Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici Hrvatskog sabora nastavljamo sa plenarnim zasjedanjem Hrvatskog sabora po utvrđenom dnevnom redu. Sada je na redu - Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske za 2012. godinu Podnositelj Izvješća je Nacionalno vijeće za znanost temeljem članka 13. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Materijale ste primili poštom. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora. Izvješće ovog radnog tijela ste primili na sjednici. Želi li predlagatelj dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Damir Ježek, član Nacionalnog vijeća za znanost. Predsjednika nema Vijeća, pa odmah upozoravam da je to u ime Vijeća. Izvolite poštovani zamjeniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi članovi Hrvatskog sabora. Dozvolite mi da kao trenutno predsjedavajući član novog privremenom Nacionalnog vijeća za znanost i Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje Republike Hrvatske vam za ovaj puta samo ukratko prenesem pozdrave svih članova trenutno koji su u funkciji još uvijek dok se kao što znate ne izabere novo Nacionalno vijeće za znanost, visoko obrazovanje i tzv. tehnologijski razvitak ili razvoj. Ja ću biti slobodan ukratko vam samo iznijeti sažet prikaz onog što je u 2012. Nacionalno vijeće za znanost pokušalo u svom mandatu odraditi na možemo reći zadovoljstvo ili već na dobrobit našeg znanstvenog puka i znanosti Republike Hrvatske. Dakle, na temelju članka kao što je predsjednik rekao osam i trinaest zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju u razdoblju od 1. siječnja 2012. do 31. prosinca 2012. Nacionalno vijeće za znanost je održalo 9 samostalnih sjednica. Naravno za sve sjednice Vijeća vođeni su zapisnici i snimljeni tonski zapisi. Na sjednicama Nacionalnog vijeća za znanost raspravljalo se o pitanjima koja su od važnosti za znanstvenu djelatnost, te je predlagalo i poticalo donošenje mjera za njezino unapređenje. Riječ je bila uglavnom o temama i mjerama koje su se odnosile na novi Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i koji kao što znate je prihvaćen. Zatim prijedlog novog dokumenta koji definira mrežu javnih, znanstvenih instituta. On je u međuvremenu i završen. Zatim raspravljalo se o prijedlogu novog dokumenta koji definira uvjete i postupke osnivanja znanstvenih centara izvrsnosti čiji je prijedlog također definiran i uvjeti i kriteriji također predočeni Hrvatskom saboru, odnosno Odboru za znanost i visoko obrazovanje. Zatim su napravljene izmjene i dopune Pravilnika o uvjetima za izbor u znanstvena zvanja koji je završen, ali ga je Ustavni sud kao što znate poništio. Izmjene i dopune zatim Pravilnika o ustroju i načinu rada područnih vijeća i matičnih odbora, izvršene su izmjene i dopune Pravilnika o izmjenama i dopunama Pravilnika o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama. Donošena su nekakva razrješenja pojedinih članova matičnih odbora, te imenovanje novih. Razmatrano je statuti javnih znanstvenih instituta za koje se od Nacionalnog vijeća za znanost tražila suglasnost a u našoj je nadležnosti. Zatim su donesena mišljenja o davanju ovlaštenja za provođenje dijela tzv. postupka izbora u znanstvena zvanja i dana su mišljenja na otklanjanje nedostataka tražene u raznim pismima očekivanja koja su upućena znanstvenim organizacijama prilikom vrednovanja kvalitete i učinkovitosti znanstvenog i stručnog rada. Uz stručne poslove naravno koje Nacionalno vijeće za znanost obavljalo je Agencija za znanost i visoko obrazovanje. Nacionalno vijeće je, se oslanja uglavnom na aktivan rad svojih imenovanih povjerenstava sastavljenih od brojnih uglednih znanstvenika u zemlji i inozemstvu. Rad Nacionalnog vijeća za znanost odvijao se i unutar povjerenstava sastavljenih od vlastitih članova. Predsjednici područnih i znanstvenih vijeća ujedno i članovi Nacionalnog vijeća za znanost podnosili su Nacionalnom vijeću za znanost Izvješće o radu područnih Znanstvenih vijeća. Također na inicijativu Nacionalnog vijeća za znanost pojedini, dakle područna Vijeća za znanost su kao možemo reći savjetodavna tijela raspravljala o mnogim temama koje je Nacionalno vijeće za znanost upućivalo radi bolje rasprave i usklađivanja da kažemo stavova i donošenja krajnjih zaključaka Nacionalnog vijeća za znanost. Članovi nacionalnog vijeća za znanost bili su uglavnom angažirani i izvan sjednica na poslovima vezanim uz pripremu pojedinih materijala i veću efikasnost sjednica, a uz rad matičnih odbora područnih Znanstvenih vijeća prisustvovali su raznim predavanjima, savjetovanjima i drugim događajima vezanim uz hrvatske i svjetsku znanost. Evo ja ne bih više duljio. Mislim da je ovo jedan kraći, sažeti pregled pa ja gospodine predsjedniče predlažem ako ima nekakvih pitanja slobodno mi se obratite.
Hvala vam lijepa. Izvolite sjesti. Da li predsjednik ili predstavnik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu želi iznijeti Izviješće? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice i poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, prof. Ježek. Poštovani kolegice i kolege, najprije naravno nije dobro da mi danas u veljači 2014. godine raspravljamo o izvješću koje se odnosi na 2012. godinu. To će naravno biti moja primjedba i na ostale dvije točke vezane uz ovu problematiku. Međutim, ono što želim reći i zbog čega HDZ neće prihvatiti ovo izvješće je činjenica da u Izvješću nije naveden cijeli niz elemenata koji su morali u njemu biti i meni je žao što ovdje ne sjede oni na koje se to odnose nego eto profesor Ježek koji zapravo tu da tako kažemo nije ni kriv ni dužan na neki način. To isto govori nešto o tome jer ovi na koje se odnosi ono što ću ja govoriti, eto nema ih ovdje, nisu došli, nisu željeli čuti vjerojatno ono što se ovom prigodom mora izreći. Naime, činjenica je na koju prvo želim podsjetiti da je i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu raspravljajući o tom izvješću ga pozitivno ocijenio isključivo razlikom od 2 glasa, odnosno preglasavanjem a na sjednici odbora tijekom diskusije je vrlo jasno rečeno da ovo izvješće je sadržajno nepotpuno, da bi ga trebalo bitno nadopuniti, da se Nacionalno vijeće u svom radu nije tijekom tog razdoblja pridržavalo zakonskih obveza sukladno Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i da zapravo se ne može pozitivno ocijeniti ovo izvješće. Naravno onda je uslijedilo glasovanje i sukladno stranačkoj stezi sa dva glasa više je ipak prihvaćeno na odboru ovo izvješće o kojem su izrečene ove tvrdnje koje sam vam sada rekao a to možete provjeriti i u zapisniku sa sjednice Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Ja nemam dovoljno vremena da diskutiram o svim elementima ovog izvješća i ukažem na sve ono što je trebalo biti u tom izvješću a što ne stoji. Međutim, osvrnut ću se zapravo samo na neke aspekte. Primjerice u tom izvješću kad ga pročitate može se steći dojam da je tijekom 2012.godine vladala jedna sveopća idila kako što se tiče Nacionalnog vijeća tako i odnosa Nacionalnog vijeća prema područnim vijećima itd., itd. e pa to baš nije bilo tako. Poglavito se to odnosi na potpuno ignoriranje područnog znanstvenog vijeća za humanističke znanosti. Naime, tijekom upravo 2012.godine posebice u drugoj polovici te godine došlo je do bitnih usuđujem se reći devijacija u funkcioniranju sustava znanosti u Hrvatskoj i niz institucija je upozoravalo da to može imati dalekosežne posljedice ne samo za sustav znanosti i znanstvenu djelatnost nego i na nacionalne interese odnosno na razvitak hrvatskog društva u cjelini. Činjenica je jedna da se dogodilo nešto isto bez presedana a to je da je Nacionalno vijeće za znanost de facto počelo funkcionirati ne kao saborsko tijelo što ono jest nego zapravo kao jedna izvršni organ uprave za znanost i tehnologiju Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. Posebno je štetno usuđujem se reći bilo djelovanje Nacionalnog vijeća vezano uz područje humanističkih znanosti. Naime, područno znanstveno vijeće za humanističke znanosti je na probleme koji su proistekli djelovanjem nacionalnog vijeća reagiralo nizom dopisa i upozorenja ali bez ikakvog uspjeha. Dozvolite mi da na brojim samo par takvih dokumenata, to je bilo primjerice, stajalište područnog znanstvenog vijeća za humanističke znanosti o načinu raspodjele financijske potpore znanstvenim časopisima u 2012.godini i o sustavnoj diskriminaciji časopisa u području Humanističkih znanosti. Zatim izjava o ugroženosti humanističkih znanosti i niz drugih. Umjesto da djeluje, naglašavam još jednom kao saborsko tijelo Nacionalno vijeće za znanost je počelo zapravo funkcionirati kao jedan interni odjel, odsjek uprave za znanost i tehnologiju Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. Naravno da to nije bilo dobro i naravno da se s time cijeli niz institucija nije složio međutim bez ikakvog uspjeha. Svi ti usmeni i pisani protesti o štetnosti takvog djelovanja po hrvatsku znanost nisu našle prave uši da ih saslušaju. Došlo je do donošenja cijelog niza nekompetentnih odluka Nacionalnog vijeća za znanost, primjerice onemogućio se predstavniku područnog vijeća za humanističke znanosti da prisustvuje sjednicama Nacionalnog vijeća za znanost. To je samo ja bih rekao vrh ledene sante i jedna pojavnost koja sama po sebi treba biti osuđena. Naime, ranije prilikom imenovanja članova Nacionalnog vijeća za znanost je učinjeno u odnosu na uobičajenu prethodnu praksu jedan funkcionalni propust pa nije bio imenovan kao član Nacionalnog vijeća predstavnik područnog vijeća za humanističke znanosti. Međutim, taj je nedostatak bio uspješno nadoknađivan s time da se redovito pozivao predstavnik područnog vijeća za humanističke znanosti na sjednice Nacionalnog vijeća za znanost. Međutim, onda se dogodilo u drugoj polovici 2012.godine da se ta praksa naglo prekinula jer je primjerice i sad opet dolazimo do onog zašto sam prethodno već dvaput naglasio da je Nacionalno vijeće postalo praktički nekakav odsjek ministarstva, da je pomoćnik ministra znanosti, obrazovanja i sporta na sjednici Nacionalnog vijeća u rujnu naprosto osporio legalnost prisustvovanja predsjednice područnog vijeća za humanističke znanosti na sjednicama Nacionalnog vijeća za znanost i tako je bilo to Područno vijeće potpuno isključeno iz djelovanja i mogućnosti utjecaja na Nacionalno vijeće za znanost. Kad se tražilo pisano objašnjenje, onda se dobila jedan upravo smiješan odgovor da postoji sumnjičavost prema predsjednicima Područnog vijeća za humanističke znanosti jer oni navodno, citiram, nisu dužni čuvati tajnu kao članovi Nacionalnog vijeća za znanost, završen citat. Doslovno sprdačina. Doslovno to, nemam drugih riječi za to i na taj način zapravo eliminiralo Područno vijeće za humanističke znanosti, dakle jedno vrlo značajno vijeće, jedna vrlo značajna grupa, jedno značajno znanstveno područje i tako to Područno vijeće čak nije više bilo obavještavano o donesenim odlukama, a koje se tiču humanističkih znanosti. Sasvim sigurno je to nešto što nije dobro i što pokazuje način funkcioniranja koji nije ni u kom slučaju prihvatljiv. Problemi su se javili vezani uz Centre znanstvene izvrsnosti također u 2012. godini na koje je bio cijeli niz primjedbi koje nisu bile prihvaćene i na koje se nije zapravo adekvatno reagiralo. Bio je cijeli jedan niz primjedbi na diskriminaciju časopisa u području humanističkih znanosti prigodom raspodjele financijske potpore za 2012. godinu. Niti na to bez obzira što se radilo o jednoj arbitrarnoj i netransparentnoj raspodjeli proračunskih sredstava, nije nažalost Nacionalno vijeće reagiralo iako je dobilo niz upozorenja i niz primjedbi. Naravno da niti to nije dobro, a kad je Područno vijeće za humanističke znanosti prosvjedovalo vezano uz to, onda je dobilo jedan lakonski odgovor da je to Nacionalno vijeće primilo na znanje i konstatiralo da nije nadležno za određivanje iznosa i načina raspodjele financijske potpore znanstveno stručnim časopisima i časopisima za popularizaciju znanosti koje dodjeljuje Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. Naravno jedan činovnički, formalizirani odgovor koji zapravo ništa ne znači i ne odgovara na prava pitanje. Moram reći da je takvo djelovanje Nacionalnog vijeća nešto što nije bilo izolirano samo u drugoj polovici 2012. godine, ono se provuklo na početak 2013. godine, biti će inače vrlo zanimljivo slušati, nadam se skoro, izvješće za 2013. godinu, godinu u kojoj od 05.03. nema predsjednika Nacionalnog vijeća i ono je mjesecima funkcioniralo, pod navodnicima, bez predsjednika, bez polovice članova, onda je isforsiran onaj zakon koji je to, ajmo reći na neki način premostio, međutim svejedno to ne poništava ovu činjenicu da je funkcioniralo bez predsjednika i bez pola članova legalno izabranih, a prethodno netom koji dan prije nego što je Nacionalno vijeće zapravo, nakon što mu je istekao mandat donesen je onaj sporni Pravilnik o uvjetima za izbor u znanstvena zvanja koji je izazvao doslovno nevjericu, buru, šok, zaprepaštenje u cijeloj znanstvenoj zajednici koje je rezultiralo sa činjenicama da su ljudi spaljivali svoje radove pred ministarstvom, da je jedan znanstvenik vratio predsjedniku Sabora Državnu nagradu za znanost, da se dogodio jedan doslovno nezapamćena situacija u hrvatskoj znanosti koja je na kraju rezultirala, srećom, odlukom Ustavnog suda, kojom je poništen taj Pravilnik, međutim potpuno nepotrebna šteta, potpuno nepotrebna jedna situacija u hrvatskoj znanosti koja ionako nažalost dobiva daleko premalo novaca i nije uistinu hrvatskoj znanosti potrebno da je se neprestano izvrgava doslovno takvim maltretiranjima. Ponovo se vraćam, a uzimam si pravo za to jer se bavim cijeli život drugom skupinom znanosti, a to je biomedicinskim istraživanjima i u prirodnim znanostima, ali činjenica je bila da su i potezi Nacionalnog vijeća tijekom 2012. godine, a i taj Pravilnik bili zapravo doslovno, ne mogu drugačije i blaže reći, upotrijebiti, nego pokušaj uništenja Hrvatske humanističke znanosti koja je, podsjećam sve nas, nerazdruživo povezana sa očuvanjem nacionalne baštine, hrvatskoj jezika, kulturnog identiteta i da su mnogi izrazili svoju bojazan da će se zatrti kroatistika, hrvatska povijest, sve što ime veze sa hrvatskim bićem, itd. Srećom se to nije dogodilo, ponavljam, ali i to je bio rezultat djelovanja tadašnjem sastava Nacionalnog vijeća, a sve to nedostaje u ovom izvješću i upravo zbog toga mi ćemo naravno odbaciti ovo izvješće jer ono niti je potpuno niti istinito odražava sve ono što se zbivalo u svezi sa Nacionalnim vijećem tijekom 2012. godine. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Idemo na replike. Poštovani zastupnik Jasen Mesić, replika unutar kluba.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, pažljivo sam slušao vaše izlaganje i spomenuli ste već kada smo ovo imali ovu točku na raspravi na Odboru za znanost, obrazovanje i kulturu,međutim vi ćete se sjetiti da smo mnogo puta na istom odboru imali situaciju gdje smo čak i jednoglasno donosili amandmane i jednoglasno donosili zaključke i to izglasavali, međutim nikad to nije bilo prihvaćeno od nadležnog ministarstva. Uz sve ovo što ste rekli za Nacionalno vijeće za znanost da se de facto pretvorilo u izvršni organ na isti način čini mi se da ministarstvo tretira i nadležni saborski odbor. Reći ću samo da na tom odboru sjede tri bivša ministra, nekoliko sveučilišnih profesora koji itekako imaju što sugerirati upravo na ovom području koje je vrlo podesno za nešto što nazivamo političkim konsenzusom. Jer vjerujemo da svi barem deklarativno će reći da im je stvarno stalo do hrvatskog obrazovanja i znanosti. Pa ne znam zašto vas je to začudilo da se tek sada o tome raspravlja i da Nacionalno vijeće za znanost postupa na način na koji ste to naveli kada se ni primjedbe matičnog odbora čak kada su one vrlo dobronamjerne i jednoglasno donesene i amandmani predloženi u smislu da se situacija poboljša i da se smanje ako hoćete i tenzije redovno odbijaju.
Odgovor na repliku potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi zastupniče Mesić vi ste u pravu. Nažalost svjedoci smo nečega što nije dobro, a to je da se i na taj način kako ste vi ispravno istaknuli na primjeru ovog odbora ali to se tiče i niza drugih odbora, nažalost izvršna vlast u ovoj zemlji tijekom posljednje dvije godine nametnula kao kruna svega i kao zapravo na neki način demiurg svega. Činjenica je da je stav očito izvršne vlasti da je i ovaj Sabor i njegova tijela, izvršni odbori zapravo nešto što treba provoditi volju izvršne vlasti, što služi da se realizira ono što se zaključi na drugoj strani Markovog trga i da glasovi koji odavdje dopiru bez obzira bili oni iz oporbe ili bili oni od vladajućih koji drugačije misle negoli što to misle oni na drugoj strani Markovog trga ne znače apsolutno ništa. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Reiner u potpunosti se slažem da je oportuno, besmisleno razgovarati o problemima iz 2012.godine u 2014.godini ali sumnjam da su mnoga izvješća o kojima raspravljamo u 2014.godini tempirana upravo tako da bi postalo besmisleno. Pa zamislite mi smo raspravljali o 2012.godini znači 2013.godini nije bilo hrabrosti da se raspravlja o Državnom odvjetništvu. Trebalo bi sasvim sigurno poslovnički odrediti da se mora odraditi posao u najviše godinu dana zakašnjenja. Kada su pitali novinari, čini mi se da je to bilo zasjedanje NATO-a u Dubrovniku, da li Sabor određuje svoj posao u rokovima, tada čini mi se da je potpredsjednica Sabora rekla da sve Sabor određuje u svojim rokovima što nije točno što se vidi da nije točno. Sve i ova izvješća koja se kasno raspravljaju sve u funkciji politike pa čak se i znanost nastoji podrediti ministrovoj koncepciji koja kažu i znanstvenici, prosvjetni radnici je često u zabludi i često je kontraproduktivna. Tako da ako bismo Poslovnikom odredili da izvješća za proteklu godinu moraju se u ovoj godini ovdje raspraviti, obaveza bi bila imalo bi tada smisla. A ovo mislim da nema smisla.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi zastupniče suglasan sam da nema smisla raspravljati godinu i nekoliko mjeseci nakon onoga što se zbivalo u određeno vrijeme jer naravno i problemi koji se eventualno uoče više možda ili uopće ne postoje ili su dapače toliko eskalirali da je i opet besmisleno sve što mi ovdje govorimo jer je sustav toliko narušen da ga nažalost više ne možemo ni popraviti. I ja sam potpuno suglasan s vama i evo vjerujem da i više kolega moji suglasnost time da bismo pri sljedećoj promjeni našeg Poslovnika mogli staviti unutra da izvješća moraju najkasnije do kraja sljedeće godine biti raspravljena, prihvaćena ili odbačena. Idealno bi bilo najkasnije u sljedećih pola godine jel bi se to moglo napraviti i to bi onda imalo nekakvog smisla. Ovo naravno nema nikakvog smisla jel mi se na kraju u svim našim diskusijama referiramo nužno na zbivanja koja su se dogodila kasnije. Da li tri mjeseca kasnije, šest mjeseci kasnije ili čak nedavno prije mjesec, dva upravo zbog toga što nitko se živ niti ne sjeća niti to ima ikakvog značenja što se zbivalo prije recimo godinu i pol ili dvije godine. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Klub HSU-a i poštovana zastupnica Ljiljana Cvjetović u ime kluba.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Ono što RH najhitnije treba da bi se pokrenula proizvodnja u različitim područjima jest usustavljena mreža znanstvenoistraživačke djelatnosti gospodarstva. Pretpostavka za osmišljavanje ovakve mreže koja bi bila pokretačem gospodarskih aktivnosti jest korodirano djelovanje nadležnih državnih institucija. Danas raspravljamo o Izvješću o radu Nacionalnog vijeća za znanost RH za 2012.godinu. Nacionalno vijeće za znanost najviše je stručno tijelo koje se brine za razvitak i kvalitetu cjelokupne znanstvene djelatnosti i sustava znanosti u Republici Hrvatskoj. To najviše stručno tijelo datira izvješće o radu za 2012. godinu s ožujkom 2013., a u Sabor je dostavljeno 4 mjeseca kasnije. Za uvrštenje u dnevni red čekalo se gotovo pola godine tako da o izvješću saborski zastupnici raspravljaju gotovo godinu dana nakon što je dovršeno. Ovaj vremenski raspon simptomatičan je za odnos naše zajednice prema znanosti i istraživanju. U izvješću se izrijekom spominje ono što sam navela na početku, nedostatak koordiniranog djelovanja nadležnih državnih institucija i tijela čime je onemogućeno ravnopravno natjecanje hrvatskih znanstvenika za sudjelovanje u europskim projektima. Sudbina znanstveno-istraživačkih projekata potpuno je neizvjesna, a nitko ne pokreće inicijative za suradnju s gospodarstvom. O inerciji nadležnih tijela govori sljedeći primjer. Prijedlog programa jednog specijalističkog studija kojim bi se obrazovali stručnjaci za komunikaciju sa našim najvažnijim gospodarskim partnerima u Europi u proceduri odobravanja se zagubio negdje u međuprostorima Ministarstva znanosti Agencije za znanost i visoko obrazovanje Republike Hrvatske. Predlagatelji programa su bez relevantnih informacija, a zainteresirani kandidati i izvansveučilišni partneri su u čudu. U prosincu 2012. godine Dekanska konferencija filozofskih fakulteta u Republici Hrvatskoj jednoglasno je donijela izjavu o marginalizaciji humanističkih i društvenih znanosti te znanosti i visokog obrazovanja u Republici Hrvatskoj. Promjene u odnosu na zapošljavanje znanstvenih novaka, financiranje znanstvenih časopisa te model financiranja znanstvene djelatnosti i znanosti u visokom obrazovanju općenito obezvređuje dosadašnja nastojanja u stvaranju društva znanja i poništavaju milijunska ulaganja u znanosti i visoko obrazovanje mladih znanstvenika. Uz to se pri vrednovanju humanističkih i društvenih znanosti pokušavaju nametnuti kriteriji koji su primjereni drugim područjima znanosti, a to vodi relativnom smanjenju financiranja humanističkih i društvenih znanosti. Model financiranja znanstvene djelatnosti ima tri glavna nedostatka: ne potiče razvoj mlađih i manjih sveučilišta, favorizira jedna područja znanosti na štetu drugih područja, npr. prirodnih, tehničkih, biotehničkih i biomedicinskih znanosti, na štetu humanističkih i društvenih znanosti, ne uzimajući u obzir njihovu specifičnost. Zatim pogoduje institutima, a na štetu sveučilišta. Kakve će biti štetne posljedice toga na položaj znanosti i visokog obrazovanja, a time i na cjelokupan društveni i demokratski razvitak zemlje, možemo samo pretpostaviti. Problem zapošljavanja mladih znanstvenika sve više dolazi do izražaja. Veliki je nesklad između broja predviđenih mjesta za zapošljavanje na radnom mjestu znanstvenog suradnika ili docenta i stvarnih potreba i broja znanstvenih novaka koji su doktorirali. Takav odnos ukazuje na nedosljednost politike razvitka znanosti, a time i države jer iz europskih primjera učimo da države koje teže razvitku to čine upravo ulaganjima u znanost, a naša se vlast ne samo odriče razvoja znanosti, već se lišava i onih znanstvenika u koje je već uložila velika sredstva poreznih obveznika. Da bismo se po broju istraživača barem približili prosjeku Europske unije treba zaposliti veći broj znanstvenih novaka. Po podacima EUROSTAT-a u Hrvatskoj je na 1000 znanstvenika zaposleno 3,6 znanstvenika u punom radnom vremenu, dok je u zemljama Europske unije taj prosjek 6,6, u SAD-u 9,4, a u Japanu 10,3. Predlažemo Nacionalnom vijeću za znanost Republike Hrvatske da svu svoju aktivnost usmjeri na predlaganje i poticanje donošenja mjera za njezino unapređenje, ali ne produciranjem novih pravilnika nego žurnim završavanjem procedura, inzistiranjem na usustavljivanju mreže državnih institucija, znanstveno-istraživačkih institucija i gospodarstva u primjerenom vremenskom okviru. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo na replike. Poštovani zastupnik potpredsjednik doma Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažena zastupnice gospođo Cvjetović, dvije stvari su u vašem izlaganju bile one koje su me potakle da se javim. Jedno je vaša napomena, a mislim da je ona apsolutno na mjestu i da se svi trebamo zapitati kako je to moguće da je 4 mjeseca to izvješće putovalo sa jedne strane Markovog trga na drugu stranu Markovog trga, a onda opet 6 mjeseci nije stiglo na dnevni red itd., itd. Ali već ovaj sam podatak je vrlo zanimljiv o tom nevjerojatnom putu koji bi vjerojatno u utrkama puževa bio kraći. Ono što ste vi potkraj međutim spomenuli je nešto što itekako zaslužuje našu pozornost, nisam siguran da li će ju dobiti ili ne, a to je činjenica da su se broj zaposlenih istraživača značajno zapravo smanjili. U Hrvatskoj se on smanjuje i on će se smanjivati i dalje jer na žalost iako su nam usta puna riječi da nas samo znanost, obrazovanje, tehnologija mogu izvući iz ove katastrofalne gospodarske situacije u realnom životu se apsolutno ništa ne čini da se znanost bolje financira, a kamoli bolje organizira, dapače suprotno i rezultati će biti porazni. A oni će se odraziti na situaciju ne sutra, negoli za pet godina ili deset godina. Mi imamo danas situaciju da mladi znanstvenici odlaze masovno u inozemstvo i to ne samo zato što su tamo bolje plaćeni, nego jer nemaju uvjeta rada ovdje. Hvala lijepo.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Miroslav Tuđman. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegica Cvjetović je ovdje spomenula s pravom da nije razvijen, da nema nikakvog odnosa niti čak pokazatelja znanosti odnosno ovog Znanstvenog vijeća prema gospodarstvu. S druge pak strane to samo znači da niti taj model financiranja znanosti nije razvijen i onda je kao posljedica toga upravo ovaj sukob koji postoji između društvenih i prirodnih znanosti od više razina, od razine vrednovanja časopisa, znanstvenih djelatnosti, institucija itd. posljedica tog nedomišljenog modela financiranja, odnosno odnosa između znanosti i gospodarstva. Pa se na uštrb društvenih znanosti financiraju ove u većoj mjeri prirodne i tehničke znanosti što bi bilo normalno. Ali bi bilo isto tako normalno da se i financiraju iz gospodarstva s obzirom da je gospodarstvo ono koje je primarno zainteresirano za implementaciju ovih, za korištenje inovacija iz prirodnih i tehničkih znanosti. U tom smislu je ovaj model potpuno, ovo Izvješće pokazuje nedozrelost i neadekvatnost, nesposobnost ovog Nacionalnog vijeća da se suoči sa ključnim problemima znanstvenog razvoja u Hrvatskoj. Tako da čini mi se da ste ovo potpuno u pravu i da bi to trebalo naprosto odbaciti i tražiti da se taj sustav potpuno promijeni.
Hvala lijepa. Na redu je klub Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Damir Tomić. Izvolite.
Hvala predsjedniče, poštovani član Vijeća, kolegice i kolege. Prema Izvješću Nacionalno vijeće je kroz 2012. godinu bilo uključeno u sljedećim aktivnostima. Vijeće je raspravljalo o Nacrtu prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. U raspravi je kritiziralo određene intencije Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta kod promjene zakona. Vijeće je smatralo da su predložene izmjene usmjerene isključivo ka uštedama proračunskih sredstava, te da je propušteno učiniti napredak u uvođenju financiranja prema kvaliteti. U skladu s time predložene su izmjene koje bi trebale poticati kvalitetu, ali i povećati financiranje znanosti istraživanja. Ministarstvo je prihvatilo predložene prijedloge. Ovdje bih samo jednu digresiju. Nije istina, ne bih polemizirao ali nije istina da se ne ulaže u znanost. Ova Vlada je povećala izdvajanje u znanost i u prethodnim godinama. Nadalje, Vijeće je pokrenulo raspravu o kriterijima za mrežu javnih, znanstvenih organizacija u 2012. godini, te je započelo osnivanje znanstvenih centara izvrsnosti u Republici Hrvatskoj. Ni jedno ni drugo nije završeno do kraja 2012. godine, ali se očekuje veliki napredak kroz godinama koje slijede. Nadalje, raspravljalo se i o tri pravilnika. Pravilnik o uvjetima za izbor u znanstvena zvanja, Pravilnik o dopunama Pravilnika o ustroju i načinu rada područnih vijeća i matičnih odbora, te Pravilnik o izmjenama i dopunama Pravilnika o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama. Prvi pravilnik tijekom 2012. godine nije donesen, a druga dva pravilnika su donijeti i objavljeni u Narodnim novinama. Važno je dodati kako se Pravilnikom o izmjenama i dopunama Pravilnika o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama u području biomedicine i zdravstva dodaje grana medicinska biokemija, a u umjetničkom području naziv grane restauracija i konzervacija mijenja se s tekstom konzervacija restauracija. Također u umjetničkom području dodaje se polje književnost s granama spisatelj i književni prevodilac. Vijeće je tijekom 2012. godine surađivalo sa Ministarstvom znanosti, obrazovanja i sporta i na poljima u vezi dodjeljivanja koeficijenata po znanstvenim područjima za izračun financiranja znanstvene djelatnosti. Također Vijeće je imenovalo predsjednike i članove 23 matična odbora, predsjednike i članove šest područnih Znanstvenih vijeća i jednog Umjetničkog vijeća, te je donijelo odluke kojima se osnivaju tri stručna povjerenstva i to Stručno povjerenstvo za izradu prijedloga izmjena i dopuna Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, Stručno povjerenstvo za izradu prijedloga kriterija za izradu mreža javnih znanstvenih instituta, te Stručno povjerenstvo za izradu prijedloga kriterija za znanstvene centre izvrsnosti. Od Vijeća su tražene suglasnosti oko promjene triju statuta i to Statuta i Instituta za medicinska istraživanja i medicinu rada, Statuta instituta za poljoprivredu i turizam u Poreču, te Statuta Instituta Ruđer Bošković. Nacionalno vijeće za znanost dalo je suglasnost na sve tražene izmjene i dopune svih statuta. U svrhu razvoja i širenja znanja i informacija, te stjecanje iskustva održano je predavanje i prezentacija za članove Vijeća koje je održala akademkinja Milena Žic Fuchs na temu "Nove konture europskog istraživačkog prostora, multidisciplinarnost kao podloga budućih istraživačkih projekata". Posebno važna točka Izvješća je projekt povratka hrvatskih znanstvenika u Republiku Hrvatsku, gdje je Vijeće poslalo Hrvatskom saboru i Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta dokument u kojem potiče na povratak hrvatskih znanstvenika, ali i dolazak eminentnih inozemnih znanstvenika. Smatra se da je procedura izbora u znanstvena zvanja prespora, te zaključuje da će pomoći u ubrzavanju tih procesa. I konačno, Vijeće donosi svoje financijsko izvješće. Ukupni proračun Nacionalnog vijeća za znanost za 2012. godinu iznosio je prema zadnjem rebalansu milijun i 712 tisuća 736 kuna. U Izvješću stoji kako je ukupan broj svih članova za koje se vrše isplate naknada za rad iz aktivnosti Vijeća oko 350 osoba. Prema Izvješću o radu Nacionalnog vijeća za znanost za 2012. koje je dostavila Agencija vidi se da je Vijeće bilo … aktivno u brojnim poljima koje se nalaze unutar njegovog djelokruga. I klub SDP-a prihvaća ovo Izvješće.
Hvala i vama. Idemo na replike. Poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Tomić, vi ste lijepo to ovaj pobrojali inventuru slično kao što je i navedeno u ovaj izvješću formalno o tome a naravno realni život je bio nešto drugo. Ja sam malo prije govorio o realnom životi, a posebno zapravo se na to odnosi činjenica da ste i vi spomenuli ono a to je da se očekuje veliki napredak u sljedećim godinama. Mi stalno očekujemo nekakve ogromne napretke koji se ne događaju. Točno je ono što ste vi rekli da je sada nešto povećano financiranje znanosti. Međutim u odnosu na što, u odnosu na prethodno koje je bilo drastično malo i drastično smanjeno. U prosjeku nažalost Hrvatska izdvaja a to i vi i ja znamo tri puta manje postotak BDP-a nego li što to izdvajaju razvijene zemlje i ne želeći uopće optuživati nikoga, to je činjenica koja odražava da mi svi zajedno ne provodimo ono što se neprestano deklarira a to je danas ponavljam samo znanost, obrazovanje i razvoj tehnologije mogu izvući iz ove katastrofalne gospodarske situacije ali pomaci u tom smislu su vrlo mali, vrlo mali. A kad ste spomenuli predavanja akademkinje Milene Žic Fuchs moram reći, ona je nažalost upravo bila predsjednica područnog znanstvenog vijeća za humanističke znanosti koje je zabranjeno da sudjeluje 2012.godine više na sjednicama Nacionalnog vijeća upravo zato jer je govorila disonantnim tonom koji se nije sviđao ministru znanosti. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Tomić.
Hvala predsjedniče. Ja se slažem da ovo izvješće možemo promatrati iz dva kuta gledanja, jedan je vaš, jedan je moj i ja sam doista faktografski pobrojao sve ono što je dobro bilo u ovom izvješću. Vi ste spomenuli neke stvari koje nisu dobre. S nekima se nisam složio, namjerno vam nisam replicirao jer bi bilo previše toga. Konkretno mi smo na Odboru za znanost, to ste na samom početku rekli, iznijeli neke primjedbe, neki članovi i to je ušlo u izvješće i s tim se načelno i slažemo ali ste i sami rekli da postoje vrlo mali pomaci u financiranju i općenito u znanstvenom djelovanju ministarstva, zar ste očekivali da će ove dvije godine biti ogromni pomaci? Naprosto, nismo imali ni strategiju. Ovo ministarstvo sada radi na strategiji obrazovanja. Nakon što donesemo strategiju obrazovanja promjene koje će uslijediti ja se nadam i konsenzusom za koje se neke vaše kolege često zalažu će dovesti do toga da će i financiranje, znanost i obrazovanje općenito biti veće i da će kvaliteta znanosti, obrazovanja biti veća.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Miroslav Tuđman replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolega Tomić je spomenuo ovo da se očekuje napredak u idućim godinama vezano je za centre izvrsnosti. Međutim, to je ono što bi se reklo … [[Govornik se ne razumije.]] Sami ste rekli sada da nema strategija znanosti, nema strategija razvoja Hrvatske, nema strateških ciljeva gospodarskog razvoja kako ćete donesti odluku o centrima izvrsnosti, na temelju čega. Prema tome, to se radi naprosto na onom živom pijesku i to sve tone jer naprosto nema okvira unutar kojega se to može zbivati. S druge strane kažete ovo vijeće je radilo da potiče na porast znanstvenika u Hrvatskoj, to nam zvuči kao vic. Koliko je ljudi otišlo od znanstvenika ili ljudi sa znanstvenim kvalifikacijama koliko odlazi dnevno iz Hrvatske. Ništa nije poduzetno da bi se oni osigurali da se zadrže ovdje. 2012.godine odobreno je svega 20 novih radnih mjesta u cijeloj Hrvatskoj, u svim znanstvenim institucijama i na svim sveučilištima. Prema tome, ne možemo uopće govoriti o poticanju na povrat znanstvenika kada otvaramo svega 20 novih radnih mjesta.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Tomić.
Pokušat ću reći tri stvari, pa ću biti brz. Nisam rekao da se ne rade strategije. Naprotiv, strategije se rade, strategija obrazovanja u javnoj raspravi a isto tako bili ste svjedoci, bio je tu ministar Maras kad ste govorili o strategijama gospodarstva povezanih sa strategijom obrazovanja koja će donijeti valjda nekakve rezultate. Što se tiče ljudi koji su otišli. Mi moramo biti svjesni da su ljudi odlazili svih ovih 20 godina, ne samo ove dvije godine. Ako su doista odlazili samo ove dvije godine, onda stvarno nešto ne valja s ovom Vladom. Što se tiče odlaska tih ljudi i inicijative koju je imalo vijeće, naprosto vijeće ne može spriječiti odlazak tih ljudi, odlazak tih ljudi će spriječiti neke druge stvari, politike ove Vlade ili nekih budućih Vlada pa ćemo to vidjeti. I na kraju rekao bih samo jedan primjer vezano uz moj osobni dojam gdje smo pogriješili kada je razvoj znanosti u pitanju, mislim da smo požurili s bolonjskim procesom. Mislim da smo požurili s bolonjskim procesom, sjećam se jednog predavanja od prije 5, 6 godina na kojem sam bio gdje je bio gost eminentni profesor sa Filozofskog fakulteta u Mariboru, jedno od pitanja iz publike je bilo gospodine kako kod vas napreduje bolonja? Napominjem da smo mi već tada imali četvrtu ili petu generaciju po bolonji. On je rekao mi ove godine upisujemo prvu generaciju po bolonji. Mi smo uvijek, najbrži kada to nije najpotrebnije. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupniče, Klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Jozo Radoš.
poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, Nacionalno vijeće za znanost kao i slična vijeća i tijela u tim delikatnim područjima koja bi trebala imati nekakvu autonomiju, ima zadaću sačuvati znanost od politike. Međutim, čini mi se da ovo Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost ne pokazuje da smo uspjeli napraviti taj balans između upravljanja koje bi naravno politika trebala voditi, sačuvati autonomiju i omogućiti suradnju znanstvenoga pogona i upravljačkoga političkoga pogona. Mi smo po ovome, čini mi se, samo prebacili uglavnom ove upravne funkcije na znanstvenu nezavisnu instituciju kao što je to Nacionalno vijeće za znanost i pretvorili ju de facto u nekakav odjel jednoga ministarstva koji se sada bavi, kao što piše u ovom izvješću, donosi pravilnike, imenuje područna vijeća i matične odbore. Dakle radi se o onim poslovima koje bi zapravo trebala raditi nekakva upravna organizacija. Naravno da je kadroviranje, donošenje pravilnika važna stvar, ali Nacionalno vijeće za znanost bi se trebalo malo više imati prostora, posvetiti se i razmatranju i doprinosima u pogledu razvoja znanosti, a ovdje u cijelom ovome tekstu gotovo da nema niti jedne rečenice koja govori o tome kakvo je stanje znanosti u RH. Pa kada se govori o doprinosu vijeća prilikom donošenja novoga Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, isto se najviše govori o tome koja su tehnička rješenja, koje su ovlasti, koja su imenovanja, dakle to se Nacionalno vijeće na neki način takmiči, ono je u odnosu kompeticije sa ministarstvom, to je nekakva podjela moći, ali ne vidi se kakva je tu uloga toga vijeća u promicanju hrvatske znanosti, kvalitete. Jedna jedina rečenica koju sam ja uspio uočiti iz tih mnogih primjedbi koje se daju na zakon je da je u prijedlogu zakona, zakona kojeg smo mi ovdje u Hrvatskom saboru usvojili, da je propušteno učiniti bilo kakav napredak u uvođenju financiranja prema kvaliteti i poticanju izvrsnosti. To piše u tom mišljenju, odnosno izvješću i to je sve što se u bitnome kaže u ovom izvješću o hrvatskoj znanosti i visokom obrazovanju, odnosno o hrvatskoj znanosti zato što je to izvješće Nacionalnog vijeća za znanost i mislim da to svakako nije dobro stanje. Naravno da nije jednostavno riješiti pitanje nezavisnosti bilo koje institucije i područja jer tamo gdje god pustite nezavisnost, naravno da tamo ima neke politike, možda nema stranačke politike, ali ima neke druge politike i kada vidite kako, koji su sukobi u okviru Nacionalnog vijeća za znanost pa onda naravno i područnih vijeća koji izlaze iz Nacionalnog vijeća za znanost, onda vidite da ni ta nezavisna pozicija znanosti koja je osigurana ovim rješenjem nije u biti dovela do toga da dođe do kvalitetnog rješenja. Ovaj sukob oko Pravilnika o imenovanju u znanstvena nastavna znanja pokazuje zapravo svu nesposobnost toga modela da se taj problem riješi. Sukob između Područnog vijeća za društvene znanosti i Područnog vijeća za humanističke znanosti, čini mi se prema ostalim dijelovima Nacionalnog vijeća, odnosno ostalim Područnim vijećima govori o nesposobnosti toga tijela i toga modela da se taj problem riješi. Tako po izvješću, dakle Nacionalnog vijeća za znanost stoji jedna gotovo nezamisliva ocjena o stajalištu tih drugih dvaju vijeća, dakle Vijeća za humanističke i Vijeća za društvene znanosti, da su oni propustili, dakle oni su željeli, ta dva vijeća svojim mišljenjima svesti područje imenovanja u znanstvena vijeća na najniži zajednički nazivnik u pogledu produktivnosti i međunarodne vidljivosti znanstvenih produkcija, što znači da su htjeli da najniža razina uopće kvalitete znanosti bude relevantna za imenovanje u znanstvena vijeća i ako je to tako, a meni je gotovo teško zamisliti da bi to moglo biti tako da dva područna vijeća imaju takav stav, to je meni nezamislivo, to čini mi se više govori o tome kakva je percepcija Nacionalnog vijeća za znanost prema tim dvaju znanstvenim vijećima nego što bi to mogao doista biti stav tih dvaju znanstvenih vijeća. Dakle, ovo su ozbiljne stvari. Evo i ovdje je bilo govora maloprije u replikama i u izlaganjima pojedinih kolega zastupnika u ime klubova kako zapravo ni za jedno područje nadležnosti Nacionalnog vijeća za znanost zapravo nema jasnih kriterija. Vrednovanje znanstvenih organizacija po kojim kriterijima na temelju dopisa Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa Nacionalno vijeće za znanost procjenjuje da je neka znanstvena institucija ispunila uvjete da nastavi djelovanje, a neka druga nije, to je doista problematično. Primjerice ovdje se govori o tome da je Institutu za migracije i narodnost, jedan institut koji je relikt vremena od prije 30 ili 50 godina dana dopusnica. Institut koji zapošljava 68 ljudi, koji djeluje zadnjih 50-ak godina sa smiješnim imenom, usput budi rečeno, je dobio dopusnicu za rad, a neki drugi instituti i znanstvene organizacije nisu, ali ni po čemu mi ne možemo zaključiti da je taj institut tu dopusnicu dobio sa razlogom, na kriterijima, a drugi da nisu, a jednako tako kao što nema, dakle kriterija za vrednovanje znanstvenih organizacija, jednako tako nema kriterija ni za postavljanje znanstvenih centara izvrsnosti. Pa glavno pitanje ostaje da li će biti jedno ili dva nacionalna vijeća za znanost i visoko obrazovanje ili će se spojiti kao što je to po postojećem rješenju. Ova institucija koja sada podnosi izvješće o kojem mi raspravljamo zapravo ne postoji. Danas postoji Nacionalno vijeće za znanost, visoko obrazovanje i tehnološki razvoj i to je jedan od bitnih prigovora Nacionalnog vijeća za znanost u vrijeme donošenja zakona, a ta pitanja su u biti sekundarna pitanja. Kakva će biti organizacijska shema, to može biti ne moram biti nevažno ali nije najvažnije pitanje oko funkcioniranja znanstvene djelatnosti i visokog obrazovanja, a to je jedan od krucijalnih primjedbi koje je Nacionalno vijeće za znanost prilikom donošenje Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Kolegice i kolege, konačni zaključak je da definitivno nismo riješili pitanje nezavisnog sudjelovanja znanstvenika i znanosti u vođenju znanstvene politike, da smo samo prebacili upravne nadležnosti, da od stvarne brige i strateškog interesa za znanost nema, da se o tome samo priča 20 godina, a da cijelo vrijeme sve ostaje isto, da su ova rješenja možda tehnički dobra, ali sadržajno funkcionalno zacijelo nisu dobra. Klub zastupnika HNS-a će prihvatiti ovo izvješće jer nema što učiniti. Radi se o izvješću za 2012.godinu tijela koje više ne postoji, ali treba se nadati da ne samo nova formalna rješenja nove podjele koje nisu kao što sam rekao najvažnije, nego uopće ukupni odnos koji prema znanosti ima i nadležno ministarstvo ali Hrvatski sabor će dovesti do toga da se o znanosti razgovara doista u smislu njenog stvarnog značenja i potencijala, a ne kao o pukom birokratskom predmetu u kojem se samo neki tamo nadmeću ko će u kojoj poziciji biti u poziciji moći, a tko neće. To svakako nije put koji će nas izvesti pa iz ove ukupne društvene i gospodarske krize. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Idemo na replike, poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi zastupnike Radoš ja se slažem s velikom većinom onoga što ste vi rekli, gotovo svime. Vi ste vrlo ispravno detektirali jedan veliki problem, a to je odnose između politike i struke kada je znanost u pitanju. To je i na tragu onoga što sam i ja govorio. Naime, odnos između politike i nacionalnog vijeća naravno da postoji i naravno da će uvijek postojati. Međutim nije nevažno kakav je to odnos, da li se radi o jednom podređenom tijelu koje treba izvršavati naloge i provoditi naloge koje izravno tamo pomoćnik ministra daje sjedeći na tim sastancima ili to tijelo na temelju svog znanja, svega onoga iskustva koje predstavljaju znanstvenici okupljeni u njemu donosi određene stavove, određene odluke koje se onda slijedom politike provode ili ne provode, savjeti prihvaćaju ili ne prihvaćaju. Međutim, kao ilustraciju odnosa je osim činjenice da se ne radi o podjeli moći nego nažalost o produljenoj ruci moći jer tu funkciju obavlja nacionalno vijeće, ilustracija je najbolja odnos vezan uz Pravilnik o uvjetima o izboru u znanstvena zvanja kada je na sjednici odbora ovog Sabora su određene kritičke primjedbe rečene onda je od nacionalnog vijeća došao jedan dopis toliko krajnje nekorektan, kako u tonu tako i izrečenim kvalifikacijama da je na to i predsjednik odbora reagirao jednim pismom. On je taktički naravno danas izbjegao biti ovdje jer bi morao vjerojatno o svom uvjerenju govoriti … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Vrijeme. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Pa kolega Reiner nije to samo pitanje znanosti. Stalno se kod nas govori i o odnosu struke i politike pa se onda kada nekome treba tobožnja nezavisnost govori o struci, a mi generalno nismo ostvarili uvjete da struka bude nezavisna pa oni koji se deklariraju i kreću se u prostoru politike kao tzv. stručnjaci zapravo su ovo kao što ste vi rekli samo produžena vrsta politike i time lažni stručnjaci. I budući da su lažni bolje da ih nema jer su sposobni žrtvovati interese struke za račun politike i onoga što politika nosi. Ali to je kod nas stanje generalno ne samo u području znanosti nego svagdje drugdje i tu vrstu uopće govora bi pokušalo zamijeniti i na neki način prikazati kao prevaru i kao laž. Jednako je tako kao što vi kažete i u području znanosti. Ja se manje razumijem u to područje, ja sam taj fenomen sreo u svim ostalim područjima kojima sam se kao političar bavio, ali najgora je činjenica da se to događa i u području znanosti. U području znanosti koja bi na razini pa i nacionalnog vijeća za znanost, a pogotovo područnih vijeća, a naravno svakako na području matičnih odbora trebao biti prostor za potpunu autonomiju. Ali ta autonomija ne bi smjela biti autonomija bez odgovornosti, to je problem. to je problem kada nekom segmentu, nekom pogonu date nezavisnost u upravljanju javnim interesima javnim poslovima onda bi morali stvoriti i mehanizme za odgovornost te institucije toga pogona. To možemo okrenuti sa znanosti, a završiti na sudovima ali nećemo ići tako daleko. Uglavnom kolega Reiner drago mi je da se slažemo oko ovoga pitanja.
Poštovani zastupnik Jasen Mesić, replika.
Zahvaljujem lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Radoš s cijelim dijelom vašeg izlaganja ću se složiti mada to nije moj običaj. I u jednom dijelu vašeg izlaganja ste imali pravo za razliku od nekih drugih rasprava u ovom Domu. Ovo što ste rekli u replici kada stručnjaci odu u politiku onda obezvrijede svoju stručnu vrijednost, ne bi bilo dobro da vas čuju gospođa Pusić ili gospođa Andrea Zlatar Violić ugledne sveučilišne profesorice, ispalo bi da više nisu stručnjaci kada su otišli u politiku a da ne govorim neki drugi profesori na fakultetima pa koji su ovdje i u Hrvatskom saboru. Tako to ispada, vi me ispravite ako griješim. Što se tiče vašeg izlaganja, samo ću se na dvije rečenice osvrnuti. Može klub HNS-a odbiti izvješće, zapravo to bi bilo principijelno i korektno na temelju onoga što ste rekli. Prvo izvješće iskritizirate i onda kažete ne možemo ništa drugo nego ga prihvatiti, a otvoreno ga kritizirate zato što dolazi od strane SDP-ovog ministra koji je vrlo često u sukobu sa potpredsjednicom Vlade iz vaše stranke. … [[Upadica se ne razumije.]] Prvom potpredsjednicom, tako je kolega. A istovremeno kad dolaze prijedlozi iz vaših ministarstava koji su jednako loši kao i ovo izvješće, onda to branite svim silama i svim postojećim i nepostojećim argumentima. Prema tome, imate izbora. Prošlo izvješće što kažete za 2012. godinu pa jasno možete izraziti svoj stav kad ste ga već opravdano, ponavljam i tu se sa vama slažem, onda to možete do kraja kao klub HNS-a učiniti. Vjerujem da ste me razumjeli.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Ja se nadam da sam ja vas razumio kolega Mesić, ali vi mene očito niste. Dakle ne razumijem čemu tolika razina iskazivanja prirodnog neslaganja s mojim stavovima i to ne na ovom području nego generalno, niste to trebali prizivati u sadašnjoj svojoj raspravi. A niste razumjeli što sam želio reći kada se govori o stručnjacima u politici, dakle ne o onim ljudima koji u potpunosti dakle ulaze u svijet politike nego tzv. stručnjacima koji nikada nisu u politici, a stalno su u politici. O tim sam ja govorio i ta kategorija je zapravo kategorija političke uporabe i svakako bi trebalo u tom smislu definirati. Dakle stručnjak treba biti nezavisan, njegovo mišljenje ne smije biti dovedeno u pitanje politikom, a njegovo imenovanje ne bi trebalo imati veze sa politikom, a naravno to se dokazuje stručnošću. Međutim, kod nas je obrnuta situacija, da bi bili imenovani od strane politike u neka tijela pretpostavlja se da ste spremni žrtvovati struku. I to je ta nakarada o kojoj sam ja govorio, a ona nema veze sa time da netko iz svoga profesionalnog i stručnog područja ulazi trajno u politiku, bez ostatka, sa svim rizicima koje politika nosi, a ne se skrivajući negdje uvijek iza leđa politike i funkcionirajući kao struka, a zapravo dobivajući sve moguće benefite kao politika. To je problem.
Poštovani zastupnik Miroslav Tuđman, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolega Radoš, ja sam suglasan sa vašim zaključkom o ovom izvješću koje ste iznijeli, doduše nije mi jasno kako ste onda došli do toga da ćete ga prihvatiti. Međutim, nisam siguran dal sam vas točno razumio u vezi vaše jedne konstatacije da su područna vijeća za društvene znanosti, za humanističke znanosti, zagovarala najnižu razinu vrednovanja kvalitete znanosti, da je to neobjašnjivo. I čini mi se da je problem u nečemu drugom jer se postulira međunarodna vidljivost, kako piše ovdje, znanstvene produkcije a to znači da se znanstvena produkcija vrednuje prema onome kako je prikazana u bazama podataka prvenstveno web of science …, što je naprosto jedan kriterij koji je neracionalan i nije uopće znanstven da bi bio relevantan za znanstvenu produkciju. To su komercijalne baze podataka, to su baze podataka koje 70-80% svoje ili čak puno više od toga imaju samo članke, odnosno radove samo na engleskom jeziku i usmjerene su na znanstvenu politiku i znanstvenu produkciju prvenstveno SAD-a, odnosno toga jednoga svijeta. Puno bi bilo logičnije da Hrvatska razvije crosby kao jedan sustav za vrednovanje znanstvene produkcije i to je jedna sasvim druga dimenzija vrednovanja društvenih, humanističkih znanosti, problem koji postoji već stotinjak godina kao prepoznatljiv, a negdje od '50.-tih godina prošlog stoljeća intenzivno se govori i piše o tim razlikama…
Hvala lijepa. isteklo je vrijeme poštovani zastupniče.
Razlikama između pojedinih društvenih … znanosti.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Pa evo kolega Tuđman, ja nisam zapravo govorio to što ste vi rekli, ja sam to upravo dovodio u pitanje. Dakle u izvješću Nacionalnog vijeća za znanost govori se o stavovima područnih vijeća za društvene i za humanističke znanosti pa se kaže da su oni u svojim stavovima željeli svesti dakle kriterije vrednovanja na najniži zajednički nazivnih u pogledu produktivnosti, međunarodne vidljivosti znanstvene produkcije. To oni kažu, a ja govoreći dakle apstraktno zagovarajući nekakvu logiku i stavove tih dvaju vijeća zaključujem da je nemoguće da ta dva vijeća mogu biti na toj poziciji, da mogu zagovarati najniži zajednički nazivnih u pogledu produktivnosti i međunarodne vidljivosti znanstvene produkcije. Dakle ja sam iskazao sumnju u pogledu toga stava, a zapravo taj stav govori o sukobima koji postoje. Dakle, ako su oni sposobni na tako drastičnu ekstremnu interpretaciju stavova dvaju područnih vijeća to govori o tome kakovi sukobi postoje u tom pogonu da ne može doći do rješenja. Ja se slažem sa vama u pogledu teškoće vrednovanja produkcije u društvenim i humanističkim znanostima da je ona naravno drugačija nego u tehničkim znanostima i u nekim drugim znanostima, ali ona se mora postaviti. I ako to traje 100 godina onda to nešto nije u redu i tu se mora postaviti neka vrsta verifikacije. Ne mogu bit verifikacija samo objavljeni članci u časopisima u kojima su oni koji objavljuju članstvo i članovi uredništva. Da li je to tehnika vrednovanja znanstvenoga dijela? Svakako nije, ali se treba i može naći.
Poštovana zastupnica Marija Lugarić, replika.
Poštovani kolega Radoš, ja se slažem sa gotovo svim ocjenama koje ste izrekli raspravljajući o ovom Izvješću. No međutim, čini mi se da ste doista omaškom govoreći o upravnim poslovima koje je radilo Nacionalno vijeće spomenuli i to dva puta izbor, odnosno uvjete za izbor u zvanja. Govorit ću o njima kao jednom dijelu tih upravnih poslova. Obzirom da je sam izbor u zvanje i definiranje uvjeta za izbor u zvanja silno važan dio one sveučilišne i znanstvene autonomije i da je upravo na toj osnovi bilo dosta prijepora na razini i Ustavnog suda. Čini mi se da je to još uvijek na neki način tema. Mislim da je tu potrebno baš u tom dijelu izrazito važno biti posve precizan. Doista se ne radi o upravnim poslovima. To doista jest nešto što moraju raditi takva neovisna tijela. Spomenuli ste čini mi se u odgovoru na repliku kolegi Reineru, ali i u raspravi prije pitanje odgovornosti koje onda nužno mora ići uz to. To doista jest pitanje postoji li način ili na koji način možemo tu odgovornost na nju apelirati ili bilo koju, kako se prema njoj postaviti kad ona već možda i nije imanentna samim tim tijelima na onoj razini na kojoj bismo mi možda očekivali da ona zapravo bude. Javila sam se zapravo samo da istaknem tu možda preciznije da se doista radi o dijelu autonomije koja ne smije biti dio upravnih poslova, koja ne smije biti dio onoga što se radi kroz ministarstvo, pa čak ni kroz Parlament niti kroz bilo koji dio političke odluke. To ima svoju drugu stranu medalje, o tome ste govorili i s time se slažem. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih klubova zastupnika u Hrvatskom saboru za raspravu po ovoj temi i replike. A sada u ime predlagatelja poštovani profesor Damir Ježek.
Uvaženi gospodine predsjedniče, uvaženi članovi Hrvatskog sabora. Pa evo dozvolite mi barem ukratko, iako mi je malo teško obzirom da nemam tu privilegiju da mogu tako brzo replicirati kao vi. Ali evo što je rekao kolega Reiner, ni kriv ni dužan moram branit stav, barem dio stava koji se odnosi na Nacionalno vijeće za znanost. Prvenstveno mislim da ovo saborsko, Hrvatski sabor treba vodit računa o onome što je ja bih rekao djelomično i rečeno u svim tim raspravama počev od akademika Reinera pa sve do evo i kolega Radoš i Tuđman itd. Mislim da je zapravo bit Hrvatskog sabora da se ne raspravlja o tome da li je netko pozvan ili nije pozvan na nekakvu sjednicu što mogu argumentirati kasnije. Međutim, da se raspravlja o nečem mnogo važnijem. Da li Hrvatski sabor ima utjecaja na raspodjelu sredstava, materijalnih sredstava za razvoj ove naše znanosti, za razvoj radnih mjesta što je gospodin Radoš govorio. Mi na žalost smo u situaciji, bar ja kao, ja ću reći ovdje neovisni član Nacionalnog vijeća za znanost i mogu reći da nisam član niti jedne stranke. Ne znam da li mi to ide u prilog ili ne ide, ali u svakom slučaju nisam se osjećao podređen nekome ili nečemu, potpuno nezavisno smo barem mi tamo odlučivali. I mislim da sve ono što smo radili da smo radili na dobrobit razvoju znanosti. Točno, uvijek može biti utjecaj nekoga od članova na nekakva politička događanja odnosno da ne kažem političke stranke, ali to ne možemo nikome od nas uzeti ne znam, ja to ne mogu niti dokazati. Međutim, ono što je kolega rekao Reiner u vezi humanističkih znanosti, društvenih znanosti da budemo potpuno jasni. Problem je bio u tome što član Nacionalnog vijeća za znanost mora biti imenovan od vas. Ako taj član nije imenovan onda ne može doći na sastanke Nacionalnog vijeća za znanost. Vi ste mene danas pozvali kao izvjestitelji, ali sam siguran da me nećete više zvati na svaki sastanak, odnosno saborsku sjednicu. I ja neću zbog toga odmah biti razočaran i apelirat da je to nečuveno itd. Dakle, član ako baš hoćete da znate predstavnik humanističkih društvenih znanosti je bio akademik Moguš. On je u svojem, cijenjen naš član itd., ali obzirom da nije predsjednik područnog Vijeća profesorica Žic Fuchs je povremeno bila pozivana, pozivana kao ja danas kao izvjestitelj. Ali ona na žalost ne može biti pozivana redovito na svaku sjednicu ako nema potrebe. Ja mislim da ćete se složiti s time. Evo to je jedan problem da odmah riješim. Druga stvar je raspodjela sredstava za znanstvene časopise. Doista Nastavno vijeće za znanost nema ingerenciju raspodjele tih sredstava. Kao da ja sad ovdje budem ogorčen i ljut što vi niste reagirali na raspodjelu financijskih sredstava na mom fakultetu. Zašto? Pa zato što to nije u vašoj ingerenciji. Prema tome, ja ne mogu bit zbog toga ni razočaran, ni tužan, ni ogorčen, ni u tom smislu. Mislim samo da pojasnim. Što se tiče raspodjele sredstava za znanost koje smo mi na Nacionalnom vijeću donijeli jest u skladu sa europskim standardima. Čak smo malo i odstupili od toga, da budemo ti dakle tzv. koeficijenti jer ERANET, tzv. dakle Europski istraživački prostor je jedno ipak drugo područje koje je znatno financijski jače nego naše pa smo vodili računa o specifičnostima naših znanosti kao što je humanističko kao što je društveno. Mi smo područnom Vijeću za društveno-humanističke znanosti, dakle što se tiče Pravilnika zatražili mišljenje kao što tražimo mišljenje od svakog područnog Vijeća da nam oni predlože što bi to bilo da se u pogledu razvoja znanosti poboljša sa njihove strane. Ono što je rekao kolega Radoš potpuno se slažem. Dakle, oni nisu govorili apsolutno ništa. Rekli su da to tako kako je treba i ostati. Ma mi smo uvažili njihovu činjenicu i to je točno da nismo toliko idioti da nećemo, da ćemo zatrti hrvatski jezik. Pa zar stvarno mislite da mi članovi Nacionalnog vijeća ne vodimo računa o takvim stvarima? Ali morate bit prepoznati u svjetskim bazama podataka, ne samo web-ov since nego i web-ov norwich. Ne može se sve uzeti u obzir, nije jednina stvar uzeti samo citiranost web on norwich, apsolutno se slažem sa gospodinom Tuđmanom. Ali specifično su knjige, časopisi na hrvatskom jeziku koje izdaje društveno komunističke znanosti, njima smo priznavali mnogo veće izlaženje knjiga što je po nama znatnije i važnije nego da bude citiran u web-ov norwich ali ga netko mora i prepoznat u svijetu. Mora reći da je kvalitetan i na svjetskoj razini. Kako će ga znat ako nema samo na hrvatskom jeziku. Evo toliko, hvala lijepa.
Hvala lijepa za ovu prigodu. Na vaše izlaganje poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner ima repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Ježek, dvije stvari su me potakle da se javim, jedna je ona što ste vi na početku vašeg izlaganja rekli da ne znate ima li Sabor mogućnosti utjecaja na raspodjelu novca u znanosti. Ja ću vam dati odgovor, ima, itekako ima samo to ne čini jer to se radi kad se donosi državni proračun. Mi ćemo nažalost zbog propusta Vlade jer se to samo tako može nazvati i nemanje nikakve vizije razvoja Hrvatske i hrvatskog gospodarstva dva mjeseca nakon donošenja prethodnog proračuna sad opet raspravljati vjerojatno o rebalansu proračuna i opet nam je sad trenutak da sve ono u što se zaklinjemo ovdje realiziramo, da kažemo je, ako je nama stvarno stalo do razvitka hrvatske znanosti, mi ćemo dati više novca hrvatskoj znanosti, naravno da će za nešto onda biti malo manje novca ali ako je to naša stvarna odluka ne samo ovako deklaratorna i prigodna kad se o nekakvoj točki istog područja raspravlja kao što nažalost jest ovaj, onda nam je to trenutak kad možemo dati više novaca za znanost. To je jedna stvar. Druga stvar, međutim ono što moram reći a što je vezano uz društveno humanističke znanosti. Vi ste dio toga rekli točno, međutim, budimo svjesni činjenice da ako netko radi recimo rad iz komparacije dijalekata na otoku Visu nema šanse da taj rad koji mora biti na hrvatskom jeziku bude objavljen u nekom svjetski vrednovanom časopisu jer naprosto to se ne može napraviti. Prema tome mora se naći načina da se i takvi radovi koji su od važnosti za hrvatsku kulturu i hrvatsko biće isto vrednuju i priznaju a ne da se ignoriraju. Dakle, taj put se svejedno mora naći.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine Ježek, želite repliku? Hvala lijepa. Hoću reći da imate pravo na nju. Poštovani zastupnik Goran Marić replika.
Poštovani profesore kazali ste da u Hrvatskom saboru trebamo raspravljati i o raspodjeli sredstava a ne o nečem drugom. U Hrvatskom saboru trebamo raspravljati o svim problemima koje se tiču visokog obrazovanja i područja znanosti. Trebamo raspravljati o trenutnom stanju ali trebamo raspravljati i o poželjnom stanju. Ali trebamo i upozoriti na nepovoljne pojave i neželjeno stanje. Samo … [[Govornik se ne razumije.]] Pravilnikom o uvjetima za izbor za znastvena zvanja je loš ali već godinu i pol dana je predložen još gori i o njemu se, u izvješću se ništa nego se samo spominje da nije stupio na snagu. Što je problem? Uopće se ne analizira problem visokog obrazovanja i područja znanosti. Doktori struke se izabiru u znanstvena zvanja a znate da se ne smiju izabirati, doktori struke i toga ima u području visokog obrazovanja. Bolonja je znanosti o visokom obrazovanju dugoročnu i nenadoknadivu štetu. Nikada to nisam nigdje ni u jednom dokumentu pročitao a to je nesporno. Imamo 1371 studijski program, nikad nisam pročitao nigdje niti u jednom izvješću kritiku je li to odlično, je li to poželjno ili je to loše? Toga nema nigdje. To je samo konstatacija. Uvodi se proces izjednačavanja visokih škola i sveučilišnih studija, to je društveno pogubno. Kada ćemo jedanput ustati protiv toga, uvodi se proces, to sam neki dan ovdje kazao, uvodi se proces izjednačavanja sveučilišnih studija i visokih škola a tko to se usudi napraviti to može samo onaj tko je prošao proces odvikavanja od razmišljanja. Moramo tomu stati na kraj a tko će ako neće Vijeće za znanost i visoko obrazovanje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Da, replika, poštovani gospodin Damir Ježek.
Ja se potpuno slažem s ovim drugim djelom oko studija i svega ali to je Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje odgovorno, ovo je baš za znanost ali potpuno se slažem oko ovih stručnih i drugih studija koje treba razdvojiti, apsolutno. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom zastupnika u Hrvatskom saboru u trajanju od deset minuta. Na redu je poštovani zastupnik Srećko Gvozden Flego.
Ja sam zapravo razmišljao da li da odustanem od rasprave ili ne jer mi se činilo da je već sve rečeno na odboru ali kolega Ježek mi to nije dopustio. Kolega Ježek je počeo svoje izlaganje sa konstatacijom da je Nacionalno vijeće za znanost 2012.godine radilo na opće zadovoljstvo znanstvenoga puka. Sad ja neću elaborirati šta znači znanstveni puk ali ovo zadovoljstvo me je posebno začudilo. Doživio sam ga kao hrvatski govoreći speen jer je znanstveno vijeće 2012.godine napravio cijeli niz propusta u onome što je činilo i još više propusta u onome što je trebalo činiti a nije činilo. Znanstveno vijeće je strategijsko tijelo Hrvatskoga sabora i znanost i obrazovanje su strategijske djelatnosti u programu i ove Vlade i u koalicijskom sporazumu. Stoga zaslužuje posebnu pozornost svih nas. Meni se čini da Nacionalno vijeće za znanost nije obavilo tu svoju funkciju. Podsjećam vas kolegice i kolege da smo mi u Hrvatskom saboru gotovo oduvijek imali problema i poteškoća sa Nacionalnim vijećem za znanost. Ali smo pokatkad i smogli snage da odbijemo izvještaj i jednom smo zaustavili izbor predsjednika Nacionalnog vijeća za znanost. I jednako tako smo kolega Ježek imali problema sa Nacionalnim vijećem za znanost s izborom članova kojeg ste vi član i dizali smo buku oko toga 2009. godine. Moje nezadovoljstvo sa radom Nacionalnog vijeća se nije smanjilo, dapače. 2012. godine ste činili propuste koji su bili proceduralni, činili ste propuste koji su bili sadržajni ili supstancijalni i činili ste propuste, ja ću dodati treći, to su zapravo dvije ključne argumentativne dimenzije, odluke Ustavnog suda kojim se ukida Pravilnik, ja ću vam dodati i treću, nikada niti jedno tijelo Hrvatskog sabora nije izazvalo toliko nezadovoljstva i toliko protesta, nezadovoljstva i protesta pojedinih sveučilišnih nastavnika, nezadovoljstva i protesta dekana, nezadovoljstva i protesta ujedinjenih dekana na zajedničkim sastancima, rektora, institucija. Kolega Ježek, rektorskog zbora. O tome u izvještaju nema niti riječi. Ustavni sud je donio presudu o Pravilniku temeljem djelatnosti Nacionalnog vijeća za znanost 2012. godine. U izvještaju Nacionalnog vijeća za znanost o tome nema jedne jedine riječi. A zapravo se odnosi na to. Potom sam ja uz izvještaj Nacionalnog vijeća za znanost za 2012. godinu dobio i izvještaj Područnog znanstvenog vijeća za humanističke znanosti. Ti su izvještaji ne samo kontrarni, nego kontradiktorni. O tome nema jedne jedine riječi u izvještaju Nacionalnog vijeća za znanost, a područno vijeće je vaš sastavni dio. Dakle, vi tijelu koje vas je imenovalo ne podnosite izvještaje o realnom stanju stvari. Ja mislim da to nije dobro za vas niti za nas niti za znanstvenu i akademsku zajednicu. Ovo je dulja lista onoga što se meni čini da je trebalo biti učinjeno, a nije učinjeno. Podsjećam vas da Nacionalno vijeće za znanost i Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje imaju svoje zajedničko tijelo koje se zove Financijski odbor. I taj Financijski odbor treba dati mišljenje o raspodjeli odnosa u državnom proračunu za znanost i za visoko obrazovanje. To tijelo nije funkcioniralo. Podsjećam vas da smo u dva navrata, barem ja sam u dva navrata vidio da Hrvatska ima znanstvene savjetnike, odnosno redovite profesore, jedan u 34. godini, drugi u 36. godini, nisam vidio demantije tog slučaja. Nikada niti Nacionalno vijeće za znanost niti zapravo matični odbori područnih vijeća nisu pokrenuli nekakvu reviziju da vidimo tko je to izabran u redovitog profesora sa 34 godine, a nije Nobelovac i međunarodno poznati znanstvenik, a eto izabran je u odgovarajuće zvanje nakon kojega više ne može napredovati. Između ostalog smo hendikepirali čovjeka da više ne može napredovati. Financijsko stanje u znanosti ide prema dolje konstantno od 2009. godine. Nacionalno vijeće za znanost se o tome nije oglasilo, nije kriknulo, nije upozorilo. Poseban vam je u mojim očima crimen, crimen što ste dopustili da znanstveno istraživački projekti sada ulaze, ako se ne varam u 8. godinu, ugovori su potpisani na 3 godine u velikoj većini slučajeva. Mi na početku 3. godine mandata još nismo donijeli niti kriterije za nove znanstveno istraživačke projekte, to smo očekivalo od Nacionalnog vijeća za znanost kao strategijskog tijela. Iako drugi to nisu učinili da pokrenete raspravu. Ni to nije bio slučaj. Dakle, ne znam zapravo što da vam kažem. U osnovi postoji još jedan sistemski i metodski problem. Mi se ne čujemo. Sadašnji predsjednik Sabora je počeo svoj mandat riječima "dajte da se čujemo". Mi se u znanosti ne čujemo. Ja vam sada neću čitati što je sve bilo rečeno na odboru povodom izvještaja Nacionalnog vijeća. Tražili smo da ga nadopunite, nije vam padalo ni na kraj pameti da to učinite dolaskom pred Sabor. Vi ćete bolje znati razloge tome, ali ako se u znanosti, u znanstvenoj djelatnosti, akademskoj djelatnosti ne čujemo, ako ne slijedimo argumente, onda smo pogazili i sve ono što smo govorili o demokraciji i sve ono čime smo htjeli unaprijediti znanost i sve ono zapravo što smo smatrali odgovarajućim vrlinama zapadne civilizacije. I u tom pogledu ja naravno ne mogu prihvatiti vaše izvješće uz još jednu napomenu, pogotovo mi u novim demokracijama stojimo na jednom vrlo ozbiljnom i teškom raskrižju, raskrižju o koncepciji politike. Hoće li politika biti mjesto i prostor dogovaranja ili će biti način prosljeđivanja nečijih zaključaka odnosno transmisija i nasilja? U cijelom nizu svojih djelatnosti postupali ste na ovaj drugi način. I ja smatram da su izvješća mogućnosti i potrebe da iz dosadašnje prakse i njihove kritike izvučemo odgovarajuće pouke. Ukoliko to neće biti slučaj onda je ovo sve skupa uzaludno. Dakle ja ovaj izvještaj prihvatiti ne mogu uz sve ove argumente koje sam iznio uz još jednu možda napomenu, ja nisam siguran da sam upravu. Ja sam siguran da imamo odgovarajuće argumente ali sam voljan poslušati i druge argumente. Ali dajete dođite sa argumentima, dajte da se razgovaramo da bismo se mogli dogovoriti. To je moj apel.
Hvala lijepa, poštovani zastupniče imamo replika. Prva replika potpredsjednika Doma Željka Rainera.
Poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupniče Flego ne mogu se a ne složiti sa većinom onoga što ste rekli jer čini mi se da je to upravo u suglasju sa onim što sam i ja govorio ali i većina ostalih kolega. Potrebno je međutim još jednom naglasiti da se kada govorimo o nacionalnom vijeću radi o strategijskom tijelu Hrvatskog sabora, dakle ovog Doma. A ako samo pogledate, i vraćam se na to jer ne mogu preko toga prijeći, vi ste vrlo gospodski izbjegli to spomenuti ali ja ću to spomenuti ponovo, nevjerojatan odnosa nacionalnog vijeća prema odboru ovoga Sabora za obrazovanje, znanost i kulturu kojem je nacionalno vijeće reagiralo na javnu raspravu o onom sramotnom pravilniku koje kasnije i Ustavni sud ukinuo. Ne mogu preko toga prijeći zato jer način komunikacije, a to je sukladno onome što ste rekli da se ne čujemo. Izgleda da se čujemo, možda čak predobro se u nekim segmentima čujemo ali u krivom smislu, način komunikacije potpuno neprimjeren znanstvenoj zajednici, kvalifikacije i sada ću jasno reći i ako hoćete pa čak ne samo cijelog odbora nego i vas osobno, potpuno neprimjerene u znanstvenoj zajednici ali apsolutno neprimjerene isto tako komunikaciji jednog dijela ovog Sabora sa nadležnim odborom. To je nešto preko čega se isto tako ne može i ne smije prijeći radi digniteta svih nas ovdje koji ovdje sijedimo. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika, poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Flego, iznijeli ste svoj stav i kazali ste da niste sigurni jeste li u pravu, ali da imate prilično čvrste argumente. Za sve što ste iznijeli argumenti su potpuno prihvatljivi, možda nisam ni ja u pravu što govorim ali pažljivo sam slušao i ono što nedostaje doista nedostaje uopće razgovara. Radi se o zatvorenom sustavu koji ne čuje i ne vidi ništa. Kada je riječ o Pravilniku o izboru u znanstvena zvanja kazali ste da nije ni riječi o tome i to sam i ja kazao ipak je jedna rečenica napisana, da nije ni stupio na snagu i da izražavaju žaljenje što nije stupio na snagu. Vjerojatno zbog toga što je cijeli znanstveni puk odobrio takav pravilnik. Pa mislim da puk odražava mnoštvo, a u znanosti se ne može nikako raditi o mnoštvu. Kad je Pravilnik o izboru u zvanja spomenuli ste i da mladi kada je izabran sa 30 godina u profesora gdje će više napredovati. To je slično kao kada netko postane 28, 30 godina generalni direktor, što će sa 50, 60 raditi. ali sve se pretvorili u pisanje i objavljivanje članaka. Zato recimo kirurzi koji svaki dan rade ne mogu napredovati nikako, operiraju i ne izlaze iz operacijske sale i onda ih se podcjenjuje čak i zbog toga. Ali ono gdje je zakazalo Vijeće za znanost kod ne samo izbora i Pravilnika o izboru u znanstvena zvanja nego izbora i dekana. Izravno sada ministar određuje u imenovanje dekana visokih škola, što je nedopustivo. Uvijek su nastavnici birali dekana. Ali ima jedna još druga praksa na koju se zatvara oči, da se sada i na sveučilištima više skoro nastavnici ne biraju sada, sve više studenata bira dekane i na sveučilištima. Čak je bila ideja da se i rektora Sveučilišta u Zagrebu također bira sa glasovima studenata. Srećom da je to ….
Hvala lijepa zastupniče. Nastavljamo sa raspravom, pojedinačnom raspravom poštovanog zastupnik Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Ja bih počeo od one konstatacije kolege Flega koji je rekao da je Nacionalno vijeće za znanost strateško tijelo Hrvatskog sabora i da bi trebalo početi sa realnim opisom stanja. Prema tome mi smo u ovom izvješću trebali imati prvo taj okvir znači što je sa strategijom razvoja znanosti. Ta strategija razvoja znanosti nažalost ne ovisi samo o nacionalnom vijeću jel ona mora biti dio Strategije razvoja Hrvatske, Strategije gospodarskog razvoja i ostalih strategija da bi se mogla prepoznati uloga znanosti. S druge pak strane iz toga bi se onda trebao izvesti taj model financiranja i podaci o financiranju znanosti. Danas smo ovdje čuli da Hrvatska jedno tri puta manje ulaže u znanost nego razvijene zemlje, međutim po drugim podacima recimo ona uvodno su na Finsku ili na neke druge zemlje ulaže čini se 5 do 7 puta manje u znanost. S druge pak strane, taj model financiranja je takav kod nas da ulaganja iz gospodarstva u znanost su minimalna. Što se pak tiče strateških procjena, bilo bi normalno onda predložiti i od ovoga vijeća kako taj omjer dovesti u sklad jer u većini ovih razvijenih zemalja to je barem 50-50, 50% iz gospodarstva iz ovog. Međutim, ukupni taj mehanizam kriterij vrednovanja znanosti ne stimuliraju da se ide u razvojna i primijenjena istraživanja nego se samo stimulira i vrednuje prvenstveno ono što se zovu fundamentalna istraživanja i na taj način opet imamo jedan paradoks da kao manje razvijena zemlja financiramo i dajemo znanstveni doprinos razvijenim zemljama. Prema tome, sam način već vrednovanja, drugi pristup vrednovanju promijenio bi te odnose i stimulirao da i gospodarstvo participira u financiranju znanosti. Kad se pak govori o vrednovanju znanosti i znanstvene produkcije, tu smo opet u jednoj, to radimo iz jedne perspektive koja gleda još uvijek sve fakultete, sveučilišta, znanstvene institucije u okviru javnog sektora i to je točno da je većina toga u javnom sektoru, međutim cijeli taj sustav se polako urušava upravo zato što imamo sve veći broj privatnih fakulteta koji se uopće, a imat ćemo i sveučilišta koja se neće ili neće morati ponašati po tim kriterijima. Danas imate ZŠEM, Zagrebačku školu ekonomije i menadžmenta koja ima jedinu licencu i jedna je od najboljih ekonomskih škola u Europi. Počet će proizvoditi doktore zato što ima takve ugovore, imat će te licence, morat će se priznavat i živo im se fućka za ovaj sustav vrednovanja, s pravom mislim, nije izbjegavanje. Prema tome, s druge pak strane da se vratim i na ono što je kolega Ježek rekao da i društvene humanističke znanosti moraju biti prepoznate u svijetu. To je opet jedan model preko ovih baza podataka, bez obzira sad kako se zvalo. Dajte mi kažite koji Amerikanci za svoj izbor u znanja ili Englezi gledaju dal su citirani u …. Imaju drugi kriterij, barem ona ili dio onoga što ja znam, a to je ako nekoga biraju u znanstveno zvanje formiraju jedan odbor ili povjerenstvo, od članova koji nisu samo sa tog sveučilišta i gledaju što su ti ljudi napisali i dal to vrijedi. Prema tome, nema razloga da mi isto taj kriterij ne koristimo. Ja sam 3-4 mandata sjedio u matičnoj komisiji tamo i te komisije se mogu naprosto ukinuti jer možete kompjuterski te zbrajati A1, A2 radove, a svaki, neću sad reći jednu ružnu riječ pa ću reći svaki prosječni čovjek koji je uporan i dosljedan može za godinu dana objavit nekoliko znanstvenih radova, otići na te međunarodne skupove. Prema tome, svake 4 ili 5 godine može biti izabran u više zvanje. S druge pak strane, ono što bih ja rekao što je crimen i ovog znanstvenog vijeća da upotrijebimo terminologiju i ove politike jeste to što je pristalo da se ne produže ugovori ili da se ne nađe mjesto gdje će zaposliti 2,5 do 2600 znanstvenih novaka. Ja sam to postavio kao zastupničko pitanje Vladi, odgovor je znači došao preko ministarstva i ovoga. Da politika zapošljavanja 2600 financiranja znanstvenih novaka, znači tih koji završavaju sa doktoratom, da to uništava ili urušava financijski sustav Republike Hrvatske. Pa to stvarno čovjek mora biti izvan pameti da tako nešto uopće potpiše. Drugim riječima, 2500 doktora mi ili bacamo na cestu ili šaljemo u inozemstvo i njima zabadava dajemo ljude stručnjake na kojima može se graditi budućnost znanosti i znanstvene djelatnosti, odnosno gospodarstva. Prema tome, to je nešto što naprosto nije dopustivo. Mi čak nemamo, a mislim da bi ovo Nacionalno vijeće trebalo imati metodologiju izračunavanja koliki je to gubitak za Hrvatsku kad vam netko koga školujete do doktorata i onda ga šaljete, da kažem poklanjate drugima da radi za druge bez učinka, odnosno bez da ga koristimo u Hrvatskoj za razvoj znanstvene djelatnosti i uopće dobrobiti Hrvatske. Još možda jednu stvar, da ovdje iskoristim, bilo je dosta ovdje riječi o odnosu politike i znanosti. Mislim da se to dosta pojednostavilo, odnosno znanstvenika i političara jer po mom mišljenju to je pitanje odgovornosti. Ako ste znanstvenik imate odgovornost za ono što radite. Ako uzmemo ovu metaforu da li trebamo proizvoditi atomsku bombu ili ne trebamo, to nije pitanje znanosti odnosno znanja da se to radi nego da li je to svrhovito, opravdano ili će biti pitanje u većoj ili manjoj mjeri proizvoditi genetski modificiranu hranu ili ne. Prema tome, taj odnos je malo drukčiji, to je pitanje odgovornosti. Jasna stvar sa time da ti znanstveni kriteriji se ne urušavaju i ne podilaze. Prema tome, u tom smislu ovo kao strateško tijelo Sabora za vođenje znanstvene politike ima tu odgovornost bez obzira što je znanstveno, što bi po svom habitusu trebali biti znanstvenici. Oni imaju odgovornost i kritizirati i službenu politiku i neslužbenu politiku, odnosno davati svoje prijedloge za razvoj znanstvene djelatnosti, a u kojoj mjeri će to biti odlučeno to će ovisiti o okolnosti. Prema tome i da se vratim još i na ovu jednu tezu o Znanstvenim centrima izvrsnosti. Mi naprosto tih niti imamo kriterija, niti imamo vizije, niti znamo da imamo ne znam koliko milijuna eura ili nečega ne bi znali kome to dati jer naprosto ne znamo po kojim kriterijima i u koje svrhe će, što bi bio osnovna zadaća tih Centara izvrsnosti. Nije više, nitko ne može razvijati sva znanstvena područja, sve znanstvene discipline. Najljepše je raditi, izabrati svoju temu pa tome se posvetiti cijeli život. Ali kad govorim o znanstvenoj politici onda se trebaju odrediti prioriteti, a iz ovoga Izvješća mi ne znamo koji su prioriteti znanstvenog razvoja Hrvatske.
Hvala lijepa. Imamo replike. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Tuđman. Evo postavili ste nekoliko problema. Jedan od njih je i tri puta manje financiranje Hrvatske države u znanost, a ono što je možda po meni najveći problem jest taj da naši gotovi doktoranti odlaze u inozemstvo jer na žalost u njih se ne ulaže. Međutim, postoji još jedan problem koji možda ovaj čas se ne veže za ovu točku dnevnog reda, odnosno za Nacionalno vijeće ali mislim da bi se čak i mogao. Radi se o studentima, odnosno radi se o mladim ljudima koji su svoje fakultete ovdje ću sad govoriti o umjetničkima završavali, dakle izvan Hrvatske. Pa ja ću navesti i to u zemljama mi smo sada članica EU, ali kad su studirali tada nismo bili roditelji su dizali kredite, oni su studirali na konzervatorijima, visokim glazbenim školama. Sad su se vratili u Hrvatsku ne želeći ostati izvan Hrvatske, želeći se ovdje zaposliti. Međutim, Agencija za znanost i njezin Ured zadužen za nostrifikaciju diploma koji bi trebao odgovoriti u roku od 60 dana već godinu dana ne odgovara. Ti mladi ljudi iako imaju mogućnost zapošljavanja ne mogu se zaposliti za stalno jer jednostavno nemaju diplomu koja se traži. I onda rade na ugovor i jednako tako kao i ovi doktoranti koje ste vi spominjali naravno razmišljaju o odlasku izvan Hrvatske jer sami su si plaćali studij, roditelji su plaćali, žele ovdje raditi, a indolencija je nezapamćena evo naprosto u tom Uredu za nostrifikaciju diploma.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miroslav Tuđman.
Ne znam detalje oko tih nostrifikacija, ali čisto načelno pogotovo sada kad je Hrvatska članica EU ta nostrifikacija bi trebala biti institucionalna. Naime, da se priznaje automatski određeni fakulteti, određeni studiji, a ne pojedinačno. Prema tome, taj dio ne vidim razloga zašto mora biti toliki zastoj kod tih nostrifikacija. Možda kad bi bio prvi slučaj za neki fakultet dok se to ne riješi onda bi imalo opravdanje, ali u pravilu nema. S druge pak strane imamo i jednu drugu, jednu mogućnost kod vrednovanja sad da ne kažem diploma, nego znanstvenog statusa. Uzmite na primjer u Velikoj Britaniji ako sam ja redovni profesor na jednom fakultetu ne znači ako prijeđem na drugi fakultet da ću imati isto status redovnog profesora, nego će oni odrediti po njihovom kriteriju koliki je taj status. Tako da to može varirati, ali to se ne kosi sa ovim što ste vi rekli da ta elementarna razina, znači a danas je fakultetska sprema elementarna razina ona mora biti nostrificirana pogotovo ako držimo do sebe ili u najmanju ruku bi Hrvatska morala reći koja sveučilišta ili fakultete neće priznati tako da ljudi unaprijed to znaju.
Poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner, replika.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi zastupniče Tuđman. Vi ste vrlo dobro zapravo spomenuli jedan od ključnih problema ja bih rekao u ovom času hrvatske znanosti, a taj je činjenicu da imamo dvije i pol tisuće mladih znanstvenika u koje je hrvatsko društvo uložilo ogromna sredstva očito sa idejom da budu budućnost naše znanosti koji su izabrani po strogim kriterijima, sa kojima se ne zna što pod navodnicima učiniti, za koje ste vi dobili upravo sramotni odgovor da bi njihovo zapošljavanje urušilo financijski sustav Republike Hrvatske. I to je ono o čemu smo izravno ili neizravno više nas ovdje govorili, a to je da takvim postupcima će naša znanost izgubiti i onaj status koji sada ima. Jer ti mladi ljudi su trebali biti naša zajednička budućnost. Ako ih otjeramo van, a tjeramo ih, izravno ih tjeramo, ne neizravno. Izravno ih tjeramo da odu van ostat će za 10 godina, za 15 godina ostatci ostataka naše znanosti i onda ćemo se svi čuditi ili neki drugi koji će ovdje sjediti silno čuditi kako je do toga došlo. Tako, našim odlukama danas vezanim uz financiranje znanosti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Reiner, nećemo za desetak godina to osjetiti nego to osjećamo, posljedice osjećamo već danas. S jedne strane ti znanstveni novaci najvećim dijelom su bili na fakultetima, na sveučilištu i djelom svog angažmana su bili angažirani, djelom svoji kapaciteta su bili angažirani i u nastavi. S obzirom da oni sada odlaze, da nestaju s obzirom da nema povećani broj nastavnika povećavaju se obveze nastavnika i samim time se utječe na kvalitetu nastave odnosno na pripremu izvođenja nastave. To je jedna stvar. S druge pak strane, ono što je već bilo rečeno, financiranja znanstvenih projekata su na izdisaju, novih projekata nema, solumucko rješenje pa orijentirajte se sad na EU fondove što načelno dobro zvuči ali nije dostatno tako da se danas iz dana u dan ugrožava se ne samo s obzirom ta budućnost tih mladih doktora, mladih znanstvenika, urušava se obrazovni sustav, na sveučilištu i znanstvena produkcija naprosto odumire, nje je sve manje, tako da su posljedice po znanstvenu djelatnost zapravo katastrofalne a jedini izlaz koji Hrvatska ima i to će svi ovi spominjati u svojim izvještajima je konkurentnost a konkurentnost bez inovacija, bez znanosti naprosto nema. Drugim riječima, mi sami sebi režemo granu na kojoj sjedimo odnosno na kojoj bi mogli graditi budućnosti.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Goran Marić replika.
Hvala lijepa. Kolega Tuđman, dvojio sam replicirat vam ili ne ali s obzirom da ste dotakli baš moje područje a izdvojili jednu visoku školu kao jednu od najkvalitetnijih studija ekonomije. Uz sve poteškoće koje imaju ekonomski fakulteti u Hrvatskoj pa i onaj u Zagrebu mislim da niti jedna visoka škola se ne može uspoređivati sa kvalitetom sveučilišnog studija posebice Ekonomskog fakulteta u Zagrebu jer sveučilišni studij ili visoku školu čine četiri najvažnija čimbenika, to su programi, nastavnici, studenti i institucionalni uvjeti. Analizirajući programe, nastavnike i studente i uvjete sa ekonomskim fakultetom u Zagrebu se ne može doista usporediti niti jedna visoka škola jer Ljubo Jurčić, profesora Lovrinovića, profesora Jakovčevića, profesora Medića i niz drugih ne možemo naći ni sličan kvalitetu na visokim školama. Više je jedna katedra na ekonomskom fakultetu sveučilišta u Zagrebu ima kvalitetnijih profesora nego cijela visoka škola bilo koja u RH. A o studentima i o kvaliteti studenata da ne govorimo. Statistika pokazuje da većina onih koji ne mogu se upisati na ekonomske fakultete upisuju se na visoke škole smjera ekonomskih ili menadžmenta, neke raznih. Da većina upisanih znatno prije i u većem postotku završi na visokoj školi nego na ekonomskom fakultetu. Znači radi se o ekonomskom fakultetu o boljim, kvalitetnijim, dokazanim boljim učenicima a imaju manju prolaznost nego na visokim školama. Poznajući pojedinačno svakog od nastavnika na visokoj školi studija bilo koje visoke škole studija ekonomije i pojedinačno profesora na Ekonomskom fakultetu u Zagrebu, nikada ne bi dopustio da mi dijete upiše visoku školu a ne ekonomski fakultet. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala. Kolega Marić, ja sam ovo naveo, zagrebačku školu ekonomije i menadžmenta naveo kao primjer da je dobila tu licencu odnosno to priznanje. Prema tome ne vidim razloga da i Ekonomski fakultet ne ide tim putem jer samim time bi Hrvatska imala daleko veći broj priznatih škola. S druge pak strane koliko ja znam statistike za ZŠM oni nemaju praktički nezaposlenih i dapače njihovi ljudi, studenti se primaju i na doktorske studije vani bez vrlo uspješno i osim toga oni za razliku od drugih fakulteta uključujući i moj imaju studente potpisane ugovore sa 40-tak fakulteta u svijetu gdje njihovi studenti rade po osnovi razmjene. S druge pak strane postoji ovaj jedan dio koji ste rekli, mi svugdje, vjerujem na svakom fakultetu odnosno na svim sveučilištima imamo izvrsne pojedince i tu vjerojatno svugdje bi mogli naći jedan broj ljudi koji se mogu mjeriti sa svjetskim stručnjacima i relacijama i to je zapravo ono na čemu taj pogon još uvijek funkcionira a ne zbog sustava kakav je, koji je naprosto, koji atrofira iz mjeseca u mjesec, odnosno iz godine u godinu. I s te strane mislim da je upravo šteta što sami ne treba previše da kažem tako pameti da bi sve bilo bolje i zbog toga, i zbog toga idemo sa ovim primjedbama i kritikama kako bi taj sustav počeo funkcionirati na način kako da svi budemo zadovoljni.
Hvala lijepa. Sljedeći je poštovani zastupnik Ivan Šimunović.
Nezahvalno da mi koji nismo znanstvenici procjenjujemo rad Nacionalnog vijeća za znanost. Teško da se na temelju 70-tak stranica izvještaja može steći potpuna slika o radu i problemima s kojima se susreću hrvatski znanstvenici. Zbog toga ću samo istaknuti nekoliko sitnica koje su mi evo upale u oko. Čitajući ovo izvješće ne mogu se ne složiti sa prijedlogom za povećanje proračunskih sredstava za znanost istraživanja. Potpuno sam svjestan teške gospodarske situacije u kojoj se RH nalazi i potreba za štednjom novca poreznih obveznika. Znanost i istraživanje je vrlo važan segment pokretanja gospodarstva stoga ga treba poticati i izdašno financirati kako bi država napredovala, ne samo u znanstvenom nego u ekonomskom smislu. Obrazovanje i znanost u Hrvatskoj treba biti temelj stvaranja bolje budućnosti ove države. Na budućnosti ne bismo trebali štediti. Ono s čime se nikako ne mogu složiti je prijedlog vijeća da se za znanstvenike iznad 65 godina starosti uvede određeni broj radnih mjesta financiranih iz državnog proračuna. Smatram to nedopustivim teretom za proračun. Za znanstvenike starije od 65 godina koji se pokažu i dokažu kao vrijedan dodatak znanstvenim i obrazovnim ustanovama trebamo pronaći drugačije rješenje. Stvaranje novih radnih mjesta na teret proračuna, koji je i ovako pretjeran, ne smije doći u obzir. Podržavam prijedlog da se omogući izravni izbor u viša zvanja i ostalim znanstvenicima koji nisu bili zaposleni u sustav znanosti RH. Također nužno je omogućiti brže napredovanje izvrsnih znanstvenika koje predlaže vijeće. Od iznimne je važnosti i sačinjeni projekt povratka hrvatskih znanstvenika u RH. Dobri i kvalitetni znanstvenici obično kroz neko vrijeme znače još kvalitetnih znanstvenika. Time ne apliciram kako znanstvenici koji djeluju u Hrvatskoj nisu dobri, no više glava je uvijek pametnije. Znanstvenici koji su proveli dio radnog vijeka van domovine, stekli su iskustva i znanja te usvojili metode kao i oni koji rade u firmama hrvatske … možda nemaju. Primjenom njihovih iskustava možemo puno dobiti. Mnogi od njih imaju sjajne karijere. Njihovim povratkom u domovinu dobili smo iznimno vrijedan dodatak našoj znanstvenoj zajednici. Povratak istaknutih hrvatskih znanstvenika iz inozemstva kao i eventualni dolazak inozemnih znanstvenika treba poticati dodatnim ulaganjem u znanost kako bi rad u Hrvatskoj učinili što primamljivijim i plodonosnijim. Znanost ne čine samo pametne glave nego i moderna infrastruktura zbog toga je za povratak znanstvenika u domovinu nužno dodatno ulaganje u infrastrukturu i moderne tehnologije. Bez toga će projekt "Povratak hrvatskih znanstvenika" ostati samo mrtvo slovo na papiru. Hvala.
Replika, Željko Reiner, potpredsjednik.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi zastupniče, potaklo me na javljanje za riječ zapravo jedna vaša riječ, odnosno rečenica koju mislim da trebamo svi vrlo jasno zastupati, a to je da kvalitetni znanstvenici nisu i ne mogu nikad biti teret za proračun i nažalost ono što se nerijetko provlači kroz vaš javni život općenito i pokušava nametnuti, nažalost sa priličnim uspjehom nerijetko, je to da je znanost, obrazovanje, kultura nešto što troši novce, zdravstvo, nešto što troši novce, nešto što je teret za proračun i razni drugi izrazi koji se rabe. Mislim da svi zajedno moramo vrlo unisono reći ne takvom pristupu jer sasvim izvjesno kvalitetna znanost, kvalitetno zdravstvo, kvalitetno obrazovanje, ne da nije teret za proračun nego je nešto u što proračun itekako smisleno, potrebno i opravdano treba ulagati. Hvala lijepo.
Završna riječ predlagatelja doktora Damira Ježeka. Izvolite.
Evo, samo za kraj da još jedanput konstatiram da na ovim konstruktivnim, dakle kritikama, prijedlozima, na … vijeću za znanost je upravo u ovom kontekstu koji ste vi danas raspravili isto raspravljali na tom Nacionalnom vijeću za znanost. Žao mi je što sam, eto nehotično isprovocirao kolegu Flegu da i sa svojim izričajem, možda sam krivo se izrazio, dakle mi smo htjeli raditi na zadovoljstvo, možda sam tako trebao reći, ali očito da nismo, ali mi je drago da sam ga opet isprovocirao da čujem njegovu konstruktivnu kritiku koju kao i njega osobno baš i cijenim kao znanstvenika i kolegu. Ja samo apeliram na ono što sam rekao na početku da svakako vi u Hrvatskom saboru povedete računa oko raspodjele sredstava za znanost za možda povećanu izdvojenost, koja znam da u teškoj je situaciji, a pogotovo što ste do sada rekli za mlade ljude da stvarno, dajte ljudi da probamo te ljude zadržati jer ironično je da ja dobijem razglednicu od kolege iz Berlina na kojoj mi se zahvaljuje što smo krasno odškolovali jednoga kolegu i doktora znanosti, da sad radi kod njega, da je prezadovoljan s njim. Evo, hvala vam lijepo još jedan put na saslušanju. Ja vjerujem da će novo Nacionalno vijeće za znanost i visoko obrazovni tehnologijski razvitak bolje, kvalitetnije raditi, da će biti komunikacije koju ja isto apsolutno zastupam, da smo oko toga Pravilnika dvojili mnogi od nas i da smo mnogi od nas i tražili da se on ne stavlja u ovakvu proceduru u koju je išao i da je bilo krivih poteza, ali nažalost eto nije jedan član Nacionalnog vijeća, ima nas više, trudili smo se da zadovoljimo potrebe znanosti. Očito da uvjeti u kojima smo radili nisu možda bili najadekvatniji, ali to nas ne opravdava i potpuno preuzimam odgovornost za ono što nisam uspio kao pojedinac u tom Nacionalnom vijeću se izboriti za mnoge vaše prijedloge koje sam danas čuo, a vjerujte mi, stojim iza njih. Evo, hvala vam lijepo još jedan put.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati kasnije. A sad kolegice i kolege pozivam vas da pozdravimo članova Odbora za gospodarstvo državnog zbora Republike Slovenije koji borave u radnom posjetu Hrvatskom saboru. Želim im uspješan boravak u Hrvatskom saboru.
Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost RH za 2012.godinu. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu dajem na glasanje sljedeći zaključak. Prihvaća se izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost RH za 2012.godinu. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak usvojen sa 80 glasova za, 28 protiv i 1 suzdržanim glasom.
Sada ćemo raspraviti - Godišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2012. godinu Materijal ste primili. Vlada RH dostavila je mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Njegovo ste izvješće primili na sjednici. U ime predlagatelja predsjednik Upravnog odbora akademik Dario Vretenar. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvaženi članovi Hrvatskog sabora, dame i gospodo. Hrvatsku zakladu za znanost osnovao je Hrvatski sabor posebnim zakonom 2001.godine. zaklada je osnovana s temeljenom svrhom razvoja i promicanja znanosti, tehnologijskog razvoja u RH, te s krajnjim ciljem osiguravanja održivog društvenog i gospodarskog razvoja. Kako bi ostvarila svoju svrhu zaklada osigurava potporu znanstvenih programa i projekata, a potpora se osigurava kroz natječaje za fokusirane programe. Kako bi se osigurao probir i financiranje najboljih projekata, zaklada je razvila stručan postupak kompititvnog vrednovanja projektnih prijedloga. Postupak vrednovanja temelji se na prepoznatoj praksi istorazinskog vrednovanja u kojoj sudjeluju međunarodni stručnjaci i panel vrednovanja u koji su uključeni hrvatski stručnjaci. Po navedenome zaklada je u potpunosti usporediva s ostalim europskim državnim zakladama. U veljači 2012.godine zaklada je obilježila i 10 godina svog osnutka gdje se prigodnim govorima okupljenim gostima između ostalog obratio i predsjednik Hrvatskog sabora. Privih 10 godina postojanja zaklade obilježeno je i prikazom doprinosa zaklada sustavu visokog obrazovanja i znanosti u posljednjih 10 godina o čemu najbolje govori podatak o 400 projekata u vrijednosti od 65 milijuna kuna koje je upravni odbor odobrio za financiranje. U 2012.godini započeta je preobrazba Hrvatske zaklade za znanost u središnju ustanovu za projektno financiranje znanstvenih istraživanja u RH. Naime, do 2013.godine znanstvene projekte financiralo je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta, a nadalje će to provoditi zaklada. Radi se za države EU o uobičajenom prelasku s državnog upravljanja na državno nadgledanje sustavom financiranja znanosti. Preduvjet za tu preobrazbu bilo je donošenje izmjena i dopuna Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost koji su stupili na snagu u srpnju 2012. Da bi se krenulo s ispunjenjem ove zadaće i pripremom novog ciklusa natječaja zakon je predvidio raspisivanje javnog natječaja za imenovanje članova upravnog odbora zaklade što je i ostvareno sredinom 2013.godine. U 2011.i 2012.godini upravni odbor zaklade pokrenuo je dva nova programa, Istraživački projekti i Suradni istraživački programi. Temeljni cilj ovih programa bio je potaknuti kritičnu masu istraživačkih skupina u RH koje će biti konkurentne na međunarodnoj razini s tom razlikom da su istraživački projekti namijenjeni voditelju jedne istraživačke grupe, a suradni istraživački programi grupi od najmanje tri istraživačke grupe koje suradno rade najčešće na interdisciplinarnoj istraživačkoj temi. Novi natječaj u 2012.nisu se otvarali zbog zakonom određenog završetka mandata znanstvenih odbora zaklade na kojima je počivao postupak vrednovanja projektnih prijedloga zbog čega nije bilo moguće organizirati vrednovanje za nove natječaje te drugih novina utemeljenih na izmjenama i dopunama Zakona o zakladi ali očekivane promjene članova upravnog odbora. Kroz oba programa izdvojeni su izvrsni znanstveni projekti i programi koji su u iznimno kompetitivnom postupku vrednovanja dobili preporuku za financiranje. Svi projekti koji su međunarodnom vrednovanju ocijenjeni najboljim ocjenama započeli su s financiranjem u 2012.godini. U 2012.godini zaklada je administrativno vodila 155 projekata u ukupnoj vrijednosti od 62 milijuna 429 tisuća kuna. Projekti se provede u okviru Programa istraživačkih projekti, Suradni istraživački programi, Partnerstvo u istraživanjima, Uspostavne potpore, Stipendije za doktorande, Posdoc., Izgradnja hrvatskog strukovnog nazivlja, Gost, Eurocores, Međunarodni suradni skupovi, nacionalni tečajevi i ljetne škole da doktorande, Europsko društveno istraživanje, Povratnik i Programi istraživačkog umrežavanja Europske znanstvene zaklade. Izvješće pruža detaljan uvid u raspodjelu sredstava i broju financiranih projekta po programima kao i potpun popis financiranih projekta njihovih voditelja i iznosa kojim je financiran projekt. Izvješćem su opisani ciljevi natječaja zaklade koji su bili otvoreni u 2012.godini. Kako bi nastavila svoj integraciju u relevantna europska okruženja, te omogućila transfer znanstvenih politika u svoj rad zaklada je aktivno pratila i sudjelovala u članstvu Europske zaklade za znanost, European Science Foundation. Uz navedeno u 2012.godini pokrenute su dvije važne inicijative. Stjecanje priznanja HR … [[Govornik se ne razumije.]] i članstva u Science European. U 2012.godini zaklada je pokrenula interne analize koje su uključivale analizu procedure i dokumenta kao i anketu sa svim voditeljima projekata i evaluatorima s ciljem izrade Akcijskog plana i Strategije razvoja ljudskih resursa. Akcijski plan i strategija su izrađeni do kraja 2012.godine i nalaze se u prilogu u ovom izvješću. Dokumenti su podneseni Europskoj komisiji koja ih je vrednovala i u svibnju 2013.dodijelila zakladi pravo na korištenje loga HR Excellence in Research. Na ovaj način zaklada se pridružila ustanovama koje primjenjuju jednaka prava i obveze za istraživače u cijeloj Europi i to na način da se jasno odrede uloge, odgovornosti, zasluge istraživača s jedne strane i poslodavca te ustanova koje financiraju znanstvena istraživanja s druge strane. Primjena načela povelje i kodeksa jamči povećanje statusa istraživačkih karijera i radnih uvjeta za europske istraživače što čini programe zaklade na koje se mogu zaposliti mladi istraživači privlačenima i stranim znanstvenicima. U izvješću su pobrojane i brojne druge međunarodne aktivnosti zaklade u 2012. Ukupna imovina zaklade na dan 31.prosinca 2012.godine iznosila je 65 milijuna 827 tisuća 709 kuna od kojih se 379 tisuća kuna odnosi na nefinancijsku imovinu zaklade, dakle dugotrajna imovina, a 65 milijuna 448 tisuća kuna na financijsku imovinu zaklade. Zaklada je u 2012.godini primila 1 uplatu iz državnog proračuna u iznosu od 10 milijuna kuna dok su prihodi od kamata na oročene depozite iznosili 3 milijuna378 tisuća kuna. Kao što je prije navedeno, rashodi zaklade u 2012. iznose 17 milijuna 606 tisuća kuna, a čine ih rashodi za radnike u iznosu od milijun 956 tisuća 979 kuna, materijalni rashodi u iznosu od 15 milijuna 449 tisuća kuna, rashodi amortizacije u iznosu od 151 tisuće kuna, financijski rashodi u iznosu od 47 tisuća 454 kune te ostali rashodi i porezna davanja u iznosu od 915 kuna. Uz navedeno, zaklada ima temeljni kapital u iznosu od 10 milijuna kuna kojeg ne smije trošiti kao i prethodno navedene ugovorne obveze. Najveći udio u materijalnim rashodima, a ujedno i najveći trošak poslovanja zaklade predstavlja financiranje znanstvenih projekata i programa što je razumljivo s obzirom da se radi o osnovnoj djelatnosti zaklade. Na kraju ističem preporuku i upravnog odbora u trećem sazivu u kojem je predsjedao akademik Ivica Kostović koji je potpisnik ovog izvješća. Obzirom na interes, potrebe i mogućnosti hrvatskih znanstvenika smatramo da bi postotak prihvaćenosti projektnih prijedloga za sva znanstvena područja u natječajima kojima se po kompetitivnom načelu omoguće značajno financiranje, treba iznositi negdje između 30 i 40%. Jedino povećanim ulaganjem u znanost Hrvatska može zadržati istraživački potencijal, kontinuitet u istraživanjima te osigurati konkurentnost i razvoj znanosti i obrazovanja te gospodarstva i društva u kojem živimo. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a potpredsjednik Doma Željko Reiner. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani akademiče Vretenar, kolegice i kolege. Za razliku od prethodnog izvješća koje naš klub neće podržati, ovo će izvješće podržati. Ovo izvješće je primjer onako kako bi izvješće trebalo izgledati i primjer funkcioniranja jedne institucije kako bi ona trebala funkcionirati. Naime, iako moram reći da mi je i ovom prigodom žao što mi danas u veljači raspravljamo o izvješću za 2012.godinu, što je naravno samo po sebi pomalo deplasirano, ipak razlika između ovih dvaju izvješća, onog prethodnog i ovoga je u istinu bitna. Naime, u toj 2012.godini u kojoj je zaklada proslavila da tako kažemo svoju 10. obljetnicu ona je uspjela završiti prvi ciklus onih da tako kažemo velikih nacionalnih znanstvenih projekata koje je upravni odbor zaklade pokrenuo 2011.godine. Potrebno je naglasiti da je uloga zaklade u tim godinama bila drugačija nego što je ona danas. Tada je vrlo pojednostavljeno za neke od vas koji niste toliko u toj tematici, zaklada imala sredstva koja su bila namijenjena prvenstveno tzv. velikim projektima, infrastrukturnim da tako kažem projektima i za one projekte koji su zahtijevali veće sume novca kako bi se osigurala infrastruktura zajednička za više znanstvenika. Za razliku od toga, njena uloga sada je sasvim drugačija jer je slijedom zakona odluka Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta, došlo do promjene načina financiranja znanosti u Hrvatskoj uopće pa više ministarstvo neće raspisivati natječaje za znanstvene projekte kao što se to to činilo desetljećima, nekoć su to radili USIZ-i pa onda SIZ-ovi pa ministarstvo itd., već će sada to činiti isključivo zaklada. Dakle uloga zaklade je danas drugačija i očito ćemo o tome čuti u izvješću za 2013., a jednog lijepog dana i za 2014. godinu. No vrativši se na ovo izvješće za 2012. godinu potrebno je istaknuti dva čini mi se aspekta koja su vrlo važna, a to je da je pri vrednovanju tih velikih projekata zauzet jasan kriterij da procjena kvalitete mora biti transparentna, kriterij vrednovanja moraju u svakom elementu postupka procjenjivanja biti jasni i to je uistinu i provedeno. Za pohvaliti je da su ti natječaji imali ugrađene mehanizme za poticanje suradnje sa gospodarstvom ili drugim znanstvenim institucijama. Ovo suradnja sa gospodarstvom nažalost nije niti izdaleka se uspjela ostvariti na onoj razini na kojoj bismo mi to htjeli i zapravo na svima nama je da se zapitamo zašto je to tako. Da li je jedini odgovor taj što je naše gospodarstvo u katastrofalnom stanju pa zapravo nema sredstava, a nažalost ne prepoznaje nerijetko svoj interes da bi ulagalo u znanost i onda eventualno kasnije ostvarilo neku korist. To su sva pitanja koja naravno zahtijevaju puno detaljnija promišljanja i o kojima sigurno treba puno više razgovarati nego što mi to uistinu i činimo. Činjenica je da su znanstveni odbori zaklade na kojima je počivao sustav kakav je bio 2011. i 2012. godine, sustav vrednovanja, su ukinuti izmjenama zakona i slijedom toga upravni odbor u toj 2012. godini na koju se izvješće odnosi nije mogao raspisivati nove natječaje jer zapravo za pristigle prijave projektnih prijedloga nije bio u mogućnosti organizirat nikakvo vrednovanje. I onda je pokrenuo jedan postupak na temelju rezultata već provedenog vrednovanja projektnih prijedloga koji su ušli u taj završni krug vrednovanja da se izabere nekoliko najkvalitetnijih i da se tim putem nastavi. Posebno bih istaknuo kao jednu od kvaliteta postignuća, dakle Hrvatske zaklade za znanost u 2012. godini, sudjelovanje u međunarodnim tijelima od Europske znanstvene zaklade do Science Europa što je postignuće koje premalo, ja bih rekao prepoznato u našoj javnosti, pa i znanstvenoj javnosti a kamoli široj javnosti jer je to jedno od dosta rijetkih područja gdje smo uspjeli se nametnuti i biti prepoznati od vrhunskih europskih institucija po svojoj kvaliteti. Stjecanje priznanja High exellence in resources kao međunarodno priznate oznake za prepoznatljive i priznate procedure i načela koje provode ustanove koje su dobile pravo korištenja tog logotipa je također nešto što nije dovoljno u javnosti prepoznato, ponavljam niti u znanstvenoj javnosti, a kamoli široj javnosti a sasvim sigurno je za pohvaliti. Ne želeći zapravo dulje govoriti o jednom izvješću koje apsolutno prihvaćamo. Htio bih naglasiti samo dvije još stvari. Jedna je da itekako moramo dobro čuti i imati uho za ono što je i akademik Vretenar izrekao u svojoj završnoj rečenici, a i što je napisano u zadnjoj rečenici ovog Izvješća a to je da treba da skratim stvar naprosto više ulagati u hrvatsku znanost. To je nešto što mi ponavljam već to po ne znam koji puta uvijek govorimo i svi se složimo kad raspravljamo o nekim točkama dnevnog reda koje se tiču znanosti. Ali onda kad nam dođe proračun na raspravu najedanputa zavlada jedna potpuna amnezija i sve to što smo tu lijepo govorili i zalagali se dušom i tijelom za unapređenje znanosti, bolje financiranje znanosti, zaklinjali se u to kao što sam isto više puta rekao da samo znanost nas može izvući iz ovog katastrofalnog gospodarskog i društvenog položaja onda najedanput negdje ishlapi i od toga obično ostane vrlo malo. Treba međutim naglasiti činjenicu da u ovom trenutku, a toga isto je samo bolno svjesna znanstvena zajednica, a na žalost šira zajednica ne. U ovom trenutku stjecajem okolnosti o kojima sam malo prije i govorio nema financiranja znanstvenih projekata i neće ga biti moja procjena barem do sredine ove godine. Uzevši u obzir proceduru koja se mora obaviti to je kolegice i kolege do sada neviđeno u hrvatskoj novijoj povijesti. Od kad ja radim u znanosti, a na žalost je to nešto dulje vremena nikad se nije dogodilo da 9 ili 10 mjeseci nema financiranja znanstvenih projekata. Nikada niti u najtežim vremenima, niti u krizama, niti u ratu se to nije dogodilo a sada se to događa. Mi sad imamo situaciju da je Zaklada raspisala kad je mogla i kad je smjela raspisati natječaj za projekte. Stjecajem okolnosti naravno to traje i evaluacija traje i međunarodne recenzije traju. One su negdje pri kraju koliko ja znam, ali procedura naravno evaluacije je onakva kakva i treba biti. I slijedom toga ponavljam i ponavljat ću ne znam koliko puta po prvi puta ne u ovoj državi nego od kad se ja bavim znanošću imamo razdoblje, veliko razdoblje i kojem znanstveni projekti uopće nisu financirani. Nitko nije postavio javno pitanje odgovornosti za to i kao što ni kod prethodne točke odgovarajuće osobe ovdje ne sjede. Nije akademik Vretenar čovjek koji će na to odgovoriti. Nema ovdje nikoga od onih koji su trebali za to odgovoriti i odgovarati. Nadam se da će jednog dana doći i taj trenutak. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Jozo Radoš.
Gospođo potpredsjednice, gospodine Vretenar, kolegice i kolege. Pa evo nakon 10 godina postojanja ove Zaklade može se reći da ova Zaklada nije ostvarila svoju početnu svrhu, odnosno zamišljenu svrhu, a to je da se izdvajanjima iz državnog proračuna to je bila temeljna zamisao stvori jedna zaliha koja bi omogućavala da Zaklada ima vlastita sredstva iz kojih onda ima godišnje financiranje negdje u iznosu oko 100 milijuna kuna, stabilno financiranje znanstvenih istraživanja u Republici Hrvatskoj. To se nije dogodilo. Zaklada to nema, ostala su početna inicijalna sredstva iz 2002. i 2003. godine koja su apsolutno nedostatna da bi se stvorio takav opseg financiranja znanosti u Republici Hrvatskoj od 100 milijuna kuna godišnje. Ako bi, dakle izvor financiranja bile samo kamate od depozita taj iznos bi trebao biti negdje oko 2 milijarde kuna približno, a sa 57 milijuna kuna prihodi od kamata za ovu godinu su 2012. naime o kojoj govorimo 3 milijuna kuna i apsolutno nedostatni za financiranje znanosti i time naravno i za bitni utjecaj ove Zaklade na znanstveno istraživanje u Republici Hrvatskoj. Postoje naravno različite koncepcije kako se znanost u Republici Hrvatskoj treba financirati. Ova Zaklada je samo jedna od mogućnosti, ali bilo bi dobro da je svaka Vlada i svaka administracija učinila nešto da jedna takva institucija koja je zapravo kada se financijski dovoljno osamostali i osnaži na neki način jamac da će biti nezavisna od političkih procesa, od udara na proračun, od financijske politike ministara i ministarstava a to se nažalost nije dogodilo. U godinama 2006., 2007., 2008., 2011.ova zaklada je od strane Vlade RH, proračuna financirana sa 0 kuna. U godinama 2005., 2009., 2010.financiranje ove zaklade iz sredstava državnog proračuna bilo je 1-2 milijuna kuna i apsolutno nedostatno ne za nekakav stabilan, kontinuirani, znanstveni pogon a pogotovo nedovoljno za akumuliranje sredstava za samo dostatno i samostalno financiranje ove zaklade u perspektivi što je bila ideja kada se zaklada osniva. I ako pogledate financijska izvješća naravno u tim godinama kada je bilo takvo mršavo financiranje nije moglo biti niti znanstvenih projekata. Zaklada koja ne može dugoročno planirati i financirati znanstvene projekte ne može naravno niti kvalitetno raditi. Ona ne može postaviti ni mehanizme koji bi onda bili poduprti i ostvareni preko tih financijskih sredstava budući da se to nije dogodilo pa ja ne znam koja je bila uloga gospodina Reinera u tim godinama što se tiče rada ove zaklade ali ponovit ću dakle u godinama 2006., 2007., 2008. i 11.po 0 kuna iz državnog proračuna samo su potrošena sredstava koja su bila akumulirana iz kamata, iz depozita koji su uplaćeni 2002., 2003.godine a 2005., 2009., 2010.dakle milijun do dva milijuna kuna koliko se može vidjeti s dijagrama apsolutno nedostatno za razvoj ikakovih projekata očito samo održavanje hladnoga pogona zaklade ili eventualno nekakvim vrlo minimalni ograničeni projekti tako ova zaklada uz svu što dobro vođenje u čemu se ja slažem sa kolegom Reinerom dakle i ova zaklada i ovo izvješće i njegov sadržaj dakle i forma i sadržaj čini se da govore da je zaklada u toj 2012.godini dobro vođena i projekti koji su ovdje navedeni su također čini mi se okrenuti prema gospodarstvu, isplativi, dakle financijski isplativi što je naravno važno za ovakve zaklade. Dobro je da postoji mogućnosti slobodnog istraživanja bez povrata novca ali pogotovo oni projekti znanstveni koji se apliciraju i koji mogu potaknuti rast gospodarstva su dobro došli što uostalom stoji i u Zakonu o osnivanju ove zaklade. Dakle, zaklada to ima i kao jedan od svojih ciljeva koji su istaknuti u Zakonu kojim je ova Zaklada osnovana. Činjenica da je u 2011.godini zbog manjka sredstava prihvaćeno manje od 10% projekata a koji su bili kvalitetni pa su ti projekti onda nadomjestili činjenicu da su ukinuta znanstvena vijeća koja više nisu mogli raspisivati projekte govori o tome zapravo kakvo je utjecaj ove zaklade i njene mogućnosti zapravo s obzirom na ta mala financijska sredstva i na promjenjive politike Vlada kada prema toj zakladi zapravo utjecaj njen je minoran. Ako je ona dobro postavljena a čini mi se da je onda je to šteta jer se taj potencijal koji ta zaklada ima zapravo onda ne iskorištava, a naravno najbolje bi bilo rješenje da dođemo do njene financijske samodostatnosti i neovisnosti o bilo kakvoj politici. Naravno pri tome se ne isključuje kontrola rada te zaklade preko nadležnog ministarstva i preko Hrvatskoga sabora. Ovdje je važno za perspektivu onoga što će ta zaklada raditi ali je to i da je ona pristupila europskoj povelji za zapošljavanje i kodeksu zapošljavanja istraživača što će njen rad čini mi se i ovako kvalitetan učiniti još kvalitetnijim i dovesti ga na razinu rada takovih institucija što će naravno omogućiti i našim znanstvenicima da odlaze u europske istraživačke institute i organizacije kao i dolazak potencijalnih drugih stranih istraživača u Hrvatsku, preko ove zaklade i preko modela financiranja i poštivanja ovih povelja i kodeksa koji će se na neki način proširiti u cijelom hrvatskom i istraživačkom i znanstvenom prostoru preko djelovanja ove zaklade. Ali ništa se od toga neće dogoditi ako zaklada bude ovako prepuštena sebi, ako jedne godine ima milijun do dva, jedne godine ima tri milijuna, ako neka administracija i neka Vlada i neki ministar ne uplaćuje ni kunu u proračun te zaklade onda svi ti potencijali koje ta zaklada u sebi nosi će biti neiskorišteni i to će uvijek biti predmet nekih odnosa, nekih politika, nekih viđenja, nekih sukoba, nekih ne znam čega i dakle to neće biti dobro. Stoga naravno s obzirom na ovo što je učinjeno 2012.godine je znatno bolje od onoga što je učinjeno prije, izvješće izgleda vrlo korektno. Temelji zaklade u organizacijskom smislu čini mi se postavljen je vrlo kvalitetno. Klub zastupnika HNS-a će podržati ovo izvješće ali dok se ne stvori jedinstvena politika prema ovoj zakladi a da ne govorim naravno prema puno širem kompleksu znanstvenih istraživanja u RH od ove zaklade pa i od tih znanstvenih istraživanja zapravo neće biti onoliko koristi, dobitaka koliko stalno govorimo da bi RH trebala imati od toga. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Replika, potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi zastupniče Radoš, prvo zanimalo vas je jesam li imao kakve veze sa tom zakladom, nisam, nisam imao apsolutne nikakve niti sa osnivanjem, niti sa radom niti u ovom trenutku imam ikakve veze. To radi vaše obavijesti. No, vi ste naravno iako pohvalivši rad zaklade pokušali zapravo ukazati na to da je kao u početku ona dobivala više sredstava onda kao godinama vjerojatno aludirajući na to godinama u kojima je HDZ vodio Vladu većinom nije dobivala, dobivala je nešto, ali bitno manje, ali onda eto 2012. opet nešto dobili. Međutim, ja razumijem da vi niste toliko u znanstvenoj problematici pa onda ću još jedanput naglasiti ono što sam rekao i u ime kluba, a to je činjenica da je izvorno zaklada bila drugačije zamišljena nego što ona danas radi. Ona je bila zamišljena da ima sredstva isključivo za nekoliko velikih projekata, odnosno infrastrukturu znanstvenu za tih nekoliko projekata, dok su se svi ostali projekti u RH financirali raspisivanjem natječaja od strane Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta i dakle, ministarstvo je financiralo većinu znanstvenih istraživanja. Sada je to promijenjeno, sada će sva istraživanja, svi projekti ići preko zaklade za što je ona dobila naravno više novaca, ali ni iz daleka onoliko koliko je nekoć ministarstvo financiralo znanost, a naravno ovi veliki projekti su sad tek vrlo upitni hoće li imati dovoljno novaca jer je sad ukupna suma novca, kad bi se zbrojilo ono prethodnih godina što je davalo ministarstvo i ono što je imala zaklada u odnosu na sad, danas je sredstava značajno manje. I to je istina, prema tome bez obzira na pitanje tko je bio na vlasti, tko nije bio na vlasti, u ovom času će biti manje financirana znanost nego li što je to bilo prethodnih godina, uključujući i godine kad je vlast predvodio i SDP i godine kad je vlast predvodio HDZ. U ovom času će nažalost za znanost biti puno manje novaca.
Hvala. Hvala lijepo. Odgovor na repliku Jozo Radoš.
Kolega Reiner, nisam ja ni mislio da ste vi imali nekakvih formalnih veza sa zakladom, ali vi ste vrlo ugledni član HDZ-a, HDZ je u to vrijeme bio na vlasti, vi ste bivši ministar, dakle vrlo utjecajan, ja sam samo izrazio nadu da ste se u to vrijeme bez obzira na rezultate koji su vrlo mršavi ovdje, jednako tako gorljivo borili za znanost kao što to činite sada. To sam ja izrazio tu nadu i nadam se da je to afirmativno u pogledu vašega djelovanja. Što se tiče koncepcije rada zaklade, to može biti velikih i malih projekata. Problem je u tome što u tim godinama o kojima govorimo nije bilo ni velikih ni malih. To je problem. Dakle nije problem koncepcija rada, mogli su se financirati i neki manji projekti iz drugih sredstava, ali u tim godinama bar što se tiče izvješća o radu ove zaklade nije bilo ni velikih ni malih projekata.
Domagoj Hajduković, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa kolega Radoš, mislim da ste primjetili upravo jednu bitnu stvar koja je zapravo i suštinska, možda ne u ovoj raspravi, ali kada smo mijenjali Zakon o zakladi … kako je, a to je uloga Zaklade za znanost. Dakle, kao što je i kolega Reiner prije rekao, prije je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta bilo to koje je financiralo znanost, s druge strane imali ste Zakladu za znanost koja je financirala neke projekte, dakle imali ste neke paralelne sustave. Prema onim zakonskim rješenjima koja imamo sada to će raditi zaklada, znači to će biti isključivo njezin posao i sukladno tome dobivat će i više sredstava. Dakle, da li to treba raditi zaklada, ja bih se složio sa vama u onom smislu kada ste govorili o više načina financiranja da bi na kraju ishod trebao biti, da bi zaklada trebala biti samostalnija od politike, odnosno da bi trebalo biti stručno tijelo koje bi sukladno stručnim ocjenama dodjeljivalo javna sredstva za znanstvene projekte. Međutim imate i, da tako kažem, tamnu stranu ovakvog pristupa, a primjer vam je recimo naša Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva koja je umjesto da novac što više plasira u razvoj tog istog civilnog društva, taj novac akumulirala u različitim depozitima, u nekretninama i sl. Pa se onda postavlja pitanje takvom sustavu dokle ta akumulacija sredstava može ići? Dakle, ta zaklada spomenuta sada raspolaže sa više sredstava, ali ona i dalje nastavlja akumulirati umjesto da ih plasira u ono što je bila originalna namjera. Hvala.
Gvozden Flego, replika.
Naravno da je manje važno što je zakladu pokrenuo ministar Hrvoje Kraljević, ja sam nastavio koliko sam mogao, ali je puno važnije da je nažalost zaklada funkcionirala temeljem tih temeljnih zasada, odnosno novaca koje je dobila, a kasnije ostala na suhom. U tom pogledu ona nije mogla ispuniti u potpunosti svoju funkciju, a funkcija je bila, kao što je rekao potpredsjednik Reiner da financira izvanredne, izvrsne, velike projekte od nacionalnog pa i međunarodnog značaja. To nije uspjela obaviti s jedne strane jer nije imala novaca, s druge strane nije uspjela obaviti jer je jednim dijelom politika zaklade bila površna jer umjesto da zaklada financira one projekte koji bi bili izuzetni, zaklada je financirala redovite djelatnosti ministarstva. Pripremu goranskog procesa, seminare za evaluacije i tome slično i tu je također potrošen jedan dio davanja. To više nije slučaj, ja se nadam da to više neće biti slučaj. I ja želim i kolegi Vretenaru i njegovim suradnicama i suradnicima sve najbolje i da što prije imamo novu generaciju projekata. Nadam se da ste definirali kriterije, a kad god mislite da vam saborski odbor u nečemu može pomoći, molim vas da nam se obratite. Jedna od, kolega Radoš, otvorenih stavki koje još koliko je meni poznato nije riješena, može biti dosta bolna. To je odnos između tzv. institucionalne znanstvene istraživačke djelatnosti i pojedinačne. Zaklada bi trebala financirati pojedinačno, nije jasno koji će biti omjer između institucionalne i pojedinačne i nije jasno hoće li ministarstvo dalje, gotovo neposredno upravljati nad institucionalnom znanošću, a zaklada se baviti pojedinačnom ili će i tu postojati nekakva sprega pa plediram na sve vas da i o tome razmišljate i da i u budućoj zakonodavnoj regulativi na neki način nađemo optimalno rješenje. Hvala.
Odgovor na repliku Jozo Radoš.
Kolega Flego, ovo što ste rekli o tome Da zaklada nije bila vođena onako kao što je bilo zamišljeno, govori o tome da se tu onda ništa ne može ni očekivati. Jel ako je zaklada bila zamišljena da vodi izvanredne projekte i da nije izravno vezana uz ovu znanstvenu politiku, a pogotovo nije produžena ruka Ministarstva obrazovanja i znanosti, a to je bila, onda tu ne može biti uspjeha. To je nešto što je potpuno krivo. Naravno o tome vi znate puno više i kolega Reiner znade puno više od mene. Svakako se ta dva segmenta moraju definirati. Ako bi ova zaklada bila financijski nezavisna, naravno na neki način nadzirana ako ne tako izravno od Ministarstva obrazovanja, znanosti onda svakako od Hrvatskog sabora, onda bi ona bila jedno uporište izvrsnosti od koje bi RH imala velike koristi i na međunarodnom planu i u pogledu svoje znanstvene politike razvoja istraživača, a službena politika potpomaganja znanosti bi se mogla razvijati preko programa ministarstva. Ja ne znam što će biti u budućnosti ali svakako rješenje u kojem osnujete nešto sa nekim ciljem, a onda u provedbi u praksi ono radi nešto sasvim drugo, takvo rješenje ne može dati dobre rezultate. Ja se nadam da ćemo na neki način naći takav model kojim ćemo naći dobar, plodonosan odnos između ova dva segmenta istraživanja o kojima ste govorili. Hvala lijepo.
I replika potpredsjednik Milorad Batinić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Radoš, naime jedno pragmatično pitanje ono o čemu se može čuti i u kuloarima i u kontaktu i sa građanima i sa gospodarstvenicima, naime tema znanosti, znanstveni radovi, akademija itd. vezano je pitanje na sve tri točke dnevnog reda koje danas radimo jedna velika nepoznanica vlada u segmentu informiranosti. Pa masu puta i gospodarstvenici i građani pitaju uredu za znanost nitko ne postavlja pitanje i svi su manje-više za to da treba ulagati. Međutim kakva je povratna informacija odnosno fitback? Naime, zašto to govorim? Konkretno jedan kolega je branio doktorsku disertaciju i dio veliki dio njegove disertacije našao je primjenu u praksi, donio je određene uštede. Za razliku od jedne druge disertacije, konkretno "Utjecaj štetnih plinova uz autocestu na rast iglica Alepskog bora", da li one prirašćuju u nekoliko postotaka više ili manje na fotosintezu itd. Mislim da bi se i u ovim znanstvenim krugovima također i u vremenu u kojem živimo trebala, a vidim tu je jedna velika uloga i Zaklade za znanost i svih znanstvenih institucija da pokušaju u kojoj mjeri je to moguće, a da se ne zanemari onaj fundamentalni značaj znanstvenih institucija da izađu na tržište i da se tu stvori određena financijska baza za daljnji razvoj projekta i razvoj znanosti. Jer htjeli ne htjeli priznati to je parcijalno mišljenje velim velikog broja građanstva koja nisu upoznati, dajemo novac, a ne znamo za što. Što nam se kao građanima oni koji pune proračun vraća?
Odgovor na repliku Jozo Radoš.
Kolega Batiniću u jednom dijelu izvješća piše osvrćući se na ukupno financiranje znanosti u RH, dakle ne o radu zaklade piše kako u financiranju znanosti u RH i znanstvenih istraživanja nema jasnih kriterija ni projektnog financiranja. To stoji u ovom izvješću, to se ne odnosi na one projekte koje je financirala zaklada nego generalna ocjena financiranja znanstvenog istraživanja u RH. Ako nema jasnih kriterija onda neće biti ni ovoga o čemu vi govorite. Dakle po mom mišljenju ja se slažem također sa vašim stavom da i znanost u jednom dijelu mora stvarati nove dobiti, ona mora biti u funkciji života u funkciji gospodarstva i u tom dijelu mora izići na tržište. Naravno da kompletna znanost ne može biti u tom smjeru tržišno vrednovana bazična istraživanja, istraživanja u društvenim znanostima, u humanističkim znanostima ne mogu donositi neke neposredne vidljive koristi i financijske dobitke, ali dugoročno bi trebala stvarati temelje i jedna i druga i treća istraživanja te vrste za i materijalni ili ukupni dobitak društva. Neko to također treba vrednovati, naravno kada imate ispravnu politiku onda se i ta istraživanja mogu vrednovati kao jedan dugoročni dobitak društva. Međutim mi smo daleko od toga, mi ove praktične projekte koji bi mogli biti primjenjivi nažalost nismo u stanju na takav način vrednovati kao to što piše ovdje u izvješću zaklade za 2012.godinu. Hvala lijepa.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu kolega Domagoj Hajduković.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine Vretenar, kolegice i kolege. Pa evo i gospodin Vretenar je rekao na samom početku i ja bih to želio iskoristiti sada u raspravi budući da raspravljamo tek sada doduše o izvješću za 2012.godinu i gospodinu Vretenaru i svima korisnicima i zaposlenicima zaklade čestitati ovaj jubilej dakle 10 godina djelovanja zaklade. Dakle osim što je obilježeno 10 godina djelovanja zaklade zaključen je i prvi ciklus velikih nacionalnih znanstvenih projekata koji su pokrenuti tek 2011.godine. dakle tu bih se možda malo nadovezao na kolegu Radoša i postavio pitanje, u čemu je bila poanta i smisao i vizija zaklade odnosno možemo reći da je samo vegetirala na neki način kroz ovo vrijeme ako je trebalo pokretati upravo takve projekte i ako je za to smogla sredstava tek nakon 10 godina postojanja. U 2012.godini promijenili smo i Zakon o zakladi gdje smo uveli neke radikalne promjene evo mogu reći radikalne opet s obzirom na ono što je rekao kolega Reiner, dakle nikad se još nije dešavalo da je znanost u Republici Hrvatskoj, modernoj Republici Hrvatskoj, financirana iz neke druge institucije, a ne iz Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. Međutim, unatoč promjenama, unatoč činjenici da smo dakle 2012. godine ja mislim da je to bilo u proljeće ako se ne varam promijenili taj zakon, drago mi je i ono što moram pohvaliti je svakako da je zaklada pronašla način da premosti ovaj period prilagodbe, odnosno da financiranje znanstvenih projekata nije potpuno obustavljeno. Dakle zbog proceduralnih zakonskih pitanja, odnosno novih zakonskih rješenja. Tako su u prijelaznoj fazi financirani najbolji projekti od onih projekata koji su ušli u završni krug vrednovanja prilikom zadnjeg raspisa natječaja, a koja sredstva nisu dobili zbog nedostataka sredstava, odnosno zato nisu bili financirani. Na taj način osigurao se kontinuitet dakle da su neki projekti bili financirani i da su to bili projekti koji su zasluživali financiranje. Dakle nije se radilo o projektima koji su bili odbačeni, odnosno nisu zadovoljili kriterije natječaja. Posebno bih istaknuo da su financirani projekti prepoznati kao oni sa velikim potencijalom za privlačenje sredstava iz EU fondova. To je isto, ja bih se usudio reći, jedna novina i ono prema čemu će po mom mišljenju naša znanost u jednom dugoročnom periodu morati stremiti, a to je privlačenje sredstava iz drugih kanala financiranja, ne samo onog državnog. Dakle govorim tu prije svega i o privatnom kapitalu, tu se naravno uključuje i tržište, odnosno gospodarstvo koje financira projekte koji su od značaja za samo tržište odnosno za gospodarstvo, o tome je govorio i kolega Batinić, ali također i sredstava Europske unije. Dakle prije svega to su interdisciplinarni projekti, dakle oni koji imaju prednost u financiranju. Interdisciplinarnost je nešto relativno novo prisutno u hrvatskoj znanosti tako da vjerujem da će osnaživanjem sredstava i same zaklade, ali i iz europskih fondova upravo ta interdisciplinarnost polučiti i bolje rezultate. Još samo nekoliko riječi o interdisciplinarnosti. Osim u znanstvenim krugovima ona je relativno nova ili mlada, ja bih se usudio reći i u nastavničkom dijelu visokih učilišta tako da tek od 2005., možda malo ranije, ona počinje zaživljavati u pravom smislu riječi. Ali vidimo kako se razvija samo tržište visokog obrazovanja, da ona postaje sve priznatija i prisutnija. Sve ovo je zapravo u cilju započimanja preobrazbe zaklade, dakle iz jednog paralelnog sustava financiranja znanosti u centralnu financijsku instituciju za hrvatsku znanost, odnosno za hrvatsku znanost koja se financira od javnog novca. Također mi je drago što je i na samom odboru ovo izvješće dobilo konsenzualnu podršku, odnosno svi klubovi koji su raspravljali su je i podržali i da tu nema, vjerujem da nema nekih većih nedoumica. Također mi je drago da su i predstavnici zaklade izrazili razumijevanje za položaj humanističkih znanosti i vjerujem da će se i njihovih razumijevanjem, ali nadam se i osjetljivošću u jednom dugoročnom periodu i položaj humanističkih znanosti poboljšati. Prije svega dozvolite mi da ovu raspravu završim podrškom upravnom odboru u ovim nastojanjima dakle koja nisu mala, dakle to je jedan veliki posao ova transformacija zaklade i da ću sa zanimanjem pratiti ovu transformaciju koja se nadam se da će biti i zbog hrvatske znanosti i zbog vas samih efikasna, brza i da ćemo uskoro imati funkcionalnu zakladu u smislu financiranja znanstvenih projekata. Upravo zbog toga mogu još jedanput izraziti svoju osobnu podršku ovom izvješću i da ću sa zanimanjem pratiti izvješće 2013. godine kada se nadam da ćemo ga ponovo konsenzualno podržati. Hvala lijepo.
Replika, potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi zastupniče Hajduković, slažem se zapravo sa svime što ste rekli, javio sam se samo zbog jedne male ispravke. Ja nisam rekao da je ovo prvi puta da ministarstvo ne financira značajan dio projekata nego nažalost sad se prvi puta dogodilo da u ovom času nitko ne financira projekte jer je došlo do jednog zjapa vremenskoga u kojem naravno raspisani su projekti ali taj proces traje i trajat će još nekoliko mjeseci, a ministarstvo više ne financira one stare projekte. Ono je na razne načine minimalnim uistinu, usuđujem se reći sramotnim sumama kao financiralo još do kraja prošle godine, nakon toga zapravo nema ništa. Ovi projekti naravno stari od zaklade oni su veliki projekti i bilo ih je samo nekoliko, ali oni projekti kakvih je bila velika većina, stotine projekata koji su bili financirani u ovom času nema financiranja uopće. Ono će se uspostaviti naravno kad se počne opet financirati od strane zaklade puno, puno veći broj po novom konceptu, sukladno novom zakonu.
Odgovor na repliku, Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo kolega Reiner na ispravci, zaista nisam vas mislio krivo protumačiti. Ja bih ovo zapravo okarakterizirao kao porođajne muke zaklade, odnosno prelaska na ovaj sistem. I sami ste spomenuli vjerojatno, dakle zbog proceduralnih stvari da će se do kasnog proljeća, odnosno do početka ljeta bi trebalo to sve biti riješeno, sjesti na mjesto i krenuti dalje sa financiranjem. Hvala.
I završna riječ predsjednika Upravnog vijeća akademika Daria Vretenara.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvaženi članovi Hrvatskog sabora. Dozvolite mi da vam zahvalim i da zahvalim Hrvatskom saboru na velikoj podršci koju je pružio zakladi, pogotovo u ovih zadnjih godinu dana koliko traje transformacija. 0Mi smo doista preuzeli iako je ovo izvješće za 2012. to je jedan period koji je već iza nas i mi smo od prošle godine preuzeli vođenje zaklade doista u jednom teškom trenutku kad je zaklada bila bez sredstava i sa nejasnim konceptima. Nastojali smo i zbog toga što je ministarstvo najavilo prestanak financiranja dotadašnjih projekata, tzv. Z projekata nastojali smo premostiti što je moguće prije to razdoblje i započeli smo već prošle jeseni sa novim ciklusom natječaja i mi vjerujemo da će biti, da će novo financiranje od strane Zaklade početi 1. svibnja sa jednim iznosom koji je otprilike trećina onoga što je uobičajeno, što su bila uobičajena sredstva za projekte u Republici Hrvatskoj. Isto tako, velikom podrškom koju smo dobili i ove godine Zaklada je sada u nešto boljem položaju i mislimo da će uz taj prvi ciklus natječaja, da ono što ćemo moći napraviti je raspisati još jedan natječaj, tako da bi do kraja godine možda mogli financirati negdje oko 5 stotina do 6 stotina znanstvenih projekata sa jednim ipak financiranjem koje omogućuje normalan znanstveni rad. Uz to plan je isto tako o kojem ja se nadam da ću iduće godine moći o tome više reći, da ponovo u sustav počnemo primati mlade istraživače i već, mi vjerujemo da ćemo već od 1. lipnja biti u prilici da raspišemo natječaj kojim bi se negdje oko 2 stotine do 2 stotine 50 doktoranata primilo u sustav. Isto tako, naši ciljevi su ne samo da promoviramo i dajemo potporu temeljnim istraživanjima, namjera je isto tako da se pokrene ciklus suradnih projekata sa ciljem jačanja primijenjenih istraživanja jer su oni važni, oni sami po sebi u zemljama kao što je Hrvatska ne dovode direktno do inovacija, ali olakšavaju uvelike tu transformaciju i prihvat novih znanja i transfera tehnologije i zato su ona od velikog značenja. Ona se mogu odvijati samo ako imamo i suradnju sa gospodarstvom. To ćemo isto tako nastojati učiniti sa mladim istraživačima, jer jedan od velikih razloga zašto se javna sredstva troše za istraživanje, znanost je upravo razvoj ljudskih potencijala i to je nešto na čemu će Zaklada raditi. Ja vam se još jednom zahvaljujem na podršci. Nadam se da ćemo iduće godine imati puno bolje vijesti.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O Izvješću ćemo glasati kasnije. A sada kolegice i kolege informacija kako ćemo raditi danas. Sljedeća točka Mreža javnih znanstvenih organizacija u RH ćemo preskočiti ovu točku jer nemamo predlagatelja, a nećemo danas raspravljati niti Zakon o izmjenama Zakona o kazalištima jer je odbor najavljen tek sutra u 13,00 sati. A danas ćemo raditi do 21 sat redoslijedom kakav je u dnevnom redu. Izvolite kolega Reiner.
Ja lijepo molim za objašnjenje. Naime, nije mi jasno zbog čega se zato što nije došao predlagatelj skida ova točka s dnevnog reda, točka koju je matični Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu ovog Sabora predložio da se povuče iz procedure, a sada se niti predlagač ovdje ne pojavi. Ja ne vidim razloga zašto bi ta agonija se trebala nastavljati. Mi smo, dakle Odbor ovoga Sabora je predložio da se zbog propusta, nekvalitete itd. to povuče iz procedure. Sad se niti predlagač ovdje ne pojavi, a mi ćemo sad to nastaviti i onda ne znam kad opet iznenada po mogućnosti negdje u sitne sate raspravljati o nečemu što po treći put naglašavam je Odbor ovog Sabora odbio. Hvala lijepo.
S obzirom da kažete da je takav zaključak Odbora da ovdje nema predlagatelja ostaje u dnevnom redu i očekujemo da će onda postupiti predlagatelj po zaključku Odbora.
Godišnje izvješće zaklade za znanost za 2012. godinu. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se godišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2012. godinu". Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Zaključaj je usvojen sa 107 glasova za i 2 suzdržana.
Sad ćemo raspraviti - Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2012. godinu Podnositelj izvješća je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje temeljem članaka 129. i 139. Zakona o mirovinskom osiguranju. Materijale ste primili poštom. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješće ste primili na sjednici. U ime predlagatelja obrazložit će Izvješće ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje gospodin Srećko Vuković. Izvolite.
Uvažena gospođo potpredsjednice, uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Mirovinsko osiguranje ključni je element socijalne države i sustava socijalne sigurnosti u Republici Hrvatskoj. Broj korisnika usluga Hrvatskog Zavoda za mirovinsko osiguranje od ukupno preko 3 milijuna građana uključujući tu aktivne osiguranike, korisnike mirovina i korisnike doplatka za djecu upućuje na i dalje poseban značaj Zavoda za građane Republike Hrvatske, te je stoga i ovo Izvješće o radu Zavoda uvijek zanimljivo široj javnosti i dragocjeni izvor podataka koji po značaju izlaze i izvan okvira samog mirovinskog sustava. Izvješće sadrži uobičajena poglavlja o stanju sustava mirovinskog osiguranja, međugeneracijske solidarnosti, o ustrojstvu Zavoda, te njegovim ljudskim potencijalima i informacijskoj tehnologiji, o radu Upravnog vijeća, financijskom poslovanju i portfelju Zavoda, te dakako o ostvarivanju prava i radu stručne službe s bogatim tabličnim prilogom. zavod je javna ustanova s javnim ovlastima u rješavanju o pravima i obvezama iz mirovinskog osiguranja osnovana Zakonom o mirovinskom osiguranju kojim je uređeno obvezno mirovinsko osiguranje na temelju generacijske solidarnosti. Ostali dijelovi sustava mirovinskog osiguranja, tzv. drugi i treći stup, dakle obvezno odnosno dobrovoljno mirovinskog osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje uređeni su posebnim zakonima. Par riječi o stanju sustava mirovinskog osiguranja, međugeneracijske solidarnosti na kraju 2012. godine. Obveznim mirovinskim osiguranjem na temelju generacijske solidarnosti, obvezno se osiguravaju prava na starosnu i prijevremenu, starosnu mirovinu, invalidsku mirovinu, obiteljsku, najnižu mirovinu, osnovnu mirovinu, profesionalnu rehabilitaciju, naknadu zbog tjelesnog oštećenja te naknadu putnih troškova u svezi s ostvarivanjem osiguranih prava a što sve skupa čini osnovnu djelatnost core biznis zavoda. Evo kako je u brojkama izgledao sustav mirovinskog osiguranja međugeneracijske solidarnosti 31.12.2012. Tada je bilo evidentirano milijun i 217 tisuća korisnika i milijun i 432 tisuće osiguranika što daje omjer 1:1,18. Podaci govore o nastavku trenda rasta broja korisnika mirovina … [[Govornik se ne razumije.]] na usporenom za 0,37% i padu broja osiguranika za otprilike 2,5%. Od ukupno milijun i 217 tisuća umirovljenika njih 643 tisuće bili su korisnici starosne mirovine, invalidsku mirovinu primali su 322 tisuće korisnika a obiteljsku 252 tisuće korisnika. Korisnika najniže mirovine kojima je mirovina određena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju bilo je 190 tisuća i 902. Od ukupnog broja umirovljenika njih 1,05 milijuna ili 86% ostvarilo je mirovinu prema općim propisima o mirovinskom osiguranju što je povećanje u odnosu na 2011.godinu. istodobno se za 0,5% smanjio broj korisnika koji su mirovinu ostvarili prema povoljnim uvjetima propisanim posebnim zakonima. Nakon ne usklađivanja mirovina tijekom 2010.i 2011.godine u 2012.godini mirovine su se počele opet redovito usklađivati prema kretanju plaća i potrošačkih cijena u omjeru 50:50, ona stara poznata švicarska formula i ukupno su povećane tijekom 2012.godine za 2,06% pa se unatoč usporavanju rasta broja umirovljenika udio mirovinskih izdataka u BDP-u u 2012. blago povećao na 10,82%. U 2012.godini mirovinu je ostvarilo ukupno 47 459 novih umirovljenika i to 30 tisuća 805 starosnih i prijevremenih starosnih, 3616 invalidskih i 13 038 obiteljskih mirovina što je manje za 5,94 dakle gotovo 6% u odnosu na 2011.godinu. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju u prosincu 2012.umanjena za porez i prirez iznosila je 2184 kune a njen udio u prosječnoj neto plaći iznosio je 3908%. Na kraju 2012.bilo je to 39,17%. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju bez mirovina ostvarenom primjenom međunarodnih ugovora za prosinac 2012.iznosila je 2405 ili gotovo 44% prosječne plaće. Kako se u međunarodnim publikacijama kao prosječna mirovina najčešće navodi prosječna starosna mirovina za puni radni vijek radnika i samostalnih profesija. Prema tom kriteriju, starosna mirovina s mirovinskim stažem od 40 godina i više na dan 31. prosinca 2012.iznosila je prosječno 3690 kuna što je gotovo 70% prosječne plaće za prosinac 2012. Drugim riječima da su svi odradili puni staž ili većina mirovina bi nam onda bila po tome negdje oko u prosjeku 70% prosječne plaće međutim samo 12% umirovljenika od onih milijun i 200 o kojima sam govorio je mirovinu ostvarilo sa punim stažom. Statistika pokazuje da su u 2012.korisnici starosne mirovine u prosjeku imali 32 godine mirovinskog staža a da je prosjek mirovinskog staža svih korisnika mirovina iznosio 29 godina i 7 mjeseci i u 15 posljednjih godina povećao se za samo jednu godinu. Prosječan staž onih koji su u 2012.prvi put ostvarili starosnu mirovinu bio je 30 godina i 4 mjeseca a za prijevremenu starosnu 36 godina i 11 mjeseci. Prosječna dob za odlazak u starosnu mirovinu u 2012.bila je 64 godine i 4 mjeseca a za invalidsku 53 godine i 11 mjeseci. Osim mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti zavod provodi postupke ostvarivanja prava na doplatak za djecu. U 2012.doplatak za djecu koristilo je prosječno 216 tisuća i 110 korisnika koji su primali doplatak za prosječno 386 tisuća i 516 djece. Prosječni doplatak za djecu iznosi je 368 kuna po djetetu a za njegovo financiranje u 2012.utrošeno je 1,7 milijardi kuna. Ukupni prihodi i ukupni rashodi zavoda uglavnom su uravnoteženi i iznosili su 35,7 milijardi kuna. Od tih prihoda 35,7 milijardi kuna nažalost samo 54% su prihodi ostvareni od doprinosa za mirovinsko osiguranje. U strukturi rashoda, rashodi za mirovine i mirovinska primanja iznosili su 35, gotovo dvije milijarde kuna odnosno 98,51% što znači da su ostali troškovi a to su troškovi stručne službe ispod 1,5% što u usporedbi sa sličnim službama u Europi govori da smo relativno ne skupa ili jeftina služba s obzirom i na opseg poslova koji se u zavodu obavlja. Potpisivanjem ugovora sa Hrvatskom poštom naknada pošti za isplatu mirovina u 2012.od 1.1.2012.spuštena je sa 2,254 na 1,92 i to je dovelo do 18% nižih troškova za isplatu mirovine preko pošte. Troškovi poslovanja zavoda u protekloj godini bili su za 50 milijuna kuna odnosno čak za 10% manji nego u 2011.godini. rashodi za zaposlene smanjeni su za čak 18,5 milijuna kuna a znatno su smanjeni rashodi za prekovremeni za 85%. Materijalni rashodi su smanjeni za 17 milijuna kuna a rashodi za nabavu nefinancijske imovine za 13,8 milijuna kuna. Iz navedenih podataka vidi se da su proračunska sredstva korištena racionalno i u skladu sa Zakonom što potvrđuje i bezuvjetni nalaz Državnog ureda za reviziju za 2012. godinu. Nekoliko riječi o radu stručne službe zavoda. U sklopu provedbe mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti, zavodu je podneseno u 2012. 464 tisuće i 667 zahtjeva, od tih zahtjeva doplatka za djecu bilo je 261 tisuća i 270, dakle preko 50%. Zajedno s neriješenim predmetima iz prethodnog razdoblja, u zavodu je u 2012. bilo na rješavanju 514 tisuća i 606 zahtjeva od kojih su riješena 462 tisuće i 964 zahtjeva ili gotovo 90%. Navedene poslove zavod je obavio sa 4,4% manje zaposlenih nego u 2011., na kraju 2011. u zavodu je bilo 3139, na kraju 2012. 130 manje, 3009, a na kraju 2013., dakle, prije mjesec i pol, 2937. Dakle, kontinuirano smanjivanje broja zaposlenih. Moram napomenuti da na trajanje upravnog postupka posebno utječe složeni postupak medicinskog vještačenja i kronički nedostatak i veliko opterećenje vještaka u zavodu kao i odlazak iz zavoda upravo stručnih ljudi tih kvalifikacija koje rade neposredno na ocjeni radne sposobnosti. Prema programu rada zavoda za 2012. godinu, dovršen je niz projekata vezanih uz provedbu propisa koji uređuju mirovinsko osiguranje kao i onih koji se odnose na poboljšanje i racionalizaciju dijelova poslovnih procesa. Što se tiče poslova vezanih uz provedbu propisa koji uređuju sustav mirovinskog osiguranja, prema odredbama Zakona o dopuni Zakona o dodatku na mirovine i Zakona o dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju, omogućeno je uključivanje dodatka na mirovine u mirovinu za korisnike kojima je mirovina priznata prije 01. siječnja 2012. godine. Ostali poslovi koji se svakako moraju spomenuti vezani su uz usklađivanje u organizaciji i načina poslovanja radi primjena odgovarajućih propisa EU. Zavod je kao javna ustanova bio dužan osposobiti radnike za primjenu propisa EU na području koordinacije sustava mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu te na posve novim poslovima za zavod, određivanja zakonodavstva države članice koji se primjenjuje na radnike emigrante. Također nastavljen je rad na projektu zamjene radne knjižice u RH elektronskim oblikom vođenja podataka sadržanih u radnoj knjižici. S obzirom da je s danom pristupanja RH EU radna knjižica u dotadašnjem obliku ukinuta, bilo je potrebno u razdoblju do pristupa, kao i nakon toga osigurati elektronsko vođenje podataka koji su se vodili u radnoj knjižici, te od dana pristupa EU zavod vodi i osigurava razmjenu podataka i izdavanje potvrde na temelju evidencije o osiguraničkom statusu. Uvođenje e-radne knjižice se zapravo uklopilo u već definiranu strategiju zavoda usmjerenu na bolje iskorištavanje potencijala elektroničkog poslovanja kroz intenzivno promicanje već postojećih e-usluga, odnosno daljnji razvoj novih usluga čije uvođenje u poslovanje planiramo kroz naredno razdoblje u sklopu projekta izgradnja informatičko komunikacijske infrastrukture za elektroničko poslovanje zavoda. Elektroničko poslovanje ubrzava procese i smanjuje troškove poslovanja te doprinosi zadovoljstvu korisnika usluga, a potenciji ovog poslovanja u Hrvatskoj nisu dovoljno iskorišteni, naročito u području javnih usluga. Zavod dugi niz godina u svrhu efikasnijeg odvijanja poslovnih procesa i smanjenja troškova poslovanja razmjenjuje podatke s brojnim državnim i javnim ustanovama. Trend povećanja broja institucija s kojima se razmjenjuju podaci nastavljen je i u 2012. tako da zavod trenutno obavlja preko 80 razmjena podataka s FINA-om, REGOS-om, Poreznom upravom, Zavodom za zapošljavanje, Zavodom za zdravstveno osiguranje, poslovnim bankama i sl. Tijekom 2012. razvijen je web servis pomoću kojeg je zavod postao prva ustanova koja je ušla u sustav OIB-a. Zavod je u 2012. potpisao protokol o poslovnoj i tehničkoj suradnji s Poreznom upravom te je interaktivno spojen na servis OIB-a pomoću kojeg se značajno ubrzava razmjena informacija između povezanih institucija. I nekoliko riječi o tome što nas čeka u budućem razdoblju. U posljednjih su nekoliko godina započeti projekti restrukturiranja zavoda financirani iz zajma Svjetske banke i sredstava državnog proračuna, usmjereni na unapređenja određenih procesa i tehnologije rada te manjim djelom promjene strukture zaposlenih kroz stimulativno otpremnina i sredstava Svjetske banke, ali time nije dovršeno cjelovito restrukturiranje zavoda. Stoga se u zavodu u suradnji s Resornim ministarstvom pripremio dokument kojim su definirani ciljevi i utvrđen plan aktivnosti za provedbu i dovršenje cjelovitog operativnog i organizacijskog restrukturiranja u razdoblju od 2013. do 2016. godine. Također velik i važan posao koji je pred nama je provedba novog Zakona o mirovinskom osiguranju koji je stupio na snagu 01. siječnja ove godine. Riječ je o značajnim zahvatima u našim informatičkim bazama te o organizacijskim promjenama. Tu su i složeni i zahtjevni poslovi vezano uz uvođenje obrasca JOPPD uz centralizirani obračun plaće kao i poslove ažuriranja naših baza, evidentiranjem osobnog identifikacijskog broja za one korisnike za koje on još nije pribavljen. Prema odredbama Zakona o mirovinskom osiguranju u zavodu je osnovan centar za medicinsko vještačenje što je prvi korak u procesu osnivanja i ustrojavanja jedinstvenog tijela vještačenja u Hrvatskoj za potrebe svih sustava u kojima se on obavlja, a što će u konačnici značiti izdvajanje ove aktivnosti, dakle medicinskog vještačenja u procesu ostvarivanja prava iz samog zavoda. Zavod se kao javni servis građana u sklopu strategije e-uprave namjerava u potpunosti okrenuti poslodavcima, osiguranicima i korisnicima prepoznajući i prilagođavajući svoje poslovanje njihovim potrebama. Na tom području posebno je značajan novi zakonski okvir projekta e-prijava za mirovinsko osiguranje prema kojem se od 01. siječnja 2014. e-prijave zaprimaju kroz novi sustav, a obveznici s više od 3 osiguranika dužni su prijave podnositi elektroničkim putem. Zavod je također jedna od prvih institucija koja će se implementirati u državni sustav NIAS, a sustav elektroničkog upravljanja dokumentacijom tijekom ove godine bit će uveden u sve područne ustrojstvene jedinice zavoda što će vjerujemo ubrzati i rad na obradi novih rješenja i povećati uspješnost našeg rada. U okviru nove strategije odnosa s javnošću, intenzivno se radi na ustrojavanju službe za korisnike s pozivnom, centrom stalne podrške za sve korisnike i sve poslovene procese koji su izloženi neposrednom kontaktu i uslugama usmjerenim prema osiguranicima, poslodavcima i korisnicima prava. U narednom razdoblju naši prioriteti su i dalje također vezani uz jačanje naših kapaciteta i edukaciju našeg osoblja za provedbu propisa EU na području određivanja nadležnog zakonodavstva, obiteljskih davanja i mirovina kao našu trajnu zadaću u uvjetima članstva RH u EU. Hvala lijepo.
Hvala lijepo i vama. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. I gospodo iz HZMO-a. Ja bih priupitao, a temeljem načela solidarnosti o kojem ste vi govorili, kamo su iz ovog izvješća nestale stavke o kojima je pisalo i koje su se vodile pod nepripadne mirovine? A ta stavka je iznosila iz godine u godinu od 100 do 120 milijuna kuna. Dakle ja u ovom izvješću ja ne nalazim takvu stavku pa se pitam jeli to HZMO riješio pravnim putem i jeli to riješeno putem onog poteza od nekih 50 tisuća koji nisu poslali OIB itd. ili što se dogodilo sa nepripadnim mirovinama koje je HZMO putem solidarnosti svih građana RH i doprinosa isplaćivao onima kojima zapravo mirovine i dječji doplatak nekima ne pripadaju? Neki su umrli prije 10 godina neki prije 5 godina ali je mirovina isplaćivana i to u visini od oko 100 do 120 milijuna kuna iz godine u godinu za ovih 20 godina postojanja Hrvatske države. Pa vi računajte 20 puta 100 milijuna kuna to je preko 2 milijarde kuna. Pa evo možda prilika da mi kažete kamo sada, ja sam čitao ovaj materijal ne mogu više naći takvu stavku.
Odgovor na repliku Srećko Vuković.
Pa hvala na pitanju. Dakle koliko se ja sjećam, nadam se da se ne varam, ta brojka ili ta stavka nije bila dio izvješća ranijih godina pa nije onda ni u ovome. Mislim da je bio jedanput odgovor na zastupničko pitanje nakon pa možemo i to ovaj puta napraviti nakon saborske rasprave. Nisu nestale nepripadne isplate, problem nepripadnih isplata zbog kasnog utvrđivanja činjenice smrti je problem koji znaju sve zemlje i najrazvijenije od Njemačke, Japana pa tako je nažalost to problem i Hrvatske. Naravno to nije odgovor. Ja moram reći da se zaista iz godine u godinu ta svota smanjuje, naročito utječemo na nju onog trenutka kada smo ušli ovo što sam rekao u sustav OIB-a gdje promptno praktički u realnom vremenu dobivamo obavijest o smrti što do tada nismo imali nego su sa nekoliko dana ili mjeseci čak zakašnjenja nam dolazile obavijesti o smrti ako se stranka nije javila. Međutim sada ta mogućnost je smanjena ili poništena praktički jel svi oni koji su u sustavu OIB-a su odmah na neki način dojavljeni u naš sustav i obustavlja im se isplata i obavještavaju se banke o tome. Upravo i zbog toga smo obustavili i sve one mirovine u 10.mjesecu u listopadu dakle u studenom za listopad prošle godine kod kojih nema OIB. Takvih je bilo 2800 u RH i 48 tisuća u inozemstvu dakle gotovo preko trećine zapravo osoba nismo imali osobni broj, nismo ga mogli dobiti niti automatski kroz sustav OIB-a jel te osobe uglavnom nisu imale niti dodijeljen osobni broj u RH, zaustavili smo te isplate. Sada je stanje dakle u namjeri da dodatno zaoštrimo disciplinu u sustavu sada je stanje imamo još 708 osoba u Hrvatskoj koje u ovom trenutku nemaju OIB i za njih su kontinuirano obustavljene isplate od listopada do danas. Popis onih osoba za koje sumnjamo da su krivo prijavljivale prebivalište i iskorištavali RH ili lažno primali mirovine dostavljen je MUP-u i koliko znam oni "češljaju" taj popis, a broj ovih iz inozemstva smanjen je na 19 tisuća dakle sa 40 na 19 i tu smo i više nego prepolovili. Tu imamo malo problema sa ljudima, Bosna, Srbija koji ne dostavljaju odgovarajuće dokumente Poreznoj upravi dakle ne otvara HZMO OIB ne dodjeljuje nego Porezna uprava. Dokumentacija mora biti vrlo precizna po pravilniku Porezne uprave ali smo otvorili sve moguće naše brojeve, mailove za stranke koje preko nas … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Kolega Vuković za odgovor imate 2 minuta ali možete se u toku rasprave javiti i onda imate 5 minuta vremena na takve odgovore. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa gospodine ravnatelju u ovom dijelu izvješća iako je ono za 2012.godinu pa u krajnjem slučaju uopće je upitno da li u ovim turbulentnim vremenima kada se govori o mirovinskim fondovima na jedan drugačiji način uopće ima smisla raspravljati o ovome izvješću i gubiti vrijeme, ali ovdje je unutra u izvješću vidljivo da je vrijednost portfelja smanjena za oko 245 milijuna u odnosu na 31.12.2011.godine. Pa mislim da nije baš to dovoljno dobro obrazloženo ovdje da se vidi i to smanjenje. Naime radi se o novcima hrvatskih građana, mi svi koji uplaćujemo očekujemo da ćemo to dobivati mirovinu i nije nam baš svejedno ako se taj novac smanji umjesto da se povećava pa se nameće jedno pitanje. Da li je možda postavljanje političkih menadžera u tvrtke gdje fondovi imaju svoj udio rezultiralo ovakovim gubljenjem dijela novaca? Radi se o 245 milijuna kuna smanjenja, to nije baš mali novac. Tako da vas molim jedno malo pojašnjenje u tom dijelu dodatno. I također sami ste spomenuli što nas čeka u budućem razdoblju, pa ja mislim da nas sve interesira što nas to čeka u budućem razdoblju, koje su kreacije kreativnih ljudi koji sada pokušavaju napraviti nekakve spinove sa mirovinskim fondovima, novcem hrvatskih građana pa evo ako imate kakvih podataka da nas malo upoznate i s time jer velim, puno je bolje o tome raspravljat nego o onome što je bilo prije godinu i nešto dana.
Hvala lijepa, ali to nije točka dnevnog reda. Odgovor na repliku, Srećko Vuković.
Hvala lijepo. Što se tiče ovog dijela kome je pala vrijednost za 245 milijuna kako ste to i naveli, kako to piše u izvješću, tim dijelom portfelja zavoda upravlja i gospodari po zakonu tadašnji, dakle gospodario u to doba AUDIO, dakle Agencija za upravljanje i gospodarenje imovine, u potpunosti dakle HZMO nema utjecaja niti može utjecati po zakonu na direktno upravljanje tim dionicama. Što se tiče onog dijela koji je ostao, manjeg dijela ali vrijednog dijela koji je ostao na upravljanju ne u samom zavodu nego u Hrvatskom mirovinskom investicijskom društvu u obliku kapitalnog fonda, taj dio u 2012. vrijednost je dakle 1,016 milijardi kuna, ostvarena bruto dobit je 16,34 milijuna kuna, neto 15,46 milijuna, a vrijednost imovine fonda porasla je za 61,8 milijuna ili 6,5%. Dakle u ovom dijelu kojim smo na neki način mi gospodarili, ali koji moramo priznat su najkvalitetnije dionice koje su ostavljene, u tom dijelu raste dobit. U ovom dijelu možda pitanje treba uputiti prema AUDIO-u, odnosno njegovom sljedniku.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Najprije ćemo čuti predstavnike klubova. U ime Kluba nezavisnih zastupnika prijavljeni su kolege Grubišić i Kajin. Nisu prisutni, gube pravo rasprave, klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime kluba SDP-a kolegica Vanja Posavac.
Poštovana potpredsjednice, ravnatelju sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će Izvješće o radu i poslovanju Zavoda za mirovinsko osiguranje za 2012. godinu. Predmet ovog izvješća je obvezno mirovinsko osiguranje na temelju međugeneracijske solidarnosti i rad HZMO-a. I u 2012. godini nastavljen je trend rasta broja korisnika mirovina i pada broja osiguranika pa je u zavodu bilo evidentirano milijun 217 milijuna korisnika i 1,432 milijuna osiguranika tako da je omjer između te dvije skupine iznosio 1:1,18 što je do sada najniži zabilježeni omjer broja umirovljenika i osiguranika u Republici Hrvatskoj. Nakon velikog pada broja osiguranika '90.-tih godina zbog reforme mirovinskog osiguranja generacijske solidarnosti od 1. siječnja 1999. i gospodarskog rasta kontinuirano se povećavao broj osiguranika od 2001. do 2008. godine. No zbog gospodarske krize u drugoj polovici 2008. godine počeo se smanjivati broj osiguranika. Iznimka je sezonsko zapošljavanje ljeti, a taj trend je prisutan i posljednje četiri godine. Unatoč provedenoj reformi broj umirovljenika se nastavio povećavati i nakon 1999. i to prosječno za 1 do 2% godišnje, međutim ipak nešto sporije nego u prethodnom desetljeću. Posljednje dvije godine usporen je rast broja umirovljenika. U godini 2012. mirovinu je ostvarilo ukupno 47459 umirovljenika, 30805 starosnih i prijevremenih starosnih, 3616 invalidskih i 13038 obiteljskih mirovina što je manje za 5,94% u odnosu na 2011. godinu. Zbog povećanja dobne granice za starosnu mirovinu i starije životne dobi osiguranika kod kojih češće dolazi do smanjenja ili gubitka radne sposobnosti nakon 2000. postupno se povećavao broj invalidskih mirovina. Na taj broj utječu i socijalni razlozi i nezaposlenost, kao i činjenica da se invalidska mirovina povoljnije određuje od prijevremene starosne mirovine. Ovaj trend zaustavljen je 2009. godine kada se počeo smanjivati priljev korisnika invalidske mirovine, osobito u 2012. godini kada je broj novih korisnika invalidske mirovine smanjen na 3616. Primjer 2007. bilo je 10987 novih korisnika, 2008. 13317, a 2012. 3616. Prosječni mirovinski staž korisnika starosne mirovine iznosi 32 godine, korisnika prijevremene starosne mirovine 35, korisnika invalidske mirovine 23 godine, obiteljske mirovine 29 godina, a prosjek mirovinskog staža svih korisnika mirovine iznosi 29. Udjel umirovljenika s navršenim mirovinskim stažem od 40 godina i više u ukupnom broju umirovljenika neznatno se povećao i iznosi 12,36%. Ukupni prihodi zavoda iznosili su 35,700 milijardi kuna, a rashodi 35,731 milijardu kuna. Od toga je 35,197 i nešto sitno milijardi kuna isplaćeno za mirovine i mirovinska primanja. Rashodi poslovanja stručne službe, a to su rashodi za zaposlene i materijalni rashodi su u planiranim okvirima. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju za prosinac 2012. godine umanjena za porez i prirez iznosila je 2184,15 kuna, a udjel te mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 39,81%. Ali kao što smo i čuli, starosna mirovina određena na temelju mirovinskog staža od 40 i više godina iznosi prosječno 3960,79 kuna tj. 69,72% prosječne neto plaće. Zavod provodi i postupke ostvarivanja prava na doplatak za djecu. U 2012. godini doplatak za djecu koristilo je prosječno 206110 korisnika za prosječno 386516 tisuća djece. Doplatak za djecu iznosio je prosječno 368,41 kunu po djetetu a za njegovo financiranje utrošeno je ukupno 1,709 milijardi kuna. U Zavodu je 4,4% manje zaposlenih nego u 2011. godini. Dakle, sa 3139 na 3009. Broj zaposlenih smanjen je zbog odlaska radnika u mirovinu, te sporazumnog prestanka ugovora o radu. Zapošljavanje novih radnika odobravano je tek nakon što su iskorištene sve mogućnosti preraspodjele poslova na postojeći kadar, pa je tako zaposleno samo 8 kadrova. Budući da je od ukupnog broja radnika znatno više zaposlenih sa iznad 51 godinom života od onih do 30 godina života. To potvrđuje činjenicu pomaka starosne strukture, stručne službe prema starijoj životnoj dobi. 14,76% je između 45 i 50 godina. 18,94% između 50 i 55 godina, 16,32% između 55 i 60 godina, te 7,94% iznad 60 godina života. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje u suradnji sa Hrvatskim zavodom za zapošljavanje je tijekom 2012. godine započeo provedbu mjere stručnog osposobljavanja za rad bez zasnivanja radnog odnosa. Cilj navedene mjere omogućiti mladima, nezaposlenim osobama kroz jednogodišnje stručno osposobljavanje, dakle da steknu radno iskustvo odnosno polaganje državnog stručnog ispita u Ministarstvu uprave. U Zavodu se nalazilo 83 polaznika prve i druge razine visokog obrazovanja. Demografsko starenje stanovništva dugoročno će nepovoljno utjecati na odnos broja osiguranika i umirovljenika i na financijsko stanje u mirovinskom osiguranju međugeneracijske solidarnosti. Sljedećih godina očekuje se usporavanje rasta izdataka s obzirom na to da se do 2030. godine postupno izjednačavaju uvjeti za starosnu i prijevremenu starosnu mirovinu za žene i muškarce, te da način određivanja mirovina potiče duži ostanak u svijetu rada i kasniji odlazak u mirovinu. Rast izdataka usporava se i zbog postupnog smanjivanja broja korisnika prava ostvarenih prema propisima koji se više ne ostvaruju prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Tjelesno oštećenje uzrokovano bolešću ili ozljedom, dodatak za tuđu pomoć i njegu, naknade iz invalidskog osiguranja, minimalna mirovina i zaštitni dodatak uz mirovinu ili se ostvaruju kao druga u prosjeku novčano manja prava. Programom rada Zavoda za 2012. godinu planirane su aktivnosti vezane uz provedbu mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu, rješavanje o pravima osiguranika, unapređenje rada i poslovanja Zavoda, pravni poslovi i normativna djelatnost, kadrovska politika i ljudski potencijali, ekonomsko i financijsko poslovanje, gospodarenje i upravljanje imovinom, financijsko upravljanje i kontrola, informatički sustav, javnost rada te suradnja Zavoda s tijelima državne uprave, ustanovama i drugim institucijama. Svi ključni planirani poslovi obavljeni su predviđenom dinamikom i utvrđenim rokovima. Zbog svega prije navedenog klub SDP-a podržat će Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2012. godinu. Zahvaljujem.
Dražen Đurović, replika.
Da, evo samo kratko. Pa osvrnuo bih se, vi ste rekli kako je usporen rast broja umirovljenika i spomenuli ste ovaj zadnji indeks iz izvješća koji je 1,18 broj osiguranika i korisnika mirovina. No, zadnji podaci govore da se taj omjer pogoršao i da on sad iznosi 1,16. Također je usporen rast broja umirovljenika, međutim s druge strane još se više smanjuje broj zaposlenih, pa se zapravo taj odnos pogoršava tijekom ovih godina i u odnosu na podatke iz Izvješća još je gore danas nego što je bilo u Izvješću za 2012.
Odgovor na repliku, Vanja Posavac.
Zahvaljujem. Kolega ja znam te brojke ali ovo je Izvješće za 2012. godinu i dakle brojke sve koje sam iznosila se odnose na 2012. Kad će biti gotovo Izvješće za 2013. govorit ćemo o tome, a u ovom dijelu se djelomično mogu složit s vama. Da, dokle god ne podignemo razinu nezaposlenih i veći broj zaposlenih naravno i u ovom segmentu nećemo moći biti u potpunosti zadovoljni. No, ne zaboravimo da je na žalost uslijed onog što se događalo devedesetih godina naglo što svojom voljom, ali ne baš svojom taj dio umirovljenika znatno, znatno povećan a to su i dan danas trpimo te posljedice.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Dražen Đurović.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, predstavnici predlagatelja, zastupnice i zastupnici. Da i ovo Izvješće kao i još neka izvješća relativno kasno dolaze, no mi smatramo i u klubu jednostavno ne možemo se osvrnuti. Moglo je ovdje biti Izvješće za 2011., međutim problemi hrvatskih umirovljenika traju danas u veljači 2014. Problemi mirovinskog sustava su također prisutni danas 2014. Ljudi su zadnju mirovinu dobili sada u veljači za siječanj 2014. i račune također plaćaju u ovom trenutku za siječanj 2014. i njima je svejedno da li ćemo mi u Hrvatskom saboru razgovarati o Izvješću za 2012., 2011. ili '99.-tu. Činjenica je da problem umirovljenika je danas jedan od većih problema s kojima se hrvatsko društvo susreće i da ti isti umirovljenici, to isto hrvatsko društvo kao što traže od nas odgovore na pitanje kako ćemo konačno riješiti pitanje povećanja zaposlenosti, otvaranje radnih mjesta, izlaska iz gospodarske recesije tako i hrvatski umirovljenici od nas traže odgovor na koji način ćemo konačno pomoći hrvatskim umirovljenicima da uvjetima zapravo života koji je danas teži nego što je bio prošle godine ili pretprošle godine, života koji je skupljiji nego što je bio prošle ili pretprošle godine, na koji način ćemo mi kao Hrvatski sabor, kao Hrvatska Vlada, kao Zavod za mirovinsko osiguranje, kao Ministarstvo rada jednostavno dati odgovor na njihove egzistencijalne probleme. Taj odgovor ili imamo, ili nemamo, ili se oko njega možemo usuglasiti ili se ne možemo usuglasiti. Svakako taj odgovor u određenoj mjeri znatno prelazi okvire ovog izvješća o kojem je danas riječ i zato ću ja djelom progovoriti i o širini tog problema a ne samo o statističkim podacima koji se iznose u izvješću. No, bazični model, dakle model na kojem počiva naš mirovinski sustav, taj sustav generacijske solidarnosti možda vrijedi spomenuti znači da je on težak u državnom proračunu gotovo 36 milijardi kuna i iznosi oko 11% ukupno hrvatskog BDP-a, hrvatskog proračuna. U izvješću se također navodi da se prosječna mirovina kreće u iznosu oko 2200 kuna znači oko 40% prosječne plaće. Mislim da se taj odnos nije značajnije promijenio kao ni u 2013., početkom 2014.mislim da je taj omjer ostao tu negdje, znači da je danas prosječna mirovina nešto manja od 2200 kuna i da se kreće oko 40% prosječne plaće isplaćene u RH, ako i danas iznosi oko 5600 kuna. Kad je riječ o omjeru umirovljenika, broju zaposlenih i umirovljenika možda tu i postoji jedna strukturni problem zapravo koji hrvatsko društvo ima. Dakle, Hrvatska država je nastala ili u vrijeme nastajanja Hrvatske države u RH imali smo zaposleno oko 2 milijuna ljudi. Prema podacima sa web stranice Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje u ovom trenutku u RH imamo zaposleno milijun i 400 tisuća ljudi. U trenutku nastajanja Hrvatske države u mirovini je bilo 655 tisuća ljudi ako ne griješim 90.-te. U ovom trenutku prema podacima s web stranice Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje u mirovini je milijun i 200 tisuća ljudi. Indeks broja zaposlenih i umirovljenika koji je bio 3,0 u trenutku nastajanja hrvatske države, danas iznosi 1,166. Kada se dogodio taj dramatični pad omjera broja zaposlenih i umirovljenika? Praktički cijela drama odigrala se već do 99.-te godine. Dakle, već do 99.-te godine omjer broja zaposlenih i broja umirovljenika u Hrvatskoj pao je na 1,38. Dakle, već do 99.-te godine ukupno hrvatsko gospodarstvo što posljedicama rata, što posljedicama privatizacije, što posljedicama neodgovornog vođenja države hrvatsko gospodarstvo se urušilo, Hrvatski mirovinski sustav se de facto urušio a od tada pa do danas taj indeks se još pomakao za 0,3 pardon 0,2, 0,2. Nijedna Vlada od te 2000.-te pa do danas 2014.nije bila spreman pogledati tim činjenicama u oči i pokušati osmislit realno provediv plan društvenog održivog oporavka Hrvatske. Onaj plan koji bi bio usmjeren prema razvoju, samo djelomice taj se omjer popravio u razdoblju konjunkture 2005.-2008.za nekoliko indeksnih poena vrlo niskih i nakon toga ponovo dolaskom al to je bilo čisto na krilima praktički općeg rasta u EU, visokog zaduživanja, cestogradnji i povoljnih gospodarskih prilika i nakon toga dolaskom recesije dalje nastavljeno urušavanje. To urušavanje se nije zaustavilo ni danas i traje u svakoj minuti ovog mog govora danas i govora onih koji dolaze nakon mene. Dakle, općenito ne samo urušavanje Hrvatskog gospodarstva već i dugoročno urušavanje Hrvatskog mirovinskog sustava. svi smo mi svjesni da nastavak ovog trenda ovog sada 15-godišnjeg trenda sigurno u konačnici će dovesti do toga da će ovaj mirovinski sustav ovakav kako je postavljen vrlo teško biti održiv u godinama koje dolaze. Naravno da ljudi koji vode Zavod za mirovinsko osiguranje ne mogu odgovoriti na taj problem. Oni pokušavaju uvjetima zadanih financija i uvjetima onih postavljenih normi koje jesu maksimalno korektno voditi taj zavod, odnosno možemo slobodno reći, mirovinski fond. To nije nikakav zavod, to je obični mirovinski fond, kakav je bio takav je i danas, takav će ostati u budućnosti. Dakle, jedan državni mirovinski fond koji temeljem jasno definiranih kriterija isplaćuje mirovine pojedinim kategorijama osiguranika. I prije sam se pitao i sada se pitam kratka digresija što tu radi dječji doplatak, što je radio, što danas radi i zaista mi nije jasno zašto uopće taj dječji doplatak već na neki način nije izvučen zapravo iz Zavoda za mirovinsko osiguranje, sigurno bi postojao način da se to sasvim drukčije i preko nekih drugih ustanova uredi jer dječji doplatak i hrvatske mirovine zaista ne znam točno što čine. U strukturi tog iznosa koji se odvaja za mirovine od prilike polovica odlazi na starosne mirovine, a druga polovica odlazi na sve ove druge mirovine po posebnim propisima. Mislim da je tu negdje taj omjer. Što se tiče dobi umirovljenja, dob umirovljenja prema ovim podacima koji su ovdje u tabličnim prikazima, manje-više se nije mijenjala već puno godina za ni jednu posebnu kategoriju osiguranika. Dakle, tu se negdje kreće, dakle starosna, odnosno staž osiguranja, dakle staž osiguranja se kreće oko 32 godine za starosne mirovine, oko 33, 34, 35 za prijevremene, oko 23 godine, 24 za invalidske, itd. Manje-više u ovom trenutku svi su nezadovoljni sa svojim mirovinama. Oni koji su u invalidskim mirovinama, oni smatraju da su te mirovine premalene. Zašto? Zato što vrlo teško od tih mirovina preživljavaju. Oni koji su u starosnim mirovinama smatraju da su te mirovine nepoštene zato što su oni odradili cijeli radni vijek, a ne mogu dostojno živjeti u ovom trenutku, odnosno vrlo teško žive. Oni koji su u obiteljskim mirovinama smatraju da su oni zbog kojih su dobili te obiteljske mirovine također pošteno odradili i da oni kao nositelji tih obiteljskih mirovina također teško preživljavaju. I vjerojatno su svi u pravu zato što i hrvatski radnici danas vrlo teško preživljavaju. Uspostava drugog stupa koji je bio dio jedine prave mirovinske reforme koja je zapravo u Hrvatskoj provedena, dobra je ideja, smislena je ideja i zasigurno dugoročno ima svoj smisao. Ono što nama nije jasno zbog čega se zapravo na neki način gleda na dugoročno s obzirom na neodrživost ovog prvog stupa koji će se nastaviti sve otežanije i otežanije poslovati u godinama koje dolaze s obzirom da nema nikakve zapravo ni strategije ni perspektive realnog gospodarskog oporavka, zašto se ne razmišlja i danas i sutra o tome kako taj drugi stup učiniti funkcionalnijim, kako ga učiniti zapravo korisnijim za buduće korisnike mirovina? Mi se kao klub uopće ne slažemo niti smo se slagali niti ćemo se slagati u budućnosti sa onima koji pozivaju na ukidanje drugog stupa. Takav potez bio bi dugoročno štetan za buduće korisnike hrvatskih mirovina, takav potez bi predstavljao kratkoročno punjenje i olakšavanje onima koji danas obnašaju vlast, a dugoročno bi nanijelo veliku i nesagledivu štetu budućim korisnicima mirovina u RH. Potez koji se odnosi na eventualno izdvajanje dijela sredstava onima koji imaju benificiran radni staž iz drugog stupa, ukoliko se oni o tome slože, možemo smatrati prihvatljivim u ovim uvjetima u kojima se danas država nalazi. Ali ono što bi svakako u tom kontekstu trebalo učiniti, to je trebalo razmisliti o iznosima naknada koji imaju oni koji upravljaju ovim društvima u drugom stupu. A zanimljivo je da se nitko nije referirao ni u vrijeme ove gospodarske krize na iznose naknada koje uzimaju korisnicima iz drugog stupa društva. To je vrlo lako i moguće zakonom izmijeniti i mi pozivamo da se te izmjene učine i da se njihovi prihodi korigiraju sukladno gospodarskim prilikama u kojima se Hrvatska nalazi te također da HANFA znatno poveća učinkovitost nadzora nad radom tih mirovinskih društava u drugom stupu. No da se vratim na naš strukturni …, također spominje se uspostava Centra za medicinska vještačenja, postoji prijedlog uspostave jednog takvog tijela. Mi smo na odboru koji je govorio, o kojem je bilo riječ u diskusiji jednostavno smatramo da u ovom trenutku to neće biti izvedivo iz jednostavnog razloga što oformljavanje takvih stručnih tijela u kojima bi bili specijalisti raznih struka sa dugoročnim iskustvom u više regionalnih centara, trajno zaposleni pri jednom takvom tijelu, nije moguće jer jednostavno te ljude se danas ne može dobiti na tržištu rada da bi išli raditi u jednu takvu instituciju. Tih ljudi na tržištu rada nema, a ukoliko mi netko ne vjeruje može pogledati popise nezaposlenih u RH i vidjet će da niti jednog takvog nema trenutno na burzi. A rad u jednom takvom tijelu nije konkurentan, ne predstavlja ni profesionalni ni osobni izazov, plaće su niže, prema tome vi jednostavno u jedno takvo tijelo nemate koga dobiti. Upravo zbog toga postoje ona razna tijela, ponekad ne najsretnija, ali jedino moguća koja se, gdje ljudi rade honorarno pri Centrima za socijalnu skrb i slično ili su radili u invalidskim komisijama za ratne vojne invalide i sl., ali jednostavno te ljude se nije moglo dobiti na drugačiji način da se trajno zaposle niti pri Zavodu za mirovinsko osiguranje niti pri drugim tijelima koje profesionalno vještače. I vidjet ćete, nedavno ste objavili natječaj za profesionalne vještake uz neki kriterij i vidjet ćete koliko će vam se ljudi na taj natječaj javiti, sigurno nije onoliko koliko ih tražite u tim natječajima. Dakle, da zaključim. Hrvatski građani, hrvatski umirovljenici sigurno nisu i ne mogu biti zadovoljni trenutnim stanjem što se tiče mirovina, no što se tiče ovog izvješća ono je korektno. Hvala.
Replika, potpredsjednik Nenad Stazić.
Vi ste kolega i točno i pametno analizirali i mogućnosti koje Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje trenutno ima u rješavanju ovog problema i njegove mogućnosti i nemogućnosti i ovom vašem vrlo razumnom izlaganju možda nedostaje samo jedna sinteza razloga uzroka koji su doveli do ovakvog stanja. Mirovinski fondovi u bivšoj Jugoslaviji bili su republički i bili su izuzetno bogati. Iz tih fondova posuđivalo se novce privredi, svi umirovljenički domovi koji u Hrvatskoj postoje napravljeni su iz tih fondova mirovinskog osiguranja. Penzija je tada bila 70% plaće, ljudi su rado išli u mirovinu, umirovljenici su živjeli dobro. Onda je došao HDZ i u prvom navratu u mirovinu poslao ogroman broj ljudi, neke zbog njihove nacionalne pripadnosti, neke zbog toga što im se nisu ideološki sviđali. Rekli su to su komunjare i oni nemaju šta više biti u radnom odnosu njih sve u penziju. Opteretili su mirovinski fond, penzije su počele padati. Onda su izveli privatizaciju u kojoj su poduzeća propala, pa su ti novi vlasnici kupili samo zgrade i teren, to je ono što je njih zanimalo. Kupili su poduzeća koja su odmah ugasili i to je bio drugi val umirovljenja ljudi. Treći nakon Domovinskoga rata. Umjesto da rehabilitiraju branitelja koji su se vratili iz rata otišli su iz radnog odnosa u rat, a kada su se vratili tih poduzeća više nije bilo. Ona su bila opljačkana, pokradena i ugašena. Umjesto da ih probaju rehabilitirati i njih su poslali ogroman broj u mirovinu. Odnos između zaposlenih i umirovljenika toliko se poremetio da nikakva uprava HZMO ne može riješiti. Pitanje da li to može riješiti i Vlada. Pokušava, razdvajanjem mirovina po posebnim propisima od onih koji se ostvaruju iz rada i to je jedini ispravni put. Hvala vam.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
U dobrom dijelu rasprave se slažemo s time što ipak moramo biti korektni, znači '90.-te je došla demokracija, došla je tranzicija, došlo je višestranačje i promijenio se društveni sustav. Dakle slične probleme su imali i druga društva koja nisu bila suočena sa ratom kao što je to bila Hrvatska. Ali kada je riječ o danas i ljudima koji se nalaze u invalidskim mirovinama, oni su danas u situaciji da su te mirovine male, a da su onemogućeni da se na bilo koji način uključe u tržište rada jel gube i te mirovine. I zbog toga mislim da bi odgovor i i morao postojati. Dakle ne ili-ili nego i i. MI imamo jedan veliki resurs radne snage koja će se u godinama koje dolaze ako krene ponovo, a mora krenuti prije ili kasnije razdoblje rasta koja će se moći ponovo uključiti na tržište rada ako im otvorimo mogućnost da se na to tržište rada mogu uključiti, a da ne gube svoje mirovine, kao što su danas u situaciji da ih praktički gube ako se žele na neki način u jednom fleksibilnom tržištu rada uključiti. Oni su danas u tome onemogućeni i morat ćemo razmišljati u okviru fleksibilizacije tržišta rada kako da uključimo i neke kategorije umirovljenika na način da budu konkurentni na tom tržištu rada, a da ne gube one prihode koje danas ostvaruju jel su ti prihodi mali i u godinama koje dolaze bit će još manji u odnosu na prosječne plaće.
Hvala. Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kako nisam imao repliku, ali dobro. Hvala vam lijepo na intervenciji i na mogućnosti koju ste mi dali govoriti. Kolega Đurović, vi ste kako je rekao već potpredsjednik Sabora vrlo konstruktivno raspravljali i dali čak i prijedloge, dakle HDSSB ne samo da kritizira nego i nudi konstruktivne prijedloge ajde da kažem polagani izlazak iz ove situacije u kojoj se nalazi ovaj zavod ili fond kako ste ga nazvali mirovinskog osiguranja. Govorili ste i o drugom stupu iako on nije predmet ove rasprave ali jedno s drugim je povezano pa se može iz toga nešto izvući. O tome kako je došlo do ujednačavanja broja zaposlenih i broja umirovljenika ste dobro govorili. I ono što je na vašu raspravu gospodin Stazić rekao zapravo radi se o onoj prihvatizaciji koja je izvedena do 2000.godine gdje su onda branitelji došavši s ratišta zapravo nisu imali gdje raditi jer su tajkuni koji su bili potpomognuti političkom elitom privatizirali tvrtke i naši ratnici su otišli relativno i uglavnom mladi u mirovine, dakle oni su isto obveznici ovog Mirovinskog fonda. I od 2000.kada je drama nastala imamo male pomake između broja zaposlenih, on se stabilizirao na 1,2, 1,18 itd. O Centru za medicinska vještačenja o kojemu ste govorili točno je da će se vrlo teško naći takvi stručnjaci koji bi bili potrebni. Ali evo malo prije ste govorili o ugovorima o djelu eventualno umirovljenika, pa možda će biti prilika da upravo u Centru za medicinska vještačenja možda rade i takvi.
Odgovor na repliku Dražen Đurović.
Hvala. Dakle, upravo sam htio reći da je ugovor o djelu nepovoljan oblik zapošljavanja, to je ono što mi danas imamo ili imaš rad na neodređeno ili imaš ugovor o djelu. Ugovor o djelu je nepovoljan. Moramo naći modele u okviru izmjena radnog zakonodavstva koje će se događati sigurno u godinama koje dolaze da se omogući zapošljavanje ponovo dijela tih ljudi pa ako hoćete da to ide u njihov mirovinski staž. Ali da im prava koja onda ostvaruju iz mirovine time ne budu smanjena. Prema tome da oni mogu zaista ravnopravno kao što danas ne mogu konkurirati dijelom sudjelovati na tom tržištu rada jel ovaj sustav kakav danas imamo on je iz godinu i godinu sve teže održiv zbog pada tog omjera i on se neće moći održavati. Još će proći godine dokle iz drugog stupa zaista ne krenu nekakve ozbiljnije mirovine. Prema tome u ovom jednom tranzicijskom razdoblju sljedećih 10, 15 godina trebat će razmišljati kako na pametan smislen način te ljude jednostavno uključiti. Mnogi od njih mogu raditi, mogu dati dosta ali jednostavno mnogi od njih također ako nađe načina da rati onda gubi mirovinu jel dio mirovine njima se ne isplati raditi. više im se isplati gladovati u ovom trenutku nego pokušati negdje raditi.
Dakle nastavit ćemo raspravu u 15,00 sati. Prvi na redu je klub Hrvatskih laburista i kolega Zlatko Tušak.
Kolegice i kolege, nastavljamo s raspravom. U ime kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada Zlatko Tušak. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ravnatelju HZMO-a, kolegice i kolege zastupnici. Izvješće o radu i poslovanju HZMO-a, slažem se sa svima onima koji su rekli da je puno ranije trebalo biti rasprava o ovom izvješću jer 6 mjeseci je prošlo kako je upućeno u saborsku proceduru pa evo tek je danas došlo na red. Iako u samom izvješću Hrvatski laburisti ne vide ništa sporno, misle da je izvješće napravljeno korektno, da obiluje sa dosta vrlo bitnih podataka i Hrvatski laburisti će podržati ovo izvješće, ali želimo upozoriti na određena bitna događanja kada su u pitanju status umirovljenika, kada su u pitanju osiguranici i kada je u pitanju mirovinsko osiguranje i HZMO koji na neki način skrbi o milijun i 200 tisuća umirovljenika i negdje u njega uplaćuju milijun i 400 osiguranika. I sada kada usporedimo podatke i analize koje su napravljene u izvješću oni su dosta dobri, ali postavljamo si ono pitanje da li ovakav sustav je uopće dugoročno održiv, da li znajući da za financiranje mirovinskog sustava potrebno je 35 milijardi o čemu je bilo govora, nešto malo više preko toga, da od doprinosa se ubire negdje oko 19 milijardi, dok iz proračuna treba se dodatno izdvojiti 16 milijardi da bi se isfinancirale mirovine. Ovakav sustav sa 15% doprinosa dugoročno on je neodrživ. Gledajući da negdje oko 120 tisuća osiguranika će u periodu od 5 do 10 godina otići u mirovinu i ako se ništa bitno ne desi kad je u pitanju zapošljavanje, a teško unutar toga dosta crne su prognoze da neće doći do značajnog rasta zapošljavanja onda i ovaj sustav on će biti upitan. Danas je bilo isto govora oko drugog mirovinskog stupa i ja mogu shvatiti one koji se zalažu za taj drugi mirovinski stup vezano za uplate i da su to osobna sredstva i njih jasno da ne bi trebalo dirati, ali moramo si postavljati pitanje da 2002. godine kada je i donesena Reforma o mirovinskom sustavu i kada je uveden taj drugi stup tada je tih 5% uzeto iz prvog stupa i tada su bila potpuno nekakva drugačija ekonomska kretanja, drugačija zaposlenost. I tada se možda i moglo govoriti o održivosti, danas potpuno ne, pogotovo jer naši izračuni koji govore da svi oni koji imaju ispodprosječnu plaću neće se pomoći iz drugog stupa i njihova primanja će biti u mirovini vrlo mala. Pogotovo oni sa vrlo malim primanjima neće imati dovoljno iz drugog stupa ni za kruh i mlijeko, koliko će dobiti u jednom mjesecu. I to je razlog što smo kao Hrvatski laburisti jasno se opredijelili da bi trebalo taj drugi stup reformirati i ne na način da se nasilno uzmu sredstva koja su izdvojena od pojedinaca jer to su njihova osobna sredstva, ali im dati mogućnost da oni sami odluče da li kroz transformaciju drugog stupa da on se pretvori u dobrovoljni, a prvi stup da se vrati ona stopa od 20% jer ona jedino kao takva može biti održiva da se isfinanciraju mirovine jer bojim se da dugoročno gledajući doći će do totalnog kolapsa kad je u pitanju isplata mirovina ili eventualno proračun neće moći isfinancirati, a što će onda biti jasno udar u smanjivanju prava postojećim umirovljenicima. I sad kad pogledamo da osiguranici, da je od 2012. godine do kraja 2013. godine da kompariramo određene podatke onda su radnici kod privatnih osoba smanjeno je za 20000 njih koji su uplaćivali u fondove. Radnici kod fizičkih osoba smanjeno je 5000, obrtnici 3000 i samostalne djelatnosti 800 što znači da je u tom periodu smanjeno 32000 onih koji su uplaćivali u fondove. Danas je bilo isto govora, a ovdje je i ravnatelj naznačio vezano za omjer osiguranika i umirovljenika i tu pokazatelji su jasni. Iz ovog Izvješća se vidi da je 1,18 osiguranika naspram jednog umirovljenika dok novi podaci za 2013. godinu govore je li palo broj osiguranika što sam prethodno rekao za 32000 i oni su negdje na kraju prošle godine milijun i 400 tisuća 630 osiguranika, dok je umirovljenika nešto manje od milijun i 200000. I taj omjer je pao sa 1:1,18 na 1:17. Ali ovdje moramo uzeti u obzir i onaj podatak o kojem je bilo danas govora, a to da negdje 27 tisuća umirovljenika koji nemaju svoj OIB, a koji kada dostave OIB će vjerojatno i ući u ovaj dio statističkih podataka. I ako bi njih pribrojili onda su puno značajni i negativniji trendovi i onda bi imali omjer jedan umirovljenik naspram 1,15 osiguranika što mislim da je vrlo alarmantna situacija i da tu treba nešto bitno poduzeti jer to su podaci koji jasno govore da će doći pod pitanje uopće održivosti mirovina. Ono što je u izvješću naznačeno, a to je i rješavanje prava i vođenja postupka i u samom Izvješću ona je dosta na zavidnoj razini i vidi se da je u prvom stupnju riješeno 91% predmeta, u drugom stupnju 76% predmeta i da je ukupna efikasnost 90% što znači da je na 514600 zahtjeva riješeno njih 463000. Ovdje bih još skrenuo na jedan podatak, a to je pitanje zaposlenosti i vidimo da kroz sva ta izvješća postoji manja zaposlenost u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje o čemu je danas ravnatelj i rekao da trenutno ima 2937 zaposlenih i naznačio je i određene podatke da su tu smanjeni i troškovi pojedinih službi i da su one znatno manja. Ja sam na jednom okruglom stolu koji je bio neki dan održan čuo i određene podatke vezano za outsourcing jer Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje je već davno ranije krenuo dio službi koji je dao, a to je prvenstveno čišćenje iz usluge. I ono što sam čuo na neki način me i zainteresiralo da i danas kažem, jer tvrtke koje su preuzele obavezu čišćenja oni su nametnuli određene standarde na način da čak po njihovim nekakvim procjenama za čišćenje jedne prostorije potrebno je dvije minute što znači da ti radnici koji rade na čišćenju, a pretežno su to radnice morale bi imati rošuhe da stignu na vrijeme počistiti. I postoji ta jedna primjedba da dosta nekvalitetno se obavlja ta usluga. I možda bi bilo dobro napraviti jednu analizu i vidjeti što to ukupno znači kad su u pitanju financijska sredstva na način da je dio radnika koje je radilo na čišćenju u mirovinskom fondu koliki je njihov bio trošak, a koliki je trošak danas usluge vezano za čišćenje. Jer mislim da nam to, ti podaci itekako bi bili dobri za komparaciju onoga što će nam se sutra dešavati u zdravstvu ili negdje drugdje. Ovdje je danas bilo govora i o vještačenju i da on izlazi iz mirovinskog, postaje zasebno tijelo što može biti i dobro. Ali i tu su neki upozoravali da bi moglo nastati i određeni dio problema, ali me ponukalo i taj dio da se osvrnem na određeni dio aktualnosti koji je bio i koji je dosta značajnu pozornost u javnosti stekao, a to je bilo pitanje revizije invalidskih mirovina, tjelesnog oštećenja. Ministar Mrsić je tada bombastično u javnosti izašao kako će se problem nezakonitosti vrlo hitro rješavati. To je bila top tema jedno vrijeme. Pa ne znam, možda bi bilo dobro i reći koliko je pokrenuto postupka za utvrđivanje zakonitosti vezano za lažne mirovine. I nešto drugo kada se ministar isto hvalio, a to je pitanje tjelesnog oštećenja samih zaposlenih u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, pa koliko je to obuhvaćeno i dokazano da su zlorabili određene zakonske propise i sebi na neki način pribavili i određene povlastice jer mislim da javnost to interesira i da bi bilo dobro izreći određene podatke da se čuju i da se znade a ne samo da se u javnosti govori o hvalospjevima a u konačnici rezultat kada trebamo sumirati onda je on nikakav ili onda jednostavno ode u zaborav. To je i pitanje odgovornosti kad iznosimo u javnost određene procijene i određene stvari što će se dešavati, da onda na osnovu tih i procjena i iznošenja takvih informacija dadu se i povratne informacije kakvo je stanje i što je učinjeno. Evo toliko od Hrvatskih laburista i na kraju ponavljam taj dio mi ćemo izvješće podržati jer izvješće je kao takvo vrlo dobro koncipirano. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a gospođa Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ravnatelju sa suradnikom, kolegice i kolege. I za ovo izvješće moram reći da ga kasno obrađujemo, da kasno o njemu raspravljamo i da smo o izvješću koje je sasvim sigurno važno i analiza ovakvih izvješća važna i kod donošenja proračuna a osobito kod donošenja proračuna za svaku sljedeću godinu iznimno važna s obzirom na činjenicu da jedan dio i to značajan dio koji se izdvaja za mirovine moramo odvojiti ili bolje rečeno pronaći u državnom proračunu. Dakle, mislim da bismo takva izvješća trebali raspravljati najkasnije do sredine svake sljedeće godine. dakle, moje je mišljenje da smo ovom izvješću trebali ako ne prije raspravljati do kraja ljetnog zasjedanja Hrvatskoga sabora prošle godine. Naravno da podaci i danas, da su podaci i danas relevantni. Međutim kao jučer kad smo raspravljali o izvješću o zlouporabama odnosno o izvješću koje govori o svemu što radimo kako bismo što je moguće smanjili na najmanju moguću mjeru zlouporabu droga. I danas treba neprekidno ponavljati da ovi podaci su u ovom trenutku zastarjeli, dakle nisu se trendovi drastično mijenjali ali su ovo podaci koji su definitivno zastarjeli. No vratimo se dakle izvješću, ja predlažem da se pokušamo dogovoriti da sva ova važna izvješća o ovako važnim područjima života da nam dolaze prije ako treba u tom smislu možemo mijenjati neke zakone i da takva izvješća kao ovo o radu Zavoda za mirovinsko osiguranje budu temelj kod donošenja državnoga proračuna. Problemi s kojima se mi borimo su problemi mnogih drugih zemalja i gospodarski jačih od Hrvatske i sasvim sigurno da ćemo se vrtjeti u krugu sve dok hrvatsko gospodarstvo ne bude snažno, sve dok broj zaposlenih ne bude iz godine u godinu veći. Omjer o kojem su svi moji kolege odnosno naši kolege do sada govorili jest zabrinjavajući. To je omjer koji pokazuje da ovaj sustav na staklenim nogama i da u svakom trenutku jedna od tih nogu može biti slomljena i da se u svakom trenutku može dogoditi da zapravo ovaj sustav dođe u područje potpunoga kolapsa. I zato bi bilo jako važno a zna da se to nažalost neće ostvariti, da makar oko ovog sustava odnosno oko pet koraka koje bismo trebali poduzimati u sljedećih pet godina postignemo neku vrstu konsenzusa ne bi to bilo tako teško s obzirom na činjenicu i da je to jedan veliki dio biračkog tijela pa bi valjda svakoj stranci koja želi nakon sljedećih izbora doći u parlament ili sudjelovati u sastavljanju Vlade trebalo biti važno da ljudima koji s u mirovini ili koji će sutra ući u mirovinu obećaju veće mirovine. Međutim, danas je to zapravo u području science fickina tako da do suglasja nažalost neće doći. Jedna Vlada pokrene neke korake primjerice da odlazimo kasnije u mirovinu, opozicija u to vrijeme kaže kad mi dođemo na vlast mi ćemo to sve vratiti na staro. E onda ta opozicija dođe na vlast onda krene još većim koracima dakle da odlazimo još kasnije u mirovinu i zapravo se vrtimo u začaranom krugu. Zanimljivo je promatrati i ja mislim da bi to trebao biti središte naše pozornosti omjer zaposlenih i umirovljenika i kako se on smanjivao evo od 2008. 1:40 do 2011. 1:21 i sada 1:1.18, znači to je gotovo još malo korak do toga da bude 1:1. To ni jedan sustav ne može izdržati. Dakako da je važno u tom smislu gledati kakvi su bili omjeri 97., 98.nije to bilo tako daleko, gotovo 1:2, međutim i činjenica da od 2005.-2008.smo opet bilježili rast pa smo došli do 1:1.40 i onda u vrijeme krize dakako da je to opet krenulo nizbrdo. Značajno je promatrati i dobnu strukturu umirovljenika. Dakle, umirovljenici prema dobnim skupinama evo kao što ste vidjeli svi imamo i do 24 godine, naravno najvažnije je promatrati ove između 65, 69, 70, 74, to je i najveća skupina umirovljenika kad su ljudi s obzirom na sve duži vijek i u dobroj snazi i mnogi još uvijek u dobrome zdravlju međutim žive često i apsolutno ispod granice izdržljivosti. Prosječni staž i to su one točke oko kojih bi se morala kretati ova rasprava, dakle prosječni staž i težiti prema tom većem prosjeku od 32 godine. Zanimljivo je jednako tako pogledati i na stranici 9, dakle umirovljenja prema vrstama mirovina, dakle kako je to bilo krajem 2012. Dakle, više od 52% su bili korisnici starosne mirovine, a invalidsku je ostvarilo više od 322 tisuće. Dakle ovu prvu bi trebalo povećavati iz godine u godinu, a ovu invalidsku, dakle učiniti sve da korisnika invalidskih mirovina bude iz godine u godinu što je moguće više i tako postizati kroz neko određeno vrijeme balans. Osobito nas treba sve zabrinuti podatak vezan za onih više od 322 tisuće umirovljenika koji imaju mirovine do 1500 kuna, dakle to je iznos mirovine od koje se, usudim se to reći, neda ni živjeti ni umrijeti. Dakle, čak 322 tisuće naših sugrađanka i sugrađana imaju mirovinu do 1500 kuna. Podatak koji mene osobno kao ženu zabrinjava i kao političarku jest da više od 61% među tim umirovljenicima i umirovljenicama koje imaju mirovinu samo do 1500 kuna čine žene. Zašto? I kako je pred nama opet rasprava o izmjenama Zakona o radu, podsjećam, a to je opće mjesto kada govorimo ženama i njihovom položaju na tržištu rada, dakle imaju cijeli život uglavnom manje plaće za isti posao, manje su plaćene bez obzira na njihove kvalifikacije pa onda evo posljedično tome imaju i manje mirovine. Dakle, više od 61% žena u ovoj kategoriji do 1500 kuna, iznimno, iznimno zabrinjavajuće. Dakle, kada ljudi koji primaju 1500 kuna ili do 1500 kuna, što znači i manje, uspiju platiti režije, njima za život praktički ne ostaje apsolutno ništa. I to je, to bi trebalo biti posao politike općenito, to bi trebalo biti posao političara, to bi trebalo biti posao zastupnika i zastupnica u Hrvatskome saboru, kako izaći iz ovoga kruga. Sad bismo trebali imati podatke za 2013. godinu, o njima bismo trebali raspravljati. Zašto? Zato što je pred nama rebalans proračuna, zato što ćemo govoriti ponovo o škarama u koje smo ušli vezano za deficiti i vezano za sve mjere koje Hrvatska mora učiniti kao članica EU i vrijeme bi bilo da se i u ovom području uspoređujemo sa članicama EU. Ne s onim starim članicama jer i one, iako i oni imaju problema sa mirovinskim sustavom, nego sa onima koji su nešto prije nas postali članice EU i mislim da dolazi vrijeme kad će se i na toj razini, dakle Bruxelleskoj otvoriti jedna vrlo opsežna i sveobuhvatna rasprava o tome. Izvješće je dobro naravno koncipirano, izvješće donosi samo suhe podatke koji govore o često puta, životnim tragedijama koje ovdje nisu opisane, ali mi ih možemo iščitavati, pogotovo kada usporedimo, vraćam se ovim mirovinama do 1500 kuna, kada ih usporedimo sa mirovinama koje su korisnici ostvarili po povoljnim uvjetima, odnosno prema posebnim propisima kada ih usporedimo sa mirovinama, evo čiji je prosjek 8870, dakle to su mirovine državnih dužnosnika. Podsjećam da smo i te mirovine i u proteklim vremenima, i tamo 2009. smanjivali za 10, pa opet za 10%, međutim raspon među njima je i dalje velik. Ne kažem da naravno ljudi koji mirovine po posebnim propisima, mnogi od ovih koji su navedeni i u ovoj tabeli za kojima svake godine govorimo, ne zaslužuju takve mirovine, dapače, mnogi prije svega hrvatski branitelji itekako zaslužuju jer smo kao što znate i u Zakonu o hrvatskim braniteljima davne 2005., oprostite, unijeli i odredbu o najnižoj mirovini za hrvatske branitelje koji dosegnu godine života, ali nemaju ostale uvjete prema posebnim propisima, dakle to je jedno priznanje i poštovanje koje država iskazuje prema njima. Na kraju već je čini mi se kolega iz HDSSB-a spomenuo ili netko drugi od kolega prije mene, doplatak, dakle nelogičnost da se u ovom sustavu neprekidno vrti i doplatak za djecu. Trebalo bi razmisliti, pokušavali smo u prijašnjim godinama u tom smislu nešto napraviti. Ono što je dobro, što se vidi iz ovoga izvješća, dakle za doplatak u 2012. milijardu i 700 milijuna kuna, dakle nisu se ta sredstva smanjivala, nisu se mijenjali propisi koje smo evo davno isto tako uveli, da svako treće i četvrto dijete dobiva i tzv. pronatalitetni dodatak od 500 kuna, dakle treće i četvrto uz redoviti doplatak, oni koji su u sustavu doplatka. Dobro je da se to nije mijenjalo i da se to nije smanjivalo. Međutim podaci jednako tako pokazuju da se broj djece korisnika doplatka smanjuje. Zašto? Zato što se smanjuje i broj djece u Hrvatskoj i to je isto tako podatak koji treba poslužiti kao jedan od referentnih kod donošenja odluka koje su vezane uz pronatalitetnu politiku RH jer ako nas ne bude bilo, onda neće tko imati raditi pa onda naravno i oni preostali umirovljenici neće dobivati mirovine. Neću završiti tako pesimistično, ovo je trenutak jedan od onih kada bi trebao krenuti sa idejama što u ovom sustavu učiniti, kako ga unaprijediti, kako ga poboljšati i kako ga stabilizirati jer ove staklene noge na kojima stoji su vrlo krhke i pitanje je dana kada će se skršiti. Naravno da podržavamo izvješće. Hvala.
Hvala i vama. Imamo tri replike. Željko Šemper.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Kosor, htio bih malo pojasniti ovu skupinu umirovljenika do 1500 kuna, naravno da to nije nekakva mirovina od koje se praktički može živjeti niti plaćati režije, međutim moramo znati strukturu tih umirovljenika koji su u toj skupini. Kod njih imamo oko 140 tisuća korisnika ino mirovina, to su oni ljudi koji su u prosjeku 11 godina radili u Hrvatskoj, a ostatak imaju negdje u Njemačkoj, Austriji ili u nekoj stranoj državi. Prosjek im je oko 720 kuna, možda onaj drugi dio mirovine 700 eura. Prema tome oni su se našli u toj grupi i tako na taj način snizu ukupni prosjek. Isto tako u toj grupi su i poljoprivrednici. Imamo poljoprivrednike starije koji su umirovljeni do '98.godine i njihov prosjek je oko 900 kuna, ali im je prosječan staž 16 godina. Imamo i nove umirovljenike poljoprivrednike sa stažem od 20 godina koji imaju 300 kuna više, prema tome opet su oni svi u istoj skupini. Radi se o vrlo malom i niskom stažu i niskim mirovinama. Isto tako tu su i oko 190 tisuća korisnika najnižih mirovina, a to su ljudi koji su u svom radnom vijeku imali vrlo niske plaće čije je danas mirovina negdje oko 980 kuna, a razliku kao nekakav socijalni dodatak to je kao socijalna nekakva sigurnost koja iznosi još nekakvih 450 kuna i prema tome to je prosjek ispod 1500 kuna. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite gospođo Kosor.
Hvala lijepa. Gospodine Šemper naravno da ja znam o tome nisam posebno govorila, ja znam kakva je struktura umirovljenika među tih 322 tisuće, dakle vrlo dobro znam da su to zapravo recimo tri kategorije. Ali sa svim tim objašnjenjima koje ste vi sada iznijeli za koje ja naravno znam to opet dolazimo do istog zaključka da se od toga kao što se ni od prosječne hrvatske mirovine zapravo ne može normalno živjeti. Dakle ja pri tome nikoga nisam napadala, ja samo govorim o onome što su činjenice, dakle čovjek dok radi ako ima neku prosječnu plaću teško živi, ali kada ode u mirovinu i s tom prosječnom mirovinom a sve ovo što ste nabrajali kada se i to još nešto zbroji dolazimo eventualno do prosječne mirovine i od toga se ne može živjeti ili se može živjeti jako teško. Ljudi preživljavaju i zbog toga što im često i djeca pomažu i članovi obitelji. To je naš zajednički problem, dakle tu mi moramo stalno tražiti rješenja jer ljudi kada odu u mirovinu ne mogu životariti, moraju živjeti. To je naravno izazov za sve nas.
Hvala. Sljedeća replika Sonja König. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče našeg Sabora, poštovana kolegice Kosor. Dijelim vašu zabrinutost nad činjenicom da više žena odnosno da žene imaju manju mirovinu. To je dijelom i zato što cijeli život za isti posao dobivaju za 10% manju plaću od muškaraca, ali dijelom je tomu razlog i to što roditeljske dopuste koriste gotovo isključivo žene. Manje od 2% na to se odluče muškarci što naravno također utječe na njihov iznos mirovine kada za to dođe vrijeme. Zato mislim da bi trebali ozbiljno razmisliti o tome da možda u nekoj skorijoj budućnosti uvedemo doslovce obavezu da i majka i otac u istom vremenskom periodu u istom razdoblju koriste roditeljski dopust. Mislim da je to dobro i za očeve i za majke i za njihovo dijete ili djecu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor, izvolite kolegice Kosor.
Da, spomenuli ste ono o čemu ali nažalost najčešće samo zastupnice ili žene u politici govore da su žene sa istim kvalifikacijama istim ili većim obrazovanjem na istom radnom mjestu uglavnom i u pravilu manje plaćene. Žene rade teže poslove, muškarci su šefovi, pogledajte hrvatske sudove uglavnom gdje već ima jako puno žena ali šefovi su odnosno glavni su uglavnom opet muškarci. Tako je u upravama svih velikih tvrtki, rijetkost je da žene dobiju tu prvu poziciju. Tako da imamo apsurd da žene koje imaju najčešće i obitelj dakle rade najmanje dvostruko više od muškaraca, ako uračunamo i taj posao za obitelj, za djecu, za dom imaju manje plaće nego muškarci. Onda u konačnici dakako i manje mirovine. Ja podržavam vašu intenciju da muškarci više koriste naravno jer kada se računa prosjek onda je odlazak žene na roditeljski odnosno rodiljni dopust se isto tako tu uračunava i ulazi u prosjek. Međutim mislim da u nekim godinama života baš natjerati supruge i očeve da budu uz djecu da bismo možda, biram riječi, ne bismo imali baš previše koristi. Evo mislim tu na prvu godinu djetetovoga života kada je preporučljivo djecu dojiti i kada je iznimno važna ta bliskost sa majkama. Ali u ostalim razdobljima slažem se. Slažem se recimo nakon druge godine života bilo bi dobro da su godinu dana s djetetom, to bi mnoge prosvijetlilo. Hvala vam.
I Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolegice Kosor, baš ste me izazvali vašom raspravom. Naime, vi potpuno nedemokratski iako očekujem od vas punu demokratičnost, bi vi tjerali muškarce da moraju biti uz djecu. Dakle tako ste rekli, mi trebamo natjerati muškarce da uzimaju porodiljski popust kao da su oni rodili, a ne žene. Ali ono što sam htio reći nije to nego je nešto, to ste vi vašom replikom, odnosno odgovorom na repliku. Na kraju krajeva, izravno pitanje, jeste li vi manje plaćeni na istom ovom mjestu od mene. Obadvoje smo saborski zastupnici. Ili od Mile Horvata ili od kolege Novaka. Nemojte takve stvari pričat. Dakle netko tko je na istom radnom mjestu ima istu plaću, bio muškarac ili žena. Točno je to da je u Hrvatskoj situacija takva da u tekstilnoj industriji, da u trgovinama rade većinom žene gdje su male plaće pa onda tim slijedom su zapravo i mirovine male, to je činjenica nažalost, žalosna činjenica. Ja nisam za to, naprotiv, za to sam da i žene imaju mirovine u tom smislu jednake onim. Ali ne treba ovdje prilikom rasprave o ovom mirovinskom zavodu, fondu, sad izražavati da ne kažem stajališta feministička, ekstremno feministička. Ali htio sam nešto drugo govoriti, vi ste govorili o pronatalitetnoj politici u kojoj ste vi kao premijerka imali relativno uspjeha upravo u vašem mandatu kada ste bili predsjednica Vlade i znam za mjere koje su donesene. U Hrvatskoj se rađa oko 40 tisuća djece godišnje, umre 50 tisuća ljudi po statistikama. Svake godine Hrvatska gubi tim načinom, dakle prirodnim odljevom većim nego što je za 10 tisuća, gubi 10 tisuća ljudi, dakle to je problem. Nisu samo mjere pronatalitetne politike ovaj doplatak za djecu koji je sad uključen u mirovinski fond što je smiješno, mirovinski fond i doplatak za djecu uključen u istu vreću novca. Moramo iznaći i nove mjere i nove novce upravo da bismo popravili natalitetnu i dobili nove rezultate u pronatalitetnoj politici Republike Hrvatske.
Hvala. Odgovor kolegice Kosor, izvolite.
Ja sam dosta zabrinuta jer dragi kolega događa se sve češće da vi mene ne razumijete, uopće ne razumijete što govorim, a sad se pokazalo da ne čitate materijale o kojima raspravljamo, a ja ću vam sada pročitati dragi kolega što se tiče spolne strukture među mirovinama do 1500 kuna relativno je više žena 61% nego u ukupnom broju umirovljenika što je posljedica činjenice da žene ostvaruju u prosjeku manju plaću i kraći mirovinski staž. O tome vam je govorila kolegica König, dakle ona je spomenula da idu na … itd. Ali to pokazuju sve statistike i sva istraživanja kojima se vi naravno kao muškarac ne bavite, a ja kao žena da, koji pokazuju da su žene u pravilu i najčešće i vrlo često manje plaćene za isti posao. Evo kolegice tu znaju i odobravaju, prema tome to nema veze sa feminizmom, to ima veze s ravnopravnošću, to ima veze sa Ustavom Republike Hrvatske koji ne pravi distinkciju između muškaraca i žena nego kaže da smo svi jednaki i o tome ja govorim. I ja nisam rekla da je doplatak nešto najbolje što će preokrenuti demografsku sliku, ja sam samo spomenula da je to jedna mjera i da je dobro da ova Vlada od toga nije odustala. Znači i doplatak i sredstva za doplatak koja nisu mala i pronatalitetni dodatak za svako treće i četvrto dijete, uz redoviti doplatak, znači to je 500+300, to je 800 kuna za svako treće i četvrto dijete. I nije u redu da mi replicirate na ono što je meni u replici iznijela kolegica König, to je protuposlovničko. Eto toliko o tome za sada. … [[Upadica se ne razumije.]] Vi sad ne govorite jer nemate riječ nego ja jer vam odgovaram na repliku. /Smijeh./
Hvala. I replika je rasprava kolegice Kosor. U ime kluba HDZ-a raspravljat će Đuro Popijač i Ivan Šuker. Izvolite kolega Popijač.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Evo pred nama je danas, dakle u toku je rasprava o Izvješću o radu i poslovanju HZMO-a za 2012. godinu, dakle ne raspravljamo o lanjskom snijegu već o predlanjskom iako je jutros padao snijeg na zapadu zemlje. Ovo izvješće je manje izvješće o radu i poslovanju, a ustvari je pogled na teško stanje našeg mirovinskog sustava, a koji opet predstavlja jedno od najkompleksnijih tema našeg ukupnog i gospodarskog i socijalnog i društvenog trenutka. U 2012. godini je omjer broja umirovljenika i osiguranika bio 1:1,18 što je tada predstavljalo najniži povijesni omjer onih koji uplaćuju u mirovinski sustav i onih koji primaju mirovine. Tijekom krize taj se omjer smanjivao od 1:1,4 u 2008. do 1:1,21 u 2011. Tada smo mislili da su konačno negativni trendovi zaustavljeni i držali da je najgore iza nas. U dva kvartala 2011. godine bilježili smo gospodarski rast i završili tu godinu s toliko sada nedostižnom nulom. No danas nažalost svjedočimo da je zahvaljujući katastrofalnoj gospodarskoj politici ove Vlade čitava slika tržišta rada postala kritična i gotovo neodrživa. Danas bilježimo 382 tisuće 380 registriranih nezaposlenih, rekordno nisku zaposlenost milijun i 400 tisuća i rekordan broj korisnika mirovina. Da podsjetim, kraj 2011. dočekali smo s 305 tisuća registriranih nezaposlenih, isto tako ogromna i neodrživa brojka. Danas je omjer osiguranika i korisnika daleko od povijesno najlošijeg iz 2012. pa imamo ponovno novi povijesno najlošiji omjer 1:1,16. I ono što je najgore, očito da u ovoj Vladi više nitko ništa ne čini da se ovaj dramatični trend zaustavi. U odnosu na 2011. danas 75000 ljudi manje uplaćuje mirovinski fond, toliko je ljudi u Hrvatskoj u protekle dvije godine više izgubilo posao nego ga je dobilo. I konačno, kakvog sada smisla ima raspravljati o brojkama iz 2012. godine? Ono što bi trebalo ovdje imati to je svakako plan Vlade što Vlada misli učiniti da se ovakvo stanje promijeni, što misli učiniti kako se ovaj mirovinski sustav ne bi raspao, kakvu nadu i postojećim i budućim umirovljenicima ova Vlada može ponuditi. To naravno nisu teme za ravnatelje Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje već za neke druge. HZMO je nositelj obveznog mirovinskog osiguranja na temelju generacijske solidarnosti koji posluje kao javna ustanova. I evo baš 2012. godine smo i proslavili devedesetu obljetnicu osnutka HZMO-a. I uvijek je i u tih 90 godina HZMO obavljao svoju ulogu, pa tako evo i ovih svih proteklih godina. U planu rada HZMO-a za 2012. naznačeni su različiti ciljevi, evo a jedan od njih svakako i bio poboljšanje postojećeg sustava radnika kako bi HZMO postao moderna, javna ustanova što podrazumijeva provođenje trajnog obrazovanja radnika, unapređenje sudstva za zapošljavanje i organizacijskog razvoja, te sustava razvoja karijere. To su bili planovi koji su bili 2012. Danas evo za dvije godine ćemo vjerojatno raspravljati da li su oni realizirani do 2014. Između ostalog tim planom je i predviđeno provođenje poticanja zapošljavanja kroz stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa. Ne znamo, dakle danas koliko je kroz takav sustav u HZMO-u prošlo mladih ljudi, a vidimo da je u 2012. broj zaposlenih smanjen za 130. Znači, za ove ljude kroz stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa je bilo mjesto, za ovih 130 nije. Vjerojatno su otišli u mirovinu, pa iz jednog iz šupljeg u prazno pretakanje. Ali držim da je i ovo zapošljavanje mladih ljudi kroz ovaj vid bio sa ciljem poboljšavanje statistike tzv. Mrsićeve, ministra Mrsića ove akcije oko pumpanja fiktivne zaposlenosti. Nadalje, nedavno provedenu proceduru donošenja novog Zakona o mirovinskom sustavu vidjeli smo kao priliku da se konačno ova Vlada prihvati ozbiljnih reformi. Iako je marketiran od strane ministra kao reforma mirovinskog sustava, na žalost nije se dogodilo ništa bitno. Naprotiv promjenama u tom zakonu još su dodatno umanjene šanse da se ovaj mirovinski sustav učini dugoročno održivim. Stoga i držim da bi ova analiza, odnosno statistika prvenstveno mogla poslužiti kao temelj jednom ozbiljnom i dramatično neophodnom zahvatu u mirovinski sustav. Iz godine u godinu HZMO prezentira ove brojke, vide se trendovi, jasna je struktura umirovljenika ali na žalost svjedočimo da nikakvih sugestija o tome što treba učiniti u ovim izvješćima nema. Razumijem da to ravnatelj niti ne držim potrebnim, jer struku u HZMO-u i tako nitko ništa ne pita i potpuno je jasno da se aktualna vlast zapravo i odlučila kupovati vrijeme i ne činiti ništa. Probleme koje ostavljaju iza sebe očito će rješavati netko drugi samo da ne bude prekasno. Pored toga, konstantno puštanje informacija i problematiziranje drugog mirovinskog stupa pa i zadnji potez ministra financija je kada u paničnom traženju bilo kakvih izvora novaca za krpanje državnog proračuna poseže i za privatnom mirovinskom štednjom budućih umirovljenika, unosi se nova nesigurnost i nova nestabilnost. Obzirom na sve ono što smo gledali u posljednje dvije godine, na ono što nam je dolazilo na stol, što je ovaj Sabor izglasao nemamo nikakva očekivanja da će bilo kakav suvisli održiv i nužan reformski zahvat biti proizveden u ovoj Vladi. Većina govornika prije mene osvrtala se na prezentirane brojke i to više i nema smisla ponavljati, tim više što ovdje nema ljudi iz Vlade koji bi trebali isto tako nešto reći namjeravaju li išta u svom mandatu činiti kako bi ovo urušavanje budućnosti mirovinskog sustava bilo zaustavljeno. No, posve je jasno dok nam svi gospodarski pokazatelji bilježe negativne trendove, dok svakog dana i dalje propadaju tvrtke, a ljudi gube posao i sudbina mirovinskog sustava jednostavno ne može biti drukčija. Sad će kolega nastaviti. Hvala lijepa.
Gospodine predsjedniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Pa možda je u ovom Izvješću koje vrvi dobrim podacima najsimptomatičnija jedna rečenica koja nas naprosto upućuje da kad govorimo o mirovinama, mirovinskim zakonima moramo itekako gledati što se događalo prije. Pa na petoj stranici ima jedna rečenica koja kaže: "Na povećanje priljeva korisnika mirovine utječe i činjenica da sve više u mirovinu odlaze najbrojnija tzv. baby bum generacija rođena u prvom desetljeću nakon Drugog svjetskog rata. Dakle, to je bilo prije 60 godina i to je u ovom trenutku najznačajniji udar na da tako kažem na mirovinski sustav Republike Hrvatske i na pojačani priljev onih koji ulaze u mirovinu. A kad bi mi sad svi skupa proanalizirali po kojem smo mi to zakonu temeljito raspravljali općenito o mirovinskom sustavu, o problemu hrvatskih umirovljenika onda mislim da nitko u ovom Visokom domu, pa čak niti kolege iz Hrvatske stranke umirovljenika naprosto ne bi mogli reći jer toga nema. Tako i ovo Izvješće vrvi sa puno podataka koji su korisni. Međutim, meni tu još uvijek fali jedan podatak i dok ga ne dobijem ja ću o njemu stalno pričati, a radi se o ovim podacima o beneficiranom radnom stažu, zapravo o onima koji su otišli u mirovinu po posebnim propisima i njih je 166 000 jer se stalno o tim ljudima krivo govori. Prije svega tu mislim na branitelje koji nisu otišli u mirovinu bez radnog staža i koji nisu otišli u mirovinu da nisu uplaćivali jedan dio svog života doprinos u mirovinsko osiguranje. Dakle, njima jedino što se ovim zakonom garantira zbog toga što su sudjelovali u obrani države, da njihova mirovina u trenutku odlaska u mirovinu ako po plaći koju su do sada uplaćivali mirovinski ne može biti iz tog iznosa ništa drugo. I ne vidim nikakvog razloga da se njihove mirovine zovu beneficirane, da se tako tretiraju ali uporno to netko ne želi prikazati isto kao što nedavno nismo imali priliku raspravljati o izmjeni Zakona o mirovinskom osiguranju zato što je to ponuđeno kao amandman Vlade, a radi se o beneficiranom radnom stažu i o uzimanju preko 5 milijardi kuna privatnih novaca hrvatskih građana koji po posebnom propisu i idu u mirovinu bez obzira što u trenutku odlaska u mirovinu njima je to uplaćeno u drugi stup mirovinskog ništa ne znači za visinu mirovine ali to su ovom trenutku njihovi novci koji se nalaze na njihovom računu i to je tako zakonom propisano pa možda je i u ovom trenutku prilika da se progovori o tome jer kažem nismo imali priliku jer predlagatelj zakona nam to nije rekao ali vjerojatno prilikom rebalansa proračuna će nam opet biti suhoparno objašnjeno da je to jedini način u ovom trenutku da se spase propala ekonomska i fiskalna politika ove Vlade a to jest da se povećaju prihodi za 2 milijarde i 700, 800 milijuna kuna u 2014.i 2015. Međutim, postavlja se pitanje što će biti sa 2016.kad te dvije milijarde i 800 milijuna kuna ne bude a sve projekcije gospodarskog rasta govore da neće biti nekakvih novih prihoda s osnova pozitivnih gospodarskih i dobrih makroekonomskih pokazatelja s kojima bi se ta sredstva alimentirala da tako kažem ili nadomjestila u 2016.godini. Međutim, kad bolje pogledate ovu tablicu na strani 11, tablica 8 onda ćete vidjeti da ni u toj tablici nemate jasno definirane koliko je u ovom trenutku zapravo koliko je 31.12.bilo tih ljudi koji su po beneficiranom radnom stažu otišli u mirovinu. Dakle oni se spominju na dva mjesta, prvo je radnici na određenim poslovima, unutarnjim poslovima i pravosuđu, isto tako djelatne i vojne osobe, policijski službenici i ovlaštene osobe dakle njih je ukupno 28 tisuća bilo 31.12.2012.godine i bilo bi vrlo interesantno vidjeti koliko tih 28 tisuća ljudi je bilo pristalo da uplaćuje drugi stup mirovinskog tj. koliko ih nije uplaćivalo. Dakle, opet olako raspravljamo o jednoj temi koja ja ne bih sad htio da me krivo razumijete, nisu umirovljenici krivi što je takav jaz između onoga što se u ovom trenutku uplati u mirovinski fond i koliko ukupno isplate mirovine po svim zakonima da se razumijemo, to je negdje u ovom trenutku oko 17,5 milijardi kuna. Niti ćemo o tom problemu raspravljati niti raspravljamo kad se donosi proračun osim nekakve usputne rasprave niti imamo prilike raspravljati praktički niti o ovom izvješću jer kad pogledate ovo izvješće onda tu ne vidite ništa jer se Hrvatski zavod za mirovinsko ne bavi sa tim prihodima. To je prešlo nekome drugome. Međutim, vrlo interesantan je podatak kolegice i kolege koji mi prolazimo olako a mislim da o njemu treba progovoriti. U 2002. 1.7.je HZMO i HZZO sa naplatom porezom i kontrole naplate poreza prešao u poreznu upravu. Isto tako prihodi od doprinosa za zdravstvo i doprinosa za mirovinsko osiguranje su ušli u državni proračun. Vidim da je politička nomenklatura samo sa drugim osobama, sad HZZO izdvaja i riznice, međutim broj zaposlenih koji su nekada kontrolirali i ubirali i vodili evidenciju o uplatama mirovinskoga 2002.je skoro pa identičan broju zaposlenih danas. E sad kad pogledate koliko posla je otišlo iz HZMO nekome drugome, imate danas Regos koji broji toliko i toliko stotina zaposlenih i imate naplatu i kontrolu naplate prihoda s osnova mirovinskog doprinosa o poreznoj upravi. Međutim postavlja se pitanje koji smisao je bio tada izdvajanje tada HZMO tim više što nije prenešena kvalitetna datoteka podataka o dugovima u tom trenutku naročito što se tiče obrtnika i poljoprivrednika a tome vodi sve ka priči o kapitalnom fondu. I meni stvarno nije jasno prije svega da Hrvatska stranka umirovljenika da tako kažem više ne jaše na toj temi jer na kraju krajeva oni su imali većinu ljudi u upravnom odboru i taj kapitalni fond su bile dionice poduzeća koja su još iz vremena bivše države i 90.-tih godina ostali dužni za uplatu mirovinskog osiguranja, imovina kapitalnog fonda je bila namijenjena za povećanje standarda hrvatskih umirovljenika. Ako se ne varam u kapitalnom fodnu je bilo i 25% dionica Plive pa se netko sjetio da tamo negdje 2001.dug prema dobavljačima lijekova plati sa 7% dionica i tako Hrvatska izgubi bilo kakvu mogućnost upravljačkih prava u Plivi jer kad ste sa 25 pali na 17 posto onda više niste imali nikakvu mogućnost upravljat i logična stvar da bilo kakva kasnije rasprava o toj temi pada u vodu. Kao što vidite taj kapitalni fond je došao na mizernih 2 milijarde, on je prebačen u audi i on praktički nema više nikakve veze sa mirovinama, sa mirovinskim fondom i nema nikakve veze sa umirovljenicima. Dakle ovo izvješće je dobro napravljeno i kvalitetno, što se tiče profesionalno. Međutim, ako ga pažljivije iščitamo onda ćemo vidjeti da ono otvara ipak niz pitanja o kojima bi ovaj Visoki Dom itekako trebao raspravljati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na raspravu Đure Popijača imamo tri replike. Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Popijač o statistikama koje su iznesene u ovom izvješću piše da je 1989.godine bilo zaposlenih 2 milijuna i 32 tisuće. A danas je zaposlenih milijun i 430 tisuća. Kada bismo zbrojili i kada bi posao dobili danas svi nezaposleni, svih 380 tisuća ukupno bi bilo zaposlenih 1803 tisuće ljudi, dakle manje za 200 tisuća nego 1989.godine. Što to znači? To znači kad zapravo kada bismo imali stopu nezaposlenosti 0 a i tada 89. bio je isto postojao biro za zapošljavanje i bila je možda 10% stopa nezaposlenosti. Dakle, broj građana, stanovnika poglavito onih u radnoj dobi se jednostavno smanjio. To je žalost Hrvatske koja je na djelu i na vidjelu. Dakle, mi kad bi zaposlili sve koji su nezaposleni, nemamo broj radnika koji je bio '89. godine manji za, imamo manji za 200 tisuća. Drugo, u vrijeme vaše stranke iz vladavine došlo je do konverzije svih umirovljenika koji su radni staž većim dijelom ili gotovo u potpunosti odradili u drugim, u BiH. Znam kad je bilo to '98. godine, dakle medicinska sestra koja je radila u Brodu 5 godina, a 35 godina u Derventi ili u Bosanskom Brodu je otišla normalno u hrvatsku mirovinu kao da je odradila cijeli staž u, dakle to je povećalo broj umirovljenika u Hrvatskoj, ne govorim ja za prava i za ostalo, nego jednostavno počeo se povećavati abnormno broj umirovljenika. Pa je i tim putem došlo do povećanja broja umirovljenika.
Hvala. Odgovor kolega Popijač.
Hvala lijepo. Kolega, brojni su razlozi naravno zbog čega Hrvatska ima ovako jako veliku disproporciju onih koji su korisnici i onih koji uplaćuju mirovinski sustav, brojni razlozi, neke i vi spominjete, međutim spomenuli ste i '89. godinu i tadašnje brojke i o zaposlenima i o umirovljenicima. Kada se to spominje ipak treba razumjeti da je takav način i takva gospodarska uređenje ili sustav jednostavno doživio svjetski lom i svjetski krah. Ako smo imali 2 milijuna zaposlenih, pitanje je naravno, kolika je njihova produktivnost bila i da je bilo dobro, ne bi to sve propalo i svagdje gdje je bilo osim u dvije zemlje koje na svijetu postoje još. Dakle, taj model ekonomski je doživio slom i on je pobijeđen od nekog drugog ekonomskog modela i on se raspao svagdje gdje je postojao i nemojmo žaliti za tim sustavom jer to je bila lažna, prikrivena zaposlenost. Ta privreda, to gospodarstvo je bilo nekonkurentno i ono je moglo živjeti samo u određenim ekonomskim okolnostima i prilikama. I zato smo ga i naravno i željeli i zato smo ga hvala Bogu i promijenili. Drugo je pitanje 6, 7, 8 godina agresije, drugo su pitanje milijarde ratnih šteta i uništene potpuno infrastrukture, očekivao sam da ćete se vi možda i više na to osvrnuti, o tim uzrocima i nastanka ovakvih disproporcija u mirovinskom sustavu. I naravno, možda i šteta i vjerojatno je greška bila u svim tim vremenima da se izlaz pronalazio slanjem u mirovinu, no međutim žaliti i plakati za nekakvim propalim sustavom koji je cijeli svijet procijenio neuspješnim, dakle to ja mislim da više ne bi trebala biti tema nego tema treba biti kako da počnemo unaprjeđivati, kako da dostižemo uspješnije zemlje, a ne one koje još uvijek žive u takvom sustavu.
Hvala. Sljedeća replika, Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Popijač, vaše izjave u stilu mirovinski sustav se raspada, u šuplje u prazno, zapošljavanje bez zasnivanja radnog odnosa. Ja znam da mi ovdje u Hrvatskom saboru naravno čujemo svakakve i izjave i naravno to je pravo svakog zastupnika, ali barem se od vas moglo recimo očekivati da po tom pitanju budete malo racionalniji jer stanje mirovinskog sustava, mogli bi reći, može biti li-la s onim kad ste vi bili u vlasti, ali što se tiče zasnivanja radnog odnosa bez zapošljavanja, bez zasnivanja radnog odnosa, ne možete reći da 15-ak tisuća mladih ljudi od kojih sigurno negdje 50% je ostalo, dokazalo se, pokazalo u svom poslu tamo gdje su radili i ostalo je za stalno raditi, nisu osim određenih sredstava 1600 kuna plus do 1000 kuna za prijevoz koji su imali pravo osigurali i dostojanstvo rada što je prvenstveno i bitno za mlade i pravu šansu i mogućnost i da uče i da rade nešto što vi zovete šuplje u prazno, mislim da je ispod nivoa.
Hvala. Odgovor kolega Popijač.
Hvala lijepo. Kolega, mnogi govornici danas su se osvrtali na dramatično stanje u našem mirovinskom sustavu i svi to vide i oni naravno koji žive u tom sustavu i oni koji bi trebali, koji će živjeti ako ga bude uopće postojalo, jedino očito vi vladajući to ne vidite, to je istina i to je činjenica i mi nažalost i ono što se ovdje i donosi pod parolom mirovinske reforme, evo nedavni zakon koji je donešen, tada je bila prilika i tada smo i ukazivali i govorili i naravno kakve će posljedice i taj zakon i te promjene donijeti u daljnjem urušavanju tog sustava. Dakle, kako god karakteriziramo to stanje, nije dobro i kojim god riječima, ja nisam rekao da je on urušen, ali da će se urušiti ukoliko se nešto ne napravi, to je sasvim sigurno jer netko će to morati rješavati, vi ili netko drugi, ali očito da vi u ove dvije godine i sada što namjeravate, ne namjeravate ništa bitnije učiniti da se stanje dugoročnije učini održivim. A što se tiče ovih naravno ljudi koji su kao jedino moguće rješenje prihvatili i radit za 1600 kuna i biti na raspolaganju svima onima koji su ih uzeli, primili da rade pod tim uvjetima, za državnu upravu je to bilo i ranije, no međutim ja ne znam da li znate podatak da u biti više nitko ne prima pripravnike pa čak niti banke. I da banke zapošljavaju, odnosno uzimaju te ljude za 1600 kuna pa onda nakon godine dana eventualno nove za 1600 kuna pa onda eventualno ponekog ostave i da radi u nekakvom pripravničkom stažu. To je nažalost apsurd upravo te mjere zato smo i mi držali tu mjeru samo za javni sektor, a nikako da on bude prihvaćen ili da bude pravilo ponašanje i u privatnom sektoru.
Hvala. I zadnja replika, Silvano Hrelja. Izvolite.
Ja imam ne neki način repliku i jednom i drugom govorniku ispred kluba, ne znam dal sam trebao dva puta dignuti palicu, ali čini mi se pa nek' odgovore kako mogu. Prvo, ja sam vrlo zbunjen jel se cijelo vrijeme govori o zakonima govori se o mirovinskom sustavu, a tema na našem dnevnom redu je izvješće HZMO-a za 2012.godinu, radi se o javnoj ustanovi koja mora provoditi zakone, koja mora poslovati po zakonima koje donosi ovaj Visoki dom. Mogu se složiti da moramo i možemo razgovarati o imovini koja se knjiži, koja je u vlasništvu HZMO-a i koja može ići na upravljanje nekom drugom, ali konačnu riječ o sudbini te imovine će donijeti Upravno vijeće HZMO-a. Prema tome ja bih svih nas pozvao da razgovaramo o nečem drugom, a ako zaista želite razgovarati o mirovinskom sustavu kao predsjednik Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo prihvaćam svaku inicijativu da imamo cjelodnevnu raspravu ako hoćete u Maloj vijećnici o održivosti sustava, o drugom stupu, o trećem stupu. Ali danas razgovaramo o HZMO-u njegovom izvješću za 2012.i kako to veliko poduzeće od cca 3 tisuće ljudi funkcionira i kakve usluge daje građanima, da li smo zadovoljni sa ovim statistikama da li se one mogu i drugačije prikazati, da li možemo reći da svi oni koji su tamo prikazani da imaju mirovinu do 500 kuna, jel doista to realno stanje jer pored 400 kuna iz Hrvatske imaju možda i njemačku mirovinu a mi to u izvješću ne vidimo. Jel možemo mi o tome razgovarati jednom? Jer gledajte, inače sam u apsurdnoj situaciji. Zalagao sam se kod novog Zakona o mirovinskom osiguranju da raspravljamo o izvješću i dao amandman koji je prihvaćen, a mi raspravljamo o zakonima i sustavu. Hvala.
Hvala. Kolega Hrelja najavili ste repliku kolegi Popijaču pa će on odgovoriti sada.
Hvala gospodine potpredsjedniče. A šta da odgovorim sada? raspravljamo o izvješću za 2012.godinu pa mislim već od tada su za koliko, 0 zarez ne znam koliko postotaka gore i loše brojke nego što su bile tada. Danas dakle o čemu da razgovaramo o tim brojkama i o zavodu? Pa rekli smo evo i jedan i drugi smo govorili o tome da je zavod korektno, kvalitetno i dobro obavio svoj posao u okviru zakona u okviru pravilu i u okviru svega onoga što mu je u nadležnosti i što čini već 90 godina i sada već 92 godine. i što bi se tu trebalo još nešto više dodavati? Možda evo, da li je racionalno trošio ovo ili ono, ali to je u 36 milijardi kuna koliko je težak naš proračun za mirovinski sustav, sam trošak ovoga je naravno mirovinskog sustava u nekoj mjeri i značajan ali puno veći problem 20 milijardi koje se moraju nadoknaditi iz državnog proračuna i svi oni uzroci koji su doprinijeli ili doveli do toga. Stoga postavlja se pitanje u kojim prilikama imamo mogućnost razgovarati o svim ovim temama što i vi govorite, ako to nije sada kada je tema i izvješće ali i mirovinski sustav u cjelini. Možda dolaze zakone o kojima smo i govorili a koji se najavljuju kao reformski zahvati u mirovinski sustav zapravo nije ništa nego evo nekakvi kompromisi ili evo što smo i tada konstatirali možda i trgovine između koalicijskih partnera. Problem veliki postoji u mirovinskom sustavu on postaje sve teži, sve veći, vidimo da državni proračun ima stalne i konstante aspiracije da se dira i kapitalizira na mirovinska štednja i sve su teme koje u svakoj prilici želimo iskoristiti i upozoriti na problematiku koja nam je i ovom prilikom na stolu. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom. U ime Kluba zastupnika HSU-a Željko Šemper. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani ravnatelji sa suradnikom, kolegice i kolege. Pred nama je izvješće o radu i poslovanju HZMO-a te stanju mirovinskog sustava na temelju generacijske solidarnosti za 2012.godinu. Iz izvješća vidimo da je u 2012.godini nastavljen trend smanjenja omjera između osiguranika i umirovljenika. Dok je još devedesetih godina omjer bio 3:1, '98.godine se prepolovio na 1,5:1 da bi u 2012.pao na do sada najnižih 1,18:1, a za ovu godinu nešto čak i niže. Nepovoljan omjer osiguranika umirovljenika, demografsko starenje stanovništva još uvijek postojeće nepravde i restrikcije u zakonu o mirovinskom osiguranju i višegodišnja kriza najveći su problemi hrvatskog mirovinskog sustava. Previše izgubljenih radnih mjesta zbog privatizacijska pljačke, korupcije,s tečajeva i otkaza, a zbog sive ekonomije i manje uplaćenih doprinosom u mirovinski sustav. Pod parolom tzv. restrukturiranja i danas smo svjedoci otpuštanja radnika u sveopćoj borbi za profit s premalo osjećaja za ljude i nepoštivanja onih koji su desetljećima ugradili dio sebe u sva ova poduzeća. Društveno je vlasništvo postalo državno, radnici su putem dionica još jednom platili ono što su sami stvarali, a krivi koncept privatizacije uništio je hrvatsko gospodarstvo, a posebno našu proizvodnju. Izlaz iz tih problema stalno se traži u reformama i restrikcijama u mirovinskom sustavu, a problemi su stvarno u ekonomskom sustavu i u najvišem broju nezaposlenih. Stalno se provlači tvrdnja kako u RH ima previše umirovljenika kako se previše troši na mirovine, a često se mirovine svrstavaju i u socijalna davanja što po svojoj visini čak i jesu ali su one ipak zarađene uplatom doprinosa. Prema tome, svi smo vjerojatno suglasni da nereda u mirovinskom sustavu još uvijek ima, da ga treba čistiti ali rješenje problema našeg mirovinskog sustava je najprije u zapošljavanju i više prikupljenim doprinosima, investicijama u rastu gospodarstva i BDP-a i u promjeni stava kako se ništa kod nas ne isplati proizvoditi već sve možemo uvoziti. Dok je u prosincu 2011. prosječna mirovina prema Zakonu o mirovinskom osiguranju iznosila 2151 kunu što je bio udjel u prosječnoj plaći 39,17%, u prosincu 2012. je došlo do malog povećanja na 2184 kune, a to je blago povećanje rezultat odmrznutog usklađivanja i povećava mirovine od 2,05 u 2012. godini. Udjel mirovinskih izdataka zbog uskraćivanja mirovina povećao se s 10,77 na 10,82% BDP-a. Za usporedbu, Slovenija primjerice ima ukupne veće izdatke za mirovine 11,7 njihova BDP-a. I još jedan zgodan podatak, usporedba sa Slovenijom. U Sloveniji su plaće veće samo za 26% od hrvatskih plaća, a njihove mirovine za 91% od hrvatskih. To je još jedan pokazatelj mizernog omjera plaća i mirovina u Republici Hrvatskoj. Već treću godinu za redom ukupni rashodi za mirovine iznose između 35-36 milijardi kuna što unatoč padu BDP-a zadržava mirovinske rashode na razini od 10,5% BDP-a što je niže od prosjeka država Europske unije. Usporavanju rasta mirovinskih izdataka pridonosi i razina mirovina. Prosječna mirovina novih umirovljenika manja je za 19% od onih koji su u mirovini od '98. godine, tzv. stari. I tu je gospodine ravnatelju moja primjedba na ovo izvješće jer o tom velikom problemu kao i ranijih godina ni u ovom izvješću nema posebnog osvrta. Krajem 2012. godine imali smo 487 tisuća tzv. starih umirovljenika, umirovljeni po starom zakonu do kraja '98. godine i 641 tisuću novih, prema novom zakonu od 1. siječnja '99. godine. Udjel prosječne mirovine starih umirovljenika u prosjeku plaće iznosio je 44%, dok je kod novih 36%. Ta razlika proizlazi iz toga što je početna aktualna vrijednost mirovine Matešina Vlada odredila 1.1.'99. godine bez naknada i korekcija zbog povećanja mirovina starih umirovljenika. Iako su ta povećanja kod obeštećenja umanjila ukupan dug prema starim umirovljenicima, ta šteta prema novim umirovljenicima svake godine se povećava, pa je i u 2012. godini iznosila 3,6 milijardi kuna ili više od 1% hrvatskog BDP-a. Ovo dovoljno govori o doprinosu ove generacije umirovljenika, stabilizaciji mirovinskog sustava, a tu žrtvu pokazuje i niski udjel od 36% njihovih mirovina u prosječnoj plaći i zbog toga je neprihvatljivo uopće i pomisliti i govoriti o bilo kakvom rezanju takvih malih mizernih mirovina. Iz ovog izvješća, a i analiza koje se mogu iz njega posebno izradit vide se određene značajne razlike i nelogičnosti u visini mirovina prema odrađenom stažu kod pojedinih vrsta mirovina. Zapažen je podatak da korisnici prijevremenih mirovina uz najduži staž, oko 35 godina imao najniže mirovine po godini staža i iznose 64 kune, dok korisnici invalidskih mirovina o kojima je bilo već danas riječi u raspravi, za najniži staž od 23 godine imao najviše mirovine po godini staža i iznose 83 kune, znači gotovo 20 kuna je razlika. Na stranici 5 ovog izvješća vidi se značajan nagli pad korisnika invalidskih mirovina nakon 2009. godine što se nekako podudara s vremenom otkrivanja afere doktora Rubale i njegovih ortaka u slučaju otkrivanja kupovine lažnih mirovina u Hrvatskoj. Dok je u 2008. i 2009. u invalidsku mirovinu otišlo po 13000 umirovljenika, u 2012. samo 3616. Iz izvješća se vidi koliko je zavod unaprijedio komunikaciju sa osiguranicima koji imaju niz mogućnosti pristupa aktualnim informacijama putem info telefona, internetskih stranica zavoda te pisanim i elektroničkim putem. Tako je internetsku stranicu zavoda posjetilo približno 1,5 milijun posjetitelja ili 19% više u odnosu na 2011. godinu, a pregledano je 16% više oko 6 milijuna i 400 milijuna stranica. U 2012. lozinku je za pristup korisničkim stranicama zatražila 71 000 ili 16% više koje su bile posjećene više od 260 000 puta. Te stranice koristili su uglavnom osiguranici pred mirovinu koji su na taj način mogli provjerit svoj staž i plaću te na vrlo jednostavan način dobiti informativni izračun svoje buduće mirovine. Kod mjesečnih izvješća HZMO-a imamo primjedbe udruga umirovljenika, a odnose se na stalno statističko mjesečno izvješće o kretanju prosječnih mirovina. Primjedba se odnosi na podatak o prosječnoj mirovini prema Zakonu o mirovinskom osiguranju koji se dosad redovito objavljivao na web stranici zavoda. Sada se po uzoru na međunarodne publikacije objavljuje podatak o prosječnoj starosnoj mirovini za mirovinski staž od 40 i više godina koje je za 2012. iznosila gotovo 4000 ili 70%. To je lijep podatak, ali odnosi se samo na 12% korisnika mirovina. Istovremeno je s glavne stranice na webu nestao podatak o prosječnoj mirovini svih korisnika mirovina prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Umirovljenici smatraju da treba prvenstveno objavljivati taj podatak radi komparacije sa svim prethodnim godinama, a ovaj podatak za manji broj umirovljenika može biti kao prilog mjesečnog izvješća. Osobno mogu pohvalit trud i sve rezultate onih koji proizvode statističke informacije, koji izlaze kvartalno i daju vrlo detaljne informacije o osiguranicima, posebno o kretanjima u mirovinskom sustavu. Svrha mirovinskog sustava je ekonomska i socijalna sigurnost u starosti, a cilj svake reforme primjerena mirovinska primanja i dugoročna održivost mirovinskog sustava. Najveći je problem kako postići tu ravnotežu između svrhe i cilja. Sigurno je jedno, da bi stabilizaciji mirovinskog sustava pridonijelo sve ono što mi svi želimo i znamo da se što prije dogodi novo zapošljavanje, investicije i proizvodnja, rast gospodarstva i bruto društvenog proizvoda. No, to je još dalek put. Istovremeno moramo mirovinski sustav pomalo čistiti od svega što ga dodatno opterećuje, a to su lažne mirovine, razne privilegije iza kojih ne stoje uplaćeni doprinosi a na štetu su svih umirovljenika. Hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime kluba Hrvatske narodne stranke Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ravnatelju, kolegice i kolege. U ime kluba Hrvatske narodne stranke naravno da odmah kažem da ćemo podržati ovo izvješće za 2012. godinu. Naravno da se slažem sa kolegicama i kolegama prethodnicima da ova rasprava o 2012. s obzirom na samu činjenicu da je dinamika i života i rada i gospodarstva i umirovljenika i složene gospodarske situacije generalno nekako u navodnike pa se s jedne strane. Međutim, s druge strane isto tako slažem se s nekim kolegama koji su jasno dobro rekli da su ove brojke iznimno dobre za analize, da su one jako dobre, da bi se i drukčije se i ne može postavljale nekakve mjere potrebite da bi se određeni problemi rješavali ili problemi vezano za generacijsku solidarnost odnosno Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje koji je nadležan za taj segment sigurno nisu od danas i to ništa nije novo. To je već rečeno. To se vuče odavno prije. Međutim, ono što bih želio u ime kluba HNS-a ukazati to je da je u svakom slučaju pohvalno da je Ured državne revizije u svojoj reviziji za 2012. godinu dao bezuvjetno mišljenje Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. To je u svakom slučaju jedan pozitivan i jasan podatak da uz sve probleme koji postoje, a ovdje i piše, s obzirom na ono šta iz generacijske solidarnosti odnosno iz rada se uplaćuje da bi se osigurale mirovine s prvog stupa nije dovoljno. Ali zato način rada zavoda za, Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje skoro pa besprijekoran. I to jasno moraju znati svi oni umirovljenici koji primaju mirovinu i oni koji danas sutra odlaze u mirovinu. I to je nešto šta je u kontinuitetu i to je nešto što je dobro, jer često mi ovdje u Hrvatskom saboru, pa i danas kad raspravljamo i o mirovinama i o gospodarskom razvoju i onom dijelu šta državni proračun mora uplatit nekih 16, 17 milijardi jer nije dovoljno tzv. punjenje iz rada da bi se osigurale mirovine koje smo obavezni, koje su ljudi zaradili prije nego što su išli u mirovinu jasno treba reći da upravljanje i način rada i stabilnost tog mirovinskog sustava apsolutno je stabilna i da nema uopće razgovora, rasprave i upitnosti dok je ova Vlada da bi o tome bilo određenih problema, neisplata. Dapače, 2012. a ovdje jasno piše u dva navrata u zakonu je rađeno usklađenje mirovina, usklađenje koje se tada temeljilo na zbroju stope promjene prosječnog indeksa potrošačkih cijena u prethodnom polugodištu i stope promjene prosječnih bruto plaća svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj u prethodnom polugodištu. Dva puta su 2012. godine usklađivane mirovine, prvi put za 0,85% od 1. siječnja 2012. i drugi put od srpnja 2012. za 1,2% i tako se to nastavilo u 2013. odnosno četrnaestoj godini. Prema tome, kad govorimo o stabilnosti mirovinskog sustava prvog stupa neovisno što je svima jasno da on nema dovoljno sredstava koji se uplaćuju od doprinosa to nije dvojbeno i nije upitno i mislim da kad govorimo o radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje to su bitne stvari za istaknuti kao poruka javnosti građanima kad govorimo o mirovinama i da ovo usklađenje apsolutno se prati, da je to jedan od prioriteta hrvatske Vlade stabilnost i sigurnost mirovinskog sustava. Naravno, sigurno da rast gospodarstva je preduvjet u sve reforme. Da bi taj sustav mirovinski ne samo bio stabilan, nego da i indeksacija i da povećanje i udio prosječnih mirovina u prosječnoj plaći bude veći time u biti bi mi postigli onaj osnovni cilj, a to je da standard i umirovljenika bude veći. Dakle, rast gospodarstva, a posebno onaj dio koji je vezan za zaposlene u radno aktivnom dijelu stanovništva koji je vrlo, vrlo nizak ispod 50% u Hrvatskoj i toga smo mi svjesni kao vladajuća koalicija i sve mjere koje se rade, rade se baš u tom smislu da se poveća onaj udio radno zaposlenih u radno aktivnom dijelu stanovništva, pa tim dijelom da dotaknemo i onaj Zakon o radu koji u ovom trenutku je u pripremi rasprave i koji bi trebao osigurati što drugo nego veću i kvalitetniju zaposlenost, indirektno naravno i punjenje ovog dijela koji je vezan za mirovinski sustav. Isto tako treba iz ovih podataka istaknuti još određene činjenice koje do sad nisu kolege u svojim raspravama neovisno da li je to pozicija ili opozicija raspravljala, da kad gledamo broj korisnika mirovina na 1000 osiguranika iz podataka onda možemo vidjeti onaj dio koji je vezan i za razvoj RH, kad govorim o izvješću Mirovinskog zavoda onda možemo iz tih podataka vidjet i mjere ne samo po pitanju stanja i odnosa unutar Mirovinskog sustava odnosno umirovljenika odnosa nego i tamo gdje je veća razvijenost je manja razvijenost jer tako podaci ukazuju da u Gospiću, Požegi, Slavonskom Brodu ili recimo Šibeniku broj korisnika mirovina na 1000 osiguranika je puno veći nego npr. u Zagrebu, u Splitu, u Rijeci ili Puli što ukazuje da u svakom slučaju i u onom djelu razvoja ove Vlade treba voditi računa da u tom segmentu treba pojačavati određene mjere, intenzitete koji su vezani za razvoj. Naravno da ova analiza isto tako ukazuje kako su određene politike i politike vlada utjecala na rast broja umirovljenika al ne onom prirodnim slijedom. Znači kad govorimo o obiteljskim mirovinama koje u ovom trenutku odnosno krajem 2012.bilo 238 tisuća, kad tu analizu gledamo 97.do danas vidimo jedan normalni prirodni slijed rasta obiteljskih mirovina. Međutim, kad gledamo starosne mirovine onda neću reći tko je kad bio na vlasti ali će se brzo vidjeti kako su to politike reagirale i povećavale broj umirovljenika očito ne baš prirodnim slijedom. Znači imamo nagli skok starosnih mirovina od 97.-99.i to za 40 tisuća, obično je to slijed od 5-10 tisuća. Imamo prijevremene isto jedan nagli skok, to je negdje 2006.-2011.prijevremene 60 tisuća. I to je dio isto politike određenih Vlada koje je izvršio određeni pritisak na onaj radni dio stanovništva, prebacio veći pritisak na onaj dio koji je vezan i za proračun i na onaj dio koji je smanjio udio radnika koji pune ovaj dio koji je vezan za mirovine. To je kad govorimo o politikama, znači te politike nisu adekvatno radile da bi osigurale ni 97.-99.ni ovo malo friškije 2006.-2011.da bi podizale toliki broj novih radnih mjesta ali su zato osigurale jedno 60 tisuća novih umirovljenika. Ono što je isto značajno za istaknuti da je broj invalidskih mirovina naglo rastao isto 97.-99. a da je zadnjih godinu dana taj broj očito pao što znači da su i određene kontrole i određeni nadzor i način na koji se to radilo sasvim postavljene na druge osnove, puno realnije i puno kvalitetnije. Bilo je rasprave i do sada vezano za činjenicu da imamo nekih 300 tisuća umirovljenika koji imaju niže od 1500 kuna, naravno da politički svak pokušava sa svoje strane zauzeti određeni stav i prebaciti lopticu kako vi iz opozicije na nas a mi logično na vas u svom načinu rada i rezultatu toga. Međutim činjenica je da postoje u ovom izvješću realne i objektivne okolnosti koje ukazuju jasno zbog čega postoji nažalost određeni veći broj umirovljenika sa nižim mirovinama ali potpuno je jasno da ono što nemamo detaljnije ali ukazuje da je dio tih mirovina vezan za mirovine iz međunarodnih ugovora, to je nekih 125 tisuća pa je rečeno da sigurno da oni možda i vjerojatno i tamo primaju nekakve svoje druge mirovine ili ovdje imaju i neki dodatni prihod ili da su oni koji su korisnici najnižih mirovina zbog toga što su ubiti imali i malo staža i malu osnovicu pa je naravno i logično da imaju najmanje plaće i onaj dio koji je vezan za znamo i sami poljoprivredu gdje su se isto tako uplaćivali mali iznosi pa se po tom slijedu i mirovine bili relativno male pa zato istine radi, veliki jesu brojevi, međutim oni se temelje na onom realnom uplaćivanom a ne zbog toga što je netko donio nekakvu političku odluku da bi on imao manje zato što potječe ili iz poljoprivrede ili dolazi i prima neku stranu mirovinu. Naravno da ono što u svakom slučaju treba pohvalno istaknuti još jedanputa a to je rad Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i ono što je svima ključno a to je da su bezuvjetna revizijska izvješća sigurno kad se gleda iako su milijarde u pitanju i raspravlja o financijskim rashodima Zavoda za mirovinsko osiguranje. Kad govorimo o bankarskim i uslugama platnog prometa koje su ovdje iznesene od 2012.do 90 milijuna kuna ima naznaka da se od 2013.gradilo puno racionalnije, da su se potpisale određene usluge, da se počelo koristiti Internet bankarstvo kako bi se te usluge smanjile, 90 milijuna kuna zaista nisu mali iznosi koji idu za poštanske, bankarske usluge a neovisno o ukupnom budžetu od 36 milijardi. Ali taj način rada i pristupa Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje je očito primjer i drugim i zavodima i agencijama pokrivenost sa OIB-om, usklađenost, ažurnost u postupanju, iznimno velik broj i predmeta koji rješavaju i vrlo brzo i vrlo ažurno je ubiti pokazatelj drugim agencijama u sustavu javne državne uprave informatičke opremljenosti, da se može kada se želi i postupa na primjeren i efikasan način u javnoj upravi biti efikasan i zato još jednom pohvale za svoj rad u 2012.godini i naravno u ime kluba HNS-a podržavam ovo izvješće.
Hvala. Prelazimo na replike. Zlatko Tušak. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Gjurković ja se sa vama slažem. 2012.došlo je dva puta do usklađivanja mirovina i to je obavljeno. Ali ako uzmemo izvješće i pogledamo kakve su mirovine onda 570 tisuća umirovljenika prima mirovinu do 2 tisuće kuna, a 330 tisuća do 1500 kuna. vjerujem da ćete se složiti sa menom da su to iznosi koji vrlo teško mogu osigurati nekakav dostojan život u mirovini. 570 tisuća umirovljenika sa ovako malim mirovinama u vrlo nezgodnoj situaciji je vezano za podmirivanje svojih troškova, prehranu i da ne kažem dostojnog življenja u mirovini. I vjerojatno ako nemaju djecu koja će se brinuti o svojim roditeljima ili ako nemaju nekog od rodbine da teško sami mogu od početka do kraja mjeseca podmiriti sve obaveze. Zato i je ova situacija na koju mi upozoravamo da sve više ima siromašnih i sve više ima onih koji kopaju po kontejnerima da bi uopće preživjeli.
Hvala. Odgovor kolega Gjurković. Izvolite.
Poštovani kolega ne mogu se ne složiti s vama što je nešto razumno, logički svi to dobro znamo jel nisu ovo nikakve nažalost nove brojke značajnije u nekom porastu broja mirovina koje su do 1500 kuna ili 2000 kuna da ne govorim o onima do 500kuna. Mislim svjesni smo svi i to treba jasno reći da je najbolji socijalni program, gospodarski program jer činjenica da netko je ostvario nisku mirovinu jer je malo godina radio, jel je uplaćivao poljoprivrednu mirovinu, jel je negdje radio ali isto ostvario mali dio mirovine je nešto što je rezultat određenog rada i realne uplate za svoju mirovinu. Da bi mu mi osigurali kvalitetniji život postoje programi koji su na lokalnom nivou ali i državni po pitanju socijale. Ali ono što je ključno u svakom slučaju da mi, a vjerujem da ćete vi to podržati kada budemo raspravljali o Zakonu o radu, da osiguramo da što više građana radi pa čak i da se taj dio umirovljenika uključi u radne procese. Jer često se čuje, mnogi su išli u mirovinu, a imaju puno iskustva, znanja, energije i volje da radi. Tim ljudima moramo osigurati da pomognu mlađima sa svojim iskustvom i da pridonesu sebi jel rad nije samo rad za egzistenciju. Ono što mi zaboravljamo često se vrtimo samo oko brojki, raspravljamo jeli veća ili manja plaća ili veća ili manja mirovina, radi nešto što je dostojanstvo čovjeka i zadovoljstva čovjeka primarno neovisno da li je mlad ili je u godinama.
Boro Grubišić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Gjurković zanimljiva je situacija, ja sam radio kao liječnik i opće prakse i kao kirurg koliko je ljudi željelo putem liječničkih nalaza itd. skratiti svoj radni vijek i otići u mirovinu. Danas kolega Tušak vas pita i konstatira broj onih koji imaju male mirovine koji je ogroman. Ali zanimljivo je to zanimanje za odlazak u mirovinu. I onda kada sam slao na komisiju, radio sam u Bosni na invalidsku komisiju u Sarajevo za procjenu opće radne sposobnosti i invalidnosti i vrati se pacijent moj nazad u Bosanski Novi i kaže doktore otišao sam u mirovinu. Pa kako kada imaš smo pokvarene zube. Kaže odvela me krava u mirovinu. Nadam se da to nije onaj putem onog našeg budućeg centra za medicinska vještačenja ali to je tako išlo. I silan je bio pritisak za odlazak u mirovinu i u onoj državi ali i u ovoj našoj samostalnoj, neovisnoj Hrvatskoj državi. I sada gledajte, omjer zaposlenih prema omjeru umirovljenika je glavni omjer putem kojega se odlučuje i o visini mirovina i o kvaliteti mirovina itd. Gledajte, danas Irska ima omjer 1:3,6, Nizozemska 1:3,3, Češka 1:79, Njemačka 1:61, a Hrvatska 1:1,2 otprilike. Tu su još Rumunjska i Bugarska u tom otprilike sustavu. Dok god mi putem bilo ovih vaših strateških tzv. investicija koji ih još nema iako se najavljuju već pola godine, dok god ne budemo imali broj zaposlenih toliki da oni pune mirovinski fond da putem svojih plaća uplata za mirovinsko osiguranje pune mirovinske fondove dotle nema sreće, dotle ćemo imati iz riznice pomoć od 16, 17 pa možda i više milijardi kuna uz one doprinose. Smanjenje uzimanja novaca iz državnog proračuna, iz državne riznice može samo uslijediti ako povećamo broj zaposlenih koji će onda puniti mirovinske fondove.
Hvala. Odgovor, kolega Gjurković. Izvolite.
Slažem se s vama kolega, to sam ja i govorio da treba povećavati broj zaposlenih. Spominjao sam i Zakon o radu u određenom segmentu koji mora osigurati što već broj ljudi da može raditi. ali vi ste spominjali u mom odgovoru replici na moju raspravu invalidske mirovine. Uspoređivali ste broj udio radnika u odnosu na broj umirovljenika određenih zemalja EU, a bilo bi zanimljivo kolega, a vjerujem da ćete se složiti sa mnom da vidimo mi malo koji je odnos taj koliko je invalidskih mirovina u Njemačkoj, Irskoj, Nizozemskoj u odnosu na starosne ili obiteljske, pa da možda mi vidimo koliko smo mi u odnosu na njih u plusu ili minusu, kako smo mi to radili u ovih 20 godina i kako smo mi u biti ljude koji dobrim dijelom su radno sposobni. Jer kaže ovo izvješće prosječan staž, broj godina u invalidskoj mirovini naših građana je 23. Znači oni su u najboljim godinama u prosjeku, tad su u radnom elementu da pridonesu razvoju Hrvatske pa baš bi bilo zanimljivo vidjet kako su te brojke u odnosu na europske zemlje ili ove tranzicijske zemlje koje su ušle u Europsku uniju. Pretpostavljam da nemamo tu takvu igru s brojkama kao što je u Hrvatskoj.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ravnatelju sa pomoćnikom, kolegice i kolege. Da, ovdje u ovoj sabornici se vrlo često čuje raspravljati o mirovinskom sustavu, a naročito sustavu generacijske solidarnosti sa pozicija financijske održivosti, međutim nešto se tu jako bitno jako zaboravlja. Naime, mi govorimo, danas imamo izvješće jedne institucije koja postoji na ovim prostorima 92 godine. Od 92 godine 70 godina je ta institucija gradila puno toga što mi danas uživamo, što smo uživali i što se rasprodalo. Dakle, bilo je trenutaka kada je osam osiguranika radilo za jednog umirovljenika i HZMO je bio pun novaca ko brod. Mogao je i radio je i izgrađivao i odmarališta i domove umirovljenika i domove zdravlja i zaštitne radionice i davao bespovratne kredite i kredite sa malim kamatama gospodarstvu i to i u ono vrijeme koje je gospodin Popijač nazvao besperspektivnim vremenom, a ja samo podsjećam da smo '70.-tih godina prošlog stoljeća ova naša Hrvatska imala najjači inženjerski kadar na ovim prostorima i mogla je uzeti svaki posao bilo gdje u svijetu. A mi se samo smijmo ali mi smo to imali i mi smo to profućkali. To je naše umijeće, za uništiti smo stvarno talentirani. Ja stajem u obranu ove institucije, ovog vitalnog starca, ove institucije koja nije državni zavod nego javna ustanova, ove imovine koja je još uvijek ostala u HZMO-u koji nije i ne može bit državna imovina, ma koliko netko htio to uzeti iz razloga jer je to plaćeno doprinosom radnika Hrvatske, doprinosom radnika, a doprinos je gospodo, moj osobni doprinos ne nešto drugo, on ide iz moje bruto plaće. Prema tome, tu je bitna razlika između državnih zavoda i HZMO-a koje je javna ustanova. Mi cijelo vrijeme volimo govoriti i govorimo o posljedicama narušavanja jednog mirovinskog sustava. Ja vam tvrdim da van HZMO-a ne postoje stručnjaci, čak ni među nama koji poznaju mirovinske sustave zapadne Europe na koje se mi često referiramo i na koje se volimo ugledati i druge sustave. Nema ljudi koji više od njih znaju o socijalnim sporazumima i pitanje je da li bi naš sustav generacijske solidarnosti izgledao onako kako sada izgleda da se poštovala riječ struke. Ja vas pitam da bi se poštovala riječ struke da li bi i vojni osiguranici i policijski službenici i branitelji bili u istom sustavu i da li bi se dogodilo u jednoj godini povećanje za 50 tisuća invalidskih mirovina, konkretno govorim o 1999. Vjerojatno da se poštivala struka, ne bi. Mi vrijeme ne možemo vratiti, ali ne možemo kriviti za sadašnje stanje mirovinskog sustava one koji su pošteno odradili, koji su godinama stvarali svoje pravo, ma koliko ono visoko ili nisko bilo, ali činjenica je da su uplaćivali doprinose i izgrađivali ovo društvo i sada dolazimo do situacije kada društvo iz proračuna mora nešto i vratiti i mi to solidarno moramo podnijeti. Kako to podnosimo? Lijepo, da smo 5 milijardi skrenuli na individualne račune, stvarajući kod mlađih građana Hrvatske iluziju da će osobnom štednjom unaprijediti svoju ukupnu mirovinu. To se može dogoditi za one koji 40 godina budu radili na iznadprosječnoj plaći. To se može dogoditi da će mirovina iz dva stupa im biti veća nego iz jednog. Ali sve one, a njih ima više od 70% zaposlenih u Republici Hrvatskoj koji imaju prosječnu plaću manje od prosječne bruto plaće, vrlo je upitno da će njihova mirovina iz dva, pa čak i iz tri stupa biti veća nego na osnovu generacijske solidarnosti. Ali 5 milijardi nedostaje ministru Liniću, 5 milijardi se ovdje optužuje generacijska solidarnost da se plaća više iz proračuna, a 5 milijardi je otišlo na individualne račune. I mi ne tražimo ukidanje tog drugog stupa, mi u HSU-u smo samo rekli preispitajmo svrsishodnost te štednje. Nemojmo štedjeti da bi u finalu rezultat bio lošiji nego samo iz jednog stupa generacijske solidarnosti. Ništa više od toga. Ali 5 milijardi nedostaje sustavu generacijske solidarnosti, jer da bi se mirovine isplatile tih 5 što smo usmjerili na individualne račune treba, za njih se treba zadužiti da bi se isplatile mirovine. I dakle, to je zatvoreni krug. Drugo, odnosno vrijeme mi se primiče kraju i moram reći zašto smo napisali ovaj zaključak koji je došao pred vas. Želio bih da Hrvatski sabor prihvati zaključak da u roku nekih 60 dana Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje napravi jedno izvješće o stanju njihovih poslovnih prostora. Iako se jedan dio prostora gdje su im sjedišta kako izgledaju može vidjet na internetu, ali strašno mi fale podaci koliko je i kada zadnji put investirano u te prostore jer ti prostori daju određene usluge našim građanima. Strašno me interesira da li ti prostori su na trećem katu bez lifta gdje se moraju popeti stariji građani i osobe sa invaliditetom ili je to prizemno bez arhitektonskih barijera da građani mogu jednostavno doći po određen savjet, uslugu ili riješit neki svoj problem. Ja pouzdano znam da postoje, dakle naši objekti, objekti u vlasništvu osiguranika i umirovljenika Republike Hrvatske u kojima godinama ništa nije uloženo, gdje propuštaju krovovi i gdje su uvjeti rada vrlo, vrlo loši da ne kažem nemogući. Cijenim što je kolega Gjurković rekao da je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje odgovorio na sve ono što su mu donijeli novi zakonski propisi u informacijskom smislu, da je odgovorio na zahtjeve građana ali znajte ja nisam već dugo godina vidio u proračunu Republike Hrvatske stavku da se pojača informacijski sustav Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Već dugo godina ta stavka nije viđena kao jedna ozbiljnija stavka i taj sustav vjerojatno ima svoja ograničenja. Sigurno kad ga pretrpate zahtjevima za izračune i statističke obrade uzduž i poprijeko da će on doći do svog kraja jer jednostavno je dimenzioniran na jedan način, odnosno ima, kažem opet ponavljam ima svoja ograničenja. Naravno treba reći, iako je to se dogodilo kasnije Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i sa manjim brojem radnika i sa uredovnim radnim vremenom po područnim uredima osigurava uslugu građanima i mislim da je to vrijedno pohvaliti. Jer na kraju krajeva mi, a smatramo se iako smo izabrani dužnosnici, smatrajmo se i običnim građanima i običnim osiguranicima moramo voditi računa o našem Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, jer ja ga osobno doživljavam kao naš, kao dio i moje imovine. I obveza nam je o njemu voditi računa jer je on u mnogo čemu zadužio građane ove zemlje. Mi možemo stavljati glavu u pijesak, mi možemo ignorirati puno činjenica, ali elementarno poštenje nalaže da na neki način cijenimo ono što je do sada Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje učinio za hrvatske građane, na usluzi koje daje hrvatskim umirovljenicima. I u svakom slučaju Hrvatska stranka umirovljenika i ja osobno ćemo podržati ovo Izvješće i naravno pomoći u svakom kontekstu hrvatskom zavodu da unaprijedi svoje poslovanje i bit ćemo im čvrsta podrška. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na replike, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Hrelja u potpunosti se slažem s vama kad govorite o kvaliteti Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Ali možda da nekad nekom davno nije palo na pamet da to uključi u proračun možda bi mi danas vidjeli jasnu situaciju i u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje i Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, ona tablica 8 ako se ne varam na 11 stranici – mirovine po posebnim propisima koje bi se u principu trebala osigurati u državnom proračunu i onda bi imali točno jasnu sliku što se isplaćuje temeljem solidarne štednje iz mirovinskoga, a što se isplaćuje temeljem nekoga što je netko donio nekakav propis da nekome pripada. I onda bi možda nekome tko predlaže neke stvari koje su nerazumne ne bi palo da to predloži. Međutim, nekom je bilo od interesa napravit taj đumbus, pa kad taj đumbus danas radi problem i gura nas u mjere prekomjernog deficita, a tu prije svega mislim na zdravstvo i Hrvatski Zavod za zdravstveno osiguranje, pa sad taj đumbus nakon 11 godina želi popraviti. Možda i sa mirovinskim, bez obzira na ovo što se događalo i kao posljedice rata i privatizacije i svega što nas je dovelo do milijun i 200 000 umirovljenika se ne bi dogodilo da smo imali jasnu sliku s jedne strane to uplaćujemo, to imamo a to treba platiti iz proračuna zato što je netko donio takav propis. E onda bi vjerojatno drugačije razmišljali i onda ćete složit se sa mnom da ona rečenica u izvješću o tome da danas osjećamo posljedice baby buma iz četrdesetih i pedesetih godina, nešto što nam danas stvara trošak, da kad se govori o mirovinama da uvijek mora razmišljati što je posljedica i što se događalo prije godina, a što je posljedica tih mirovina. Prema tome, da netko nije forsirao nešto da bi prikazao proračun malo drugačijim vjerojatno situacija ne bi bila ovakva kakva je. A što se tiče informatizacije Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje to ne možete vidjeti u proračunu. To ste eventualno vidjeti u financijskom planu, ali samo ako se gospodin ravnatelj uspio umilostiviti ministru pa da mu to da.
Hvala. Imamo odgovor kolega Hrelja.
Dobro sigurno da su neki inovirali tamo 2000. prelazak na Državnu riznicu, ali su i neki prije toga neku ogromnu imovinu od 25% svih firmi isto tako davali popriličnom lakoćom ljudima na upravljanje a poslije toga su nastale velike štete. Prema tome, naravno ne amnestiram ni jednu Vladu. Pri tome grešaka je bilo ono u hodu samo ono sjedni i plači da se mi razumijemo. Što se tiče, vi ste istovremeno paralelu povukli na HZZO ali bivši ministre Šuker vi ćete se sjetiti da je HSU predlagala da HZZO ima svoje izvorne prihode i da se formira skupština osiguranika i da ona upravlja HZZO i takvi su zaključci u ovom Visokom domu prihvaćeni. Prema tome, ne želim ovaj o tome puno polemizirati jer kažem bilo je grešaka s jedne i s druge strane ali naravno ovo što ste vi rekli za ovog ravnatelja odnosi se i za onog prije ravnatelja odnosi se i za onog prije ravnatelja ako se i on umilio onda je dobio i neku pinku za pojačanje da tako izrazim informacijske opreme ali ja samo apeliram da je to nužda, da to treba dizati na viši nivo jer građani zaslužuju bolju i kvalitetniju uslugu. Oni se doista trude najviše što mogu ali opet sustav ima svoja ograničenja. Hvala lijepa.
Hvala. Boro Grubišić replika, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Hrelja, meni je jasno ne samo iz ovog izlaganja nego općenito iz vašeg djelovanja pa i od djelovanja vaše stranke da vi odlično poznajete materiju. O samoj materiji niste, mi smo danas u raspravama nitko nije kako ste vi rekli osuđivao za ovo, nitko nije rekao protiv zavoda ništa. Raspravljali smo o onome što piše u ovome, o mogućnostima, pokušali smo biti konstruktivni, o mogućnostima, načinima, putovima i vi ste iznijeli jedan od putova u svezi drugoga stupa i tih 5 milijardi kuna ali i mi smo davali prijedloge, dakle nije nitko osudio ovdje, ja nisam, možemo biti svi svjedoci da nitko nije osudio rad sustava Zavoda za mirovinsko osiguranje što vi kažete starca od 92 godine koji postoji, koji se još uvijek drži i držat će se, nadam se jel kao i vi što o tome govorite. O tome da je u Proračunu RH gotovo u svakom ministarstvu, u svakoj agenciji, u svakom uredu, zavodu, institutu povećana novčani iznos za poboljšanje informatičkog sustava, to je potpuno točno i to možemo vidjeti u proračunu za 2014.jedino dobro da ste zapazili da u Zavodu za mirovinsko osiguranje to dakle nije povećano a vrlo je bitno informatizacija u sustavu mirovinskog osiguranja vrlo je bitna upravo iz onih razloga kojima sam govorio, ne pripadnim mirovinama, nalaženju OIB-a i svih ostalih podataka kojima onda mirovinsko može baratati kako ne bi se događalo to što se događalo. Podržavam vašu raspravu.
Hvala. Odgovor kolega Hrelja.
Hvala lijepa. Meni je iznimno drago da se ponekad po nekim temama i slažemo, dakle ajmo nastaviti zdravo razumski raspravljati o temama gledajući činjenicama u oči, puno ćemo doći do konkretnih zaključaka i boljih odluka i boljih zakona jer kako kaže jedan politički analitičar ovdje je mjesto gdje bi emocije trebale biti u zadnjem planu a u prvom planu bi u svakom slučaju trebale biti argumenti i temeljem argumenata raspravljati ovdje u ovom Visokom domu u Hrvatskom saboru. Hvala vam lijepa.
I posljednja replika Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Hrelja govorili ste o drugom mirovinskom stupu evo sad ste spomenuli i argumenti, argumenti ne samo da bi trebali biti u raspravama, argumenti bi trebali biti najvažniji u izradi zakonskog prijedloga. A koji argumenti su bili 2002.godine kad se tzv. mirovinska reforma donosi. To je bilo više vjerovanje nego argument. Idemo to napraviti pa vjerujemo da će donijeti nešto dobro. Prođe deset godina i pokaže se da nije donijelo ništa dobro. To znači da nedostaju argumenti i nedostaje dugoročno promišljanje, nedostaje analiza, nedostaje sustavan pristup a sami ste potvrdili da to onda nije bila reforma jer nije ništa donijela dobro. A zakon bi morao biti pravedan. Ja sam imao tu privilegiju da sam mogao birati hoću li upisati drugi mirovinski stup ili ne, i nisam ga upisao, više vjerujem državi nego privatniku u ovakvoj situaciji. Još uvijek je za mene država poštenija nego bilo koji privatnik. Imao sam tu prilike ali da je bila mogućnost a što je trebala ako ćemo o pravednosti govoriti da se izdvajanje o drugi mirovinski stup ne mora obvezno u privatni mirovinski fond, nego u štednju u poslovnu banku koja se ne bi smjela dirati do odlaska u mirovinu i ja bih izabrao to jer bih izabrao manji rizik i manji prinos a izbjegao bih visoki rizik i eventualno visoki prinos a ovdje se prikazalo visoki rizik i mali prinos. To je pokazalo. Mi eksperimentiramo na hrvatskom narodu. A to je nedopustivo. I tko ima rizik? Ima rizik samo član fonda, nema rizika ni obvezni mirovinski fond niti društvo za upravljanje fondom. Za sve uzmu naknade, nema uopće ulažu u nešto koga nikoga ne pitaju, koliki im je prinos ne pitaju, koliko su upropastili novaca nikome ne odgovaraju, što se događa? 5 milijardi ulože u propale firme i nikome ništa, bar da bi Bajić djeluje nego i on tamo ne ide u te firme. Hvala.
Odgovor kolega Hrelja.
Poštovani kolega Mariću, ja vas samo moram podsjetiti da je mirovinska reforma iz 2002.temeljena na Zakonu o mirovinskom osiguranju iz 1998.godine kada smo kolega Tušak ia ja još bili u sindikatu i kada smo očekivali u jesen široku javnu raspravu o novom Zakonu o mirovinskom osiguranju, naravno koja je izostala i po dobroj staroj maniri donošenja zakona 15.7.u zadnji trenutak 1998.godine. Dakle, jako puno znamo o tom sustavu. Dakle, to su zadanosti koje je zabetonirala jedna Vlada a provela druga Vlada a sve je to eksperiment svjetske banke odnosno recept Svjetske banke. Dakle ja se u potpunosti slažem s vama ili u najvećem djelu vašeg izlaganja koji su rizici, što bi rađe itd. međutim danas je kasno. Danas možemo samo reći podvuć crtu, ovo se isplati sustav ne možemo srušiti zbog toga što je to imovina građana RH. a uzeti to znači nacionalizirati,znači činiti nešto što je već činjeno na jedan vrlo loš način. Mi možemo samo po pitanju ponude prava i izbora prava i vlasništva tražiti od građana da se odrede i tu imamo malo manevarskog prostora. Ali znate vi proučavate proračun i sve ostalo i vrlo je zanimljivo reći da osim 5 milijardi koje idu dakle ne dolaze u generacijsku solidarnost nego idu na individualne račune, kada se to zavrti preko obveznica vi još godišnje plaćate 2,5 milijarde kuna kamata. Dakle tranzicijski trošak nije 4 milijarde zbog toga što se taj novac koristi za servisiranje državne potrošnje tu su još dodatnih 2,5 milijarde kamata. Da li je to dovoljan razlog i to svake godine puta 10 godina pa računajte kako to progresivno raste. Pa nije li to dovaljan razloga da reagiramo ali na način kako smo ovdje rekli i složili se, argumentima. Matematika na stol. Hvala lijepa.
Vrijeme. Hvala i vama. I završno obraćanje ravnatelj zavoda Srećko Vuković. Izvolite.
Hvala lijepo. Neću vas dugo više gnjaviti, zaista je bila iscrpna rasprava od negdje pola 1 evo sada je već biti 5 sati dakle s malim prekidom i bilo je jako zanimljivo. Ne bi o stanju sustava i o sustavu, mislim da je strašno puno toga rečeno i jako puno toga je dobro i sa većinom toga bi se ja kao ravnatelj mogao složiti. Što se toče možda da krenem od ovog zadnjeg prijedloga i zaključka koji treba Sabor dakle koji je predložen Saboru na izglasavanje, vezan je uz naše izvješće o stanju naših prostora i naše imovine, svakako da to mogu podržati i napravit ćemo to u roku od 60 dana. Moj prethodnih zvao se Mile, ne znam kako je kod bivšeg ministra Šukera prolazio po imenu, ja sam Srećko pa vidjet ćemo kako ćemo mi proći kroz, da, vidjet ćemo kako će to na koncu izgledati. Činjenica je evo govoreći o 2012.naši izdaci za kapitalne rashode, dakle ne financijsku imovinu smanjeni sa 17 milijuna na 6 milijuna kuna dakle 30% su smanjeni. Od toga smo preusmjerili 70% gotovo u informatiku smatrajući to ključnim i bitnim dakle razvoj informatike i onda vidite koliko je jako malo ostalo financijskih sredstava za ulaganja u naše objekte i tu se potpuno slažem. Ne znam koliko ćemo moći u okviru kolača i rebalansa dobiti u 2014.godini ali da su nam prostori u niz područnih ureda i službi u lošem stanju u stanju koji nije zadovoljavajući za pristup našim korisnicima usluga, i osiguranicima i umirovljenicima, to se potpuno slažem i da naši ljudi jako dobro, predano i profesionalno obavljaju posao u vrlo neprimjerenim uvjetima treba doći u naše prostore i vidjeti u kako lošem stanju po 4, 5 u jednoj sobi rade ljudi koliko god probali i prelazili na informatičko poslovanje, ostaje problem prostora. Možda još samo par skica, natječaj za vještake, ponavljamo nešto smo uspješniji u zadnje vrijeme ali još uvijek nam nedostaje gotovo četvrtina vještaka u zavodu. Ako se a kada se osnuje 1.1.2015.najvjerojatnije ovo jedinstveno tijelo vještačenja nadam se da će onda tu biti više sreće, evo ako sreća može biti u tome dijelu uopće nešto o čemu se može razgovarati. Stručno osposobljavanje, bilo je govora dakle u 2012.nema u izvješću pripremali smo nismo krenuli u 2013.smo imali ljude na stručnom osposobljavanju, izvrsnim su se pokazali 70-ak ljudi, neki od njih su još uvijek u tijeku toga, ove godine ćemo uzeti druge i pokazalo se to kao vrlo dobro rješenje. Nadamo se naravno Vlada je donijela odluku o restriktivnom zapošljavanju, nadamo se ćemo dio tog kadra uspjeti sačuvati i zadržati u Zavodu za mirovinsko osiguranje. Dakle kada se radi o mirovini i iskazivanju mirovina na našoj Internet web stranici vrti se onaj kotačić i može se vidjeti svi ti podaci i naravno tu su podaci o klasično statističkim informacijama i izvješću. probali smo to osuvremeniti. Bilo je govora na nacionalnom vijeću o tome i vjerujem da u sljedećoj raspravi koja će biti upravo na nacionalnom vijeću ćemo definirati te neke statističke izlaze ulaze koje žele vidjeti i umirovljenici onda i svi ostali građani RH,nemamo ništa protiv toga. Statistika zavoda je kako vidite iz ovog izvještaja stvarno sveobuhvatna i jedino ako slučajno ne uspijemo na sljedećim izborima da se predomisli gospodin Šemper pozivam ga da nam dođe za glavnog statističara u zavodu jel on stvarno vodi fantastično statistiku već godinama i mnoge podatke i mi onda povlačimo nazad ili razmatramo na taj način na koji on to radi, pa mu na tome zaista puno hvala. Što se tiče doplatka za djecu, tu se slažemo i ide se u tom pravcu premda je bilo i niz ranijih pokušaja, dakle ranijih godina ide se u tom pravcu da doplatak za djecu pređe iz zavoda u neku drugu instituciju. Ono što je kod doplatka za djecu ako već o njemu razgovaramo, a izvješće je zavoda karakteristično to je sustav koji također treba promijeniti. Mi svake godine vrtimo po 250 tisuća postupaka, to je zaista u nekoliko mjeseci vrlo je kratko vrijeme za donošenje tih rješenje i tu je veliko opterećenje u radu zavoda i mislim da bi cijeli sustav trebalo puno načiniti racionalnijim, efikasnijim i naravno pojačati onda kontrole u takvom sustavu odobravanja tih socijalnih prava. Isplate preko Pošte. Od 1.1.2014. tu smo još smanjili cijenu o kojoj sam govorio u izvješću koja je smanjena sa 2254 na 1092 u 2012., od 1.1.2014. ta cijena je 20 kuna po uputnici što bi trebalo prepoloviti još troškove isplate preko pošte. I možda na kraju samo da kažem da znaju mi moji kolege iz ovih drugih zavoda reći kao ono baš si pehista, moraš svake godine u Sabor, a mi u Zavodu za zapošljavanje, Zavodu za zdravstveno osiguranje nemamo to, mi to riješimo s Vladom i gotovo. Suprotno tome, ja mislim da sam ja baš sretnik, evo Srećko i svaki ravnatelj zavoda što može pred vas iznijeti sve ono što zavod radi, dobiti pohvale od vas kao što smo sad dobili prilikom iznošenja ovog izvješća, ali i otvoriti pitanja o stanju sustava mirovinskog koje je svakako pitanje oko kojeg čini mi se je potreban opći konsenzus u državi da bi ga se uopće moglo riješiti. Hvala vam lijepo i do nagodinu.
Hvala i vama poštovani ravnatelju Hrvatskog zavoda. Imamo prijavljene dvije replike. Poštovani zastupnik Mile Horvat, replika.
Zahvaljujem se predsjedniče. Gospodine ravnatelju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, dakle mi ćemo u klubu SDSS-a u svakom slučaju prihvatiti ovaj vaš izvještaj, mislimo da je dobro urađen i mislimo da generalno ovu instituciju treba vrlo oprezno čuvati. Međutim, ono što moram reći zašto vam repliciram na neki način i u ovom izvještaju i prethodnim izvještajima vaših prethodnika, vjerujem i ovima koje ćemo dobiti, nećemo nikada se dotaći teme grupe građana Republike Hrvatske koji su do '91. bili umirovljenici, koji su uredno uplaćivali u Mirovinski fond sredstva kao i svi i njima je jednostrano na Mirovinski zavod '91. ukinuo isplatu mirovina do '97. godine. Mi možemo sad ovdje o tome voditi raspravu po pravnim osnovama za isplatu ili ne, činjenica je da 20 tisuća takvih penzionera potražuje 81 zahtjev. Isto je tako činjenica da je Vlada Republike Hrvatske u svom planu od 2011.-2015. rekla između ostalog da će uzeti u obzir problem ovih građana koji iako su redovito uplaćivali u mirovinske fondove nisu dobivali mirovine određeni vremenski period i u dogovoru s oštećenima će se razmotriti načini obeštećenja. Prema tome, sve je to stvar manje-više političke volje. Činjenica jeste, ponavljam, da tako veliki broj ljudi je zakinut za određen period i za određena stečena prava koja imaju po svim pozitivnim propisima i međunarodnim aktima. Mnogi su već umrli, taj broj je bio znatno veći. Bojim se dok mi pokažemo političku volju da to riješimo i ovi će umrijeti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Goran Marić, replika.
Gospodine ravnatelju, gospodine Vukoviću. Referirat ću se samo na vašu konstataciju da ste izvršili racionalizaciju u poslovanju. To je očito, posebice u troškovima organizacije rada vidljiv je napredak i na tome treba i čestitati. Jedino me interesira koji je razlog da se naglo povećao rashod za financijske rashode sa planiranih 60 na 90 milijuna kuna. Ne znam što je u pozadini toga povećanja financijskih rashoda pa ako mi možete objasniti. A što se tiče, govorili ste oko uvjeta poslovanja, tko je god ikada stupio nogom u prostorije mirovinskog zavoda vidjet će da su to najskromniji uvjeti u kojima vrijedni i stručni ljudi rade. Može biti sram svakoga tko radi u nekoj državnoj agenciji da ode tamo i postidi se u kakvim oni uvjetima sjede, a u kakvim ravnatelji pojedinih nepotrebnih agencija rade. I dovoljno je vidjeti samo ured ravnatelja koji 20 godina je isti, 24 godine, pa nema skromnijeg ureda u državnoj instituciji i niti ga opskrbljuje sa voćem, niti sa povrćem, niti sa tajnicama novim, uvijek isti. I tako treba raditi, to je primjer skromnosti. Ovdje sam vidio i oko rješavanja zahtjeva pa bih samo jednu napomenu. Često se događa da se na rješenja mirovinskog zavoda podnose tužbe. Nakon prihvaćanja tužbi Upravnog suda mirovinski izdaje ponovo ista rješenja. Mislim nakon odluke Upravnog suda i Visokog upravnog suda prevelikom riziku se izlaže mirovinski zavod izdajući ista rješenja jer se time podliježe mogućnosti novih žalbi, tužbi i zateznih kamata pa ne znam koji je razlog takvom postupanju.
Hvala lijepa poštovani kolega. Vrijeme je isteklo. Kolega Marić, bilo bi zgodno čuti kakav je vaš ured u Hrvatskom saboru. … [[Upadica se ne razumije.]] Odgovor na repliku, poštovani ravnatelj zavoda. Izvolite, poštovani Srećko Vuković.
Hvala na pohvalama na skromnosti prostora, slažem se s vama. Što se tiče presuda Visokog upravnog suda bilo je takvih slučajeva nažalost. Ne smije ih biti, eto vidjet ćemo o čemu se radu u svakom konkretnom slučaju. Ne bi se smjele događati po nekakvoj pravnoj odgovornosti i uopće dakle sustavu pravnog reda u državi. Prva godina dakle Pravnog fakulteta se to uči, presuda Visokog upravnog suda je zakon za … za Zakon o mirovinskom osiguranju. Iako je toga bilo, neće više biti. Što se tiče 60 pa 90, dakle do toga je došlo u rebalansu plana. Najprije je plan bio na 60 milijuna jer se planirala izmjena Zakona o mirovinskom osiguranju već tada sa smanjenjem troška. Dakle u tih 90 milijuna 85 ili 85 i nešto milijuna kuna su troškovi pošte, a preostali dio su banke. Ti troškovi pošte su bili planirani puno niže s obzirom da se planirala izmjena zakona već tada o reduciranom. Dakle, za nove umirovljenike nema isplate. Ovo što je sad donijeto od 1.1.2014. sa novim Zakonom o mirovinskom osiguranju. Planirano je već tada za 2000 i u toku 2012. godine. Kako to nije onda su troškovi povećani, u rebalansu je povećan plan sa 60 na 90 milijuna koliko su zaista. Troškovi su godinu dana ranije bili i veći. Bili su čini mi se 104 milijuna. Dakle, smanjeni su, odnosno 108 milijuna. Smanjeni su sa 198 na 90. O tom sam već nešto govorio i ranije kao smanjenje troška financijskih usluga.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu i za replike. Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasovati kad se steknu uvjeti za to.
Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranja za 2012. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo kao matičnog radnog tijela dajem za glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2012. godinu". Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključaj usvojen sa 84 glasova za i 28 suzdržanih glasova. Izvješće o radu, oprostite. U skladu s prijedlogom Kluba zastupnika HSU-a dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Obvezuje se Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje da u roku od 60 dana od dana prihvaćanja izvješća o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2012. godinu, dostavi Hrvatskom saboru izvješće o stanju poslovnih prostora svojih službi, ureda i ispostava. Izvješće treba sadržavati podatke o uvjetima rada zaposlenih, o investicijskom ulaganju i održavanju te prilagodbi pristupa prostorima za osobe s invaliditetom i starije osobe". Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat. Ovaj smo zaključak prihvatili jednoglasno sa 110 glasova za.
A sada idemo na - Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za 2012. godinu Podnositelj Izvješća je Agencija za elektroničke medije temeljem članka 66., 67. Zakona o elektroničkim medijima. Izvješće ste primili poštom. Vlada republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Raspravu su proveli radna tijela Hrvatskog sabora – Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za ravnopravnost spolova. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predlagateljica dodatno obrazloženje dati? Da. Poštovana Mirjana Rakić, ravnateljica Agencije. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Pred vama je Izvješće o radu Agencije za elektroničke medije i Vijeća za elektroničke medije za 2012. godinu. Vijeće za elektroničke medije kao neovisno i samostalno regulatorno tijelo u području elektroničkih medija osnovano je 2003. godine na načelima i iskustvu europske regulatorne prakse. Stoga od svog osnutka Vijeće nastoji implementirati strukovne vrijednosti koje proističu iz temeljnih hrvatskih i europskih zakonodavnih dokumenata koje uređuju prostor elektroničkih medija. Elektronički mediji u nadležnosti Agencije za elektroničke medije podijeljeni su u tri skupine. Prvi je tradicionalni radijski i televizijski nakladnici koji svoje programe objavljuju putem zemaljskih odašiljača. Osim HRT-a na tržištu djeluje 25 televizijskih nakladnika koji objavljuju 29 programa i 147 radijskih nakladnika koji objavljuju 149 programa. Druga skupina su pružatelji medijskih usluga koji svoje radijske i televizijske programe objavljuju putem interneta, kabela ili satelita. To je 29 programa ili pružaju usluge na zahtjev 9 pružatelja. Treća skupina su elektroničke publikacije, urednički oblikovani programski sadržaji koji se objavljuju dnevno ili periodično putem interneta od strane pružatelja elektroničkih publikacija u svrhu javnog informiranja i obrazovanja. Takvih je 112 upisanih. Agencija je sa ciljem razmjene regulatorne prakse od 2005. godine članica Europskog udruženja nacionalnih regulatora … [[Govornica govori engleski, ne razumije se.]] Predsjednik je član Vijeća, potpredsjednik te udruge je član našeg Vijeća Damir Hajduk, a od 2012. godine i mediteranske mreže regulatornih tijela. Agencija je članica i Odbora za informatizaciju i medije Vijeća EU, te Europskog audio-vizualnog opservatorija. Sukladno provedbi Direktive o audio-vizualnim medijskim uslugama Vijeće i Agencija aktivno sudjeluju u radu Opće uprave Europske komisije nadležne za audio-vizualnu i medijsku politiku. Vijeće je te 2012. godine održalo 67 sjednica i obradilo više od 1000 raznih predmeta i za njih je donijelo odluke. Dodijelilo je jednu koncesiju za obavljanje djelatnosti televizije i 6 koncesija za obavljanje djelatnosti radija. Oduzelo je dvije koncesije. To je Kapital network i Nacionalna mreža Kotoriba, dok je neprofitni radio OŠ Stjepan Cvrković iz Mikanovaca vratio koncesiju. Upisano je 38 novih pružatelja elektroničkih publikacija u upisnik, te je dato 11 dopuštenja za pružanje medijskih usluga putem kabela, interneta, satelita i jedno dopuštenje za usluge na zahtjev. Vijeće osigurava nadzor nad provedbom odredbi o programskim načelima i obvezama, dakle monitoring a koji se obavlja neposrednim i posrednim putem. U 2012. godini snimljeno je ukupno 163400 sati radijskog i televizijskog programa. Od toga 93360 sati televizijskog i 70080 sati radijskog programa. Po obavljenom nadzoru i utvrđenim prekršajima Vijeće je u 2012. godini izreklo 24 upozorenja, 10 prekršajnih naloga i 4 opomene. Obrađen je 301 predmet, 145 temeljem pritužbi građana ili pravnih osoba pojedinačno najviše HRT 36, RTL i NOVA televizija po 20. U postupku analize vlasničkih struktura uvedena je obveza dostave podataka o vlasništvu do razine fizičke osobe koja je stupila na snagu u siječnju 2013. A kod dva radijska nakladnika Croata d.o.o., Narodni radio i Obiteljski d.o.o., Antena donesena je odluka o usklađivanju vlasničke strukture. Posebna pažnja posvećuje se Fondu za poticanje pluralizma i raznovrsnosti medija, radijskih i televizijskih programa na kojem pravo sudjelovanja na natječaju imaj svi nakladnici televizija i radija na lokalnoj i regionalnoj razini, te audiovizualni i radijski programi nakladnika neprofitne televizije i radija. Budući da je riječ o državnim potporama u intenzivnoj komunikaciji sa Agencijom za zaštitu tržišnog natjecanja koja odobrava program fonda pronađeni su modusi za unapređenje tog instituta potpore, za proizvodnju audio i audio vizualnog programa. U 2012.godini Vijeće je raspravilo 2 natječaja za raspodjelu sredstva fonda. Odlukama o dodjeli sredstva fonda u 2012.godini za tisuću 446 emisija ukupno je dodijeljeno 36 milijuna 246 tisuća kuna. Od toga nakladnicima televizije 19 milijuna 806 tisuća kuna za 285 emisija a nakladnicima radija 16 milijuna 407 tisuća za ukupno 1161 emisiju. Oprostite ako sam pogriješila kod televizije 19 milijuna ne 19 tisuća. U procesu pravdanja fonda za 2011.koje je provedeno u 12.obavljena je i vanjska, financijska revizija kod osam nakladnika koja nije utvrdila nepravilnosti za korištenje sredstva fonda. U procesu pravdanja vraćeno je 466 tisuća 759 kuna za emisije koje nisu realizirane ili sredstva nisu u potpunosti utrošena. Sukladno Zakonu o HRT-u Vijeće za elektroničke medije postupalo je tijekom 2012.u sljedećim slučajevima. Na zahtjev Nadzornog odbora HRT-a izdalo je rješenje o prethodnom odobrenju o visini sredstava pristojbe za 2012.godinu. Dalo je odobrenje i programskom vijeću i upravi HRT-a na prijedlog Pravilnika o načinu utvrđivanja, sadržaja, teksta, programskih obveza HRT-a i održavanja javne rasprave HRT-a. Donijelo je rješenje o davanju odobrenja na samo regulativni akt, ugovor između HRT-a i Vlade RH. Kontrola korištenja sredstava pristojbe vezano uz pravila o državnim potporama bit će omogućena uvođenjem računovodstvenog razdvajanja na HRT-u koje se s obzirom na privremenost uprave HRT-a tijekom 12.godine usporeno provodi. I ono što još želim dodati a to je Vijeće za elektroničke medije godišnjim programom rada za 13.godinu utvrdilo daljnje prioritete svoga rada kojima će se kontinuirano doprinositi razvitku društva, zaštitom pluralizma elektroničkih medija i raznovrsnosti sadržaja. Osiguravanjem jednakih uvjeta za tržišnu utakmicu svim pružateljima medijskih usluga te poticanjem proizvodnje i objavljivanjem sadržaja od javne vrijednosti na način da bude dostupan u što većem broju korisnika u RH. I na kraju nastaviti će se suradnja sa radnim grupama Europske komisije, vijećem Europe te u okviru UNESCO-a grupe za praćenje informacijskog društva i medija. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovana ravnateljice. Da li predstavnici ili predsjednici radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja izvješća? Ne žele. Otvaram raspravu. Idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub HDZ-a i poštovana zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite poštovana kolegice.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, ravnateljice sa suradnicama, kolegice i kolege. U vezi s izvještajem Agencije za elektroničke medije želim naglasiti da su aktivnosti podzakonski akti iz nadležnosti Agencije za elektroničke medije u 2012.intenzivirane i postrožene. Jednako tako želim se osvrnuti na to da mi eto već gotovo dva dana raspravljamo o izvješćima za 2012.godinu, o nekim agencijama koje više i ne postoje, raspravljamo o nekim tijelima koja su u međuvremenu ukinuta a još uvijek nismo raspravili primjerice izvješće HRT-a za 2011., 12.itd. Dakle, vrlo smo aktualni pa mislim da sam time sve rekla. Posljedično kada se vratimo na djelovanje Agencije za elektroničke medije odnosno na vijeće neki su nakladnici bili nezadovoljni, neki su bili zadovoljni, neki nisu ostvarili sredstva fonda, neki su dio sredstava morali vratiti pa odmah postavljam pitanje jesu li oni to i učinili, naravno predsjednicima vijeća. S druge strane upravo takvo postupanje vijeća utjecalo je na podizanje ukupne kvalitete i količine sufinanciranog programa, programa koji znamo nazivati, program od općeg interesa. U trenutku dok raspravljamo izvješće za 2012.godinu kolegice i kolege morate znati da je 25% nakladnika u ozbiljnim teškoćama, već su ugašene neke televizijske i radio postaje, neke su u predstečajnoj nagodbi a i smanjena su im u međuvremenu sredstva za 20% uvođenjem novih korisnika fonda, dakle podsjetit ću samo neprofitnih medija i elektroničkih publikacija. Osim toga neki su nakladnici i odustali od koncesije, njih desetak vjerojatno sve zbog ovih nemogućnosti financiranja svojih djelatnika pa tako i programa. Vijeće za elektroničke medije samo ću se malo vratiti u prošlu godinu, izradilo je i usvojilo novi Pravilnik o nakladama za koncesiju jer to je iznimno važno koji je napokon ispravio i više godišnju nepravdu po kojoj su nakladnici dva puta plaćali isto pravo. Danas važeći pravilnik znatno pridonosi očuvanju radnih mjesta i izjednačuje nakladnike u Hrvatskoj s nakladnicima u okruženju. Međutim ono što posebno treba naglasiti jest da je vijeće dobro postupilo suprotstavivši se namjeri resornog Ministarstva kulture i tu želim posebno pohvaliti vijeće u onom sastavu u kojem sada više nije kada je to bio gospodin Ljevak na čelu vijeća koji je pravilnikom dakle Ministarstvo kulture je Pravilnikom fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija nametalo unošenje odredbe po kojoj bi nezavisni regulator dakle vijeće za elektroničke medije donio pravilnik uz prethodnu suglasnost političkog regulatora, dakle Ministarstva kulture. Dobro je što vijeće na to nije pristalo jer bi se time naravno izgubila i svaka neovisnost vijeća, ona bi se time dokinula i radilo bi se isključivo po želji političkog tijela. Još nešto, nikako ni manje važno, izigrali bi namjeru EU odnosno EU zakonodavca. Zamislite što se htjelo, htjelo se dakle da politika odlučuje o tome za što će vijeće snositi odgovornost. Što se tiče izbora članova Vijeća za elektroničke medije i propisanih ograničenja, nakon ove gotovo desetogodišnje prakse od kada postoji ovakav način izbora jedinstveni je stav i Udruge televizija dakle NUT-a i Udruge radija Hurin da u maloj zemlji kao što je Hrvatska u kojoj ipak ne postoji dovoljno velika baza onih koji bi zadovoljavali postavljena ograničenja nije možda efikasno mijenjati članove Vijeća za elektroničke medije jer tek kada uspiju ući u problematiku ili spoznati što im je činiti uđu dublje u ono što im je posao, već tada oni moraju otići. Dakle to je nešto što ostavljamo za razmišljanje, naravno prije svega zakonodavcu Ministarstvu kulture ne očekujući pri tom ništa puno jer eto već godinama očekujemo i medijsku strategiju koja se stalno obećava, a nikako da dođe. Jednako tako budući da propisano da članovi Vijeća za elektroničke medije ne mogu imati rodbinske ili poslovne veze u elektroničkim medijima, posljedično su članovi Vijeća za elektroničke medije iz tiskanih medija ili tehničke struke, a to nije nikako bio cilj zakonodavca kada je zakon donosio. Možda bi se rješenje moglo tražiti sukladno postojećim vijećima pri Ministarstvu kulture dakle članova kulturnih vijeća ili nešto slično. Ne možemo zanemariti ni činjenicu da ono što Ministarstvo kulture sustavno radi dakle kao nadležno ministarstvo, to je da imamo čudna kadroviranja pa tako i posljednje imenovanje sadašnje ravnateljice gospođe Rakić koja je otišla u mirovinu u siječnju da bi nakon toga bila vjerojatno zaslugama na čelu Vijeća za elektroničke medije pa se pitam jeli od 380 tisuća zaposlenih u Hrvatskoj, možda smo mogli naći neku mladu pa i politički podobnu, ako baš hoćete kolega Dragovan, osobu koja bi bila na čelu vijeća. Kao posebno goruće pitanje postavlja se visina naknada za emitiranje, te smatramo kako se Vijeće za elektroničke medije treba ovlastiti i zadužiti za hitno iznalaženje rješenja naknada za emitiranje. U posljednjih 6 mjeseci ugašene su 2 TV postaje, 5 ih je u postupku predstečajne nagodbe, a preostale koje još uvijek rade duguju Odašiljačima i vezama višemjesečne naknade za emitiranje s izglednim šansama da dožive sudbinu ranije spomenutih. Razlog je uvijek isti, neplaćanje i nerealno visoke naknade za emitiranje državnoj tvrtki Odašiljači i veze. U vrijeme analognog emitiranja lokalne su televizije posjedovale vlastite odašiljače i emitirale su svoj program. Uvođenje digitalnog emitiranja donijelo je boljitak svima čini se osim kako ih znamo nazivati lokalcima. Lokalne TV postaje od nekadašnjeg minimalnog udjela u troškovima emitiranja danas bi Odašiljačima i vezama trebale godišnje plaćati 7,5 milijuna kuna. takvu razinu troškova lokalne televizije nisu u mogućnosti podmiriti i to je glavni razlog današnje alarmantne situacije. Analiza razloga i rješenja u okruženju primjerice ukazuje na sljedeće, u Hrvatskoj troškovi naknade za emitiranje kod nacionalnih TV kuća iznosi oko 2,5 do 3% u ukupnom prihodu koji se ostvaruju. Istodobno kod regionalnih i lokalnih TV kuća ugovorena naknada penje se i do 18% ovisno o uspješnosti poslovanja pojedine TV postaje, ali prosječno se kreće oko 10%. Dalo bi se zaključiti da je ipak problem sistemski i da nije riječ o sposobnosti ili nesposobnosti lokalnih TV postaja. Ako pogledamo samo u susjedstvo onda ćemo otkriti nelogičnosti koje sam spomenula. Samo kratka digresija, dakle u Italiji regionalne i lokalne TV postaje imale su rok od 60 dana unutar kojeg su se izjasnile žele li postaviti vlastite digitalne odašiljače. Većina je tako postupila ali je država propisala obvezu da dio kapaciteta koji ostaje nakon emitiranja vlastitog programa TV postaje imatelj digitalnog odašiljača mora ustupiti tražitelju, zakupcu ili nekoj drugoj TV postaji. Pri tome je propisana i najviša i najniža naknada koju imatelj digitalnog odašiljača smije naplatiti TV postavi kojoj je ustupio dio kapaciteta. Dakle nelogičnosti su brojne, primjerice u Sloveniji tri regionalne TV postaje emitiraju digitalno zemaljski putem odašiljača u sustavu državne televizije, a preostalih 6 TV postaja moglo je postaviti vlastite digitalne odašiljače na objektima državne televizije. Dakle Slovenija i Hrvatska nisu kao većina europskih zemalja osigurale financijska sredstva regionalnim televizijama kao dotaciju za trošak prelaska na digitalno zemaljsko emitiranje. Trebalo je jer taj prelazak moramo biti svjesni nisu tražile same televizije. Odluku u tom slučaju u ostalim zemljama u okruženju donijela je država. Prelazak na novi način emitiranja značio je i nove troškove, a istodobno povećava broj medijskih igrača na tržištu oglašivača, prihodi su sve manji, a propisani novi troškovi veći. Možda bi bio dobar model Slovenije u jednom dijelu i u Sloveniji i u Hrvatskoj odašiljači su nasljeđe nekadašnjeg zajedničkog ulaganja, a nisu novo građeni kao u nekim zemljama EU. Možda bi bilo dobro da se podmiri račun odnosno naknada za emitiranje na račun države. Država će od analognih frekvencija koje su nekada koristili lokalci uprihodovati u 10 godina oko milijardu kuna. 10% tog iznosa dovoljno je da sljedećih 10 godina država svojoj tvrtki dakle Odašiljačima i vezama podmiri sve troškove emitiranja lokalaca ili da barem umanje obveze prema Odašiljačima i vezama odnosno Odašiljača i veza prema HAKOM-u ili državi i stvori uvjete smanjenja naknade za emitiranje lokalnim odnosno regionalnim TV postajama. Riječ je podsjećam o iznosu oko 7,5 milijuna kuna godišnje. O svemu gore navedenom već više mjeseci upozoravalo je i Vijeće za elektroničke medije, Ministarstvo kulture, HAKOM, Ministarstvo financije i naravno same Odašiljači i veze i svi su načelno suglasni s ocjenom da se nešto sustavno treba promijeniti, ali se svi proglašavaju nenadležnima. Pa kad ćemo pronaći nadležnog do tog vremena možda će se ugasiti još koja radio ili tv postaja u Hrvatskoj. U financijskom smislu važno je naglasiti sa gašenjem nekih postaja stotinjak ljudi završilo na zavodu za zapošljavanje, izgubljene naknade za plaću ili iz plaće te naknada koju će država otpuštenima plaćati, a nakon što je digitalizacija nacionalnim tv postajama donijela ipak neku uštedu od 20 milijuna kuna godišnje po svakom programu, podsjećam nakon što je Ministarstvo financija smanjilo, odnosno Vlada Republike Hrvatske smanjilo PDV tiskanim medijima, dakle pomoglo se u medijskom prostoru mnogima pa eto ostale su nam lokalne radio i tv postaje i pitamo se hoćemo li mi samo gledati što se događa oko njih ili možemo jednako tako nešto poduzeti. Jednako tako podsjećam vas da je svima važno da lokalna televizija i radio postaja djeluje u našem gradu, u našoj županiji i da mi svi imamo potrebu i o svom radu govoriti na tim radio ili tv postajama pa zamislite onda da jednako tako ne reagiramo kada oni trebaju našu pomoć. Prva prilika za rješenje možda bi bila otvaranje ponuda za digitalnu dividendu po kojem će državni proračun uprihodovati otprilike 225 milijuna kuna dajući u koncesiju nekad korištenje analogne frekvencije, a prema nekim informacija trenutno u HAKOM-u stoji, naravno uvjetno rečeno, 90 milijuna kuna na računu pa se pitam zašto se možda iz tih sredstava ne podmiri naknada Odašiljačima i vezama i da se što prije razmotri visina naknada. Čuli smo već u uvodnom što je sve iz Fonda za poticanje pluralizma dodijeljeno i koliko novaca, dakle preko 36 milijuna kuna. Nad programom se obavljao monitoring, no kao i svake godine upozoravamo i nezadovoljno gledamo na činjenicu da samo 6 djelatnika prati ili obavlja monitoring oko 670-680 sati tv programa. Osim toga, svakodnevno su vidljiva kršenja Zakona o elektroničkim medijima na što smo i kao zastupnici upozoravali, vidljivo je to i iz izvješća. A navest ću samo jedan primjer iz prošle godine koji se nadam da će se naći u izvješću ili je bio monitoriran. Možda će netko reći da je to sebično što ćemo sebe navesti, ali navest ću primjer gdje se zastupnike kada smo kretali na ljetnu stanku gospodine predsjedniče i vama smo tada to rekli, nazvalo stokom koja odlazi na godišnji odmor. Dakle vidjet ćemo je li se po tome nešto postupilo i kakve su zapravo bile sankcije. I još dva detalja, u 2012. usvojen je novi obrazac za prijavu vlasničke strukture pružatelja medijskih usluga te je uvid u vlasničku strukturu puno detaljniji, no problem koji nije riješen već duže vrijeme jest poštivanje zakona o elektroničkim medijima koji krše upravo oni koji bi trebali biti primjer provođenja zakona ili poštivanja zakona. Dakle prema zakonu, samo kratak podsjetnik, tijela državne uprave i drugi korisnici proračunskih sredstava dužni su 15% godišnjeg iznosa namijenjenog promidžbi svojih usluga ili aktivnosti utrošiti u emitiranje u radijskim ili tv programima lokalnih nakladnika te o tome izvijestiti vijeće. 26 korisnika naravno to nije učinilo, svake godine ih ima nekoliko, među njima Ministarstvo poduzetništva i obrta, vanjskih i europskih poslova, unutarnjih poslova, zaštite okoliša i prirode te neki državni uredi. Upozoravam da vijeće nema mogućnost sankcija i nedopustivo je da od preko 4 milijuna kuna koliko su tijela državne uprave potrošila za oglašavanje, nisu potrošili u skladu sa zakonom. I na kraju želim samo pohvaliti analizu tv tržišta koje je izradila agencija gdje su pokazani svi parametri koji ukazuju na trendove televizijske industrije, održivost poslovnih modela financiranja i slično. Klub HDZ-a podržat će izvješće, uz sve ove primjedbe koje smo imali i koje ćemo čuti u daljnjoj raspravi. Hvala vam lijepo.
Na klupsko stajalište imamo klupske replike. Poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Hvala lijepo predsjedniče. Osobna je replika, nije klupska. Htio sam samo…
Dogovorite se u klubu je li u ime kluba izlagala kolegica.
Je, je, samo, hvala lijepa. Dakle spomenuli ste kolegice lijepo u svom izlaganju vezano za izvješća Programskog vijeća i Nadzornog odbora HRT-a. Naime kolegice, Vlada u gotovo više od mjesec dana nije u stanju na izvješća dati mišljenje na jedno od najvećih javnih poduzeća koje ima prihod samo od pretplate više od milijardu kuna, preko 3000 zaposlenih, izuzetno bitna za hrvatsko društvo. Nema Vlada mišljenje. Za zaključiti je da Vlada ništa o tome ne misli, niti pozitivno niti negativno. Što se tiče medijske strategije ona je djelomično i potpuno realizirana u onome što smo mogli u dnevnom tisku čitati kao medijski porez. To je onda bilo u dnevnom tisku kad je uvaženi kolega Dragovan pitao ima li to ministarstvo ministricu i tu se s njim apsolutno slažem, kada smo mogli na naslovnici dnevnog lista čitati da se uvodi novi medijski porez, a realizirano je to upravo djelomično i ovim postupkom da će se iz Fonda za pluralizam medija financirati tzv. neprofitni mediji, šta god to značilo, a trebalo je to vezati za proizvodnju sadržaja od javnih interesa, a ne uz profit i ne profit. O tome smo puno govorili. Naravno da još nema, a prošle je više od dvije godine, nema medijske strategije i neće je biti tako skoro, bez obzira što je oformljen poseban novi odjel u Ministarstvu kulture gdje su zaposleni novi ljudi kojima bi to trebao biti isključivi posao. Kad u ovoj zemlji dajemo više novaca za neprofitne medije, milijun kuna više nego za kompletnu arhivsku djelatnost …
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Mesiću odjel u Ministarstvu kulture radi u tajnosti, vjerojatno to niste znali kao što se u tajnosti i do sada se sve radilo pa jednako tako u tajnosti ili kaže se under cover i naša ministrica koju nikako da vidimo ovdje u Hrvatskom saboru kada se bilo koji zakon predlaže. Medijska strategija isto je obavijena velom tajne kada će izaći na vidjelo bog zna što će nas dočekati. Što se tiče mišljenja, jednako tako ništa neuobičajeno. Mi stalno upozoravamo na to i na odborima, na Odboru za informiranje, informatizaciju i medije. Međutim, nekako naš glas umjesto da postane sve glasniji postaje očito sve tiši, a i očito vrijednosni sudovi koji vrijede u medijskim krugovima ili u Ministarstvu kulture nisu jednaki. Jer s jedne strane medijska scena stalno ima primjedbe i vjerojatno ljudi to ne rade iz hira, nego jednostavno zato što osjećaju da imaju problem i što u medijima treba pomoći. Eto jučer ili prekjučer u Saboru je bila jedna radionica, parafrazirat ću samo trebamo li djecu učiti medijima ili im trebamo zabraniti medije. Dakle, mediji su potrebni ovom društvu. Oni su naravno naš prozor u svijet. Oni su i ovdje da nadziru naš rad, da o njemu izvješćuju. Međutim, mediji moraju surađivati sa resornim ministarstvom ili obrnuto, a tu smo očito u problemu jer nema dvosmjerne komunikacije.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Damir Tomić.
Hvala predsjedniče. Kolegice Glavak, pažljivo sam vas slušao i moram priznati da većinu onoga što ste vi rekli podržavam u potpunosti. Iznijeli ste nekoliko jako dobrih prijedloga i pretpostavljam da će gospođa Rakić sve te prijedloge uzeti u obzir u daljnjem radu. No kad već spominjem gospođu Rakić moram se podsjetiti vaših riječi sa odbora jer ste na prilično neugodan način reagirali, pokazali ono što mi je žao, a to je da HDZ-u smetaju oni ljudi koji stvari nazivaju pravim imenom. Ili da ublažim koji imaju drukčije mišljenje od vas o zbivanjima u devedesetima. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Ne znam što ste htjeli reći kolega da li me smetaju mene ili kolege u HDZ-u ljudi koji drukčije misle. Naime, ono što sam ja čula, sada ću to ponoviti, ne da drukčije mislimo, nego ja ne znam je li vi tako onda mislite da je gospođa Rakić prilikom sastanka kolegija rekla da je za nju dr. Franjo Tuđman bio zločinac ili ratni zločinac. Ja nemam više što tu dodati.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Borić, njegova replika.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa kolegice Glavak, htio sam vas nešto pitati jer ovo Vijeće se bavi i analizom određenih informativnih emisija. Vidim tu po pritužbama itd. Da li se još uvijek mjeri u našem medijskom prostoru zastupljenost oporbe i vlasti u informativnim emisijama, našim najvažnijim informativnim emisijama jer je to nekad bio omiljeni sport. Da li uopće imamo nekakve odnose s obzirom na ovaj protek, dvije godine? Kako je to bilo u 2012.? Jer sjećamo se i onih vremena. To je prije bila najvažnija tema koliko je koga bilo u informativnim emisijama. Moj je osjećaj da sad gledamo samo poziciju. Kad premijer poželi intervju on ima intervju, kad bilo koji ministar želi nešto reći svi imaju jedan na jedan odnose, postavljaju im se pitanja s kojima se teško nositi itd. Da li se to još mjeri? I htio sam pitati da li ovo Vijeće može utjecati da se vrati nekakva emisija kao što je bila Latinica? Ili ta emisija više nije potrebna, jer bavila se vrlo važnim temama u nekom vremenu kada je bila popularna, najedanput više ne treba ta ista Latinica. Ne znam da li ste primijetili da mnogi portali već sada vrlo vješto peglaju putem vlastitih mogućnosti, mogućnost komentiranja ispod teksta. To je nekad bio isto jedan omiljeni sport. Danas se više ne smije napisati gotovo ispod nekih tekstova koji su vrlo, vrlo važni ili vrlo bi ih se rado htjelo iskomentirati. Mnogi se žale da to više ne mogu. Zbog čega je to tako?
Dobit ćete odgovor na repliku poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Da, kolega Boriću ja mislim da ste sudeći prema vašoj replici se referirali zapravo na ono što gledamo na javnom servisu. Dakle, prije svega na HTV-u da ovo se nije odnosilo na lokalne tv postaje ili radio postaje. Otprilike ću reći omjer je 8:1. Točno je, napravljeno je istraživanje. 8:1 primjerice u korist vladajućih i oporbe. Reći ću vam točno, ne mogu ovog trenutka pronaći točnu analizu, ali dat ću vam da to pogledate. Ali u svakom slučaju ono o čemu smo govorili. Dakle, nedopustivo je da na javnom servisu više nema dvosmjerne komunikacije, nema više emisija gdje biste vi mogli sučeliti političke stavove, gdje biste mogli čuti različita mišljenja. Nije dobro govoriti ili zastupati nikada ni u jednom političkom prostoru, ni u jednoj uljuđenoj demokraciji samo jednu stranu posebice ne na javnom servisu koji osim toga i sukladno ugovoru sa Vladom RH a i sa ovim zakonskim obvezama to mora činiti. Samo za ilustraciju. Što se tiče sadržaja koji se prikazuju na HTV-u jedan, dakle na prvom programu udio u netu što se tiče politike bio je gotovo 19% i to je najviše. Ali opet s druge strane, dakle politika jest nešto što je u sferi javnog servisa. Međutim, pitamo se na koji način. A s druge strane kada pogledamo, kad biste vidjeli obrazovanje ili znanost ili djeca i mladi to je ispod 3% ili 1% prirode, ekologije, a nula i nešto, 0,43% nezaposlenost što bi zapravo trebalo biti obrnuto jer upravo … [[Govornik se ne razumije.]] je naša goruća tema u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika. Na redu je klub SDP-a i poštovani zastupnik Damir Tomić. Izvolite poštovani kolega.
Hvala predsjedniče. Poštovana gospođo Rakić i članovi vijeća, pažljivo slušajte. Počeo bih podsjećanjem na to da možemo biti sretni što je prošlo vrijeme obraćanja medijima sa riječima s toliko sitnog zuba. Sad može ići jače. Vijeće za elektroničke medije i agencija za elektroničke medije dakle podnijeli su Hrvatskom saboru ovo izvješće za 2012.godinu koje je detaljno razrađeno i daje prikaz aktivnosti djelovanja vijeća kroz cijelu godinu. U pojedinim se aspektima može vidjeti znatan napredak u odnosu na 2011. Vijeće je u 2012.godini sedam puta raspisalo javni natječaj kojim se daje koncesija za emitiranje. Od sedam, 6 koncesija se odnosi na radio a jedna na televiziju. Odluka o davanju koncesije objavljene su u NN osim toga vijeće je trajno oduzelo dvije koncesije zbog nepridržavanja pravila i to kapital Net.d.o.o. kao televizijskom nakladniku i nacionalnoj mreži d.o.o. kao radijskom nakladniku. Također vijeće je izradilo nacrt prijedloga pravilnika o obvezi, visini i načinu plaćanja naknada koji je predstavljen Ministarstvu kulture i Ministarstvu financija a u svrhu smanjenja koncesijskih naknada. Zbog nepridržavanja pravila pojedinih koncesionara kada je u pitanju javnost vlasništva vijeće je u 2012.godini uputilo 27 upozorenja nakladnicima, televizije i radija kao rezultat ovog procesa vijeće je u 2012.godini usvojilo novi obrazac za prijavu vlasničke strukture, pružatelja medijskih usluga kojim su isti u obavezi prijaviti vlasničku strukturu sve do fizičkih osoba. Vijeće je kroz 2012.godinu dalo dopuštenja za obavljanje djelatnosti pružanja audio i audiovizualnih medijskih usluga na zahtjev na temelju članka 19. Zakona o elektroničkim medijima jednom trgovačkom društvu te dopuštenje za obavljanje djelatnosti satelitskog i internetskog i kabelskog prijenosa i drugih dopuštenih oblika prijenosa, audiovizualnog i radijskog programa na temelju članka 79. Zakona za čak 11 trgovačkih društava. U odnosu na 2011.godinu značajno se povećao broj pružatelja medijskih usluga na zahtjev te pružatelja medijskih usluga koji svoje usluge pružaju putem satelita, kabela, interneta i drugim dopuštenim oblicima prijenosa. Vijeće je u pripremnim radnjama za raspisivanje javnog natječaja za raspodjelu sredstava Fonda za 2012.godinu kroz intenzivne kontakte sa Agencijom za tržišno natjecanje radilo na programu raspodjele tih sredstava, za poticanje naravno pluralizma i raznovrsnosti medija. Na koncu Vijeće je dakle raspisalo dva takva natječaja i usvojilo je pravilnik o fondu za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija koje je uveo novine usklađene sa zahtjevima državnih potpora. Vijeće je također dužno i kroz 2012.se bavilo programskim sadržajima nakladnika sukladno članku 23.stavku 5.zakona o elektroničkim medijima za promjenu odnosno dopunu programske osnove koja se odnosi na više od 10% njezinog sadržaja na temelju kojeg je dana koncesija, nakladnik televizije ili radija mora pribaviti prethodnu suglasnost vijeća za elektroničke medije. Ukupno su napravljene 23 takve analize koje se odnose na programsku osnovu ili programsku shemu od čega se osam odnosilo na televizijske a 15 radijske nakladnike. Vijeće je dalo suglasnost temeljem pet zahtjeva televizijskih i osam zahtjeva radijskih nakladnika. U svrhu nadzora nad provedbom odredbi o programskim načelima i obvezama snimljeno je ukupno 163 400 sati radijskog i televizijskog programa što je u odnosu na 2011.koja je bilo 157 600 sati programa nešto više a istovremeno neovisno o kontinuiranom snimanju povremeno je snimano 17 televizijskih programa te radijskih kanala na različitim razinama i programskim usmjerenjima. Također u 2012.godini obrađeno je 140 predmeta temeljem pritužbi građana ili drugih institucija. Po obavljenom nadzoru i utvrđenim prekršajima Vijeće je u 2012.donijelo 24 upozorenja, 4 opomene i 10 prekršajnih naloga. U izvješću stoji kako je vijeće također provelo nadzor nad provedbom Zakona o HRT-u i na zahtjev Nadzornog odbora HRT-a izdalo rješenje o prethodnom odobrenju o visini sredstava pristojbe za 2012.godinu te je dalo odobrenje programskom vijeću i upravi HRT-a da prijedlog pravilnika o načinu utvrđivanja sadržaja i teksta programskih obaveza HRT-a i održavanje javne rasprave HRT-a te donijelo rješenje o davanju odobrenja na ugovor između HRT-a i Vlade RH. Izvješće također navodi dobru suradnju s javnim i državnim tijelima RH te međunarodnu suradnju kao i prijašnjim godinama na međunarodnim skupovima, sastancima i radionicama kao što je bio bilateralni susret predstavnika Vijeća za elektroničke medije s generalnim direktorom regulatorne agencije za komunikacije BIH. Na kraju u izvješću stoji i financijsko izvješće vijeća za elektroničke medije koji uključuje detaljne prikaze prihoda i rashoda agencije za elektroničke medije, Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija te digitalne televizije u Jugoistočnoj Europi. I na kraju ovdje je bilo puno govora o javnoj televiziji a premalo govora o lokalnim televizijama i radijskim postajama i lokalnim medijima u kojima je utjecaj politike daleko veći nego u ovome što mi želimo sada vidjeti kada je HRT u pitanju. Mislim da se vijeće tu nije dovoljno bavilo tom problematikom i nadam se da će u idućim godinama se posebno pozabavit tom problematikom jer mnogi lokalni mediji su pod izravnom kontrolom lokalnih moćnika. Na kraju Klub SDP-a podržava prihvaćanje ovog izvješća. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Idemo na replike. Poštovani zastupnik Ante Babić replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Tomiću, govorili ste zapravo o poboljšanju vijeća za elektroničke medije i hvalili to u svom izvješću. To očito samo vi vidite ali reći ću vam današnju informaciju sa portala. Vezana je za indekse medijskih sloboda reportera bez granica … [[Govornik se ne razumije.]] za 2013. godinu u kojoj se kaže da je državna radiotelevizija i HRT na udaru kritika zbog nedostatka neovisnosti nakon provedenih reformi pod vladom njihovog centra premijera Zorana Milanovića. Ravnatelja HRT-a, članovi nadzornog odbora i programskog vijeća sada imenuje Parlament i ovo je jako bitno, to da je vladajućoj stranci, političku kontrolu nad sadržajima emitiranja, ističe se u tom istom izvješću jer 180 zemalja koje se prate, vama za informaciju, Hrvatska je na 65. mjestu. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Tomić.
Hvala lijepo. Ni u jednom trenutku nisam hvalio stanje na HRT-u, samo sam upozorio na to da smo se premalo bavili stanjem na lokalnim medijima gdje je po mom slobodnom sudu kudikamo gora situacija nego na HRT-u. Mogao bih navesti nekoliko primjera iz Slavonije, ali ovo nije tema, tema je vijeće pa ću ovdje stati. Hvala lijepo.
Ja bih htio da zapišemo to, snimimo što govorite pa se prijavite, molim kolega. Poštovana zastupnica Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Da, točno je ovo što ste rekli, sve je snimljeno što smo rekli, jednako tako i kolega Tomiću, ono što sam ja govorila, a govorila sam, 90% rasprave sam posvetila lokalnim medijima. Žao mi je ako ste bili u boljem okruženju pa možda niste pratili moju raspravu, nisam govorila toliko o HRT-u. Kada govorite o vlasničkoj strukturi za koju kažete da je u rukama lokalnim moćnika, ne bih se složila s vama, odnosno demantiraju vas jednostavno ovdje vlasnici, odnosno vlasnička struktura svih lokalnih medija koja je svima dostupna i ona se uvelike promijenila, tako za svaku televiziju postoji vlasnička struktura i za svaku radio postaju u RH postoji vlasnička struktura. Pa evo ako nešto treba, možemo to raspraviti i kasnije. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Tomić.
Hvala lijepo. Hvala na pozivu. Srećom je doista sve zapisano što je rečeno i nisam ni u jednom trenutku rekao da se vi niste bavili problemom lokalnih medija. Naravno spomenuli ste puno teškoća s kojima se oni susreću i svi smo toga svjesni, a ja sam govorio isključivo o utjecaju lokalnih čelnika na to i nemojmo sada o vlasničkoj strukturi. Jedno je utjecaj, jedno je vlasnička struktura. Svi smo svjesni da stranka ne može biti vlasnik medija. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Jasen Mesić, replika.
Uvaženi kolega Tomić, ja bih se složio s ovim što je djelomično i kolegica Glavak rekla da se jasno od toga mogu vidjeti vlasnički ugovori. Ali ako kažete da politika ima veliki utjecaj na lokalne radio i tv postaje, zamislite koliko onda ima na neprofitne medije koje direktno financira. Zamislite onda kada usporedite te dvije stvari koliki je to disparitet u političkom utjecaju? I o čemu onda govorimo? A to smo uveli vrlo nedavno. Govorimo s jedne strane da nije dobro razgovarati o HRT-u i da smo tome dali možda previše vremena, ja mislim čak premalo jer nismo još kolega u stanju bili raspraviti izvještaj iz 2011. godine, a kamoli 2012. i '13. Kažete ja neću … da ponegdje i postoji utjecaj, ali zamislite onda kada to usporedite s nečim gdje praktički direktno iz proračuna odredbom ministarstva financirate nešto što se zove neprofitni medij. Zamislite koliko je onda tu politički utjecaj. I zašto smo to onda tako napravili? Ako smo već kod političkog utjecaja pa valjda je direktan utjecaj onda kada te netko direktno financira i svake godine te drži, da tako kažem, na uzici pažljivo prateći što ćeš napraviti ili nećeš napraviti jer sljedeće godine ćemo onda vidjeti dal će biti novčane … Direktno iz proračuna, … ministarstva. A gdje može biti veći politički utjecaj od toga? Po kojim kriterijima bez obaveze proizvodnje javnog sadržaja, glavno je da si neprofitan ili što god to znači, to mi je dosta teško razaznati.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Tomić.
O problemu neprofitnih medija možemo doista raspravljati i siguran sam da možemo utvrditi da je 100% ovog što ste rekli točno, ali ja bih vas pitao, nažalost mi ne možete sada odgovoriti, koja je vaše rješenje za neprofitne medije? Da ih ukinemo? I sad ću samo povući jednu paralelu, možda nije najspretnija. Kada šaljemo naše sportaše na natjecanja, kada plaćamo Olimpijske odbore, to je isto iz proračuna, nemamo profita od toga nikakvog, i onda kada ti nogometaši u kampanji sudjeluju na strani neke političke opcije, onda je to isto direktni utjecaj. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom klubova. Molim vas, kolega Šuker, nije prvi put. Kolega Šuker, imate dovoljno iskustva kako se u Saboru raspravlja, nemojte se čuditi, molim vas lijepo. Kolega Mile Horvat, u ime kluba SDSS-a. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče. Pozdravljam gospođu Rakić i članove Vijeća za elektroničke medije. Ja ću u ime našeg kluba, ali istovremeno mislim da ću nešto reći i sa čim će se složiti i Klub nacionalnih manjina, pokušati kroz ovaj izvještaj proanalizirati situaciju koja se direktno odnosi na položaj manjinskih medija, odnosno zastupljenost manjinskih tema u elektroničkim medijima. Naravno da ovaj izvještaj ćemo prihvatiti jer on je za 2012. godinu i za nas će, nema razloga da ga ne prihvatimo, za nas će on biti predmet analize, ali mislim da će biti puno interesantniji izvještaj za 2013. godinu. Naime kada se čita ovaj izvještaj, onda u uvodnom dijelu vidimo da Vijeće za elektroničke medije kao neovisno, samostalno, regulatorno tijelo u području elektroničkih medija prije svega provodi odredbe Zakona o elektroničkim medijima, što je sasvim normalno i onda se ovdje u uvodnom dijelu kaže da je Vijeće za elektroničke medije u 2012. raspisalo 2 natječaja u okviru kojih je dodijeljeno 36 negdje oko 36 milijuna kuna za 1446 programa. Vijeće je u 2012.godini kontinuirani dakle konstatira se da je u 2012.godini kontinuirano snimano ukupno 163 tisuće 400 sati radijskog i televizijskog programa. Kada smo ovo analizirali onda smo postavili jedno praktično pitanje, dakle govorimo o 164 tisuće sati TV programa, koliko je u tim satima bilo prilike da se obrade određene manjinske teme i da se pripadnici nacionalnih manjina sa svojim životnim problemima nađu u okviru tih sati. Radi se o stotinjak sati godišnje i onda kada uporedimo radi se o zastupljenosti tih tema u ovoj satnici u nekim sitnim postocima. Dakle to je stvar o kojoj iz godine u godinu razgovaramo i to je elementarni problem medijske zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina. Na kraju o tome je i Savez za nacionalne manjine puno puta pričao i kritički se osvrtao na ovu činjenicu. U dijelu u kojem se govori o javnom natječaju za davanje koncesija, kaže se da vijeće sukladno članku 72. Zakona o elektroničkim medijima provodi radnju za davanje koncesija. Naravno, da su te pripremne radnje za davanje koncesija treba da osiguraju neku činjenicu opravdanosti davanja tih koncesija. Pa su onda propisani kriteriji za davanje koncesija i za te kriterije ima bogami u praksi mnogo pritužbi. Struka i neki zainteresirani kažu da ti kriteriji nisu dovoljno realno postavljeni i da se često razlikuju od činjenice kako ih provesti u životu. Mi pripadnici manjima mislimo da bi u te kriterije o kojima bi se odlučivalo pri davanju koncesije, a reklo bi se da je to činjenica opravdanosti trebalo bi u svakom slučaju uvrstiti i kriterije u smislu obaveznog postotka odnosno učešća manjinskih emisija kao uvjet za davanje koncesija. Kasnije u raspravi ćemo vidjeti da to čak i nije bez osnova prigovora. U dijelu koji govori o Fondu za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija kaže se da je iznos financiranja Fondu za poticanje pluralizma između ostalog pored dijela koji je osiguran određen zakonskim odredbama Zakona o elektroničkim medijima, to su i sredstva koja uplati HRT i to u iznosu od 3% od mjesečno ukupno prikupljenih sredstava na ime pristojbe. Mi kada analiziramo prethodne podatke o učešću odnosno zastupljenosti emisija u ukupnoj satnici programa i emisija koje se odnose na pripadnike nacionalnih manjina dakle svih nacionalnih manjina ukupno u satnici programa kažemo ovako, dakle manjine redovito plaćaju mjesečnu pristojbu televiziji HRT-u, čak se ukoliko imate situacija ukoliko dvije ne platite ide ovrha na mirovinu, blokada računa i o tome smo već pričali što je dodatna neugodnost i tema za razgovor. I onda kada to stavimo u nekakvu korelaciju sa ovim što sam rekao zastupljenosti u programu postavlja se pitanje da li je ta zastupljenost u programu nacionalnih manjina da li je adekvatna financijskoj participaciji u Fondu za poticanje pluralizma? Mi kažemo da nije, da je u velikom nesrazmjeru između onoga koliko manjine sudjeluju u participaciji za financiranje fonda i onome koliko imaju prilike da konzumiraju medijskog prostora. Isto tako imamo vrlo interesantnu činjenicu da je država vrlo dobro propisala čak i mogućnost potpora pa je rečeno da je za programe namjenje očuvanju jezika pripadnika nacionalnih manjina se propisuje potpora do 30% financijskih sredstava. Ono što je bitno dakle ni to nije stimulativni dio da bi određeni nakladnici u svoje programe uvrstili emisije sa temom iz života nacionalnih manjina. Dakle ni ta potpora koja se dobije u visini 30% što nije malo ni to nije stimulativni dio. Jedna istraživanja kažu da je od 160 radiostanica u Hrvatskoj samo njih 17 ima posebne emisije o nacionalnim manjinama koje financira Fond za poticanje pluralizma. Isto tako neki podaci kažu da određeni dio radiostanica odbija suradnju na proizvodnji emisija namijenjenih za pripadnike nacionalnih manjina. To kažu određeni podaci. Ja ću ovdje samo navesti da postoji neka druga iskustva iz zemalja u okruženju, recimo u Republici Srbiji u Vojvodini svaka nacionalna manjina ima večernji dnevnim na svom jeziku i emisije koje se bave … tematikom, dakle imaju večernji dnevnik na svom jeziku, sve manjine koliko ih ima. Ali ovdje treba nešto drugo reći na što bih upozorio, određena radijska novinarka i urednica iz Bjelovara, ime imam ali nije bitno, otkriva metodologija kojom lokalni radijski nakladnici nekorektno, protuzakonito koriste sredstva Fonda za pluralizam elektroničkih medija. Novinari bi sjeli u studiju, izmišljali sadržaj i koncept koji odgovara nazivu i opisu emisije za koje su od Vijeća za elektroničke medije dobivena financijska sredstva. Niti jedna od tih snimljenih emisija nikad nije bila emitirana već su služile kao fiktivno pokriće. Dakle to su njezine riječi novinarke i urednice iz Bjelovare i sad se postavlja pitanje kako agencija, na koji način kontrolira tokove novca koji idu po osnovi Fonda za pluralizam elektroničkih medija koji nisu mali novci. Imamo velika izdvajanja, a malu programsku minutažu u korist pripadnika nacionalnih manjina. U dijelu koji govori o financiranju vidimo da je nakladnicima u 2012., tv nakladnicima izdvojeno negdje oko milijun i 400 tisuća kuna za financiranje emisija na jezicima nacionalnih manjina, radiju, radijskim nakladnicima negdje oko milijun kuna. Da li su to dostatna sredstva, mi manjinci kažemo naravno da nisu i ako se to stavi u korelaciju sa 36 milijuna koliko je 2012. dobijeno samo za dva natječaja onda vidimo koliko ozbiljno ovo društvo misli da smo mi kulturni sadržaj ovog medijskog prostora. Na kraju, ono što su naši konstantni zaključci kod ovih izvještaja iz godine u godini, a to su i zaključci savjeta za nacionalne manjine. Moramo reći da je u konačnome nedovoljna zastupljenost nacionalnih manjina u programima od 1,08% na godišnjoj razini, na državnoj, regionalnoj i lokalnoj razini. Nisu realizirane emisije na jezicima nacionalnih manjina, nemamo redakcija nacionalnih manjina kao što je to u nekim drugim zemljama. Sadržaji i tema za nacionalne manjine medijski ne prezentiraju stvarni život, dok su kulturne i socijalne teme podzastupljene. Nedostaje emisija koje bi tretirale teme od javnog interesa, zanimljive i pripadnicima nacionalnih manjina, ali i većinskog naroda. Manje su zastupljene tek u emisijama Prizma i Mozaik, dakle to su dvije emisije koje se bave problemom nacionalnih manjina. Emisije se nažalost svode uglavnom na folklor, na tradiciju kulturnog života, kulinarstvo, plesove itd., a mi mislimo da bi trebalo teme pojačati sa svakodnevnim životnim problemima s kojima se manjine sreću, sa problemom zapošljavanja, sa problemom kršenja određenih prava, dakle u smislu nekakve edukacije, ne u smislu provokacije, politička participacija itd. Ovdje bi se moglo govoriti o govoru mržnje u medijima, ali to je jedna posebna tema. Prema tome zaključno, mislimo da pripadnici nacionalnih manjina trebaju dobiti adekvatniji i značajniji medijski prostor kako bi bolje artikulirali sadržaje i svoje kulture i tradicije i svoje participacije u razvoju hrvatskoga društva.
Hvala lijepa. Idemo na replike. Prva replika poštovanog zastupnika Jasena Mesića.
Poštovani predsjedniče Sabora. Poštovani kolega, slažem se potpuno sa vama da nije dovoljno zastupljen program za manjine, posebno na nacionalnoj HRT-u. Podsjetit ću da je predsjednik vladinog savjeta za manjine gospodin Tolnauer protestirao i rekao da će pozvat pripadnike manjine da više ne plaćaju pretplatu jer da je stanje sve gore i gore. Žao mi je isto tako da moram vama reći da postoji isto tako način za neprofitne medije na koji način se može financirati, a to je da se napravi isto kao sa … s Vladom Republike Hrvatske koja ima HRT, da se jasno propiše obaveza proizvodnje javnih medijskih sadržaja i tako to treba vezati i za poziciju neprofitnih medija, a ne dal je nešto profitno ili nije profitno nego za proizvodnju sadržaja od javnog interesa na onaj način koji je potpisan ugovor s Vladom Republike Hrvatske na razdoblje od 5 godina. Ne znam da li se u tom ugovoru i specificirano i koliko je specificirano obaveze proizvodnje programa vezano za potrebe manjina u Republici Hrvatskoj, ali u svakom slučaju bi trebalo biti da se stvarno ne bi desilo ono što je uvaženi gospodin Tolnauer rekao i zapravo na neki način zaprijeti glavnom ravnatelju televizije.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mile Horvat.
Ja sam više nego uvjeren da gospodin Tolnauer je to rekao u jednom svom stanju razočaranosti, dakle nije mislio ozbiljno, neće manjine prestati plaćati svoje obaveze kao što neće prestati plaćati neke druge obaveze. Ali činjenica jeste da zastupljenost u programu sa 1,0% nije dobra stvar, nije dobra poruka i naravno da pripadnici nacionalnih manjina ne mogu biti zadovoljni sa takvim medijskim tretmanom. Da li će se tu nešto promijeniti u odnosima sa Vladom itd. ja sad to ne mogu reći, ja bih volio kad bi se to dovelo na razinu zemalja koje nas okružuju, dakle kad bi dobili takvu minutažu i takav javni tretman kao što imaju nacionalne manjine u nekim zemljama iz našeg okruženja.
Poštovana zastupnica Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega, teško mi je vjerovati ali vjerojatno imate neke informacije o tome da neke radiopostaje ili televizijske postaje odbijaju suradnju s nacionalnim manjinama jer naime podsjetit ću vas samo da se posebno i boduje, ako tako mogu nazvati, prilikom apliciranja za sredstva iz Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti medija, emisije koje se bave primjerice nacionalnim manjinama. Pa ću tako spomenuti evo dvije televizije u Varaždinskoj i Međimurskoj županiji, dakle Varaždinska TV i Srce TV koje rade emisiju o nacionalnim manjinama, romske nacionalne manjine. Jednako tako čitav niz radiopostaja što nam je dostupno i u pregledu novčanih sredstava koje su ostvarili. I točno je ono što ste rekli. Postoje indicije, a postoje sada i kao što su nam rekli predstavnici Vijeća, nakladnici koji nisu ispoštovali sredstva koja su dobili. I moje pitanje je bilo i nadam se da će gospođa Rakić ili netko od predstavnika Vijeća odgovoriti na to pitanje jesu li oni ta sredstva vratili. Jer sukladno zakonu ako ne ispune svoju zakonsku obvezu dužni su sredstva vratiti. Dakle, nadajmo se da toga više neće biti i tu je ona ključna stvar koju sam rekla njima doista treba još ljudskih resursa kako bi to sve mogli pratiti. A znate kolega Horvat, kažu da se zapravo, da je povjerenje u medije i nekakav indikator društvenog povjerenja. Pa evo reći ću samo kakvo je povjerenje primjerice na skali za političke stranke. Mi vam tu jako loše stojimo svi zajedno. Dakle, građani vam vjeruju 1,73 a na ovoj skali najviše vjeruju vojsci, crkvi, policiji, Vladi, televiziji, Europskoj uniji i Saboru. Hajde tu smo nešto bolje prošli, a nakon toga tisku, sindikatu i pravosuđu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se kolegice. Dakle, meni je bilo neprihvatljivo kad sam dobio podatak od jedne ozbiljne organizacije, nevladine udruge praktično koja se bavi time duže vremena, gdje su rekli da određen broj radiostanica su odbile, dakle da u svoje programe uvrste te teme. Dakle, to su dvije negativne pojave. Oni koji su koristili sredstva za pluralizam medija pa nisu iskoristili na pravi način, dakle prevarili su državu na taj način. I ovi koji čak neće da koriste, neće da te emisije uvrste u svoje programe. To je jedan društveni problem i to je alarmantna stvar na koju treba da reagira i Agencija i Vijeće. Naravno ova gospođa koju sam ovdje u jednom dijelu citirao se odvažila da ukaže na tu negativnu pojavu. Mi na Savjetu za nacionalne manjine smo već unazad par godina govorili o tome kako se koriste ta sredstva, odnosno rekli smo da se sredstva koriste, a da se emisije ne proizvode. Na to smo ukazivali i prije ove gospođe. Vezano za rejting stranaka, dakle činjenica jeste da politika i da stranke imaju mali rejting ali ste rekli isto tako dobrim dijelom su tome vjerojatno i mediji krivi, pa je pitanje onda tko je krivlji da li nizak rejting medija ili oni proizvode ovakav rejting prema javnoj politici.
Poštovani zastupnik Vladimir Bilek, replika.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Pa kolega Horvat, potpuno se slažem s vašim izlaganjem. Prije svega vezano za programe ne samo emisije na jeziku nacionalnih manjina i programi koji su vezani za nacionalne manjine, nego prije svega vezano za neemitiranje tih emisija kod kojih postoji stvarno fiktivno tumačenje. Znači, da su emisije odrađene, podaci se šalju, a isto tako spomenuli ste Bjelovar. Znači da je bilo određenih uputa na to da se takve stvari dešavaju. Nije to samo Bjelovar. To su i druge naše županije, to su drugi naši mediji. I mislim da bi se tu svakako trebalo uvesti više kontrole, jer evo recimo primjer da neki medij koji uopće ne objavi emisije za koje je dobio sredstva ta sredstva iskoristi, za njih dobije plaćanje, a s druge strane se umanjuju sredstva medijima koji jako dobro i konstantno rade te programe i projekte. Evo recimo da spomenemo radio Daruvar, emisiju na češkom jeziku koja gotovo već 50 godina ide u određenim terminima pola sata dnevno koja je velika tradicija i jedna od osnivačkog dijela samog radija kojoj se konstantno smanjuju sredstva. Normalno sa smanjenjem sredstava polako mogućnost financiranja pada, ali tu financiranje pada, a s druge strane imamo medije kojima se plaća za nešto što nikad nije realizirano u stvarnosti.
Poštovani zastupnik Ilija Filipović, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo samo par riječi na ovo izlaganje koje smo čuli od kolege Horvata. Ja sam apsolutno za to da treba dizati razinu konzumiranih prava nacionalnih manjina. Ali to onda treba činiti čini mi se na jedan drugačiji način. Vodeći računa o bar mogućem reciprocitetu istih tih prava koje uživaju Hrvati u susjednim zemljama primjerice u Srbiji koju ste spomenuli. Mislim da ne treba sad elaborirat na poseban način što znači za nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj Ustavni zakon i glede izbora i na parlamentarnim izborima i na predsjedničkim izborima i za ovaj Visoki dom. Pitam ja vas biste li ste vi založili da se na identičan način na bazi reciprociteta potpiše nekakav sporazum između, dakle HRT-a i nacionalnih manjina u Hrvatskoj, a da se onda založite da to isto imaju i Hrvati kao nacionalna manjina u Republici Srbiji. To bi bilo čini mi se fer play igra. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se u svakom slučaju. Ne da bi to bio fer plej, nego je to naša obaveza. Mi smo, vi očito niste iz dobre namjere mi ovo govorite, ali niste do kraja informirani. Mi smo imali desetak susreta u zadnjih par godina sa predstavnicima zajednice Hrvata u Subotici gdje smo išli kod njih, rekli im, govorili im naša iskustva i sa njihovim političkim predstavnicima pokušavali razgovarati o načinu kako da oni dođu u određenom segmentu javnog i društvenog života do našeg nivoa, do naše razine. Ali kad govorimo o reciprocitetu u ovoj temi o kojoj danas govorimo o participaciji u javnim medijima oni su ispred nas. U toj stvari su ispred nas. To se može dokumentirati. U drugoj stvari nisu ispred nas dakle Ustavni zakon o pravima nacionalne participacije u političkom životu i niz drugih stvari. Prema tome tu smo da jedni od drugih nešto učimo i da jedne druge podržavamo, govorim o nacionalnim manjinama. I mi to i radimo, imamo redovite sastanke i dobru komunikaciju sa njihovim političkim predstavnicima.
Hvala lijepo. Idemo po raspravu po klubovima, Klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Boris Blažeković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo Rakić sa suradnicima. Pred nama je izvješće vijeća za elektroničke medije agencije za elektroničke medije za 2012., sad smo u 2014.jedva čekamo o HNS-u izvješće za 2013.a onda izvješće za 2014.gdje ćete vi biti gospođo Rakić odgovorni za ovo jasno niste i hvala vam što ste došli uopće predstaviti ovo vijeće bez obzira što nema baš previše veze sa vama. Na 190 stranica ovog izvješća vrlo su solidno nabrojane sve ovlasti i sve aktivnosti vijeća i agencije u 2012.godini od natječaja za davanje koncesije preko popisa vlasničke strukture medija, programskih sadržaja, nakladnika, osiguranja nad provedbom odredbi o programskim načelima i obvezama, nadzoru provedbe zakona o HRT-u do financijskog izvješća i konkretnih raspodjela sredstava pružateljima medijskih usluga televizija i radija od fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija. Mi u HNS-u bi htjeli nešto više ukazati na važnost rada vijeća, agencije i fonda i na važnost njihovog postojanja i svih kontrolnih mehanizama koji oni imaju u svojim rukama. Naime, područje elektroničke tehnologije je ovdje specifično područje elektronskih medija a koje je javnosti dostupno najrazvijenije područje ljudske djelatnosti u zadnjih 50 godina a i dalje je u neslućenom usponu u svijetu. Izmjene i dopune Zakona o elektroničkim medijima iz srpnja od prošle godine su jednom svom djelu za Hrvatske prilike naprosto revolucionarne, osuvremenjuju razmišljanja, stavove, gledišta i time i zakonske akcije u odnosu na moderne elektroničke medije, a zakon skoro u potpunosti zadovoljava trenutne poglede i potrebe zahtjevno i pozitivno djelovanje svih aktera u elektroničkim medijima. Zakonom se štite univerzalne vrijednosti, kultura, jezik, posebnosti i različitosti manjinskih skupina te razni interesi brojnih sudionika civilnog društva. Nešto svakako treba reći i vezano uz lokalne radio i prvenstveno tv postaje u RH. Jasno je da su sve televizije u Hrvatskoj, za Hrvatsku odnosno njezine građane važne kako one s nacionalnom koncesijom tako i one s lokalnim koncesijama. Televizija je u današnje doba još uvijek za većinu građana glavni izvor informacija, prijenosnih, kulturnih, znanstveno popularnih, sportskih, edukacijskih izabranih programa. To konzumiraju svi građani, građanke bez obzira na stupanj obrazovanja, vjeru, spol, rodnost, dob. Kao što kako i svaka druga djelatnost nema samo dohodovnu stranu tako i tv produkcijska djelatnost ima puno širi značaj i ulogu od samog pustog stvaranja profita bez obzira da li je profitno ili neprofitno. Ali kad pomislimo na stvaranje profita radi se o djelatnosti od općeg značaja kao što su mediji u ovom slučaju TV produkcija odgovornost takvih odnosno tih poduzeća trgovačkih društava i neusporedivo veća od raznih drugih djelatnosti. Današnji mediji su isto ili čak i više od politike odgovorni za kreiranje društvene atmosfere. Mediji su odgovorni od prijenosa elementarnih informacija do kategoriziranja, kvalificiranja pa i ocjene vrijednosti skoro svih događaja u zajednici. Selekcijom, pozicioniranjem i vrednovanjem mediji direktno utječu na stavove i mišljenje i svijest o događajima. Zbog silne količine informacija, zbog ubrzanog načina života, zbog preopterećenosti vlastitim radom i osobnim problemima današnji prosječni čitalac, slušatelj ili gledatelj naprosto iz umora ili komocije prepušta medijima da formiraju njegova mišljenja i stavove o događajima i pojavama u društvu. Naprosto nema ni vremena ni energije ne vjerovati porukama medija i zbog toga danas za stanje u društvo odgovornost medija jest veća nego ikada. Svi profitabilni odnosno komercijalni mediji u Hrvatskoj osim HRT-a su privatni i svi su prirodno okrenuti profitu a mnogi i preživljavanju pa ne biraju odnosno vrlo često biraju javno poticanje najnižih strasti kako bi podigli tiražu, slušanost ili gledanost ili naprosto da bi uopće opstali na tržištu. Protiv novinskih i elektroničkih blasfemija i uvjetno rečeno novinarske i medijske pornografije može se boriti na razne načine ali prvenstveno osim prokazivanjem istog suprotstavljanjem sa potpuno suprotnim predznakom kvalitetnih i s pravim vrijednostima sadržaja. Do današnje vrijeme slobodnih tržišnih utakmica važno je prvenstveno da su osnovni uvjeti poslovanja svih medija iste vrste naprosto isti. Nije dobro da se npr. televizijske postaje s nacionalnom koncesijom u povoljnijim uvjetima poslovanja od televizijskih postaja na regionalnoj odnosno lokalnoj razini. Treba otvoreno podržati rad televizijskih postaja na regionalnoj i lokalnoj razini jer su važne, jer su najbliže problemima svojih sugrađana, jer najbolje razumiju probleme lokalnih zajednica i građana u njima. I zato je posebno razuman članak 33. jer Zakon o elektroničkim medijima gdje se obvezuju javne ustanove i poduzeća da se s 15% promidžbenog budžeta oglašavaju na lokalnim tv postajama. Time se barem donekle ublažava razlika promidžbenog potencijala te postaje s nacionalnom i regionalno lokalnom koncesijom. Šteta nisu propisane sankcije za javne ustanove i trgovačka društva koja se ne pridržavaju tog članka. Na internetskim stranicama vijeća objavljen je obrazac za prijavu te popis nakladnika televizije, radija na regionalnim i lokalnim razinama a 12.ožujka 2013.podsjetnik na obvezu propisanu Zakonom o elektroničkim medijima upućena na 161 adresu. Budući da je 48 obveznika nisu ispunila svoju obvezu upućena im je požurnica s dodatnim rokom. Nakon obrade zahtjeva utvrđeno je da od ukupno 161 obveznika po članku 33. Zakona o elektroničkim medijima, podatke nije dostavilo njih 26. Šteta. Po ovom izvješću u 2012. godini Vijeće za elektroničke medije raspisalo je 2 natječaja za 1446 programa, to je već gospođa Rakić i rekla, i dodijeljeno je 36 milijuna 241 tisuća 125 kuna, od toga nakladnicima televizije 19 milijuna 806 tisuća 841 kuna u odnosnu na godinu 2011., više za 7 milijuna 113 tisuća 682 kune i nakladnicima radija 16 milijuna 407 tisuća 273 kune, odnosno skoro isti iznos kao što je dan i za 2011. godinu, znači ništa, nikakvih promjena nije bilo. Čini se, barem meni, odnosno nama u HNS-u uz neke ostale podatke simptomatične da se iz godine u godinu prebacuju nepotrošena sredstva, nama se čini u HNS-u velika i čini nam se da su mogla biti vjerojatno svrhovito raspodijeljena tako da za 2012. godinu je to iznos od oko 28 milijuna, ne nego oko nego točno 28 milijuna 376 tisuća 211 kuna, a inače sam višak prihoda vijeća je u 2012. godini bio u iznosu od 4 milijuna 269 tisuća kuna. Elektronički mediji su svakako područje koje se razvija neslučajnim brzinama. Tek je prošlo nešto više od 20-ak godina od stvarne opće upotrebe osobnih računala u Hrvatskoj. Internet je predstavljen praktički neki dan, a najraširenija društvena mreža Facebook bilježi tek nešto više od 5 godina postojanja i aklamacijske upotrebe u cijelom svijetu pa i kod nas. Internetska komunikacija, elektronska pošta je osnovni, skoro jedini vid pisane komunikacije. I mi smo u Saboru donijeli brojne izmjene gdje u pojedinim zakonima određujemo elektroničke, odnosno elektronske evidencije arhiviranja, a zadnjom izmjenom Poslovnika donijeli smo racionalnu odluku da sve dokumente te prijedloge zastupnika zastupnici dobivaju elektronskim putem. Na pragu smo službenog elektroničkog potpisa i stvarnog elektroničkog digitalnog doba. Na internetu možemo pratiti razna kulturna događanja, koncerte, brojne izložbe likovnih djela, filmove, milijune, milijarde fotografija, kupujemo robe i usluge preko interneta, putem interneta rješavamo svakodnevno administrativne probleme, plaćamo račune. Uskoro ćemo sve dozvole i dokumente državne administracije sa svih nivoa dobivati isključivo elektronskim putem. Danas je ukupni život nemoguć bez elektroničkih komunikacija i pomoću kompjuterske tehnologije. Sve je na internetu, svi podaci, skoro sva znanja cijelog čovječanstva. Elektronički mediji komercijalni, nekomercijalni polako preuzimaju glavnu ulogu i u brzom informiranju o dnevnim događanjima. Neke od hrvatskih najboljih novinarskih pera prešla su iz dnevnih i tjednih novinama i pišu za značajnije tzv. news portale. Neki od naših vrhunskih intelektualaca pišu članke i imaju svoje kolumne na raznim portalima. Brojni isto tako pišu svoje blogove. Svatko tko hoće, ima priliku i mogućnost izraziti se, napisati, objaviti što god želi, iznijeti svoje stavove, mišljenje, strahove, maštanja, ideje. Brojni su objektivni i neobjektivni kritičari naše svakodnevnice. Svjedočimo i čitamo od prizemnih prostakluka do vrhunskih znanstvenih, političkih i društvenih osvrta, teza i komentara. Najduhovitiji prikazi karikatura, fotomontaže, filmovi, video uradci su na internetu i svim ostalim njegovim izvedenicama. Internet pruža apsolutno neslučajne mogućnosti komunikacije. Revolucija … proljeća organizirane su i modernizirane putem interneta. Trenutno ima jedna revolucija u Ukrajini. Bio sam, jučer sam se vratio iz Kijeva i sami akteri … revolucije su rekli da su svoju punu informaciju u cijelosti, o Ukrajini pa i inozemstvu stekli direktnim prijenosom revolucionarnih događaja putem pametnih telefona i iPadova što nije bio slučaj za vrijeme narančaste revolucije. Ukupno rečeno, rad Vijeća za elektroničke medije, Agencija za elektroničke medije te fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti medija neobično je važan, prvenstveno u smislu regulacije tržišta. Nasušno je da svatko tko sudjeluje na tom posebno zahtjevnom tržištu ima potpuno iste uvjete i potpuno ista ograničenja. Nitko, ni pod kojim uvjetima ne smije biti povlašten niti degradiran. I drugo, nama u HNS-u čini se da još uvijek neobično puno subjekata koji se bave produkcijama elektroničkih sadržaja u crnoj ili sivoj zoni, posebno u vidu raznih internetskih portala, neki namjerno, a neki naprosto zato jer nisu u fokusu regulatora. Tako se stvorila brojna nelojalna konkurencija svim onima koji rade u skladu sa zakonima i propisima i plaćaju naknade i poreze. Tu mi se čini da vijeće, posebno agencija imaju još puno, puno posla. Sad jedno vjerojatno naivno i nevino pitanje, da li postoji neki uvjet ili propis po kojima radi naša televizija? Da li bi nju mogli komercijalizirati? Ili to nije potrebno ili ne spadamo pod bilo kakav propis, a znamo da se prenosi i na HTV-u i na kablovskim televizijama. No, mi u HNS-u svakako vjerujemo da će se u budućnosti uvesti još veći red, ne kontrola i nikad ne cenzura u hiperprodukciji kako profitnih tako i neprofitnih elektronskih medija, a na korist jedinih važnih krajnjih konzumenata, građanki i građana RH. HNS, liberalni demokrati, prihvatit će ovo izvješće. Hvala.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Jasen Mesić, poštovani zastupnik ima repliku.
Uvaženi kolega, kao da sam slušao vaše ponovljene riječi iz vašeg govora kada smo imali izmjene i dopune Zakona o elektroničkim medijima. Mogu točno prepoznati pasose jer pažljivo uvijek slušam vaša izlaganja. Drago mi je da ste rekli da ste bili u Ukrajini, zato i jeste među vodećim zastupnicima koji najviše putuju i ostvaruju po tom pitanju najbolje rezultate. Što se tiče revolucionarnosti koju ste spomenuli u govoru. Toliko je taj iskorak revolucionaran da još nigdje nije zabilježen. Nigdje nije zabilježeno ono što ste spomenuli u svom govoru vezano za neprofitne medije i promjene Zakona o elektroničkim medijima. Još nigdje nije takav sustav, a sumnjam da je usklađen sa europskim zakonodavstvom, to ćemo provjeriti. Ali moram priznati da se djelomično moram složiti s vašim govorom kada ste rekli da ipak ravnateljica došla predstaviti izvješće i za razdoblje za koje nije nadležna. Kamoli sreće da nam se to desilo sa HRT-om jer ravnatelja ne možemo dobiti da raspravlja i o onom razdoblju za koje nije bio nadležan mada to je uzus u Hrvatskom saboru i volio bi da to kada budemo imali konačno priliku raspravljati o izvješćima vezanim za HRT da isto to kažete i da primijenite isti princip koji ste danas primijenili koji je po meni potpuno ispravan.
Poštovani kolega ravnateljica predstavlja vijeće pravnu osobu i ovdje je s razlogom i s pravom. Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Blažeković malo ste bili revolucionarni i nadahnuti u svom obraćanju kolegama ovdje u sabornici. Spominjete Internet revoluciju ali moram vam reći da još uvijek gledatelji u RH, namjerno kažem gledatelji, najviše vjeruju televiziji a ne internetu i da "revoluciju" još uvijek može izazvati slika sa tonom, a to je još uvijek televizija. Jednako tako zadnja istraživanja dakle najrelevantnija, najsvježija 2013.kažu da Hrvati najviše vjeruju Novoj TV, a potom HRT-u i naravno onda ostalim televizijama redom, neću sada navoditi. No ono što me posebno zaintrigiralo, dva puta ste to ponovili, da je vrlo važno da svi imaju potpuno iste uvjete i ista ograničenja. To se nikada neće dogoditi. Svi će imati ograničenja ali nikada neće imati svi iste uvjete jer u startu nikada nisu imali svi iste uvjete. I nažalost neke radiopostaje zbog financijskih problema, zbog nemogućnosti financiranja, zbog nemogućnosti plaćanja ljudi dakle sve ono što kažemo novac moraju se ugasiti ali mi to nažalost ne možemo spriječiti. Hrvatsko TV tržište, samo TV tržište vrijedno je oko 740 milijuna kuna. mislim da svi znamo da je to ozbiljan novac i zato je njegov utjecaj nemjerljiv u odnosu na neke druge medije trenutno. Što se tiče jednakih uvjeta, ja jesam za to ali to se ponavljam, neće nikada desiti.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boris Blažeković.
Hvala. Prvo što se tiče ovog revolucionarnog što sam ja doživio u Ukrajini jest da je to bila i ton i slika jer je direktan prijenos vršen sa mobitelima i sa i-pod. I to je taj revolucionarni dio koji se desio u samom Majdanu, tako da je bio live streaming prenošen na televizijama. To je ono što sam u tom kontekstu rekao o Majdan revoluciji odnosno revoluciji u Ukrajini. Što se tiče istih uvjeta ja mislim da ovo što ste vi rekli ja iza toga ne želim stajati, ja na to ne želim pristati i ja jesam ovdje zato da to onemogućim. Ja sam tu zato da zato da omogućim i pokušam omogućiti svima apsolutno svima iste početne uvjete. To ne znači da će se svi na isti način razviti i to ne znači da su svi isti i ne znači da smo svi isti, ali svi moramo imati početne uvjete ako se bavimo istim poslom. Ja sam naglasio da svi mediji iste vrste moraju imati početno iste uvjete. I od toga ne namjeravam odustati dok god budem hodo, a kamoli dok budem saborski zastupnik ili se bavio politikom. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega. Na redu su Hrvatski laburisti klub njihov u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Mladen Novak.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažena ravnateljice sa suradnicima, kolegice i kolege. Prije nego što počnem onako kako sam namjeravao moram prokomentirati izjavu kolege Mesića apsolutno podupirem ovo vaše i shvatio sam tu kao pohvala ravnateljici što je došla ovdje braniti izvješće od prije dvije godine. dok ravnatelj HTV-a da bi ni pod kakvim uvjetima ne može se dobiti da dođe [[Upadica Leko: Dojmovi su varljiva stvar kolega.]] Jesu ali moja je sloboda ovdje da ih iznesem i čak štoviše mogu onako prilično samouvjereno reći da iznosim dojmove kluba Hrvatskih laburista a ne svoje osobne. Činjenica je da niti sebe doživljavam stručnjakom za elektroničke medije i općenito medije, spletom okolnosti me zapala ova uloga ali ne znači da o ovome ne mogu imati svoj stav odnosno ne mogu iznesti stav kluba Hrvatskih laburista. A ovdje iskreno rečeno da ništa od ovoga nisam pročitao imao sam prilike bogami svašta i čuti. Prvo s čim bi počeo je kada sam počeo čitati ovo izvješće prvo što mi je upalo u oko je jedan tipfeler sa nekom čudnom brojkom koja je doduše ravnateljica u uvodnom dijelu obrazložila odnosno ona je rekla koja je brojka pa znamo da je 36 milijuna i ako se ne varam 240 tisuća to mi je prvi detalj koji mi je upao u oko pa mi je pokvario dojam o tome što ću ovdje naći pa sam se više posvetio tome što ću čuti od kolega za koje smatram da su ipak stručniji i daleko nego ja. Vrijeme rasprave o ovome, ne mislim sad na satnicu nego raspravljamo o nečemu što je za 2012. godinu i za svako takvo izvješće ću napomenut da je, stvarno to nije primjedba vijeću nego nama, ali svaki put se dešava ista stvar. Stalno o tim nekim izvješćima mi raspravljamo kad je već lagano prašina pala na njih, kad su oni u suštini nebitni osim eto da mi odradimo tu formalnost i možemo reći da smo ih raspravili. Iz izlaganja kolegice Glavak sam pravio neke zabilješke, doduše i od drugih kolega ali ona je bila prva pa sam krenuo od nje. Pa konstatacija medijska strategija mi očekujemo, nikako da dođemo. Pa moram priznat da ja uvažavam vaše stanovište, ali ne mogu shvatit vaše čuđenje. Pa mi čekamo strategiju za kulturu, to je sutra ako se ne varam o kazalištima rasprava, strategiju prometa. Da li ima uopće neka strategija koju ne čekamo i koju nikako da dočekamo? Tako da ne čudim se tome što nema strategije nego se čudim vama kolegice koja imate dovoljno iskustva u ovoj branši da se vi tome čudite. O samom izvješću ne znam da li ima smisla dalje raspravljat s obzirom da ravnateljica ga nije ni, brani nešto što nije plod njezinog rada. Ali postavlja mi se pitanje, šest ljudi prati 670 sati programa ako sam dobro zapisao. Na koji način izvest to da li ste spremni i sposobni nešto promijenit u tome da to stvarno ne bude slučaj što je kolega spomenuo iz Bjelovara, on je naveo za Bjelovar, nebitno da li je neki drugi grad i dal se tu uopće desilo, ali očito da postoji taj prostor manevarski gdje ljudi mogu dolazit do financija, a da im one ne pripadaju. Kolegica Glavak je spominjala masu onih koji su zapali u probleme, koji su čak prekinuli s radom, a s druge strane imamo one koji nemaju rada a uredno ostvaruju pravo, uvjetno rečeno, odnosno ostvaruju prihod što je ako ćemo iskreno čisti kriminal. Još mi nešto iz ove rasprave od maloprije ostalo u uhu, nenadležnost. Pa onda veli nenadležni se proglasili Vijeće za elektronske medije, Ministarstvo kulture, HAKOM, Ministarstvo financija, Odašiljači i veze. Pa bi se ja podsjetio na jučerašnje izvješće kad smo imali jednu agenciju koja je imala 7 predmeta, za 5 se proglasila nenadležnom, a 2 nije stigla riješiti. Pa izgleda je to postao trend da ne kažem nenadležnosti. Oni koji se nisu proglasili nenadležnima mislim da su najviše u tom trendu, a to je kompletna Vlada dosad pokazala svojim radom. Iznesen je i podatak o zastupljenosti političkih stranaka odnosno ravnomjernosti. Netko je, ne znam tko, spomenuo da je omjer 8:1. Ako je to točan podatak, iskreno rečeno mene je stvarno zaprepastio, ali ako je to točan podatak pa to stvarno je onda, ne znam kako bi to čovjek rekao, ali to je onda javna televizija stavljena u funkciju praktički jedne političke opcije ili njihovih satelita. Mislim da to nije za zabrinut se nama iz oporbe, mislim da se prvenstveno oni koji imaju mogućnost utjecaja na to da se oni prvi moraju zabrinut oko toga. Jer to je, pazite, to više nije situacija ja naređujem, to će tako bit, to postaje već i autocenzura. Ne ja moram samo pratit zna se koga, vodit brigu o liku i djelu. Kad sam spomenuo lik i djelo, netko je također spomenuo i lokalne medije i kako su lokalni mediji pod kontrolom lokalnih političara i tu nema izuzetka, bez obzira o kojoj političkoj opciji pričamo, ali stvarno lokalni mediji pogotovo, kolegica me gleda pozorno što ću sada reći, mi dolazimo iz iste sredine pa mi jako dobro znamo kako to lokalni mediji znaju pratit lik i djelo jedne osobe. I svi mediji koji jesu u toj sredini, u tom… … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]]
Pustite kolegu da govori.
I svi mediji su da ne kažem 24 sata posvećeni liku i djelu jedne osobe. Znate da podsjeća ljude na onu, neću imenovat tko je rekao sa paštetom, u svim lokalnim medijima imate istu situaciju samo sa lokalnim političarom koji vedri i oblači, a još usput i zalazi u sve domove putem tih medija. Kontrola tog programa, da li će se to moći, da li ste spremni, neću pitat da li ste sposobni jer čim ste prihvatili tu funkciju vjerojatno za sebe smatrate da ste i sposobni, a da li ima i dovoljno i tehničkih i ljudskih kapaciteta da se to stvarno kontrolira. Meni je ovo frapantan podatak da 6 ljudi kontrolira 670 sati programa. Pa mislim ako je, svaka čast, očito imaju takve mogućnosti i toj je lijepo, samo posljedice toga su da neki se naplaćuju bez da ostvaruju konkretne rezultate. Struktura vlasništva. Pa moram priznat da nisam našao nešto podrobno o tome što bi mi privuklo pažnju ovdje, u ovom materijalu. Neću o imenima kolega Mesiću, ali iz životnog iskustva iz sredine iz kojih mi dolazimo pa svi mi znamo da ovo ne pije vodu. Da oni koji su navedeni kao vlasnici najčešće su samo pro forme, da su eto neka etiketa da bi se stvarni vlasnik krio iza tko zna možda čini mi se da sam danas na portalu pročitao da čak sumnjaju da jedan ima 40 svojih različitih radio postaja ali da nije vlasnik papirnato svih tih 40. Da li je tome moguće stati na kraj i kako? Ja vjerujem da ćete si dati truda i naći neko rješenje da se ovo svede hajmo reći u najmanju moguću mjeru jer vjerujem da potpuno ovo iskorijeniti nije moguće. I imam još jednu zabilješku. S obzirom da ste vi ravnateljica Vijeća za elektronske medije i sad je kolega imao malo prije raspravu gdje je revolucionarne metode spominjao i takve stvari. Ja bih zamolio utjecaj svih koji mogu pomoći u nečem stvarno revolucionarnom, pa da mi u ovom Saboru dobijemo napokon mogućnost elektronskog glasovanja, da oslobodimo kolegu Marića one paranoje od balkona i petka i brojanja. Hvala vam lijepo. Nadam se da nisam previše se udaljio od teme.
Poštovani kolega, najprije sa predsjedničkog stola. Slažem se sa kritikama i upozorenjima da je vrlo važno imati izvješća na vrijeme u Hrvatskom saboru, ali postoje i objektivni razlozi i nastojat ćemo da budu izvješća odmah sljedeće godine nakon proteka jedne godine. Drugim riječima, da smo trebali ova izvješća raditi u prošloj godini. Slažem se i upozorenje je dobro. Međutim, želim radi hrvatske javnosti reći. I ovo izvješće koje vi proglašavate beskorisnim, bespotrebnim, zakašnjelim izazvalo je vrlo dobru pažnju klubova zastupnika i zastupnica u Hrvatskom saboru, radi hrvatske javnosti. Pet klubova je govorilo i jedan zastupnik se prijavio i 19 replika i 17 odgovora na repliku. To je značajna pažnja Hrvatskog sabora. A sada idemo na replike. Poštovani zastupnik Jasen Mesić, replika.
Poštovani kolega, uopće vas dojam ne vara bez obzira što može dojam varati. Ali kod vas nije to bio slučaj da vas vara dojam. Zamislite kako će tek kad dođu na red izvještaji iz 2011. godine za Hrvatsku radioteleviziju kakvu će oni tek pažnju Hrvatskog sabora izazvati, koliko će tek tu bit replika i koliko će tu tek bit debate u Hrvatskom saboru. Što se tiče toga i tu sam stvarno pohvalio gospođu ravnateljicu što je došla. Vi se sjećate da smo prošli tjedan imali stanke za klub di smo protestirali zato što su skinuta izvješća o Hrvatskoj radioteleviziji. Hrvatska radiotelevizija tome nije posvetila niti jednu jedinu noticu, niti na radiju, niti na televiziji. Vraćam se na ono što ste poštovani kolega počeli govoriti o cenzuri. To je cenzura. Kada oporbeni klubovi u Hrvatskom saboru traže stanke za klub i protestiraju protiv toga da je izvješće skinuto sa dnevnog reda, odnosno da se nastoje fuzionirati izvješća iz 2011., dvanaeste i trinaeste s jedinim razlogom da ravnatelj ovdje ne bi morao doći jedan, dva ili tri puta i slušati što mu oporbeni zastupnici imaju za poručiti kao predstavnici izabrani od građana onda je to i gore od cenzure. Jer kad već imamo cenzuru onda bar da nam daju šansu da im kažemo da je to cenzura. Ali nije to kolega mišljenje nas iz HDZ-a ili nas iz oporbe. Pa to vam je izvješće izašlo danas di se upozorava na direktnu mogućnost političke kontrole. I kao što je ravnateljica došla danas za izvještaj za period za koji nije nadležna i odgovorna, e tako je mogao i gospodin ravnatelj i mogli smo mu to omogućiti da nije bilo nakaradno to skinuto s dnevnog reda nakon što tavori više od godinu i pol dana na dnevnom redu ispod šezdesete točke, jedno od najvećih javnih poduzeća u Republici Hrvatskoj.
Odgovor na repliku Mladen Novak, izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Mesiću, krenut ću od početka. Važnost ove teme je urodila time da se javilo ne znam 5 klubova, 19 rasprava, ne znam koliko replika. I nisam spomenuo da je izvješće bespotrebno ili besmisleno. Ja sam rekao da je rasprava o tome besmislena sa tolikim vremenskim odmakom kad u stvari ona više ne može nikakav doprinos dat u razvoju u sljedećoj godini kad je ta godina i ta godina već prošla davno. Što se tiče autocenzure i cenzure, odnosno ja sam upotrijebio izraz autocenzura. Ja ću to malo tu vašu, vaš primjer ja ću ga malo proširiti, odnosno navest ću jedan drugi primjer. Imali smo Izvješće Državnog odvjetništva pripremljeno, raspravljeno, sve obavljeno i pripremljeno za petak za glasovanje. O izvješću se nije glasovalo niti smo ikakvo obrazloženje dobili zbog čega. Ne samo što nismo dobili obrazloženje, nego tri zastupnika su uredno postavljali pitanje ali koji to uvjeti se nisu stekli. I nema odgovora. Ali što je najveći apsurd iza toga što su mediji napravili? Konstatirali ono u rubrici vjerovali ili ne ili uz zrnca kave eto desilo se. Pa u svakoj normalnoj državi bi od toga bilo ne znam četiri, pet stranica bi bilo teksta samo o tome. Pazite, nije to bilo tko. Pa kad selektore mijenjaju nogometne reprezentacije mi imamo pet stranica teksta o tome i svi imaju svoje mišljenje, mijenjaju glavnog odnosno izvješće glavnog državnog odvjetništva, nitko ništa, mir božji, svi zadovoljni.
Vrijeme. Zahvaljujem. Iduću repliku iznijet će poštovana kolegica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega govorili ste o tome da vam možda ova tema nije toliko bliska obično govorite i o željeznici recimo ali problemi su vam slični, možda ne toliko očiti koliko u HŽ-u, HŽ-CARGO-u. Međutim u problemima su i jedni i drugi kada govorimo o lokalnim medijima. Naravno da sam ironizirala ono na što ste se osvrnuli moje čuđenje, npr. to će vam izgledati ovako. Osnovati ćemo povjerenstvo koje će raditi na tome da se osnuje povjerenstvo koje će biti zaduženo za izradu strategije i tada će se početi raditi na izradi medijske strategije. Dakle, to već znamo, kada ne znamo što ćemo osnujemo povjerenstvo. Podaci, omjer 8:1 dakle pronašla sam relevantne podatke koji se odnose na deset mjeseci prošle godine praćenja središnjeg dnevnika ali ovaj puta ću govoriti samo o javnom servisu, dakle o HTV-u, 38 gostovanja pripadnika Kukuriku koalicije, 6 nezavisnih ili apolitičnih, 2 HDZ. Treći dnevnik, praćenje dakle relevantno mjerenje odnosno praćenje gostovanja od 26.kolovoza do listopada Kukuriku 19 gostovanja, HDz 3 i ostalih 67.
Na repliku odgovara poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolegice shvatio sam, nisam baš toliko naivan. Ali ovaj isto tako sam ukazivao i na ono što se dešavalo isto u drugim sektorima. Evo jučer recimo ono fenomenalno izvješće, ja mislim da ono treba svim svjetskim agencijama proslijediti da objave tu vijest da imamo državnu agenciju koja ima sedam predmeta u godini dana za pet se proglasi nenadležnom a dva nije stigla riješiti. Pa ja mislim da je to za Guinnessovu knjigu rekorda, treba ljude pohvaliti, treba im dati nagradu, to stvarno treba biti maštovit pa izać sa takvim izvješćem. Mislim to bolje da nisu napravili nikakvo izvješće pa da ih smjene zato što nemaju izvješće nego tako nešto napisati. Ali kad ste spomenuli oko ovo zastupljenosti u medijima, ali i to je znate statistika je vrlo varljiva. Pa recimo kad izađe neka ozbiljna tema, stanje u gospodarstvu, ne znam problemi sa frankom, sa kreditima e onda će Kukuriku koalicija dobiti svoj prostor u pravoj minutaži. A onda da bi se omjer nekako koliko toliko pokrio, onda puste prilog gdje dvojica Laburista ispred prije tiskovne konferencije u zafrkanciji razgovaraju da li se gospodine Čačić farba ili ne i sad minutaža je pokrivena, javljanja su pokrivena i sve u redu.
Poštovana replika, poštovani Srđan Gjurković.
a potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega vi se di god opravdate da niste u temi ali naravno uđete u temu i onda moram priznati nekad, to je vaše pravo političko ovdje svih nas, uđete ipak u neke paušalne ocijene, jel? Kažete da ništa nisam pročitao i imao sam šta čuti a nakon toga kažete da je ovo besmislena rasprava. Pa baš da ne bi čitali i slušali samo portale i razno razne rasprave oko Vijeća za elektroničke medije zato je potrebna ova rasprava i zato su potrebni ovi materijali i službeni dokumenti jer onda iz njih i poznavanja samog načina rada Vijeća za elektroničke medije u moguće kritike za određeni rad jer kritiziramo sve one koji rade i težimo da rade što bolje za to je i pozdravljamo da ovu raspravu koja kasni al je potrebita sluša i naravno ravnateljica jer će samim time znati i sutra u kom smjeru, na koji način bolje raditi i ispravljati ono šta se ispravit unazad naravno ne može. I čisto jedna opaska u vašem komentaru kako šest ljudi prati 670 sati. Kad bi znali na koji način se dobivaju koncesije i kojim sadržajem, kojim kriterijima, kojim zadaćama, na koji način npr. oni koji dobivaju koncesije što moraju zadovoljavati, što moraju dati kao prijedlog programa, onda je sasvim jasno da je taj program koji oni sprovode zbog čega su dobili koncesiju uz ostale uvjete je lako pratiti sa 6 ljudi, ne moraju oni gledati sve moguće televizije i slušati sva radija, jer to je nemoguće, to se nigdje ni ne radi, ali oni daju program, programski sadržaj koji od domaće produkcije do svih drugih sadržaja koji su potrebni da bi zadovoljili uopće da dobiju koncesiju puno se lakše prati a što se tiče brojenja tko je koliko puta bio, to se stalno broji, nažalost zato što očito nema se druga tema nego brojiti tko je više bio u medijima, vjerojatno onaj tko je bio interesantniji i zanimljiviji.
Na repliku će odgovoriti uvaženi Mladen Novak. Izvolite.
Hvala. Kolega, pa ponavlja se stalno pravilo. Nije bitno što ja kažem nego je bitno dal vi komentirate ono što vi želite komentirati pa tako mi stavljate u usta nešto što ja nisam rekao ali nema veza i od koga je i dobro je. Što se tiče programskog sadržaja i odnosno naših konkretnih primjedbi to smo odnosno sa onako laičkog stanovništva, bez stručnih izraza, ja sam otprilike i nešto rekao o tome ali i onako to je bilo upućeno ljudima koji slušaju a ne vama. Što se tiče ovog daljeg, podsjetit ću na jučerašnju raspravu kad je bilo o izvješću o drogama i tad smo konstatirali, tad smo nešto konstatirali što je kod nekih ljudi izazvalo ono zgražavanje iako su svjesni gdje žive i svjesni su istine i svjesni su da je to normalno i da se to dešava. Takva ista stvar se dešava i ovdje. Tamo smo govorili o tome da u dilanju droge, u švercu droge je uvijek uključen i poneki pojedinac iz policije, policijskih krugova i onda on javlja kad onako s obzirom da ima sve informacije i javlja kad će ići kakva racija, kad će se nešto po tom pitanju obavljati, to je ništa novo, to svi znaju, ali eto jučer smo doživljavali da se ljudi zgražavaju, joj odakle nam takva primisao. Ja ne tvrdim da se iz ovog Vijeća za elektroničke medije isto tako obavještava neki medij, joj pazi ovaj tjedan ili mjesec ćemo vas kontrolirati, ali čisto su, upućujem na to da postoji takva mogućnost i s obzirom da se nešto takvo dešavalo, ne takvo nego da se na onaj slučaj koji je kolega spomenuo iz Bjelovara, čisto upozoravam da očito ovom metodom se stvorio prostor za sumnju i ovo drugo. Ne pada mi na pamet da tvrdim da je to bilo i da to je posljedica toga, ali čisto upozoravam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Za pojedinačnu raspravu prijavio se poštovani zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Vijeće za elektroničke medije, mi možda malo njega u važnosti podcjenjujemo, a on je izuzetno važan. To vijeće ima presudnu ulogu u formiranju istine koja se nudi hrvatskom narodu. Kolega Novak je govorio da nije stručnjak iz ovog područja, ja sam i čitao i slušao. Mislim da je vaša rasprava bila izuzetno korisna i to je dokaz da ne treba biti kuhar da bi se znalo je li juha slana, to može i onaj znati tko nije kuhar i vaša rasprava je bila izuzetno korisna i otvorila je mnoge replike i rasprave. Nekoliko bih, zašto je važna, najprije? Pa društvo, kažu opstaje na 3 stvari. Na miru, zakonima i istini. Najviše imamo mir, imamo zakone, doduše prilično nejasne i loše, ali nam najviše fali istine, najviše nedostaje i to je presudno za budućnost društva, a u formiranju istine bitnu ulogu ima Vijeće za elektroničke medije. O njihovom radu ovisi kako će djelovati svi elektronički mediji. Samo nekoliko bih, iskoristio ovu prigodu, opaski dao i osvrta na nekoliko stavki iz izvješća i na nekoliko pojava. Kada govorimo o promjeni vlasničke strukture, jedna sugestija, na stranici 12, bilo bi dobro osim navedenih pravnih osoba da se navede koje su to promjene nastupile. Dosadašnja je bila ta, a nova je ta i ta. To bi bila potpuna informacija, nije puno, ne zahtjeva … uz postavku … prostora, ali dobra informacija i prava informacija. Vi na sljedećoj stranici govorite da na, objavljen je obrazac na internetskim stranicama za prijavu te popis nakladnika televizije i radija na regionalnim i lokalnim razinama i podsjetnik na obvezu propisanu zakonom i upućeno na 161 adresu. Od tih 161 koji su zakasnili, njih se ponovo 26 oglušuje o vaš zahtjev. Ovdje upozoravam na nedostatak zakonskih odredbi i propisane još snažnije kazne za takvo ponašanje. Mislim da nije dobro da se zakonski dopušta da netko zakonski propisanu obvezu ne poštuje, a kamoli nakon toga da ne poštuje ni kad se dade upozorenje, da treba biti kazna snažnija tko ne poštuje, a još dvostruko veća ako ni nakon upozorenja ne poštuje. I tu je, vidi se da je vakuum u zakonske primjene. Iznosi koji su izdvojeni za oglašavanje tijela državne uprave i od kojih medija i koliko, mislim da bi ti iznosi isto trebali biti, jer se radi o tijelima državne uprave, točno kojim medijima i koliko su platili oglašavanje, onda bismo mogli zaključke donositi. Ovdje ste naveli da skrećete pažnju da neke nisu htjele dostaviti podatke, a radi se o institucijama odnosno agencijama koje su u vlasništvu RH. Čak vam jedna, citirate kakva je ona agencija, odgovara, Agencija za zaštitu osobnih podataka u svom odgovoru između ostaloga navodi: "Agencija jest pravna osoba, sukladno članku 27. stavka 2, međutim to nikako ne spada pod pojam pravne osobe u pretežitom vlasništvu RH budući da je RH isključivo osnivač agencije, a ne vlasnik". Koji drzak izgovor, koja bahatost, koja moram reći perverzija, koji ružan izgovor za nedostavljanje podataka. Zamislite mi nismo u vlasništvu RH, RH je naš osnivač i mi ne želimo vama dostaviti podatke. To se radi o Agenciji za zaštitu osobnih podataka. Isticanje kao primjer neprimjernog ponašanja prema regulatornom tijelu, prema Vijeću za elektroničke medije. Na stranici 27 navodite koje pravne osobe nisu iskoristile sredstva te ste im dali nalog da vrate sredstva, navodite 8 tvrtki, ali nema podatka jesu li oni ta sredstva vratili. Ali nema u izvješću, nego samo da je dat nalog da se vrati. Onda idete popis dajete što ste uočili o nepravilnostima i pritužbama građana gdje ste vi obrazložili zašto je netko učinio prekršaj. Pa većina se može svesti da dolazi često do zlouporabe medijskog prostora, neprimjerenog oglašavanja. Pa navodite da je u kulinarskom prilogu određeni brendovi da ih ja sada ne reklamiran i da nigdje jasno ne piše da je riječ o sponzorstvu, a zapravo je prikazano kao sponzorstvo. Ono što se možda nije primijetilo, a nekoliko puta sam govorio pa bih volio da to vijeće za elektroničke medije primijeti da se često na HTV-u kada se poziva goste, a ovdje ste pisali kako se intervjuira jedan gost sa majicom gdje je bila reklama i da je to neprimjereno i da se zbog toga prekršaj donosi. Međutim kada imamo gosta ispod kojeg piše da je on vlasnik privatne tvrtke te i te, da je on analitičar neke banke te i te, to je isto prikriveno oglašavanje i to konačno molim vas stanite tomu u kraj, molim vas. Ja to preklinjem već pet godina iz ovog Sabora. Pa neka je on analitičar poznati ali neka ne piše, neka piše bankarski analitičar ali ne koje banke i to gostuje po pet minuta, u Dnevniku središnjem, uporno to rade. U posljednje vrijeme se događa i sa privatnim učilištima to. Pa neka je gost, nemam ništa, dekan privatnog veleučilišta, ali neka se piše dekan veleučilišta, ali ne kojega veleučilišta. Na HTV-u to ne smije pisati i vrlo često se to događa. Ima emisija koje ste dobro primijetili kao divlji partiji koji kaže se da na RTL Exkluzivu takav program može ugroziti fizički, mentalni ili moralni razvoj maloljetnika. Pa ne mogu ne spomenuti samo jednu emisiju koju moram priznati da čim vidim odmah prebacujem ali samo znam za nju jer dovoljno je vidjeti dvije sekunde da se može uvrstiti ne uvrstiti da samo ugrožava fizički, mentalni i moralni razvoj maloljetnika nego vrijeđa razum i ljudsko dostojanstvo i čovjeka, a zove se Krv nije voda. Pa tko to može gledati, ja stvarno ne znam. Molim vas da i to primijetite, ako je primijećeno divlji partiji. To je prepuno psovki u svaki radni dan popodne kada djeca dođu iz škole uče se psovati. To je negledljivo. Mislim da bi u ovom vašem izvješću trebalo zbog vas samih izanalizirati još detaljnije postojeću situaciju i u zaključku donijeti sve probleme s kojima se suočavate i sve prijedloge koje moramo riješiti čak i zakonski jer treba poboljšavati zakonski okvir koji postoji prostor za manipulaciju. Najmanje što se smije, smije se manipulirati medijima. I jednu još stvar koju bi usput spomenuo da je neprirodno, neživotno i ne znam kako još sve objasniti, da HTV naplaćuje satelitski program Hrvatima izvan Hrvatske dok druge zemlje kao što je Srbija ili neke druge po cijelom svijetu mogu gledati besplatno program. Uporno HTV traži pretplatu za Hrvate izvan Hrvatske i ne mogu gledati program svoje domovine. To je isto tako neprimjereno, a bio bih izuzetno obradovan kada bi to bila primjedba Vijeća. Hvala lijepa.
Niz zanimljivih prijedloga. Možda da predlažemo da kada potpisuju saborske zastupnike da potpišu samo saborski zastupnik bez stranke kojoj saborski zastupnik pripada. Za repliku se javila poštovana Sunčana Glavak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Mariću dotakli ste se niza problema i ukazali smo bolje rečeno na ono što bi se trebalo poboljšati ili moglo poboljšati ali naravno ukazat ću još jednom na problem, a to je monitoring jer izmjenama zakona vi znate da su elektroničke publikacije jednako tako dospjele pod monitoring vijeća. Ja ne znam može li vijeće još jednom kažem to sve pratiti ima li kapaciteta. Točno je ono što kažete svakodnevno posebno u elektroničkim publikacijama jer virtualni svijet podnosi svašta ili dozvoljava svašta bez obzira na one napomene koje vam uvijek dolje kažu da ne smijete vrijeđati, da sukladno zakonu ne smijete koristiti grube riječi. Ponekad kao da administratori ne žele, ne vide ili možda namjerno ostave to tako da smo svakodnevno suočeni sa kršenjima zakona, kršenjima prava djece, diskriminacijom, govorom mržnje, vrijeđanjem i slično. Ne znam, zakon je donijet ali kako će se tome stati na kraj, bojim se da teško jer eto i sami ste spomenuli samo neke od monitoriranih nakladnika pri kojima su do sada bile uočene pogreške. Međutim kažem toga će biti sve više i sve teže će se to kontrolirati.
Na repliku odgovara poštovani Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Glavak, ja možda malo stvar ponekad idealiziram, a ponekad priznam imam i cinizma. A znate zašto? Idealizam prethodi iskustvu, a cinizam slijedi iskustvu tako da je logično da ima i jednoga i drugoga. Ali ipak idealizam prevladava pa ja mislim da svemu se može stati na kraj. Nema toga čemu se ne može stati na kraj samo je pitanje hoće li se stati nakraj. Ali bih iskoristio priliku pa bih malo odgovorio i potpredsjedniku, da privatne interese na javnoj televiziji zastupati privatne interese od općih interesa trebamo razlikovati. Ja sam samo naglašavao da se ne smije na javnoj televiziji dopuštati reklamiranje privatnih interesa, promicanje privatnih interesa. Ako je to majica onda je to i potpis, ako je to iza natpis tvrtke gdje piše na nekoliko mjesta vidljiv je logo tvrtke onda ne bismo ga trebali čak sami i pisati. O tome se radi. Nemam ništa ni protiv da ne piše ispod saborskog zastupnika koja je stranka. Nekima i ne treba jer sad su formirane emisije i na radiju i na televiziji gdje samo gostuju ministri sami i ne pišu na svim. … [[Upadica se ne razumije.]] Ima sad nova emisija Vrijeme za Vladu, bilo bi dobro da ima vrijeme i za zastupnike, da ima vrijeme za biskupe, vrijeme za katolike. Imamo emisije nove gdje dolazi samo ministar i sat vremena na javnoj televiziji govori, onda ne treba potpisivat. Ali ako je 6 gostiju iz 6 različitih političkih stranaka onda je logično da ima potpis iz koje je tko stranke.
Isteklo je vrijeme. Hvala lijepa. Replika, kolega Ante Babić. Drugi put se javite malo ranije. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniku Hrvatskog sabora. Pa u svom nastupu kolega Mariću rekli ste da vam je nezamislivo da se Hrvatima izvan domovine naplaćuje pretplata dok to druge zemlje u okruženju ne rade, dapače potiču na gledanje svoje televizije i to besplatno. To je istina, međutim moram naglasiti da i kod tih pretplata ima određenih problema koji zapravo dolaze od strane HRT-a, ali isto tako možda nismo imali dovoljno vremena reći ono što nije dobro, da je i HRT u ovoj godini ukinuo dva vrlo bitna dopisništva u BiH, u Sarajevu i Mostaru, dok recimo druge televizije npr. Republike Srpske ili Al Jazeere jačaju. To i nije logično zbog toga nakon popisa stanovništva u BiH za 560 000 Hrvata koji borave na tom prostoru, pa mislim da i HRT morao je ili mora dati svoj obol u tome. Evo toliko, samo da se nadovežem na vašu raspravu. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Babić, s pravom ste ukazali na ovu problematiku čak i pretplate, ali je meni nerazumljivo i neprihvatljivo i nikad se neću pomiriti da Hrvatska zabranjuje Hrvatima gledati hrvatski program. To ne mogu se s tim pomiriti nikako. Zamislite, Hrvati u Njemačkoj mogu i dobro je da gledaju što više programa, ali gledaju srpski program a ne mogu gledati hrvatski program. To je svim mogućim objašnjenjima neobjašnjivo. Neshvatljivo. Ne znam što mora biti u glavama HTV-a da takvu odluku donesu. Ali nisu samo, imam ja i drugih primjera. Meni nije jasno ni da Glas Koncila ne može se čitati na internetu. To je neshvatljivo. Pa što je njima interes, da vjernici čitaju tisak katolički ili da ne čitaju. Očito bi volili da ne čitaju pa ga zaključaju. Tako isto ne mogu vjerovati da se Hrvatima zabranjuje gledati, a nitko toliko ne čezne za Hrvatskom, nitko toliko ne čezne za hrvatskom rječju, nitko toliko ne čezne za domovinom kao što su oni od Argentine, Njemačke ili Kanade, Australije i ne mogu gledati odlukom jednoga pojedinca. Hvala.
Završna riječ pripada ravnateljici Agencije i predsjednici Vijeća za elektroničke medije gospođi Mirjani Rakić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Hvala vam najljepša na ovoj zaista kvalitetnoj raspravi, na izlaganjima koja će biti nama u Vijeću i prije svega u Agenciji za elektroničke medije vrlo važna u našem daljnjem radu naravno. Ja mislim da ste vi s tim ciljem i govorili ovdje u ovom časnom domu. Drugo što želim upozoriti, riječ je o 2012., o izvještaju za 2012. Ja znam da kad se govori o medijima vrlo teško je samo govoriti o nečem što je stavljeno ovdje na papir, rasprava se uvijek širi, pogotovo televiziji, HRT-u na kojem sam ja donedavno radila i možda je to taj spoj da su se neke stvari morale reći, ali ja nisam na sreću ili nažalost ravnatelj HRT-a nego odnedavno pa manje od tjedan dana predsjednica Vijeća za elektroničke medije i ravnateljica Agencije. Dakle hvala vam na svemu što ste rekli, to je iznimno zanimljivo i ja mislim da će to nama biti kvalitetna podloga za daljnji rad. Ono što ja mogu obećat sad u ovom trenutku, to je da ćete iduće izvješće za '13. godinu dobiti u roku koji odgovara da bi se o tome moglo kvalitetnije raspravljati. Također želim naglasiti temeljem onoga što sam propitala unutar vijeća i agencije, materijal je dostavljen ali kako to mora proći, dostavljen je u ljeto 2013., ali svi materijali takvi moraju proći određenu proceduru i završili smo tu gdje jesmo i sa mnom koja sam ovdje da to izvješće vama prezentiram. Ono što je bilo pitano i što je važno reći, a to je jesu li vraćena sredstva iz fonda koja nisu iskorištena, odnosno nisu se realizirali programi za koje su se određeni nakladnici natjecali. Jesu, sva su vraćena i to je visina, to je tu, kako je veliki taj materijal pa prođu te brojke, a prepun je brojaka. 466 000 kuna je vraćeno u fond. To je važno da se kaže. Što se tiče monitoringa, ja znam da je vrlo teško to shvatiti na koji način se to monitorira. Digitalno se snimaju po obavezi oni koji se snimaju 24 sata, drugi prema ugovorima na koji način se to snima. Mi reagiramo i na pritužbe građana i naravno na saznanja samih vijećnika, a temeljem obaveza, programskih obaveza pojedinog nakladnika. Šestero ljudi to do sada može kvalitetno odraditi. Da to nije malo, niti nije prepuno, mi smo se držali previše, mi smo se držali pravila unutar Europske unije, zemlje članice prema svome tržištu određuju na neki način i broj onih koji će monitorirati, odnosno biti stalno zaposleni na tome izuzetno važnom poslu. U vezi sa pitanjem nacionalnih manjina plan je, sad već govorim o 2014. i on će bit vrlo brzo u realizaciji, a to je otvaranje seta radionica o medijskoj pismenosti. Ovih danas se vrlo često govorilo o tome, iako se ne govori javno razmišlja se o tome, a to je naše snalaženje u medijima. Jedna od prvih tih radionica bit će upravo o nacionalnim manjinama. Ja mislim da će to biti jedna kvalitetna rasprava i saznanja do kojih će se tamo doći moći će se aplicirati u buduće. Što se tiče HRT-a ako tu trebam nešto reći i odnosa prema manjinama HRT ima ugovor sa Vladom i tu je određeno i broj emisija, količina minutaže ili već kako je to u pojedinostima stavljeno na papir. Sama saborska televizija činilo se to vama čudnim ili ne nije medij prema Zakonu o elektroničkim medijima. To je tzv. televizija zatvorenog kruga koju može imati recimo i svaka veća firma ako imate te mogućnosti da se prenose recimo neki zborovi radnih ljudi. Ja znam da smo mi na HRT-u to imali prenošeno, jer ne mogu svi zaposlenici bit u tom trenutku i slušati izlaganja pojedinih čelnih ljudi u kući, a teme su bile bitne. I još nešto, a to je obveza dijela odnosno tijela, dobro sam nije bio lapsus jer samo dio tijela državne uprave se odaziva na ta sredstva koja bi trebali godišnje uplatiti. Članovi Vijeća tvrde da su slali zahtjeve, požurnice i to je što je tu. U 2012. to je bilo nešto više od 4 milijuna. Koliko znam u 2010. dvije godine prije je to bilo negdje oko 19 milijuna. Dakle, vidite kolika je to razlika. Ja znam da smo u teškoj gospodarskoj situaciji, ali neke obaveze zakonske trebalo bi poštivati, a ne da se stalno s požurnicama i prijetnjama Vijeća može jedino slati požurnice, ne može vam na drugačiji način hajmo reći prijetiti. Slučaj koji je ovdje spomenut Bjelovara, Vijeće zna za to i Vijeće je pokrenulo kod državnih tijela postupke jer to je kriminal i policija se bavi time. To bi bilo sve što bih ja htjela reći. I ono što mi se čini jako važno na ovom mjestu budući da sam ja tu prvi put mi ćemo se susretati ako ne češće onda uvijek na tim godišnjim izvješćima gdje ćete vi mene moći pitati sve ono što smatrate da je relevantno i na što ja moram odgovoriti. Ali ono što mislim da je meni važno u ovom trenutku jer ovo je vrlo Visoki dom, a gospodin Marić je rekao da je istina strašno važna u životu a pogotovo u razvoju jednog društva. Prema tome, ja želim samo ustvrditi jedno da je o meni ovdje rečena jedna velika neistina. Ja je čak ne želim ni ponovit, ali upozoravam samo na nešto. Kad se neistina ponavlja ona vremenom postaje navika i tretira se kao istina. Ja ne bih željela da ovaj ugledni Dom tako nešto poluči u buduće. I još nešto. Ja znam koliko imam godina i ponosna sam na svoje godine. Možda su mogli izabrati mlađu osobu, zašto ne. Ja sam se držala kriterija javnog poziva. Zašto su izabrali mene to znaju ljudi koji su me odabrali. Ja se sama nisam izabrala. Da su stavili u javni natječaj da traže osobu koja je mlada karakterizacijom tom i tom kao što se traži za auto showove vjerujte mi iskreno vam kažem ja se ne bih javila. Najljepša vam hvala.
Zahvaljujem poštovanoj Mirjani Rakić. Imamo prijavljenu jednu repliku. Zastupnik Jasen Mesić, izvolite.
Zahvaljujem. Složio bih se s većinom ovoga što je gospođa ravnateljica zaključno rekla bez obzira što je malo izašla iz teme o kojoj danas raspravljamo, ali i mi smo u svojim raspravama izlazili iz teme pa to poštujemo. Ali što se tiče ovog Visokog doma i izbora. Da se u ovom Visokom domu poštovala argumentacija, poštovao politički konsenzus koji smo imali u nizu imenovanja od Hrvatske radiotelevizije, od HINA-e, da su se izbjegli sukobi interesa što nisu, da se drukčije radilo protekle dvije godine onda bi možda oporbeni zastupnici i drukčije gledali na stvari koje dolaze i na aktualnosti. Ali na žalost to tako nije bilo i nemamo na temelju čega vjerovati da će do sada biti drukčije. Budućnost će to pokazati. I kao što rekoste sretat ćemo se, bit će nam drago, kao što nam je i danas bilo i pozdravili smo to da ste došli podnijeti izvješće i za razdoblje za koje niste odgovorni. Što se tiče svega drugoga svatko od nas ima svoj svjetonazor. O mnogima od nas su i na javnoj televiziji izrečene laži koje se perpetuiraju i ponavljaju i nosimo se s time svaki dan na ulicama ovog grada. Govorim sad u osobno. Spomenuto je puno puta i s te strane vas mogu i razumjeti. Ali vi morate razumjeti i nas, jer vas uvjeravam da se više puta ponavljalo nešto što nije bilo istina. U tom smislu, imam još pardon, u tom smislu smatram da je isto tako to bilo potrebno reći u ovom Visokom domu, a budućnost će pokazati da li smo bili s pravom zabrinuti ili nismo. Hvala.
Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Zahvaljujem poštovanoj Mirjani Rakić. Prelazimo, preskočit ćemo jednu točku. To je Zakon o kazalištima. Naime, Odbor nije raspravio prijedlog izmjena zakona. To će učiniti sutra u 1 sat pa ćemo tu točku raspraviti sutra poslijepodne. Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za 2012. godinu. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za 2012. godinu". Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat. Zaključak je prihvaćen sa 108 glasova za i 2 suzdržana.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo uvažene zastupnice i zastupnici, pred vama se nalazi izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2012.godinu iz kojeg je vidljivo da poslovanje s državnim robnim zalihama u izvještajnoj godini odvija sukladno odredbama Zakona o strateškim robnim zalihama propisanim važećim za proračun i proračunske korisnike te odlukama i zapisima Vlade RH. Spomenutim je zakonom određeno da se strateške robne zalihe stvaraju za osiguranje osnovne opskrbe i to u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti, neovisnosti, jedinstvenosti i opstojnosti RH te u slučaju velikih prirodnih nepogoda i tehničko-tehnoloških ekoloških katastrofa. Robne zalihe mogu se koristiti za upućivanje žurne pomoći drugim državama u slučaju katastrofe, humanitarne pomoći te u slučaju sudjelovanja snaga RH u mirovnim i humanitarnim operacijama u inozemstvu a robne zalihe se ne mogu koristiti za zaustavljanje poremećene stabilnosti na samom tržištu. Sukladno zakonskim odredbama objavljen je redoviti godišnji popis strateških robnih zaliha s danom 31.12.2012.godine. Popis je objavljen ukupno 84 lokacije, na 83 lokacije su propisane komisije, skladištara sudjelovali i predstavnici državnog inspektorata ili ovlašteni djelatnici ravnateljstva za robne zalihe. Djelatnici ravnateljstva bili su nazočni na 69 lokacija a gospodarski inspektori državnog inspektorata na 14 lokacija. Nadalje, iz izvješća je vidljivo da u strukturi strateških robnih zaliha u 2012.godini najveću vrijednost čine 15 vrsta proizvoda i to eurodizel gorivo sa 25, šator i vreće, poljski ležajevi i deke i posteljine 14, meso 10. Pšenica 9, mazut 7%, mesne i riblje i ostale konzerve 6% te cjelodnevni suhi obrok negdje 58%. Isto tako vidljivo da je izvršena popuna bilance strateških robnih zaliha nabavom robe u vrijednosti od 33,3 milijuna kuna i to 85 tona mesnih konzervi, 151 tonu mlijeka u prahu, 6 200 tona pšenice itd. Ono što je ovdje navedena sredstva ravnateljstvo svake godine utrošuje sukladno članku 16. Zakona o strateškim robnim zalihama na nabavu samih strateških zaliha a na temelju izvješća može se konstatirati da 2012.godini izvršen niz aktivnosti a osnovne karakteristike poslovanja bili su redovita i izvanredna kontrola stanja robnih zalihi, izvedeno je 38 nadzora, nat poštivanje ugovornih osoba, obaveza skladištara, izvršena je nabava strateških zaliha kao što sam rekao u iznosu od 33 milijuna kuna. Isto tako prihodi ostvareni s poslovanja s državnim robnim zalihama uplaćivani su na jedinstveni račun državnog proračuna. Troškovi i čuvanje i obnavljanje strateških robnih zaliha maksimalno su racionalizirani a popunjavanje zaliha kontinuirano se provodi i u skladu sa financijskim mogućnostima odnosno dostupnosti sredstva državnog proračuna i sredstva od redovnog poslovanja sa strateškim robnim zalihama ne dovodeći u pitanje funkcionalnost strateških zaliha. Naglasak u daljnjem poslovanju prvenstveno treba staviti na osiguranje sredstva za nabavu robe i popunjavanja bilanca i strateških robnih zaliha kako bi se moglo reagirati u Zakonu o predviđenim situacijama, revidiranje postojeće bilance i prilagođavanje iste trenutnoj gospodarskoj situaciji, daljnja modernizacija vlastitog skladišnog prostora te kontinuirano je postupno privođenje svrsi devastiranog skladišnog prostora na područjima od posebne državne skrbi kako bi se mogao isti dati u najam ili ostvariti financijska sredstva za poslovanje s robnim zalihama izmjena zakonskih propisa koji bi pridonijeli većoj pravnoj zaštiti strateških robnih zaliha. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a govorit će poštovani Dragutin Glavina, izvolite za govornicu. Hvala.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo na raspravi je izvješće o stanju i upravljanju strateškim robnim zalihama za 2012.godinu s financijskim pokazateljima koje nam je uputila Vlada RH. Sve što se tiče robnih zaliha, od stvaranja, obnavljanja, osiguranja prostora za njihov smještaj i čuvanja pa do prava i dužnosti državnih i drugih tijela u upravljanju robnim zalihama uređeno je Zakonom o strateškim robnim zalihama. Isto tako zakonom je definirano za koje potrebe se one stvaraju. O tome je sad govorio zamjenik ministra, da ponovim ono najbitnije to je doba ratnog stanja, ugroženosti, opstojnosti države, prirodne nepogode, tehničko tehnološke i ekološke katastrofe i također kad se može kao žurna pomoć slati drugim državama. Ono što valja istaknuti je da Zakon o robnim zalihama isključuje njihovo korištenje za otklanjanje poremećaja i nestabilnosti na tržištu osim u prethodnim slučajevima koje sam citirao a odnose se na zakon. Kad govorimo o pravima i dužnostima državnih tijela Zakon propisuje a to je navedeno i u izvješću da upravne, stručne i gospodarske poslove u poslovanju s robnim zalihama obavlja državno ravnateljstvo za robne zalihe koji svoje poslovanje kao upravna organizacija nastavlja u sastavu Ministarstva gospodarstva. Prije je bilo Ministarstvo gospodarstva, obrta i malog gospodarstva. Ravnateljstvo je za 2012.godinu sastavilo temeljna financijska izvješća i dostavila ih na propisanim obrascima nadležnom ministarstvu, financijskoj agenciji i državnom uredu za reviziju. Samo izvješće kao što vidimo sastoji se od osam izvještajnih dijelova koji svaki za sebe govori o pojedinom segmentu aktivnosti od financijskog prikaza stanja robnih zaliha, njihovog financiranja, do uloge robnih zaliha koje su možda premalo istaknute u reguliranju stanja u odnosu kada dođe do poremećaja u nekim gospodarskim tokovima, a izazvanih prirodnim nepogodama ili nekoj vrsti katastrofe. Robne zalihe moraju biti tako osposobljene da u takvim slučajevima interveniraju u što kraćem roku. Poslovanje svih koji su uključeni u poslovanje robnim zalihama, opskrbljivača, skladištara do primatelja njihovih roba iziskuje financijsku disciplinu i kontrolu jer upravo neodgovorno poslovanje bez kontrole u najvećem dijelu doprinijelo je visini nenaplaćenih potraživanja robnih zaliha. Zato je zanimljiva ova tablica sa strukturom potraživanja, kao i pregled potraživanja na dan 31. prosinca 2012. godine po tvrtkama koja su veća od 1 milijun kuna, kao i pregled isknjiženih potraživanja u 2012. godini. Isknjiženi su iznosi ukupno u visini od 37 milijuna 437 tisuća kuna koji se odnose na potraživanja nastala najvećim dijelom od 1991. do 2000. godine. Šteta što u izvješću nije navedeno koliko je od ovih 379 milijuna i 955 tisuća kuna isknjiženo u prošloj 2013. godini ili koliko se planira isknjižiti u ovoj 2014. godini i možda kasnijih godina. Isto tako zanimljivo bi bilo znati i u kojoj su godini nastala ta potraživanja. Od 2000. pa do ove 2011., odnosno '12. jer veliki su to iznosi. Vrijednost potraživanja na kraju 2012. godine iznosi 383 milijuna, a stanje vrijednosti zaliha 333 milijuna i vrijednost vlastitih skladišta 114 milijuna, odnosno ukupna vrijednost imovine 427 milijuna, a vrijednost većine kontaminiranih potraživanja 308,3 milijuna. Pozitivno je da je iznos potraživanja smanjen krajem 2012. godine u odnosu na 2011. godinu, isto tako i povećanje vrijednosti robnih zaliha poljoprivredno prehrambenim proizvodima. A što se tiče samog poslovanja ravnateljstva, vidljivo je da je nedostatak prihoda u 2012. pokriven viškom prihoda iz prethodnih godina, a neutrošeni dio moći će se utrošiti i u 2013. godini. I na kraju u izvješću naveden je pregled stanja robnih zaliha, broj i rezultati nadzora nad provedbama ugovora u skladištenju i korištenju roba strateških zaliha, navedeno da se vrši bolji izbor skladištara odabirom kvalitetnijih tvrtki, da se poduzimaju mjere za zaštitu i kvalitetu roba, a samo poslovanje robama strateških robnih zaliha vrši se uz kvalitetne instrumente osiguranja. Ravnateljstvo je obavljalo i ostale poslove od prodaje i nabave zaliha, prelokacije roba do realizacije odluka i zaključaka Vlade RH. U izvješću su pobrojane sve odluke Vlade, od odluke o davanju pomoći, obnavljanju strateških zaliha do prodaje zaliha javnim natječajem. Kolegice i kolege iz ovog izvješća može se zaključiti da je rad ravnateljstva u 2012. godini bio korektan, a sam sažetak rada sa osnovnim karakteristikama poslovanja robnih zaliha za 2012. godinu naveden je u završnom zaključku pa ga ja neću ponavljati. Klub HNS-a podržat će ovo Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2012. godinu s financijskim pokazateljima. Obzirom da ima još dosta vremena, evo ja bih jedno pitanje. S obzirom da dolazim iz kraja gdje su locirana 3 jezera hidro-akumulacija elektrane Varaždin, Čakovec i Dubrava, da su to jezera velikih površina, naše Perućko je najveće umjetno jezero u Hrvatskoj, ali moram reći da postoji i velika vjerojatnost havarija, odnosno mogućnost [[Upadica Stazić: Ima li to ikakve veze sa robnim zalihama?]] Ima, ima [[Upadica Stazić: Ajde, onda nastavite.]] Ima i nesreća, pitam s obzirom da nisam do 2012. vidio nigdje u opremi mogućnost, odnosno opreme koja bi služila za intervenciju u takvim slučajevima, dal je možda u 2014. godini predviđena su određena sredstva za nabavu takve opreme? Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sa stajalištima kluba HDZ-a upoznat će nas poštovani kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa mogli bi reći na očigled jedno tehničko izvješće, ali tehničko izvješće koje možemo u principu podijeliti na 3 dijela i koje govori, možda svaki dio govori sam za sebe, međutim možda je najinteresantniji ovaj zadnji dio i s obzirom na ovo što nas pogađa ova zadnja 2 dana, a to su poplave, a to je da strateške zalihe nikada nisu bile dovoljno popunjene, od još ratnih vremena i uvijek možemo govoriti isto da nikad nisu dostatna sredstva ravnateljstvu za zalihe da popuni ta skladišta. Ali ono što bih želio reći, onaj tko se ne bavi materijalno financijskim knjigovodstvom, vrlo teško može pratiti ovo izvješće zato što nam nije koncept uglavnom dobro napravljen i to želim ovdje reći na početku, onda ću kasnije obrazložiti neke stvari iz jednostavnog razloga kad se podnosi izvješće da imate financijsko materijalno izvješće onda je jasno definirano kako se to radi. A vi ako ovdje pogledate tu se skače sa popisa zaliha, pa se onda govori o godišnjem obračunu pa onda imate tekstualne prihode, pa tekstualne rashode onda nam dolaze tablice, onda imate popis potraživanja i obveza i sastavni dio inventure. Prema tome, logična stvar bi bila da ovo izvješće … sa nekakvim uvodnim obrazloženjem iz jednostavnog razloga da ga mogu pratiti onikoji manje razumiju neke stvari, da se prikaže tablica primitaka i izdataka jel u tablici prihoda ako imate prihode iz prethodne godine onda ih morate naznačiti prihodi iz prethodne godine. jer ovdje tko gleda ovo izvješće ako gleda tablicu prihoda i ako gleda ovaj početni tekstualni dio nigdje nemate naznačeno da imate prijenos prihoda iz prethodne godine od 26 milijuna, tek na kraju kada imate rashode tablicu rashoda i kada obrazložite rashode onda tek govorite da dio rashoda koji je veći od prihoda u odnosu na 2012.pokrivate sa prihodima iz prethodne godine. dakle to je u ovom dijelu. Nakon toga bi bila logična stvar da se napravi jedan kompletan pregleda inventura koji bi trebao biti podijeljen u nekoliko segmenta. Jedan je ove 83 kontrole koje su izvršene kod skladištara da tako kažem, kod kojih je država ili ravnateljstvo uskladištilo robne zalihe i da se tim izvješćem pokaže točno stanje tih zaliha jel ovdje ako ste primijetili tek na kraju negdje imate naznaku kod potpisa tih zaliha da kod jednog ili kod dva skladištara kod kojih je uskladišteno loživo ulje su utvrđeni manjkovi na nekakvih 500 i još nešto tisuća loživog ulja i da je utvrđeno da ima daleko više vode nego loživog ulja. Ali to bi trebao biti sastavni dio ono kada se govori o inventuri. I nakon toga treba ići tablica u kojoj se govori o obvezama koje nisu naplaćene, ova tablica je kvalitetno napravljena i tu se nema šta prigovoriti. Međutim ono što je ključno gledajući na godine kada su nastale ove obveze to je jedan dio ratnih ili poratnih godina i pitanje je s obzirom u tekstualnom dijelu sam vidio ali to je negdje puno opet kasnije nije uz ove tablice pa kažem teško je to sve skupa povezati i pratiti, a to je recimo NAMA je dužna 129 milijuna kuna. I sada postavljam pitanje da li tih 129 milijuna u ovih 300 i još nešto milijuna potraživanja ili su to nekakva ekstra potraživanja. Ali s obzirom da NAMA ima veliku vrijednost imovine to su ove zgrade s obzirom da država ima potraživanja kod NAMA-e s osnova poreza s obzirom da državna Tvrtka Croatia osiguranje isto imala velika potraživanja kod NAMA-e što se tiče isto nekih obveza onda je logična stvar da i tih 139 milijuna sada se postavlja pitanje da li je u ukupnim potraživanja države prema NAMA-i se nalazi tih 139 milijuna ili su to nekakva dodatna potraživanja. Zato bi bilo dobro sistemski posložiti te tablice i onda tko čita to sve skupa jasno jel logična stvar ako vi napravite pregled potraživanja na dan 31.prosinca 2012.godine da popišete sve skupa ili da možda tu tablicu stavite da posebno naznačite poduzeća koja su u stečaju, a NAMA je u stečaju već desetljeće i više i onda onaj tko čita te tablice daleko mu je preglednije i ima jednu jasnu situaciju. ovako onaj tko malo manje se bavi sa financijama i ovim dijelom vrlo teško mu se snalaziti jer pređete 4, 5, 6, 7 stranica onda vam se vrati podatak koji je vezan na ono što ste pročitali na prvoj stranici. I jednu vrlo složenu temu dakle vrlo teško pratiti na takav način to je sugestija za buduće neko vrijeme jer ponavljam vraćate s teme na temu i onda na kraju imate prijedlog obveza. I onda kada pogledate obrazloženje za te obveze ovaj tekstualni dio na 17.stranici vjerujte mi ja sam ga čitao nekoliko puta ali ga nisam mogao nikako razumjeti. Radi se o ovom kreditu za kupnju pšenice onda kažete da je ta pšenica prodata 100 milijuna skuplje nego što je kupljena pšenica, da je skladištenja pšenice bilo 76 milijuna znači po toj logici ostalo je negdje 24, 25 milijuna kuna, a tu se u tekstu dalje govori da je ipak taj tko je digao taj kredit za kupnju te pšenice ostvario 24 milijuna viška ostao dužan i da čeka odgovor od Ministarstva financija. Dakle jedna vrlo, vrlo čudna koncepcija izvješća i vrlo je teško pratiti. Dakle to vam se govori u ovoj točki 4.2 pregled obveze, obveze za zajmove i tuzemne kredite govorite o kreditu od 213 milijuna. Istovremeno u tekstualnom dijelu kažete da je obveza s osnova zajma od 213 milijuna kuna to je veli bilo 2004.temeljem odluke Vlade RH od 2005.i šeste veli ravnateljstvo je izvršilo prodaju otkupljene pšenice i ostvarilo prihode od 303 milijuna iz navedenog prihoda izvršeno je plaćanje troškova čuvanja itd. od 76 milijuna, ravnateljstvo je izvršilo povrat kreditnih sredstava od 226 milijuna. E sada ako se izvršio povrat kreditnih sredstava onda na koje se ovo zajmove ovih 213 milijuna odnosi? Dakle jer ovdje … [[Govornik prebrzo govori, ne razumije se.]] 213,21 a ovdje se govori da su ostvareni prihodi i da je s osnova kredita to su znači kamate i glavnica vraćeno 226 milijuna. Pa prema toma ako je vraćeno onda ne može biti u pregledu obveza. Zato vam kažem da te tablice moraju sistematično biti posložene i onda kako ih čitate odgovori vam se sami nameću jer i ovoga ja nisam uspio iščitati s obzirom da se radi o potpuno identičnom iznosu. S jedne strane kaže da je toliki iznos zadužen s druge strane da je to vraćeno, s treće strane da Ministarstvo financija treba nešto odobriti. Nije mi jasno što treba odobriti ako je onaj koji je čuvao tu pšenicu temeljem odluke Vlade prodao tu pšenicu po daleko većoj cijeni nego što je platio i pokrio troškove skladištenja. Prema tome ne vidim kakve mu još obveze postoje. E sada mi ako izglasamo ovo izvješće ostat će na snazi ova zadnja rečenica, tijekom 2013.godine u suradnji s Ministarstvom financija nastojat će iznijet rješenje vezano za navedenu obvezu. E sada bi logična stvar bila s obzirom da je 2013.godina završila i s obzirom da je zamjenik ministra podnosio izvješće, da nam je rekao da li je po toj odredbi dogovoreno nešto s Ministarstvom financija … kažem slažući ove brojke nije jasno što se trebalo dogovorit pa vas ja lijepo molim gospodine zamjeniče da možda obratite pažnju na to jer vjerojatno sljedeće godine kad budemo raspravljali, zapravo ove godine o izvješću 2014., da nam se ne dogodi ista tablica, zapravo 2013. da nam se ne dogodi ista tablica. I onda imamo na kraju dakle prodaja, nabava, to je nešto što je, prealokacija robe. Iskreno govoreći, ovdje mi nije jasno što znači pod prealokacijom robe, što ste s tim htjeli izvršiti. Veli prealokacija je izvršena iz skladišta proizvođača u skladište ravnateljstva zaliha, realizacija odluke Vlade Republike Hrvatske o jednokratnoj robnoj pomoći Caritasu. Ako je jednokratna pomoć to znači da je roba otišla u Caritas i da ona više ne postoji na skladištu i da se ne može nikako govoriti o prealokaciji robe. Prealokacija robe je kad je premjestite iz skladišta u skladište. Mislim ja vas lijepo molim da pogledate neke stvari. I veli Ravnateljstvo robnih zaliha izvršilo je prealokaciju ulja za loženje od 3% S dakle sumpora u svrhu obnavljanja sukladno uredbi o kakvoći naftnih derivata. Iz tog razloga se iz skladišta Ravnateljstva ulje za loženje prealocirano na nove lokacije gdje će se postepeno … za ulje za loženje sa 1% S u skladu s uredbom. Gledajte, to su dvije stvari i mi ne možemo govoriti o prealokaciji. O prealokaciji možemo govorit istih roba, ali ako mi kažemo da na robnim zalihama moramo imat lož ulje sa 3% S i lož ulje sa 1% S onda te količine moramo imati. Znači mi možemo s jedne alokacije jednu vrste robe prebacit na drugu, ali ne možemo govorit da smo jednu vrstu robe prebacili na drugo skladište jer ćemo to zamijenit s ovim. Onda moramo promijenit odluku o strateškim robnim zalihama. Onda vam ova cijela priča od naprijed ne paše. Zato vam kažem da naprosto izvješće nije dobro napravljeno jer da je ono rađeno po pravilima struke onda se ovo naprosto ne bi moglo dogoditi. Jer kad pogledate vi ovdje, pogledajte si malo gore u tablicu, pogledajte ovdje govorite o ulju za loženje 3 S i 1 S, a gore u tablici imate ulje za loženje samo kg i 5 milijuna 788 tisuća. Znači nemate dvije vrsta ulja za loženje. Dakle to je što se tiče izvješća. I druga stvar gospodine zamjeniče ministra, dakle sve odluke Vlade ako želite naznačiti kome je Vlada dala robu iz robnih zaliha, od Caritasa pa nadalje onda to trebaju biti posebna glava u skladištu. Zašto, zato što te robe više nema u skladištu i da bi se pravdao izlaz iz skladišta dakle Vlada mora donijet odluku da se iz robnih zaliha ta roba nepovratno da nekome ili da se da nekome, ali da je obvezan vratit te zalihe. Ili recimo ono što je dobro napravljeno, što je počela Vlada raditi, a to su bile one famozne cisterne za vodu koje su ležale na robnim zalihama, nitko ih nije koristio, a istovremeno recimo dobrovoljna vatrogasna društva i po sjevernom dijelu Hrvatske, a da ne govorim po Dalmaciji nisu imali takva vozila, a ova vozila su propadala na robnim zalihama su bili po 10-15 godina, nisu se koristili. To je jedan izuzetno dobar potez. I možda da u budućnosti s obzirom da danas i Hrvatska puno drugačije izgleda nego što je izgledala prije 5-6 godina i s obzirom na i drugačiju trgovačku mrežu, drugačije njihove zalihe, s obzirom da imamo neke proizvođače i doma pa s obzirom i na HANDA-u i neke druge agencije koje moraju osigurati strateške zalihe što se tiče goriva, možda bi trebali razmišljati da i ovo Ravnateljstvo za robne zalihe i robne zalihe Hrvatske trebaju izgledat malo drugačije. A možda smo napravili izvješće ovako kažem kako nalažu pravila struke, onda bi nam se možda samo uputilo na to, ali evo ja vas samo upozoravam gospodine zamjeniče ministra da ovu stranu 21 i 22 pročitate pa ćete vidjet da ima tu malo neusklađenosti i u potpunosti mogu reći da uz ove zamjerke koje sam rekao na početku što se tiče samog izvješća i što se tiče njegovih nejasnoća, ali mogu reći da ovo što je dato u zaključnim napomenama opet su se pobrkale i kruške i jabuke i opet miješamo nešto što naprosto nije. U zaključku treba stajati ono što konstatiramo kakva nam je situacija sa robnim zalihama i što nam treba da te robne zalihe budu adekvatne potrebama Hrvatske u nekakvim prirodnim nepogodama ili nekim drugim nepogodama i kad pogodi druge zemlje pa kad idemo dalje, to bi trebali biti zaključci. A pogledajte što ovdje u zaključcima piše, da je ostvaren manjak prihoda od 17 milijuna kuna i on je pokriven prenesenim viškom prihoda i primitaka iz ranijih godina. To je trebalo bit konstatirano u prvoj tablici u prvoj glavi gdje se govori o prihodima i rashodima i to ne može nikako bit u zaključcima jer to nije nikakav zaključak, to je jednostavno jedna matematička računovodstvena operacija gdje smo zbrojili lijevu i desnu stranu i konstatirali smo to. Ali u svakom slučaju ovo što ste rekli, dakle podržavamo da se ako je to ikako moguće iako će bit vrlo teško s obzirom na proračunsku situaciju, osiguraju dodatna sredstva za nabavku i obnovu strateških zaliha, iako kažem s obzirom na drugačiju situaciju u Hrvatskoj što se tiče i trgovačkih lanaca i robe i svega i nekakvih privatnih skladištenja, prije svega što se tiče pšenice. Možda se problem nekih robnih zaliha može drugačije riješiti, ali u svakom slučaju ja bih preporučio da ovo izvješće se napravi kao što se radi standardno jedno materijalno-financijsko-knjigovodstveno izvješće i onda će svatko kog bude zanimalo u Saboru moći pročitati i moći vidjeti jer i kolega Glavina u ime kluba HNS-a govorio o nekim stvarima. Mi ovdje imamo pobrojene stvari, ali isto tako je evidentno da 90% ovih potraživanja nažalost neće bit naplativo. Zašto, zato što su nastala prije 12, 13, 14, 15 ,16 ili … godina…
Privedite kraju.
Ok, hvala lijepo. I dakle mi ćemo zbog toga oko ovog izvješća biti suzdržani jer ono naprosto nije tehnički dobro napravljeno i ne nudi nikakva rješenja da to bude bolje sutra.
Zahvaljujem. Pozivam sada za govornicu poštovanog Igora Rađenovića da iznese stajališta kluba SDP-a.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Klub SDP-a će podržati ovo Izvješće. Budući se iz njega je vidljivo i razvidno da se u izvještajnom razdoblju, dakle u razdoblju za 2012. godinu poslovanje sa strateškim robnim zalihama odvijalo sukladno propisima važećim za proračun i proračunske korisnike sukladno zakonu donesenom 2002. godine, te odlukama i zaključcima Vlade Republike Hrvatske. Kažem i tom uvodnom rečenicom zašto kažem da je sukladno propisima. Nekih prethodnih godina tome nije bilo tako i mora vas veseliti da su stvari u ovoj godini … … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] Govorili smo o nekim prethodnim godinama kolega Šuker o Đakovštini, raspravljali smo o tome prije. Nije mi namjera vraćati se u tu povijest. Ali jednako tako podržavam i one stvari koje ste i vi izrekli da je ovo Izvješće moguće i popraviti. Ovo je izvješće veliki korak naprijed u odnosu na izvješće koje je ovaj Sabor usvajao prethodnih godina. Ona su bila puno šturija, puno nejasnija, nisu išla u povijest. Ljudi dakle iz Ravnateljstva za robne zalihe Ministarstva gospodarstva napravili su značajan korak naprijed. Da li je on dovoljan očigledno nije i slažem se tu sa vama. Ja zajedno sa nekim kolegama, kolegom Mandićem i kolegom Miloševićem sjedim u Savjetu za robne zalihe i mi praktički dnevno usvajajući, dnevno na sjednicama tromjesečno usvajajući i kvartalna izvješća i polugodišnja izvješća dajemo određene sugestije. Ljudi iz Ravnateljstva robnih zaliha ih prihvaćaju, tako da u tom pogledu idemo naprijed. Čak i sa samim imenom evo upozorili su me neki ljudi koji se u to znatno bolje razumiju. Negdje nam je promaklo u samom naslovu, dakle ovoga Izvješća ovo slovo "s" da kao Izvješće o upravljanju s robnim zalihama za 2012. sa financijskim pokazateljima. To nam ne treba. Stoji na samim stranicama Sabora, stoji dakle robnim zalihama i to bi bilo daleko sretnije rješenje pa za budućnost. Negdje u Vladi se to slovo pojavilo pa je izazvalo zabune i prepisivali smo ga. Dalje na stranicama Sabora još dobro stoji, pa evo čisto i zbog zapisnika i zbog budućnosti da i to spomenem. Dakle, sredstva za financiranje robnih zaliha osiguravaju se u državnom proračunu, primarno u državnom proračunu, te od zakupnine skladišta i prodaje skladišnih zaliha, stvaranje, obnavljanje, distribucija, upotreba i korištenje zaliha, te osiguravanje skladišnog prostora i čuvanje robnih zaliha provodilo se sukladno bilanci, a kojim se određuju vrste, količine roba te njihov teritorijalni razmještaj. Kriteriji su se utvrdili, dakle metodologijom procjenom broja stanovnika, vremena potrebnog za zbrinjavanje, nutritivnih potreba. Sjetimo se bilo je dosta, doduše to je bilo u protekloj godini oko onih pašteta dosta. Kako se zovu? Kokošjih pašteta, pa je bilo dosta šaljivih napisa o tome, a baš se vodilo kažem kroz ovo načelo nutritivnih potreba po strukturi populacije, po dobi i spolu, svim vjerskim skupinama itd. itd., po trajnosti, vremenskom periodu i tehnologiji distribucije, određenih rizika, te geografskih, klimatskih i gospodarskih specifičnosti. No da sve to ne bih ponavljao cijeneći vaše vrijeme čisto da spomenemo da su robne zalihe kažem i to stoji u ovom izvješću u zadnje tri godine iskorištene i za međunarodnu humanitarnu pomoć za Republiku Tursku, za Republiku Afganistan, za Rusku Federaciju, Republiku Bugarsku, Rumunjsku i Albaniju i da je vrijednost tih sredstava bila nešto više od 7 milijuna kuna a i pomoći i strateških robnih zaliha kažem za taj period od tri godine u ukupnom iznosu od 37 milijuna, gotovo 38 milijuna kuna u Republici Hrvatskoj i to u pravilu Crvenom križu, Caritasima, Merhametu itd. itd. da ne nabrajam one koje zanima detaljno je to prikazano. Spomenuli su moji prethodnici osnovna vrijednost ovog izvješća, tj. osnovna karakteristika poslovanja jest da je povećanje prihoda samog poslovanja i prihoda od prodaje nefinancijske imovine smanjenje kratkoročnih potraživanja i obveza uz neznatno povećanje dugoročnog potraživanja, te su smanjena i kratkoročna potraživanja za prihode uplaćene u proračun kao i potraživanja od kupaca. Ukupan manjak ostvareni tu se slažem sa gospodinom Šukerom to bi moglo biti bolje prikazano, ali na kraju je ipak vidljivo. Doduše traži nešto više energije, dakle 17 milijuna kuna manjka je ostvareno, pokriveno sa viškom iz prethodnih godina tako da sada višak koji je ostao stoji sa 9 milijuna 138 tisuća kuna. Dakako to su knjigovodstvene vrijednosti. Popunjavanje robnih zaliha je i u ova teška vremena nužno. Uslijed i samih i elementarnih nepogoda koja nas vrlo često i sve češće očigledno pogađaju sjetimo se snijega u Splitu prije dvije, tri godine. Sjetimo se ove recentne, današnje situacije, recentne situacije u Gorskom kotaru. Očigledno svi zajedno moramo razmisliti o tome da strateške robne zalihe moraju redefinirati svoju poziciju. Naime, mi smo, mi u Hrvatskom saboru, naši časni prethodnici donijeli su, donijeta je bilanca strateških robnih zaliha, zapravo Vlada je donijela još daleke 2004. zajedno sa zakonom. Ali kao što rekoh vrijeme koje stoji pred nama stvara nove izazove i vidljivo je da iz postojeće prakse i samog funkcioniranja robnih zaliha, ali i iz ovih kažem recentnih klimatskih i svih drugih promjena je potrebno i definirati očigledno same robne zalihe. Stoga je i u radu Savjeta kažem u kojem participiraju kolege i Mandić i Milošević i još dva stručnjaka iz redova dakle stručnjaka izabranih na našem tijelu, dakle na temelju javnog natječaja u Hrvatskom saboru sugerirano i moram reći prihvaćeno od strane rukovoditelja, ravnatelja robnih zaliha i od strane samog ministra da se dakle u nekom razumnom roku predloži nova bilanca strateških robnih zaliha i to je i u kvantitativnom i kvalitativnom obliku. Neke smjernice su tu pokazali. Vi znate da se tu radi i o određenoj, ne određenoj nego stvarnoj dakle tajni, a sukladno članku 9. samog zakona vrstu, naziv, količinu i osnovni teritorijalni razmještaj utvrđuje Vlada. I ono koliko sam ja informiran taj prijedlog prema Vladi će doći relativno brzo. No to je već jedna sasvim druga tema i vjerojatno ćemo o njoj raspravljati u neka buduća vremena, tj. u tijeku ove godine koja je pred nama, tj. u kojoj jesmo, 2014.godini. S obzirom da samo izvješće kažem ima svojih određenih manjkavosti ali predstavlja značajan korak naprijed Klub SDP-a će podržati ovo izvješće.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu jednu repliku, poštovani Ivan Šuker, izvolite.
Pa kolega Rađenović, meni je drago da ste se ispravili kasnije što se tiče ovoga poslovanja u 2011. Vidite ja kao oporbeni zastupnik nisam htio koristiti slučaj pašteta iako se on doduše odnosi na 2011. Zašto? Zato što je izuzetno važna rasprava a koliko je ovo važna rasprava najbolje su osjetili stanovnici Gorskog Kotara prije tjedan dana a koliko je bitna ova tema osjećaju od jučer navečer stanovnici i Karlovca, nažalost i Zagreba i moje Velike Gorice. Jer da imamo evidentirane sve agregate u RH i koliko ih ima privatno i koliko ih ima poduzeća dakle pri civilnim zaštitama ili ovoga u dobrovoljnim vatrogasnim društvima mi smo Gorski Kotar u roku od 24 sata mogli premrežit s agregatima i mogli smo riješiti problem električne energije. A s obzirom da se radi o izvanrednoj situaciji znači da se može praktički, nekad se to govorilo mobilizirati imovina, uzme se što nekom nešto u ovom trenutku ne treba jer se radi o izvanrednom stanju i vrati se normalno ispravno kad treba. Ali nažalost takve evidencije nemam. Zato sam rekao da je dobro što su određene vatrogasne cisterne iz robnih zaliha otišle tamo gdje su trebale i gdje se koriste stalno nego da stoje na ovome jer ovakve nepogode nažalost ne događaju se. Međutim, ovo sa poplavama u Zagrebu i okolici dakle, Velika Gorica i Karlovac, ja si samo postavljam pitanje o tome ću govoriti više kad budemo raspravljali o izvješću Hrvatskih voda ili nešto slično jer imaju odluke Vlade od 2010.godine nakon velike poplave kad je pukao Savski nasip i sad se postavlja pitanje da li su ta državna poduzeća izvršila te odluke Vlade i da li bi se određene poplave dogodile danas. Druga stvar, godišnje se troše silne, stotine milijuna na čišćenje kanala, Velika Gorica, Zagreb su poplavljeni samo zbog toga što nisu očišćeni kanali a to isto tako spada između ostalog u ovo jer će vjerojatno dio robnih zaliha morati ići na teren da se pomogne ovim ljudima koji su ugroženi.
Na repliku odgovara Igor Rađenović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa nama treba uređenje na mnogim poljima i jedno su slova zakona a drugo su nažalost prakse koje funkcioniraju, koliko se zakoni poštivaju a onda i kad piše pitanje koliko i kako, ali to je već stvar izvršne vlasti. Mi ovdje moramo se truditi da poboljšamo same zakonske propise a onda da i kroz izvješća vidimo je li se oni provode onako kako treba. Ne znam što ste vi čuli. Prethodnih godina sam rekao, mislio sam na Đakovštinu, na ono što se događalo 2008., 2009. itd. Nažalost evo preboljeli smo te dječje bolesti koje su se događale. Ja se barem nadam da nećemo unazad otkriti određene manipulacije bilo manipulacije u Karlovcu sa mazotom itd., sve su to vremena koja su iza nas, koja eto takva su kakva su i oko kojih puno toga i danas plaćamo. Ono završno i drago mi je da se oko toga slažemo je da kažem treba definirati očigledno i pozicije kao što rekoh i kvantitativno i kvalitativno, neke količine recimo imamo jako puno vegete i nutritivno itd. sad da ne iznosim što to sve sadrže robne zalihe, neke jednostavno pojelo vrijeme. Jednostavno danas život ide drukčije od onoga, ono što su bile potrebe 2004.godine danas to nisu, promijenile su se klimatske okolnosti i drago mi je da se s te strane ima razumijevanja. Ja kažem, u svojoj raspravi sam htio i pohvaliti i konstruktivan pristup kolega iz dakle HNS-a kolega Mandića i kolege Miloševića koji su svojim prijedlozima dakle dali aktivan doprinos. Pozicija savjeta za robne zalihe na koje ste nas svi imenovali je takva da kako bih rekao ubrzava, akcelerira procese unutar samog ministarstva i dakle ravnateljstva za robne zalihe a Vlada donosi konačne odluke. Mi smo sa svoje strane u ime svih vas učinili sve da dakle ubrzamo tu proceduru i da Ministarstvo gospodarstva obradi što je moguće prije ovu predloženu bilancu strateških robnih zaliha. To je ovoj zemlji očigledno potrebno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sa stajalištima Kluba Hrvatskih laburista- stranke rada upoznat će nas poštovana kolegica Nansi Tireli, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa evo slažem se s ovim što je rečeno da s obzirom na sve ove vremenske neprilike kojima smo evo pogotovo ovo zadnje vrijeme svjedoci moramo biti izuzetno osjetljivi prema robnim zalihama i brinuti o njima ako ništa drugo zbog takvih situacija. Međutim iščitavajući ovo izvješće ono što me je najviše zaintrigiralo i što mogu reći u jednoj rečenici jeste to da iščitavam da su iz robnih rezervi nestali antifriz, konzerve ribe i lož ulje. Dakle, to je ono što mene osobno zabrinjava jer se uvijek postavljam pitanja kako ako pratimo nešto, ako se tome posvetimo, ako o tome brinemo može nam se dogoditi da nam nekih 500 ili nešto tona recimo nafte ili lož ulja točnije nestane, što se to mora u sistemu dogoditi da jednostavno takve stvari ne vidimo ili da ih u konačnici dozvolimo ali evo i izvješće državne revizije za 2012. godinu po pitanju Ministarstva gospodarstva je utvrdilo određene nepravilnosti koje su po njihovom mišljenju djelom odnosno posljedica nezadovoljavajućeg funkcioniranja sustava unutarnjih kontrola i kao takve su utjecale na izražavanje i uvjetnog mišljenja državne revizije a zasigurno su i ovi manjkovi u robnim strateškim zalihama jedan od tog djela. Što se tiče samog izvješća, izvješće je takvo kakvo je za 2012. sa svim evo svojim činjenicama i sa svim nedostacima koje kao takvo ima ali ja bih uistinu voljela s obzirom da je zamjenik ministra danas ovdje da uz objašnjenje što jesu robne zalihe i zašto ih koristimo pokuša odgovoriti na nekoliko pitanja, odnosno interesira me onih 37,5 milijuna isknjiženih potraživanja sa robnih zaliha i evo sada kad gledamo izvješće kao takvo vidimo, odnosno piše u izvješću da su ta potraživanja većim dijelom sporna od tamo negdje 2003. godine, sada smo evo 2014. Ja neću uistinu po ovim tablicama ići koja su to poduzeća, iznosi su izuzetno veliki, ali voljela bih dobiti odgovor i neću više duljiti vezano za ovo izvješće jer je više-manje sve o njemu rečeno. Voljela bih uistinu večeras dobiti odgovor na pitanje kako je moguće da poduzeća koja su u 2000. godini prijavila manjak robe protiv kojih je podnesena kaznena prijava, država nije uspjela napraviti ništa da ta svoja potraživanja naplati s obzirom da je velika većina ovih 24, čini mi se navedenih poduzeća brisana iz sudskog registra 2012. godine. Dakle imali smo punih 12, odnosno 14 godina da država namiri nekakva svoja potraživanja i ja samo možda naivno pitam zašto se to u ovih 14 godina nije dogodilo i da li je netko u Ministarstvu gospodarstva ili u ravnateljstvu odgovarao za te propuste, točnije za 37,5 milijuna kuna kojih smo, evo isknjižili? Naime kada se tvrtke brišu iz sudskog registra mogu to napraviti zbog nekoliko razloga odnosno s nekoliko osnova. Ili je u pitanju likvidacija ili je stečaj ili 2 godine za redom nisu podnijela godišnja financijska izvješća i čak bih rekla da možda i nisu upitni oni koji su prestali postojati kao poslovni subjekti u ovih 12 ili 14 godina, nego me više zabrinjavaju upravo ti djelatnici državne uprave koji nisu pravovremeno i na pravi način osigurali potraživanja i na taj način, s obzirom na ono što im jeste posao po pitanju zaštite državne imovine, zaštitili tu istu državnu imovinu. Mi sada ovdje čitamo da je recimo nestalo lož ulje, da je izdano rješenje da se to lož ulje vrati u skladište, ali to se nije dogodilo, lož ulje nitko nije vratio, pokrenuta je kaznena prijava i izdano financijsko terećenje po tržnim cijenama. To je bilo 2012. godine i ako ovako nastavimo i ako zauzmemo ovakvu politiku upravljanja državnom imovinom, odgovornosti prema toj državnoj imovini, onda ćemo za 10 godina iščitavajući neko slično Izvješće o strateškim robnim rezervama opet doći do nekakvog podatka da su neke stavke ili neki milijuni jednostavno isknjiženi. I postavljam ovdje pitanje, od 2000. godine, 2001., 2002. ili 2003., zašto Državno odvjetništvo zajedno sa Ministarstvom gospodarstva koje je evo pokrenulo od ovih 24 subjekata, 13 kaznenih prijava, nije stavilo nekakvo zabilješku odnosno na neki način osiguralo se sa imovinom tih poduzeća kojima su se jednostavno na naplatu dali samo akceptni nalozi, a da se nakon toga, izgleda u punih 12 ili 14 godina uistinu nitko nije potrudio da vidi što je s tim i na koji način smo svoja državna potraživanja zaštitili i da li smo od tih silnih 24 poduzeća koja su u međuvremenu otišla u stečaj mogli naplatiti nešto, da li su ta poduzeća uistinu imala nekakvu imovinu ili su bili poslovni partneri opet države, a bez da su imali nekakvu imovinu? Dakle, to su pitanja na koja bih ja voljela večeras dobiti odgovor. I od ovih 13 kaznenih prijava koje su podnesene ako mogu, evo zamjenika ministra gospodarstva, s obzirom da je Ministarstvo gospodarstvo odgovorno za robne rezerve, dobiti odgovor ja, svi mi ovdje, a vjerojatno i hrvatska javnost. Da li je od tih 13 kaznenih prijava ikoja urodila plodom i da li je itko od ovih 13 prijavljenih osoba prijavio odgovarao za 37,5 milijuna kuna? Evo, hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu pojedinačnu raspravu. Prijavila se poštovana kolegica Nadica Jelaš, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa ja bih rekla da je ovo izvješće u onom konceptualnom smislu dosta solidno napravljeno, dakle pogotovo u odnosu na ranije godine. Mi znamo kakva smo izvješća dobivali i ranijih godina, ono što mene apsolutno više brine je sadržaj ovoga izvješća. Dakle, u ovom izvješću ima puno loših brojki, s tim da moram reći da te loše brojke datiraju iz prošlih godina. Dakle, reći ću nešto ponajprije o inventuri na dan 31. prosinca 2012. Naime, strateške zalihe kako iščitavamo iz ovog izvješća čuvaju se kod 68 skladištara i svi su oni obuhvaćeni inventurom po stanju posljednjih dana 2012. godine. Usporedbom stanja utvrđenog popisom sa stanjem evidentiranim u robnom knjigovodstvu Ravnateljstva za robne zalihe, utvrđeni su inventurni manjkovi, dakle prije svega na zalihama antifriza, ribljih konzervi i lož ulja. Ono što nije dobro, dakle nigdje nije spomenuto koliki su vrijednosno ti manjkovi, doduše ovdje iz ovog pregleda potraživanja na dan 31. prosinca 2012. moguće je vidjeti pojedine od tih manjkova, ali samo tamo gdje su osnove dugovanja samo manjkovi. Tamo gdje je više osnova dugovanja iskazano, više se ne može utvrditi koliki je samo manjak. Vidi se naime i iz izvješća i to da su pokrenuti neki prekršajni i kazneni postupci ali obzirom na to da se ne vidi gdje su se manjkovi dogodili mislim da bi ubuduće bilo jako dobro upravo to pokazati gdje su ti manjkovi utvrđeni obzirom na upravo ona loša iskustva koja imamo iz prethodnih godina, dakle podsjetit ću na slučaj Đakovštine. Bilo bi jako dobro da se skladištari kod kojih su utvrđenih ti inventurni manjkovi definitivno i zauvijek brišu iz evidencije mogućih odnosno potencijalnih skladištara. Dakle da oni koji su se ogriješili o manipulaciju odnosno raspolaganjem robnim zalihama ne budu više skladištari. I sada nekoliko rečenica o samom financijskom rezultatu. Dakle prihodi su ostvareni u iznosu od 28,5 milijuna kuna, rashodi u iznosu od 45 milijuna kuna. u usporedbi sa 2011.godinom rashodi su povećani čak 3,3 puta. Ali to je u najvećoj mjeri kao što vidimo posljedica činjenice da su rashodi za nabavu strateških zaliha povećani više od 10 puta. Dakle 2012.godina je u doslovnom smislu riječi bila godina jednog značajnijeg zanavljanja strateških zaliha. Ova činjenica o tim velikim zanavljanjima strateških zaliha bitno je utjecala na financijski rezultat poslovanja, dakle vidimo da je financijski rezultat negativan odnosno da je iskazan gubitak u iznosu od 17,2 milijuna kuna. međutim obzirom da je prethodne godine 2011.godine višak prihoda nad rashodima eto taj manjak u 2012.pokriven je sa 26 milijuna kuna prenesenoga viška tako da je i konačan rezultat u 2012.pozitivan i iznosi 9 milijuna kuna. Ono što je po meni najintrigantnije i na to su već pažnju skrenuli i moji prethodnici u raspravama jesu podaci o potraživanjima i podaci o obvezama robnih zaliha kao najvažnijim pojavnim oblicima imovine i izvora. Nažalost ovdje u izvješću nema podataka o ukupnoj aktivi i ukupnoj pasivi pa ne znamo koliki su udjeli tih potraživanja i obveza u ukupnoj imovini i ukupnim izvorima. Dakle na dan 31.prosinca 2012.potraživanja su iznosila preko 383 milijuna kuna, čak 30% ukupnih potraživanja su potraživanja od kupaca s tim da ne znamo koja su dospjela, a koja ne jer ima i friških potraživanja, a daljnjih 30% i to je ono što je vrlo loše odnosi se na kamate obračunate kupcima zbog nepravovremenog podmirenja dugova prema robnim zalihama. Dakle ova dva podatka pogotovo taj podatak o iznosu zateznih kamata govori koliko se neodgovorno gospodarilo robnim zalihama, kako se nisu uopće poduzimale mjere za pravovremenu naplatu potraživanja. Ovu konstataciju dodatno učvršćuje podatak o obvezama koji kaže da su ukupne obveze robnih zaliha posljednjeg dana prosinac 2012.godine iznosile 214 milijuna kuna s tim da se 213 milijuna ili 99% dakle gotovo cjelokupan iznos odnosi na obveze za zajmove koji su uzeti od tuzemnih banaka. Dakle robne rezerve se zadužuju za financiranje zaliha, uzimaju se krediti, a svoja potraživanja se ne uspijevaju naplatiti. Dakle imamo ogromna nenaplaćena potraživanja. Očito je dakle možemo zaključiti da su porezni obveznici RH zapravo 2 puta plaćali robne zalihe. Iz pregleda potraživanja po tvrtkama vidimo da je najveći dio tih potraživanja stariji od 10 godina pa tako recimo imamo NAMa-u to je apsolutno najveći iznos 123 milijuna kuna on datira iz 1999.godine, pa imamo Klas iz Nove Gradiške 64 milijuna kuna iz razdoblja '97.-2000.ili recimo Bednja Ludbreg 23 milijuna iz 2000.itd., itd. dakle cjeloviti pregled imamo. Daleko najveći broj tih tvrtki je u stečaju. I naplativost tih potraživanja vrlo je upitna rekla bih ako znamo kakva su nam iskustva iz stečajeva, dakle naplativost je nulta. I čovjek se pita, jesu li zapravo te robne zalihe bile svojevrsne samoposluge za određene tvrtke i za određene pojedince dakako? Da je tome tako potvrđuje podatak da su robne zalihe temeljem presude suda, zatvaranjem stečaja i brisanjem iz sudskog odnosno obrtnog registra u 2012.godini isknjižile potraživanja u ukupnoj visini od preko 37 milijuna kuna. dakle riječ je uglavnom o potraživanjima iz 1991.do 2000.godine. dakle ono što je činjenica to je zauvijek izgubljeni novac 37 milijuna kuna. I zaključit ću na kraju, država i porezni obveznici dakle tu stavljam akcent upravo na porezne obveznike, izgubili su kroz sustav robnih zaliha ogroman novac i želim vjerovati da će ravnateljstvo u ovom narednom razdoblju u ovome segmentu, dakle segmentu robnih zaliha uvesti više reda ponajviše iz dva razloga. Dakle prvi razlog je strateški značaj robnih rezervi, a drugi razlog je upravo to što se financiraju javnim novcem, dakle novcem poreznih obveznika. Mislim da to daje jednu potrebu ogromne odgovornosti raspolaganja odnosno poslovanja s robnim zalihama. Hvala.
Za repliku se prijavio poštovani kolega Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa s obzirom na kasni sat to često kažem nekim kolegama ako izvučemo pojedini tonski izvadak koji su kratki 10 sekundi pa da se krivo ne shvati evo da još jednom podvučeno i da ne treba zapravo ubiti glasnika. Sami ste rekli imate daleko više iskustva od mene u ovome Domu da izvješća prethodnih godina nisu bila tako detaljna i praktički nisu uključivala sav ovaj pregled potraživanja i jedan povijesni aspekt. Tako da je iz brojke jasno i kada to detaljnije pokažemo da se tom pažnjom dobrog gospodara očigledno u punom obliku nije obavljao svih prethodnih godina pa i oko same naplate potraživanja itd. Ono što je dobro i što je ravnateljstvo napravilo sa jedne strane podvuklo crtu pa je to i kroz ovo izvješće vidljivo. Iako se slažem sa raspravom kolege Šukera ispred HDZ-a da se to moglo napraviti još bolje, još transparentnije, da su te brojke mogle biti čitljivije, ali napravili smo značajan korak naprijed. I da bi za budućnost i zato kažem ja se nadam da smo prebolili te dječje bolesti i da smo sada vidjeti gdje smo, što smo, kako smo, pitanje je koliko, kolegica Tireli je spomenula tvrtke koje su praktički izbrisane iz sudskog registra jer ne postoje više od 15 godina i sa te strane su i ostale ovdje u ovim bilancama. Bitno je da tu podvučemo crtu, ali je bitno i onaj korak dalje napraviti, dakle da Ravnateljstvo za robne zalihe i to je ono što ja vjerujem treba izaći kao pouka iz ove rasprave, da napravi jedan … što bi se reklo, bilance i strateških robnih zaliha da što je moguće prije predloži Vladi. A ove stvari da se u strateškim robnim zalihama upravlja manirom dobrog gospodara, mislim da to ipak dolaskom Kukuriku koalicije postaje standard i da će ostati standard za buduća vremena. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara poštovana Nadica Jelaš.
Kolega Rađenović, ja se potpuno slažem s ovom vašom reći ću "lekcijom". Dakle riječ je o ogromnim potraživanja koja su ostala nenaplaćena, dakle to mora ostati jedna povijesna hipoteka, nešto iza nas, a tražit ćemo, gledat ćemo svake godine po izvješćima Ravnateljstva da li se doista ide naprijed. vjerujemo da će izvješće biti svake godine sve bolje.
Završna riječ pripada zamjeniku ministra gospodarstva Alenu Leveriću. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo samo možda nekoliko komentara vezano za ovu današnju raspravu. … /Buka u dvorani./… Uvaženi zastupnik Glavina upitao je za…
Oprostite. Kolegice i kolege, ja znam da je kasni sat ali dajte se uozbiljite.
Uvaženi zastupnik Glavina je upitao vezano za područje sjeverne Hrvatske odnosno mogućnosti poplava. U većem dijelu imamo i elektrane itd. i ovo što se sad dogodilo i u ostalom dijelu Hrvatske. Ministarstvo gospodarstva odnosno Ravnateljstvo za robne zalihe ove godine raspisat će natječaj za nabavku brodova odnosno nabavku čamaca koji će omogućiti prijenos ljudi i imovine kad nastane elementarna nepogoda kao što je poplava ili ne daj Bože jača elementarna nepogoda. Isto tako želim se zahvaliti vezano za ovu današnju raspravu i prijedlozi za poboljšanje ovog izvješća, isto tako izvješće za 2013. godinu koje će uskoro i u Sabor biti će na tragu ove današnje rasprave i kvalitetnije odrađeno, odnosno napravit će se, ići u smjeru da bude i čitljivije i da se sve brojke koje se nalaze unutra budu i kvalitetno raspravljene. Hvala lijepa. Samo da, pitanje uvažene zastupnice Tireli, vidjeli ste iz tablice Ministarstva gospodarstva odnosno Ravnateljstvo je koristilo sve moguće instrumente koji su na raspolaganju vezano za probleme koji su nastali odnosno ovaj dio u tablici, potraživanja koja imamo u 2012. godini, odnosno vidjeli ste da su dizane kaznene prijave i mislim da to dovoljno govori o ozbiljnosti da se naplate potraživanja koja imamo, da li kroz kaznene prijave ili nekakve druge instrumente.
Zahvaljujem. Zaključujem ovu točku dnevnog reda. Glasat ćemo kad se za to steknu uvjeti. Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2012. godinu s financijskim pokazateljima. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za gospodarstvo, oprostite, u skladu s prijedlogom Odbora za gospodarstvo kao matičnog radnog tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2012. godinu s financijskim pokazateljima". Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat. Zaključak je prihvaćen sa 107 glasova za i 2 suzdržana.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Fenomenalni termin uvijek izaberemo za izvještaje od nacionalnih medijskih kuća, uvijek je to negdje iza 8 sati kada su svi duboko koncentrirani što dovoljno govori koliko nam je do toga stalo, a i broj prijavljenih za raspravu evo kao što vidim a po mjerilima uvaženog predsjednika Sabora je potpuno nevažna tema s obzirom da predsjednik Sabora prebroji obično koliko ima rasprava i replika po pojedinoj temi, tako da je ovo izgleda potpuno neinteresantna tema. Pred nama je izvješće za 2012. godinu i držat ću se njega kako bi nam ono stvarno moglo bit platforma za budući rad, a kako bi nam otkrilo nešto i u razdoblju prije ovog izvješća. U srpnju 2011. godine je Hrvatski sabor, danas to možda nevjerojatno izgleda, jednoglasno je izabrao Upravno vijeće HINA-e. Nakon toga su slijedili parlamentarni izbori, pobijedila je Kukuriku koalicija i smijenila Vijeće za koje je prije par mjeseci prije toga glasovala. Na temelju tražene nadopune izvještaja tu su prednjačili u vrlo stručnim istupima kolege iz HNS-a koji se danas nisu ni prijavili za raspravu. Nakon što smo smijenili Upravno vijeće došlo je novo Upravno vijeće, smijenjena je ravnateljica, između ostalog nam se članica Upravnog vijeća gospođa Simonović našla u eklatantnom sukobu interesa jer istovremeno kako je bila članica Upravnog vijeća HINA-e imenovana je u Vijeće za elektroničke medije, u sastav nezavisnog regulatora koji bi između ostalog trebao kontrolirati i HINA-u. Povjerenstvo za sukob interesa je donijelo svoje mišljenje po tom pitanju i nikom ništa. I gospođa je već mjesecima u sukobu interesa. Fenomenalna medijska politika. Pa šta će nam stvarno medijska strategija kada nam ni Povjerenstvo za sukob interesa i njihovo mišljenje koje smo izglasali ovdje u Hrvatskom saboru i čije smo izvješće prihvatili ništa ne znači. Da li to još ima negdje u Europi da je osoba koja sjedi u Upravnom vijeću istovremeno u nezavisnom regulatoru. I da li još to negdje u Europi ima da je Povjerenstvo za sukob interesa to utvrdilo i dalje nikome ništa. Neka mi netko navede takav primjer. Između ostalog u 2011. prije ovog Izvješća je Vijeće radilo sa 4 člana. Moram ovdje nadopuniti zbog toga što je ondašnji sastav Ministarstva kulture u dogovoru sa sindikatima u HINAA-i tražio da djelatnici provedu izbore i izaberu svog predstavnika u Upravnom vijeću. I to je provedeno, izbore gdje su svi imali pravo glasa u što se ministarstvo 2011. godine nije miješalo. Ono što je ovdje navedeno u ovom Izvješću da je Vijeće u travnju 2012. donijelo program restrukturiranja, da je predviđena bila reorganizacija uredništva uprave i informatike, da je donesen bio Pravilnik o unutrašnjem ustrojstvu i načinu rada, da je produžen bio mandat glavnom uredniku, da je održano 11 sjednica. Između ostalog se navodi u Vijeću da je HINA izgradila image ozbiljnog medija tokom godina. I između ostalog se navodi da je u 2012. godini uložen značajan napor novinara i urednika što je apsolutno točno kako bi se HINA što bolje pozicionirala i održala na medijskom tržištu. To stoji u ovom Izvješću za 2012. Ako je to istina, a je koji onda može biti razlog smjene Upravnog vijeća nakon par mjeseci istog onog izglasanog jednoglasno u Hrvatskom saboru. Pa samo zato da se smijeni ravnateljica i da se postavi nova ravnateljica a znamo i iz čije stranačke kvote. Ako je ovo sve točno kolegice i kolege, e sad obično izvješća služe tome da bi se u budućnosti znali bolje postaviti. Kolegice i kolege, u ovom Saboru je izglasan novi proračun u kojem HINA-e u 2014. i 2015., neka me predsjednik Vijeća ispravi ako to nije točno, HINA u proračunu više ne postoji, nema je. Što znači da smo uspjeli u ovom Saboru izglasavanjem takvog proračuna odsjeći i drugu nogu neovisnosti medijskog servisa. Jedna noga neovisnosti medijskog servisa i uvijek izbor vodećih ljudi, a druga noga je uvijek financijska neovisnost. Koja je to poruka Vlade koja je predložila proračun u kojem nema sredstava Nacionalne novinske agencije? Koja je to poruka urednicima i novinarima za koje lijepo u Izvješću piše da su uložili napor da 2012. da se konsolidiraju i opstaju na medijskom tržištu. Kad smo to pitali zamjenika ministrice kulture, onda je on rekao nešto sa ove govornice što je toliko protuzakonito da mislim da ni sam gospodin zamjenik ministrice toga nije svjestan. Naime, rekao je da će se HINA nastaviti financirati iz pretplate Hrvatske radiotelevizije koja se tretira kao državna potpora i smije se iz nje eksplicite financirati samo ono što je navedeno u ugovoru, u ugovoru između Vlade RH i Hrvatske radiotelevizije. Kakva lakoća objašnjenja! Pa to da netko pročita u Bruxellesu ta državna potpora može pasti. Prvo će vam dignuti tužbe komercijalne televizije koje će onda pribaviti milijardu kuna za Hrvatsku radioteleviziju ako to padne. Takav diletantizam, takvo neznanje, takva lakoća negativnog ophođenja prema svemu što se stvaralo desetljećima je nevjerojatna. Takva lakoća prodavanja magle i limunade u smislu da ćemo konačno vidjeti medijsku strategiju nakon više od dvije godine, takva lakoća soljenja pameti svakome onome tko želi argumentima pokazati da ovo ne vodi nigdje je zapanjujuća. Kad pogleda čovjek ovo Izvješće o radu Upravnog vijeća uz ovo sve što sam rekao sa većim dijelom se može i složiti. Ali ako ovdje raspravljamo u ovom Saboru o izvješćima da bi znali što ćemo raditi u budućnosti, a u budućnosti HINA-e nema u proračunu kog vraga mi uopće ovo raspravljamo. I koja je to poruka medijskih sloboda, istih onih koje smo danas vam čitali sa portala da su dopisnici bez granica kako su ocijenili djelovanje nacionalne radiotelevizije i zakonskih rješenja tog djelovanja. Koja je to poruka djelatnicima HINA-e? Vrlo jasna. Za neprofitne medije koji dobivaju novce direktno iz proračuna bez ikakvih kriterija, bez ikakvih propisanih kriterija koji imaju osigurane novce u proračunu njima s njima nema problema, a za HINA-u nema i za djelatnike HINA-e. Pa da je netko onda rekao gledajte bit će sredstava u proračunu, potrebno je učiniti reorganizaciju, potrebno je napraviti neku racionalizaciju, potreban je neki novi razvojni plan i sukladno tome ovo su vaše mogućnosti financiranja. Ja vjerujem da bi se i novinari i urednici na HINI u to uklopili i znali naći načina da tu situaciju prebolave. Je li ovo kraj Hrvatske novinske agencije? Je li to poruka ovoga? Ima li poslije toga, hoćemo li ikad više o ovim izvještajima raspravljati? Ako je i ovo sve točno, zašto je onda smijenjena ravnateljica, zašto je onda smijenjeno upravno vijeće koje je ovdje izglasano jednoglasno nakon sedam mjeseci, nakon što su donijeli sve ove dokumente koji su ovdje nabrojani da su donijeli. Nakon što su se provodili izbori za predstavnika zaposlenika u upravnom vijeću. Kolegice i kolege, ja znam da vas možda ovo toliko ne sekira ali znate sve to uvijek urodi nekom reakcijom, to dođe prije ili kasnije. Prođe na izborima za dvije godine ili za šest ili za deset, što dođe kasnije to je reakcija žešća. Što više klatno ode u jednu stranu to se uvijek više vrati u drugu i to nije dobro. Tko će danas ili sutra ikad više u ovom Saboru moći tvrditi, da bolji je zakon po modelu političkog konsenzusa ili tko će ikad više moći reći, da birali smo upravno vijeće jednoglasno, da to je bolji sustav, da to je bolje i za ovaj sabor i za tu instituciju, jako teško kad ga jednom derogirate, jako teško. Iz kluba HDZ-a nadamo se i vjerujemo da će se naći način da se osigura financiranje HINA-e u budućnosti, da će se ostat sačuvana radna mjesta urednicima i novinarima u HINI, da će HINA nastaviti se boriti za svoje mjesto pod medijskim suncem, da će nastaviti isporučivati vijesti bez uredničkih i novinarskih komentara od kojih nam se ponekad diže kosa na glavi na HRT-u nego vijesti, precizne vijesti što mislim da u zadnje vrijeme mogu reći i u prošla vremena da je HINA ipak činila. U tom smislu kolegice i kolege gledajte ovo izvješće da u proračunu kojeg ste izglasali HINA-e nema, ne postoji. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Za repliku se javila poštovana kolegica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mesiću, govoreći o financijama koje bi trebale pratiti HINU dakle Vlada je prekršila i Zakon o HINA-i s obzirom da ga nismo izmijenili mada se i u prošlom sazivu Hrvatskog sabora govorilo o tome da Zakon o HINA-i treba doraditi, da ga treba osuvremeniti, točnije da ga treba možda promijeniti. Ne stavljanjem HINA-e u proračunska sredstva odnosno u projekcije za 2015.i 2016. Vlada je prekršila zakon. To je jedna stvar. Drugo, ono što je bilo obrazloženo da bi HINA trebala naći nove alternativne načine financiranja jer kao takva su pravila u EU, to jednostavno nije točno. Pa i Francuska je članica EU a Franc press njihova nacionalna agencija financira se jednako tako iz državnog proračuna i mislim da nam tu jednostavno netko ne govori istinu. Upozoravali smo na to da ne bismo voljeli da HINA-u zadesi sudbina Vjesnika, 50-tak ljudi govorilo se da će dobiti otkaz, tada su nam rekli da izmišljamo, da ne govorimo neistine, dobilo ih je nešto manje ali i to je puno, 25 ljudi u HINA-i je dobilo otkaz. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Jasen Mesić.
Kolegice Glavak, pa mislim šta vam je više potrebno od toga, mi smo ovdje u Hrvatskom saboru rekli, zajednički i jednoglasno ćemo glasati za imenovanje upravno vijeće HINA-e i imenovanje u Vijeće elektroničke medije ukoliko samo osoba izađe iz sukoba interesa. Niti to nije bilo prihvaćeno. Nakon toga povjerenstvo za sukobe interesa donese mišljenje, niti to se ne prihvati i vi se čudite da Vlada RH ne poštuje zakon. Pa to je uobičajena praksa, to je uobičajena praksa. Ugovor sa Vladom RH između HRT-a i Vlade još nismo vidjeli. Vidjet ćemo uopće kako su tamo zastupljene manjine ovo što su kolegice i kolege govorili. Medijska strategija, medijske slobode nakon HDZ-ovskog mraka pa to je vic, to je vic. To što smo uspjeli napraviti od javnih servisa u dvije godine, od medijske strategije imamo deset izmjena i dopuna zakona koji dolaze iz istog ministarstva koje je formiralo poseban odjel koje bez natječaja zapošljava savjetnika ministrice za medije i onda nakon što se desi jedna mala afera po novinama ga prekomandira za načelnika odjela s natječajem ili bez natječaja, šta mislite? Tko će to poslije riješiti, taj balast i u dvije godine dobivamo samo izmjene i dopune medijskih zakona bez ikakve strategije, bez ikakve rasprave gdje nam zamjenik ministrice s govornice govori da će financirati HINA-u i njihov rad i opstanak tih ljudi tamo iz pretplate u HRT-u. Abeceda znanja što se iz pretplate može financirati, osnovno abeceda, naravno krivo.
U ime Hrvatskih laburista- stranke rada govorit će poštovani Mladen Novak.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi gospodine. Iskreno rečeno, žao mi je što nema kolege Vukšića, ne zato što ne znam što mislite o ovome, ovo je bilo više nego uvjerljivo, ali mislim da je ovo izuzetno opasna situacija. Htjeli mi to priznati ili ne, gledajte ovako u kasne sate sa ovako sramotno praznom sabornicom se radi, pa ne mogu reći, ne mogu naći jednostavno niti jedan drugi adekvatan izraz od zločina nad medijima. Ja nisam čovjek iz medija i nisam, ne vjerujem da se bitno razlikujem od većine prosječnih Hrvata, ali u poimanju toga kolika je važnost medija na, općenito na demokraciju, na slobodu društva. Znate, pala mi je sada kad je kolega Mesić maloprije pričao, pala mi je, kad je spominjao, mrak, u slobodi medija. Gledajte po nekim kriterijima možemo reći da u sjevernoj Koreji postoji demokracija. Tamo je bio Dennis Rodman, znači da čovjek je slobodno došao tamo, boravio tamo, ne znam, slikali su ga svi, znači postoji sloboda, ako netko takav može se šetati tamo, biti primljen od, to možemo isto tako nazvati. Pa bojim se da ovo što mi radimo, ovako lagano ide u pravcu tih takvih demokracija. Maloprije je bila riječ o zastupljenosti političkih stranaka u medijima pa je netko spomenuo da je na internetu bilo da smo po medijskim slobodama, gdje smo, što smo i kako smo. Ovo ako se stvarno pretvori u uništavanje HINA-e kroz ukidanje sredstava u proračunima za 2015. i '16., ne znam, ne mogu jednostavno naći prave izraze koliko je to, koliko ja smatram da se mi kao društvo vraćamo unazad. Nešto što je stvarano kad jedanput uništimo to je nemoguće vratiti ili jako, jako teško, a pročitat ću neke, što sam ja sebi označio ovdje, mislim za moj pojam je HINA malo više od onoga čista agencija, a nažalost kad se sjetim kakve sve agencije imamo i kako sve funkcioniraju, ako nešto treba sačuvati onda je to sigurno upravo HINA. U vrijeme sveopće estradizacije i tabloidizacije medijske scene, HINA treba ustrajati na jačanju svoje pozicije javnog medija koji djeluje na načelima neovisnog, nepristranog i profesionalnog agencijskog novinarstva. Pa ako je nešto točno, onda je to točno. Usprkos usponima i padovima, HINA je izgradila imidž ozbiljnoj medija koji se posljednjih godina našao u dubokoj krizi. I zato što je u krizi ga treba ugasiti? Nevjerojatno. Treba naći načina da, ok, treba prilagoditi vremenu, naći možda neke, na kraju krajeva ima tu i dosta prijedloga koliko sam vidio, ali ako je rješenje gasiti HINA-u, onda je to stvarno žalosno. HINA je dužna razvijati mrežu svojih dopisništava. Pa sjetimo se i HRT sada nema dugova, što je napravio, pa i pobuna je bila iz svih županija bez obzira čiji su župani. Što stvarno će biti, jednog dana će dnevnik počinjati riječima "Dobro jutro, predsjedniče" i "Predsjednik je radio danas ovo, ono" i ne znam što, sve drugo će biti nebitno, a ostalo će biti turske, meksičke i ne znam kakve sve sapunice. Pa ja vjerujem da bi to vama odgovaralo s obzirom na ovo što radite kao Vlada, ovaj komentar "što ćeš bolje" iz redova Kukuriku koalicije je stvarno na mjestu jer bolje bi bilo možda da cijeli narod gleda turske i ne znam čije sve ne sapunice nego što je prisiljen gledati i živjet ovo što nam vi priređujete. I zapeo mi je još jedan detalj koji kolega nije spomenuo. Osnivaču je višekratno skretana pažnja na to da je HINA jedini javni medij koji plaća PDV po punoj poreznoj stopi. Ne znam da li je to još uvijek tako s obzirom da je ovo izvješće za 2012. godinu, ali sve, po mom mišljenju to je ipak nešto više nego neki portal, neke novine, neka televizija koja je danas od jednih, sutra od drugih, ovo je nešto više i ovo je vijest koja, što je rekao kolega, ide bez komentara urednika ili vlasnika koji stoji iza urednika. Ovo treba biti stvarno objektivna informacija i ako mi to uništavamo, onda stvarno smo, stvarno onda zbogom pameti.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo poštovani Jasen Mesić, izvolite.
Kolega, gledajte, možda i nije loše da bude na programu ovo što ste rekli, naime to će biti puno zabavnije od turskih sapunica, ako bude samo prilozi o predsjedniku Vlade, naime to će biti takav show program, poštovani kolega, da će to ljudi, ako ništa drugo, bar će se moći i nasmijati i rasplakati. Ali pogledajte što je na stranici 10 ovog izvješća, di kaže bez razvoja novih servisa te financijskih ulaganja u razvoj, HINA neće moći napraviti nužan iskorak o kojem ovisi njen budući položaj i uloga na medijskom tržištu. Medijskom tržištu EU ovaj puta jer ušli smo u međuvremenu u EU. Dakle potpuno novo okruženje djelovanja od one uloge kada je HINA imala kada je bila osnovana na početku hrvatske moderne državnosti, kada je bilo potrebno za Hrvatsku da ima svoju informativnu agenciju kako bi se mogla suprotstaviti Tanjug-u i nekim ostalim centrima medijske moći. Baš me zanima kako će kolegice i kolege koji tako zagovaraju turske sapunice glasati o ovom izvješću, da li će glasati protiv njega s obzirom da je ova rečenica direktno u suprotnosti onoga što su oni izglasali u predloženom proračunu i njegovim projekcijama. Dakle prihvatiti ovo izvješće je zapravo u potpunoj suprotnosti sa proračunom odnosno njegovim projekcijama za sljedeću godinu. A ova rečenica je točna. Točno tako treba HINA-u pripremiti pa i financijski pomoći da se pripremi za potpuno drugačije okolnosti djelovanja, sa novim tehnologijama, novim programima rada i sve ono što jednom narodu ili jednoj državi od 4,5 milijuna stanovnika potrebno kada ulazi u integraciju od 500 milijuna.
Na repliku odgovara Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega i ja sam sklon nekad onako i malo ironije i ne znam i svega i svačega no međutim nisam baš siguran da je ovo prava tema za ironiju. Ovo je iskreno rečeno stvarno meni koji nisam iz te branše ali ovo je meni stvarno zgrozio sam se kada sam čuo, vidio da sve ide u pravcu toga da se HINA ugasi. Razlika između ovoga i onih nekadašnjih vremena, ne znam one blokovske podjele je samo u tome što ćemo imati sada brdo nekih drugih medija koji će nam biti zatrpani nekim žutilom, sapunicama i eventualno izvješćima sa stranačkih skupova normalno omjer 8:1.
Nova replika Miroslav Tuđman.
Hvala. Pa kolega Novak vi ste rekli da gasiti HINA-u da je to vraćanje unatrag, da je to sumrak demokracije, međutim mislim da je to daleko više od toga. Naime, danas je abeceda i nacionalne sigurnosti i uopće razvoja jedne zemlje da ima nacionalno informacijsku strategiju jer je po svemu danas informacija osnovni instrument nacionalne moći važniji i od vojske i od gospodarstva. Ono što ne samo da nemamo tu nacionalnu informacijsku strategiju nego smo učinili sve da i onaj HINA-u kao jedan od temeljnih institucija koje mogu davati relevantne i objektivne informacije naprosto ugasimo. Paradoks je u tome čak i u ovom već stavu da HINA plaća 25% PDV-a a strane agencije koje plasiraju svoje rade informacijske operacije, medijske operacije jel to je danas način kako se osigurava prestiž i u gospodarstvu i u politici i u međunarodnim odnosima, oni koji provode takve operacije kod nas plaćaju zato … 5 ili eventualno 10%. Prema tome to ne samo da je nerazumijevanje samo odnosa prema HINa-i nego to je nerazumijevanje svijeta u kojem živimo i način kako se možemo obraniti odnosno kako možemo imati jednu agenciju koja će ne na komercijalnim osnovama nego na kao javni servis moći prezentirati istinitu i pravu informaciju da bismo mogli funkcionirati kao normalno društvo. Prema tome to je daleko više i daleko teže nego samo načelno pitanje o demokraciji.
Na repliku odgovara Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa apsolutno se slažem sa svim ovim što ste vi rekli s tim što moram priznati da jednostavno ovog dijela što ste vi spomenuli nisam se ni sjetio. Nije mi ni na kraj pametni da bi netko mogao stvarno doći na takvu suludu ideju da ide ukidati HINA-u. mislim i dalje ne mogu vjerovati u to. Nadam se da šta ja znam možda mi stvarno ne vidimo neko rješenje, a da je ono pred očima. Vjerujem kolegi Mesiću nisam iz te branše, vjerujem da ono rješenje koje je navodno rekao zamjenik ministra da je stvarno zakonski nemoguće, ali s obzirom na učestalu prasku izmjena zakona koji se prilagođavaju dnevnim potrebama možda se dođe do izmjene zakona pa ćemo jedan zakon novi ili postojeći zakon jednostavno kroz njega regulirati neki novi oblik financiranja jer nadam se stvarno se nadam da ovo nije kraj ove agencije.
Prelazimo na pojedinačne rasprave. prva na redu je poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, još jedno izvješće je pred nama međutim ono što možemo primijetiti govorimo o izvješćima za 2012.godinu i uglavnom o njima govore ili u ovom slučaju uopće ne govore ljudi koji o njima vrlo malo znaju ne zato jer oni ništa o tom poslu ne bi znali nego jednostavno zato jer su novi u tom poslu što znači da su svi oni koji su bili na toj funkciji u 2012.godini smijenjeni. Dakle to je činjenica oko izvješća o kojima mi raspravljamo. Još jedan presedan kada govorimo o HINA-i dakle kao i u slučaju HRT-a govorili smo da HINA ne ide dobrim putem da HINA-u treba promijeniti, da HINA-u treba restrukturirati i tada se pronašao krivac, ravnateljica i Upravno vijeće pa se smijenilo Upravno vijeće i smijenila se ravnateljica zato jer oni ne rade dobro, zato jer su HINA-u vodili u propast. Takvi su bili argumenti. I nakon toga za ste iste ljude za koje se reklo da ne rade dobro i koje se smijenilo Vlada Republike Hrvatske za njihovo izvješće daje pozitivno mišljenje. Ovo je doista presedan, ja ne znam više što bih dalje trebala možda ili ne trebala govoriti. Znate, zapitali bismo se pa tko je tu lud. Dakle ti ljudi su smijenjeni, cijelo Upravno vijeće i ravnateljica jer nisu radili dobro, rekli su kolege iz vladajuće koalicije, rekla je Vlada i nakon toga Vlada tim istim ljudima šalje pozitivno mišljenje i kaže da, dobro ste radili. E pa sad, što se zapravo događa, kakvo je stanje vidjet ćemo kada ćemo imati novo izvješće pred nama, međutim činjenice su da se u HINA-i i dalje smanjuju prihodi. O tome je raspravljalo i Radničko vijeće koje je konstatiralo da ih najviše zabrinjava daljnji pad prihoda s tržišta za otprilike pola milijuna kuna zbog čega je njegov udjel u ukupnim prihodima pao na svega 31, nešto malo više posto, najniže u povijesti HINA-e. Dakle od najave velikih projekata, novih servisa koji će HINA-u s novim vodstvom izvući iz krize dogodilo se samo to da je više od 25 ljudi dobilo otkaze, da je ugašen jedini razvojni projekt Media monitoring kojem je trebalo dati šansu po mojem mišljenju, kojeg je trebalo razvijati i trebalo ga je ostaviti na tržištu jer je to nešto novo što je HINA nudila i da su kako je utvrdilo i Radničko vijeće, prihodi s tržišta ponovo pali. Za ovu godinu HINA opet planira smanjenje prihoda i to za 5%, od čega su čak za gotovo 7% manji prihodi od komercijalnih korisnika gdje su dakle programi kako bi se HINA pozicionirala na tržištu ili barem ostala na istim prihodima kao što vidimo u izvješću za 2012. godinu. Za prvih 9 mjeseci pad prihoda je velik, a tako će biti i za čitavu godinu, a bili su oko 6,6 milijuna kuna. To je smanjenje gotovo za 1/3. Kakav je trend što se tiče HINA-e? Trend je vrlo očit, očito je smanjivanje broja ljudi i prihoda i za informaciju, kada se objašnjavalo na koji način će se napraviti proces restrukturiranja tada se govorilo da će onaj biser koji je HINA preuzela, a to je Vjesnikova dokumentacija koju je isto tako trebalo staviti u funkciju, jednostavno su to otklonili od HINA-e, nisu znali valjda što bi s time i rekli su tada da će zbrinuti i te ljude, da će ih preuzeti Hrvatski državni arhiv koji je preuzeo Vjesnikovu dokumentaciju. Međutim, oni su preuzeli samo 6 od 14 ljudi iz nekadašnje Vjesnikove dokumentacije. O funkcioniranju ili nefunkcioniranju Upravnog vijeća i sukobu interesa već je govorio kolega Mesić. Zato ja pitam što se zapravo događa u HINA-i, kakve su namjere Upravnog vijeća, odnosno kakve su namjere onih koji su ih tamo izabrali, što će se sa HINA-om dogoditi u budućnosti i želi li Hrvatska zadržati svoju novinsku agenciju ili će možda vijesti iz Hrvatske pratiti neka od agencija u okruženju, primjerice Tanjug. Govorili mi ovdje u 21 sat ili u podne mislim da je sasvim svejedno jer odgovore na naša pitanja gotovo nikada ne dobijemo. I na kraju, za ovih 25 ljudi koji više ne rade u HINA-i, bez obzira na kojim su pozicijama, a bilo je i uredničkih pozicija, za njihove otpremnine HINA je uzela kredit i potrošila oko 200 000 eura dugogodišnje zalihe oročenih sredstava. To je dakle fino jedan proces restrukturiranja, štednje, dakle otpustit ljude, dati im dobre otpremnine, potrošit zalihe koje smo imali, riješit se Vjesnikove dokumentacije, ukinut Media monitoring umjesto ga razvijati. Dakle to je trenutačno pozicija naše novinske agencije. I ne mogu ne ponoviti, zamislite situaciju da je HDZ na vlasti sa svojim koalicijskim partnerima ili da je na vlasti HSS i da u tom trenutku glasnogovornica vladajuće stranke ili jedne od vladajućih stranaka postaje ravnateljica nacionalne agencije. Bio bi urnebes s one strane sabornice samo takav. Dakle bivša glasnogovornica, članica Kukuriku koalicije ravnateljica je HINA-e. Ne sporeći njezine novinske kvalitete, ali naravno pitajući se koliko je tu bilo pristranosti ili nepristranosti, sami ćete zaključiti. Kada govorimo o medijima, očito je da nešto ne štima, kada govorimo o kadroviranju mislim da je svima sve jasno i doista mi je neobično što inače najveći zagovaratelji medijske problematike, kolege iz kluba do nas, danas nisu ni tu. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvi se prijavio poštovani Miroslav Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Glavak, drago mi je da ste ovdje spomenuli ovu Vjesnikovu novinsku dokumentaciju, odnosno je li to bio zapravo jedan od temeljnih fondova na čemu se mogla HINA razvijati i jedan razvojni potencijal je svake novinske agencije, a sa njegovim ukidanjem naprosto kvaliteta medija u cijeloj Hrvatskoj pada jer više nemate onaj feedback, dokumentaciju o onome što se zbivalo prije i onda možete imati samo žutilo i interpretacije onoga što se zbiva u najnovije vrijeme. Ako idemo naprosto pogledati kako druge ove agencije, novinske agencije funkcioniraju njihova uloga, veličina i snaga upravo ovisi o toj dokumentaciji s kojom raspolažem. Ići na to da se to premjesti negdje drugdje, nemam vremena ovdje govoriti kako se od arhiva suvremenim sredstvima mogu napraviti vrlo profitabilna poduzeća, ali na stranu sada to. Znači ne voditi računa o toj dokumentaciji, nemati to u vidu. Znači da se uopće nema pojma i predodžbe što je uloga jedne ovakve nacionalne agencije i kakvo je njezino mjesto u Nacionalnoj informacijskoj strategiji. To je samo još jedan dokaz na žalost da sve ovo vodi jednome kraju i šteti koja naprosto se neće moći tako brzo popraviti. Paradoksalno je da će se sa time dogoditi to da ćemo mi zapravo ići u jednu kolonizaciju što se tiče i nacionalne kulture, ali i još gore informacijskog jednoga medijskog pozicioniranja Hrvatske. Jer hrvatska politika ni onda kada će činiti dobre poteze [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] neće moći, neće imati kako i sa čim to odraditi.
Na repliku odgovara poštovana Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Doktore Tuđman, u pravu ste naravno. Vjesnikova dokumentacija dio je povijesti ili dio blaga Hrvatske. Ne samo da bi je mogli koristiti novinari. Ona bi se mogla naravno koristiti na tisuću načina, biti dostupna onima koji će istraživati tu povijest, biti dostupna u krajnjem slučaju novinarima. Novinarima koji bi mogli raditi ono što zapravo i agencije rade. Puno puta smo govorili o tome zašto ne možemo govoriti o HINA-i kao o nekom listu uvjetno rečeno koje se bavi žutilom. Zato jer se točno zna kako se rade agencijske vijesti i što agencije rade. I dakle, zna se čemu agencije služe. Nema senzacionalizma, moraju bit točni citati i naravno to bi bili kvalitetni tekstovi da se netko počne koristiti njima ili da iz te arhive naprave dodanu vrijednost, odnosno iz te vjesnikove dokumentacije. Naravno da za to treba sredstava. To je svima jasno i nitko nije mislio da će se to dogoditi preko noći. Trebalo je dati šansu. I šteta je, ti ljudi koji su prešli iz Vjesnika zajedno sa vrijednom dokumentacijom oni su počeli raditi na njoj, na digitalizaciji. Naravno da projekt nije završen. U krajnjem slučaju čitava povijest Hrvatske još nije digitalizirana koja se čuva na Hrvatskoj radioteleviziji. Nitko ne očekuje da se to dogodi preko noći, ali bome nitko nije očekivao ni da će otići iz HINA-e, da će otići u Državni arhiv, niti da će HINA ostat sa nula kuna u 2015. i 2016.
Replikom ustaje i poštovani Jasen Mesić.
Poštovana kolegice, moram vas razočarati. Sredstva za digitalizaciju su smanjenja, tako da odustalo se od projekta ili barem ne vidimo da se išta radi na projektu novog centralnog arhivskog spremišta u Kerestincu koje je trebalo biti nositelj upravo te građe i uređena na najbolji način, idealna mogućnost za prijavljivanje na EU fondove. Možete braniti to da vam je to potrebno za jačanje administrativnih kapaciteta, arhiv možete braniti. Ne mogu se svi projekti u kulturi tako dobro braniti za EU fondove kao što može arhiv zagovarati. Idealna šansa, sve postoji. Zemljište dobiveno od bivše vojarne, projekt plaćen, samo to nekako treba otvoriti. Već dvije godine ništa. Ali kolegice, pa možda stvarno postoji ta medijska strategija. Promijeniš Zakon o HRT-u, staviš svog ravnatelja, on smijeni 40 urednika, raspusti 11 dopisništava, to ova koja mi nisu blizu u kući, pa to riješi, raspiše kvazi novi natječaj gdje će imenovati tamo tko hoće. Promijenite Zakon o HINA-i, ukinite im proračunsku stavku i riješili ste i HINA-u. Istovremeno napravite imenovanja u Vijeću za elektroničke medije koje ste napravili, imate pod kontrolom mrežu lokalnih radio i tv postaja i još k tome stavite u proračun ne HINA-u i potrebe njene financijske za razvojem nego stavite nešto što se zove neprofitne medije koje onda direktno vašom odlukom financirate. Fantastično! Fenomenalna medijska strategija! Ja ne mogu vjerovati koliko zapravo jednostavno, a učinkovito. I šta je tu potrebno više dalje obrazlagati poštovana kolegice. Šta tu vama nije od te strategije jasno? Hvala.
I posljednji za raspravu se javio poštovani Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Ne smatram posebno spornim što se u ovo vrijeme uopće raspravlja pred nas 15 o ovako važnom izvješću. jer nekad nas ni u jutro nema puno više. 16 nas je. Ali nekoliko stvari vrijedi naglasiti. HINA je jedna od najvažnijih državnih institucija. Čuo sam mnoge ovdje opaske, slažem se sa svima, ali usudio bih se kazati da država koja nema Nacionalnu novinsku agenciju nije država, a izvješće nije izvješće ako ne sadržava osnovne profesionalne standarde i najnužniju profesionalnost sastavljanja izvješća. Neke stvari od ovih su izostale. Ali čak i to bih prešao preko toga, ali preko nekih se stvari jednostavno ne može prijeći. Nema predsjednice Upravnog vijeća. Raspravlja se o Izvješću Upravnog Vijeća najvažnije, jedne od najvažnijih državnih institucija. Nema ni obrazloženja Upravnog vijeća o nema ni obrazloženja upravnog vijeća o radu svog izvješće. Oprostite gospodine vi niste trebali dolaziti u Sabor, ako nema potrebe obrazložiti izvješće, tako važno izvješće. Zašto nema ravnateljice? Ravnateljice nema a nije ni trebala ni biti ravnateljica. Zašto nije trebala biti? Zato što je u sukobu interesa i o tome postoji rješenja povjerenstva da je u sukobu interesa jer ne može biti ravnateljica istodobno i profesionalna članica Vijeća za elektroničke medije, a ne bi smjela biti ni članica Vijeća elektroničke medije to nije nitko kazao jer je porezni dužnik RH i to objavljeni porezni dužnik sa 450 tisuća kuna. em je porezni dužnik ali je i u sukobu interesa i to ne kažemo to mi to kaže Povjerenstvo o sukobu interesa. Mjeseci prolaze povjerenstvo je dalo svoje mišljenje ali ravnateljica ne odustaje, nikako da dadne ostavku. Do kada ćemo tako? Vjerojatno prije će se ugasiti HINA nego što istekne mandat, sve upućuje na to. 5 milijuna kuna smanjenih proračunskih sredstava za HINA-u, a u projekciji za 2015.i 2016.nema uopće stavke za HINA-u u proračunskoj projekciji za 2015.i 2016.nema stavki za HINA-u. Zašto? Zato što se više ne računa na Nacionalnu novinsku agenciju. Privatna tiskovina ima PDV 5%, Nacionalna novinska agencija 25% PDV-a. Mora imati stopu PDV-a ali ne mora imati 25%. Kaže se neka se iz drugih prihoda financiraju, neka se financiraju iz ne samo ovdje spomenute RTV pretplate nego čak iz EU fondova. Pa kao da ne poznaju zakone koji reguliraju kako se može i iz čega se može financirati HINA i kako se mogu koristiti EU fondovi. Riješiti Vjesnikove dokumentacije, a naglasit ću jer je to bitno, ne radi se o dokumentaciji lista Vjesnik, radi se o dokumentaciji nekada NIŠPRO Vjesnik svih izdanja Vjesnikovih. Ta dokumentacija je rudno bogatstvo i tako lako se riješiti rudnog bogatstva ne čudi. Ako se prisjetimo kako je već jedanput izvršen sličan atak na vjesnikovu dokumentaciju, nekada davno u komunizmu kada je Borovo pokrenulo tvornicu cipela pa je direktor došao na sastanak NIŠPRO Vjesnik i potužio se da nema od čega na vezicama za cipele onu plastiku na vrhu da nema repromaterijala za to onda se jedan komunistički dužnosnik iz Vjesnika hitro ponudio i riješio problem na način da su svi filmovi Vjesnikove dokumentacije pretočeni u plastiku za vezice. Tako se odnosilo nekada prema Vjesnikovoj dokumentaciji tako se i danas odnosimo. Pa ispada da sve što je nacionalno treba ugasiti. Ugasiti tako važnu strateško važnu instituciju, a brojne profesionalce i vrhunske novinare poslati na Zavod za zapošljavanje. Uz sve ova obazrive opaske to mogu nazvati jedino političkim zločinom, tako se odnositi prema Nacionalnoj novinskoj agenciji. Taj zločin je uperen protiv strateških nacionalnih interesa, a što je upereno protiv strateški nacionalnih interesa onda ispada da ne smijemo imati nacionalne interese. Smanjenje proračunskih sredstava, gašenje Vjesnikove dokumentacije, tako visoka stopa PDV-a, izostanak sredstava u projekcijama za 2015.i 2016.nije ništa drugo nego navođenje na zaključak HINA za karmine spremna.
Imamo prijavljenu repliku poštovanog Jasena Mesića. Izvolite.
Poštovani kolega, dobro ste govorili dobro ono je bio lapsus to smo ispravili, ali kolega izgubili smo i vi i ja grlo u ovoj sabornici govoreći o stanju u medijima i glas. Sjećam se samo kada se gasio Vjesnik između ostaloga, sada kada se ovo dešava sa HINA-om i one kolegice i kolege koji su nas uvjeravali kako će sve biti super kako će se to kada smo mijenjali Zakon o HINA-i i uvjeravali da to sve ide bolje da će sada biti stvari puno sređenije, danas nismo mogli čuti na ovu temu da ne govori nitko ni iz kluba SDP-a ni iz kluba HNS-a. Nas tu iz oporbenih redova svi smo više-manje rekli sa svojeg kuta kolegica Glavak kao bivša novinarka i djelatnica u medijima, ja iz aspekta kulture, vi kao ekonomist itd. ali evo mi ne znamo koji je stav stranaka vladajuće Kukuriku koalicije koje su na neki način i dovele i do ovakvog proračuna i do ovih stvari koje ste rekli, premještanje Vjesnikove dokumentacije koji se slažem da je resurs par exellence. koji se slažem da je resurs par exellence. Da vidite kako to rade arhivi, recimo u Francuskoj, kako imaju specijalizirane web stranice i građu … i takvu novinsku, uopće ne pretražujete više listanjem, nego klikom miša, svaki klik se posebno naplati, ali naravno onda i njihovi novinski članci izgledaju drugačije nego što izgledaju u našim dnevnim tiskovima jer postoje određene reference koje su baze svakog suvislog teksta. Evo, mi ne znamo što će o izvješću HINA-e i kako će glasovati kolege iz SDP-a i HNS-a, možda se još nisu stekli uvjeti za glasovanje ili možda još nije sve…
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Mesić, nije ni čudo za lapsus u 21.30, nakon toliko rasprava i javljanja, ali govorili ste da kako se ne čuje drugi glas oko ovog izvješća. Pa kome ne bi bilo neugodno govoriti o ravnateljici koja je porezni dužnik 450 tisuća kuna? Objavljeno, kliknite na internet, vidjet ćete. Da, članica vijeća. Pa vidite porezni dužnik i u sukobu interesa. Pa kako nećete šutjeti, pa tko ne bi šutio? Da mi je sestra, ja bih šutio, izašao bih iz sabornice, tražio bih da je se smjeni. Ali kazali ste da ovdje govorim kao ekonomist, ne samo kao ekonomist. 10 godina sam proveo kao direktor u neboderu Vjesnik, od 90-e do 2000-e godine, a 2000. sam morao po nalogu praktički otići odande. Ali inače [[Upadica Stazić: Molim vas, dajte, nemojte dobacivati, ajde.]] Moram priznati da se ne snalazim u nepristojnosti pa ću prekinuti odgovor.
Zaključne minute pripadaju predsjedniku Upravnog vijeća HINA-e, gospodinu Josipu Weberu, izvolite.
Uvažena zastupnice i zastupnici. Dakle, kao što se vidi na početku ovog izvješća, izvješće je za period kad je bilo prethodno, kao što je gospodin Mesić primjetio, prethodni saziv Upravnog vijeća te je kao takvo prezentirano. Dakle za izvjestan od 2011. do prosinca 2012. Ovo Upravno vijeće u 5. sazivu je konstituirano tek početkom studenog i svi napori i rad Upravnog vijeća, jer je ovo izvještaj u radu Upravnog vijeća, ne o ravnateljici ili nekoga drugoga je za prethodni, a za naš saziv, za 5. saziv Upravnog vijeća, ja se nadam da će svi zastupnici biti i ja ću vrlo rado prezentirati ako budem još predsjednik Upravnog vijeća, sljedeće godine, dakle u izvješću za 2013. godinu. HINA je, zašto radosno? Zato jer je HINA u procesu restrukturiranja i izvješća koja sam dobio su jako dobra. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Time zaključujem ovu točku dnevnoga reda i prekidam sjednicu. Nastavit ćemo sutra 16. točkom, to je Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći EU za razdoblje od 01. siječnja do 30. lipnja 2013. godine. Hvala svima i laku noć. Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2012.godinu. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za informiranje, informatizaciju i medije dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2012.godinu". Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen sa 106 glasova za i 2 suzdržana.