja je obaveza govoriti kao saborskog zastupnika. Vi bi volio da se ja nisam rodio u Dalmatinskoj zagori, vi želite ovdje ovce, ne čobane, ja znam. Vama je to stranački popis želja, da imate samo dizače ruke, da vama trebaju ovce a ne pastiri.
Zahvaljujem kolega Bulj. Što se tiče povrede poslovnika, ja sam ministricu zamolio da se ne obraća takvim rječnikom, tako da nije bilo potrebe za tim, ali dobro, iskoristili ste vaše pravo. Imamo još jednu povredu poslovnika, poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
238. povrijeđen je čl. vezano za izjavu ministrice oko rođenja moga, Dalmatinskoj zagori, ja ću odgovoriti poslovnički ovako jednom rečenicom iz Dalmatinske zagore, više od 1000 g. živi ovaj narod na ovom kamenju i svaki kamen dakle, 100 puta krvlju omasti ali se s njega nije dao. I … [[Govornik se ne razumije.]] Tatar, Turci i Mlečani i Nijemci i Mađari i svaki đava pakleni, a narod stoji i krv svoju proljeva, pa se iz krvi ponovno rađa i korijenje dakle, sve dublje u kamen pruža, pa sada ga svojevoljno iz kamena čupa. A kada dakle i živo počiva i sam će umrijeti. To će vam biti sudbina ruralnog područja Hrvatske.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Isti odgovor kao i kolegi Bulju, izvolite, kolegice Perić, povreda poslovnika.
Isto čl. 238. ovdje je kolega Bulj naziva sve ostale a pogotovo nas iz vladajuće koalicije ovcama što je itekako neprimjereno, ako se on tako osjeća, mi ne.
Zahvaljujem kolegici Perić, upozorio sam kolege na izričaj i prelazimo na sljedeću repliku, poštovana kolegica Dragica Vranješ, izvolite.
Poštovana ministrice drago mi je da ste iznijeli ovaj model financiranja, jer upravo daje nam odmak od onog modela potezanje za rukav. I nekako, evo čuli smo i kako se ponašaju ljudi iz Dalmacije, ali isto nam često kažu nemojte kukati, općina iz koje ja dolazim je danas bogata općina i često mi znaju prigovoriti ti ne znaš kako je nama, iako oni koji me najbolje znaju, znaju da ja dolazim iz takve općine, ali da donosim puno sredstava svojim radom, upravo ovim općinama koje su manje razvijene, ta općina je bila najnerazvijenija općina u Splitsko-dalmatinskoj županiji '90. godina i sa 20 bi se mogla podijeliti visina proračuna te općine, a sada je druga najrazvijenija i ne mogu shvatit politiku znači dajte nam sredstava za vrtić da ga izgradimo, dajte nam za tete i dajte platite gradonačelnika da radi u tome gradu, jer nismo tako funkcionirali. Upravo na koji način sam uspjela rad u ovom organizaciju koju radim zato što za razliku od drugih nisam tražila općinu da financira moju plaću, nego sam to osigurala iz Europskih fondova i za još 5, 6 ljudi do 2020. neke tako.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Dragici Vranješ. Ministrica želite odgovorit? Ne, hvala lijepo. Slijedeća replika poštovani kolega Damir Mateljan, izvolite.
Hvala lijepo, vi ste gospođo ministrice očito ovaj kritike sa strane oporbe vezano za ovaj zakon shvatili suviše osobno. Vi niste na ovom mjestu ministrice regionalnog razvoja da bi vam bilo lako, naprotiv vi ste upravo da bi vam bilo teško, i ja znam da vam je teško ali to je vaš dio posla. I nemojte zanemariti naše iskustvo na ovakvoj razini i ono što mi znamo i nemojte zanemarit naše kritike koje su kad kad afirmativne, pogotovo ako one nisu možda ni u plenarnoj raspravi nego na odborima i stoga ovaj nemojte nas vrijeđat molim vas. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, vi ste gospođo ministrice očito ovaj kritike sa strane oporbe vezano za ovaj zakon shvatili suviše osobno. Vi niste na ovom mjestu ministrice regionalnog razvoja da bi vam bilo lako, naprotiv vi ste upravo da bi vam bilo teško, i ja znam da vam je teško ali to je vaš dio posla. I nemojte zanemariti naše iskustvo na ovakvoj razini i ono što mi znamo i nemojte zanemarit naše kritike koje su kad kad afirmativne, pogotovo ako one nisu možda ni u plenarnoj raspravi nego na odborima i stoga ovaj nemojte nas vrijeđat molim vas. Hvala lijepo.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 540, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju RH, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 79 za i 18 suzdržanih donijeli zakon o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju RH.
Sada, kao što smo jutros odlučili ćemo provesti objedinjenu raspravu o sljedeće tri točke i to: Konačni prijedlog zakona o izmjenama zakona o regionalnom razvoju RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 540, Konačni prijedlog zakona o brdsko-planinskim područjima, drugo čitanje, PZ br. 412 i Konačni prijedlog zakona o potpomognutim područjima, drugo čitanje, PZ br. 410. Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU, te Odbor za lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana ministrica regionalnog razvoja i Fondova EU, Gabrijela Žalac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi saborski zastupnici, poštovane pomoćnice. Evo drago mi je da smo i da ste se vi zapravo dogovorili da ćemo imati objedinjenu raspravu po pitanju naša tri zakona jer smo već raspravljali puno o tome u Hrvatskom saboru. Osiguranjem više novca kroz nacionalni proračun i kroz europska sredstva osiguravamo ravnomjerniji razvoj RH. Za regionalni razvoj u 2017. i 2018. godini uložili smo 833 milijuna kuna, u 3 godine uložiti ćemo preko 1,3 milijarde kuna u ravnomjerni regionalni razvoj što znači 6 puta više nego za vrijeme SDP-ove Vlade. Pri tome je naglasak u cjelovitosti sigurno na paketu zakona koje smo predložili upravo u saborskoj proceduri, to je Zakon o otocima, Zakon o brdsko-planinskim područjima, Zakon o potpomognutim područjima. Pred nama je još samo preostaje Zakon o Vukovaru, za izmjene i dopune Zakona o regionalnome razvoju i svemu onome što smo na neki način upravo vama ovdje predstavili. U iduće tri godine novim zakonom za potpomognuta područja koji se odnosi na 304 jedinice lokalne samouprave i nešto više od milijun 100 tisuća stanovnika planirano je gotovo 300 milijuna kuna. Zakonom za brdsko-planinska područja koji se odnosi na 85 jedinica lokalne samouprave i 350 tisuća stanovnika planirano je 117 milijuna kuna. Uvažavamo posebnosti različitih dijelova Hrvatske i nastojimo osigurati adekvatno korištenje dostupnih financijskih sredstava za postizanje pravednijeg regionalnog razvoja što smo dokazali i suradnjom sa Hrvatskom zajednicom županija, Udrugom gradova i općina i izmještanjem sjednica Vlade u sve dijelove Hrvatske. Izmjenom zakona ne trebamo zanemariti o financiranju lokalnih samouprava upravo su lokalne samouprave dobile preko milijardu i 700 milijuna kuna izvornih prihoda dakle povrh ovoga svega što smo predvidjeli u državnome proračunu. Kada govorimo o prvoj točki koja se odnosi na upravo naše zakone, Nacrt prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju RH s Konačnim nacrtom prijedloga Zakona je izrađen u provedbi zapravo zaključka Vlade RH od 2. kolovoza kojim se prihvaća prijedlog smanjenja broja agencija, zavoda fondova, instituta zaklada trgovačkih društava i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima te se zadužuju nadležna tijela državne uprave za provedbu svih aktivnosti radi provedbe navedenog akta. Na temelju toga zaključka mi smo odlučili da Agenciju za regionalni razvoj pripojimo Ministarstvu regionalnoga razvoja sa rokom provedbe znači sa 1. siječnja 2019. godine. Jedna od aktivnosti u tom procesu sigurno je vezana za potrebu izmjene odredbi Zakona o regionalnom razvoju i uredbe Vlade o tome što agencija radi te smo zapravo pod ovim samim člankom 20 zakona kojim je agencija ovlaštena provoditi aktivnosti kojima pridonosi ostvarenju ciljeva politike regionalnoga razvoja u planskim dokumentima, sve to skupa preko u zapravo ministarstvo na neki način stavili. Ono što je isto tako važno istaknuti je da je potrebno i nakon, znači provedbe zakona prilagoditi i upisnik regionalnih koordinatora i lokalnih razvojnih agencija i treba na neki način ministar imenovati povjerenstvo na temelju kojega će se provesti akreditacija. Mi smo već sve te predradnje obavili i ja očekujem da obzirom da smo u istom praktički prostoru tu ne bude nikakvih problema. Predložene izmjene kao što sam i sama rekla u svakom slučaju su nužne i potrebne i za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva iz Državnog proračuna RH, mi preuzimamo opremu sredstva djelatnika agencije zatečeno na preuzetim poslovima i mislimo da je to dobro rješenje. Kada govorimo o nacrtu, odnosno o Konačnom prijedlogu Zakona o brdsko-planinskim područjima u RH važno je reći da smo u programu Vlade RH u mandatu 2016./2020. godine predvidjeli izradu svih ovih zakona. Spomenula bih i jedan koji je nekad bio u ingerenciji našega ministarstva a to je sada u Središnjem državnom uredu za stambeno zbrinjavanje, to je isto tako Zakon o stambenom zbrinjavanju na potpomognutim područjima koji je dio paketa ovih zakona. Naše ministarstvo je odlučilo se izraditi novi Zakon o brdsko-planinskim područjima. Problematika brdsko-planinskih područja do sada se uređivala u okviru zakona koji je donesen u 2002. godini koji je u međuvremenu imao 7 izmjena i dopuna i mi smo se na neki način odlučili da idemo u novi, potpuno novi zakon. U kategoriju brdsko planinskih područja tim zakonom ušlo je tada 45 jedinica lokalne samouprave koje su disperzirane u 11 županija. Nacrt prijedloga Zakona je na 9. sjednici Hrvatskoga sabora prihvaćen nakon svega onoga što smo raspravljali na našim odborima i svemu onome što smo raspravljali sa širom javnosti. Cilj novog zakona je, sigurno da na neki način pojačamo konkurentnost i ostvarenje vlastitih razvojnih potencijala brdsko-planinskim područjima. Zakon je pravni okvir koji objedinjava materiju brdsko planinskih područja. Ono što je jako važno vama saborskim zastupnicima istaknuti je da ćemo i kroz Zakon o brdsko planinskim područjima i kroz Zakon o potpomognutim područjima po prvi puta nakon osamostaljenja RH imati zakon koji objedinjava kapitalna ulaganja svih dakle resora i državnih i javnih poduzeća na tim područjima kao što Zakon o otocima primjerice ima već dugi niz godinama, pa ćemo tada znati apsolutno sve podatke o tome i izvijestiti vas jedanput godišnje u Hrvatskome saboru što i kako radimo na provedbi zapravo ovih mjera. U pripremi i provedbi mjera, programa i projekata za razvoj brdsko planinskih područja sudjeluju i sudjelovati će prije svega jedinice lokalne samouprave koje dolaze upravo s tog područja ali dakako i druga središnja tijela državne uprave te javno pravna tijela koja sigurno u okviru svojih resora mogu doprinijeti i razvoju upravo ovih područja. Ministarstvo naše će koordinirati i pratiti učinkovitu provedbu svih mjera i naravno određivati, određivati na koji način i u kojem trenutku ćemo znači na neki način pratiti učinke za svako ovo pojedinačno područje što smo evo, opet ponavljam kroz Zakon o otocima sigurno dobro predstavili i na sjednici Vlade koju smo imali nedavno na Hvaru. Kolika su ulaganja u svakoj pojedinačnoj godini u koje sektore, koje resore na koji način se ostvaruju učinci upravo kroz ove zakone. Nacrtom Konačnog prijedloga Zakona o brdsko-planinskom području propisali smo program razvoja brdsko-planinskih područja kojim ćemo utvrditi konkretne mjere, projekte poticanja razvoja brdsko-planinskih područja, nositelje njihove provede, provedbene radnje i izvore sredstava te metodologiju praćenja provedbe i vrednovanja naravno pojedinih mjera. Ovaj program će objedinjavati sve aktivnosti koje će se provoditi na brdsko-planinskim područjima, a koje proizlaze upravo iz ovog zakona, ali i propisa kojima se uređuje gospodarstvo socijalna i demografska politika, jačanje administrativnih kapaciteta. Svi ključni dionici koji doprinose upravo razvoju brdsko-planinskog područja budući da najbolje prepoznaju potrebe i specifičnosti svoga područja sudjelovati će u izradi ovoga programa, odnosno u izradi konkretnih mjera i aktivnosti koje se događaju na brdsko-planinskom području. U Državnom proračunu RH na poziciji našega ministarstva i važno je reći aktivnost koja se zove, Razvoj brdsko-planinskih područja, iz koje će se i financirati ovi programi i projekti koji doprinose upravo jačanju gospodarske i socijalne kohezije te ostvarenju koncepta održivog razvoja kroz slijedeće mjere, a to je unapređenje komunalne i socijalne infrastrukture na brdsko-planinskom području, otklanjanje posljedica otežanih klimatskih uvjeta na brdsko-planinskom području, pripremu projektno tehničke dokumentacije koji se planiraju financirati iz Europskih strukturnih investicijskih fondova, priprema infrastrukture kao preduvjet za ulaganja i gospodarski oporavak brdsko-planinskog područja, poticanje konkurentnosti i rasta poduzetništva kroz potpore za djelatnosti koji su od značaja za gospodarski razvoj i na kraju subvencija smještaja osoba deficitarnim zanimanja i osobama koje mogu doprinijeti poboljšanju kvalitete život planinskim područjima. Isto tako predviđa se zakonom razvoj i provedba programa integriranih teritorijalnih ulaganja koje sada možemo vidjeti u našim operativnim programima. Smatramo da upravo u cilju pripreme ciljanih poziva za ovu područje možemo zajedno sa našim Gorskim kotarom i ostalim dijelovima u RH koji pripadaju brdsko-planinskom području zasigurno pripremiti konkretne projekte koji su njima važni. Ono što predviđamo izradom ovog zakona je i hrvatski gorski proizvod koji ima za cilj poticanje proizvodnje i plasmana te promociju izvornih i inovativnih proizvoda tih područja. Mi imamo jako dobro iskustvo sa projektom Hrvatski otočni proizvod, koje već dugi niz godina naše ministarstvo financira i to zapravo znači poticanje poduzetništva upravo na tim područjima. Kad govorimo o tome na koji način želimo isto tako uvesti i gorsku iskaznicu, javnu ispravu kao sredstvo autentifikacije temeljem kojih stanovnici će brdsko-planinskog područja ostvariti pravo na povlašteni dakle javni prijevoz za fizičke osobe koje ima prebivalište na brdsko-planinskom području unutar županijskog linijskog prometa te povlašteno korištenje sirovina i prirodnih bogatstava lokalnog područja. Ono što je važno reći, a isto tako već dugi niz godina imamo, a mislimo da je važno isto tako i u ovom dijelu podržavati, a to je posebni kriterij za odabir projekata, kad govorimo o potpori projektima na brdsko-planinskom području koji se planiraju prijavljivati na Europske strukturne investicijske fondove. Ne treba isto tako zanemariti mjeru koja se odnosi na održivu proizvodnju i potrošnju, dakle poticanje korištenja zelenih i održivih mjerila u postupku javne nabave. Isto tako s ciljem smanjenja potrošnje resursa, onečišćenja okoliša, jačanja izvornog domaćeg proizvoda. Poticanje djelatnosti kao mjera koja je od značaja za gospodarski razvoj brdsko-planinskog područja, a to je drvoprerađivačka industrija i proizvodnja, ekoturizam, kulturni turizam, zdravstveni turizam, proizvodnja temeljena na tradiciji brdsko-planinskog područja. Isto tako proizvodnja i prerada proizvoda s oznakom hrvatski gorski proizvod je nešto što naše ministarstvo planira. Novim zakonom će se između ostaloga redefinirati i obuhvat brdsko-planinskog područja. Za utvrđivanje obuhvata brdsko-planinskog područja primijeniti ćemo multikriterijalnu metodu odabira u kojoj se vrednuju geomorfološki, klimatski, demografski i infrastrukturni kriteriji. Ukupni broj ostvarenih bodova u jedinicama lokalne samouprave je kompozitni pokazatelj, a maksimalni zbroj bodova za sve kriterije koji su bodovani je 6, a granica za uvrštenje u brdsko-planinsko područje je na 2,5 boda. Status brdsko-planinskog područja u smislu ovoga zakona ne mogu ostvariti jedinice lokalne samouprave koje su obuhvaćene posebnim propisom kojim se uređuje razvoj otoka i kojim se, koje se svojim teritorijem protežu uz morsku obalu i imaju gustoću naseljenosti veću od 20 stanovnika po kilometru kvadratnom. Jedinice lokalne samouprave koje bi na temelju odredbi novog zakona stekle status brdsko-planinskog područja razvrstavaju su prema indeksu razvijenosti u tri skupine. Prvu skupinu čine jedinice koje imaju status potpomognutog područja to je 1. do 4. skupina, drugu skupinu čine jedinice koje se prema vrijednosti indeksa razvijenosti nalaze u 3. i 4. četvrtini iznad prosječno rangiranih jedinica lokalne samouprave što vezujemo naravno na Zakon o regionalnome razvoju, znači to je 5. i 6. skupina i 3. skupinu čine jedinice koje se prema vrijednosti indeksa razvijenosti nalaze u 1., 2. četvrtini iznad prosječno rangiranih jedinica, a to su 7. i 8. skupina po trenutnom indeksu razvijenosti koji je na snazi još slijedeće dvije godine. Potrebna financijska sredstva za provedbu ovoga zakona, sredstva za provođenje programa i projekata koji će proizići iz zakona o brdsko-planinskom području osigurati će se u državnom proračunu i meni je drago da smo upravo u ovom našem Hrvatskome saboru zapravo donijeli na neki način i odluko o tome da povećamo sredstva koja su bila prvotno predviđena upravo za brdsko-planinsko područje, 117 milijuna kuna sigurno nije zanemarivi iznos kad govorimo o provedbi ovoga zakona i naravno tome uvijek valja pridodati sve ono što je brdsko planinskom području vraćeno kroz Zakon o financiranju jedinica lokalne područne samouprave. Na kraju mi dozvolite da vam predstavim isto tako Konačni nacrt prijedloga Zakona o potpomognutom području, o tome smo jako puno razgovarali, drago mi je da smo ga unijeli u mandatu ove Vlade, u program Vlade da on nije dio više Zakona o regionalnom razvoju kao glava 5, nego je sada poseban Zakon koji sigurno zaslužuje posebnu pažnju ove Vlade. Odlukom Vlade RH prema stupnju razvijenosti status potpomognutih područja stekle su 304 jedinice lokalne samouprave u kojima živi gotovo 1/3 stanovnika RH. Problematika potpomognutih područja se odnosila prije u ranijim vremenima na poglavlje Zakona o regionalnom razvoju, međutim, nacrt prijedloga Zakona je prihvaćen na 9.-toj sjednici HS-a i sukladno Zaključku HS-a, mi smo uvažili sve primjedbe i prijedloge, te smo pripremili naš Konačni nacrt prijedloga Zakona o potpomognutim područjima. Cilj ovog Zakona je da potpomognutom području osiguramo podlogu za jačanje konkurentnosti i ostvarenje vlastitih razvojnih potencijala. Smatramo da posebnu pažnju trebamo posvetiti upravo tim krajevima, što smo i pokazali već i kroz natječaje koji se odnose i na državni proračun, ali dakako i europska sredstva kad govorimo o tome kako pomoći ovim krajevima i dati im na neki način prednost u tome kako ostvariti vlastite potencijale kroz razvojne projekte koji su pripremili. Zakon je pravni okvir koji objedinjava materiju potpomognutog područja, regulira se, naravno, i drugim posebnim propisima. Naše Ministarstvo je nacrtom konačnog prijedloga Zakona o potpomognutim područjima propisalo da donesemo Program održivog društvenog i gospodarskog razvoja potpomognutih područja i nemojte pri tome zaboraviti, saborski zastupnici, ja vas to molim, da svi prethodni Zakoni, kada govorimo o politici regionalnog razvoja su propisivali donošenje programa mjera konkretnih itd., nikada nisu donijeti, niti u jednome mandatu, niti jedne Vlade i ja vas molim da uvažite ono što ova Vlada i ovo Ministarstvo sada želi napraviti konačno u kontekstu onoga što smo zaista kroz konkretne mjere rezultate već do sada postigli. Ja sam duboko uvjerena da ćemo u slijedećim godinama u punom smislu te riječi ostvariti potencijal ovih naših nerazvijenih područja. Programom održivog društvenog i gospodarskog razvoja potpomognutih područja u kojima će se definirati konkretne mjere u okviru upravnih područja nadležnosti i drugih Središnjih tijela državne uprave i projekti poticanja razvoja potpomognutih područja, nositelji provedbe i provedbene aktivnosti, metodologija praćenja provedbe i vrednovanje pojedinih programa. Mislim da svakako treba istaknuti da će se sve ono što program sadržava odnositi i provoditi na potpomognutom području koji proizlazi iz ovog Zakona, ali i iz propisa, naravno, kojima se uređuje sve ono što je na neki način važno za upravo razvoj nerazvijenih dijelova RH. Svi ključni dionici koji pridonose razvoju potpomognutog područja, budući da najbolje prepoznaju potrebe i specifičnosti, mislim da trebaju sudjelovati u pripremi zajednički sa nama ovoga Programa i razradi svih mjera i upravo iz toga razloga ne mislim da Program treba biti dio Zakona, mislim da treba biti donesen na bazi godine, kada vidimo kako te pojedinačne mjere trebaju se reflektirati, izgledati upravo u samoj provedbi. Ono što je najvažnije od svega da u državnom proračunu u našem Ministarstvu na aktivnosti i razvoj potpomognutih područja iz koje će se financirati upravo ovi Programi i Projekti koji pridonose prije svega, održivom razvoju lokalne zajednice, će se definirati na razdjelu koja se zove aktivnost, znači, razvoja potpomognutih područja, unapređenje komunalne i socijalne infrastrukture na potpomognutim područjima, priprema dokumentacije, priprema infrastrukture za ulaganja, stvaranje uvjeta za podizanje standarda života, poboljšanje infrastrukture na područjima naseljenim pripadnicima nacionalnih manjina. Razvoj i provedba programa integriranih teritorijalnih ulaganja, mi smo već sada pokazali da kroz i Europske fondove, evo na sjednici Vlade u Karlovcu, novi obuhvat područja za najnerazvijeniji dio, nakon Slavonija, to je sigurno područje Slunja i dijela uz, dakle, granicu. Donijeli smo odluku o intervencijskom planu za Slunj i šire područje koje je po mapi siromaštva apsolutno značajno, zaostaje u razvoju. Kad smo već kod toga, onda mogu najaviti i u ponedjeljak da ćemo ići u Imotski i znači, Imotskoj krajini isto tako osigurati intervencijski plan za pomoć na tome području o čemu smo nekoliko puta razgovarali na svim mogućim razinama i zaista, uvažavamo sve potrebe terena i pokušati ćemo na sve moguće načine pripremiti projekte koji će učiniti da ljudi tamo ostanu živjeti, ako su se odselili, da se vrate upravo na ta područja, jer mislim da sigurno na tragu onoga što se radi u EU u nekim dijelovima koje sigurno su isto patili od nečega što zovemo iseljavanje su nakon upravo ovakvih planova i programa vratili svoje stanovništvo na to područje. Kad govorimo o posebnom kriteriju odabira projekata, onda se moram vratiti uvijek na ono kako su u razvijenim dijelovima RH onda upravo te kriterije ocijenili lošima. Zašto se na potpomognutom području dodjeljuje 20% više bodova kroz sve europske natječaje iz svih operativnih programa, zašto se je kroz Europske fondove i Fond za sufinanciranje naše Ministarstvo dodjeljuje više sredstava za ta područja, ali mi smatramo da jedino na takav način možemo doprinijeti ravnopravnom razvoju RH. Kad govorimo o zapošljavanju na potpomognutim područjima, na poticanje zapošljavanja osoba onih zanimanja koja pridonose poboljšanju kvalitete života na potpomognutom području će sigurno biti u fokusu interesa i naravno, porezne olakšice za potpomognuta područja. Porezni obveznici koji obavljaju samostalnu djelatnost na potpomognutim područjima, mogu ostvariti pravo na potporu male vrijednosti u skladu sa Zakonom o porezu na dohodak i Zakonom o porezu na dobit. Ne treba zanemariti u Zakonu o potpomognutim područjima i mjeru koja se zove Naknada zbog zaštićenih područja prirode, pravo na novčanu naknadu, od prodaje ulaznice za posjećivanje zaštićenog područja mogu ostvariti jedinice lokalne samouprave do 6% neto, te jedinice lokalne samouprave koje se prema vrijednosti indeksa razvijenosti nalaze u zadnjoj četvrtini iznadprosječno rangiranih jedinica do 5,5% neto a koje na svom području imaju evidentirano zaštićeno područje. Potrebna financijska sredstva dakako su velika, mi smo osigurali dakle 94 milijuna i 600 tisuća kuna u odnosu na prvotni prijedlog, osim toga znači za razvoj potpomognutih područja i druga aktivnost koja se zove poboljšanje infrastrukture u područjima naseljenima, pripadnicima nacionalnih manjina isto tako u sljedećem proračunskom razdoblju, znači u projekcijama za sljedeće tri godine. Unutar proračunskog ... [[Govornik se ne razumije.]] drugih središnjih tijela državne uprave za mjere i programe razvoja upravnog područja iz njihove nadležnosti, unutar proračunskog razdjela jedinica lokalne samouprave već sam rekla koliko je za potpomognuta područja, kroz Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave, milijardu i 700 milijuna kuna ova Vlada stavila u izvorne prihode upravo ovih jedinica. Na kraju bih samo rekla nešto što sam zaboravila spomenuti kod Zakona o brdsko planinskome području. Mi smo povećali dakle šumski doprinos u drugom zakonu koji je naravno relevantan upravo za brdsko planinsko područje na 10% i to je nešto što sigurno Gorani pozdravljaju i žele vidjeti u sljedećem dakle razdoblju. Osim ovih sredstava ja bih rekla da će se sigurno kroz programe i mjere koje radimo vidjeti tek u onoj sljedećoj godini kada akumuliramo 2019. i zbrojimo sve rezultate ovoga zakona koje će onda vršiti znači upravo izvještavanje o kapitalnim investicijama na ovim područjima jer Hrvatski sabor nikada tu informaciju nije dobio a ni Vlada RH koliko točno investicija ide iz kojih sredstava upravo na potpomognutom i brdsko planinskom području. Ja sam duboko uvjerena da ćemo upravo ovom zakonskom regulativom doprinijeti da uprav sve informacije dobijete o svakom sektoru, o svakom resoru što i kako planiramo raditi u narednom razdoblju. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa. Za repliku su se javili gotovo svi koji su zastupnici koji su u dvorani pa ćemo krenuti redom kako su se javili. Prvi se javio poštovani zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite.
Hvala. Poštovana ministrice javio sam se za kratku repliku na temu Izmjene zakona o regionalnom razvoju činjenica je jedna da se doista radi o tehničkim izmjenama, no ja bih u ovoj replici želio ipak govoriti o sadržaju. I ovaj sastav Vlade nije u dovoljnoj mjeri efikasan i uspješan u povlačenju sredstava iz EU fondova. Za to postoji više razloga. Ja ću nabrojati svega iz mog kuta gledanja nekoliko. Prvo, postoji potkapacitiranost od lokalnog do državne razine. Drugo, u određenim ministarstvima definitivno ljudi se ponašaju prekomotno i vrlo, vrlo inertno a o tome sam danas govorio i stanci. Treća stvar, gdje mislim da ćete vi kao ministrica vrlo važnog resora, imate jako lošu podršku od ostalih kolega u drugim ministarstvima i izmjene ovoga zakona zapravo uopće nam ne daju garanciju da ćete vi za godinu dana i svi mi biti uspješni. Vaš uspjeh je uspjeh za građane RH i za sve obrtnike i za sve poduzetnike i ja vam to želim ali bojim se da izmjenama zakona to nećemo postići.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Uvažena ministrice, ja ne znam jeste li vi razočarani što je u ovome terminu zakon, zakoni u kojima se radi o dvije trećine zaboravljene Hrvatske. Jutros smo tražili ali predsjednik Sabora nije pristao i saborska većina da raspravljamo u jutarnjem terminu. Nažalost i brojni zastupnici stoga ... [[Govornik se ne razumije.]] danas su na adventu, gledaju svjetla Zagreba kako obasjava a zaboravili su odakle dolaze. Ovo je najbitniji zakon za dvije trećine RH. To je prvo. Drugo pozivate se kako je vaše ministarstvo napravilo Zakon o brdsko-planinskom području a ne znamo uopće koje jedinice lokalne samouprave i koja područja će po novoj indeksaciji ili kako vi kažete spadati u to područje što znači da je to ruganje. Nemamo mjera, nemamo mjera koje očekujemo. I najbitnije, povucite ovaj zakon jer vaše ministarstvo radi velike štete RH. Zadnji smo po povlačenju sredstava u EU, Malta nas je prestigla, na začelju smo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Pranića. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Ministrice, na području brdsko planinskog dijela Hrvatske živi trenutno 190 tisuća Hrvata, to je 12 tisuća manje nego po zadnjem popisu stanovništva iz 2011. godine. Ovaj zakon ima financijsku omotnicu od 40 milijuna kuna. Dao sam si truda i zajedno sa Udrugom gradova napravio financijsku analizu svih gradova na brdsko planinskom području 2014., '15., '16., '17., '18. Kumulativno smo svi usporedno s 2014. izgubili 564 milijun kuna, ovo vam je po izvršenju, možete ministra Marića pitati u Ministarstvu financija. I ako sada nam kažete da su kompenzacijske mjere jednake, nisu, one iznose ukupno kada bi gledali prihod poreza na dohodak i sve kompenzacijske mjere za postojeća 45 grada 390 milijuna kuna, po izvršenju pomoći i prihod poreza na dohodak 2014. je iznosio 466 milijuna kuna. To je za 76 milijuna kuna manje. Znači ne da su, dodaje se 40 milijuna kuna nego i ovih 76 milijuna kuna nije vraćeno. I mi govorimo o životu na brdsko planinskom području.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena ministrice od ovog zakonskog paketa po meni je najsporniji Zakon o brdsko planinskim područjima koji je netransparentan, diskriminirajući i potpuno neambiciozan. Dakle ako pogledamo koliko ljudi živi na tom području vi kažete da će svatko od njih dobiti 100 kuna. Je li zaista mislite da će tih 100 kuna spriječiti demografsku katastrofu i osigurati povratak stanovnika u brdsko planinska područja. Ovo kao da je nekakav poklon pred Novu godinu za stanovnike Gorskog kotara npr. jedna kutija zamotana šarenim papirom, šarenom vrpcom i vi to njima date i kad razmotaju taj šareni papir tu šarenu vrpcu i otvore kutiju što će naći u njoj, ništa. Evo dajte mi jednu mjeru i Zakon o brdsko-planinskim područjima koje će po vama omogućit da je jedan mladi liječnik sa obitelji i dvoje djece dođe u Gorski kotar i radi u ambulante opće medicine.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Panenića.
Hvala lijepo, poštovana ministrice, ja se evo ne bi složio sa kolegom Jovanovićem, ja bi ipak rekao da Zakon o potpomognutim područjima je značajno zapravo teži, gledajući kad bi se raspodijelila sredstava koja osiguravate, koja nisu navedene u zakonu onda bismo došli u idealnoj jednoj situaciji, da bi svaka lokalna samouprava dobila nešto oko manje od 400.000 tisuća kuna. 400.000 kuna za gospodarski razvoj, za demografsku obnovu, za unapređenje infrastrukture, za sve moguće mjere 400.000 kuna, cijelih 400.000 kuna po jednoj lokalnoj samoupravi. Ja mislim da to otprilike gledajući sve one mjere koje su unutra navedene, a nije sadržaj ovog zakona, tamo je nabacano sve ostalo, stambeno-zbrinjavanje je jedan drugi zakon, financijsko izravnavanje je jedan drugi zakon, to je treći zakon. Ne možemo sve pod ovaj zakon staviti, ali mi gledamo konkretno što ovaj zakon donosi. Maksimalno, ako sve bude ravnopravno svi dobiju i veliki i mali 400.000 kuna koje će riješit sve.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Damira Mateljana.
Hvala lijepa, uvažena gospođo ministrice kad ste govorili o Zakonu o brdsko-planinskim područjima rekli ste da se temeljem kriterija mijenja obuhvat tog područja, odnosno da će on biti veći. U komunikaciji vas odnosno predlagatelja na odborima sa javnošću govori se o broju od 85 jedinica lokalne samouprave, međutim mi kao saborski zastupnici ne znamo koja su to, ovaj koje su to jedinice lokalne samouprave i to u najblažu ruku može ovaj dovesti do određene ne transparentnosti u tome obuhvatu. Nadalje, ovaj zakon dakle ovaj prijedlog zakona u drugom čitanju ne mijenja onaj kriterij da se obuhvat temelji na granicama jedinica lokalne samouprave, pa stoga recimo npr. jedan grad Ozalj koji je u većini područje nizinsko ipak ima 30% brdsko-planinskog dijela i to izuzetno značajnog iznad 1000 metara nadmorske visine, dakle to je za hrvatske prilike velika planina Žumberak gdje ima naselja iznad 500 ovaj 500 metara nadmorske visine, međutim temeljem ovog obuhvata bojim se da grad Ozalj [[Upadica: Hvala.]] neće biti dio tog brdsko-planinskog područja.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tulia Demetlike.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, uvažena ministrice, ja predlažem da mi cijelu Hrvatsku odmah proglasimo nerazvijenom i da donesemo samo jedan jedinstveni zakon. Jer sada ste objedinili tri zakona, pa imamo zakon o brdsko-planinskom, o regionalnom razvoju, o otocima, o potpomognutoj područjima, imamo program za Slavoniju i najavili ste još bezbroj programa i sad ja postavljam koji je smisao svega toga. Jer ono što je gospodin Paninić rekao sa 400.000 kuna ako podijelimo na onih 40 miliona na 85 gradova da li je za to nam je potreban zakon. Ispada ono što je ministrica Divjak maloprije rekla da mi smo svjetski prvaci u štampanju zakona i ispada da ova Vlada samo štampa, štampa ali smo isto tako svjetski prvaci u kompliciranju stvari. Zato usporedimo se sa primjerom uređenih zemalja na tematskoj sjednici našega odbora bio je primjer Švicarske, Austrije i Francuske gdje su upravo ta nerazvijena područja postala i hit [[Upadica: Hvala.]] za živjet.
Hvala, slijedeća replika je poštovanog zastupnika i podpredsjednika ovoga doma Siniše Hajdaša Dončić.
Možemo se složiti da u ovom …/nerazumljivo/… zakona koje se tiču regionalnog razvoja da možemo imati različite pristupe, dakle teorijske i praktične i znanstvene i da većina reći ću teoretičara regionalnog razvoja govore o nečemu što se zove teritorijalni kapital. Dakle, nešto sasvim novo, a ja primjećujem da u prijedlogu dakle ovih zakona koji se tiču regionalnog i lokalnog razvoja taj zakon o brdsko-planinskim područjima zapravo da su onako malo neambiciozni i da su malo iz znanstvene i stručne perspektive neambiciozni. Jer ni jedna zemlja EU dakle nema unificirani isti stav prema lokalnom regionalnog razvoju, nego pokušava upravo zbog svoj nekog i povijesnog nasljeđa, a isto tako i zbog različitih demografskih, ekonomskih kretanja imat neka svoja rješenja. Stoga apeliram da umjesto JLS pokušate razmišljati o naseljima jer će se stvoriti vrlo nepravedan sustav gdje će neka općina ili grad biti u sustavu brdsko-planinskog područja, a druga [[Upadica: Hvala.]] zbog nekih drugih karakteristika neće. Hvala lijepa.
Hvala, slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića
Hvala lijepa, poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice sa suradnicima, evo zahvalan sam vam prvo vezano zbog intervencijskog plana za grad Imotski, za sve imotske općine, ne radi se o selektivnosti, tu smo razgovarali i o Vrgorcu, Vrlici, Sinju, Trilju, dakle o mogućnostima, zahvalan sam i zbog povećanja sredstava vezano za amandman kojeg smo radili zajedno sa gospodinom Šipićem, kolegicom Puh. Naravno kad bismo imali sve kolege ovdje večeras iz sa brdsko-planinskog područja da bi ti katalozi bili veliki i da bi govorili o otežanom življenju i gospodarenju na tim područjima, ali treba sliku gledati šire i ono što ste vi govorili u vašemu izlaganju. Zaboravljamo da i kod poreznih paketa zakona smo mislili na takve stvari, zaboravljamo kod Zakona o trošarinama da smo mislili na linijske prijevoze učenika koji nemaju ekonomsku cijenu, pa pozdravljam i ovu gorsku iskaznicu koja će također pomoći kod linijskog prijevoza kao i hrvatski gorski proizvod. Dakle, sve izmjene i dopune ovih zakona koje služe poboljšanju pozdravljam, naravno da poboljšanja mogu biti velika i veća ali smo [[Upadica: Hvala.]] zavisili od fiskalnih kapaciteta.
Hvala, slijedeća replika je poštovane zastupnice Ljubice Maksimčuk.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena ministrice pa svi znamo da preko noći naravno ovim donošenjem zakona nećemo sve promijeniti, ali ove mjere su veliki pomak da bi ona nerazvijena područja dostigla ona razvijena. Vidimo da u iduće tri godine Zakonom o potpomognutim područjima za 304 jedinice osigurano više 300 milijuna kuna, za ona brdsko planinska, znači, tih 85 jedinica je 117 milijuna kuna više, što naravno nije zanemarivo ako uzmemo u obzir da je tu Projekt Slavonije gdje je 8,1 milijarda ugovorenih sredstava od kojih je, evo ja samo mogu reći u mojoj županiji ugovoreno do sada 885 milijuna kuna, sigurno su pomaci koji će čim prije i to svi želimo, one nerazvijene krajeve ubrzati i da idu, i poboljšati standard građanima u tim krajevima, evo, hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replike poštovanog zastupnika Milorada Batinića.
Hvala potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicama. Naime, u uvodnom obrazloženju, znači, razlozi zbog kojih se Zakon donosi temelj je Zakon koji je donesen 2002.-ge sa primjenom 2003.-će godine i tu vrlo jasno piše, znači, Zakonom općine i gradovi koji imaju taj status, taksativno su navedeni u samom Zakonu. Zašto nije se išlo i u ovaj prijedlog Zakona, novoga Zakona, upravo po tim načelima, po tom principu, ne na način da mi ovdje kao što je moglo se i zaključiti da licitiramo da li ova ili ona općina ima pravo ili ne. Jasno su definirani kriteriji, to je jedno, nego upravo iz razloga da bi, vjerujem da bi i kroz rasprave koje bi ovdje bile, bile daleko sadržajnije i da bi za one programe koje Vlada odnosno Ministarstvo mora napraviti imali već jako veliki broj i određenih podataka, a vjerujem da bi se iznjedrile određene i [[Upadica: Hvala]] mjere.
Slijedeća replike poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa poštovana ministrice, čujemo da su velike kritike na iznos sredstava predviđenih za realizaciju ova dva Zakona za ulaganja u brdsko planinska područja i potpomognuta područja i sigurna sam, ne samo mi, nego i vi bite bili daleko sretniji da su ta sredstava i znatno viša. Međutim, kako kolege često govore o Zakonu o otocima i smatraju da je za otoke predviđeno znatno više sredstava, ja bi tu posjetila da, kad smo gledali izjvešća o učincima provedbe Zakona o otocima mogli smo vidjeti da je Ministarstvo izdvojilo 181 milijun kuna, a ukupno je realizirano projekata u vrijednosti 1,7 milijardi kuna, što znači gotovo 10 puta više. Isto tako je predviđeno i u ovim Zakonima da uz Ministarstvo regionalnog razvoja da i ostala državna središnja tijela ulažu svaki ovisno o svom području i zadatku.
Hvala. Slijedeća replike poštovane zastupnice Grozdane Perić.
Evo, ja ću se nadovezati upravo na ovo što je kolegica Martinčev-Juričev rekla. Dakle, ovdje, mislim da se polazi od krivih premisa, dakle, ovdje se dijeli broj općina, gradova itd. sa sredstvima koja su ovdje predviđena, što je krivo. Dakle, ovo su inicijalna sredstva koja trebaju poticati da bi se povukla sredstva koja su predviđena upravo, između ostalog, i ovim, recimo zajmom eiba, gdje se povlače za dio nacionalnih sredstava odnosno sufinanciranja onog nacionalnog dijela, dakle, da bi te općine i gradovi imali kvalitetne programe i povukli dodatna sredstva. Znači, to je zapravo inicijalno što treba potaknuti sve nas da radimo na pravim projektima.
Slijedeća replike poštovane zastupnice Sanje Putice.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Pa cijenjena ministrice, iz ovog paketa Zakona koji danas predstavljate HS-u vidi se koliko ova Vlada zapravo teži uravnoteženom i ravnomjernom razvoju RH koliko je to moguće, a to se vidi i po vašoj stalnoj komunikaciji sa hrvatskim županima, gradonačelnicima i načelnicima u kojima preispitivate zapravo njihove potrebe. Međutim, htjela bih ovdje istaknuti da ste ovim Zakonom, ovim paketom Zakona ipak našli načina kako se određenim općinama i područjima u RH može ipak povratiti dio sredstava koji su oni u jednom trenutku projecirali u svojim proračunima kad su ta područja izgubila status posebne državne skrbi. Ovo je jedan od načina kako ste im ipak pomogli jer oni kad su planirali svoje proračune, u jednom trenutku su ostali bez određenih sredstava, a naravno promijenivši ove valorizacije vezane za indeks razvijenosti. U svakom slučaju, vjerujem da će i regionalni koordinatori koje ćete imenovati, donijeti tu ulogu koja će biti taj kontakt sa Ministarstvom i sa svim potrebama lokalne samouprave.
Hvala. Sada je u ime kluba MOST-a nezavisnih lista, čini mi se, kolega Bulj želi, kolega Pranić, izvolite. Da, da, da, a tko od vas? Dobro, shvatio sam da je netko od vas u ime kluba tražio stanku, pa sam zato ovaj, zato sam rekao kolega Bulj prvo, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, tražim stanku u ime kluba MOST-a od 10 minuta. Uvažene kolegice i kolege, uvažena ministrice. Predlažemo vam da povučete ovaj Zakon koji je vrlo bitan Zakon koji je došao zadnji dan, zadnja točka, kad dolazimo pred ustavnu stanku, Ustavom propisanu našeg Sabora. Ovo je vrlo bitan Zakon. Ovim Zakonom ništa nismo riješili, a interes zastupnika koji je ovdje, vidjeli ste u replikama da vrlo mali broj zastupnika podržaje. Još jednom naglašavam, povucite ovaj Zakon koji ne rješava ništa, ovaj Zakon je u biti samo piar. Ovaj Zakon je dokaz da vaše Ministarstvo nema namjeru pomoći našim ljudima. Pozivate se na Vlade, našim nerazvijenim područjima, pozivate se na Vlade u Splitu, pa sve što ste rekli u Splitu, ja sam dao Amandmane na proračun, ništa nije prihvaćeno. Na šta se vi pozivate, a 5 puta ste iste projekte otvarali u Dalmatinskoj Zagori, tako i na drugim područjima, Ravče, Drvenik. Ja vas još jednom kolege zastupnici molim da sa svojim klubovima usuglasite, vi ministrice povucite ovaj Zakon gdje ne dajete niti jednu mjeru, niste ovim Zakonom riješili, i koji je, lokalni ... [[Govornik se ne razumije.]] spadaju u brdsko-planinska područja, a dajete ovaj Zakon, i to ministrice nije smješno, ovdje se radi o 2/3 Republike Hrvatske. Svaki vaš posjet u određenom dijelu, nerazvijenom dijelu Republike Hrvatske, jel brdsko-planinskog područja, samo se puni broj autobusa i plač roditelja na autobusnim kolodvorima, ne u rodilištima, nemamo ih više, ovo je ozbiljan Zakon, a ovi kolege saborski zastupnici, koji se pozivaju na ta područja, a nisu ovdje u Saboru, u najmanju ruku neka im bude sramotno, sramota. Tražim ministrice, povucite ovaj Zakon koji je zadnji čavao u lijes 2/3 Hrvatske, nije smišno. Dajte jednu mjeru koju ste dali konstruktivnu ovdje, niti jednu, ne triba gorska iskaznica ovdje, nego očito samo iskaznica HDZ-a, ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Hvala lijepa. Hvala. Naravno da ću dati stanku, pa ćemo se vidjeti u 18,28 minuta. SJEDNICA PREKINUTA U 18,20 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 18,30 SATI]] Kolegice i kolege, stanka nam je završila pa moram pitati želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu i prvi će u ime kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista vrijeme podijeliti kolege Bulj, Pranić i Panenić, ne znam kojim redom, prvo kolega Pranić, vidim, spreman je sa papirima.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Ministrice s kolegama, kolegice i kolege. Nije Hrvatska samo Zagreb i ono što se vidi sa Gornjeg grada, Hrvatska je Dalmatinska zagora i Lika i Slavonija i Gorski kotar i Slavonija. I svi naši građani po Ustavu bi trebali imati jednaka prava i uvjete za život. I onaj građanin u Vrgorcu i u Delnicama i u Lepoglavi i u Orahovici, kao i netko tko živi u centru Zagreba, a svi znamo da to nije istina u Hrvatskoj, a trebalo bi biti smisao politike regionalnog ujednačenog razvoja. Znamo da mnogi saborski zastupnici dolaze iz potpomognutog i brdsko-planinskog područja, ali evo, žalosno je što danas u sabornici kad se raspravlja o dva zaista najbitnija zakona za brdsko-planinsko i potpomognuto područje Hrvatske, to je maltene dvije trećine površine Hrvatske, mnogi saborski zastupnici nisu ni prisutni, a mnogi vjerojatno i zaborave kraj iz kojeg dolaze kad ovdje dođu na glasovanje u Zagreb, to je najčešće petkom. U području brdsko-planinskog dijela Hrvatske, iz kojeg i sam dolazim, živi trenutno 190 tisuća Hrvata. To je 12 tisuća manje nego po popisu iz 2011. godine. To vam je grad veličine, meni susjedne Makarske, kao da je iselio. Zaista, brdsko-planinskom području se živi najteže i klimatske i vertikalna raščlanjenost terena su nepovoljni i za ljude i za investitore pa zato nije ni čudo zašto imamo ovakve demografske poražavajuće brojke, iseljavanje, kažem, 12 tisuća ljudi, od 2011.-2017. godine. Trenutno po prijedlogu zakona ne znamo ni tko ulazi u sastav brdsko-planinskog područja, ali znamo financijsku omotnicu zakona, u okviru i predloženog proračuna i usvojenog proračuna za 2019. s projekcijama 2020. i 2021. Riječ je o 40 milijuna kuna. Ja često znam reći, koliko para, toliko i muzike. S obzirom da nemamo tu nekih velikih para, a muzike će sve manje i manje bit na području brdsko-planinskog dijela Hrvatske. 7 puta se zakon mijenjao i svaki puta sve gore i gore. Rekao sam u replici na vaše izlaganje da raskrinkam jednu famu što se konstantno ovdje ponavlja u sabornici vezano o Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave i kompenzacijskim mjerama. Zahvalit ću se prije svega i udruzi gradova, na jednoj iscrpnoj analizi svih gradova iz brdsko-planinskog područja. Znači analiza od 2014.-2018. godine sa rezultatima ostvarenja do 11. mj. 2018. i projekcijama i kad gledamo kumulativno 2014. naši građani preko lokalnih proračuna iz brdsko-planinskog područja su raspolagali 466 milijuna, 2015. 313 milijuna, 2016. 289 milijuna, 2017. 308 milijuna, sada po projekciji 390 milijuna. Ja ne znam, da me netko uvjerava da 390 veći broj iz 2014. di je bilo 466 milijuna, znači mi smo i danas kratki za tih 76 milijuna i to nisu kratki gradova nego naši građani nemaju na raspolaganju 76 milijuna kuna kroz razne investicijske projekte i planove ulaganja jedinica lokalne samouprave. Ta nepravda se nije ispravila i u novom zakonu o brdsko-planinskom području, zaista smo puno više očekivali. Sami nacrt kao nacrt, može bit kako god, ali kao što sam rekao u financijskoj omotnici tog zakona stoji samo 40 milijuna kuna. Ja znam da postoji par saborskih zastupnika iz saborske većine koji dolaze iz brdsko-planinskih područja i zaista mi nije jasno da ne mogu pritisnuti i Vladu i premijera i ministra financija da kažu kako se živi na brdsko-planinskom području, pa reći ću i potpomognutom području. Vi imate ove godine 500 prvašića manje u osnovnim školama. To sigurno nije u Zagrebu. Sigurno je u ruralnom području Hrvatske. Potpomognutom i brdsko-planinskom području. Imate 2600 učenika manje u srednjim školama. To isto sigurno nije u Zagrebu. Sigurno je u ruralnim područjima, kad govorim o brdsko-planinskom i potpomognutom području. Ja zaista ne znam više što treba nekome dokazati i koliko ljudi treba iseliti da bi se zaista politika regionalnog razvoja provodila nacionalnim sredstvima. Vi ste Ministarstvo regionalnog razvoja, mi ne raspravljamo ovdje ni s Ministarstvom financija, ni Ministarstvom poljoprivrede ni Ministarstvom, ne znam, prometa. Mi raspravljamo s Ministarstvom regionalnog razvoja i konačno bi trebalo bit politika bit regionalnog razvoja da se osigura veća omotnica za nerazvijena područja, da naši građani po Ustavu imaju jednaka prava kao i građani urbanih područja. Inače je ovo samo jedan nastavak urbanizacije, neravnomjernog razvoja i iseljavanja. Iseljavanje i brdsko-planinskog područja i iseljavanja potpomognutog područja, a paradoks našeg sistema kako se provodi regionalni razvoj u Hrvatskoj. Neka mi netko objasni, evo možete mi vi slobodno objasnit kao ministrica, ja nemam ništa protiv da su otoci u proračunu za 2019. dobili u projekciji 111 milijuna kuna. Dapače, zaslužili su. Ali, gledajte koji je faktor koji definira regionalnu raznolikost odnosno gdje bi se trebala definirati politika ujednačenosti. Indeks razvijenosti. Po kojem su indeksu razvijenosti općine i gradovi iz otoka, svi su u 7 i 8 skupini indeksa razvijenosti, a ovi gradovi koji su u brdsko planinskom području iz kojeg su oni indeksa razvijenosti, 1, 4 skupina najčešće, eventualno ne znam, Sinj 5 ili 6. I oni otoci, odnosno, gradovi i općine, jedinice lokalne samouprave i građani koji žive bolje jer imaju veći indeks razvijenosti, u našem programu vašeg ministarstva, imaju osigurano 111 milijuna kn, a mi ovdje za brdsko planinskomu imamo 40 milijuna kn. Gdje je tu logika regionalnog razvoja u Hrvatskoj? Gdje je tu logika da mi netko to objasni, jednostavno tu logike nema, a nema zašto? Zato što pojedini saborski zastupnici, koji dolaze iz tog područja, izdaju to područje kada dođu u Zagreb, kratko i jasno, pojedini nisu ovdje ni u sabornici, a hvale se medijski da su osigurali, ne znam 10 milijuna kn, 10 milijuna kn. A da ne govorim o novom zakonu, da se obuhvat brdsko planinskog područja povećava duplo. Sa 45 gradova sada, u novom nacrtu zakona će biti 85. Gorska iskaznica, gorsku iskaznicu sam ja za ovom govornicom govorio na prvom nacrtu gdje je nije bilo, drago mi je da ste ju uvažili, ali opet ste izbacili pravne osobe. Ako ćemo mi gledati da će se stanovništvo zadržati u brdsko planinskom području, temeljem građenja, nogostupa, rasvjete, ceste, neće. Zadržati će se jedino ako možemo privući investitore ili pružiti podršku, jer nije isto ulagati u Vrgorcu u Delnicama, Vrgorskom, Lepoglavi, Orahovici isto kao u Splitu ili u centru Zagreba, ali u Hrvatskoj je isto. I onda se mi pitamo zašto ruralni krajevi iseljavaju. Iseljavaju i iseljavati će još više, jer matematika i činjenice su poražavajuće. Od nogostupa se jednostavno ne živi. I osvrnuti ću se u svom izlaganju na još jedna problem, to je problem predškolskog odgoja. Vi imate jedan sporazum u Barceloni koji je potpisala Europska komisija, da 90% djece bi trebale ići u vrtiće. Nenormalna je razlika između urbanih i ruralnih području. U Zagrebu je ta kvota ispunjena. Pogledajte ruralna područja, koliko djece ide u vrtiće, ako su vrtići odgojeni u ustanove, naša djeca iz ruralnog područja nemaju jednake uvjete kao djece iz urbanih područja. Sagraditi će se novi vrtići preko europskog fonda za europskog razvojnog fonda, što se tiče Ministarstva poljoprivrede, koje vodi, iako bi to trebalo biti pod vašim resorom, a recite tko će platiti tete u vrtiću. Tete u vrtićima što se tiče odgojitelja, ja govorim, ne govorim, sada o programima koje provodim ja u Vrgorcu od 30 mj. ako to ide na teret jedinice lokalne samouprave. Samo po projekcijama bi trebalo biti 5300 novih odgojitelja. Nek je 95 tisuća kn, godišnja plaća jednog odgojitelja, to je 503 milijuna kn. 503 milijuna kn, već je potpomognuta područja isfinancirati. Pa iz kojih će to prihoda isfinancirati. Uzmite u Ministarstvu financija kumulativno, koliki su prihodi pojedinih općina iz ruralnog područja i iz potpomognutog. Zašto lažemo samo sebe? Dostavite tablice, da vidite kolike pojedine općine imaju. Ja znam, jedna susjedna općina gradi novi vrtić. Kada je shvati načelnik, da sada treba napraviti, zaposliti 10 novih teta, shvatio je da radi sebi omču oko vrata i to je politika Hrvatske. Hvala.
Nastaviti će poštovani zastupnik Panenić.
Hvala lijepo postova ministrice sa suradnicima. Ja bi evo kolegi Praniću samo jedan dodatak naveo. Ako gledamo, kada bi ta iskaznica bila u Zakonu od potpomognutim područjima, onda bi je već imali svi, imali bi osobnu iskaznicu identifikaciji dokument, da se pokaže da jednostavno nemamo, ne možemo i nećemo postići sa ovakvim zakonima koji se donose. Nije problem zakon, tekst, složiti ćemo se, ok, ali kada pogledamo financijsku pozadinu onda ćemo sigurno reći nije dovoljno. Kada bismo radili na svakih 100 milijuna kn, neki zakon, što bismo imali u ovih 100 i nešto milijardi, koliko je državnog proračuna, onda bismo napravili stotine, tisuće novih zakona, ono, da se ima zakon za svaki 100 milijuna koje će se uložiti. I odmah u samom početku zakona, što se potiče? Gospodarski, svekoliko razvoj, to svekoliki, to je otprilike onako jedna umjetnička, proizaička forma, ali bojim se da ni ovaj gospodarski koji je naveden, ni za njega ne bi bilo dovoljno 400 tisuća kn u jednoj općini, a možda bismo pomogli jedno gospodarstvo, jedno obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, stavili na dobre noge i onda bismo rekli, evo makar smo nekoga pomogli. Ako ima 304 jedinice lokalne samouprave, sa potpomognutih područja, koje će biti korisnici, znači 304 OPG-a i možemo reći, napravili smo nešto, imamo stvarnu pomoć, možemo potpisati ugovore s njima, možemo pokazati da su su uspjeli, ali ako govorimo da ćemo svima pomoći, ne, to sigurno s ovim zakonom neće se moći pomoći. Upitno je zapravo, kada na ovo sve skupa, kako že se održati čl. 26. gdje navodi se da će RH će poticati zadržavanje, povratak raseljenih stanovnika, sa 400 tisuća kn, pa oni su radi puno većeg iznosa, kojega žele ostvariti za sebe, svoje obitelji, otišli van, a mi ćemo za 400 tisuća kn vratiti. Koliko? Možda će vratiti 304 obitelji. Pa ajmo onda reći, vratili smo 304 obitelji ovdje, pa puta 4 pa znači, evo dobili smo puno više. Međutim, negdje moramo odrediti, gdje ćemo s tim novcem, jer ovako da ćemo sa 100 milijuna kn, ja mislim da to samo Isus je napravio u svome životu, ja mislim da mi nismo tome dorasli i definitivno da trebamo odustati od takvih misli. Ono što meni posebno smeta u ovome zakonu, taj zakon, nije to krovni zakon, to je zakon 100 milijuna kn, zakon koji je trebao definirati, koja će sredstva, nova sredstva biti angažirana, kako će ona, definirati razvoj, kak će pomagati a ovdje nekako mi se čini kao ono kada se pravi bosanski lonac, samo je ovo potpomognuti lonac, stavimo svašta unutra pa recimo imamo zakon. Malo ćemo staviti i EU fondova, kao što je rekao i kolega Bulj ionako smo zadnji u tome, ali malo dobro dođe, pa onda ćemo malo nešto iz proračuna pa svega pomalo ali od malo, malo, malo dođemo do toga na kraju kada se sve zbrojilo premalo. Znači ne dovoljno, ne puno, nego jednostavno premalo. I onda cijeli ovaj zakon u svom nazivlju potpomognut upravo govori da on je ispod onoga što je dovoljno da bi nekom stvarno pomogao. Još bih jednu stvar napomenuo. Nekako mi je ovdje upravo bode u oči ovaj dio koji se odnosi na potporu nacionalnim manjima, nekako stječem dojam kao da određena područja lokalne samouprave koja su naseljena pripadnicima nacionalnih manjina da nisu bili ravnopravno uvažavani u razvoju. Mi s ovim zakonom to pokazujemo. Ali nisam nigdje pročitao u pojašnjenju koje to lokalne samouprave su bile oštećene. Tko ih je oštetio? Je li možda čelni ljudi koji nisu vodili? Ali na ovaj način ako mi govorimo da RH tijekom proteklog vremena sustavno nije pomagala takva područja onda smatram da smo si stavili jedan veliki krimen. Nadam se evo da ćete i do samog glasanja dati pojašnjenje tko je tu oštećen, zašto je odštećen, tko je kriv, zašto mi sada moramo nadoknađivati upravo taj dio. Kolega Bulj će završiti.
I zadnji u ime Kluba zastupnika će govoriti poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege. Uvažena ministrice, poštovane kolege, u vremenu smo došašća, sve manje u našim ognjištima, u mojoj Dalmatinskoj zagori, Lici, Ravnim Kotarima, Skradinskom zaleđu, Skradinu, Šibenskom zaleđu, Drnišu, Kninu, u Slavoniji vaše ministrice sve manje će biti Badnjaka. Sve više je starog stanovništva. Ne čuje se plać djece u rodilištima nego na autobusnim kolodvorima, plač roditelja, djedova koje ispračaju, baka svoje unuke i odlaze u nepovrat sa cijelim obiteljima. I to je strateško nacionalno pitanje dvije trećine Hrvatske su kolegice i kolege prazne. Ja ne znam da li to vi vidite iz Zagreba, ne znam kada vas opkole župani u Splitu, u drugim krajevima, da li vi to vidite? Što vam kažu vaše stranačke kolege? Ali je činjenica da naša sela, gradovi, općine su postali sela duhova, sela, gradovi duhova, nigdje nikoga nema. Uvažena ministrice u ime kluba sam rekao da bi bilo dobro da povučete ovaj zakon. Prije svega što ovo nije vrijeme da govorimo o ovome zakonu koji je nepripremljen, koji je PR-ovski i koji promiče vas a nemate dobre rezultate u vašem ministarstvu, na dnu EU smo, zadnji, na zečelju, Malta nas je prestigla po povlačenju sredstava iz EU. Očekivao sam od vas a i od kolega saborskih zastupnika koji dolaze iz tih područja da će vam na to ukazati, da vas svjetla u Parlamentu ili u Vladi ili na adventu u Zagrebu, da vas ne bi zabljesnula da vidite stvarnost. A stvarnost je da je ugrožena nacionalna sigurnost, da teritorij nije dovoljan da bi imali državu. Teritorij bez ljudi nije država. Bio sam nedavno u Munchenu, više ima naših ljudi tamo u Munchenu, 40 tisuća ih je sada više u Munchenu zadnje 4 godine, to vam govori, samo u Munchenu govori. Ministrice, ova dva zakona su nepripremljena, nemate mjera koja bi pomogla područjima o kojima govorimo. Povećava se opseg brdsko planinskog područja za više od duplo, 85 će biti, duplo. Hvalite se neki saborski zastupnici da ste za 10 milijuna povećali u proračunu sredstva za ta područja, 85 sa 45, narasti će. Znači dobiti će manje brdsko planinska područja, veći broj i glasačka mašinerija je potrebna ali ovo nije dobro. Govorite o gorskoj kartici, da ona je potrebna ali činjenica da je kod vas ... [[Govornik se ne razumije.]] puno potrebnija stranačka iskaznica HDZ-a ili koalicijskih partnera. Nažalost kolega Pranić je naglasio, dosta nogostup, dosta asfaltiranja. Ima nekih općina da se točno vide izborni ciklusi kako se asfaltira. Trebaju radna mjesta, nije ovo novac lokalnim samoupravama, imamo više općina i gradova i županija nego Amerika, zajedno SAD i Kina. Ovo nije rješenje, nemamo mogućnost dječjih vrtića a to je obaveza koje Hrvatska ima. Nemamo mogućnosti jer nije dječji vrtić samo čuvalište, dječji vrtić je odgojna ustanova. 17X manje imaju djeca mogućnost da dosegnu visoko obrazovanje ako nemaju organizirani vrtić. Nema više ovaca, nema pastira ili čobana kako kaže kolega iz HDZ-a koji se ruga s njima, nema više toga. Zbog čega nema? Jer Vladi je dovoljno da se slika u Splitu, Osijeku, Sisku a to nije dovoljno Ministrice povucite ovaj zakon koji nema niti jednu mjeru kojom se rješava. Nije smiješno, dajte mi jednu mjeru kojom ste dali mogućnost razvoja bilo kojeg područja u RH od Dalmatinske zagore, od Gorskog kotara, bilo kojeg dijela. Nije ovo smiješno, vama je smiješno ali nije smiješno narodu iz toga područja. Ja to govorim kao saborski zastupnik, imam to obavezu govoriti kao izabrani saborski zastupnik, to je moja obaveza i to vama ne smije biti smiješno, a ove Zakone, slobodno, ja ne znam, vaš piar, možete zovnuti 1000 medija [[Upadica: Hvala]] Slobodno, evo vam ih, slobodno ih vratite gdje god želite, a imati ćete ujutra Amandmana [[Upadica: Hvala]] imati ćete Amandmana, ne znam hoćete li uspjeli sazvati Vladu.
Hvala lijepa. Slijedeći klub zastupnika onaj HDZ-a u ime kojeg će vrijeme podijeliti poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev i poštovani zastupnik Lončar. Prvo poštovana zastupnica Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče, poštovana ministrice, pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju RH s Konačnim prijedlogom Zakona, klub HDZ-a će podržati. Svaka je hrvatska Vlada do sad najavljivala smanjenje administracije i povećanje efikasnosti. No, na tome se do sada radilo samo u teoriji. Osnovano je mnoštva Agencija od kojih su neke brojile manje od 10 djelatnika, neke su imale preko 700 djelatnika, neke su, pak, od 70 zaposlenika imale ravnatelja, 7 pomoćnika ravnatelja, 13 načelnika odjela, 37 rukovoditelja odsjeka, što znači, od 70 djelatnika, čak 59 rukovodećih zaposlenika, da ne kažem da su bile plaće, bonusi i različiti od Agencije do Agencije i jedino ova Vlada je donijela odluku 2. kolovoza kojom prihvaća prijedlog smanjenja broja Agencija, Fondova, Zavoda, Instituta, Zaklada, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Naime, Agencija za regionalni razvoj RH je poduzimala pojedine radnje u provedbi programa i aktivnosti upravo za potrebe Ministarstva regionalnog razvoja i Fondova EU i to na njihov zahtjev. Upravni nadzor nad radom Agencije obavljalo je Ministarstvo i sasvim je logično i normalno da Agencija svojim ukidanjem i sve svoje zaposlenike, kao i obveze i prava će dobiti upravo Ministarstvo regionalnog razvoja i Fondova EU. Ovim prijedlogom Zakona kao i o izmjenama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu Ministarstva i drugih Središnjih tijela državne uprave uređuje se prestanak rada Agencije i preuzimanje poslova u djelokrugu Ministarstva. Time se racionalizira sustav, uspostavlja cjeloviti u skladu sa potrebama suvremene regionalne politike, kao i ostvarenje učinkovite koordinacije regionalnih koordinatora. Naravno da će svi djelatnici Agencije biti preuzeti i da je potrebno uskladiti Podzakonske akte u dijelu koji propisuje ovlasti i obveze Agencije. Tu bih još naglasila, s obzirom da su se čule kritike i jučer kad smo govorili o izmjenama Zakona o ustroju i djelokrugu Ministarstva i drugih Središnjih tijela državne uprave, da se iznos predviđen državnim proračunom za rashode za zaposlene povećavao u narednoj godini. Treba reći da u 2019.-toj godini za rashode za zaposlene koji utječu na višak odnosno manjak prihoda će biti u visini od nešto više od 24 milijarde kuna i da je to manje, nego što je bilo izvršenjem proračuna za 2017.-tu godinu kada je utrošeno 26 milijardi i 700 milijuna kuna. Ukupni iznos za zaposlene hoće biti viši u onom dijelu koji se odnosi na rashode za zaposlene na, koji se financiraju iz Europskih fondova i za osobe koje će raditi isključivo na Europskim projektima. Nadalje, Konačni prijedlog Zakona o brdsko planinskim područjima, također će klub HDZ-a podržati. Ono o čemu bi ja više govorila danas na razlike koje imamo u odnosu na prvo čitanje i treba pohvaliti sve ono što je učinjeno u odnosu na onaj prijedlog koji smo imali na našim klupama u prvom čitanju. U međuvremenu, kao što je bilo dogovoreno, Matični Odbor za regionalni razvoj i Fondove EU organizirao je i tematsku sjednicu. Sve ono što je rečeno na toj tematskoj sjednici upravo se sada i nalazi u ovom Konačnom prijedlogu Zakona. Tako da kolege koje govore da nema mjera, moramo reći pod broj jedan, da upravo su mjere te kojim je dorađen prijedlog Zakona iz prvog čitanja i decidirano stoji koje će mjere i što treba učiniti kako bi se pridonijelo i poticanju razvoja brdsko planinskog područja, tako točno stoji. Znači, moramo raditi na unapređenju komunalne i socijalne infrastrukture na brdsko planinskim područjima, otklanjanju posljedica otežanih klimatskih uvjeta, pripremu projektne i tehničke dokumentacije za lokalne razvojne projekte. Nadalje, pripremu infrastrukture kao preduvjet za ulaganje i gospodarski oporavak, poticanje konkurentnosti i rasta poduzetništva kroz potpore za djelatnosti koje su od značaja za gospodarski razvoj, kao i subvenciju smještaja osobama deficitarnih zanimanja i osobama koje mogu pridonijeti poboljšanju kvalitete života na brdsko planinskim područjima. Nadalje, nabrojene su i djelatnosti koje RH treba poglavito podupirati od značaja su za razvoj toga područja. To je od drvoprerađivačke industrije, proizvodnje, prikladne industrijske proizvodnje završnog stupnja prerade, proizvodnje gotovih industrijskih proizvoda, stočarstvo, proizvodnje i prerade proizvoda sa oznakom Hrvatski gorski proizvod, izrada posebnih suvenira itd., da ne nabrajam, do eko turizma, kulturnog turizma, zdravstvenog turizma, tradicionalne gradnje, tradicijskih obrta, umjetničke radionice, humanitarnih, djelatnosti humanitarnih organizacija, organizacije civilnog društva i sl. Novina je, također uvodi se tzv. Gorska iskaznica, upravo će to biti sredstvo za pristup sustava prava, povlastica i mjera stanovnika brdsko planinskog područja, od prava na povlašten javni prijevoz unutar županijskog linijskog prometa do povlaštenog korištenja sirovina i prirodnih bogatstava lokalnog značaja. Također je novina da Ministarstvo podnosi Vladi RH izvješće o učincima provedbe programa razvoja brdsko planinskih područja do 30. travnja tekuće godine za prethodnu godinu. Kada je u pitanju program, treba reći da on treba sadržavati sve mjere i projekte, kako demografske, tako i gospodarske, fiskalne, socijalne, mjere jačanja administrativnih kapaciteta, te integriranih teritorijalnih ulaganja, a u izradi programa, znači sudjeluju, sve jedinice lokalne samouprave koje imaju status brdsko planinskih područja, kao i jedinice područne regionalne samouprave na čijem se području nalaze te jedinice sa tim statusom. Znači i općine, i gradovi i županije. Središnja tijela državne uprave, dužna su također, svaka za svoje upravno područje, i svoje nadležnosti, najkasnije u roku od 60 dana od donošenja državnog proračuna donijeti pojedinačne godišnje planove predviđene programom. Naglašavam da ovim zakonom RH, jedinice područje regionalne samouprave, što znači županije i jedinice lokalne samouprave, što znači i općine i gradovi, te njihova tijela imaju dužnost osigurati pretpostavke za jačanje konkurentnosti i ostvarivanje vlastitih razvojnih potencijala brdsko planinskog područja. Zadržavanje, povratak raseljenog i poticanje naseljavanje stanovnika tog područja. Ovim zakonom također se osigurava pravičnije utvrđenje obuhvata tog područja. Sada uz ranije geomorfološko kriterije, znači visinu i nagib, do sada se samo gledala visina i nagib, ja bi rekla, s obzirom da čujemo kritike, da neće se znati koja će to područja biti, ako je visina i nagib terena do sada bila ta kao mjerilo i sada i nadalje ostaju to kriteriji uz klimatske, znači količina padalina ali i demografske infrastrukturne uvijete života, tako da je sigurno ovo daleko pravičniji su kriteriji nego oni koji su bili do sada. Dosta kritika odnosi se i na iznos sredstava predviđenim za provođenje programa i projekata ovog zakona, međutim, jasno stoji, da su to sredstva unutar nadležnog ministarstva, ali da će sredstva biti i unutar proračunskih razdelja drugih središnjih tijela. Znači od ministarstva prometa, demografije, do Hrvatskih voda, cesta, šuma i sl. Tako da kao da zaboravljamo, da drugim paketom porezne reforme, samo u ovoj g. jedinice lokalne samouprave, su dobile gotovo 2 milijarde kn. Naravno da je, iznos sredstava su dobile i slabije razvijene općine i gradovi koji spadaju pod brdsko planinski. Nadalje iz sredstava europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj imamo potpore iz programa ruralnog razvoja, koje vode prema jačanju konkurentnosti, kako poljoprivrede, ali tako i šumarstva i prerađivačke industrije, kojim se također osiguravaju sredstva za projekte i na ovim područjima. Možemo vidjeti da kako su se unaprijedili životni radni uvjeti u radnom, kako bi se unaprijedili životni radni uvjeti u ruralnom području, potpore su išle i u smjeru lokalne samouprave, pa tako se financira i izgradnja i opremanje 57 dječjih vrtića, 30 vatrogasnih domova i sl. Evo, danas dobivamo ponovno informaciju da se povećavaju raspoloživa sredstva za sufinanciranje projekata iz sektora dječjih vrtića u okviru operacije 741. Ovom izmjenom povećan je ukupan iznos raspoloživih sredstava javne potpore sa milijardu kn, na ukupnu milijardu i 362 milijuna. A svrha je povećanje raspoloživih sredstava u natječaju za projekte sektora dječjih vrtića sa 500 milijuna na 862 milijuna kn. Vjerujem da kako se radi o izgradnji vrtića u naseljima ispod 5 tisuća st. da su tu pojedini također općine i gradovi iz brdsko planinskog područja obuhvaćeni. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj IDS-a, PGS-a i LRI-a, a oprostite, zaboravio sam da ste podijelili vrijeme, ovaj, pa da kolega Lončar ima ostatak vremena, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Ovim konačnim zakonom o potpomognutim područjima, kao politikom regularnog razvoja uređuje se upravljanje razvoja područja što bi trebalo biti i preduvjet i njihov gospodarskom razvoju u skladu jačanja konkurentnosti. Jedinice regionalne i lokalne samouprave trebale bi osigurati pretpostavke sve radi razvojnih potencijala na potpomognutim područjima kroz niz mjera povezivanja lokalnih regionalnih potreba, u kojima treba uključiti kohezijsku politiku, ravnomjerni i održiv razvoj jedinice lokalne samouprave, s naglaskom poticaj na suradnju iz programa investicijskih fondova, europskog i infrastrukturnih investicija i državnih potpora. Sadašnji regularni razvoj agencije koja djeluje na prostoru sadašnjih županija, trebaju u suradnji s jedinice lokalne samouprave, sudjelovati u pripremi i provedbi mjera za jačanje kapaciteta i novih projekata, kako bi se stvorilo učinkovito korištenje sredstava za jedinice lokalnih uprava. Sami nositelji razvoja na potpomognutim područjima, dužni su posebno voditi brigu oko socijalnih, gospodarskih, demografskih, stambenih i drugih mjera, koje donose razvojne novine, nove gospodarske politike i novih gospodarskih kretanja s ciljem kretanja da općine i gradovi u cilju povrataka stanovništva te njihovih na njihova područja. Zašto je ovo sve važno pokrenuti i promijeniti isključivo, zbog sadašnjeg stanja koji nije dobar i koji svakako treba nadopuniti ili mijenjati. Da bi se sve ovo u što skorije vrijeme promijenilo, potrebno je učiniti slijedeće, povezivanje lokalnih, regionalnih razvojnih potreba s mjerama i programa te ciljevima kohezijske politike, drugo potpora u potpomognutim područjima za povećanje i optimalno korištenje vlastitog razvojnog potencijala, treće odgovarajuće mjere za ravnomjeran održiv razvoj jedinice lokalne područne, regionalne samouprave na potpomognutim područjima, 4 poticanje programa integralnih teritorijalnih ulaganja potpomognutim područjima, 5 zadržavanje, povratak i poticanje naseljavanje stanovnika na pomognute područja, 6 stručnu financijsku pomoć za pripremu razvojnih projekata na potpomoganim područja, za čiju provedbu se planiraju koristiti sredstva iz europskih strukturnih investicija, fondova i drugih izvora. Na kraju jedna moja molba ministrici, kad je u pitanju Zakon o regionalnom razvoju, a odnosi se na indeksaciju, jesam za da se svima onima kojim je pomoć potrebita i da ali u dijelu općina i gradova gdje je indeksacija zaustavila dalji razvoj u manjem opsegu vas molim da pokušamo nać analizom novo stanje kako polučiti …/nerazumljivo/… Klub HDZ-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Evo sad će onda u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a govoriti poštovani zastupnik Tulio Demetlika, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, uvažena ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Prije nego što se osvrnem na sam konačni prijedlog ovog zakona želim reći par vrlo bitnih činjenica o statusu brdsko-planinskog područja te problemima s kojima se ta područja nose. Brdsko-planinska područja u pravilu obuhvaćaju dijelove RH koji su zbog svoje zemljopisne pozicije ili geomorfoloških i klimatskih karakteristika u naravi područja s otežanim uvjetima života. Zbog kojih je stanovništvo često priliku za boljim životom tražilo u drugim za život povoljnijim sredinama. Također, treba podsjetiti da su u tim jedinicama lokalne samouprave prosječne plaće uglavnom manje od državnog prosjeka. Zakon o brdsko-planinskim područjima iz 2002. godine stvori je za mnoge takve općine i gradove priliku da se povećanim udjelom u rasporedu poreza na dohodak, a kratko vrijeme i poreza na dobit mogućnost da barem djelomično uhvate korak razvoja s ostalim jedinicama lokalne samouprave koji su imali bolji geomorfološki položaj od njih što je određeni dio njih i učinio. No bez obzira što su mnoga područja značajno unaprijedila svoju komunalnu infrastrukturu i društveni standard, sva financijska sredstava koju su ti gradovi i općine dobivale nekima nije bio dostatan da poprave svoju demografsku sliku i da zadrže stanovništvo na svom području. I umjesto potpora koje su ostvarivali većina općina i gradova sa statusom brdsko-planinskog područja dobilo je visoke indekse razvijenosti i time prepreku daljnjem razvoju, jer se u velikom broju natječaja koje raspisuju ministarstva indeks navodi kao ograničavajući ili čak isključujući faktor za kandidiranje projekata. Država u iduće tri godine za programe potpora brdsko-planinskih područja predviđa osigurati 40 miliona kuna. A samo troškovi zimske službe na području Gorskog kotara prošle su zime premašile taj iznos. To nikako ne mogu biti sredstva koja će bilo što promijeniti na bolje i jasno je da predstavljaju samo kozmetički zahvat. Da podsjetim 45 gradova i općina po zakonu iz 2002. godine ukupno su izgubili 120 milijuna kuna svake godine, a sada se taj gubitak pokušava nadoknaditi sa četverostruko manjim iznosom. Osim toga ovim zakonom će biti obuhvaćeno 85 gradova i općina koji će dijeliti 40 miliona kuna, a to je u prosjeku nekih 470.000 kuna. I sad se postavlja pitanje kako ćemo ovim sredinama pridonijeti razvoju ovih krajeva? Kao što sam i reko i kada se raspravljalo u prvom čitanju nisam baš siguran da će ovakav zakon donijeti promjene na bolje. Prvenstveno zato jer je i ovakav prijedlog zakona suviše općenit, neodređen i nema nikakvu konkretnu mjeru te je već sada vidljivo da će se sve svesti na podzakonske akte koje donosi Vlada ili resorno ministarstvo što će ponovo onemogućiti dugoročno planiranje razvoja. Danas, sredinom prosinca kada je većina jedinica lokalnih samouprava donijela ili je pred donošenjem proračuna za narednu godinu, ti krajevi ne znaju kakvu će korist od tog zakona imati nakon što on stupi na snagu. Nažalost ovo nije prvi put, ovo je već 5 godina kako te jedinice lokalne samouprave do zadnjeg dana zasjedanja sabora strepe za svoje prihode. Cilj ovoga zakona je prema predlagatelju, pridonijeti razvoju brdsko-planinskih područja, no primijetit ću da u svakom dosadašnjem rješenju zakonskog teksta koji je doživio čak 7 izmjena i dopuna svaka od njih značila je manja prva i ukidanje financijskih sredstava iako je cilj svih tih izmjena bio gospodarski i svekoliki razvoj. Ako osnovni tekst dosadašnjeg zakona sa značajno većim povlasticama nije uspio ostvariti ciljeve koje i ovaj konačni prijedlog zakonski sadrži teško je vjerovati da nakon donošenja ovog Zakona o brdsko-planinskog područja život u tim krajevima ima šanse za razvoj. Zanimljivo je to da u članku 7. stavku 9. određeno da će Vlada RH na prijedlog ministarstva nadležnog za regionalni razvoj donijeti odluku o obuhvatu i razvrstavanju jedinica lokalne samouprave koje stječu status brdsko-planinskog područja. Zar nije, najmanje reći neuobičajeno da se donosi zakon, a da ne znamo na koga će se on primjenjivati. U prijašnjem zakonu općine i gradovi koji su imali taj status bile su taksativno navedene, pa je i uz ovaj zakon trebalo stajati popis onih gradova i općina na koje će se taj zakon primjenjivati. Također se moram osvrnuti na članak 16. ovog konačnog prijedloga u kojem je određeno da će se program razvoja brdsko-planinskih područja zakona izraditi za razdoblje od 4 godine. Iako je prvi Zakon o brdsko-planinskom području stupio na snagu još davne 2002. godine te također definirao izradu programa razvoja brdsko-planinskog područja on nikad nije donesen. U ime kluba moram reći da se duboko nadamo da će nakon ovog zakona program napokon nakon 16 godina biti i donesen. Želim vjerovati da nam ne slijedi stara dobro poznata hrvatska priča, da se izglasa zakon, a onda da konkretni program bez kojeg ništa nije moguće da i dalje čekamo. Naš klub je više puta naglasio da nema nikakvog učinka ni smisla donositi zakon koji nije jasan, nedvosmislen i provediv no ne znam zašto se to uporno čini. Uz to zakonom treba obvezati i tvrtke u državnom vlasništvu kao što su Hrvatske vode, HEP i Hrvatske šume da putem svoji programa također definiraju mjere potpora tim krajevima na način koji su to uradile Hrvatske ceste. Mi danas imamo slučaj da se te tvrtke maćehinski ponašanju prema krajevima od kojih imaju jako velike prihode i korist a tim krajevima ne stavljaju gotovo ništa osim stečenih prometnica i otežane uvjete za život. Da zaključim od ovog zakona smo očekivali puno više a nadam se da vrijeme neće pokazati da smo dobili premalo. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti poštovani zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, suradnicama. Naime, prvi Zakon o izmjenama Zakona o regionalnom razvoju koji je čisto jedan administrativni zahvat podržati ćemo a ova dva zakona brdsko planinsko i potpomognuta područja objediniti ću temu i raspravljati ću o oba. Naime, vratio bih se u period 2002., odnosno funkcijski kada je počeo se provoditi 2003. godine zašto je donesen. Tada su uočeni određeni problemi koji su i danas jednako tako aktualni ali ono što je po meni nije moguće prihvatiti nama u Klubu HNS-a što niti jedno ministarstvo, ni jedna Vlada do tada, do danas nisu napravili jednu kvalitetniju analizu učinaka postojećeg zakona koji je do sada važio. Ovaj zakon ćemo donijeti. Naime, zašto, ovim prijašnjim zakonom brdsko planinska područja, potpomognuta područja, tu su i sami građani i lokalne samouprave imali su određene benefite i isto tako i određeni gospodarstvenici koji su imali određene benefite što se tiče poreznih davanja. Postavlja se pitanje u kolikoj mjeri i na koji način su te mjere koje su bile propisane prijašnjim zakonom polučile efekte, odnosno kakvu su učinci toga zakona. Vjerujem kada bi imali jednu takvu analizu i koja bi bila predočena ovdje u Saboru da bi onda mogli i razumjeti i donošenje ovoga zakona i način metodološki na koji je on donesen. Naime da se zaključiti iz obrazloženja i to sam uvodno naglasio bio i u prvom čitanju da učinci provedbe zakona od 2002. do zaključno sa današnjim datumom nisu dali željene efekte nego upravo suprotno. Nismo riješili niti komunalnu infrastrukturu, nismo riješili nova radna mjesta, nismo riješili demografske probleme. U nekoj mjeri, vjerujem da se i pojedinim jedinicama da se poboljšalo, ali generalno gledajući mislim da učinci nisu oni zadovoljavajući koje smo očekivali i koje j nužno očekivati donošenjem jednog takvog zakona i provedbom jednog takvog zakona. Naime, nedostao je po nama u HNS-u jedan strateški pristup. Mišljenja smo da ovaj zakon gledam kao jednu međufazu nečega što će trebati biti kao prethodnica jednom kvalitetnom strateški promišljenom zakonu koji neće robovati administrativnim metodama nego upravo koji će se više fokusirati što treba dražva učiniti za više od dvije trećine svojega područja kako unaprijediti život na tim područjima, olakšati građanima život, spriječiti, odnosno zaustaviti negativne demografske trendove i potaknuti razvoj gospodarstva i ostanak a po mogućnosti i naseljavanje tih područja. Naime, kada se pogleda na geografsku kartu o kojim područjima se radi tada vidimo da upravo ti negativni trendovi koji i prethodni i ovaj novi zakon žele na neki način zaustaviti ne datiraju unatrag od prije '90,-te davnih godina. Znači od '50.-tih, '60.-tih, '70.-tih godina. Na tim područjima o kojima govorimo sada isti takvi negativni trendovi su se dešavali. Tako da ne mogu kriviti ni jednu dosadašnju Vladu što se toga tiče ali što se tiče pristupa rješavanju problema, mislim da iako je bila dobra namjera da nismo uspjeli polučiti ove očekivane rezultate. Što je život u brdsko planinskom području? U je bilo spominjano puno snijega, pa snijeg pada i u kontinentu, osim što ga u brdsko planinskom možda ima 20, 30% više gledajući i možda učestalije pada. Kolegice i kolege, prošle godine je donesen Zakon o fiskalnom izravnanju, gdje svim jedinicama lokalne samouprave i gradovima i općinama koje su ispod prosjeka, ispod referentne vrijednosti iz državnog proračuna dodjeljuju se sredstva. Svima su otvorene mogućnosti kandidiranja na europske novce, za određene programe koji se temeljem operativnih programa koji su definirani davno prije ove Vlade, prethodnih Vlada još u vazi pretpristupnih pregovora koje su odredbe dale određena ograničenja i određeni okvir. Slažem se da se sa gradnjom nogostupa javne rasvjete neće riješiti problem ali i to je nužno. Tamo gdje nema. Ključno cesta, voda struja, dostupnost javnim institucijama od predškolskih, školskih, od zdravstvenih. Da li treba pomoći, ne znam, u Gorskom kotaru gdje je snijeg 30% veći, dali samo onih 30% jer nemojmo raditi nepravdu pokušajući ispravljati nepravdu negdje drugdje. Činjenica je da gledajući metodološki ovaj zakon, ne možemo ne prihvatiti i ono što se može zaključiti da je rasprava svih nas ovdje u Saboru više usmjerena na mjere i programe koje mi kroz raspravu o zakonu predlažemo što bi trebalo ministarstvo napraviti. Gledajući članak 7. točka 3. za utvrđivanje obuhvata, znači bit će multikriterijalna metoda, geomorfološki, klimatski, demografski, infrastrukturni kriterij. Tome ne možemo ništa zamjeriti. Kad se propisuje, znači tu je indeksacija, bodovanje, moramo od negdje crtu podvuć iznad koje jesi potpomognuo područje, ispod kojega nisi. Mjere, e to je sad ono što svi mi očekujemo da će pisati u ovom zakonu međutim ja si postavljam pitanje i mi u HNS-u, da li sa sigurnošću ovog trenutka sada Vlada zna odnosno vi ministrice i vaš tim, koje mjere bi se mogle propisati u zakonu načelno osim onih koje ste ovdje propisali? Demografske, gospodarske, fiskalne, socijalne, mjere jačanja administrativnih kapaciteta itd. Tko može tome nešto prigovoriti? Mislim da nitko. Članak 20. u državnom proračunu mene ne brine koliko je sredstava jer to uopće nije problem, ja ga ne vidim, dal+ je 30, 40, 150 milijuna, 300 milijarda, ja pitam za što? Ja pitam za što, za koje su to mjere, koji su to projekti, koji su to programi koji će pad od demografskih mjera, od zaostajanja u razvoju da će dati određene učinke pozitivne? Ja vjerujem da razmišljamo isto, nije problem novac, ne bi novac smio bit problem ali očito je problem koji iščitavam iz ovih mjera koje ste ovdje naveli a ja bi apostrofirao pogotovo pripremu projektne i tehničke dokumentacije, poticanje konkurentnosti rasta poduzetništva i isto tako administrativna podrška što smatram da je ključno i što je najveći nedostatak i najveći problem na tim područjima, što mnoge lokalne samouprave svaka za sebe ima neki strateški plan razvoja ali očito nisu detektirani problemi, pitanje je da li je napravljena kvalitetna SWOT analiza, SWOT analiza na razini županije za ta potpomognuta područja koja su u tom obuhvatu, da bi lokalna samouprava znala što treba raditi. S time ne želim niti uvrijediti niti podcijeniti lokalne čelnike, ali očito to proizlazi upravo iz toga što očito na lokalnoj razini se u dovoljnoj mjeri nije studiozno pristupilo tome da se uloženi novac, uloženi dobiven, ne feasibility jer tu nema fizibilnosti u tome ali ako smo napravili vrtić, nužan, naravno da kad nije potpomognuto područje da nije čelnik lokalne samouprave gledat će da li mu je to isplativo i u koliko mjeri, ne da zaradi, ne može tu zaraditi, nije cilj zaraditi ali da li se za desetoro djece isplati raditi vrtić gdje je hladni pogon nekoliko puta skuplji nego onaj što je trošak boravka djece ili će možda sufinancirati ovisno o udaljenosti putovanja te djece, prijevoz djece u neki susjedni vrtić ili će u dogovoru sa više sredina lokalnih, ajmo zajednički investirati, napraviti pa potaknuti čak i privatnog investitora, osigurati mu logistiku, potporu pa čak i u cilju osiguranja zemljišta kompletne komunalne infrastrukture da se to napravi. Naime zašto, pitanje je održivosti ovih projekata koji se kandidiraju, koji će vaše ministarstvo valorizirati jer bilo je rečeno, evo kolega Pranić je kazao istinu, tu se mogu definitivno s njime složiti zato što je to hrvatska istina na tim područjima. Napravi vrtić, ja kažem da je najjeftinije napraviti infrastrukturu, njegovo trošak održavanja, lokalni proračun, pitanje tko to može izdržati. Neodrživo a moramo ga napraviti. U tim mjerama ministrice, zato ovo što govorim, što svi manje-više govorimo, to su one mjere i programi i zato kažem da nema elemenat da ne podržimo taj zakon ali i što sam kazao i na odboru i u prvom čitanju, nedostaje nam jedna kvalitetna analiza stanja i vama isto tako jer vi bez te jedne kvalitetne analize, bojim se da programi koje ćete donijet, ne znam u kolikoj mjeri, jedna stvar je raspodjela po stavkama sredstava iz ovih, onih fondova koliko će se iz kojeg fonda kanalizirati za koju mjeru, međutim tu se ne treba mučiti sa time dal' će ići iz fonda, dal' će ići iz onog fonda nego upravo suprotno. Program mjera donosite za 4 g., ok, ja bi bio zadovoljniji da je minimalno na 10, da je minimalno za 4 g. mjerenje učinaka provedbe toga, bojim se da ćemo bit svi skupa razočarani, bojim se jer vo što je problem detektiranja na tim područjima, to se ne može riješiti za 4 g. jer je problem nastajao desetljećima. Desetljećima. Nadalje, činjenica je da kakav god zakon donijeli, milijardu sredstava, mi neke negativne trendove naprosto nećemo moći riješiti. Nećemo moći riješiti. Zašto? Konkretno, razvoj gospodarstva, apsolutno. Nitko nije više uložio na lokalnoj razini i uskratio svojim građanima i neke druge projekte i društvene namjene i komunalne, nego sjever Hrvatske ulažući u komunalnu infrastrukturu, u, pardon, da bi se potaknulo gospodarsku infrastrukturu. Sada nam se tek vraća. Preko 10 godina je prošlo. Nova radna mjesta, stopa nezaposlenosti 3%, mi smo, naša industrija je u toj fazi da tražimo uvoz radne snage. Jeste, jedan broj naših firmi je otišao van radit, za poslom, ali nisu iselili. S time da su 75% plaće na sjeveru Hrvatske 75% prosjeka RH, ali ljudi ne odlaze. Imate jednu sredinu. Nije brdsko-planinsko, druga je. I što se dešava? U tom brdsko-planinskoj općini ili gradu poduzetnik je po bivšem zakonu registrirao tvrtku, znate di je radio tvornicu? U onoj sredini koja nije brdsko-planinska. Što smo s time dobili? Ništa. Imao bi još puno toga za reći, primjera. Ono što mi se dopada, a vidim da je preneseno iz Zakona o otocima i pohvalio sam Zakon o otocima u prvom čitanju i sugerirao sam da se napravi i Zakon o brdsko-planinskom i potpomognutim područjima, po modelu Zakona o otocima. Tamo su konkretne mjere propisane koje jesu i taj je Zakon o otocima, a pogotovo to vidimo ovdje u Saboru kad se raspravlja o izvješću provedbe Zakona o otocima, kad se vide učinci, vidimo pozitivne trendove i rezultate. Naravno, svi ćemo se složiti da otoci prvenstveno kao gospodarska djelatnost je turizam, iako kao sezonski, sezonska grana, ali daje vrhunske rezultate i to je jedan od razloga. Na kontinentu, turizam je, praktički nije niti t od turizma uspoređujući sa onim potencijalima kojima je. Vi ste tu naveli, također da je nužno utvrditi potencijale na tim područjima. To je isto jedan propust, ne vaš, to je propust prethodnog zakona, prethodnih vlada, što nisu imali jedan daleko kvalitetniji pristup. Postoje potencijali, da. Gorski kotar – šuma, Banovina – šuma, Vrgorac – jagode. Dakle, postoji potencijal. E sad, na vama je, kompletno na Vladi, da nađe modalitete kako, ako ima, ja se baš ne razumijem previše u jagode, kolega Praniću, ali vi ćete mi sugerirati. Što znači hektar jagoda? Održivo za proizvodnju? Ja znam što znači da bi mogao živjeti od šume, koliko minimalno hektara šume moraš imat. Prag rentabilnosti minimalno 150 hektara. Plus da doma još imaš, proizvodiš hranu za svoje potrebe, kao što su OPG-i, recimo ili nešto slično. A za jagode ne znam. Ali, zato je tu i Ministarstvo poljoprivrede, znači sinergija kompletne Vlade treba biti da se na neki način u te programe neovisno čija je nadležnost, nije dobro da se program koncipira samo iz jednoga resora jer se time neće polučiti rezultati. Slavonija. Najveći broj općina je iz Slavonije potpomognuta područja. Nekada je bio maksimum 10 hektara. Bio je svagdje. U bivšoj državi. Što danas na 10 hektara možete napraviti? Ne možete živjet od toga, ništa. Znači nije čudo da su se ljudi raseljavali i danas se iseljavaju iz Slavonije. Treba ti minimalno, ne znam, 100, 200 hektara, 300 hektara, tehnologija je svoje učinila. Što manje ljudskog rada, zakon velikih brojeva, naprosto, to su oni parametri koji su važni. I koje moramo uvažavati i koji na neki način su i razlog jer nema više motike, pluga i konja. Toga moramo biti svjesni. I ne treba se čuditi onda da ljudi odlaze jer nemaju što raditi. Jednako tako, u bivšoj državi, što je isto tako posljedica, sa sela idemo stvarati proletarijat. Pa u ono doba, potpuno razumljivo. Grupiralo se, koncentriralo se u određena naselja. Gradila je država tvornice koje nisu bile održive ekonomski. I Naravno, što se desilo u pretvorbi i privatizaciji, osim izuzevši one i negativne posljedice koje su bile, da li je bilo kriminala, to nek se netko drugi bavi sa time, naprosto prema principima tržišnog gospodarstva, to neodrživo. To se zatvara. A nije se mogla napraviti jer država ne može graditi, supstituirati, kao što je to prije mogla, da gradi neku novu tvornicu, tržišno gospodarstvo ne ide. Ali smo mogli i trebali smo i od države se očekuje da na neki način to ipak supstituira ili da pomogne temeljem ovoga zakona. Praćenje i izvješćivanje, apsolutno da. I da zaključim, klub HNS-a, kada imate u postotnom, kada prevagne više pluseva nego minuseva, koji u načelu nisu minusi da nešto ne valja, ali da je moglo biti sadržajnije, bolje, više, ne vašom krivnjom nego krivnjom prethodnika koji nisu ostavili kompletne analize temeljem kojih bi se mogao napraviti jedan sadržajniji, kvalitetniji, precizniji zakon, mi ćemo taj zakon podržati. Jednako tako, vjerujem da programe koje ćete predložiti u Vladi je ono što su kolege, kao i kolegice kazali, ti programi moraju biti integralnog pristupa, integralnog načina. Ne samo iz jednog resora, nego kompletan, kompletna i država i lokalna i regionalna država i vjerujem da će se zaustaviti negativni trend. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a, vrijeme će podijeliti poštovani zastupnici Mateljan Jovanović, prvo poštovani zastupnik Damir Mateljan.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Uvaženi gđa. ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Evo nam set zakona koji se odnosi na regionalni razvoj. Uz zakon o otocima, koji je kao najoperativniji, najživotniji, od ovih zakona već usvojen, tu su pred nama zakonski prijedlozi o drugom čitanju Zakona o brdsko planinskom područja, Zakona o potpomognutim područjima, izmjene i dopune Zakona o regionalnom razvoju. Zakonskom okvirom koji je vlada predlagala, a sabor usvajao, ništa se nažalost, dramatično novo, ali nažalost, niti dramatično bolje, nije dogodilo za razvoj brdsko planinskih područja, nit i potpomognutih područja, niti regionalnog razvoja općenito. Jedna konstanta koja je ostala je Zakon o otocima, dobar zakon, gdje otoci zapravo i dalje imaju najviše beneficije, najkvalitetniji su, podržani iz državnoga proračuna. Mi naravno iz Klub SDP-a nismo … [[Govornik se ne razumije.]] na zakonski okvir kojeg imaju otoci, naprotiv, mi smo u konačnici glasali za taj zakonski prijedlog, ali ono o čemu smo se nadali, što smo željeli, je to da i brdsko planinska i potpomognuta područja imaju isti tretman, tj. dakle, da se na jednako konkretan način predlaže mjere i programi i da se za njih osiguraju financijska sredstva te da se prate provedbe učinka toga zakona. Nadali smo se da će biti to na jednak način tretirano kao Zakon o otocima, međutim, nažalost to nije tako. Od početka ove g. provođenjem novog Zakon o financiranju jedinice lokalne samouprave, možemo zapravo reći da u Hrvatskoj ne postoji politika regionalnog razvoja, onda, da ne postoji ona politika regionalnog razvoja koja bi činila razliku poreznih dobicima za proračun jedinice lokalne samouprave s obzirom na njihovu razvijanost. Indeks razvijenost, novi indeks razvijenost, koji je zamijenio dotadašnji mrski indeks razvijenosti, postoji jednako brzak. Za ovaj prvi indeks razvijenost, krivila se vlada SDP-a, za ovaj drugi indeks razvijenost, krivi se nova vlada, premda su i jedan i drugi donijele vlade HDZ-a. Dakle, taj famozni indeks razvijenosti, koji bi, kakav god da je, trebao biti ključ za prvo definiranje potpomognutim područjima, a onda i za konkretne financijske alate za pomoć tim područjima, jednostavno od uključivanje tog zakona od početka ove g. prestaje biti kriterij dodjele proračunskih sredstava iz proračuna, odnosno, pomoći iz proračuna RH. Tim zakonom financiranja jedinice lokalne samouprave, veže se isključivo na prihod od jednog poreza, a to je porez na dohodak. Bez obzira na indeks razvijenosti, taj udio za sve udio za sve jedinice lokalne samouprave, iznosi 60%. Stoga je pomalo manipulativno od strane prije svega Ministarstva financija, ali i Ministarstva regionalnog razvoja, kada se u javnosti komunicira sa javnošću i sa jedinice lokalne samouprave, kako je cijeli porez na dohodak preusmjeren na općine gradove, što u naravno nije točno, jer dakle, do donošenja tog zakona, brdsko planinska područja, odnosno, potpomognuta područja imala su udio poreza na dohodak od 88%, sada je on za 28% smanjen, a ovih 60% se dijeli na … [[Govornik se ne razumije.]] % na općine i gradove, 17% županijama, 6% na decentralizirane funkcije i 17% na fiskalno izravnanje. Ministarstvo financija, voli se pohvaliti kako je novim Zakonom o financiranju jedinice lokalne samouprave u dijelu koji se odnosi na izravnanje riješila taj dio problema, ona je to riješila kratkoročno, ali dugoročno svakako nije. Tendencija je a to pokazuje i ove polureforme o porezu koja je donijela ova Vlada, da se porez na rad sve manje oporezuje, da je porez na dohodak će biti sve manji i time proračun jedinica lokalne samouprave biti naravno također sve manji. Zakon o brdsko planinskim područjima i Zakon o potpomoganim područjima, vrijede onoliko koliko je za njih osigurano sredstva u proračunu. To je za Zakon o brdsko planinskim područjima, odnosno, za brdsko planinska područja osigurano je 40 milijuna kn, za potpomognuta područja 80 milijuna kn. Dakle, za 2/3 Hrvatske, za najveći dio teritorija RH, od 145 milijardi kn, ukupno je ovo ministarstvo za ta područja osigurano 120 milijuna kn. Nažalost, ovi zakoni ne mogu biti bolji, oni su možda i najbolji što mogu biti u ovom trenutku, zbog čega? Iz tog razloga što vlada nije učinila ono što je najbitnije, a to nije provela strukturnu reformu lokalne samouprave, odnosno, nije krenula okrupnjavanje jedinice lokalne samouprave, jačanje njihovih fiskalnih i drugih kapaciteta. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o regionalnom razvoju RH, vezan je uz zaključak vlade iz kolovoza ove g. kojim je prihvaćen prijedlog smanjivanje agencija, zavoda, fondova, instituta, zaklada, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Razlog zbog kojeg je vlada prihvatila ovakav zaključak, vjerojatno ne vidim drugi razlog zbog koga bi to bilo, nego smanjivanje, odnosno, racionalizacija u svrhu povećanja učinkovitosti tijela javne uprave, odnosno, države općenito. I naravno da nitko, politički racionalan, nitko politički dobronamjeran, ne može biti protiv toga da se istovremeno smanji kapaciteti neke institucije, a istovremeno se pojačava njihova učinkovitost, odnosno, njihova pristupačnost. Ali iz ovog prijedloga zakona, barem meni nije vidljivo, nisu vidljivi detalji na koji će način agencija, odnosno, njihovi zaposlenici, njihov okvir poslova biti inkorporiran u Ministarstvu, nisu vidljivi alati kojim bi se ostvario cilj, kojeg si je predlagatelj sam zadao, a to je racionalizacija sustava i njegova veća učinkovitost. A pod većom učinkovitošću, svakako smatram jačanje prije svega kapaciteta tamo gdje su oni najpotrebniji a to su oni u segmentu pripreme provođenje i realizacije EU projekta. Međutim, više od tih nedostataka brine me intencija koje ima dakle, ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o regionalnom razvoju, ako što je imao i to onaj prije njega, naime, i ovim i prošlim izmjenama daju se puno veće ovlasti, odnosno, prvo se uvodi uopće termin regionalni koordinator onda se tom regionalnom koordinatoru daju poprilično velike ovlasti. To su zapravo regionalne županijske razvojne agencije koje su prvo bile javne ustanove, onda su dakle postale dionička društva i sada temeljem opet ovog zakona postaju javne ustanove. Toliko o konzistentnosti dakle ove politike u smislu jačanja kapaciteta županija. Upozoravali smo tada i to ne samo mi iz oporbe zapravo ovakav prijedlog jačanja prije svega županijskih institucija neće dovesti do učinkovitijeg sustava za pripremu povlačenja i realizaciju EU fondova već će dovesti nažalost do ne profesionalizacije, politizacije i dovesti će zapravo do onog termina koji se u Hrvatskoj stručno zove uhljebljavanje. Stoga bilo bi dobro provjeriti učinkovitost regionalnih koordinatora na način da se zapravo vidi koliki je to broj projekata kojeg su jedinice lokalne samouprave, dakle općine i gradovi proveli sami svojim kapacitetima, koje su to, koliki je to broj projekata koji su proveli putem outsourcinga odnosno privatnih konzultantskih kuća i koji je to broj projekata i količina povućenih sredstava, koji su to učinili kroz regionalne koordinatore i time biste zapravo dobili sliku o kojoj govorim da regionalni koordinatori nisu dovoljno kapacitirani za onu ulogu koju im daje ovaj zakon. Nadalje, dakle na kraju da dam kolegi Jovanoviću prostora, ono što me također, što me također smeta, odnosno što me čini nezadovoljnim i što me čini pesimističnim je to da najave koje su išle iz Vlade, odnosno u posljednjih nekoliko dana u medijima gdje se iz Ministarstva uprave nanovo govori o nekakvoj čudnoj reformi lokale samouprave gdje zapravo također sve ide na jačanje kapaciteta županija, na smanjivanje odnosno na određenu kvalifikaciju jedinica lokalne i područne, jedinica lokalne samouprave, općine i gradovi gdje oni imaju dakle 576 jedinica lokalne samouprave po 400 kriterija dijeli se na velike, male i pazite sa, na deprivirane, deprivirane općine i gradove. Prvi put kada sam to pročitao mislio sam na depresivne ili na deprimirane gradove i općine. Dakle ovaj put reformi je loš put, ovakav način formiranja novih, jakih satrapija nije dobar i umjesto toga što će ljudi i građani Hrvatske percipirati, do sada ju percipiraju kao državu šerifa, od sada će ju percipirati kao državu satrapa. Nažalost, nažalost dakle mislim da cijeli set ovih zakona o regionalnom razvoju nije na onoj razini koji bi uistinu dobio dobitak na prostoru koji je veći od dvije trećine RH i koji bi doslovce taj prostor učinio konkurentnim i spasio ono što se spasiti da. Jer neke stvari su nepovratno ... [[Govornik se ne razumije.]] , neki dijelovi Hrvatske su nepovratno prazni. Ovaj zakon je trebao omogućiti, dakle da onaj dio koji još živi da nastavi živjeti i dalje. Bojim se da ovakvim zakonskim prijedlozima se to nažalost neće dogoditi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nastaviti će poštovani zastupnik Željko Jovanović.
Hvala potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Nastavno na ovo što je rekao kolega Mateljan, mogu reći da kada je riječ o ovom paketu zakona ono posebno što bode oči kod Zakona o brdsko planinskom području da je on netransparentan, diskriminirajući i neambiciozan. Zašto ovakva ocjena? Prvo netransparentan je, jer obuhvat određuje Vlada i mi dan danas još uvijek ne znamo koje jedinice lokalne samouprave ulaze u brdsko planinsko područje. Na taj način se otvara prostor političkim manipulacijama što svakako nije dobro za jedan zakon koji donosimo u Hrvatskom saboru. Drugo, on je diskriminirajući. Zašto je diskriminirajući? Zato što izostavlja brojna naselja jer će u njegov obuhvat ući samo 85 jedinica lokalne samouprave za koje kako sam rekao uopće ne znamo koje su ali istovremeno ima barem dvostruko više jedinica lokalne samouprave koji u svom sastavu imaju brdska područja. Primjerice Krapinsko-zagorska županija ima 32 lokalne jedinice i nema ni jednu koja nema u svom sastavu u naselju u brdskim predjelima. Hoće li one ući sve u obuhvat brdsko planinskog područja iskrenu sumnjam. Hoće li taj status dobiti primjerice grad Jastrebarsko koji ima naselje na Pleševici na nadmorskoj visini već od 500 metara? Neće. To znači da će dobar dio stanovništva koji stvarno živi na brdsko planinskom prostoru ali ne i po prijedlogu Vlade RH biti zakinut za povlastice koje će proizlaziti iz Zakona o brdsko planinskom području i to će naravno stvoriti jal i razdor među građanima jer će neki biti izuzetno zakinuti u odnosu na druge samo zato jer njihovo selo recimo na jednom zagorskom bregu ni jedinici lokalne samouprave za koju je Vlada RH odredila da spada pod brdsko planinsko područje. A susjedno selo jest pošto je za tu drugu općinu ili grad kojem pripada Vlada odredila da je u brdsko planinskom području. To zaista se ne može dopustiti i smatram da se građani ne mogu diskriminirati na ovakav način jer nikakve razlike u nadmorskoj visini otežanim klimatskim uvjetima, stanju infrastrukture i svega ostalog što navodi zakon da je uvjet za određivanje obuhvata brdsko planinskog prostora nema. Treće, ovaj zakon je neambiciozan, bez konkretnih mjera, bez plana kako zadržati stanovništvo u brdskim predjelima. Dobili smo samo jedan prazni reciklirani okvir starog zakona i to što je apsurd nakon gotovo osmomjesečne procedure, savjetovanja, tematskih sjednica, drugog saborskog čitanja, svo vrijeme se upozoravalo na to još od prvog čitanja i ništa se apsolutno nije promijenilo osim praznih priča. O ne ambicioznosti dovoljno govori i iznos od 40 milijuna kuna koji ako rasporedimo na cjelokupno stanovništvo koje bi po našoj procjeni trebalo biti obuhvaćeno dolazimo do brojke koju sam rekao i uvodno u replici gospođi ministrici 100 kuna po stanovniku. Dakle 100 kuna je ono što država koja navodno želi zadržati ljude na tim područjima daje kao poticaj. Od tih 100 kuna trebali bi sagraditi i održavati infrastruktura, davati poticaj poljoprivredi i gospodarstvu, financirati demografske mjere. Po tome se vidi koliko je uistinu ovoj Vladi stalo do tih područja. Mi trebamo potpuno novi pristup brdsko planinskim područjima, strategiju razvoja poljoprivrede i turizma na tim područjima jer ovo što imamo pred sobom, voditi će, bez ikakve dileme, daljem iseljavanju, te eventualno kroz neke sitno političke motivirane odstupke učiniti da se ljudi osjećaju prevarenim. Dakle, čak ne znamo ni primijeniti dobra iskustva koja imamo kroz Zakon o otocima, neka ta rješenja iz Zakona o otocima, mogli smo primijeniti i ovom Zakonu, a ne znamo ni pročitati Zakone i dobre prakse npr. Slovenije ili Austrije koji su taj problem davno, davno riješili. Prema tome, ovaj cijeli zakonski paket pokazuje da je provedba reformi Vlade gospodina Plenkovića, njegovih ministara, svela se na prva slova te dvije riječi, na piar. Dakle, premijer i ministri prodaju građanima maglu svodeći brojne Zakone na popise lijepih želja, bez konkretnih alata, kako te Zakone provoditi u svakodnevnom životu i osigurati veću kvalitetu života građana RH u svim dijelovima naše države. Kada mladi i obrazovani čovjek koji npr. živi u Gorskom kotaru i razmišlja o odlasku iz RH, kaže, hajde daj donose neki novi Zakon u Saboru, da ga pročitam, možda ću u tom Zakonu naći bar nekakav razlog da ipak ostanem u Gorskom kotaru. On nakon što to pročita, ne da neće ostati, nego će se još brže početi pakirati i tražiti sreću negdje drugdje. Kao što sam već rekao danas, obzirom da smo u predblagdanskim danima, ovaj Zakon se zaista može usporediti sa poklonom zamotanim šarenim papirom i šarenom trakom, ali kada stanovnici Gorskoga kotara razmotre i taj šareni papir, vidjeti će da su opet prevareni, da je kutija prazna i da u njoj nema ničega. Koncept Zakona i o brdsko planinskom i o potpomognutim područjima svodi se na program razvoja i Podzakonske akte koje tek treba donijeti, a izostale su brojne konkretne mjere ključne za razvoj brdsko planinskih područja i u čl. 12. Zakona o brdsko planinskom područja i Zakona 14. o potpomognutim područjima gdje smatramo da bi trebalo jasno i bez ikakvih nedoumica navesti neke od mjera, kao što je pokrivanje troškova zimske službe i sanacije prometnica uzrokovanih klimatskim uvjetima, sanacija udarnih jama. U Gorskom kotaru konkretno, besplatnu cestarinu na auto cesti prema Zagrebu i Rijeci, kao poticaj mladim obiteljima da ostanu živjeti na području Gorskog kotara, subvencioniranje javnog prijevoza u cjelini. Posebno smatramo da je trebalo naglasiti izmjenu propisa vezano za izdvajanje zemljišta iz šumsko gospodarske osnove u dijelu reguliranja ili oslobađanja plaćanja iznosa naknada prilikom rješavanja imovinsko pravnih odnosa u Ministarstvu državne imovine, za lokalne jedinice sa statusom brdsko planinskog područja. Također osiguranje plaćanja pravične komunalne naknade za kapitalne nacionalne koridore i objekte na brdsko planinskom području, naftovode, plinovode, dalekovode, akumulacijska jezera. Puno govorimo o potrebi demografske obnove, pa prema tome, smatramo da se mora jasno navesti obveza sufinanciranja režijskih troškova i plaća nastavnika u osnovnim školama na brdsko planinskom području, uključujući i osnovne škole koje imaju manje od 5 učenika. Naravno, bez osiguranja i efikasne primarne zdravstvene zaštite na brdsko planinskim područjima, teško da možemo govoriti o ostanku ili povratku obitelji u Gorski kotar. U tu kategoriju spadaju osiguranje dostupnosti jaslica i vrtića na brdsko planinskim područjima. Vrlo je bitno osigurati i različite olakšice za poduzetnike na brdsko planinskom području kao što je umanjena stopa plaćanja poreza na dobit. Nešto je prihvaćeno od prvog čitanja, pozdravljamo to, barem jedna mala sitnica, ali značajna za sve stanovnike Gorskog kotara i brdsko planinskih područja, to je vraćanje Gorske iskaznice u Zakon, pri čemu smatramo da Gorsku iskaznicu, osim onih koji žive u brdsko planinskom području, trebaju imati i svi koji rade za poslodavce čije sjedište, a posebno ako se radi o deficitarnim zanimanjima, se nalazi u brdsko planinskom području jer to može tražiti jednog trenutka i povratak u brdsko planinsko područje. Međutim, ako sumiramo sve što smo rekli, ovaj Zakon, nažalost, neće biti put izlaska iz krize i zaostajanja brdsko planinskih područja. Ostaje se nadati da će provedbeni akti biti konkretniji, stoga pozivam ministricu da ukoliko ne prihvati naše brojne primjedbe, svakako u izradi tih programskih mjera konzultira i župana Primorsko goranske županije i načelnike i gradonačelnike koji dolaze iz Gorskog kotara, kako bi te mjere bile konkretnije i učinkovite, kao što je npr. Primorsko goranska županija osigurala 3 milijuna kuna za iduću godinu kao Fond za Gorski kotar, čime će se poticati poduzetničke programe i društvenu infrastrukturu 9 goranskih gradova i općina Primorsko goranske županije i to je način da se kriteriji utvrde kroz razgovor sa načelnicima i gradonačelnicima koji žive i rade u Gorskom kotaru. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći klub zastupnika, onaj SDSS-a, a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Boris Milošević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana ministrice sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Moja rasprava će biti, iako su tri točke objedinjene, prvenstveno fokusirana na Zakon o potpomognutim područjima. To je Zakon koji smo dugo čekali u mandatu ove Vlade, on je obećan u samom programu Vlade, predviđen je bio u prvoj godini, ali evo, druga godina je prošla, a Zakon je sad pred nama. Vrijeme dok smo čekali taj Zakon, neke stvari na područjima, na potpomognutim područjima su se, nažalost, pogoršale, prvenstveno zapravo demografska situacija i situacija na nekim područjima do te mjere pogoršana u proteklom razdoblju da ćemo morati uložiti goleme napore da to popravimo, ako to uopće bude moguće. Velika su očekivanja od ovog Zakona. Velika su očekivanja, to je pokazala rasprava i u prvom čitanju i u drugom čitanju, to je pokazala rasprava u raspravama pred saborskim Odborima. Da li će ta očekivanja biti ispunjena ako gledamo sam sadržaj zakona, onda on obeshrabruje da će ona biti ispunjena. Jer sam sadržaj zakona zapravo upućuje da ćemo morati samu provedbu da bi mogli ocijeniti da li će zakon biti uspješan, da li će ta očekivanja biti ispunjena. Ja sa svjestan da sam u ovoj sabornici upravo, u ovoj sabornici dakle u nekim raspravama podržao i pohvalio neke zakone koji su sadržavali konkretne mjere i konkretna rješenja. Nažalost u praksi se pokazalo da provedba šteti, da ministarstvo postaje usko grlo, da nedostaje sredstava za provedbu pojedinih mjera konkretnih koja su bila u tim zakonima. A zapravo najviše ovisi o novcu. Najviše i ovdje ovisi o novcu kolko će biti uložen u provedbu nekih mjera. Jer ako ne bude novca, neće se ni zakoni provoditi. Onaj zakon koji se ne provodi je protuustavan zakon, onaj zakon koji se ne provodi je neustavan. Kad je primjerice donošen zakon 2007. Zakon o područjima posebne državne skrbi, u obrazloženju zakona je stajalo da će za provedbu tada, tog zakona biti osigurano u 2009. primjerice 680 milijuna kuna, 680.580.000 kuna da budem precizniji. Kad gledamo ovaj zakon stvari su drugačije, ali ovaj zakon ima puno drugačiju financijsku komponentu koja nije usporediva s ovim zakonom koji sam sad naveo iz 2007., taj zakon je sadržavao i mjere stambenog zbrinjavanja, dakle konkretne mjere stambenog zbrinjavanja, dok ovdje recimo toga nema. Ovaj zakon predviđa sredstva samo iz ovog resora u okviru ministarstva i to 80 miliona kuna za razvoj općih mjera, za provedbu općih mjera i 15 miliona kuna za mjere za područja naseljena pripadnicima nacionalnih manjina, dakle još nekih 15 milijuna kuna, ukupno je financijska omotnica 95 milijuna kuna iz nadležnog dakle resora. Ono što se ne vidi a to su sredstva iz drugih resora, dakle drugi resori moraju osigurati sredstva za provedbu svojih godišnjih planova i to je ono što se ovdje ne vidi. Ja shvaćam da je to teško, zapravo možda i neizvedivo staviti u zakon ta sredstava, da je to zapravo i teško iz koordinirati ali upravo sad se u raspravi pokazuje, da mi zastupnici kad ta sredstva ne vidimo onda kritiziramo i kažemo mala su sredstva za provedbu. A upravo primjerice znači sredstva iz drugih resora se ne vide, pa recimo imamo i sredstva iz intervencijskih planova, dakle imamo sredstva iz lokalne samouprave, dakle nije istina da će bit samo 95 miliona kuna, bit će sredstava iz drugih resora, bit će sredstva iz proračuna lokalne samouprave, bit će sredstva iz intervencijskih planova, bit će sredstva iz fondova EU. A sredstava treba, ako pogledamo tablicu indeksa razvijenosti ona dovoljno govori o stanju lokalne samouprave. 304 jedinice su potpomognuta područja, 304 jedinice. Pa nije sve tako crno, imamo zadnjih godinu dana primjenu novog Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave koji je otklonio financijsku nesigurnost kod velikog broja jedinica lokalne samouprave. Nema više neizvjesnosti u financiranju jedinica lokalne samouprave što je bio veliki problem za neke općine prije samo godinu dana. Sad te općine imaju jedan drugi problem, sad oni ta sredstva koja imaju moraju kvalitetno utrošiti, moraju kvalitetno usmjeriti, moraju usmjeriti u kvalitetne programe za građane koji žive na tim područjima. Pitanje je da li neke od tih jedinica imaju kapaciteta ili moći. Svakako će im trebati vremena da usklade svoje mogućnosti sa sredstvima koja imaju na raspolaganju. Kao dodatnu vrijednost imamo intervencijske planove odnosno intervencijski plan koji je donesen za 5 gradova i 1 općinu, dakle 120 milijuna EUR-a iz Europskih fondova je osigurano za Beli Manastir, Dardu, Benkovac, Knin, Petrinju i Vukovar, navedeni gradovi su odabrani 2015. Odlukom o pilot područjima za provedbu programa integrirane fizičke gospodarske i socijalne regeneracije malih gradova na ratom pogođenim područjima. Sad treba radit da se ta područja prošire, da se odaberu neka druga područja koja će imati ovu mogućnost, ali istovremeno država pogotovo nadležno ministarstvo mora kontrolirat malo stvari. Mora vidjeti kako se taj novac troši, kako su raspoređeni kapaciteti, ako nema apsorpcije, ako nema projekata, ako nema utroška, onda ti planovi ostaju samo mrtvo slovo na papiru. Planovi za slijedeće, odnosno za buduće programsko razdoblje trebaju već sad biti rađeni, bilo bi dobro da što prije znamo i da što prije znaju ta područja koja će imati tu mogućnost, kako bi se mogli kvalitetno pripremiti za sljedeće programsko razdoblje. Što se tiče samog zakona, arhitektura samo prijedloga zakona ima svoj slijed. Ako polazimo, dakle polazimo dakle od ciljeva koji su nabrojani u članku broj 3. gdje se između ostalog …/nerazumljivo/… navode razvojni programi na područjima povijesno naseljeni pripadnicima nacionalnih manjina. Dakle, ti ciljevi iz članka 3. se ugrađuju u program, višegodišnji program koji donosi Vlada. Resori, svaki dakle resor na temelju tog osnovnog programa donosi odnosno izrađuje svoj godišnji plan kojeg donosi Ministarstvo regionalnoga razvoja. Cijeli taj proces koordinira resorno ministarstvo, mislim da je to težak posao, kompliciran da neće nimalo biti lagan. Al ono što bode oči je upravo ono što sam i na početku govorio, dakle pored dakle pored te arhitekture nemamo mesa, sve je ostavljeno za taj program i za godišnje planove koji su zapravo nekakvi operativni planovi na razini godine, na razini proračunske godine i onda kad samih konkretnih mjera u zakonu onda naravno da idu kritike. Stoga ćemo morati pričekati konkretnu provedbu zakona pogotovo donošenje tog višegodišnjeg programa i provedbu bar prve godine godišnjih planove kako bi mogli reći da li je zakon ispunio očekivanja, da li je zakon uspješan ili nije. Ja sad neću govoriti o druga dva zakona detaljno ali htio bi reći jednu činjenicu da sam bio na tematskom Odboru za lokalnu samoupravu gdje je bila tema upravo brdsko-planinsko područje gdje su gosti iz drugih nama susjednih država, govorili o svojim iskustvima, o svojim konkretnim rješenjima i svojim konkretnim mjerama i to su mjere bile dobre jer nama trebaju konkretne mjere jer mi imamo na terenu konkretne probleme. Uzmimo samo primjer županijske uprave za ceste koje ne mogu pojedine županijske uprave za ceste, ne mogu ispunjavati svoju osnovnu zakonsku zadaću da održavaju mrežu svojih cesta županijskih, nemaju dovoljno sredstava. To se mora riješiti. Dal' je to moralo pisati u ovom Zakonu o potpomognutim područjima? Ne piše to ali onda treba pisati u programu. Treba pisati u godišnjem planu. Neka piše u Zakonu o cestama ali neka piše i u godišnjem programu odnosno višegodišnjem programu ili godišnjem planu. Ministarstvo prometa mora naći načina da to riješi. Želim zapravo naglasiti da lokalna zajednica mora imati rješenja za svoje probleme, da mora imati i koristi od svojih bogatstava, od svojih prirodnih lokalnih resursa. Da mora imat korist od svojih šuma, da pilane koje rade na područjima općina, da imaju osigurana kubikaža za pilanje drva, da imaju korist od rijeka, jezera, da imaju prava, da imaju koristi od svojih poljoprivrednih površina. Nije dovoljno da imaju općine koristi primjerice samo od nacionalnog parka, udio nekakav u prodaji ulaznica ili nekakav financijski kolaž. Potrebno je da imamo mjere koje će poticati ili čak obavezivati nacionalni park da ima sa lokalnih OPG-ovima višegodišnje ugovore za otkup domaćih poljoprivrednih proizvoda. Da lokalni obrti imaju ugovore o prodaji autohtonih suvenira. Pa na kraju krajeva, i neka lokalna kulturno-umjetnička društva imaju ugovor ne znam o nastupanju, imaju nekakav kulturno-umjetnički program, kalendar nastupanja kojim će se razvijati kulturna ponuda nekog mjesta jer to sve zapravo podupire i financira nacionalni park i svi će imati koristi. Takve stvari se nalaze u zakonima i drugih država, dakle nije to nešto što ne postoji u praksi jer potpomognuta područja vape za konkretnim mjerama koje sam naveo. Ako uzmemo u obzir odluku Vlade o financiranju projekata na područjima naseljenim pripadnicima nacionalnih manjina i tri programa koja su to pratila, odaziv je bio odličan i općina i OPG-ova i obrta. Teren je žedan konkretnih mjera koje ne smiju biti jednogodišnje, one moraju biti višegodišnje i stabilne jer samo na taj način ćemo postići cilj a to je ravnomjeran razvoj cijele RH. Ako to nije našlo mjesta u zakonu, u redu, ali onda treba pisati u programu, treba pisati u godišnjim planovima. Ono što me sad brine, što bi rekao je dakle rok za donošenje programa, on je predviđen u roku 90 dana od stupanja zakona na snagu, znači već ulazimo u 2019. g., kažem, mislim da je to dosta kompliciran postupak, ono što je sad tu možda dodatno otežavajuća okolnost je da donošenje godišnjih planova idu u roku od 90 dana od donošenja od proračuna. Proračun je već donesen, dakle tu se možda rokovi preklapaju onda će možda ministarstvo biti malo u vremenskoj stisci. Možda bi bilo idealno da se zapravo taj posao već pokrenuo pa da ne znam, u 1. mj. odnosno siječnju da se i višegodišnji program donese a odmah zatim i godišnji planovi resora koji bi provodili po prvi put te programe. Kolega Panenić je bio spomenuo izdvajanja područja naseljenih pripadnicima nacionalnih manjina, mislim da on nije dovoljno onda upućen u samu materiju, pogotovo u prava pripadnika nacionalnih manjina jer onda bi mogli postaviti pitanje a zašto primjerice, Beli Manastir, Darda, Vukovar, Petine, zašto imaju intervencijski plan i na raspolaganju 120 milijuna eura za svoje projekte? Je li to diskriminacijski prema nekim drugim područjima? Navođenje područja naseljenih manjinama u ovim zakonu je afirmativna mjera uklanjanja bar malo pažnje na tim područjima gdje su naseljeni pripadnici nacionalnih manjina. Imamo i drugih afirmativnih mjera, primjerice zastupljenost u zapošljavanju od koje je zapravo mizeran učinak. Zastupljenost u zapošljavanju pripadnika manjina, ona je ograničena samo na lokalnu i državnu upravu i taj postotak manjina pada umjesto da se bar održava ili povećava. Imamo i druge skupine koje imaju pravo prednosti ali oni imaju pravo prednosti na cijeli javni sektor, puno šira prava nego što imaju pripadnici manjina. Toliko o tome a još bi rekao zapravo kad gledamo prve četiri skupine potpomognutih područja po indeksu razvijenosti, dakle najnerazvijenije dijelove RH, tamo živi ukupno negdje četvrtina stanovništva RH, a živi preko 55% pripadnika srpske nacionalne manjine. Dakle, možemo vidjeti koji je to disparitet. Ako pogledamo, primjerice i stopu siromaštva, koja sad iznosi prema DZS-u 26,4% i prihode, ako uzmemo, primjerice Srbe ili Rome, pogotovo dakle, pripadnike srpske nacionalne manjine koji žive u kućanstvima s niskim dohotkom, njih je oko 2 i pol puta više, dva i pol puta je veći udio pripadnika srpske nacionalne manjine, od dakle, većinskog naroda. Dakle, imamo tu neke egzaktne pokazatelje koji pokazuju zapravo potrebu da se tim područjima pokaže pažnja, da država pokaže veću skrb afirmativnim mjerama koje nisu diskriminirajuće za nikoga. Na kraju, istaknuo bi činjenicu da je klub SDSS-a uložio dva amandmana i ja se nadam će resorno ministarstvo imati sluha da uvaži argumente za te amandmane. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Marija Puh.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo, ja bi se u svojoj raspravi najviše danas, iako imamo objedinjenu raspravu osvrnula na Zakon o brdsko-planinskim područjima. Naime, svi mi koji dolazimo iz županija i mjesta koja imaju brdsko-planinska područja, svi smo još uvijek pod traumom od 2013. godine koja se tada dogodila jedinicama lokalne samouprave kada su doslovce preko noći ostali bez 50% svojih prihoda koje su imale te jedinice lokalne samouprave. Dakle, svi projekti koji su već ranije bili dogovoreni, planirani proračuni koji su bili planirani jednostavno, preko noći, tadašnja Vlada je donijela određene izmjene tog zakona i ostali su bez tih sredstava. Zašto velim da svi mi imamo tu traumu? Zato jer sve te jedinice lokalne samouprave se još do danas nisu oporavile i ovo sada je tek prvi neki zakon koji pruža neku konkretnu podlogu koja im može pomoći. Ono što mi je jako drago, to je da, sjećam se kad je zakon bio u prvom čitanju imali smo svi jako puno primjedbi i doslovce u tom zakonu bila je samo su neka načela i gotovo nije bilo niti lijepih želja u tom zakonu. Razlika između prvog čitanja zakona i ovog sad drugog čitanja zakona je stvarno ogromna i vide se neke konture. Da li je to zadovoljavajuće i da li je to ono što bi trebalo biti, o tome bi mogli raspravljati, ali da je napravljen ogroman i velik pomak, to definitivno mogu potvrditi da je napravljen. Ono što je meni u prvom čitanju, što sam bila tražila i spomenula i drago mi je da se sad barem vide konture toga, a to je da nisu bile navedene apsolutno nikakve mjere odnosno apsolutno nikakav program koji je bio naveden za jedinice lokalne samouprave, eto, sad su one tu navedene. Znači, navedeno je da će se u državnom proračunu RH raditi na mjerama unaprjeđenjima komunalne i socijalne infrastrukture na brdsko-planinskim područjima, otklanjanju posljedica otežanih klimatskih uvjeta, pripremom projektne tehničke dokumentacije, pripremom infrastrukture, poticanju konkurentnosti i rasta poduzetništva i subvencija smještaja osoba deficitarnih zanimanja. Jedna od stvari koje sam ja isticala i u prvom čitanja, a nije stavljena pod ove mjere, ja još jednom molim predstavnike ministarstva da razmisle o tome, a to je da se stavi pod te mjere i sređivanje i usklađivanje katastara i zemljišnih knjiga. Razlog zbog kojeg mislim da bi to trebala biti jedna od mjera koja bi mogla pomoći brdsko-planinskim područjima je ta da većinom u tim područjima cijene zemljišta su iznimno male i kada ljudima treba za zemljište koje je vrijednosti recimo 2000 kn, treba 2500 kn da plate da mogu srediti katastar i svoje zemljišne knjige, ja vas uvjeravam da nitko to neće uraditi, a i sami proračunu jedinica lokanih samouprava nisu dovoljno veliki da bi se mogli sami pozabaviti time da riješe katastar i zemljišne knjige, pa vam ja još jednom molim da razmislite da i ta mjera možda uđe kao neka pomoć jedinicama lokalne samouprave, da i u Zagorju koje se specifično po malim parcelama, po rascjepkanosti, na neki način možemo krenuti okrupnjavati i za poslovne zove i za turističke projekte koji nas čekaju u budućnosti. Jako pohvalno mi je isto što smo u prvom čitanju spomenuli da nije dobro i da nije obuhvaćeno, a to je da sada imamo jasno natrag vraćenu gorsku iskaznicu i koja će omogućiti ljudima prava i povlastica da imaju pravo na povlašteni javni prijevoz za fizičke osobe. Znači, ja kad sam u prvom čitanju pričala o ovom zakonu, uvijek sam vodila paralelu sa zakonom o otocima, za kojeg smatram da je iznimno dobro napravljen i već godinama se primjenjuje, a to je da jednako je teško ljudima koji žive u brdsko-planinskim područjima, kao i onima koji žive na otocima jer na neki način i svi ovi naši bregi i planinska naselja su otoci i kao što se subvencionirao i imali su povlašteni javni prijevoz naši sugrađani koji žive na otocima kako bi mogli stići do bolnica u Splitu ili nekom drugom gradu, eto, sada konačno u zakonu imamo i stavljen povlašten javni prijevoz koji će omogućiti i mojim sugrađanima, da će na neki jeftiniji, možda lakši način doći do centra županije ili do bolnice kada im je nužno potrebno. Samim time što u svim tim područjima sve više i više dolazi do ukidanja autobusnih linija, jedan dobar dio moje županije čak nema uopće nikakvih poveznica sa glavnim gradom, nikakvih poveznica sa Gradom Zagrebom u kojem je bolnica. Tako da se nažalost, ljudi moraju snalaziti na razno razne načine, jer nemaju svi mogućnost da održavaju i da imaju kod sebe u dvorištu 2 auta koja bi mogla koristiti i za odlazak na posao i za sve druge stvari koje im trebaju. Već je ranije i tu spomenuto i na samom proračunu, kada smo ga donosili prije, ako se ne varam 2 tj. povećali smo stavku za brdsko planinska područja i to za 25 milijuna kn, u odnosu na ono što je bilo dostupno ove g. Tako da vjerujem da će to biti vidljivo, jer ako uzmeo multiplikator, koji će se desiti, sa sredstvima, koje će uložiti same jedinice lokalne samouprave, u projekte koje će raditi, vjerujem da će to imati nekog pomaka na trenu i da će se može puno više vidjeti. Isto tako pozdravljam i uvođenje hrvatskog gorskog proizvoda, hrvatski otočni proizvod se je pokazao kao nešto poprilično korisno i dobro brendirano, ja se nadam da će hrvatski gorski proizvod ići u tom smjeru. Iako smo još u biti jako daleko od izjednačavanja standarda u cijeloj RH, za sve jedinice lokalne samouprave iako se to je već do sada probalo uraditi izjednačavanje putem porezne reforme, nažalost, nisu sve jedinice lokalne samouprave, bile te sreće i nisu sve prošle jednako dobro, a najčešće u onima koje su malo lošije prošle su bile jedinice koje su bile sa brdsko planinskih područja. I ovo što sada donosimo ovim zakonom je tek jedna mala pomoć njima. Ja vjerujem da će se i taj zakon s vremenom još dograđivati i da će se neke stvari dodatne stavljati u njega. Kao određena neka polazna točka, mislim da je on u redu, makar, po meni nije dobro što u njemu nisu striktno navedene, kako bi ja rekla, imenom i prezimenom općine i gradovi koji spadaju u taj zakon. Možda ne bi bilo loše da se razmisli o tome, i kao što sam već rekla da se razmisli da jedna od mjera bude sređivanje katastra i zemljišnih knjiga. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se poštovanoj kolegici Mariji Puh, prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, kolegice i kolege kao što sam rekao, ovaj zakon, paket zakona o brdsko planinskom području, poglavito brdsko planinskog područja i potpomognutim područjima je najznačajniji zakon za 2/3 RH. To je zakon od nacionalnog značaja, od nacionalnog interesa, na početku sam kazao da je vrijeme došašća i da zakone moramo raditi na tome da za vrijeme došašća za Badnjak, da budu ognjišta, da se ne gase ognjišta. Nažalost ovaj zakon je poticaj uništavanja, ova zakon, oba dva zakona, koja imamo, tj. sva tri, ali ovaj prvi je tehnički, ali ova dva zakona su zadnji čavao u lijes brdsko planinskih područja. Apsolutno niti jedna mjera, osim PR naše ministrice, apsolutno niti jedna mjera ovdje nije provediva. Ne samo iz razloga što imamo nabrojane demografska, ali nema mjera. Koja je mjera, evo neka ministrica, vidim da nema interes izaći za govornicom, ali nadam se da će nakon ovoga izaći za govornicom i reći koje su to mjere koje proizlaze iz ovoga zakona. Da će reći nama koja su to područja, tj, koje su to jedinice lokalne samouprave, koje će ući u brdsko planinska područja, mi raspravljamo o zakonu, a ne znamo koje će biti jedinice lokalne samouprave. Zadnji dan, prije stanke, koju će imati Hrvatski sabor, Ustavom propisan, ja sam zatražio ministrice da povuče u ime Kluba Mosta nezavisnih lista, da povuče ovaj zakon, da ovaj zakon bude u terminu da se doradi i da bude u terminu kada treba biti. Osobno sam dao kao i Klub Mosta, amandmane ministrice, nadam se da ćete ih pogledati, nadam se da ćete imati vremena ujutro da će sastaviti vladu, jer vlada mora donijeti odluke na ove amandmane, a sutra je zadnji dan kada sabor radi. Nadam se da neće biti čisto ono odbijamo, odbijamo, odbijamo, čisto iz protokolarno, nego da će biti u skladu sa zakonom. Da ćete sazvati vladu, da će premjer otvoriti dnevni red da će razmotriti amandmane, da ćemo sutra ovdje o amandmanima glasati. Nemojte ovo shvaćati neozbiljno. Nije lijepo osjećaj vratiti se u Dalmatinsku zagoru, u Liku, evo kolega Babić će potvrditi, da ovaj zakon ne daje nikakvu nadu tim područjima, apsolutno nikakvu nadu. Na sve što ste vi u raspravi pozivali, poglavito me iritiraju sjednice vlade na koje se pozivate u Splitu, evo ovdje kolega iz Vrgorca i gradonačelnik ujedno i saborski zastupnik. Pa već ste ne znam koliko puta … [[Govornik se ne razumije.]] spoj na ovaj, tu cestu. Koji bi riješio i problem Hvara, koji bi riješio problem Vrgoračkog kraja, koji bi riješio zaleđa naše Hercegovine, koja je zaboravljena, koja bi postala konkretno to zaleđe i otoci bi bili spojeni. Otvara, evo kolega Bačić je otvarao tu prometnicu. Jedino što je ostalo, ostaje komad asfaltiranoga dijela koja je opasna u biti, koja je strmina, rupa, jama, ne daj Bože da netko ondje pogriješi put, da krene poginuti će, upasti će na autoput dole. Prema tome, sve što ste vi govorili u Splitu, ja sam dao kroz amandmane i niti jedan taj amandman nije prihvaćen toliko koliko je skrb o Dalmatinskog zagori, kolika je skrb o Lici, koliko je skrb o tim prirodnim resursima, ja sam očekivao da će ovim Zakonom biti, da će se reći evo, primjer, znači, primjer životni, mi ćemo evo solare postavljati, mikrosolare na objekte ljudi koji ne mogu platiti, nemaju novca kojima država daje potpore iz proračuna ili lokalna samouprava jel su energetski ovisni i nemaju novca za ogrjev. Drava izdvaja ogroman novac, međutim, tu toga nema. Ovdje nema mjera koje potiču poduzetnike. Mi moramo znati da, da se, svi se pozivate na EU jel vam je vrlo bitna, jel puno je bitnije premijeru Plenkoviću kako se dodvoravati Junkeru, Tusku, Macronu ili kome sve, nego da se poštiva Deklaracija EU o politici na potpomognutim područjima, što se tiče politike, znači, poduzetnicima, na područjima brdsko planinskim ili nerazvijenim područjima. Znači, trebali bi biti manji porezi radi konkurentnosti. Doli je puno skuplja u brdsko planinskim područjima, puno skuplja, skuplji je život, energetika, održavanje infrastrukture, što znači, na kraju je puno skuplji proizvod, skuplja je radna snaga. U Gorskom kotaru imamo pilane, imamo ljude, imamo tradiciju, imamo drvo, šume, ali kada se pilaju šume, te šume u balvanovima odlaze u Italiju, tamo naši radnici odlaze raditi i kao dodatnu vrijednost kroz namještaj se vraća u RH. Pa potičimo te ljude da ostanu poduzetnike tu, tamo je zima 6, 7 mjeseci, 8 mjeseci u Gorskom kotaru, u Dalmatinskoj Zagori. Vi niti mjeru ovdje niste dali, mi smo se potrudili, dali smo Amandmane, vjerujem da ćete održati sjednicu Vlade ujutra i da ćete donijeti odluku o ovim Amandmanima. U ovo vrijeme, evo vidimo koliko je sati sad, osam i po sati, mi raspravljamo o najbitnijem Zakonu umjesto u jutarnjim satima jer je 200 000 ljudi na tome području. Kako Vlada dolazi u koje područje, tako se povećaje iseljavanje. Meni je drago, mi smo gostoljubljivi, pogotovo u Dalmatinskoj Zagori, Ličani, ta područja, Slavonci, međutim, nije dovoljno samo doći u određene događaje, doći naslikavati se, fotografirati se, davati lažne nade i obećanja koja se u Zakonima ne nalazi, ne nalaze se. Ovo je preozbiljan Zakon da se igramo sa sudbinama tih krajeva. 2/3 RH su doslovno prazne zbog ovakvih neozbiljnih politika, ovakvih Zakona koji su u najmanju ruku štetni. Ministarstvo regionalnog razvoja i EU fondova do sada, znači, do sada tj. RH je najmanje povukla sredstava iz EU fondova, bila je pretposljednja, a sad je posljednja i Malta je stigla. Od 5,5 milijardi EUR-a uplaćenih, mi smo povukli 900 milijuna od onoga predviđenog 10,5 milijardi EUR-a. Što će se događati, već imamo najave ministrice da će se smanjiti u proračunima Kohezijski fondovi ili fondovi ti za izravnjavanje jer Macrona, Tuska, Junkera nije briga za RH. Njima je bitno da njihovi poslušnici su na čelu države RH. To je njima bitno. Mi se nismo izborili da ta sredstva dođu ovdje, mi nismo za te krajeve ništa riješili, imamo prirodna bogatstva, imamo resurse. Evo mikrosolari kada sam spomenuo, MOST nezavisnih lista ima godinu dana stoji Zakon o proceduri koji bi riješio energetsko siromaštvo u RH, ali bitnije su vjetroelektrane, da 1,5 milijardu kuna građani plaćaju više struje koja je poticaj energiju i da to iđe u njihove džepove strane, dok taj novac, znači, se mogao uložiti u mikrosolare, time potičemo poduzetništvo, time potičemo sve ostalo što iđe uz to i nema siromašnih. Ova dva Zakona su uvažena ministrice, uvažene kolege i kolegice, žao mi je što ministrica nije povukla, zadnji čavao u lijes 2/3 RH. Ne bude li konkretnih mjera u ovim vrlo bitnim Zakonima, vjerujte mi da ovo Ministarstvo je potrebno ugasiti. Ono je bespotrebno, sve troškove koje dajete za piar, to tribamo uložiti u ova područja, u dječje vrtiće, subvenciju dječjih vrtića, subvenciju. 50% naše djece nema mogućnosti biti u dječjim vrtićima, u drugim državama, vidite kako je riješila Njemačka, Belgija, Austrija, kako financira nerazvijena područja da djeca, da roditelji ne plaćaju lokalne samouprave u cijelosti dječje vrtiće, to nismo riješili. Ovaj Zakon je zadnji čavao u lijes i ministrice bilo bi najbolje da predložimo [[Upadica: Zahvaljujem]] Vladi da se ugasi ovo Ministarstvo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. Imamo repliku, poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolega Bulj, ja vas zaista cijenim jer se sjećam da ste tada bili i sada ste u istoj stranci koja je s HDZ-om činila saborsku većinu, ali niste glasali za prijedlog državnog proračuna, dobro se sjećam kad nije prošlo vaše traženje dodatnih sredstava za brdsko planinsko područje, ostali ste čovjek za razliku od mnogih ovdje saborskih zastupnika, ja ne mogu kriviti tu ministricu, ministrica radi u okviru svojih mogućnosti, ali imali smo sada prijedlog proračuna, davali smo isto Amandmane za povećanje sredstava za brdsko planinsko područje, za potpomognuto područje i onaj čovjek i saborski zastupnik koji dolazi iz toga područja, diže ruku protiv. Pa to što se događa u RH kad netko sa strane gleda, to je jedna nemoguća situacija, da čovjek iz potpomognutog i brdsko planinskog područja glasa protiv prijedloga da mu se poveća Govornik se ne razumije./....
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Odgovor kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Pranić, da točno, ja sam bio dio većine kao saborski zastupnik i tražio sam povećanje sredstva za brdsko planinska područja, nije prihvaćeno ja nisam glasao za proračun, kao dio vladajuće većine. I to bih napravio opet, da ovisi o mom glasu, ja bih opet to napravio. Zbog toga što sam, narod me birao i kao narodni zastupnik imam tu obavezu. I mene čudi kako zastupnici iz tih područja imaju obraza ne podržati određene amandmane i ne boriti se, kako se ne izbore kod ministrice. Čak ste tu dijelom i u pravu jer parlament je iznad Vlade, oni imaju najveću moć, međutim to nije tako. To nije tako. A sutra ću obrazložiti zašto to nije tako, kada budu amandmani. Mislio sam sad reći ali nije možda vrijeme ali sutra ću reći, zašto je tako, zašto ljudi sa brdsko planinskih područja i ne razvijenih područja ne podržavaju stvari bitne za njihove građane jer nisu zastupnici naroda nego stranački zastupnici.
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Tomislav Lipošćak, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena ministrice, pa evo kada razgovaramo o brdsko planinskom području i to kada razgovaramo sa ljudima koji dolaze sa tih područja, vrlo često možemo dobiti i odgovor od njih da bi, da oni zapravo priželjkuju da im se vrati status brdsko planinskog područja. Vrlo je to zanimljiva konstatacija s obzirom da status brdsko planinskih područja nismo ukidali međutim nakon 2014. godine i nakon brojnih izmjena zakona između ostalog i brdsko planinskim područja pogodnosti koje su nam ostale su ostale zapravo vrlo simbolične prirode, uglavnom se to odnosilo na besplatno sakupljanje šumskih plodova i na određene pogodnosti prilikom lovozakupnina odnosno prilikom zakupa poljoprivrednih površina. U to smo vrijeme ostali bez prihoda od poreza na dobit, prvo nam je otišlo onih 25% a kasnije nam je otišao onaj drugi ostatak i time je zapravo uglavnom profitirao državni proračun dok su jedinice lokalne samouprave imale relativno malo koristi od toga. Tu bih se konkretno osvrnuo i na svoj grad Ogulim koji je tada ostao bez više od 20% svojih proračunskih prihoda. I ne čudi stoga činjenica da stanovnici ovih područja smatraju da su brdsko planinska područja ukinuta budući da od tog statusa praktički ništa nisu niti imala. Evidentno je da su i trenutno važeća zakonska rješenja manjkava i praktički nam predstavljaju mrtvo slovo na papiru i zapravo do 2018. godine razvoj brdsko planinskih područja nije niti zapravo financiran iz državnog proračuna ako se ne varam u 2018. su predviđene samo jedan 1 milijun kuna a financiranje je vršeno isključivo izdvajanjem od 10% poreza na dohodak na tim područjima jedinica lokalne samouprave. Osnovna mjera, osnovne mjere koje zapravo ovaj zakon donosi i kojim dobivamo prvenstveno je program razvoja brdsko planinskog područja. Tim programom utvrđujemo mjere i projekte koji su ključni za razvoj ovih područja ali ono što je bitno da sve jedinice lokalne samouprave imaju zapravo mogućnost sudjelovanja u izradi i kreiranju programa. I upravo ovo su ti programi možemo reći alfa i omega ne samo ovog zakona nego i Zakona o potpomognutim područjima gdje zapravo su jedinice lokalne samouprave te koje mogu točno definirati sve one probleme i poteškoće s kojima se susreću te na taj način i zapravo definirati i rješenja odnosno pronaći rješenja i korake prema boljem kroz upravo izradu ovih programa. Što se tiče sredstava koja su namijenjena iz državnog proračuna za brdsko planinska područja osobno smatram da bi prioritet morali biti u prvom redu subvencioniranje deficitarnih zanimanja i to na bilo koji način. Naime, uzalud nam je, uzalud su nam sve potpore, sve dobre želje i sve mjere ako će nam naše sredine odnosno gradovi i općine ostati bez liječnika, stomatologa, učitelja i bez svih onih zanimanja i bez svih onih struka koje zapravo jedan grad ili jednu općinu čine gradom i općinom u punom smislu te riječi. Na drugo mjesto bih stavio poticanje poduzetništva ali kroz potpore koje su od značaja zapravo upravo za razvoj brdsko planinskih područja koje su specifične. I tu bih naglasio ciljane potpore, ne one kakve smo znali imati jednokratne koje su možda kratkoročno bile pozitivne ali dugoročno nisu imale efekta nego ciljane potpore za razvoj i prvenstveno za nove tehnologije, za unapređivanje tehnologija rada kako bi i ova područja odnosno proizvođači i industrije mogli biti konkurentni na tržištu i tu bih osobito stavio naglasak na one koji imaju visoki postotak finalizacije u samoj proizvodnji. Jednako tako spomenuo bih i otklanjanje posljedica otežanih klimatskih uvjeta, tu je naravno naglasak na zimskoj službi koja može biti veliki zalogaj za, možemo to tako reći male proračune pojedinih jedinica lokalne samouprave. Što se tiče programa hrvatski gorski proizvod, uistinu ga pozdravljam, nadam se da će i pravilnikom koji treba biti donesen uistinu biti propisane mjere koje će na samome terenu pomoći proizvođačima. U prvom redu tu mislim na sve one male odnosno manje proizvođače, male OPG-ove koji do sada možda nisu imali dovoljnu snagu i financijsku i zapravo marketinšku da izađu na tržište i da se na tome tržištu izbore na svoje mjesto pod suncem. A i samim brendiranjem hrvatskog gorskog proizvoda, zapravo to ćemo im moći i olakšati. Što se tiče uvođenja gorske iskaznice, osim što će se njom ostvariti pravo na povlašteni javni prijevoz, naravno tamo gdje tog javnog prijevoza imamo, smatram da je puno važnija odredba povlaštenog korištenja sirovina i prirodnih bogatstava ali tu treba voditi računa o tome da to korištenje bude strogo definirano, da bude uistinu na korist stanovništva te da bi eventualne zlouporabe u startu predvidjeli i zapravo spriječili. I na kraju smatram da je bitno ponoviti da bez gospodarskog razvoja brdsko planinskih područja zapravo padaju nam u vodu sve ostale mjere od demografije pa na dalje. I djelatnosti koje mogu zapravo ne koje mogu nego koje moraju osigurati razvoj i opstanak na ovim područjima, smatram da su prvenstveno šumarstvo i drvoprerađivačka industrija, ali drvoprerađivačka industrija sa visokim stupnjem finalizacije i namjerno ovdje spominjem šumarstvo iako ga ne spominjemo u samom dokumentu, u samome zakonu, šumarstvo koje mora biti i sama drvoprerađivačka industrija utemeljena na pravilima struke i potrebnoga gospodarenja da ne bismo ovo shvatili kao jedan poticaj ili povod nekontroliranom iskorištavanju ovog našega prirodnoga dobra. Jednako tako poljoprivredna proizvodnja mora biti održiva, isplativa i promovirana te poticana kroz hrvatski gorski proizvod i naravno turizam koji mora biti usmjeren na specifičnosti toga kraja. To su po meni djelatnosti koje moramo imati u fokusu i na koja moramo osobito obrati pažnju prilikom izrade programa razvoja i naravno ponovit ću uz plansko poticanje i zapravo ostanak svih onih deficitarnih zanimanja bez kojih i život na ovim područjima ne bi imao smisla. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Lipošćak. Imamo repliku poštovani kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Uvaženi kolega Lipošćak, spominjali ste onaj bitan dio ovoga zakona i ono o čemu bi trebalo promišljat vezano za samo gospodarstvo. Dobro je da je ministarstvo prihvatilo ono povećanje sa 20 miliona na 40 miliona, međutim puno bitnije od novaca, a to smo imali informaciju i sa sastanka koji smo imali sa predstavnicima iz Austrije, Švicarske isto tako brdski, oni nemaju nikakvih pogodnosti, ali je stvoreni su uvjeti da se onaj tko živi u takvom području osjeća ugodno živjeti u tom području i da ljudi tamo ostaju živjeti. Dakle, ovaj zakon treba sagledavati ne samo u financijskom dijelu, kako mnogi to spočitavaju već ga treba sagledavati u paketu svih drugih zakona, a prvenstveno se u ovom smislu misli i na Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave kad su upravo ti gradovi i općine na takvim područjima i te kako podignuli svoj proračun s osnova onih mjera koje su tim zakonima predviđeni. Dakle, ne treba sagledavati samo ovaj zakon nego u paketu svih ostalih zakona i resora ono što [[Upadica: Zahvaljujem.]] nam je cilj, ostanak stanovništva na tom području.
Odgovor, poštovani kolega Lipovšćak izvolite.
Kolega Klariću u potpunosti se slažem s vama i zapravo često se lovimo u jednu zamku u kojemu kad nam paše gledamo zakon u puno širem svjetlu, u puno širem pogledu, a kad nam ne paše gledamo isključivo na njega. Ovaj zakon nosi direktno sa sobom određena financijska sredstva, međutim i ono što ste sami rekli brojne su druge pogodnosti pa čak i financijske ne samo ovo što ste vi govorili za brdsko-planinska područja, spomenut ću tu budući da često govorimo o i pričamo o šumama i šumarstvu, imali smo ne tako davno i Zakon o šumama ovdje gdje je za područja odnosno za brdsko-planinska područja i za potpomognuta područja šumski doprinos podignut za dvostruko znači sa 5% na 10% to nisu male svote, to nisu mali novci, evo konkretno uprava šuma Ogulin je u 2017. godini uplatila kroz doprinos onaj stari od 5% 2 miliona kuna na račun jedinica lokalne samouprave i jednostavnom računicom možemo doći do toga koji su to novci i sada tako da slažem se s ovim što ste rekli.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lipošćaku. Slijedeća rasprava poštovani kolega Hrvoje Zekanović, nije nazočan. Poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče, ministrice ja ću u svom pojedinačnom izlaganju bit afirmativan, u svom izlaganju u ime kluba sam rekao sve mane za koje smatram da se sadrže u Zakonu o brdsko-planinskom i potpomognutom području i zapravo često kad idem iz svog Vrgorca do Zagreba, do sabora se jednostavno zapitam zašto mi u Dalmatinskoj zagori ne bi mogli biti nalik kao Francuska provansa ili zašto recimo Gorski kotar ne bi mogao biti nalik na Alpe, talijanske, francuske ili švicarske. Zašto mi ne možemo jednostavno preslikati sustav regionalnog razvoja zapadnoeuropskih zemalja u naš sustav i okrenuti jedan trend iseljavanja, okrenut prema pozitivnim stranama, da ne govorimo o iseljavanju, da govorimo o naseljavanju brdsko-planinskog područja, područja sa svim prirodnim, kulturnim vrijednostima i ljepotama. Kad Vlada treba odlučiti nešto treba odlučiti da li će mjerodavno Ministarstvo regionalnoga razvoja zaista bit Ministarstvo regionalnoga razvoja i dati vlastita nacionalna sredstava za provođenje programa regionalnoga razvoja ili pak će ovo nastaviti kako je bilo svih ovih godina. Mi se ne možemo u regionalnom razvoju i pomoći potpomognutom brdsko-planinskom području oslanjati na europska bespovratna sredstva. Mi moramo imati vlastita nacionalna sredstva i ako imamo nacionalna sredstva za kupnju aviona smatram da ista sredstva zaslužuje i brdsko-planinsko i potpomognuto područje. To je 2/3 Hrvatske. Osobno i dalje smatram iznio sam činjenično da smo mi samo iz brdsko-planinskog područja izgubili 564 miliona kuna u zadnje 4 godine, da bi sad govorili o 40 miliona kuna. To su jednostavno iluzorna sredstva koja su izrazito mala da bi uopće mogli govorit o zadržavanju prostora i razvijanju prostora Hrvatske u kojem živi 190.000 Hrvata. Osobno smo predložili nekoliko amandmana, nastojat ću iskoristit ovu raspravu do kraja da predstavim neke stvari. U članku 15. spominjali ste određene mjere, dodali smo mjere zaštite okoliša i prirode, mjere stambenog zbrinjavanja isto je tako bilo u Zakonu o potpomognutom području i mjere za izgradnju energetskih sustava iz obnovljivih izvora energije. Cijelom Zakonu o brdsko-planinskom području, mene zabrinjava što recimo mjere o zaštiti okoliša uopće nisu spomenuti, ako želimo ostaviti onim generacijama koje dolaze iza nas valjda trebamo i takve neke mjere razvijat koje bi trebale zapravo te prirodne ljepote sačuvat. U članku 20. ne spominjemo poljoprivrednu, konkurentnosti i rast poljoprivredne znači djelatnosti, mahom vam je u Dalmatinskoj zagori poljoprivreda i primarna i sekundarna gospodarska djelatnost za mnoge obitelji, ja sam osobno zamijetio sve one obitelji koje se bave poljoprivrednom ne iseljavaju. Zato što je mnogim poljoprivreda kažem sekundari izvor prihoda. Mi ga nismo spomenuli u Zakonu o brdsko-planinskom području. Sufinanciranje predškolskog odgoja u Hrvatskoj to će vam doći na red za 2 godine kad se vrtići izgrade, kad jedinice lokalne samouprave ne mogu iz redovnog poslovanja financirati sve zaposlenike a nećemo moći zadovoljiti europske kriterije, dapače zadnji smo za 60% djece u vrtićima, Cipar je slijedeći sa 74%. To će doći, to će Ministarstvo financija trebat odlučiti da li tim vrtićima koje sada sagradimo, želimo imati uopće djecu jer jedinice lokalne samouprave iz brdsko-planinskog i potpomognuto, neće moći sufinancirati. Unaprjeđenje sustava zaštite okoliša, unaprjeđenje sustava javne turističke infrastrukture, o turizmu se isto tako malo spominje u brdsko-planinskom području iako kažem da zaista ne shvaćam zašto mi u Dalmatinskoj zagori a imamo zašto se radovati jer smo proglašeni kao najbolja destinacija ruralnog turizma za 2018. g. sada na Danima hrvatskog turizma u Hvaru ili Gorski kotar, jednostavno preko mjera Ministarstva regionalnog razvoja, ne možemo razvijati tu infrastrukturu. Pustimo sad Ministarstvo turizma, Ministarstvo poljoprivrede jer ako ćemo tako gledati, imamo Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo turizma, Ministarstvo prometa, nama je krovno ministarstvo, Ministarstvo regionalnog razvoja ako planiramo razvijati brdsko-planinska i potpomognuta područja. U članku 24. djelatnosti koje su od značaja za gospodarski razvoj brdsko-planinskog područja. Spominjete stočarstvo, ne spominjete svinjogojstvo i ne spominjete mesno-prerađivačku industriju iako je to komplementarno. Ako je drvo s drvom industrijom komplementarno, isto je tako stočarstvo, svinjogojstvo vezano za mesno-prerađivačku industriju. Konkretno kod nas djeluje mesna industrija braće Pivac. U mnogim brdsko-planinskim područjima u Hrvatskoj djeluju druge mesno-prerađivačke industrije, ne znam zašto ta djelatnost nije ubačena kao djelatnost od posebnog za razvoj brdsko-planinskog područja. Zaboravili ste vinarstvo i vinogradarstvo. U Dalmatinskoj zagori u Gorskom kotaru i središnjoj Istri koju zaboravljamo ovdje u okviru brdsko-planinskog područja, a malti ne 6 jedinica ja mislim da ima sad za brdsko-planinskog područja u ... [[Govornik se ne razumije.]] zakonu, vinarstvo i vinogradarstvo je izrazito bitna djelatnost gospodarska ne samo što se tiče primarne djelatnosti, nego sekundarnog daljnjeg razvoja turizma koji je oslonjen na te grane. Imate jedan dobar članak Zakona o potpomognutom području koji je vezan za jedinice lokalne samouprave koji se nalazi oko Plitvičkih jezera. E sad gledajte paradoks. Isti taj članak zakona sam vam prepisao u Zakonu o brdsko-planinskom području. Na području brdsko-planinskog djela Hrvatske, imate NP Risnjak, Sjeverni Velebit, PP Biokovo, Papuk, Učka, Žumberak, Velebit. Zašto jednostavno jedinice lokalne samouprave ne bi ubirale jedan prihod ulaznica od javnih ustanova koje se bave upravljanjem zaštićenog područja? Ali smanjimo taj cenzus na 2 milijuna kuna. Nismo svi Plitvička jezera. I još jedan članak koji izrazito mi je bitan i važan. I da valjda će netko razumjeti konačno u ovoj državi, mi imamo izgrađene autoceste. Te autoceste nama stoje prazne. A zašto stoje prazne, pa nemaju svi poduzetnici mogućnost plaćanja autocesta i skupih cestarina, zašto ne bi potakli razvoj poduzetništva na brdsko-planinskom području po sistemu da ovoj gorskoj iskaznici kao što smo predložili jednim amandmanom, uđu i pravne osobe sa središnjim poslovanjem na brdsko-planinskom području i jednostavno se omogući sufinanciranje cestarina na našim autocestama? Ovako zjape prazne, sagrađene su, vraćamo dugove a uopće ih koristimo u razvoju gospodarstva a samim time to bi jedna bila poticajna mjera zašto pojedine gospodarske aktivnosti ne bi preselili iz urbanih u ruralna područja, recimo možda bi nekoj tranzitnom prijevozu bilo lakše da iz Rijeke dođe u Delnice ako će imati takve neke beneficije i sve ostalo pa bi vjerojatno i zaposlili određene ljude. Zaboravljeni članak zakona koji se meni izrazito sviđao iz bivšega Zakona o brdsko-planinskom području a to je prednost za ostvarivanje prava na zakup poljoprivrednog i šumskog zemljišta te drugih prirodnih bogatstava, imaju pod istim uvjetom fizičke i pravne osobe sa prebivalištem odnosno sjedištem jedinica lokalne samouprave na brdsko-planinskom području. Svi znamo da su problemi prirodnog bogatstva šuma i ako imamo jednake uvjete, zašto ne bi mi dali pogodnost onim subjektima privatnim koji imaju sjedište na brdsko-planinskom području. Postoje još ti niz amandmana koji su vezani za obnovljive izvore energije i kažem vam da brdsko-planinskom području zbog geomorfologije će vam u možda narednom periodu slijedeće 3 do 4 g. doći jedan izrazito veliki problem, to je problem vodoopskrbe jer zbog geografske raščlanjenosti i male gustoće, jednostavno javni isporučitelji vode neće moći financirat se i doći će do bankrotiranja poduzeća u vlasništva jedinica lokalne samouprave. Najskuplju vodu vam plaćaju građani u brdsko-planinskom području zbog čega, zbog cijene električne energije, zbog prepumpavanja vode, konkretno i područje Vrgorca i Imotskoga i Vrbovskoga i Delnica, usporedite jedinične cijene vode, vidjet ćete da su najveće, puno veće nego u samom Zagrebu, samom Splitu, Osijeku ili nekom drugom gradu nizinskome. Zato što jednostavno cijena električne energije bitno utječe, imali smo sad zadnje javne nabave gdje je 30% cijena električne energije porasla. Sve smo to pokušali kroz amandmane predstaviti ali smatram osobno da financijska omotnica neće dovoljna ovih sa 40-ak milijuna kuna da bi to u konačnici realizirali, mislim da Vlada i premijer treba dati jasan odgovor da li želi život na brdsko-planinskom i potpomognutom području jer ovo ništa drugo nije nego mrcvarenje i nekad se zaista pitam zašto se nalazim u Saboru, nekad se zaista pitam zašto sam gradonačelnik jednog grada kad ne mogu svojim građanima reći da će bit bolje. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Pranić. Imamo replike, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Praniću, rekli ste prijedloge, spomenuli ste i djelatnosti i poljoprivredu kojima se može baviti i sve što je potrebno od energetike. Činjenica je evo, kad spominjemo poljoprivredu, spomenuli ste vinogradarstvo. Evo ja ću spomenuti da na natjecanju za najbolje ekstra djevičansko ulje u Vodicama, u Dalmaciji, izabrano je maslinovo ulje iz mog sela u Dalmatinskoj zagori. Imamo nadu. Imamo potencijal. Imamo najljepši komad zemlje. Imamo izvore pitke vode. Ali moramo imati održivi razvoj, ali nekome nije interes da tu ljudi žive i da se bore. Jer ovaj zakon ne potiče te ljude da ostanu na tome području. Ovaj zakon je destruktivan. Ova omotnica je smiješna, što ste rekli za ovaj paket 40 milijuna kuna. Za 85 jedinica lokalne samouprave. Ovo je smiješno. Ovo je ruganje.
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj. Odgovor kolega Pranić, izvolite.
Pa naravno da je, kolega Bulj zaista smiješna omotnica od 40 milijuna kuna i kad, jer ja osobno polazim od aspekta da će sve te programe ići preko Ministarstva regionalnog razvoja. Što se tiče drugih ministarstava, gledate imate vi ulaganje i Hrvatskih voda redovno koje nije u sastavu brdsko-planinskog područja i niz drugih institucija. Ali mi moramo znati da je naše krovno ministarstvo za regionalni razvoj se zove Ministarstvo regionalnog razvoja, ja očekujem da u njihovom onom dijelu, kućici državni proračun budu veća sredstva. Ali to treba ova gospoda tu iz saborske većine, bez obzira iz kojeg dijela dolaze, da smo mi, konkretno u saborskoj većini, ja bi to tražio. Znači tu se nema krivit Vlada, zna se tko izglasava proračun. Proračun izglasavaju saborski zastupnici i ono što sam rekao u jednom svom izlaganju, ne shvaćam da netko, tko dolazi iz tog područja diže ruku protiv amandmana koji zapravo daje veća sredstva brdsko-planinskom i potpomognutom području. Hvala.
Zahvaljujem kolega Praniću na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Tomislav Lipošćak, izvolite.
Kolega Praniću, spominjali ste drvoprerađivačku industriju i pitanje zašto im ne bismo dali mogućnost da tu sirovinu zapravo prerade na svoje području. Pa upravo u zakonu u čl. 24. kaže da su djelatnosti koje su od značaja za gospodarski razvoj brdsko-planinskih, poglavito drvoprerađivačkih industrija i proizvodnja završnog stupnja prerade. Upravo i Hrvatske šume, kroz zapravo pismo razumijevanja svima onima kojima ne mogu opravdati svoje fakture, odnosno dokazati daljnju preradu drva, analogno tome smanjuju kvote toga drva. Na ovaj način se zapravo i zakonom potiče finalna proizvodnja, na taj način veće kvote, a zapravo smanjuje manipulacije da netko dobije drvnu masu samo zato jer se nalazi na takvome području i da proizvod koji nije finalni nego je riječ o trupcu, izlazi van.
Zahvaljujem. Kolega Pranić, izvolite.
Kolega, osobno sam bio ovu zimu u Gorskom kotaru nakon snježnih padalina sa kolegom Buljem osobno, dobro znam i gradonačelnika Delnica i gradonačelnika Vrgorca, gradonačelnika Čabra, zapravo, svi uvijek se mi iz brdsko-planinskog područja držimo skupa bez obzira na stranački predznak. I svi govorimo isto. A vi dobro isto tako znate, ja sam slušao vaše pozorno izlaganje zašto se razvijalo drvoprerađivačka industrija baš u tom periodu u Gorskom kotaru? Zato što su tada poduzetnici u brdsko-planinskom području imali beneficije temeljem poreza na dobit. I vi to znate. I to je ukinuto. A dok je to bilo, mi smo mogli s tim baratat po sistemu da poduzetnik dođe baš u područje brdsko-planinsko, otvori svoju proizvodnju i normalno ima jedan dio poreza na dobit, oslobađao se, odnosno nije bilo jednako na razini Hrvatske, sad smo sve izjednačili. To je politika regionalnog razvoja Hrvatske. Sve izjednači. I dok god imamo takve porezne sustave jednostavno poduzetnici neće dolaziti u potpomognuto ni brdsko-planinsko područje. Hvala.
Zahvaljujem kolega Pranić na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicama. Pa ja ću početi sa jednom konstatacijom, naime, jedno istraživanje koje je provelo Institut za javne financije o prihodima županija i općina govori o tome da je kod županija uočen porast prosječnih ukupnih prihoda, a općine imaju porast prosječnih prihoda po stanovniku i to je, dakle, razdoblje 2014.-2017. Zašto to govorim? Govorim o tome upravo kako ove neke kolege spominju, kako su općine i županije itd. obespravljene, ostale bez prihoda i ostalo, međutim, činjenice govore drugo. Kada se radila reforma, porezna reforma, onda se zna da je upravo najbitniji faktor u presjeku zadnjih 5 godina prihoda po glavi stanovnika bilo upravo broj stanovnika na pojedinom području, što znači da svatko treba u tom smislu voditi računa na koji način privući ljude da bi broj stanovnika bio što veći. Ako govorimo o samom Zakonu o potpomognutim područjima i brdsko-planinskim, onda vidimo da cilj zapravo samih zakona je da se kroz zakon o regionalnom odnosno Odluci o razvrstavanju jedinica lokalne i područne samouprave, odnosno indeksu razvijenosti, govori o tome gdje i u koje skupine tko pripada i tu i jedan i drugi zakon upućuje na to da je nositelj razvoja, a isto tako i planiranja i upravljanja razvojem su zapravo jedinice lokalne samouprave gdje one kroz svoje razvojne agencije i svoje planove zapravo koordiniraju sa ministarstvom i upućuju na ono što one žele postići upravo na tom svom području. Dakle, kada govorite o tome da ne znate tko je uključen u brdsko-planinska, onda je dovoljno isčitati ili potpomognuto, potpomognuta područja, dovoljno je isčitati zapravo sam Zakon o regionalnog, a onda odluku kojom se definiraju tko je u kojoj skupini, da bi onda mogli prepoznati tko spada u koju kategoriju i na koji način doći do same definicije i statusa pojedinog, pojedine općine ili grada. Kada pogledamo, a to je objavljeno ovdje na stranicama Ministarstva regionalnog razvoja, onda se vidi, evo npr. iskorištenost EU fondova po županijama u 2018.-toj sa stanjem krajem 8.-og mjeseca ove godine, pa se onda vidi da je u razdoblju od 2014.-te do 2020.-te iskorištenost, znači te perspektive sa zaključno ovim periodom. Za operativni program konkurentnosti i kohezija po županijama prijavljeno ukupno 3484 programa i projekta, vrijednost je preko 32 milijarde kuna. Kroz operativni program učinkoviti ljudski potencijali je to 840 projekata sa vrijednošću 4,5 milijarde, a program ruralnog razvoja je to čak 190 748 projekata vrijednosti 9,1 milijardu kuna. I sad se ja pitam tko je prijavio sve te projekte, koji su to duhovi, kasperi, koji prijavljuju te projekte, ja mislim ministrice da su ovo stvarni podaci, dakle, projekata ima, ugovoreni su, pitanje je, dakle, da li ste od tih svih projekata, da li smo mi kao dio neke zajednice, zaista prepoznali i odredili stvarne prioritete koje će pokrenuti određeni razvoj ili smo činili to tako reda radi, dakle, upitajmo se da li ovaj okvir koji je postavljen kroz ovaj Zakon o otocima, pa Zakon o brdsko planinskom odnosno potpomognuta područja, da li smo u tome prepoznali zaista svoje potencijale, projecirali ih na način kako mislimo da taj razvoj treba biti, a osim toga, ako smo iz ovih financijskih kapaciteta, dakle, osnaženi kroz poreznu reformu i drugačije postavljene prihode od poreza na dohodak, dakle, upitajmo se kako je onda moglo nastati toliko projekata ako vi kao takvi koji kažete da ništa nije dobro, kako su onda oni nastali i gdje oni zapravo vode. Prema tome, ja tvrdim da je ovo izvrstan alat koji daje svima nama promišljati i učiti jedan od drugih što nam je prioritet, koje su naše mogućnosti, što će stvoriti novu vrijednost i kako onda to sve skupa oplemeniti da bi ono što je kolega Pranić rekao, postali razvijena Švicarska, Austrija ili bilo koji drugi kraj u Europi. Dakle, potencijale imamo, iskoristimo te alate, iskoristimo sve ove Fondove koji nam se nude, gdje, kad pogledate, naš nacionalni dio je svega 15-tak%, a sve ostalo su sredstva koja dolaze iz EU. Dakle, trgnimo se, nemojmo plakati nad onim što nismo postigli, nego radimo na tome da postignemo puno više.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Grozdani Perić. Replika poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolegice Perić, vi zaista dobro razumijete financijske tokove i onda vam možda je jasno ova kalkulacija gdje smo mi izgubili jednostavno brdsko planinsko područje 564 milijuna kuna odnosno možda vam je jasno da ove nove mjere fiskalnog izravnavanja nisu jednake kao i svim onim mjerama iz 2014.-te godine. Ja razumijem da je jedinicama lokalne samouprave dato 2 možda milijarde kuna, al, upravo je to, možda, krivo, jer zamislite da smo dobili milijardu kuna, a da Ministarstvo regionalnog razvoja u svojim rukama ima milijardu kuna, da može još dodatno stimulirati potpomognuta brdsko planinska područja jer nemojmo zaboraviti da su unutar te 2 milijarde kuna krije mnoge jedinice lokalne samouprave koje itekako imaju sredstva, imaju sredstva možda za nova klizališta velika, ja konkretno u svom gradu to nemam, ne kažem da nije klizalište loše, imate mnoge otoke priobalne gradove i općine koji su se provukli unutar toga Zakona, možda je puno bolje bilo da se milijarda kuna dala na raspolaganje [[Upadica: Zahvaljujem]] Ministarstvu regionalnog razvoja da može provoditi regionalnu politiku u RH.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Odgovor, kolegica Perić, izvolite.
Ali vi nikako ne želite shvatiti da su modeli financiranja promijenili, da Vlada i mi moramo, radi na način da osnažuje vas kao vaš izvorne financijske, fiskalne prihode. Dakle, na jedinicama lokalne samouprave, na županijama, na gradovima je upravo cilj da one osnažuju se kao takve i one stvaraju preduvjete, dakle, sa svojim izvornim prihodima, a ne da Ministarstvo transferira za neki projekt na ovaj ili onaj način, to su zastarjeli modeli koje se moramo rješavati, koje jednostavno nisu više održivi.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Perić. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Pranić, izvolite.
238 samo da, povredu Poslovnika, što se tiče jačanja fiskalnih kapaciteta, nisu jačani fiskalni kapaciteti, znači, podizanje prihoda, poreza na dohodak, neoporezivog dijela plaćanja 3.800,00 kn, prihod poreza na dohodak su smanjeni. Što se tiče ovih nacionalnih sredstava što se prepuštaju jedinicama lokalne samouprave postavlja se pitanje što će biti nakon 2021. kad se smanji broj stanovnika, a svi znamo da te mjere idu preko broja stanovnika, što će se tada dogodit [[Upadica: Zahvaljujem.]] još će doć do većih raslojavanja.
Kolega Pranić i vi i ja smo svjesni činjenice da imate već tri replike i da ste digli povredu Poslovnika, iako nije bilo povrede Poslovnika, al budući da ste svjesni neću vam dat opomenu. Prelazimo na slijedeću raspravu poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče, poštovana ministrice, pomoćnice ministra, ja bi u svojoj raspravi sad govorila samo vezano za Konačni prijedlog Zakona o potpomognutnim područjima. Mogu se zaista složiti sa svim kolegama koji bi željeli da je daleko više sredstava predviđeno za upravo ova područja, međutim ne mogu se složiti da u ovom zakonu nema mjera jer upravo čitav jedan odjeljak u ovom zakonu niz članaka se odnosi na mjere za razvoj potpomognutog područja i tu točno stoji da mjere koje trebaju poboljšati dostupnost lokalne infrastrukture te gospodarskoj, socijalnoj i demografskoj revitalizaciji potpomognutih područja s ciljem uravnoteženog regionalnog razvoja sljedećim mjerama od unapređenja komunalne i socijalne infrastrukture, pripreme projektno-tehničke dokumentacije za lokalne razvojne projekte, priprema infrastrukture kao preduvjet za ulaganje u gospodarski oporavak, stvaranje uvjeta za podizanje standarda života itd. Upravo ovaj članak kao i onaj koji se odnosi na to, na obvezu ministarstva da podnosi Vladi izvješće o učincima provedbe programa, on je novina u odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju i obveza činiti po ovom zakonu nema samo Ministarstvo regionalnog razvoja i sredstava EU već i središnja tijela državne uprave i druga javnopravna tijela. Ono što bi ja posebno istakla i što me veseli s obzirom da dolazim iz Šibensko-kninske županije, s obzirom da na tom području imamo i gradove i općine koja imaju na svom području, imaju evidentirano zaštićeno područje, veseli me članak 22. točnije baš onaj stavak 2. jer ovaj prvi se odnosi na jedinice lokalne samouprave na potpomognutim područjima, koje na svom području imaju evidentirano zaštićeno područje, te time ostvaruju pravo na novčanu naknadu od strane javne ustanove. Za one koji ne znaju odnosi se na Nacionalne parkove Krka i Plitvice, a upravo Nacionalni park Krka je evidentirano zaštićeno područje koje upada u ovu kategoriju da ima prihod, neto prihod od prodaje ulaznica veći od 20 milijuna kuna. Prema dosadašnjim prijedlozima naime upravo grad Drniš bi bio zakinut za naknadu, a ta naknada je u posljednje dvije godine oko 850.000 kuna, dok je npr. grad Skradin je imao milijun i po kuna, općina Prominik, Kistanje isto otprilike toliko po toj osnovi, a na području grada Drniša je ono 2.300 hektara evidentirano zaštićenog prirodnog područja. Kako grad Drniš znamo da više ne spada pod potpomognuta područja on bi bio uskraćen za te prihode pa ovom prilikom zahvaljujem ministarstvu, ministrici na razumijevanju, o ovoj temi sam i ja osobno više puta govorila i kad su predlagatelji zakona bili Ministarstvo zaštite okoliša, a i kad smo imali tematsku sjednicu na temu prevladavanja razvojnih ograničenja brdsko-planinskih područja i ravnomjernog razvoja RH. Kako je grad Drniš ima dosta i specifičnosti a i dijeli probleme koje ima Dalmatinska zagora, ovaj prihod koji će imati a iznos a jedinica lokalne samouprave će ostvarivati do 5,5% neto prihoda od te javne ustanove nije zanemarivo. Treba naglasiti da ta sredstva su namjenski prihod i da grad Drniš kao i ostale jedinice lokalne samouprave koje po toj osnovi će dobivati sredstava, mogu ta sredstava koristiti isključivo za projekte zaštite prirode, izgradnju komunalnih vodnih građevina za javnu vodoopskrbu, javnu odvodnju, održavanje čistoće naselja te sakupljanje i obradu komunalnog otpada. Naravno, ministarstvo nadležno za zaštitu prirode vršit će nadzor nad korištenjem tih sredstava, ali još jedanput hvala u ime grada Drniša i drnišana da će evo ovaj zakon to omogućiti. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Branki Jurićev- Martinčev. Imamo repliku, poštovani kolegi Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo, uvažena kolegice sve su to deklaratorna stajališta, znači mi nemamo ovdje razrađene mjere, nemamo a mi trenutno ne znamo uopće koji je opseg, koje su lokalne samouprave, 85 će ih biti, znači skoro duplo više nego sada 45 ih ima u lokalnim samoupravama. Jel dovoljno 40 miliona kuna za ovo sve što ste nabrojili, pa nema po 12 kuna samo da je pobrojit toga što ste nabrojili, a ne 85 lokalnih samouprava. Znači mi smo povećali jel vidim da se neke kolege zastupnici hvale da im je prihvaćen amandman za 10 miliona kuna, a neće da kažu da se povećao broj jedinica brdsko-planinsko tj. mi raspravljamo zakon, a ne znamo koje su jedinice lokalne samouprave unutar tog, to je smišno. A baš prije godinu dana u ovo vrijeme Drniš je proglašen razvijenim krajem, razvijenim, evo tu je ministrica i njeno ministarstvo je Drniš proglasilo razvijenim krajem [[Upadica: Zahvaljujem kolega Bulj.]] više mačaka nema jel nema miševa.
Izvolite kolegice Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepa, pa kolega Bulj prva moja rečenica je bila da se slažem sa vama i da bi svi sigurno željeli da je više sredstava planirano. Ja nisam govorila o Zakonu o brdsko-planinskim područjima tamo je 40 miliona kuna za razliku od potpomognuto gdje je 95 milijuna kuna i slažem se da to nije dostatno. Ali ne mogu se složiti s vama da mjera nema kad točno vam stoji čitav odjeljak i pobrojane su mjere. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Juričev Martinčev. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice sa suradnicima, volio bi da se je ova rasprava završila puno prije, pa da se može odgovarati na amandmane, naših kolega iz Mosta, a vi ćete se zapravo nakon svega morati vratiti u ministarstvo, ali dobro. Vlada je sigurno svjesna ove situacije i razmišljala i radikala i predlagala zakon, ova sva 3 zakona, sada se referiram na Zakon o brdsko planinskom području. Dakle, već tada je uočena situacija koja nije dobra sigurno u ruralnim područjima, pogotovo u brdsko planinskom području i zato se je zapravo išlo u prijedlog ovog zakona. E sada, ova problematika, ono što je, referirati ću se na kolege iz mosta, ono što ste vi govorili u ime kluba i u pojedinačnim raspravama, ova problematika nije od jučer, dakle, još od 2002. g. čini mi se 6 ili 7 puta se mijenja ovaj zakona, a mijenjao se, evo tu je samo kolega Mateljan iz SDP-a ja se sjećam kada je bio ministar Grčić, tada ministar regionalnog razvoja, mi smo tada se svađali oko indeksaciju, dakle, okolnosti su uvjetovali određene stvari istino da kolege iz Slavonije, iz Ličko senjske županije ili mi iz Splitsko dalmatinske županije, pogotovo su svi imali neke svoje razlike za nekom novom, drugačijom ili boljom indikacijom, vezano kako bi mogli zapravo izvući što je moguće više sredstava za jedinice lokalne uprave i samouprave. Vi kažete što će nama asfalt, šta će nam cesta, šta će nam voda, što će nam nogostupi i pokušao sam na stranicama grada Vrgorca vidjeti vaš proračun za 2019. g. pa da vidim jeste li išta planirali vezano za to. Dakle, prilike vam uvjetuju za to. Vi ste mlad čovjek, vi ste puni entuzijazma, kao gradonačelnik, vi znate da ja imam poštovanje prema svemu ovome što vi radite. Ne znam zašto ste u Mostu, trebali ste biti u HDZ-u ,ali pogriješite pa ćete doći ja sam siguran u to i svi vaši prijedlozi su dobrodošli. Ja ne da suosjećam s vama, već dolazimo de facto s istih područja, brdsko planinskog područja i sve ovo što vi govorite, mi govorimo već 15-tak g. Međutim, kako vi mislite se razvijati, kako mislite govoriti o gospodarstvu, investicijama ako nemata izgrađeno infrastrukturu i to je bio naš problem zapravo od samog početka. Kada govorite o demografskoj devastaciji, ja se slažem, ali ona nije nastala od '90, '91, 2., ili 3. g. ona vam je već skoro 50 g. Dakle, krajevi iz kojeg ja i vi dolazimo, a vi znate da u bili potpuno devastirani, činjenica je da su oni imali određene industrije pod navodnike dolje, umjetno napravljeno, međutim, kada je tržište nestalo, nestala je i ta industrija, ljudi su dobivali mahom otkaz. Što se tiče ovih sredstava kada prebacujete ministrici, kažem neke možda i s pravom, vi imate autonomnost odlučivanju. Dakle, svaka općina i svaki grad i svaka županija može sva svoja sredstva usmjeriti za ono što oni misle da im je to najbolje, evo ovaj naš kolega koji sjedi do mene, on je davno razmišljao o industrijskoj radnoj zoni na svom području iako su mu se mnogi pa iz njegovog grada rugali o tome, zapravo nazivali to pogrebnim imenima, danas se više o tome ne raspravljala. Ono što je paradoks, onoga o čemu ste vi govorili, a i mnogi ljudi, vidjeti ćete i to će vam se događati, a to je dav vam svi psuju državu i bacaju se drvljem i kamenjem na državu, a svi traže pomoć od države kako građani tako i jedinice lokalne uprave i samouprave i zato možda nema mjesta iako ste u oporbi nekakve apatije, defetizmu, negativizmu, jer to zapravo stvar jednu takvu sliku, gdje ljudi čak iz vaših i mog kraja često odlaze upravo zbog ovakvih izjava u hrvatskom saboru pa ih to beznađe dijelom obespravljuje i napušta svoja mjesta, idu u neizvjesnost i mnogi su nažalost razočarani. Dakle, još možda nešto želim reći da ne uzimam još puno vremena, rekao sam još za indeksaciju, što se tiče prijedloga, dakle, ja sam rekao i u replici, ja sam zahvalan ministrici recimo za intervencijski plan vezano za Imotsku krajnju i grad Imotski. Mi jesmo radili na tome razgovarali smo uz dužno poštovanje ministrice koja je tu, mi smo političke osobe, ali recimo, evo gledam sada tu kolegicu Katicu Mišković, koju vi dobro poznajete, dakle, ona je od samih početaka tu i ona je zapravo nekako kronolog svih tih događanja i zapravo bi ona o ovome najviše mogla govoriti u Hrvatskom saboru, znajući situaciju, okolnosti u kojem smo se tada nalazili. Dakle, ona siguran sam na najbolji mogući način želi napraviti najpravedniju stvar kako bi bila ravnomjerna zastupljenost i kako bismo imali što je moguće manje kritika na ovakav zakon. Dakle, ja sam zahvalan, mi kada smo govorili recimo o intervencijskom planu za Imotski, nismo to mislili napraviti selektivno, zato što sam ja iz Imotskog ili vi iz Vrgorca, već smo tada razgovarali i spominjali i o Vrgorcu, i o Sinju i o Vrlici, dakle, o mnogim drugim mjestima i kroz te planove će ugl. sve jedinice lokalne uprave i samouprave dobiti. Kada gledamo šire sliku, a i vi ste bili svjedoci toga, dakle, 2017. g. izmjenama i dopunama poreznih zakona, paketa poreznih zakona i svega onoga što je prihodilo, govorio sam i o Zakonu trošarine, dakle, uvijek se nastoje određene demografske mjere staviti, a i one mjere koje bi recimo baš u našim krajevima poboljšale situaciju kod Zakona o trošarinama, to bi bilo vezano za prijevoz učenika, zbog nemogućnosti postavljene ekonomske cijene, a ovdje imate recimo kroz ovu gorsku karticu, gdje ćete moći u području jedne županije, koristiti to i za određene benefite kod linijskog prijevoza, ali kod mineralnih i drugih sirovina koje se nalaze na tom području. Kada smo radili na amandmanu, zajedno sa g. Šipičem, gđa. Puh, tada povećanja tih 10 milijuna kn, ja se slažem, malo je to i svi bi mi voljeli ha milijarda bi nas možda zadovoljila. Ali, fiskalne mogućnosti nisu takve i vjerujte mi da smo stavili za svaku g. po 100 milijuna kn, danas bismo tražili više, što je normalno, što je prirodno. Dakle, svi mezetimo, ono što je i kolega Pranjić rekao, složio bi se nije isto živjeti u Zagrebu, u Splitu, Rijeci i u tim ruralnim područjima. Nije isto kada govorimo o otocima, ja se s tim i slažem. Kvadratni metar na Hvaru zemljišta ili na Braću je 300 eura, kod nas je 5 eura. Nije to isto. Nije isto platiti građevinsku dozvolu u području Vrgorca ili Imotskoga ili recimo u Splitu, priključak struje, vode ili slično. Plaćanje cijene vode, mi smo o svemu tome razgovarali. Ali nažalost, situacija je takva da mi želimo jednostavno da taj dio fluidno teče, a za to na žalost plaćamo i veću cijenu i to je istina. E sad, naravno, zakon se uvijek može mijenjati. Vi kažete što će se dogoditi kada se demografska slika promijeni. Ha čujte, ja bih volio, ali pozitivno, ja sam vam, iz svog iskustva vam to govorim, sve što smo mogli davali smo mladim obiteljima, a i vi to dajete, vidio sam to na vašim stranicama, dakle od rođenja, porodiljnog, ne znam, naknadna, vrtića, do polaska u školu, plaćanja prijevoza, plaćanje prijevoza srednjoškolcima, stipendija studentima, nabavku učenika, sadnica, ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle sve što smo mogli dati, davali smo da ti ljudi opstanu, međutim nije uvijek za demografiju presudan financijski razlog. Vjerujte mi. Dakle, i društvena klima se mora promijeniti, i zapravo svi smo mi bili sudionici bili opozicija ili pozicija da se ta društvena klima promijeni i bit će nam kudikamo bolje. Kada vršimo usporedbe, a to sam čuo isto iz vašeg izlaganja, ovo nije sad osobno na vas, kada kažete o Provansi, ja sam o Provansi govorio 1995. godine i ona je meni logična. Kada govorite o Alpama, Gorskom kotaru i to je logično. Dakle, o svemu tome se tada pričalo. Mi možemo ovdje imati i Njemačku i Austriju. Ali mi nemamo mentalni sklop germanski i vi ste toga svjesni, često ste mi o tome pričali kao gradonačelnik jer i znate građani koji vam dolaze ne razmišljaju na takav način. Zato podržite ovaj zakon, evo i amandmani koji ste podržali, znate da nećemo ih moći prihvatiti što je razumljivo jer smo u dogovoru s ministarstvom, voljeli bismo da se to dogodi, ali kod nekih amandmana koje vi predlažete, pogotovo naš kolega Bulj, to isto kao da tražite da svi učenici u srednjoj školi u Vrgorcu moraju završiti odlučnim svoj razred. To jednostavno nije moguće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Babić. Imamo replike, poštovani kolega Damir Mateljan.
Hvala lijepa. Vi ste, kolega Babić zapravo razgovarali s kolegom Pranićem, a on valjda ne može odgovoriti jer je ispucao svoje replike pa ću se ja samo referirati na onaj dio kad ste rekli kako cijenite njegov rad i kako ono jako dobro radi, ali na žalost ni u MOST-u ni u HDZ-u. Mislim, to već više puta čujem, to je stvar i mog župana, on bi htio da sam ja u HDZ-u, da je moja mama u HDZ-u, da mi je pas u HDZ-u, da mi je mačka u HDZ-u, ali to je nemoguće. Mislim, barem za mene i za mamu. Trebate shvatiti zapravo da bez obzira na stranku u kojoj jesmo, ovoj zemlji želimo dobro u svojoj lokalnoj zajednici želimo dobro i možda zbog toga nismo u HDZ-u. Znači nemojte nas podcjenjivati u tome. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Mateljan. Izvolite kolega Babić. Držite se teme, molim vas.
Naravno, naravno. Ja se referiram na ono što je govorio, ne znam jeste li vi slušali kolegu Pranića, ali sad već kad pita, ja znam da je supruga od kolege Pranića i njegova punica u HDZ-u i bila nam je predsjednica vijeća pa sam zbog toga to rekao, dakle, to je bila onako, to je bilo onako više osobno i on to jako dobro zna. Ja ne kažem da to tako treba biti, ali to je stvarno bilo na njega jer je on govorio o tome, znate vi ste u HDZ-u pa ste to napravili jer mi o tome ne razmišljamo, mi da smo vladajući, ja sigurno ovo ne bi podržao, već bi drugačije radio na tome. Nije, nije tako. Ja se vrlo dobro sjećam koliko smo mi ratove, pod navodnike vodili sa g. Grčićem koji je također imao dobru volju riješiti neke stvari, ali jednostavno nije mogao i tada je taj zakon bio pod kritikama javnosti.
Zahvaljujem kolega Babić na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Lipošćak.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Babić, u svom izlaganju ste rekli da se zakon može mijenjati ako se za to stvore uvjeti. Pa upravo zato možda bolje da neke stvari u ovom zakonu upravo definiraju sa određenim pravilnicima, sa određenim programima čije je izmjena mnogo lakša zapravo, i mnogo brža od same izmjene zakona. I čime zapravo i ovaj zakon zapravo dobiva jedan mnogo fleksibilniji i učinkovitiji okvir.
Zahvaljujem. Kolega Babić.
Kad se uspoređuje s nekim puno razvijenijim zemljama RH, kolega Lipošćak, onda vam ministarstvo u tim državama vode strategiju. Dakle, oni se bave isključivo strategijom. I nama to fali u mnogim područjima i morate znat i javnosti mora biti jasno, da na žalost u tom vremenu stvaranja hrvatske države mi smo prošli tranziciju iz jednog sustava u drugi, kako političkog, tako ekonomskog, rat, izbjeglice, tranziciju, mirnu reintegraciju, prilagodbu EU i to jednostavno, u tako kratkom vremenu nije moguće napraviti. Kada bismo mi imali samo ministarstva koja se bave strategijom, a da na toj vertikalnoj razini kada se ona disperzira po načelu supsidijarnosti jedinice lokalne uprave i samouprave, onda bi mnoge stvari izgledale puno puno drugačije.
Zahvaljujem kolega Babić. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Dragica Vranješ, izvolite.
Zahvaljujem. Evo, kada sam studirala, moje usmjerenje je inače bio regionalni razvoj pa smo mi radili zanimljiva istraživanja. Malo smo proučavali ta sredstva za potpomognuta područja, za brdsko-planinska područja i kako ona djeluju jer smo imali nekada efekt, ona bi trebala djelovati da ti gradovi što prije izađu iz takvih, da ne budu više potpomognuta, da jednostavno, da se poveća gustoća stanovnika pa da ne budu više brdsko-planinska i onda kad su oni na toj prijelaznoj liniji nitko ne želi, kao svi žele bit nerazvijeni jer dobivaju sredstva. Onda smo radili još jednu zanimljivu analizu, kako oni troše svoje novce i onda smo vidjeli da svi imaju dosta velike putne troškove, svi imaju neke vozače, službene aute, za razliku od nekih koji su razvijeniji. Onda smo malo propitivali zašto je to tako, pa znaš mi stalno moramo trčat u Zagreb, mi moramo nekog povlačit za rukav, jer u biti to su bila neka nacionalna sredstva tako usmjerena i jako je bilo interesantno vidjet da vi, uz more imate bogatije općine, ali one nemaju auto, nemaju vozača, nemaju neka velika sredstva za reprezentaciju, tako se i smiješno pitanje pojavilo kada je trebalo odlučiti u Splitsko-dalmatinskoj županiji za financiranje udžbenika pa kad se utvrdilo da možda nema dovoljno sredstava za sve onda se reklo pa dobro, vi razvijeniji ajde platite svojim osnovcima udžbenike a ovi nerazvijeniji, njima ćemo mi platiti. I onda je bilo upita od ovih razvijenih, pa dobro, možemo mi platiti svojim osnovnoškolcima udžbenike ali pa ne može biti trošak jedne male općine koja za nulu jednu manje ima proračun na ručkove, večere, veći nego naš, neka to oni isto malo usmjere na udžbenike. Tako da jednostavno bi sad rekla da mislim da ovaj zakon ide u pravom smjerom, ja ne gledam ova sredstva koja su osigurana za brdsko-planinska područja kao sredstva koja će razvit brdsko-planinska područja nego koja će pomoći u provedbi ovog zakona koji nalaže jasno da svi resori, svi resori naprave planove i mjere da bi se dodijelila sredstva brdsko-planinskim i potpomognutim područjima. I šta je ključno tu reć? Mi sada kada imamo europske fondove, mi stalno spominjemo, imali smo ta nacionalna sredstva, imali smo taj zakon ali nitko ne kaže koliko je sad naš proračun veći zato što imamo EU fondove pa smo brdsko-planinska, pa oni svi koji su recimo malo većeg indeksa razvijenosti, ne mogu se niti približiti onoj crti pa se oni svi žale gledaj, promovirate za sve EU fondove a oni uopće nisu za nas, oni su za brdsko-planinska, za otoke, za potpomognute i nitko ne spominje taj iznos koji se povećava. Naravno, usmjeravamo se sad one koji se smanjuje i to je sve dobro i onda vam se kampanje u tim brdsko-planinskim i potpomognutim vode da se svi svađaju koliko i na šta se proračun troši, treba odmah prodati auto, treba ... [[Govornik se ne razumije.]] vozača, onda kada dođe novi gradonačelnik, načelnik, gle čuda, on izračuna doista za sve putne troškove koje mora napraviti, za sve lobiranje, za svoj grad, koliko puta mora otić u Zagreb, gle meni treba taj vozač, treba mi taj auto i tu ispada jako smiješno a kada gledamo sredstva koja smo kroz Fond za izravnanje vraćali pojedinim gradovima, pa možda je to bilo nekad više i možda im se nije dovoljno vratilo ali pravo pitanje je šta oni sad sa tim novcem čine. Znači na početku godine se nisu očekivala ta sredstva, smanjili su razne rashode odnosno davanja prema ustanovama, neke su gasili, otpuštali su a onda dođete nakon par godina, godinu dana vam ljudi kažu pa gle, naš zaseok nema niti svjetlo, nemamo kontejner niti kraj groblja, groblja su nam zatrpana smećem i to sve izgleda katastrofa. Ljudi jednostavno postaju duboko podijeljeni i zato svakako pozdravljam ovu gorsku iskaznicu i moram reći da kada sam gledamo druge resore, drugi resore baš neće dodijeliti općini i gradu da ona raspodjeljuje novac za razne aktivnosti po svojim stanovnicima nego će im dodijeliti za infrastrukturu, naravno češće više a kada gledamo stanovnike poljoprivrednike, oni će se izravno javiti i onda će na temelju prednosti dobiti izravno više sredstava. Da njih pitamo želite da vam vaš to gradonačelnik načelnik dijeli da svi na temelju jednakih kriterija sa jasnim bodovima to dobivate, ipak bi oni da jel', možda bi neki više volili da dobije gradonačelnik ta sredstva pa će oni možda bit ti koji će dobiti više, lakše, ali kad ih pitate žele ipak da to ide izravno. E sad ova fama oko, kolegica Branka je isto to spominjala oko tih sredstava u Zakon za brdsko-planinska područja. Mi se ovdje nekad dijelimo na one koji dolaze iz brdsko-planinskih, koji dolaze iz potpomognutih, koji dolaze sa područja otoka. E sad, otočani nekako su drugačije reagirali, drugačije su raspravljali i oni su zadovoljni sa zakonom i kako su oni zadovoljni sad mi svi govorimo a njihov zakon je bolji, njima je dano puno više, oni imaju toliko i toliko sredstava. Njima je dano 1,7 milijardi kuna u 2017., jel' to piše u zakonu? Ne piše. Piše da će se za provedbu zakona rezervirati odnosno bilo je 181 milijun kuna a oni su dobili 1,7 milijardi kuna. E sad je tama kako je skuplje zemljište na otocima pa oni bolje žive. Pa da jer imaju veće troškove za gradnju infrastrukturnih projekata, ako je njima 300 eura kvadrat, ako je početna sama nabavka nekakve površine, izvlaštenja zemlje, znači oni već u startu imaju 60 puta veće troškove a da zaboravimo troškove zbog odvojenosti, zbog brodova. E sad bi ja ovdje volila nešto reć konstruktivno da se pazi. Ja već vidim da ovaj zakon ide u tom smjeru da se možda to više neće dešavati, da se traži od svih ministarstava da donesu mjere i planove koja će pomoći potpomognutim područjima i šta se je dešavalo kod programa ruralnog razvoja, ne samo kod programa ruralnog razvoja nego i kod nacionalnih mjera, ja sam pratila ovaj dio za poljoprivredu. Prednosti velike na projektima su dobivali brdsko-planinska područja i otoci i nije bilo potpomognutih područja. Imamo općinu Cista Provo, načelnik Božo Čubić, jedan krasan načelnik me upozorava ja se s tim borim stalno. Znači imamo naknade na prodano mlijeko za brdsko-planinska područja, potpomognuta totalno izostavljena iz toga. Imali smo sredstva za male poljoprivrednike, 15 dobivaju otočani, 15 brdsko-planinska područja. Imamo Vrgorac, Imotski, oni su brdsko-planinski i između njih Runovići, znači PPDS, znači još jadniji, što u šali kažemo, trebalo bih ih više pomoć, nema ih tu. Njihovi poljoprivrednici se javljaju na natječaj, nigdje ih nema, daleko ispod crte zato što smo napravili lošu stvar, na natječajima za program ruralnog razvoja bilo je dovoljno samo da si iz brdsko-planinska područja, da iz otoka, nije se gledala kvaliteta. Onda je bilo, među nama su ovdje govorili ljudi, pa gledaj mi smo se onako žurili, imamo neke jednostavne građevine, napucali smo dječja igralište, nema veze djece nema ili ne znam, napravili smo to i to, nama je to sve prošlo zato što su bez obzira na kvalitetu, dobivali jednu jako veću prednost i to nije dobro i doista smo oštetili i Cista Provo i Runoviće i sva druga potpomognuta područja odnosno područja koja spadaju u PPDS jer oni imaju sva obilježja brdsko-planinska, na našem području neka potpomognuta nemaju obilježja brdsko-planinskih ali ova iz Imotske krajine koja spominjem, koja ipak ima tu više općina Vrgorska krajina Vrgorac je ostao pod jednom općinom pa je to malo drugačije, znači još više su oštećeni, ja vjerujem da ima takvih možda i u Sinjskoj krajini i kada izravno radite s tim ljudima onda se vide ti problemi i stvarno je jako važno da se to više doista ne događa Ministarstvu regionalnog razvoja izradi neki zakon, neki popis, ono to izradi za svoje potrebe, e kada to primjenjuje Ministarstvo poljoprivrede ona to mora jasno kritički sagledati. Imali smo takvu situaciju kod sredstva za ruralni turizam. Pa smo imali da se ta koristila tablica A i, odnosno razvrstavanja u razrede koja je velikim dijelom opravdana ali velikim dijelom i ne opravdana. Jer zašto? Ministarstvo turizma ili HTZ, ne znam sada točno tko donosi taj pravilnik prema tim utvrđenim kriterijima su donosili taj pravilnik s ciljem naplate boravišne pristojbe a ne sa ciljem je li tu možda potreban velikim dijelom se poklapa ali šteta je što ima dijelova koji jednostavno ne zaslužuju to ograničenje i slično. Tako da je jako važno kada koristimo popis, tabelu, ovakvih, onakvih područja, razvrstavanja u razrede a mislim da će to ovaj zakon omogućiti jer opet jedno krovno ministarstvo pregledava sve te mjere, uspoređuje ih. Znači svatko donosi nekakav popis radi sebe. A kada ti koristiš znači popis malo ga prouči, razmisli o tome tako da ovi doista prvi natječaji za i program ruralnog razvoja koji ja najviše pratim su tu bili jako loši po one koji su potpomognuta područja. I evo to je ono što želim ovdje naglasiti. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo repliku. Poštovana kolegice Grozdana Perić, izvolite.
Ma evo samo jedna zanimljivost. Grad Zagreb koji ostvaruje 42% ukupnih prihoda svih gradova Hrvatske ima po glavi stanovnika u 2017. 8 tisuća 177 kuna po glavi a 12 gradova i čak 33 općine imaju veći prihod po glavi stanovnika od grada Zagreba što je jedna zanimljivost.
Zahvaljujem [[Upadica Vranješ: E hvala, dobro ste me sjetili.]] izvolite kolegice.
Hvala. Znači isto tako imamo i te situacije, recimo evo kolega Ante zna kod Zadvarja znači imaju mala općina, malo stanovnika ali je tu jedna od najvećih hidroelektrana u Hrvatskoj ili je neki veliki pogon i on dosta digne taj prihod po glavi stanovnika. A doista infrastrukturno i proračunski, to su jako, jako mali proračuni jer prihod po glavi stanovnika je veliki ali stanovnika je 270. Tako da. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Ante Babić replika, izvolite.
Evo mislio sam da mi nećete dopustiti ali u prilog tome a i u korist poštovane ministrice, dakle vrlo je teško i ministrici i ministarstvu ovo što ste, spomenuli ste Cista Promo dakle recimo te subvencije za mlijeko. Dakle u samoj općini imate nekoliko naselja. Pa recimo naselja Aržano, poznato po prvom poginulom u Domovinskom ratu Josipu Joviću, oni imaju subvencije dok naselje recimo Cista Provo nema. Dakle nije dobro da se na mikrolokacijama stvaraju određeni animoziteti kada ste rekli recimo ... [[Govornik se ne razumije.]] nemaju u tim područjima onda zbog toga to nije dobro ali to je ministarstvu jako teško. Mi smo razgovarali o tome ali je dobro ovo što ste rekli s obzirom da se zakon sam poziva ... [[Govornik se ne razumije.]] određenih drugih ministarstava, to se ne bi smjelo dešavati i onda to zapravo stvara na terenu zbunjenost.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica Vranješ, izvolite.
Tako je, Ministarstvo ovdje regionalnog razvoja i koje god i kad god da je bilo ono nije napravilo grešku. Znači ono je definiralo koja su brdsko planinska a koja su potpomognuta. Ali kada su drugi uzimali te popise oni su vidjeli ovo brdsko planinska. I onda jednostavno sada imaju svi nalog u svojoj mjeri i programe u roku kratkome da svi uvrste sve ove specifičnosti a prije bi se desilo znači prednost pri bodovanju, ima otok, ima brdsko planinsko i negdje nam se ta potpomognuta i izgubi. I ne znam zašto, ja bih čak pričala sa nekim kolegama pa oni kažu a to je nešto radom, ma šta ratom, potpomognuta područja to su, imaju obilježja kod nas većinom i brdsko planinska ali mi bi rekli ono još su jadnija i tužnija. Mislim ružno zvuči ali bi se tako šalili, tako da ih se ne zaboravlja.
Zahvaljujem kolegici Vranješ. Imamo završnu riječ u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, raspravu će podijeliti kolega Pranić i kolega Bulj. Izvolite kolega Pranić.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Da sumiramo u ime Kluba MOST-a današnju raspravu vezano nakon svih izlaganja klubova pojedinačnih saborskih zastupnika. Nema politike regionalnog razvoja, ravnomjernog razvoja bez većeg izdvajanja nacionalnih sredstava bez obzira na raspoloživa sredstva koja su dala na raspolaganje u bespovratna EU. Mi se na ta sredstva ne možemo osloniti ako zaista ne mislimo gasiti demografski slom ruralnog područja Hrvatske. I Vlada RH treba na čelu sa premijerom i ministrom financija prilikom usvajanja državnog proračuna odgovoriti na to jednostavno pitanje, da li financijski ojačati nacionalnim sredstvima Ministarstvo regionalnog razvoja ili pak kada sumiramo današnja izlaganja kažemo Ministarstvo poljoprivrede daje neka sredstva, Ministarstvo prometa daje neka sredstva, Hrvatske šume daju neka sredstva, Hrvatske vode daju neka sredstva, Ministarstvo demografije daju neka sredstva. Pa ako mi imamo mi ta sva ministarstva koja nešto daju, a u financijskoj omotnici Ministarstvo regionalnog razvoja vidimo da ne daje toliko koliko bi trebalo dati, odnosno nema izlaganja, čemu ministarstvo regionalnog razvoja? Pripojimo ga Ministarstvu financija. Ne da imam nešto protiv djelatnika Ministarstva regionalnog razvoj koji OK rade svoj posao što se tiče sukladno zakonskim mogućnostima. Pa gledate financijske omotnice koje mi imamo u okviru državnog proračuna, jer od novca sve kreće, koliko imamo novaca toliko imamo i muzike tako kaže stara poslovica. I zaista ponavljam da nema nacionalne politike ravnomjernog razvoja Hrvatske bez većih izdvajanja. Mi danas raspravljamo o zakonu koji regulira život na dvije trećine površine Hrvatske. Kada raspravljamo o tom zakonu? Raspravljamo evo sada u kasne sate 21,36h završno izvješće zadnji dan prije raspuštanja Sabora za ovu godinu. Sutra će biti glasovanje. Mislim pa kakvu mi sliku, rekli smo kakvu sliku šaljemo ruralnom području RH, kakvu šaljemo iz ove Sabornice ton, ne znam, neka, buduća, pozitivna djela ili ne znam šta, optimizam, kada raspravljamo zadnji dan. Pa ako je ruralno područje RH zaista demografski najviše pogođeno, pa o ovome smo trebali raspravljati znatno prije. Predsjednik Sabora je trebao kad je Vlada prošli tjedan, ovo dati odmah u ponedjeljak ili utorak na raspravu, u jutarnjem terminu. Zaista ako želimo konstruktivnu raspravu svih klubova, a ne ovako da se daje zadnji dan i onda kada pitate kakvu sliku šaljemo. Pa sliku šaljemo upravo kako je postavio predsjednik Sabora na dnevni red raspravu ovaj Zakon. Nije stvar da se po kolegi Bulju, gospodine Babiću, ne bi raspravljalo, po kolegi Bulju i po nama iz MOST-a temeljem Amandmana na državni proračun danas bi raspravljali o omotnici koja bi minimalno bila veća za 50 milijuna kuna samo za brdsko planinsko područja, da ne govorimo o potpomognutom području. I zaista je floskulativno govoriti da u državnom proračunu nema novca, ima novca, kupuju se zrakoplovi. Ali ako se ovako nastavi iseljavati ruralno područje RH, postati će rezervoati za 20 godina, bez ljudi i koga će čuvati ti zrakoplovi? Goli kamen na koji ćemo se vratiti i ja i vi, prekosutra autom. To će ostati od Dalmatinske Zagore, a trendovi se ne mogu promijeniti bez vatrogasnih mjera, nacionalnih vatrogasnih mjera našeg krovnog Ministarstva regionalnog razvoja.
Zahvaljujem kolegi Praniću, kolega Bulj. Kolega Babić, molim vas nemojte ometati kolegu dok raspravlja.
I viška vremena. Netko je kazao, to gore brdsko planinska, kolegica je rekla, nerazvijena, to još gore, najlipše, ja sam ponosan što me Zagora rodila usred sivog kamena. Ovaj Zakon ne donosi ništa dobro ni Zagori, ni vama Ličani, ni vama Slavonci, ni vama iz Gorskog kotara, ne donosi ništa. Ovo je jedan najobičniji pamflet piarovski koji donosi više štete regionalnom razvoju, u biti, ne bude li se ovo promijenilo i ova omotnica o visini iznosa, ovo je da je ministrica ukrala Božić tim područjima, nego im je poslala poruku da Vlade RH apsolutno nije briga za ta područja. Ovaj Zakon je čisti piar pamflet. Ministrice, ovo je jedno od najvećih sramota prema 2/3 RH… [[Govornik se ne čuje]]
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. Prelazimo na raspravu u ime predlagatelja poštovana ministrica Gabrijela Žalac, izvolite.
Zastupnici, evo zahvaljujem na ovom dugometražnom raspravljanju o naša 3 prijedloga Zakona, ali ne, jednostavno ne vidim zapravo uopće svrhu onoga što ste vi govorili i u svemu onome što ste se javljali jer zaista, vidi se, da jednostavno ne baratate pojmovima, niti znate uopće na koji način fiskalna odgovornost ide u smjeru drugih Zakona, niti znate kako ide usmjerenje, znači, financijsko, upravo u izvorne proračune jedinica lokalne samouprave, a kamo li onda da govorimo o ova dva Zakona. Kao prvo, gospodine Bulj, vi ste meni jako simpatični i slatki, vi i gospodin Pranić u vašim majicama, ali možda bi bilo bolje da vas Zagora nije rodila jer ovo što ste vi sve izgovorili danas i kolikom se demagogijom bavite, ne vjerujem da ćete zbog toga što ste vi ovdje u Sabornici govorili, ljudima tamo biti bolje [[Upadica: Poštovana ministrice…]] što se tiče [[Upadica: Poštovana ministrice, samo bih vas zamolio da se ne obraćate na takav način saborskim zastupnicima]] evo, u redu, prihvaćam, ali morate [[Upadica: Izvolite]] onda biti tu jer braniti nas u Vladi [[Upadica: Samo vi]] kad se saborski zastupnici nama tako obraćaju [[Upadica: Ne brinite]] i to sve skupa što rade [[Upadica: Izvolite]] Kad govorimo o Zakonu o regionalnom razvoju, prvo morate znati da on uopće nema veze sa apsorpcijom Europskih fondova, on ima veze sa indeksacijom, on ima veze sa sufinanciranjem, dakle, projekata. Međutim, sa apsorpcijom fondova ima jedan drugi Zakon, zove se Zakon o institucionalnom okviru o sustavu upravljanja kontrole Europskim fondovima. To biste vi kao saborski zastupnik trebali znati. Kad govorimo o tome kako ste nam predstavili vaše tablice o financijama, ova Vlada s tim nema veze, SDP-ova Vlada je u onom trenutku ukinula, dakle, izvorne prihode i uzela to u nekakve druge, znači, financije koje se tiču državnog proračuna, a ne prije svega, lokalnih proračuna. Mi smo ti koji smo to vratili, 2 milijarde kuna vraćenih izvornih prihoda kada govorimo o Zakonu o financiranju apsolutno nećemo zanemariti. Kolega Zdravko Marić i ja smo radili zajednički na ovome svemu, imaju 3 stupa koja se odnose na fiskalni kapacitet, koja se odnose na regionalni razvoj, koja se odnose na potpore, mjere itd. Ono što vaša tablica govori u prilog, možete pitati, evo, upravo i one koji rade na tome u Udruzi gradova, što i kako misle i na koji način misle i što su dobili, znači, od ove Vlade su dobili više nego ikada do sada, to moramo reći, ne samo kroz izvorne prihode, nego i kroz ove Zakone. Ono što Zakon o otocima ima, ponovo ću ponoviti ono što sam rekla u uvodnoj riječi, a to je Zakon o otocima apsolutno ima stavke od milijardu i 700, o čemu je ovaj HS izvješten u cijelosti, milijardu 700 milijuna kuna investicija u 2017.-toj godini. Na razini našega Ministarstva je nekakvih sve skupa kad zbrojimo oko 140 milijuna kuna. To je ono što će sad ova dva Zakona postići, kumulativno znači kapitalno ulaganje u potpomognutom brdsko planinskom području. Kad govorimo o obuhvatu područja, naravno da ćemo donijeti u roku 60 dana, kako u Zakonu piše, Vlada će donijeti, znači, obuhvat brdsko planinskog područja koji će biti, po kriterijima koje sam navela apsolutno nešto što je puno bolje nego što je bilo do sada, koje će ulaziti i analizirati kriterije koji apsolutno daju za pravo da možemo reći, da smo napravili jako dobar posao. Kada govorimo o tome, kada SDP kaže da mi trebamo nekakvu kutiju za Božić u Gorskom kotaru i tome slično, ja mislim da biste vi trebali otići s nama, vi ste naš član Odbora za regionalni razvoj, tamo niste ništa govorili g. Mateljan, ali evo, ta kutija je puna, konačno i ljudi su jako zadovoljni, jer smo mi bili na terenu prekjučer, pa možete pitati, načelnike i gradonačelnike, neovisno koje opcije i kako su zadovoljni sa izradom Zakona o brdsko planinskim područjima i mjerama koje mi planiramo. Posebice, ne mogu da vjerujem znači ovo dijeljenje, sredstava, na broj jedinica lokalne samouprave, na koje otpada, znači kada kaže saborski zastupnik za 100 kn po jedinici će dobiti brdsko planinsko područja, to je naprosto netočno. I molim vas da ne obmanjujete hrvatsku javnost ovdje u predstavničkom tijelu o vašim navodima, koji su apsolutno netočni. Potpuni netočni i potpuno nerelevantni. Mislim da ćemo na godinu, na ovom istom mjestu se razgovarati o ovim zakonima, na način da ćete vi biti možda ugodno šokirani sa tim, koliko investicija, na kojem području je odrađeno kroz sve resore. Logično da će Hrvatske ceste raditi jednu priču, da će drugo državno poduzeće raditi treću priču, da će svako ministarstvo intervenirati na određenom području. Posebno, ja bi volila g. Pranić da svi ti novci budu na jednom mjestu, isto tako u našem ministarstvu, međutim, kako su i za druga sredstva apsolutno odgovorni i drugi kolege ministri i mislim da je taj korigirani rad koji mi radimo oko EU fondova a i regionalnoga razvoja sigurno pokazao do sad jako dobre rezultate. Ja znam da je jako teško priznati da naša stranka raste eksponencijalno i da imamo zapravo savršeno pravo birati HDZ-ovu iskaznicu umjesto Mostovu ili ne daj Bože bilo koju drugu, ali mislim da treba reći otvoreno za sve ono što smo napravili u regionalnom razvoju do sada nije viđeno, prema tome 6 puta već sredstva nego ikada do sada, milim da govori u prilog tome apsolutnim podacima koje smo iznijeli u samom vašem prijedlogu. Ono što za kraj želim reći, je da, sigurna sam da će ova sredstva pomoći u pravo na tragu onoga što treba pripremati u svim našim područjima, tu smo spomenuli i intervencijske planove ono što radimo iz europskih fondova, ne vidim razlog, dajte mi vi opravdani razlog za proračun, zašto bismo mi trošili državna sredstva ako imamo europska sredstva raditi intervencijske planove na ratom pogođenim područjima, ono što imamo po mapi siromaštva svjetske banke, utvrđeno kao takvo područje na koje treba vršiti određenu intervenciju, možete pogledati sve pokazatelje o EU fondovima, dakako možete isto tako reći što god želite 60% ugovoreno skok od 480% u svim pokazateljima, govori u prilog tome kako radi naše ministarstvo i kako će raditi sve bolje i bolje, posebice u koordinaciji sa županima, gradonačelnicima, načelnicima. Ja mislim da zaista, nema tko što u tom smislu prigovoriti, a posebice se ponosimo, ja osobno kao ministrica regionalnog razvoja sa svim dakle, sjednicama vlade koje smo održali izvan Grada Zagreba, jer većina nas nije iz Grada Zagreba, nego radi u Gradu Zagrebu za ova naša područja u svim dijelovima Hrvatske, i ja ću se kao ministrica apsolutno zalagati za te odluke, koje onda ne samo osim sjednice vade donose i potpisivanje ugovora na tim područjima i zaista se time trebamo isključivo i samo ponositi. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj ministrici. Imamo povrede poslovnika, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Povreda poslovnika 238. ministrica se je podnijela damski i zaželjela je da nas Zagora nije trebala roditi, ali rodila nas je, ja znam da je to vama problem. Meni je drago što ste vi kao Slavonka tu, ali svašta sam čuo ovdje. Da sam panj, da sam čoban, da sam, ne znam sve što je bilo, veleposlanik, ne ja sam Miro Bulj iz Sinja dobio veliki broj glasova i kao saborski zastupnik imam se pravo boriti. Ali vi koliko ste štete ovim zakonom nanijeli, mojem kraju, moja je obaveza govoriti kao saborskog zastupnika. Vi bi volio da se ja nisam rodio u Dalmatinskoj zagori, vi želite ovdje ovce, ne čobane, ja znam. Vama je to stranački popis želja, da imate samo dizače ruke, da vama trebaju ovce a ne pastiri.
Zahvaljujem kolega Bulj. Što se tiče povrede poslovnika, ja sam ministricu zamolio da se ne obraća takvim rječnikom, tako da nije bilo potrebe za tim, ali dobro, iskoristili ste vaše pravo. Imamo još jednu povredu poslovnika, poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
238. povrijeđen je čl. vezano za izjavu ministrice oko rođenja moga, Dalmatinskoj zagori, ja ću odgovoriti poslovnički ovako jednom rečenicom iz Dalmatinske zagore, više od 1000 g. živi ovaj narod na ovom kamenju i svaki kamen dakle, 100 puta krvlju omasti ali se s njega nije dao. I … [[Govornik se ne razumije.]] Tatar, Turci i Mlečani i Nijemci i Mađari i svaki đava pakleni, a narod stoji i krv svoju proljeva, pa se iz krvi ponovno rađa i korijenje dakle, sve dublje u kamen pruža, pa sada ga svojevoljno iz kamena čupa. A kada dakle i živo počiva i sam će umrijeti. To će vam biti sudbina ruralnog područja Hrvatske.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Isti odgovor kao i kolegi Bulju, izvolite, kolegice Perić, povreda poslovnika.
Isto čl. 238. ovdje je kolega Bulj naziva sve ostale a pogotovo nas iz vladajuće koalicije ovcama što je itekako neprimjereno, ako se on tako osjeća, mi ne.
Zahvaljujem kolegici Perić, upozorio sam kolege na izričaj i prelazimo na sljedeću repliku, poštovana kolegica Dragica Vranješ, izvolite.
Poštovana ministrice drago mi je da ste iznijeli ovaj model financiranja, jer upravo daje nam odmak od onog modela potezanje za rukav. I nekako, evo čuli smo i kako se ponašaju ljudi iz Dalmacije, ali isto nam često kažu nemojte kukati, općina iz koje ja dolazim je danas bogata općina i često mi znaju prigovoriti ti ne znaš kako je nama, iako oni koji me najbolje znaju, znaju da ja dolazim iz takve općine, ali da donosim puno sredstava svojim radom, upravo ovim općinama koje su manje razvijene, ta općina je bila najnerazvijenija općina u Splitsko-dalmatinskoj županiji '90. godina i sa 20 bi se mogla podijeliti visina proračuna te općine, a sada je druga najrazvijenija i ne mogu shvatit politiku znači dajte nam sredstava za vrtić da ga izgradimo, dajte nam za tete i dajte platite gradonačelnika da radi u tome gradu, jer nismo tako funkcionirali. Upravo na koji način sam uspjela rad u ovom organizaciju koju radim zato što za razliku od drugih nisam tražila općinu da financira moju plaću, nego sam to osigurala iz Europskih fondova i za još 5, 6 ljudi do 2020. neke tako.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Dragici Vranješ. Ministrica želite odgovorit? Ne, hvala lijepo. Slijedeća replika poštovani kolega Damir Mateljan, izvolite.
Hvala lijepo, vi ste gospođo ministrice očito ovaj kritike sa strane oporbe vezano za ovaj zakon shvatili suviše osobno. Vi niste na ovom mjestu ministrice regionalnog razvoja da bi vam bilo lako, naprotiv vi ste upravo da bi vam bilo teško, i ja znam da vam je teško ali to je vaš dio posla. I nemojte zanemariti naše iskustvo na ovakvoj razini i ono što mi znamo i nemojte zanemarit naše kritike koje su kad kad afirmativne, pogotovo ako one nisu možda ni u plenarnoj raspravi nego na odborima i stoga ovaj nemojte nas vrijeđat molim vas. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, vi ste gospođo ministrice očito ovaj kritike sa strane oporbe vezano za ovaj zakon shvatili suviše osobno. Vi niste na ovom mjestu ministrice regionalnog razvoja da bi vam bilo lako, naprotiv vi ste upravo da bi vam bilo teško, i ja znam da vam je teško ali to je vaš dio posla. I nemojte zanemariti naše iskustvo na ovakvoj razini i ono što mi znamo i nemojte zanemarit naše kritike koje su kad kad afirmativne, pogotovo ako one nisu možda ni u plenarnoj raspravi nego na odborima i stoga ovaj nemojte nas vrijeđat molim vas. Hvala lijepo.
Sljedeći je Konačni prijedlog Zakona o brdsko planinskim područjima, drugo čitanje, P.Z. br. 412. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnici Siniša Hajdaš Dončić i Marko Vešligaj, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, zastupnik Miro Bulj, zastupnik Željko Jovanović, Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja i Fondova EU, Velimir Žunac. Izvolite.
Dakle krenimo najprije sa amandmanom zastupnika Siniše Hajdaš Donačića, potpredsjednika Sabora i ujedno dva, zajedno sa kolegom Markom Vešligajem. Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, amandman se ne prihvaća. Status brdsko planinskih područja utvrđen je temeljem metodologije prihvaćen od strane Europske komisije kojom su definirana brdsko planinska područja na razini jedinice lokalne samouprave na način da se brdsko planinskim područjem smatra ona jedinica lokalne samouprave kod koje najmanje 50% površine zadovoljava definirane kriterije.
Poštovani potpredsjednik Sabora, Siniša Hajdaš Doničić.
Poštovani potpredsjedniče sabora. I poštovani državni tajniče, praksa koju ste spomenuli, dakle nije uniformirana jer upravo lokalni razvoj i razvoja politika ima različite pristupe u teorijskim promišljanjima i u praktičnoj prosudbi. Dakle ovo mi više liči na nejasan koncept koji je zavisan od političkih kriterija koje ste vi naveli. Dakle moguće je da se to spusti na razinu naselja jer ovako stvarate diskriminirajući pristup. Npr. u mom Zagorju u Krapinsko-zagorskoj županiji gdje postoji 32 jedinice lokalne uprave i samouprave dogoditi će se nepravde jer će neka naselja upravo zbog ravničarske komponente te općine ili grada biti izostavljena iz tih područja, dakle ljudi će biti diskriminirani a drugi susjedni brek kako mi to velikom u Zagorju će ući u područje brdsko planinsko koje će doživjeti ili će imati pravo na određene povlastice. E sad što ću ja vama reći, upravo ovi što se pozivate na EU, dakle EU od 2010. dakle mijenja koncepciju arhaičnu pristupa lokalnom i regionalnom razvoju, dakle imate recimo ... [[Govornik se ne razumije.]] koji uvažava teritorijalni kapital a teritorijalni kapital čini lokalna aktiva a lokalnu aktivu zapravo čine oni najmanji nukleusi najmanja mjesta. I stoga se ja bojim da će u Hrvatskoj ukoliko ovakav zakon prođe da ćemo kao što su i Pajk i Rodrigres recimo 2003. već najavili da će upravo zbog takvih pokušaja ili loših pokušaja da će u Hrvatskoj postojati samo tri pobjedničke regije a to će vam biti veliko metropolitansko područje tipa Zagreba, neka urbane aglomeracije i turističke regije, to će biti treći dobitnici a sve ovo će se, možda to treba priznati danas, neće više živjeti nitko, ljudi će se iseliti te stoga tražim o amandmanu kolega Marka Vešligaja i onom koji smo zajedno pisali tražim poštovani potpredsjedniče Sabora glasovanje. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sljedeći amandman je poštovanog zastupnika Željka Jovanovnića, drugi amandman kluba.
Navedeni amandman se ne prihvaća. Financiranje mjera za poticanje razvoja brdsko planinskih područja je osigurano odnosno normirano drugim zakonskim propisima u okviru nadležnih resora a dodatna sredstva su dio mjera planirana, dodatna sredstva za dio mjera planirana su i na razdjelu Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU u okviru proračunske aktivnosti i razvoj brdsko planinskih područja. Mjere su u nadležnosti drugog resora te se uređuju drugim propisom.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Dakle, ono što smo govorili u raspravi i u prvom čitanju ovaj zakon predstavlja još jednu prevaru stanovnika brdsko planinskih područja a posebno Gorskog Kotara. Gorani su opet izigrani a cijeli vaš zakon je netransparentan, diskriminirajući neambiciozan i mjere koje bi trebale biti jasan putokaz na koji način pomoći stanovništvu Gorskog Kotara i brdsko planinskih područja nema ih. Dakle kako sam nekoliko puta ponovio, ponoviti ću i sada to je kao kad imate poklon zamotan šarenim papirom i šarenom vrpcom i kad razmotate kutiju u kutiji nema ništa. Mi smo stoga inzistirali da se u članku 12. jasno navedu bar neke mjere koje su ključne za osiguranje kvalitetnijeg života u brdsko planinskim područjima, posebno Gorskom Kotaru pa ću ja pročitati da građani čuju što vi odbijate staviti u zakon. Dakle pokrivanje troškova zimske službe i sanaciju prometnica uzrokovanih klimatskim uvjetima, besplatnu cestarinu na autocesti prema Zagrebu i Rijeci za Gorski Kotar i neke druge pravce u drugim područjima, subvencioniranje javnog prijevoza, izmjenu propisa vezano za izdvajanje zemljišta i šumsko gospodarske osnove u dijelu reguliranja i oslobađanja plaćanja iznosa naknada prilikom rješavanja imovinsko-pravnih odnosa, osiguranje plaćanja pravične komunalne naknade za kapitalne nacionalne koridore i objekte na brdsko-planinskim područjima, sufinanciranje režijskih troškova i plaća nastavnika u osnovnim školama na brdsko-planinskom području, uključujući i osnovne škole koje imaju manje od 5 učenika, osiguravanje efikasne primarne zdravstvene zaštite brdsko-planinskom području, osiguranje dostupnosti jaslica i vrtića na brdsko-planinskom području, olakšice za poduzetnike na brdsko-planinskom području. Dakle, kada jedna mala obitelj koja razmišlja da li ostati u Gorskom kotaru, uzme vaš zakon u ruke da nađe razloga da ostane i pročita ga, ona će se još brže spakirati jer u tom zakonu nema ničeg što će osigurati oporavak brdsko-planinskih područja uključujući i Gorski kotar. Tražim glasanje.
Hvala. 3. amandman je Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Navedeni amandman se ne prihvaća. Ključne mjere za razvoj brdsko-planinskih područja propisane su zakonom i predviđeno je donošenje programa razvoja brdsko-planinskih područja u čijoj će izradi sudjelovati ključni dionici koji će u okviru svoga djelokruga rada utvrditi i razraditi konkretne mjere za razvoj tih područja.
U ime kluba, poštovani zastupnik Pranić.
Ovim amandmanom smo zapravo dodatno osim navedenih mjera tražili mjere za zaštitu okoliša i prirode, mjere za izgradnju energetskih sustava iz obnovljivih izvora energije, mjere za stambeno zbrinjavanje. No bez obzira koje mi mjere tražili da ste vi ovo sada prihvatili, vi ne bi imali financijsku omotnicu niti ćete imati financijsku omotnicu izrealizirat sve što ovo lijepo piše u zakonu jer ujedno s te omotnice u Ministarstvu regionalnog razvoja, na ... [[Govornik se ne razumije.]] državnog proračuna za 2019. g. s projekcijama 2021. i 2022., iznosi samo 40 milijuna kuna godišnje. Samo da napomene, u zadnje 4 g. gradovi i općine iz postojećeg zakona trenutno važećeg su izgubili 560 milijuna kuna kumulativno. 560 milijuna kuna da bi sadašnjim nacrtom zakona nam predlagali spasonosne mjere vrijedne 40 milijuna kuna a da ne govorim o amandmanima i sinoćnjoj raspravi, ja ne znam da li je netko uopće pročitao te amandmane, da li je uspio uopće pročitati s obzirom da je sinoć rasprava završila u 10 i pol, da bi se danas svi amandmani, pretpostavljam da će svi bit odbijeni a vidim da pojedini saborski kolege koji dolaze iz brdsko-planinskih područja, a iz vladajuće su većine, tu uopće nema. I odbijate mjeru zaštite okoliša i prirode. Pa samo na brdsko-planinskom području imate NP Risnjak, Sjeverni Velebit, PP Biokovo, Papuk, Učka, Žumberak, Velebit. Osim nacionalnih parkova, nalaze se mnoga izvorišta svih rijeka. ... [[Govornik se ne razumije.]] ne spominju se nikakve mjere zaštite okoliša i odbijate da takva neka mjera bude u budućem programu. Tražim glasovanje.
Poštovane zastupnice i zastupnici, zadovoljstvo mi je na galeriji Hrvatskog sabora pozdraviti gđu. Joy Mogensen, gradonačelniku danskog grada Roskilda koja je u posjeti Hrvatskom saboru, pa ju pozdravimo. [[Pljesak.]] A sada idemo na 4. amandman vezan uz ovaj zakon kojeg je podnio zastupnik Miro Bulj.
Navedeni amandman se ne prihvaća. A obrazloženje je u potpunosti identično za prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, žao mi je što ovdje nije ministrica koja je bila dužna pročitati amandmane ali njoj su veće želje bile da se nismo ja i kolega Pranić uopće rodili međutim ne bi se čulo za brdsko-planinska područja ni za nerazvijene krajeve u RH da nije mene i kolege Pranića bilo sinoć i još određenih kolega. Žao mi je šta u ovome trenutku ima više predstavnika oporbe nego većine. A baš tak većina najviše glasova je dobila na brdsko-planinskim područjima i nerazvijenim područjima. Što vam smetaju mjere za zaštitu okoliša? Svi parkova koje je naveo kolega Pranić, što vam smeta zaštita moje rijeke Cetine, što vam smeta zaštita Krke, što vam smetaju ostale rijeke na krškom području, u Slavoniji i na brdskom području? U Gorskom kotaru? To je, održivi razvoj je jedino što imamo. Što vam smetaju stambene mjere za mlade na tom području? Ali vi niste dali ovdje dovoljan, vaša omotnica nije dovoljna za ovaj dio, za ovoliko područje, 85 lokalnih samouprava, ne više 45 kao što su kolege dale nego ne znam uopće o kojima se jedinicama lokalne samouprave radi, ovo je PR zakon. Vaše ministarstvo je najgore po povlačenju sredstava iz EU-a, Hrvatska je najgora zbog vašeg ministarstva. Vi ste ministarstvo koje ovim zakonom zabijate zadnji čavao u lijes 2/3 Hrvatske. Ovaj zakon koji nema financijsku omotnicu, 40 milijuna kuna, 85 jedinica lokalne samouprave a mi ne znamo koje su. To je više nego sramotno. Ukrali ste Božić 2/3 Hrvatske. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Amandman broj 5 je povučen. Amandman broj 6 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite, državni tajniče
Dakle, navedeni amandman se ne prihvaća. Kao što sam već rekao, ključne mjere za razvoj brdsko-planinskih područja propisane su zakonom i predviđeno je donošenje programa razvoja brdsko-planinskih područja u čijoj će izradi sudjelovati ključni dionici koji će u okviru svog djelokruga rada utvrditi i razraditi konkretne mjere za razvoj tih područja.
U ime kluba, poštovani zastupnik Pranić.
Poštovani državni tajniče, konkretno ovim amandmanom smo tražili da se doda riječ i „turistička revitalizacija“ jer ne vidim razloga zašto Dalmatinska zagora ne bi trebala pratiti kao recimo smjernice razvoja francuske pokrajine Provanse ili zašto Gorski kotar ne bi sve svoje turističke potencijale mogao razvijati ako imamo ne znamo u Sloveniji ili na području Italije, Francuske slične geomorfološke i turističke potencijale. Konkretno Dalmatinska zagora je ove g. na danima turizma na Hvaru dobila nagradu za najbolju destinaciju ruralnog turizma. No u zakonu o brdsko planinskom području koji je krovni zakon za razvoj tog područja se turizam spominje čisto da se samo spominje. Ne spominju se uopće mjere niti ih predviđate u čl. 20. u programima i ako ćete im reći da je to predviđeno ministarstvom turizma isto kao što sam i sinoć čuo rasprave da je predviđeno mjera Ministarstva prometa, Ministarstva financija, pa što će nam onda Ministarstvo regionalnog razvoja? Ako sve neke mjere revitalizacije se predviđaju kroz neka druga ministarstva, onda Ministarstvo regionalnog razvija bi trebali ukinuti. Ili pak ono što mi predlažemo, neka se ojača, nek se daje dodatna omotnica, odnosno, da se ispoštuje svi oni amandmani na državni proračun koji smo mi predlagali i za potpomognuto i za brdsko planinsko područje. A kolege saborski zastupnici koji dolaze iz tog područja, kada ugledaju tablu Zagreb, zaboravljaju iz kojeg područja dolaze, pa onda dižu ruke, poslušno kako im netko kaže i redom odbijaju sva financijska sredstva koja bi zapravo trebala služiti razvoju njihovih područja. Tražim glasovanje.
7 amandman je zastupnika Mire Bulja.
Navedeni amandman se ne prihvaća, a obrazloženje je u potpunosti identično za prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Bulj.
Ništa drugo nisam ni očekivao uvaženi tajniče, jer niste imali vremena ovo ni pročitati ovo što smo predložili jer ste ovaj najbitniji zakon za 2/3 Hrvatske, ova dva zakona, ovaj paket, a govorimo sada o brdsko planinskome dali kao zadnju točku dnevnoga reda prije ustavne stanke. I vidite pogledajte, pogledajte ovu stranu gdje je većina, koliko je saborskih zastupnika sa brdsko planinskog područja. Neka dignu ruku svi zastupnici s većine koji su sa brdsko planinskog ovdje, di su zastupnici 9. i 10.? Pa što vam smetaju ovo da im turistički promoviramo i da imamo sredstva za promociju najbitnijeg kontinentalnog dijela i najljepšeg dijela RH, od Dalmatinske zagore, do Gorskog kotara, do Zagorja i tih prekrasnih krajeva koje su zaboravljeni, Like, srce Hrvatske, trećine Hrvatske, praznoga dijela. Vama to smeta, vama smeta kada kažete da treba energija, čista energija, da trebamo plaćati, da trebamo osigurati da budu mikrosolari, naravno da vam smetaju, da je bolje da imamo termoelektrana Peruča koja će oštetiti našu, štetu napraviti ekološku, ekonomsku i stratešku na području gdje imamo najveći bazen pitke vode. Mikrosolare na tom području bi riješili energetsku neovisnost tih ljudi. Međutim, ovaj p.r. zakon koji ste dali, zaista je ispod svake razine, to sam jučer rekao. Tražio sam da ministrica ovaj zakon povuće. I žao mi je što nema ovdje kolega iz većine koja su sa područja, brdsko planinskog područja, evo neka narod vidi i zamolio, ako postoje kamere, ako niste prekinuli prijenos, da se pogleda koliko ljudi, saborskih zastupnika koji su dužni zastupati narodu u ovome trenutku ima u Saboru. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepo. 8 amandman je Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća, kao što sam već napomenuo, ključne mjere za razvoj brdsko planinskih područja, propisane su zakonom i predviđene donošenjem programa razvoja brdsko planinskih područja, u čijoj će izradi sudjelovati ključni dionici.
U ime Kluba, poštovani zastupnik Pranić.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, državni tajniče, ovim amandman smo u čl. 20. dodali poticaj konkurentnosti i rasta poljoprivrede kroz potpore za djelatnosti koje su značaj za gospodarski razvoj brdsko planinskog područja. Uopće niste spomenuli poljoprivredu, koja je izrazito bitna i dijelu ljudi kao primarni izvor prihoda i dijelu ljudi kao sekundarni izvor prihoda. Samo u Dalmatinskoj zagori, pogledajte, Sinjsko polje, Imotsko polje, Vrbovskog polje, da ne govorim o dijelu unutrašnjosti Istre, da ne govorim o Gorskom kotaru, Lici. I umjesto da pomognemo tim ljudima, što se događa sada trenutno imate raspisan natječaj za mjeru 6.3. gdje su oni dodatni bodovi za brdsko planinsko područje ukinuti. I mi danas govorimo o Zakonu o brdsko planinskom području, koji bi trebao potaknuti razvoj ostanak ljudi na tom području. A paralelno u drugo ministarstvo se ukidaju dodatni bodovi za brdsko planinska područja. Nastojali smo to ispraviti, da ubacimo, bar u ovom dijelu, da se omogući bar pravno, jer pretpostavljam da neće ova vlada trajati vječno, doći će neka druga vlada koja će misliti za ruralna područja Hrvatske, koja će znati osigurati sredstva da u tom trenutku već imamo spremno unutar okvira zakona, mjere pomoći poljoprivrede, na brdsko planinskom području. Ovim odbijanjem to sprječavate. Tražim glasovanje.
9 amandman je poštovanog zastupnika Bulja.
Predloženi amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Bulj.
Kao zastupnik koji dolazi iz brdsko planinskog područja, jedan od najvećih problema je poljoprivreda, a svjedoci smo i znamo tko je potencijale imaju brdsko planinska područja za poljoprivredu. U ovoj omotnici od 40 milijuna kn, poljoprivreda apsolutno vama nije bitna. Mi danas imamo da na brdsko planinskim područjima 2018. g. da Cetina ide kroz sinjsko polje a nemamo sustavno navodnjavanja. Zamislite tajniče da dođe netko iz Amerike tko se bavi poljoprivredom da je netko na vašoj razini državnog dužnosnika iz Izraela gdje Cetina više u jednom danu izbaci svoga izvora, čistoga pitkoga izvora vode, nego svi izvori u Izraelu i cijelom dijelu tog kontinenta. I mi nemamo sustav navodnjavanja, raste ambrozija, zbog toga što niste omogućili ljudima da mogu navodnjavati a imamo rijeku Cetinu, tako i u Vrgoračkom polju, tako i u Imotskom, tako i u Drnišku, tako na cijelom području Gorskog kotara, Like, Zagorja, na tim našim prekrasnim područjima i ako imamo nešto prikazati našim, dati našim turistima, sve Zakone ste vi napravili da ne damo, da gastro ponudu našu domaću i OPG-ove razvijamo. Zabranili ste da iznajmljivači polupansiona mogu hranu svoju davati, prodavati, ovaj, tj. svojim gostima. Zašto? Da pogodujete velikim interesnim lobijima jel je interes lobija koji zastupaju u Vladi je da se u ovom području ne razvija poljoprivreda, nego da mi kupujemo stranu, kvarnu robu, kvarnu hranu. Tražim glasovanje o ovom Amandmanu i sramotno je ponašanje ovdje većine saborskih zastupnika s mog [[Upadica: Hvala]] područja koji nisu ovdje.
Hvala. 10.-ti Amandman je kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Ključne mjere za razvoj brdsko planinskih područja propisane su Zakonom i predviđeno je donošenjem programa razvoja brdsko planinskih područja u čijoj izradi će sudjelovati ključni dionici koji će u okviru svog djelokruga rada utvrditi i razraditi konkretne mjere za razvoj svih tih područja.
Poštovani zastupnik Pranić u ime kluba.
Uvaženi državni tajniče, ovim Amandmanom smo definirali jednu mjeru sufinanciranja predškolskog odgoja jedinicama lokalne samouprave koje se nalaze na brdsko planinskom području iz mjera Ministarstva regionalnog razvoja. Pogledajte cijene vrtića u gradovima i općinama koje se nalaze z brdsko planinskom području i pogledajte cijenu vrtića u Zagrebu, pa ćete vidjeti razliku. A iz čega nastaju razlike? Nemaju gradovi i općine iz brdsko planinskog područja fiskalne dovoljno jake kapacitete da bi mogle sufinancirati cijenu boravka djece u vrtićima. Tražili smo dodatna ulaganja odnosno nismo ništa drugo tražili, nego tražili smo ono što je EU inzistirala još 2002.-ge godine u Barceloni, u Strateškom dokumentu gdje je postavljen cilj da 90% djece bude u vrtićima, 30% djece u jaslicama. Gledajte gdje se nalazi danas RH? Zadnji smo i tu. Jedva prolazimo 59%, prvi slijedeći je Cipar sa 74%, to je ono što nedostaje u ruralnom području i naš odgojno sustav nije jednak i nemaju sva djeca jednaka prava i u ruralnom i urbanom području. Stvaraju se nenormalno velike razlike, da se izjednače te razlike, što bi trebao biti vaš interes u Ministarstvu regionalnog razvoja jer je to vaš osnovni cilj i osnovni zadatak bi trebao biti da se ujednače odnosno da sve imamo jednaka prava, a prije svega, naša djeca, zbog toga smo i definirali ovakve jedne mjere sufinanciranja predškolskog odgoja, ali očito se to odbija. Dogoditi će vam se jedan paradoks da potpomognutom brdsko planinskom području, sagraditi će se vrtići iz ovog europskog poljoprivrednog fonda, a tko će platiti djelatnike? Pa kako će neki mali grad i općina sa ne znam 5 milijuna kuna prihoda financirati vrtić od 3 milijuna kuna, redovni rast? To je nemoguće. Tražimo glasovanje.
11.-ti Amandman zastupnika Mire Bulja.
Amandman se ne prihvaća uz identično obrazloženje kao u prethodnom Amandmanu.
Poštovani zastupnik Bulj.
RH je u 2015.-toj imala tek 19,9% obuhvaćene djece jaslicama, a 50% djece koja idu u vrtić. I na dnu EU smo po ovom pitanju, na samome dnu. Znajmo da su istraživanja pokazala da djeca koja nemaju mogućnost od 3-će do 6-te godine biti u dječjem vrtiću, 17 puta imaju manju šansu da steknu visoko obrazovanje, to su istraživanja pokazala. I naši demografi kažu da je to najbitniji korak, znači, da naša djeca imaju sva mogućnost dječjih vrtića. Ne kao čuvalište nekakvo il za čuvati djecu, nego kao odgojno obrazovna ustanova, gdje stječu predznanje, to djeca na brdsko planinskom području većinom nemaju mogućnost. Neke županije sa brdsko planinskog područja lokalne samouprave i nemaju vrtića, a vaša ova omotnica od 40 milijuna kuna gdje ste vi ovo naveli, jednostavno da i prihvatite, vi ne bi mogli ovo ostvariti, jel vas nije briga za ovim, Vladu je više briga kako riješiti premijera problem na Krimu, u sukobu Rusije i Ukrajine, nego brdsko planinskog područja. I to je problem zašto smo se rodili ja i kolega Pranić, a mi ćemo se boriti za Dalmatinsku zagoru, za Liku, za Gorski Kotar, za sve nerazvijene krajeve, Slavoniju, za sve krajeve koji su zaboravljeni. Nas ne interesira koji će biti na listi, taj narod ne interesira koji će biti na listi i što će biti Andrej Plenković u Vijeću Europe, nas zanima da taj narod ostane na ovome području i vjerujem i šaljem poruku ovome narodu da ćemo se boriti zajedno i da će opstati taj kraj na tom sivom kamenu, na tom žestacu. Nećete ga uništiti [[Upadica: Hvala]] [[Govornik se ne razumije]] [[Upadica: Tražite glasovanje?]] Tražim glasanje.
12.-ti Amandman identičan je kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Navedeni Amandman se ne prihvaća. Ključne mjere za razvoj brdsko planinskih područja propisane su Zakonom i predviđeno je donošenje programa razvoja brdsko planinskih područja u čijoj će izradi sudjelovati ključni dionici koji će u okviru svog djelokruga rada utvrditi i razraditi konkretne mjere za razvoj tih područja.
Poštovani zastupnik Pranić u ime kluba.
U tom programu koji vi navodite nisu definirane mjere poticanja izgradnje sustava obnovljivih izvora energije, to bi bio predmet ovog Amandmana kojeg očito odbijate, a naša intencija je bila zaštita okoliša jer znamo da brdsko planinsko područje od samih Nacionalnih parkova, parkova priroda do vodotokova, ishodišta i rijeka većih, zahtijeva dodatnu zaštitu okoliša i prirode. No, osim toga, poticanje izgradnje sustava obnovljivih izvora energije bitno za održivost vodoopskrbnost sustava jer vodoopskrbni sustav je izrazito katastrofalan na području brdsko planinskog dijela RH. Gdje je najveća cijena vode u RH? Najveća cijena vode vam je upravo u brdsko planinskom području jer javni isporučitelji moraju plaćati enormne iznose električne energije za prepumpavanje. I umjesto da se plaća HEP-u ili nekim drugim distributerima zašto se ne izgrade održivi sustavi utemeljeni na solarnoj energiji, da konačno možemo naši građani, naši poduzetnici biti konkurentni sa ostatkom Hrvatske. Predviđali smo kroz ovakve amandmane da se ugradi mogućnost da se može u nekom budućem razdoblju osigurati znatno veća omotnica jer ova omotnica kažem od 40 milijuna kuna izrazito smiješna. No očito nije bitna ni održivost niti izgradnja obnovljivih izvora energije, nije bitna ni zaštita okoliša. Sve je to jednom riječju, to je održivo gospodarstvo, vama to očito nije ... [[Govornik se ne razumije.]]
Dobro, hvala. Identičan tekst je 13.-og amandmana zastupnika Bulja, izvolite.
Navedeni amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Bulj.
Pa šta kazati, ono sve što imamo to su naše prirodne ljepote jedino i krajevi naša brdsko planinska područja što mogu to je održivi razvoj i šta imaju potencijal. Imamo najveći u Europi dan, dana Bogom danih sunčanih a ne koristimo mikrosolare. MOST nezavisnih lista je dao taj zakon o mikrosolarima da na tim područjima obitelji koje su siromašne osiguramo mikrosolare. Ono što plaćate za vjetroelektrane poticaj je 2,5, milijardu i pol kuna građani, milijardu opskrbljivač, to je 2,5 milijarde kuna. Mogli ste na cijelom području RH, na svakoj kući, na svakoj ustanovi ugraditi mikrosolare i štiti znači našeg čovjeka kao proizvođača. Ne da netko ima monopol kao što su se gurali određeni projekti, kao što se guraju i da nam strani vlasnici tih tvrtki izvlače taj novac, vi to ne želite. A lokalne samouprave s tog područja izdvajaju ogroman novac za ogrjev siromašnima. Vi niste to predvidjeli, to je vrlo bitno. Ne samo što bi osigurali sigurnost energetsku tim našim ljudima na tome području nego bi bili proizvođači, pokrenulo bi se poduzetništvo i to trebamo koristiti a imamo najveći broj sunčanih dana. Koji je razlog da odbijate ovaj amandman? Koji je razlog? I vidimo do čega je doveo taj naš Poslovnik da ovdje iz većine nema niti jedan s brdsko planinskog područja, niti jedan zastupnik, koji je izabran s tih lista. I to me razočarava. Neka narod vidi tko iz zastupa. Tražim glasanje o ovom amandmanu koji bi osigurao energetsku sigurnost naših obitelji na tom području. Hvala.
Hvala. 14.-ti amandman je također Kluba MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Ključne mjere za razvoj brdsko planinskih područja propisane su zakonom i predviđeno je donošenje programa razvoja brdsko planinskih područja u čijoj će izradi sudjelovati ključni dionici.
U ime kluba poštovani zastupnik Pranić.
Poštovani državni tajniče, s obzirom da su vaša obrazloženja apsolutno svakog amandmana ista ja ne znam da li je netko u ministarstvu uopće pročitao ovaj amandman. Mi smo ovim amandmanom tražili unapređenje sustava zaštite okoliša. Kao što sam rekao u brdsko planinskom području Hrvatske imate nekoliko parkova prirode i nekoliko nacionalnih parkova. Jedinice lokalne samouprave nemaju dovoljno jake fiskalne kapacitete za izgradnju sustava odvodnje, za izgradnju reciklažnih dvorišta, za sanaciju odlagališta. I upravo preko ugradnje ovakvog jednog dijela bi mogli sutra u tom programu što vi kažete a za koje ja vam unaprijed govorim da nema dovoljno jakog fiskalnog kapaciteta baš pomoći dodatno jedinicama lokalne samouprave za projektne dokumentacije ili pak za izgradnju svih onih sustava koji su bitni i važni za unapređenje sustava zaštite okoliša. Najveće prirodne vrijednosti ove Hrvatske se nalaze i u Dalmatinskoj zagori i na području Gorskog Kotara i dijela Hrvatskog Zagorja. I kakvu mi sliku i poruku šaljemo ako odbijamo unapređenje sustava zaštite okoliša? Prepuštamo jedinicama lokalne samouprave da uz postojeće fiskalne kapacitete koji su mali samo sam vam rekao na području brdsko planinskog dijela tabličnim izračunima ovih 45 postojećih gradova u zadnjih 4 godine 560 milijuna kuna smo izgubili. Nismo izgubili mi, to su izgubili naši građani pa nije ni čudo što nas 12 tisuća ljudi ima manje a biti će nas izgleda još manje izglasavajući ovakvih zakona koji nemaju financijskih pokrića. Tražimo glasovanje.
Hvala. 15.-ti amandman koji je identičan podnio je poštovani zastupnik Bulj.
Navedeni amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Bulj.
Naravno da se ne prihvaća kada ga očito niste imali kad ni pročitati. Evo, područje brdsko planinsko je bogato prirodnim resursima i održivi razvoj i te naše specifičnosti koje imamo od izvora vode rijeka moramo zaštiti ta područja, podmornica, brojnih rijeka koje izviru ali međutim mi to ne radimo. Mi mjesto da zakonom zaštitimo ta naša područja jer imamo već problem u Splitu zbog Jadra da se nema vode za kućanstva i sada će morati se spojiti na Cetinu, naravno. Međutim, mi u isto vrijeme regionalno odlagalište otpada radimo u srcu Dalmatinske zagore, u srcu Dalmatinske zagore te speleolozi kažu u istraživanjima da imamo veliki broj jama koje su povezane sa ponor, rijekama ponornicama koje idu i spajaju se sa Cetinom, Krkom, Zrmanjom i svih rijekama koje su značajan resurs u RH, mi smo bogati pitkom vodom, mi imamo najveći bazen pitke vode, jezero je Peruča u ovome trenutku, bazen pitke vode, cijela zagora je krška područje, a vi odlagalište otpada radite u srcu Dalmatinske zagore i ugrožavate ovaj najveći potencijal i resurs, znaju Splićani koji imaju problem kada se Jadro zamuti, znaju koji je problem, vi očito, to jedino nije briga one Vlade koja se naslikava kad dođe i daje lažna obećanja i projekte koje 10 puta obećava. Znači, trebali ste osigurati sredstva da ne bude u srcu Dalmatinske zagore na izvorima pitkih rijeka, da ne bude odlagalište otpada. Tražim glasanje o ovom Amandmanu.
Hvala. 16.-ti Amandman kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. A kao što sam već više puta rekao, dakle, ključne mjere za razvoj brdsko planinskih područja propisane su Zakonom, a predviđeno je i donošenje programa razvoja brdsko planinskih područja, u čijoj izradi će sudjelovati ključni dionici.
U ime kluba poštovani zastupnik Pranić.
Da, državni tajniče, donijeti će se program, ali mi smo tražili da unutar toga programa budu mjere i unapređenje javne turističke infrastrukture. Pa nije valjda da u ovoj Vladi koja često bude u Briselu je problem prepisati kako su nastale najveće turističke destinacije na području brdsko planinskih dijelova Italije, Francuske, Austrije, Švicarske. A sad zamislite paradoks šta se događa s brdsko planinskim prostorom RH. Dok zapadno europske zemlje razvijaju to područje kao turističke destinacije, kod nas se ta područja sa istim prirodnim ljepotama, prazne. I mi ovim ništa drugo, nego dajemo mogućnost unapređenja javne turističke infrastrukture bitno za razvijanje Ciklo turizma, raznih staza i sl. kao jedna dodatna poticajna mjera razvoja ruralnog turizma, a zaista se imamo i s čime pohvaliti, kao što znate, još jednom ću naglasiti Dalmatinska zagora je ove godine dobila prvu nagradu kao destinacija ruralnog turizma u RH. To je jedna popratna djelatnost koja se eksponencijalno brzo raste. Mi svi znamo i svjedoci što se događa s turizmom u Dalmatinskoj zagori, isto tako bi se trebalo događati i s turizmom Gorskog Kotara, ali koliko je nama briga o svemu tome, govori da u Zakonu o brdsko planinskom području vi uopće ne spominjete turističku infrastrukturu. Prepušteni smo Ministarstvu turizma, gdje apsolutno nema ni dodatnih bodova, ni kriterija da li netko dolazi iz brdsko planinskog područja. Sve je svrstano u isti koš. A vi kao krovno Ministarstvo regionalnog razvoja uopće ne predviđate mjere razvoja turizma na brdsko planinskom području. Pa nije sramota prepisati mjere [[Upadica: Hvala]] iz zapadne Europe. Tražim glasovanje.
17.-ti Amandman je identičan, a podnio ga je poštovani zastupnik Bulj.
Amandman se ne prihvaća uz obrazloženje kao u prethodnom Amandmanu uz dodatak da, dakle, turizam je svakako jedna od grana gospodarstva, te se razvija u svih vidova turizma, kao i zaštita okoliša potiče ovim Zakonom.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Područja brdsko planinska su najveća mogućnost razvoja turizma. 20% turizma što imamo BDP, zasigurno možemo imati puno više, puno više jer je strašan potencijal na ovim krajevima. Međutim, turističku infrastrukturu moramo imati, a i članarine npr. HT-a koje plaćaju tvrtke, odlazi taj novac u Zagreb, ne ostaje u tim mjestima gdje HT posluje. Sve u Zagreb centralizira se, nije dovoljno, a imamo ogroman potencijal, nije dovoljno samo doći na dane Alke, Velike Gospe, na Sinjsku Alku, biti počašćen, mi smo gostoljubljivi i taj dan poisti i popiti, što triba, mi imamo dobru gastro ponudu, to plate građani iz proračuna i odete, pa pa đaci. A najveći potencijal, tako i za vrgorački pršut, a drniški pršut, kako ga posjećujete, posebno u predizborno vrijeme, nestaju tacne nemilo, nemilo, a ovdje ne želite povećati infrastrukturu i žao mi je što ti ljudi koji su na danima pršuta u Vrgorcu, na danima drniškoga pršuta, na danima Sinjske Alke i Velike Gospe, što ih nema sad ovdje u Saboru, žao mi je što ih nema u Saboru, da zastupaju svoj narod koji ih bira, a da se ne naslikavaju sa brdsko planinskih područja, govorim gospodo. Moja je obaveza štititi, nije vam lako šta niti jedan zastupnik iz većine nije ovdje sa brdsko planinskih područja, jel vam to problem, jel vam problem što ministrica kaže da smo rođeni uopće ja i Ante Pranić, do toga ste doveli, ja najvećeg neprijatelju čovjeku to ne mogu to reći, životinji to ne bi rekao, to je vaš pro europski put, vaše rješavanje problema Krima, Ukrajine, a Dalmatinska zagora, Lika, Gorski Kotar, nije vas briga. Tražim glasanje o ovom Amandmanu.
18.-ti Amandman je MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća iz istog razloga uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Pranić, u ime kluba.
Ja zaista ne znam razlog odbijanja Amandmana kojim se traži mjera sufinanciranja ugradnje obnovljivih izvora energije, objektima javne namjene, vrtići i škole. Umjesto da na takav način potaknemo još dodatna sufinanciranja obnavljanja obnovljivi izvori energije, svi znamo da jedinice lokalne samouprave iz brdsko planinskog područja nemaju dovoljne fiskalne kapacitete i sufinanciranje ugradnjom obnovljivih izvora energije nije uz 100%-tnom obliku. Ovim Amandmanom smo tražili jednu mogućnost da se ta razlika nadoknadi iz Ministarstvo dodatno regionalnog razvoja iz vaših sredstava i ako kažem po 90.-ti put da tih 40 milijuna kuna nije dostatno ali da shvatite u kojem smjeru mi mislimo da bi trebao se razvijati brdsko-planinsko područje Hrvatske, ... [[Govornik se ne razumije.]] kao i što i svi drugi amandmani nisu bitni i ono što je rekao kolega Babić sinoć u svome izlaganju, kaže, čitao sam amandmane, dobri su ali nisi Ante iz HDZ-a pa ne mogu biti prihvaćeni. Eto to je politika koja se događa u Hrvatskoj, znači da ovdje postoji amandman koji naći će zlatni rudnik u brdsko-planinskom području Hrvatske, vi bi ga odbili samo zato što ne nosi ime stranke ili političke opcije koja podržava saborsku većinu. I onda se pitamo zašto ljudi iseljavaju iz Hrvatske. Iseljavaju i iseljavat će još više. Osobno, s kolegom Buljem nećemo mi podsjetiti Delnice, Gorski kotar, kad padne metar snijega, kad treba samo se slikat kraj ralice, podsjetit ćemo ga puno više, obrazložit sve ove amandmane, obrazložit kompletan zakon pa da ljudi a ima ih 190 000, znaju što ih čeka ovim novim zakonom. Ne čeka ih ništa.
Hvala. Tražite glasovanje? [[Upadica Pranić: Naravno.]] Hvala lijepa. 19. amandman je također MOST-a nezavisnih lista.
Predloženi amandman se ne prihvaća. Programom razvoja brdsko-planinskih područja definirat će se ključne mjere razvoja tih područja a također Zakonom o stambenom zbrinjavanju uvode se novi oblici potpore za područja koja su ovim zakonom zahvaćena.
U ime kluba, poštovani zastupnik Bulj. Ne, poštovani zastupnik Pranić.
Iako ste državni tajniče, u Zakonu o potpomognutom području definirali poticajne mjere stambenog zbrinjavanja, u brdsko-planinskom području to niste, iako znamo da pojedine jedinice lokalne samouprave koje će biti u brdsko-planinskom području mogu ostvarivati određena prava iz potpomognutog ali štose događa s onim jedinicama koje su u brdsko-planinskom području a koja nisu u prve 4 skupine po indeksu razvijenosti. Što je s njima? Što je tu sa stambenim zbrinjavanjem? Pa nema ga, jel' tako? Jer znamo i mi, znate i vi da toga nema jer oni ne mogu koristiti one poticajne mjere stambenog zbrinjavanja u potpomognutom području i ovim mjerama smo baš definirali pomoći onim gradovima i općinama u brdsko-planinskom području koji nisu u prve 4 skupine indeksa razvijenosti. Konkretno, to je cilj. Konkretno, to su Delnice. Konkretno, to je Buzet. To vam je kompletna unutrašnjost Istre, jedan veći dio Gorskog kotara, najveći grad u Dalmatinskoj zagori, Sinj. Ovim amandmanom smo tražili sufinanciranje stambenog zbrinjavanja u vidu prava na novčanu potporu za građevinski materijal. Sve ono što je ugrađeno u Zakonu o potpomognutom području stambenog zbrinjavanja ako je kao što sam rekao, ne ostvaruju niti mogu ostvarivati jedinice iz brdsko-planinskih područja koje nisu u prve 4 skupine indeksa razvijenosti. Koliko je vama to bitno, koliko vidite da se mjere neke ne mogu ostvarivati a mislili ste da možda mogu, na djelu brdsko-planinskog područja koje nisu u 4 skupine indeksa razvijenosti, vidimo odbijanje ovog amandmana. Ovo je kažem, samo jedna prilika da u budućoj većoj, povećanju sredstava s pomogne tim građanima koji žive u takvim jedinicama lokalne samouprave ali izgleda da oni ta prava neće ostvariti iako bi trebali imati jednaka prva za život. Tražimo glasovanje.
Hvala. 20. amandman je također MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Pravo prihoda od prodaja ulaznica za posjećivanje zaštićenog područja za jedinice lokalne samouprave koje ć steći status brdsko-planinskih područja a nalaze u zadnjoj 1/4 iznad prosječno rangiranih jedinica lokalne samouprave sukladno indeksu razvijenosti te na svom području imaju evidentirano zaštićeno područje propisano je Zakonom o potpomognutim područjima.
U ime kluba, poštovani zastupnik Pranić.
Državni tajniče, to je ono baš što smo rekli sad u prošlom amandmanu. Da, imat će pravo one koje se nalaze u prve 4 skupine indeksa razvijenosti ali recite vi meni što će Delnice dobiti od NP Risnjak? Neće dobiti ništa. što će dobiti druge jedinice lokalne samouprave iz brdsko-planinskog područja koje nisu u prve 4 skupine indeksa razvijenosti a znamo da se na području brdsko-planinskog djela Hrvatske nalazi NP i Risnjak i Sjeverni Velebit i PP Biokovo i PP Učka i Žumberak i ostali. Ovim amandmanom smo tražili da se prihodi od prodaje ulaznice za posjećivanje zaštićenog područja a koji su veći od 2 milijuna kuna, osigura novčana naknada jedinicama lokalne samouprave gdje se takva područja zaštićena nalaze. Pogledajte razliku između nacionalnih parkova i posjećenosti, pa normalno da se ne može nacionalni neki park Sjeverni Velebit ili Risnjak vrednovati sa svojim svim mogućnostima niti razvijati bez dodatnih sredstava. Svim ovim amandmanima zaštite okoliša, turističke infrastrukture, sve ste to ne omogućili. A kad bi se to omogućilo uz ovaj amandman, omogućilo bi se jedinicama lokalne samouprave da više misle o ulaganju u takvu infrastrukturu jer bi im se određeni prihod vratio. Prihod kroz od prodaje ulaznica. Ali očito ni to nije bitno kao ni svi ovi prethodni amandmani, naravno da ćemo tražiti glasovanje.
Hvala. Identičan je amandman 21., zastupnika Mire Bulja, izvolite.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Nacionalni parkovi na područjima brdsko-planinskim su vrlo značajni. Ne vidim niti jedan razlog da najveći dio sredstava ne ostane na tome području, tim građanima, toj jedinici lokalne samouprave, zbog čega toliko otpor izvršne vlasti, zbog toga šta žele da te jedinice lokalne samouprave na brdsko-planinskom području koji imaju Nacionalne parkove, ostanu ovisne o centralnoj vlasti, i da vlast utječe na to tko će upravljati, gdje će s tim novcem, na koji način to raditi, isto se to događa i sa Plitvičkim jezerima, isto se to događa u Drnišu, isto se to događa na svim područjima gdje imamo Nacionalne parkove, a jedino ako imate ujca, onda ga možete imenovati u Nadzorni odbor. Još jednom, ta područja nisu eksploatacijsko polje hrvatske Vlade. Hrvatska Vlada mora služiti tome narodu, ali taj narod će opstati i bez ovoga, narod je dolje žilav ko onaj kamen žestac i on će ostati. Puno je tiranina prošlo, a ovakvo ponašanje nikad se nije događalo. Ne briga prema tim krajevima, zbog toga nemamo broj stanovnika, ali opstat ćemo na tim krajevima. Opstat. Borit ćemo se, hodat ćemo od sela do sela, govorit ćemo tko ih zastupa i na koji način ih zastupa. Taj narod je tvrd, taj narod ne plače, ali taj narod traži da ne bude eksploatacijsko polje tih ljudi, taj narod traži minimum poštovanja za ta područja, minimum. Doli babe, očevi, djedovi traže da njihova djeca i unuci ne odlaze sa autobusima, da se ne čuje plač na autobusnim kolodvorima, očekujemo plač djece u rodilištima, i potpore tom kraju. Tražim glasovanje.
22. amandman je Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Svinjogojstvo je grana stočarstva, a Zakonom je propisano usmjeravanje proizvodnje na specifične proizvode od sirovina i prirodnih bogatstava lokalnog područja.
U ime Kluba, poštovani zastupnik Pranić.
Evo, ovaj, državni tajniče, amandman odnosno ovaj članak govorio o svemu šta vi predlažete za brdsko-planinsko područje. Sad zamislite, djelatnosti koje su značajne za gospodarski razvoj brdsko-planinskog područja, znači djelatnosti koje su od značaja za gospodarski razvoj brdsko-planinskog područja. Definirate stočarstvo, nema svinjogojstva, nema mesno-prerađivačke industrije, nema vinarstva, nema vinogradarstva. Pa jeste li vi ikada bili u Dalmatinskoj zagori, jeste li vidjeli koliko imate redova vinove loze? I vi ne definirate ni vinarstvo, ni vinogradarstvo kao djelatnost od gospodarskog značaja za brdsko-planinsko područje? Tu su kolege iz HSS-a, drago mi je vidjeti da je njih troje tu u Sabornici, gdje su kolege iz HDZ-a, kojima je puna usta poljoprivrede? Gdje su bili, gdje ste bili kad se izglasavao Zakon o PDV-u, gdje smo tražili smanjivanje PDV-a na određene proizvode? Gledajte paradoksa, nema svinjogojstva, a govorimo o dalmatinskom pršutu, drniškom pršutu, govorimo o vinima, centra Istre, nema vinarstva, nema vinogradarstva. Znači nema onih krucijalnih gospodarskih djelatnosti od čega ljudi žive, od čega ljudi žive, čije obitelji žive, zbog čega ljudi ostaju na tim područjima, tih djelatnosti nema. A što to govori? Da vi uopće nemate pojma što se događa na brdsko-planinskom području. Ja ne znam dal' je itko iz vašeg Ministarstva otišao u Dalmatinsku Zagoru, Gorski Kotar, Središnju Istru ili Hrvatsko Zagorje, da vide djelatnosti, što se bavi, s čime se ljudi bave, što uzgajaju i s čime ljudi žive. Tih djelatnosti nema. Mi smo to željeli ovim amandmanom ispraviti, a što vi mislite o tom amandmanu? Odbijate i to, pa tko može odbiti vinarstvo, vinogradarstvo na brdsko-planinskom području u Dalmatinskoj Zagori, Središnjoj Istri i to nije djelatnost od gospodarskog razvoja za brdsko-planinsko područje Hrvatske? Pa to je onda? Tražimo glasovanje.
Hvala. Identičan je amandman broj 23., zastupnika Bulja, izvolite.
Amandman se ne prihvaća, uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Bulj.
Najznačajnije i najprepoznatljivija područja su brdsko-planinska po poljoprivredi, al' moramo znati da dalmatinski pršut, drniški pršut, se moramo sve raditi i ovim amandmanom vam predlažemo da se uzgaja i potiče svinjogojstvo, vinogradarstvo, međutim, očito je činjenica da to vama jednostavno ne pada na pamet, da ova svjetla mojih kolega, zastupnika s tih područja, su ih zaslipila, adventska svjetla koja su prekrasna u Zagrebu, al' zaboraviše oni na svoj kraj jer ih nema ovdje gdje su trebali biti sa brdsko-planinskog područja i nerazvijenih krajeva, 2/3 Hrvatske. Jedino što znadu, naravno, dobro degustirati i to vino s toga područja, i taj pršut s toga područja, to znadu, i neka, tribamo brendirati, ali ovim nam amandmanom pomozite tome kraju, tim građanima da ostanu. Možete biti ljuti na mene, kolegu Pranića, možete davati najmorbidnije izjave u ovome Saboru da bolje bi bilo da se nismo rodili i to od ministrice, al' žilav je taj narod, ostat će taj narod i većih tiranina je bilo od hrvatske ove Vlade koja ovim Zakonom poništaje najveće vrijednosti za opstanak tog čovjeka, a to je poljoprivreda i stočarstvo. Imali ste uvreda prema meni, lako je meni kad kažete da sam ja čoban ili pastir, meni je bitno da nisam ovca stranačka, da nisam ovca koja diže ruku protiv svog naroda kojega je birao, to je meni bitno. Lako je meni za moju uvrede, koje vi meni dajete kolega Bačić, mi je to dao, nije meni problem ta uvreda, al meni je bitno, što sam čoban, ne to, ja sam ponosan na to, al da budem ovca stranačka, to me čudi od ljudi koji su ovdje. Tražim glasovanje.
Hvala. Hvala. I amandman broj 24., je MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Amandman se ne prihvaća, jer se navedena problematika uređuje drugim propisom.
Poštovani zastupnik Pranić.
Gospodine državni tajniče. Ovaj amandman je doslovno prepisan iz iz trenutno važećeg zakona. Znači trenutno važeći zakon je na snazi dok se ne usvoji ovaj zakon. Vi kažete da se uređuje drugim propisom. Pa zašto onda niste mijenjali ovaj važeći zakon koji je trenutno, evo sad u ovoj sekundi i ovoj minuti na snazi? A što ovi članak … [[Govornik se ne razumije.]] daje omogućava, kaže prednost za ostvarivanje prava na zakup poljoprivrednog i šumskog zemljišta te drugih prirodnih bogatstava imaju pod istim uvjetom fizičke i pravne osobe s prebivalištem, odnosno sjedištem u jedinicama lokalne samouprave na brdsko-planinskom području. Mi ovim dajemo mogućnost da našim Goranima se omogući pod istim uvjetom bolja prava nego nekim drugim, koji, ne znam, ulaze, samo koriste Gorski kotar kao područje… [[Govornik se ne razumije.]] šuma. Znači, kažem da je kompletan članak ovog amandmana prepisan iz postojećeg zakona koji je na snazi od 2014. godine. Vi kažete da nije usklađeno zakonodavstvo, da vi imate sada zakone koji nisu međusobno usklađeni. Zašto niste ih prije mijenjali? I nemojmo govorit da će se uskladit drugim propisima, pošto ovdje non stop slušamo da će se potpomoći potpomognutom brdsko-planinskom području iz nekih drugih ministarstava, Ministarstva financija, Ministarstva poljoprivrede, Ministarstva prometa, pa što onda imamo u Ministarstvu regionalnog razvoja? Valjda ste vi krovno Ministarstvo regionalnog razvoja. Ako će se pomagati, kao što jučer kažu, Ministarstvo financija je dalo gradovima i općinama… [[Govornik se ne razumije.]] fiskalnim … [[Govornik se ne razumije.]] veće prihode. Pa šta će onda Ministarstvo regionalnog razvoja, ukinute Ministarstvo regionalnog razvoja, dajte ga pred Ministarstvom financija. Eto racionalizacije. Ili ga ojačajte. Ili prihvatite one amandmane koji idu na interes stanovnika fizičkih i pravnih osoba sa sjedištem u brdsko-planinskom području Hrvatske. Tražimo glasovanje.
Hvala. Identičan ovome je 25. amandman zastupnika Mire Bulje.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Ova brdsko-planinska područja su bogata šumama. Zašto ne bi ti ljudi s tih područja imali, koristili taj resurs za jeftiniju i proizvodnju i za njihove potrebe? Znate zbog čega? Zbog toga što na tom području, primjera Gorskog kotara, Like i Zagore djelomično imamo i pilano, imamo i drvoprerađivače. Ali oni nisu konkurentni. Puno je konkurentnije uvoznim lobijima da se sirovina naše drvo odveze u Italiju, da se privuče naš radnik u Italiju, da tamo radi i da cijela mlada obitelj tamo ode, stručni ljudi, koji se bave time i da se doli stvara namještaj i proizvod od drva i dodatna vrijednost koja se prodaje u Hrvatskoj. I to imamo danas, u sadašnjem zakonu. Ali, ovim amandmanom kaže, koji nije proči oni nisu imali kad pročitat… [[Govornik se ne razumije.]] Vlada nije imala kad pročitat jer je puno bitnija Advent u Zagrebu. Ovo se nalazi, sad ovaj amandman u trenutnom važećem zakonu. Ali nije interes, znači taj čovjek da ostane na tome području nego je u interesu uvozni lobi koji… [[Govornik se ne razumije.]] te šume na štetu tog područja. A to šta u tim područjima ljudi nemaju i lokalne samouprave mogućnosti da saniraju štete od zimskih uvjeta. I ponavljam još jednom, dobro je kolega Pranjić rekao, nije dovoljno kad padne snig slikat se uz bager, kako se čisti ulica. Otiđite poslije pa vidite kako izgledaju njihove ceste u Gorski kotar, Dalmatinsku zagoru, Liku, Drniš, ostaje Knin, otiđite, pogledajte te krajeve, pa ćete vidjeti koje su to štete nanesene. A na ovaj način vi šaljete poruku da ljudi odu. Neće vam otić, mi ćemo se borit. Pozivamo ljude, ostanite se, borite, mijenjajte ovu vlast. Glasajmo za ovaj amandman. Tražim glasanje.
26. amandman također je MOST-a nezavisnih lista.
Dakle, amandman se ne prihvaća. Gorska iskaznica je javna isprava temeljem koje stanovnici brdsko-planinskog područja ostvaruju određene pogodnosti, a koje pridonose poboljšanju kvalitete života na tim područjima.
26., možda ste se zabunili. Ovaj, radi se iza riječi stanovnika dodaje se riječ odnosno fizičkih i pravnih osoba [[Upadica: To je 26.]] Da, da, 26., ne, ne, znam. Izvolite poštovani zastupnik Pranjić.
U prvom … [[Govornik se ne razumije.]] prijedloga zakona gorske iskaznice nije bilo pa smo onda s kolegom Sonjom Čikotić, kolegicom i s kolegom Jovanovićem raspravljali pa ste ubacili gorsku iskaznicu i drago mi je da ste ubacili. Ali što onda, onda ste izbacili pravne osobe. Pa ako će, što, tko u biti zapošljava ljude na brdsko-planinskom području? Tko osigurava nova radna mjesta? Osiguravaju pravne osobe i naša intencija je bila da gorsku iskaznicu mogu imati pravne osobe, investitori koji otvaraju održiva nova radna mjesta jer je to jedina mogućnost ostanka ljudi na brdsko-planinskom području, odnosno to je jedina mogućnost da ti poduzetnici i investitori imaju pogodnosti koje nemaju u drugom dijelu Hrvatske. Mi smo prije imali, u prijašnjim nacrtima zakona, i porez na dobit koji je išao u korist investitora i poduzetnika iz brdsko-planinskog područja. Imali smo niz drugih mjera koje su sustavno ukidane izmjenama 2007., 2008., 2011. i 2014. I sada u ovom nacrtu zakona vi nemate nijednu mjeru usmjerenu pravnim osobama, investitorima. A najteže je poslovati upravo na brdsko-planinskom području Hrvatske, od uvjeta, zbog geomorfologije i klime, zbog radne snage i zbog jednog aspekta koji je izrazito bitan, a nismo ga danas spomenuli, indeksa starenja. Pogledajte indeks starenja na razini Hrvatske, pogledajte indeks starenja u ovim jedinicama lokalne samouprave u brdsko-planinskom području pa ćete vidjeti gdje je najstarije stanovništvo.
27. amandman je identičan prethodnome, a podnio ga je poštovani zastupnik Bulj.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Ako je išta potrebno na ovom području brdsko planinskom je potrebno radna mjesta. Ako itko može to napraviti to su poduzetnici. Pravne osobe, i imate gorsku iskaznicu nakon dugo rasprava, a u biti tim ljudima koji bi trebali biti pokretač opstanka tim ljudi na tom području, umjesto da na tome području nemaju minimalne ili nikakve poreze da bi bili konkurentni, jer tamo su zime na brdsko planinskom području, kod nas, poglavito Gorski kotar, Lika, su puno veće, puno duže, puno više treba za energiju, umjesto da ih potičemo i da je ovim zakonom napisano, da ne plaćaju uopće porez, nula porez, na 5 g. Da mogu ljudi zapošljavati, da imaju interes poslovati na tome području, vi ih brišete iz ove gorske iskaznice. Pa nije samo dovoljna na tom području biti HDZ-ova iskaznica i vaših koalicijskih partnera. Pa nemojte ovu gorsku iskaznicu u to pretvarati. Pretvorite je da oni ljudi koji su poduzetnici, pravne osobe, imaju mogućnosti s tom iskaznicom imati određene povlastice jer ih zaslužuju na tome području. Tamo je jedno radno mjesto zlata vrijedno, u Gorskom kotar, Lici, Dalmatinskoj zagori, Zagorju, na cijelom tom području. S toga područja vam je iselilo 12000 ljudi brdsko planinskoga, donosimo zakon sada kao predbožićni poklon tim krajevima, a ne znamo o kojim se jedinicama lokalne samouprave radi. Povećajte opseg na 85, a kažete da ste povećali u svom proračunu, za duplo povećajte. Pa zašto kradete Božić tim ljudima, zašto im niste poslali poruku mladi ostanite, očevima i djedovima, da će ostati njihovi unuci i sinovi, vi ovim zakonom varate te ljude, bacate im maglu u oči, tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala. I 28 amandman je Mosta nezavisnih lista. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Pranić.
Poštovani državni tajniče ovim amandmanom smo tražili sufinanciranje i plaćanje cestarine autocestama Hrvatske za pravne osobe koje imaju sjedište na brdsko planinskom području i obavljaju djelatnosti od značaja za gospodarski razvoj brdsko planinsko područje. Imate autoceste koje su prošle kroz Dalmatinsku zagoru, imate autoceste koje su prošle kroz Gorski kotar, imate autoceste koje su prošle kroz Hrvatsko zagorje, imate i autoceste koje su prošle kroz unutrašnjost Istre, a što imamo od tih autocesta? Zjape prazne. Mnogi koriste županijske, lokalne prometnice, poduzetnici, jer su im autoceste skupe. I umjesto da potaknemo i na ovakav način omogućimo da budu konkurentniji da im sufinanciramo plaćanje takvih cestarina, ni to nije dobro. I što smo zapravo dobili? Što su dobila brdsko planinska područja građenjem tim autocesta? Autoceste su postale najkraća prometna povezanost brdsko planinska krajeva Hrvatske, s Njemačkoj, Austrijom i Irskom. Eto što smo dobili. Umjesto relacije povratka, najbrže relacije odlaska. Ovim smo nastojali sufinancirati plaćanje kažem pravnih osoba koje imaju sjedište na brdsko planinskom području. Je da recimo konkretno ovakva mjera postoji, možda bi neki poduzetnik se iz Rijeke uputio u Gorski kotar otvoriti sjedište i zaposliti ljude, iz Splita otišao u Sinj, iz Makarske došao u Vrgorac i sl. Ali, vama to očito nije bitno, a naše autoceste zjape prazne, čiji resurs koji smo sagradili, koji je tu zjapi prazan i za koji uredno vraćamo kredit koji nije mali. Uredno ste farbali autoceste, uredno ste bojali autoceste, nekoliko puta, ali kada treba sufinancirati poduzetnike iz naših područja, na tim autocestama, e to se ne može. Tražimo glasovanje.
Hvala. 29 amandman je identičan prethodnom a podnio ga je zastupnik Miro Bulj.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Autoceste su trebale biti glavni razvojni projekt koji bi trebao biti razvojan za brdsko planinska područja, međutim, autocesta, autoput je prazan. Autoput je iskorišten za bojenje tunela, autoput od kada je napravljen imamo sve male ljudi na brdsko planinskom području. Zbog čega s ovoga područja poduzetnici ne bi imali povlašten položaj? Poduzetnici. Jer zasigurno će biti time i konkurentniji. Ne samo što ne želite napraviti spojeve, koje svako 4 g. otvarate i obećavate, više ste kamena temeljca postavili u Vrgorcu … [[Govornik se ne razumije.]] prometnicu spoj za u Sinju, brojne priče za Sinj spoj, za Drniš, za Knin, međutim, od toga nema ništa. A bar omogućite poduzetniku, konkurentnost na tom području, kada već im ne želite omogućiti da imaju mirkrosolare, besplatno, jer je bolje to dati za vjetroelektrane koje koriste n ovac i poticaj davati stranim tvrtkama. Pa dajte im mogućnosti koji autoput koji je prazan povlaštenom cijenom, da mogu zaposliti jednu osobu, dvije osobe više. Dva čovjeka na ovome području Dalmatinske zagore, Like, Gorskog kotara, Zagorja je velike stvar, to je uspjeh. Tim ljudima treba davati nagrade, klanjati im se. A ne ih haračiti. Zbog toga smatram da je ovo minimum što se može napraviti za poduzetnika na tom području. Da imaju prijevoz omogućen po povlaštenom cijenom, ali vi to ne želite. Tražim glasanje.
Hvala. 30 amandman je zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman se ne prihvaća kao što sam naglasio više puta, ključne mjere za razvoj brdsko-planinskih područja uređene su programom razvoja brdsko-planinskih područja, a stanovnici brdsko-planinskih područja će svoja prava, određene pogodnosti, povlastice imati kroz posjedovanje gorske iskaznice.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo, evo i sama odbijanje svih amandmana koji danas dolaze pokazuju u kojoj mjeri je Vladi zaista istinski stalo do brdsko-planinskog područja, a koliko se sve radi o piaru i prodavanju magle. Evo danas su u riječkom Novom listu možemo pročitati da je jučer državna tajnica Majda Burić sa svojim kolegama HDZ-ovcima iz Gorskog kotara, održala pressicu i slavodobitno rekla da je danas veliki dan za Gorski kotar jer nitko nije pomogao Gorskom kotaru tako kao HDZ i Andrej Plenković. Dakle, radi se o jednoj izjavi koja je puko prodavanje magle, a magle i snijega Gorskom kotaru zaista ne nedostaje tako da i ja ponavljam da je ovaj zakon, zakon koji je jedan okvir, a u tom okviru nema uopće sadržaja. I sve konkretne mjere koje smo danas pokušali ovdje predložiti pomoći Vladi da dobijemo kvalitetan zakon koji će spriječiti demografsku katastrofu brdsko-planinskih područja uključujući Gorskog kotara se odbija bez i jednog suvislog obrazloženja. Pa tako i moj prijedlog da svi koji rade u brdsko-planinskim područjima kod poslodavca koji ima sjedište u brdsko-planinskom području i dolaze u deficitarna, iz deficitarnih zanimanja također trebaju imati mogućnost dobivanja gorske iskaznice, je odbijen. Dakle, sama suma od 40 milijuna kuna koja je predviđena za brdsko-planinska područja gdje živi oko 350.000 stanovnika pokazuje da Vlada smatra da će sa 100 kuna po stanovniku u tim područjima osigurati demografski prosperitet tog kraja. Dakle, ta sama neambiciozna suma pokazuje ukoliko, koliko je ovaj zakon potpuno prazan. Evo ja ću vam gospodine državni tajniče reći da je Primorsko-goranska županija u svom proračunu uz sva ona sredstva koja izdvaja kroz upravne odjele osigurala fond za Gorski kotar od 3 milijuna kuna, dakle jedna županija, a vi kao Vlada za cijelo [[Upadica: Hvala.]] brdsko-planinsko područje nudite 40 miliona.
31. amandman je Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Amandman se ne prihvaća, transparentnost učinaka Zakona o brdsko-planinskim područjima osigurana je kroz izvještavanja, izvještavanje Vlade RH.
U ime kluba poštovana zastupnica Čikotić.
Poštovani uvaženi predstavničke ministarstva, državni tajniče želim vam reći nekoliko stvari vezano za Zakon o brdsko-planinskim područjima. Vjerojatno vi kad odbijate ove sve naše amandmane vidite jedan prazan prostor, a upravo takav će ona i biti sa vaših 31. članak koji ćete potpomognut sa 40 milijuna kuna. Naime, tamo živi 300.000 ljudi, ovo je nedovoljno. Odbili ste preko 30 amandmana koji su trebali pomoći gospodarskom, demografskom i svakom drugom oporavku tih krajeva. Nadalje, želim isto tako istaknuti da želimo ovim člankom kojeg vi odbijate transparentnost, ne da ministarstvo izvještava Vladu, a posredno onda Vlada odbor, nego da rasprave o tome što ćete vi učiniti sa 40 milijuna kuna za ukupno 85 jedinica lokalne samouprave, za ukupno 300.000 tisuća ljudi dođete na godinu u ovaj visoki dom do travnja, do kraja travnja 2019. godine i kažete što ste vi to učinili od dana stupanja na snagu i tako svake slijedeće godine. Zašto to odbijate, zašto odbijate da dođete i izvijestite predstavnike tog naroda u Hrvatskom saboru o tome što ste učinili za 300.000 ljudi sa 40 milijuna kuna. Zašto to odbijate? Isto tako, moram napomenuti sam početak izrade ovog zakona, vi vaše ministarstvo kao središnje tijelo koje upravlja regionalnim razvojem, nije bilo u stanju iako je zakon od 2002. godine 16 godina se provodi, samo odrediti obuhvat. Nego pored svih zaposlenih u ministarstvu uzeli ste vanjske suradnike i platili ih 150.000 tisuća kuna. Molim glasanje o ovom amandmanu.
Hvala, 32. amandman identičan je prethodnom, a podnio ga je zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Poštovani zastupnik Bulj.
Ništa drugo nisam ni očekivao. Nikakva namjera zakonodavca, predlagatelja zakona nama koji donosimo ovaj nije ni bila ovaj zakon. Ovaj zakon je pamflet na pamfletima, piarovski uradak gdje nije znači određen obuhvat jedinica lokalne samouprave i ne znamo koje su to jedinice lokalne samouprave koje se povećaju sa 45 na 85, kolega Šipić, kolegica ne znam iz HNS-a i ko još su rekli da im se povećalo za 10 miliona kuna ako bi dali amandman, a nisu rekli da se povećaje sa 45 jedinica lokalne samouprave na 85 jedinica lokalne samouprave. Zagora u kojoj sam se rodio i ja i kolega Pranić žalosti me šta ovdje nisu zastupnici koji zastupaju interese toga naroda ovoga područja koje je zaboravljeno. Ne čudi mene ministrica i vi, vi imate nalog od Andreja Plenkovića da vrijeđate mene al mene to ne boli, imate nalog, vi se tako ponašate kad on krene vrijeđat i vi vrijeđate. Nego mene boli šta kolege zastupnici s toga područja niti jedan iz većine nije ovdje, narode moj, narode moj Cetinske krajine, Dalmatinske zagore, Like, Gorskog kotara di su vam zastupnici iz vladajuće većine kad raspravljamo o najbitnijem zakonu za 2/3 RH. Gdje dajemo amandmane al mi smo vladajućima, Vlada je dala ovde nalog da nismo se tribali rodit a kamoli spominjat te krajeve jer je njima puno bitniji Junker, Tusk, Krim, Rusija i Ukrajina ti sporovi, nego rješavanje problema opstanka naših ljudi na brdsko-planinskim područjima na najljepšem dijelu ne Hrvatske nego Europe. Al ostat će taj narod, taj narod je žilav, taj narod je izdrža i gore tiranije od ove tiranije koja je najpodmuklija od tiranija u povijesti RH gdje smo ostvarili slobodu a ta vlast se radi se radi u interesu svog naroda. Tražim glasanje o ovom amandmanu.
Hvala.
Konačni prijedlog Zakona o brdsko-planinskim područjima, drugo čitanje, P.Z. br. 412, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnici Siniša Hajdaš Dončić i Marko Vešligaj, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, zastupnik Miro Bulj, zastupnik Željko Jovanović, Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i nezavisnih zastupnika. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem, izjašnjavanje smo proveli na početku današnje sjednice a sada ćemo glasovati o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Dakle idemo redom, 1. amandman zastupnika Siniše Hajdaša Dončića i Marka Vešligaja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 2. zastupnika Željka Jovanovića Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 3. amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 4 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 5 je povučen. Amandman broj 6 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 7 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 8 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 9 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 10 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 11 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 12 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 13 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 14 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 15 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 16 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 17 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 18 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 19 MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 20 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 21 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 22 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 23 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Povreda Poslovnika, javlja se kolega Bulj.
Uvaženi predsjedniče, hvala vam lijepa na riječi. Uvažene kolegice i kolege sa brdsko-planinskog područja, povrijedili ste sve članke i obaveze prema narodu koji vas je birao. Nama dole ne treba ništa, a vi koji ih zastupate u najmanju može vas biti sram.
Kolega Bulj, ovo je zaslužilo naravno opomenu, žao mi je da sad to morali tako napraviti ali eto, što možemo. Nemojte vrijeđati druge, možemo to i ljepše reći. Idemo na 24. amandman Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 25 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 26 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 27 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 28 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 29 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 30 zastupnika Željka Jovanovića Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 31 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. I zadnji amandman broj 32 zastupnika Mire Bulja Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Pa idemo sada na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o brdsko-planinskim područjima, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 77 za, 1 suzdržan i 17 protiv donesen Zakon o brdsko-planinskim područjima.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o projektu zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe, drugo čitanje, P.Z. broj 461. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li možda predstavnik predlagatelja dati obrazloženje? Izvolite, državni tajnik ministarstva zaštite okoliša i energetike, gospodin Mario Šiljeg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, pred vama je Konačni prijedlog Zakona o projektu zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe koji je rezultat uspješne međuresorne suradnje iznalaženja načina za ubrzavanje rješavanja ključnih zapreka u realizaciji ovog projekta. Najveći izazov u njegovoj realizaciji zbog kompleksnosti dužine trajanja postupka predstavlja rješavanje imovinsko-pravnih odnosa za oko 15.000 zemljišnih čestica. Primjena postojećih propisa o izvlaštenju i određivanju naknade državne izmjere i katastra nekretnina te prostornog uređenja i gradnje zbog duljine procesnih radnji ne osigurava žurnu provedbu projekta zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe. Rješenje za realizaciju ovog projekta, neodgodivo, jer nas sve češće pogađaju i ekstremne hidraološke prilike s pojavom velikih voda i ekstremnih vodostaja sa poplavama. Sustav obrane od poplava u slivu rijeke Kupe je neizgrađen ili djelomično izgrađen, povijesni maksimumi vodostaja bilježeni su na više vodomjernih postaja u tom području u veljači, rujnu 2014. te u listopadu 2015. godine. Spoj četiriju rijeka Kupe, Korane, Mrežnice i Dobre kod velikih voda i zbog međusobnog utjecaja čine obranu od poplava bez potpuno izgrađenog sustava znatno otežanom, a često i nemogućom. Pojavom poplavnih voda 100-godišnjeg povratnog perioda ugroženo je oko 23.800 stanovnika il u godišnjem prosjeku 2.130 stanovnika. Prosječne godišnje direktne i indirektne štete od poplave iznose oko 280 miliona kuna, nastavi li se sadašnji trend hidroloških promjena a sustav obrane od poplava se ne izgradi pri novim pojavama velikih voda u slučaju popuštanja sadašnjeg sustava zaštite od poplava štete bi mogle iznositi i preko 4 milijarde kuna, a ugrožen bi bio znatan broj stanovnika što je nedopustivo. U cilju trajne zaštite života građana i njihove imovine izgrađena je studijska dokumentacija za pripremu ovog projekta radi prijave, njegove prijave za sufinanciranje sredstvima iz Europskog fonda za regionalni razvoj kroz Operativni program konkurentnost i kohezija 2014. – 2020. godina. Studijom izvodljivosti definiran je obuhvat projekta te je vrijednost istog procijenjena na više od 120 miliona EUR-a pri čemu je vrijednost dijela projekta koji se odnosi na karlovačko područje procijenjen na 670 miliona kuna. Obuhvat je podijeljen na karlovačko i sisačko područje u sklopu kojih su definirane mjere koje se planiraju provesti u svrhu zaštite područja od poplave rijeke Kupe. Projekt zaštite od poplava u slivu ove rijeke obuhvaća gradnju nasipa i drugih zaštitnih i regulacijskih vodnih građevina na karlovačkom i sisačkom području te u Odranskom polju kao i gradnju pregrade Brodarci s pratećim objektima i prokopa Korana sa pratećim objektima. Projektom je predviđena gradnja i/ili rekonstrukcija zaštitnih i regulacijskih vodnih građevina i to preko 111 km nasipa, 38 rekonstrukcija odnosi se na gradnju plus rekonstrukcija 38 km nasipa, gradnja najmanje 6 km armirano betonsko zaštitnih zidova, gradnja najmanje 4,6 km obaloutvrda, gradnja 6 crpnih stanica, 4 ustave i gradnja oko 26 km kanala unutarnje odvodnje. Planirane mjere na karlovačkom, sisačkom i zagrebačkom području odnose se na ukupno 11 mjera. Ovim zakonom kreirala bi se posebna pravila kojima se odstupa od pojedinih odredbi odnosno kritičnih točki propisa o izvlaštenju i određivanju naknade državnoj izmjeri i katastru nekretnina te prostornom uređenju i gradnji al ne i, al ne bi se odstupilo definitivno od duha načela i smisla tih zakona. Ostale odredbe tih propisa bi se primjenjivale supsidijarno. Ocjena je da će donošenje ovog zakona ubrzati rješavanje imovinsko-pravnih odnosa na način da će trajanje postupka biti upola skraćeno. Primjerice za dosadašnje izvlaštenje 78 zemljišnih čestica trebalo nam je ukupno 331 dan, dok će primjenom ovog zakona procjenjujemo trajati manje od 140 dana. Nakon provedbe ovog projekta, godišnja ugroza stanovništva od poplava će se smanjiti čak za oko 14 puta. Cilj Vlade RH je projekt aplicirati za sredstva EU te do kraja 2019. godine dobiti odobrenje za ovaj Projekat, a do kraja 2023.-će godine izgraditi regulacijske i zaštitne vodne građevine koje su predviđene Projektom, čime će se otkloniti dugogodišnja bojazan prilikom svake najave obilnijih oborina, te postići trajna zaštita ljudi i njihove imovine od poplava u predmetnom području. Donošenje ovog Zakona znatno bi doprinijelo i znatno će doprinijeti dostizanju zadanih rokova. Također 25. srpnja 2018.-te započela je gradnja lijevo obalnog nasipa Kupe od željezničkog mosta do Brodaraca. HS je na svojoj 10.-toj sjednici 21. studenoga 2018.-te godine nakon prvog čitanja i rasprave donio Zaključak kojim će se, prihvaća prijedlog predmetnog Zakona, te uputio primjedbe, prijedloge i mišljenja iznesena na raspravi u Vladi RH radi pripreme Konačnog prijedloga ovog Zakona. Vlada RH usvojivši konkretne prijedloge na određene članke prijedloga Zakona, a vezane uz pozivanje na odredbe drugih propisa, pripremila Konačni prijedlog Zakona, te predlaže HS-u prihvaćanje ovog Zakona u cilju što brže realizacije predmetnog Projekta. Molim u ime predlagatelja, u ime Ministarstva zaštite okoliša i energetike, potporu saborskih zastupnika za prihvaćanje ovog Konačnog prijedloga Zakona. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku gospodinu Šiljegu na obrazloženju ovog Konačnog prijedloga Zakona. Želi li možda izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Tomislav Lipoščak, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Na samom početku, budući da i sam dolazim iz Karlovačke županije, moram izraziti da sam iznimno zahvalan i ovoj Vladi i resornom Ministarstvu, kao i Hrvatskim vodama, koji koordinirano nastoje riješiti ovaj problem poplava za budućnost. U srpnju 2014.-te godine započela je i u ožujku 2016.-te godine, završena je izrada studijske dokumentacije za pripremu Projekata zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe iz Fondova EU. Najznačajniji rezultat je studija izvedivosti za Projekt zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe na području Karlovačke županije i Sisačko moslavačke županije, te u manjem dijelu Zagrebačke županije. Projekt se sastoji od nasipa i drugih regulacijskih i zaštitnih vodnih građevina, uključujući i pregradu Brodarci i prokop Korana sa pratećim objektima. Sama vrijednost Projekta procijenjena je 120 milijuna EUR-a ili više od 900 milijuna kuna. Sufinanciranje Projekta kao javne investicije bilo bi u omjeru 85% prema Europskom fondu za regionalni razvoj i 15% prema osiguranim nacionalnim sredstvima. Dio Projekta koji se odnosi na zaštitu od poplava Karlovca pod nazivom Projekt zaštite od poplava grada Karlovca, Ministarstvo gospodarstva i poduzetništva uvrstilo je u listopadu 2017.-te godine na listu strateških projekata RH. Temelj sustava zaštite od poplava na tom području čini teretni kanal Kupa Kupa i prirodna retencija Kupčina. Upravljanje cijelim sustavom postiže se izgradnjom brane Brodarci. Na pojedinim potezima izvode se nasipi i zidovi. Na području grada Karlovca u cijelosti bi se dovršio planirani linijski sustav obrane od poplava kroz nasipe i zidove koji bi bio dopunjen sa prokopom na ušću rijeke Korane u rijeku Kupu. Na ovom prostoru, u sadašnjem stanju sustava obrane od poplava, osim grada Karlovca i Siska, a poplavnim događajima izložen i veliki dio prigradskih naselja, te drugih urbaniziranih površina, komunalna, industrijska i prometna infrastruktura, te niz drugih značajnih objekata. Posebno je značajna izloženost lokalnog stanovništva poplavama, te izloženost ukupnog prostora ostalim indirektnim štetama od poplava, kao što su odroni i klizišta. Također pamtimo i velike poplave u veljači, rujnu i listopadu 2014.-te godine, te u listopadu 2015.-te godine, kada je grad Karlovac uslijed istih proglasio i elementarne nepogode. Tada je došlo do poplavnih valova rijeke Kupe koje se po veličini nalaze među prvih 5 u posljednjih 60 godina. Za samoizgradnju sustava zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe potrebno je riješiti imovinskopravne odnose na 15 000 čestica, te ishoditi akte za izgradnju u što kraćem roku. Time bi se u planiranom razdoblju projekt aplicirao za sredstva predviđena iz EU. Također bi se izgradile zaštitne vodne građevine koje su predviđene projektom do kraja 2023.-će godine. Da bi se to postiglo, potreban je ovaj Zakon donijeti kao lex specialis, a ciljevi su posebna pravila za provedbu projekta i izgradnju sustava zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe. Ta posebna i predložena pravila u skladu su sa načelima postojećih Propisa o izvlaštenju i određivanju naknade, državnoj izmjeri i katastru nekretnina, prostornom uređenju i gradnji, ali zbog hitnosti predložena rješenja čine djelomične iznimke u odnosu na postojeća pravila. Poštovane kolegice i kolege, vjerujem da smo svi svjesni nužnosti što hitnije realizacije ovoga uistinu velikog i značajnog projekta i samim time i opravdanosti ovoga Zakona. Još jednom zahvaljujem i nadležnom Ministarstvu na trudu koje ulaže kako bi ovaj Projekt što prije zaživio. Naravno, klub zastupnika HDZ-a podržati će ovaj Konačni prijedlog Zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lipoščaku. Poštovani kolega Batinić nije nazočan. U ime kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Damir Mateljan, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo, malo nas je ostalo, pošto smo ja i kolega iz Karlovačke županije, mogli bismo obući mi majice kao kolege iz Zagore, Rođen u Karlovcu, i bilo bi mi vrlo neugodno da mi netko kaže da, bolje da me Karlovac nikada nije rodio, znači, jako ružno, no vratimo se temi. Grad Karlovac upravo svojim četiri rijekama Korani, Kupi, Mrežnici i Dobri može zahvaliti svoje postojanje. Upravo, dakle, taj zemljopisni položaj, bio je razlog zbog čega je u 1579.-toj godini su Habsburgovci na tom mjestu sagradili tvrđavu, renesansnu tvrđavu koja je trebala braniti zapadni dio Europe od Osmanlije. No kad je grad od svog vojnog karaktera postao grad trgovine, grad gospodarstva, kako je rastao broj stanovnika, grad se širio i te rijeke koje su grad branile, postale su gradu opasnost. Zapravo grad Karlovac sve tamo do 70-tih i 80-tih godina nije imao nekakav učinkoviti sustav ili bilo kakav učinkoviti sustav zaštite od poplava. To se tek radilo 70-tih i 80-tih kad je sagrađen kanal Kupa-Kupa. Međutim, nije sve počelo niti ovim zakonom. I vi ste, kolega Lipošćak rekli kako je to počelo 2014. godine je temeljem odluke tadašnje Vlade upravo projekat zaštite grada Karlovca od poplava ušao je, dakle, kao projekat u strukturne odnosno kohezijske fondove i temeljem toga je izrađena i studijska dokumentacija odnosno studija izvedivosti i temeljem toga danas i donosimo ovaj zakon koji je zapravo alat kojim se ta investicija treba što jednostavnije provesti. Mislim, što taj zakon govori o nama? Govori zapravo, koliko smo mi, na žalost nesposobni. Evo uzet ću jedan povijesni primjer. 1908. godine u gradu Karlovcu dogodila se poplava. To je tada bio jedan od najgrađanskijih, najbogatijih gradova u Hrvatskoj i gradski oci su se odlučili da tadašnju plinsku rasvjetu zamjene sa električnom rasvjetom. 1908. godine Hrvatska još nije imala u svom jeziku naziv za elektranu pa su gradili „munjaru“. U godinu dana uspjeli su dovesti turbine iz Amerike, brodom, volovskim zapregama preko rijeke Kupe koja nije imala niti jedan most i u godinu dana su sagradili hidrocentralu, jednu od najstarijih hidrocentrala u RH i u Europi. Centralu koju je prije nekoliko dana, kada je Vlada bila u našoj županiji, premijer je, dakle otvorio, zamjenu lopatica na rotorima iz 1908. godine što dovoljno govori o tome koliko je taj objekat dobar. No, dakle, ovaj zakon nadam se, duboko se nadam kao stanovnik Karlovačke županije da će nam omogućiti što brže provođenje ovoga projekta i klub SDP-a naravno da će podržati ovaj zakon i pozivamo sve druge dobronamjerne zastupnike koji danas ovdje u ovom kasnu satu nema, da podrže ovaj zakon. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Damiru Mateljanu na ovoj raspravi. Ulazimo na pojedinačne rasprave. Poštovana kolegica Željka Josić, izvolite.
Zahvaljujem. Evo, ja ću kao netko tko je predstavnik Sisačko-moslavačke županije zahvalit vam na ovakvom projektu odnosno zakonu jer nama je to doista neophodno. Sisačko-moslavačka županija u periodu od 2014.-2018. imala je 41 elementarnu nepogodu, od čega je 20 se odnosilo na poplave u samoj županiji. Naravno, nisu nam samo, ne prijete nam poplave u slivu rijeke Kupe i vi to jako dobro znate. Županija je koja ima iznimno vodno bogatstvo i koju to njezino vodno bogatstvo i priroda povremeno zna iznenaditi. U prvom čitanju sam spomenula općinu Lekenik koju ću i sada spomenuti i u tom periodu od 2014. do 2018. od 6 poplava koje su se dogodile u tom području, svih 6 je klasificirano kao elementarna nepogoda. Naravno, troškovi su iznimno veliki, sama općina Lekenik je imala više od 12 milijuna kuna štete, a sama Sisačko-moslavačka županija više od 35 milijuna kuna štete. Naravno, to su one direktne štete koje su prijavljene, a sve one indirektne gdje su sudjelovali ljudi, dakle, civilna zaštita, Crveni križ, vatrogasci, vojska, policija, HSSS u ovom iznosu nisu navedene. Naravno, tu su još oštećenja komunalne infrastrukture, pitke vode, onečišćenje pitke vode, prekidi prometnica. Što se tiče prekida prometnica, mislim da ovdje svi jako dobro znamo da naša glavna državna cesta koja spaja Sisak i Popovaču i vodi nas na autocestu, prilikom svake poplave bude zatvorena. I to je ono o čemu isto vjerujem da ćete voditi računa u sljedećim godinama jer tu se mora nešto bitno napraviti jer ne može tjedan ili dva tjedna, ili koliko već traje elementarna nepogoda, biti odsječeni od onoga što nam je iznimno važno. Ako govorimo o tome koliko smo si sami krivi, naravno, tu je bitan ljudski faktor. Dio nasipa ili nije izgrađen ili je djelomično izgrađen u Sisačko-moslavačkoj županiji ili jednostavno nije održavan. A ako spomenemo i održavanje riječnih korita i podizanje njihove razine za više od 1 ili 1,5 m onda možemo zaključiti kako Sisačko-moslavačka županija ima doista veliki problem. Naravno, spomenula sam u početku kako je cijela županija se bori s poplavama, posebno recimo općine Jasenovac, Martinska Ves, Topusko, Dvor, Dubica, Hrv. Kostajnica i Hrv. Kostajnica nam je u zadnjim poplavama bila jedan primjer gdje nam ta voda može itekako ugroziti i život, a vidjeli ste da su se tamo javila i klizišta koja do tada nisu bila evidentirana. Vjerujem da ćemo, kada ovaj projekt doista zaživi i kada se konačno izgrade sve one građevine koje će nas štiti od visoke vode, od poplave, će doista umanjiti sve ove štete koje smo naveli, ne samo materijalne, nego da će zaštiti i ljudske živote i da će ljudima omogućiti i sigurnije življenje u njihovim domovima. Evo, ja neću duljiti. Zahvalit ću vam se još jedanput, što mislite na stanovnike Sisačko-moslavačke županije, Karlovačke i dijela Zagrebačke županije i vjerujem da ćemo 2023. imati doista jedan siguran sustav koji će nas, možda ne u potpunosti, ali u velikom postotku zaštiti od sadašnjih nepogoda. Hvala.
Zahvaljuje poštovanoj kolegici Josić. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Još jednom se zahvaljujem gospodinu Mariju Šiljegu, državnom tajniku u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike te gospođi Elizabeti Kos, pomoćnici ministra, iz resornog Ministarstva. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, s ovim smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan. Kao što vam je jutros najavljeno, sutra započinjemo s radom u 09:30 sati, sa izjašnjavanjem o amandmanima na raspravljene Zakone, ima ih 139. Nakon toga ćemo krenut sa iznošenjem stajališta Klubova zastupnika. Glasovanje o raspravljenim točkama, najvjerojatnije će biti oko 15:00 sati. Zahvaljujem se i ugodan ostatak dana vam želim. SJEDNICA PREKINUTA U 22,14 SATI
Konačni prijedlog Zakona o projektu zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe, drugo čitanje, P.Z. br. 461, predlagatelj akta je Vlada, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o projektu zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe, molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno, 97 glasova za, donijeli Zakon o projektu zaštite od poplava u slivu rijeke Kupe.