Idemo na drugu raspravu, sada je na redu poštovana kolegica Vidović Krišto. Izvolite.
Dame i gospodo. Prošle godine litra ulja bila je 12,00 kuna, a sada je 19,00 kuna znači poskupljenje je preko 50%, litra trajnog mlijeka bila je 6,5 kuna, a sada je 9,00 kuna poskupljenje preko 50%, dizel je bio 8,90 sada je 13,00 kuna poskupljenje preko 40%. Plaća pak učitelja u Hrvatskoj bila je 6.000 kuna, plaća zaposlenice u Tisku bila je 4.700, a prosječna pak plaća hrvatskog policajca bila je isto negdje oko 6.000 kuna kao i plaća medicinske sestre svima njima se plaće nisu povećale osim eventualno u jednoznamenkastim postocima. Ove brojke tj. ove činjenice svjedoče o dramatičnosti svakodnevnog života hrvatskih ljudi, ali one svjedoče i o bezosjećajnosti, nesposobnosti i nedoraslosti vladajućih struktura u Hrvatskoj. Postavlja li si hrvatska vlada pitanje kako hrvatski ljudi preživljavaju, postavlja li si hrvatska vlada pitanje kako hrvatski ljudi plaćaju svoje režije i školsku prehranu svojoj djeci, kako plaćaju maturalno putovanje i maturalnu zabavu svojoj djeci? Je li hrvatska vlada svjesna da svojom korupcionaškom i protupravnom politikom uskraćuje hrvatskom čovjeku pravo na dostojanstven život? Temeljna zadaća svake vlade, svake države u svijetu je briga o svakodnevnom životu svojih građana. Hrvatske vlade u zadnjih nekoliko mandata pak vode samo brigu o sebi i uskom krugu uzurpatorskih moćnika koji se međusobno štite jer ove alarmantne i zabrinjavajuće brojke ne bi bile moguće kada bi i u najmanjoj mjeri hrvatske državne institucije funkcionirale. Zbog trenutačne krize i kao reakciju na cijenu naftnih derivata njemačka je vlada primjerice uvela jednu mjeru pod nazivom 9 eura tiket. Naime, za 9 eura mjesečno svi njemački građani mogu se voziti njemačkom željeznicom na području cijele Njemačke. Svakodnevno mi se obraćaju hrvatski građani s dramatičnim informacijama npr. o potpunom divljanju cijena električne energije gdje pojedini restorani, visoke škole i tvrtke dobivaju doslovno duplo veće račune nego što su imali prošli mjesec. Zašto je tomu tako? Tomu je tako zato što su sve ključne državne institucije paralizirane i onemogućene u djelovanju te umjesto da djeluju po Ustavu i zakonu instrumentalizirane su da djeluju za interese pojedinaca. Jučer smo primjerice saznali da zaposlenici HANFE koji trebaju nadzirati leasing kuće i mirovinske fondove itd., protupravno na temelju insajderskih informacija trguju financijskim proizvodima i uz svoju plaću dodatno zarađuju. TU HANFU vodi jedan od uzorpatora izvjesni Ante Žigman. Osoba iz inkubatora Martine Dalić, arhitektice Borg lopovluka koja bi u svakom normalnom pravnom poretku bila procesuirana, ali u današnjoj Hrvatskoj ona je direktora Podravke. Identičan slučaj zlouporabe imali smo prije nekoliko mjeseci u slučaju HNB-a. Ta HNB nije ni hrvatska ni narodna jer sve što ta institucija radi, radi za interese vrhuške oko Borisa Vujčića te kršeći europsko i hrvatsko zakonodavstvo skupa s bankama u Hrvatskoj obespravljuje hrvatske građane i omogućuje ekstra profit bankama. Kada bi Hrvatska imala iole funkcionirajući pravni poredak vrhuška HNB-a bila bi odavno procesuirana. Zaposlenici Porezne uprave me izvještavaju kako postoje zone zabrana u koje porezna ne smije ući. Porezna uprava smije maltretirati ugostitelje na Jadranu, poljoprivrednike, kumice na placu, ali temeljito pročešljati Zagrebački holding ili Atlantic grupu ili Adris grupu ili PPD to Porezna uprava ne smije raditi. Isto tako u segmentu politike zapošljavanja i tržišta rada nastupio je potpuni kolaps jer država nema nikakav program za sezonske zaposlenike. Ni u pogledu podupiranja poslodavaca, ni potpore zaposlenicima. Rezultat je da naši kvalificirani ljudi iz sektora ugostiteljstva moraju napuštati svoju domovinu, a država bez ikakve strategije dijeli radne dozvole. Politiku današnje Plenkovićeve vlade možemo okarakterizirati kao vlak bez voznog reda u kojemu vlakovođa i kondukteri u otvorenom savezništvu s razbojnicima pljačkaju putnike. Jer kada bi institucije u državi Hrvatskoj djelovale sukladno zakonu i radile svoj posao onda bi porezi bili niži, tržište rada bilo bi uređeno, a ova bezočna korupcija ne bi bila moguća već bi bila na razini nama sličnim državama kao što su Austrija, Njemačka ili Češka. Znači ne bi ugrožavala svakodnevni život njezinih stanovnika. To protupravno, antieuropsko i antihrvatskog djelovanje hrvatskih moćnika motivirano je iz egoističnih, sebeljubnih i oholih ciljeva tih moćnika koji Hrvatsku državu i njezine građane drže zatočenicima u okovima korupcije iz jednog jedinog razloga, a to je da bi se mogli protupravno bogatiti bez da za to budu kažnjeni. Ali tomu će doći kraj. Uvjerena sam da ćemo se izboriti za vladavinu prava, da ćemo svrgnuti ovu uzurpatorsku grupu moćnika da ćemo Hrvatsku izgraditi kao uređenu, bogatu i stabilnu europsku državu.
Sada će kao peti govoriti u ime Kluba zastupnika za pravednu Hrvatsku poštovani kolega Škoro, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Bukarica. Za razliku od zastupnice Karoline Vidović-Krišto koja vjeruje da će se u Hrvatskoj nešto promijeniti, ja sam siguran da neće sve dok je ovaj izborni model na djelu i sve dok rejtinzi pokazuju to što pokazuju. Postoji jedna strana ovdje u Hrvatskom saboru koja je vrlo zadovoljna sa načinom kako funkcionira i Hrvatski sabor i naravno Hrvatska država. Ja sam u stvari potaknut nekim napisima u dnevnim novinama o aktivnostima oporbenih zastupnika odlučio iskoristiti ovih pet minuta da možda nešto kažem o tome što u stvari oporbeni zastupnik je. Dakle, zanimljivo je da ovdje sad kada se radi o najzanimljivijem dijelu saborskih rasprava, a to su ovi slobodni govori je u sabornici dvadesetak ljudi. Isto bi bilo da je 151 osoba, dakle nema to nikakve veze. Sve se svodi na neki petak kada se u 12 sati po zapovjedi dižu ruke. Mislim da je ovdje u principu puno toga samo trošenje riječi, vremena, trošenje svega onoga što se zovu resursi i Hrvatski sabor godišnje sprži negdje oko 145 milijuna kuna. To vam je poštovane dame i gospodo, ako je jedan vrtić u Zagrebu 22 milijuna kuna možda nekih 26 vrtića koji bi mogli izgraditi u 4 godine, jer naša nazočnost ovdje uistinu ne znači baš puno. Generalno gledano ja sam recimo zadnji puta ovdje govorio o izbornoj prevari u Garčinu i nije se dogodilo apsolutno ništa. I znate što? Neće se dogoditi apsolutno ništa. Što god da govorite neće se dogoditi ništa zbog toga što ovom državom vlada u principu jedna trgovačka koalicija kojoj je na čelu gospodin premijer koji sjedi u svom uredu i zajedno sa svojim najbližim suradnicima odlučuje o svemu, a mi smo tu da bi, eto, ja bih rekao, trošili vrijeme. Podaci nam ne štimaju, brojke ne štimaju, Hrvatska ima 28. ožujka ove godine 315 tisuća zdravstvenih osiguranika više nego stanovnika. Hrvatska ima 3 888 529 stanovnika i 4 203 246 zdravstvenih osiguranika. Mi imamo istih tih 3 milijuna 888 i nešto stanovnika i 3 684 467 birača, toliko su rekli Mostu da treba skupiti tih potpisa, a pri tome Državni zavod za statistiku kaže da je 743 556 mladih. Netko laže. I ništa. Dakle, kada se govori o ulozi oporbenog zastupnika, on je radnik kao i svako drugi, samo je njegovo radno mjesto Sabor i kako se nešto malo bavim time pa sam čak i malo istražio koje su karakteristike dobrog radnika, neovisnost i samostalnost, vještina, znanje i sposobnost. Pa pogledajte samo dnevni red. Mi ćemo danas raspravljati o prometu pa ćemo raspravljati o pravu pristupu informacijama pa sutra o reviziji pa onda o robnim zalihama pa onda o matičnom broju i svi su stručnjaci za sve. I jedni te isti govore jedno te isto i stalno se igraju isti igrokazi i točno se zna kad netko nešto govori, tko će se javiti za repliku i onda nešto što bi trebalo trajati minutu, dvije, tri, traje pet, šest, sedam, deset. Neučinkovito i nepotrebno. Jedan od bitnih elemenata dobrog radnika je da ima iskrenost, o tome neću govoriti ovdje i naravno, entuzijazam i motivaciju. A koja je motivacija oporbenog zastupnika? U 10. sazivu Sabora od 22. srpnja podneseno je 2 274 amandmana. Prihvaćeno je 372, odbijeno je 1 813, dakle odbijeno je 80%, ali bitno je da je s vladajuće strane podneseno 309 amandmana koji su prihvaćeni i 27 koji su odbijeni, a od oporbenih zastupnika je odbijeno 1 786 amandmana, a 73 je prihvaćeno. To su podaci zaključno sa travnjem ove godine. Dakle mi oporbenjaci smo predložili 82% tih amandmana, a odbijeno je 78%. Koja je motivacija ustvari i koji je smisao biti oporbeni saborski zastupnik? Pitanje broja generalno zastupnika u Hrvatskoj je jedno pitanje koje moramo riješiti. 151 zastupnika, Slovačka koja nas šije u svemu ima 150 i ima 5,5 milijuna stanovnika, zašto ne bi ustvari dali predsjedniku Vlade [[Upadica: Hvala vam.]] da odlučuje o svemu, kao što i odlučuje, a mi ćemo [[Upadica: Hvala lijepo.]] gradit vrtiće. Hvala vam.
Kao 12. u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovani kolega Stier, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, kolegice i kolege. Jučer smo proslavili Dan hrvatske diplomacije i niko ne očekuje ovdje neke naročite hvalospjeve za ono što je hrvatska diplomacija učinila dosada, a učinila je mnogo, ali s druge strane neprihvatljivo je moraliziranje od strane onih koji svjesno ili nesvjesno ponavljaju kritike koje Hrvatskoj i zapadu danas upućuje npr. Sergej Lavrov. Neprihvatljivo je moraliziranje od onih koji su 2014. kada je trebalo jasno odrediti ko je agresor i ko je žrtva bili na strani agresora, koji su govorili Rusija je djelovala defanzivno, Putin nije imao drugog izbora nego uzeti ono što može, a to je bio istok Ukrajine i Krim. Dakle s tih pozicija moralizirati i kritizirati hrvatsku diplomaciju ili hrvatsku vanjsku politiku danas mislim da je apsolutno deplasirano, to možda može biti sadržaj neke kolumne u nekim banjalučkim novinama, ali to sasvim sigurno nije odgovorna vanjska politika kakvu bi trebali mi danas ovdje u ovom visokom domu promovirati i voditi. Moderna hrvatska država osnovana je s jasnim ciljem da hrvatski narod ostvari svoje pravo na svoju nacionalnu državu i da to pravo naravno je znala i hrvatska diplomacija i hrvatska država pod vodstvom Franje Tuđmana ostvariti razumijevanjem međunarodnih okolnosti i međunarodnog poretka, zato to piše čak i u preambuli našeg ustava. A kakvo razumijevanje je bilo tada? Jest, sjećamo se svi kad je državni tajnik SAD-a došao u Beograd i rekao kako ne želi priznati unilateralne, unilateralna proglašenja neovisnosti Hrvatske i Slovenije tada, da li smo se tada zatvorili, da li smo išli u sukob sa SAD-om, ne, nastavili smo s našom idejom, proglasili smo neovisnost, a Franjo Tuđman je dobro znao da treba promijeniti tu politiku, otvorio je dijalog i taj se odnos itekako promijenio i to je omogućilo između ostaloga i diplomatsku pripremu i svaku ostalu pripremu kasnije za osloboditeljsku akciju Oluja. Dakle na taj način se vodi ozbiljna, odgovorna i suverenistička vanjska politika. I danas se suočavamo sa novim izazovima, ali odgovor na to nije i ne može biti rokaj, barba Putin rokaj, nego odgovor može jedino biti jasna vanjska politika koju Hrvatsku vidi kao dio zapada, koju vidi kao dio EU, kao dio NATO saveza, kao nacionalnu državu koja će znati zaštititi svoje interese, koja je zainteresirana i promovirat će i dalje jednakopravnost svih triju konstitutivnih naroda u BiH i time će ih zaštititi, naravno i promovirati interese i prava hrvatskog naroda u BiH, a to će učiniti na način da će gledati kako doći do rezultata, a ne kako imati određene možda političke bodove na unutarnjem planu. Jedino tako i na taj način se može voditi ozbiljna i učinkovita vanjska politika jer kao što je John Fitzgerald Kennedy rekao ne možete biti jači vani nego što ste doma. Mi smo u ovom visokom domu zastupnici svih hrvatskih građana, predstavnici hrvatskog naroda i moramo upravo pronaći tu snagu unutar našeg sustava, unutar naše države da možemo onda i proicirati to sa našom vanjskom politikom i stoga s ove govornice još jednom poziv svim kolegicama i kolegama oko vanjske politike nemojmo skupljati jeftine bodove za unutarnje borbe nego doista tražimo ono što je zajedničko dobro, a to je jačati pozicije hrvatske države u 21. stoljeću, hvala vam.
Sada će kao deseta govoriti poštovana kolegica Orešković u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Dobar dan svima. Prošli tjedan sam upozorila da korupcija počinje na izborima prisvajanjem nepostojećih glasova od strane HDZ-a što im omogućava loš i neustavan kroj izbornih jedinica. Izborne jedinice osmišljene su tako da na njima HDZ-ova korupcija pobjeđuje. S obzirom da je kroj izbornih jedinica početak i izvor svog lopovluka koji se događa nakon izbora već godinama predlažem da se reforma izbornog zakonodavstva uvrsti u posebno poglavlje Strategije suzbijanja korupcije što HDZ-ova vlast zna se odbija. Govor u kojem sam upozorila na nužnost hitne izmjene izbornog zakonodavstva ovdje u RH održala sam u gotovo potpuno praznoj sabornici što je petkom uobičajena pojava. No, u prošli petak su na tu praznu sabornicu upozorili i mediji. Stoga ću danas ukazati da se ona korupcija koja počinje na izborima nastavlja kroz nerad Hrvatskog sabora. Slika prazne sabornice slika je opustošene Hrvatske. To je Hrvatska u režiji HDZ-a. Na isti način i istih razloga zbog kojih HDZ pobjeđuje u opustošenim slavonskim županijama HDZ pobjeđuje i u utakmicama koje se odigravaju u okviru ovih nesretnih zidina i to neovisno o tome ima li ili nema saborsku većinu. Opustošenu sabornicu stvorile su odredbe Poslovnika, a Poslovnik i način rada Hrvatskog sabora jedna je od HDZ-ovih utvrda. Stoga na Poslovnik gledam kao na srce kartage koju treba razoriti. HDZ-ova većina neće mijenjati Poslovnik jer mu ovaj postojeći sasvim odgovara. Paše mu i ta prazna saborska zastupnica jer svaka prazna fotelja stvara i jača dojam kod naših građana da smo svi mi isti. Stoga svaki neopravdani izostanak oporbenih zastupnika pomaže i jača HDZ-ovu vlast jer je razlika između HDZ-a i ostatka Hrvatske u tome što HDZ-ovi birači uvijek izlaze na izbore. Motivirani su jer su uz HDZ egzistencijalno vezani. A za oporbu, tko god oporba bila nitko neće glasati u tolikom broju ako nismo u stanju građane uvjeriti da smo bolji. Kao što u slijedeće 2 godine HDZ neće mijenjati kroj izbornih jedinica, tako neće mijenjati niti nesretni Poslovnik, a to znači da mi pogotovo oporbeni zastupnici moramo mijenjati praksu u okviru onoga što postoji. I ja na to upravo na to pozivam one oporbene zastupnike koji uistinu rade i opravdavaju svoj smisao postojanja u ovom sazivu Hrvatskog sabora. Praksa se ne može mijenjati ako mi svojim nepojavljivanjem šaljemo poruku da nam do onog o čemu se ovdje raspravlja i nije osobito stalo. Danas su primjerice na dnevnom redu dva konačna prijedloga zakona. Iznosit ćemo stajališta u ime klubova, podnositi amandmane, ali ja postavljam pitanje koliko ćemo uistinu slušati jedni druge. Jedna od promjena u Poslovniku sabora za koju bi se ja zalagala je to da uvedemo pravilo da ako na sjednici nije u sabornici prisutna najmanje jedna trećina saborskih zastupnika da proglasimo da uopće nema uvjeta za održavanje rasprave. Nadalje, prihvatili smo običaj da se za ovom govornicom drže monolozi, bilo u trajanju od pet ili u trajanju od 10 minuta, niko nikome ne replicira i tu nema niti uvjeta za održavanje rasprave. Koliko mi je poznato niti jedan oporbeni klub nije lobirao niti pokušao lobirati kod drugih da se njegovi amandmani podrže na sam dan glasanja. Pa ako već ne možemo usmeno replicirati jedni drugima jer nam je broj replika ograničen, ajmo uvesti običaj da jedni drugima šaljemo na klubove zastupnika naše prijedloge amandmana, da barem na dan glasanja znamo o čemu se tu radi. Nadalje, sabor je izgubio svoju osnovnu ulogu i svojstvo zakonodavnog tijela, nemamo vlastitih zakonodavnih inicijativa, rad u odborima preslikava istu onu većinu koju ima pozicija i u samoj sabornici. Sve dok ne smanjimo broj saborskih odbora, dok ga ne svedemo na nekakvu razumu mjeru, odbori će služiti za to da se podijele fotelje i da se nekom daju nezaslužene uloge, da im se da lažan osjećaj važnosti, a zapravo samo dodatne različite privilegije. Većina njih ima neko svoje opipljivo materijalno svojstvo. U odborima bi trebao biti glavni fight, glavna rasprava o sadržaju nekog zakonodavnog prijedloga i tek kada smanjimo broj tih saborskih odbora i damo mu sadržaj i značaj koji bi trebao imati možda uspijemo izgraditi HS kao jednu smislenu državnu instituciju. Hvala.
Sada će u ime Klub zastupnika Socijaldemokrata govoriti poštovani kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče HS-a. Samo nekoliko, ja ću sada početi sa jednom retoričkom figurom kako je i kolega Sačić, neću o tome govoriti danas, ali ipak se moram dotaknuti nekih tema, a to je nasilje nad LGBT populacijom, ona nažalost kolegice i kolege postoji i ja vam sada mogu pet minuta nabrajati slučajeve recentne i ne bi bilo dosta da ih sve nabrojim. Ali postoji ono verbalno koje se događa i ovdje nažalost u ovom visokom domu. I samo ću vas podsjetiti da je dr. Markotić odjedanput postala veliki stručnjak kada se radi o majmunskim boginjama, ali kada se radilo o covidu onda su sada ti koji je proglašavaju stručnjakinjom govorili o tome da baš i nije mjerodavna. Ali dobro, pametnom dosta to valjda više govori o onome ko govori. Svako nasilje kolegice i kolege je za osudu na kraju, a kolega Škoro kojeg ovdje nema, možda da i njega malo educiram i da mu kažem, razlika je u tome što njega niko neće vrijeđati samo zato što nekog voli ili što je ne daj Bože javno rekao da nekog voli, što on i njemu slični tako spremno rade. Ali kolegice i kolege to nije tema o kojoj sam želio govoriti u ovom slobodnom govoru. Naime, rat u Ukrajini i dalje traje i iz ove perspektive nažalost vjerojatno neće tako brzo završiti. To nažalost za sobom povlači čitav niz drugih reperkusija koje i mi osjećamo, sankcije Rusiji, poremećaji u opskrbnim lancima hranom, energentima, poremećaj na globalnom tržištu pa onda i ta inflacija o kojoj govorimo u zadnje vrijeme odnosno često govorimo o uvozu iste. U isto vrijeme nažalost u Hrvatskoj inflacija divlja i to je eufemizam koji koristim za inflaciju jer kažu službeno da je inflacija negdje oko 6%. Ali što to znači našim građanima tih 6% kada on ili ona dođu u trgovinu i vide da su neke osnovne namirnice narasle za 50% pa i 100%? kolegice i kolege to njima nije 6%. Dakle, stvarnost je puno brutalnija nego što nam statistika govori. Nažalost iako u medijima evo i sa zadnjih sastanaka sa premijerom čitamo da nestašica neće biti, nažalost nestašice se mogu dogoditi, bilo energenata, a moguće i drugih artikala. Nadamo se da do njih neće doći, ali i ne dođu to znači da zbog rasta cijene energenata sigurno će biti skuplje, sve će biti skuplje odnosno opet smo u tome lancu stalne inflacije. U istom trenutku uvodimo euro, da me ne shvatite ponovo krivo, ja sam za uvođenje eura, međutim mislim da smo tranzicijski period previše skratili i da smo ga shvatili krajnje neozbiljno. Neki su ismijavali to što sam govorio o recimo slovačkom pristupu koji su skoro dvije godine educirali svoju javnost o euru, učili ih preračunavati, dakle ponovo kažem učili preračunavati, imali crne liste, ohrabrivali one koji nepravilno preračunavaju ili poskupljuju bezrazložno da ih se prijavljuje i slično. Kod nas se ništa od toga neće dogoditi, samo ćemo prijeći na euro, dva tjedna će biti miješana cirkulacija i kune i eura i gotovo, otprilike to je to. Međutim, više stotina tisuća naših građana živi na rubu siromaštva i bojim se da će ih ova inflacija ne samo zbog eura nego i zbog rata i svega ostalog još više pogoditi. A ovakvo uvođenje eura na kraju to kažu i sami ekonomski stručnjaci, pogoduje stranom kapitalu, onima s velikim plaćama, trgovcima, bankama, ali građanima sigurno najmanje barem ne u ovom trenutku i barem ne na ovakav način. I što je krajnje zapravo poanta ovoga govora? Vlada je donijela neke mjere jučer tj. prekjučer oko rasterećenje cijene goriva, no udio opterećenja na cijenu goriva što se tiče države ostaje i dalje više od 50%. Nažalost mjere koje smo do sad vidjeli su krajnje reaktivne, polovične i ne sustavne i sa ovog mjesta poručujem vladi da je potrebno što je hitnije donijeti jasne, sustavne i konzistentne mjere kako bi se olakšao inflatorni pritisak građanima i gospodarstvu kako bi ovu krizu prebrodili što je lakše moguće. Ako nemate svojih ideja oporba je počela izlaziti sa svojim prijedlozima, uzmite po nešto to je sve već viđeno i tijekom covid krize naši su se prijedlozi odbijali da bi za nekoliko tjedana dobivali vrlo slične iz vladajućih. Ne zamjeramo to u politici nema plagijata, ali molim vas učinite nešto što prije.
Poštovane zastupnice i zastupnici dobro jutro. Kao i svaki put na početku zasjedanja imamo iznošenje stajališta, prvi je na redu danas Klub zastupnika Mosta i poštovani kolega Raspudić. Izvolite.
Kolegice i kolege. Prije šest godina stupila je na snagu odluka ustavnog suda BiH u predmetu Ljubić kojom se Bošnjacima zabranjuje da Hrvatima biraju političke predstavnike, iste godine Andrej Plenković postao je predsjednik vlade. Zato sam nedavno postavio pitanje premijeru kakvo je stanje i dokle se došlo s izmjenom izbornog zakonodavstva u BiH. Kako nisam dobio odgovor pokušat ću sam odgovoriti na postavljeno pitanje i sažeti uspjehe koje Plenkovićeva tiha ili bolje rečeno pretiha diplomacija ostvarila u zadnjih mjesec dana. Prvi je uspjeh poziv bivšem američkom veleposlaniku u Hrvatskoj Peteru Galbraithu na Konferenciji u Zagrebu u organizaciji MVEP-a povodom 30. godina međunarodnog priznanja Hrvatske. Uz Galbraitha su na konferenciji sudjelovali ministar Grlić Radman, posebni savjetnici predsjednika vlade Mate Granić i Vladimir Drobnjak, Dubravka Šuica i drugi. Miroslav Tuđman je posvetio cijelo poglavlje knjige „Haški krivolov“ lažnom i tendencioznom svjedočenju Petera Galbraitha protiv predsjednika Franje Tuđmana i hrvatske šestorice u predmetu Prlić i drugi. Miroslav Tuđman tako piše da je Haški sud citiram „usvojio Galbraithove izjave da je Franjo Tuđman kako stoji u presudi bio preokupiran granicama Banovine Hrvatske“. Na temelju Galbraithovog svjedočenja Haški sud je odlučio da je „presudu prema riječima Petera Galbraitha Franjo Tuđman bio primoran da odustane od svog programa velike Hrvatske“. Na stranu sad presuda hrvatskoj šestorici, pa zar niste mogli pronaći i pozvati nekog drugog na 30. obljetnicu priznanja Hrvatske? Zar se vi u HDZ-u niste mogli informirati tko je Peter Galbraith i ta je on u uredu predsjednika Tuđmana pokušao blokirati operaciju „Oluja“ na dan prije njenog početka tako što je slagao da se SAD protivi „Oluji“? O tom je pokušaju sprečavanja vojne operacije svjedočio u Haškom sudu i bivši veleposlanik Miomir Žužul, a i sam Galbraith je kasnije priznao da nije govorio istinu. Što bi bilo od Hrvatske da je Tuđman nasjeo na trik Galbraitha kojeg 30-ak godina poslije Plenković i Grlić Radman dovode kao velikog prijatelja? Čemu toliko uvlačenje američkim činovnicima gdje treba i gdje ne treba i to onima koji su svjedočili protiv Franje Tuđmana kao nekoga tko je „stvarao veliku Hrvatsku“? Toliko o Tuđmanovoj baštini u HDZ-u. Drugi rezultat Plenkovićevog objašnjavanja našim strateškim partnerima odnosi se na Nacrt rezolucije Bundestaga, isti dan kada su njemački kancelar Scholz i Plenković održali sastanak u Berlinu u odborima Bundestaga je predstavljen nacrt rezolucije vladajuće njemačke koalicije. Rezolucija poziva njemačku vladu da od Srbije i Hrvatske traži distanciranje od nacionalističko-separatističkih snaga. Zašto hrvatska strana nije smjesta pozvala njemačkog veleposlanika na konzultacije i zatražila da objasni taj skandalozni dokument u kojem se blati Hrvatska i neopravdano prozivaju predstavnici Hrvata u BiH? Treći rezultat pretihe, točnije mutave diplomacije, imali smo priliku vidjeti početkom tjedna. Dozvolite mi da citiram lanjsku izjavu ministra Grlića Radmana, kaže „Mi se radujemo suradnji s Christianom Schmidtom i sigurni smo da će zajedno sa EU i SAD-om legitimne predstavnike konstitutivnih naroda ohrabriti na sklapanje kompromisa.“. Kao plod radovanja toj suradnji SDP je prekjučer uveo sankcije predsjedniku Federacije BiH i potpredsjedniku HDZ-a BiH Marinku Ćavari, a jučer je visoki predstavnik za BiH Christian Schmidt nametnu odluku o financiranju općih izbora koji će se održati na jesen prema neustavnom izbornom zakonu, unatoč svim strateškim kompasima i obećanjima premijera Plenkovića da se izbori ne mogu održati prema starom izbornom zakonu i uvjeravanjima da se oni zalažu i objašnjavaju našim partnerima. Zašto Schmidt koji je dio Plenkovićeve i Šuičine obitelji Europučana ne nametne izmjene izbornog zakonodavstva nego nameće odluke o financiranju izbora prema neustavnom izbornom zakonu? Očito je da ovo anesteziranje koje u šali neki zovu tiha diplomacija nije dalo nikakve rezultate. Ne znam jeste li vi u HDZ-u uopće svjesni postojećeg stanja i katastrofalne štete ako se nastavi ovaj trend? Što činiti? HDZ-ova vlada ne želi ni čuti za veto na članstvo Finske i Švedske u NATO dok se ne promijeni izborni zakon u BiH, a istovremeno glavni tajnik NATO-a Stoltenberg poziva da se uzmu u obzir rezerve Turske prema ulasku Finske i Švedske u taj obrambeni savez. Širenje NATO-a je prvenstveno projekt SAD-a, a mi trenutno imamo problem s američkom diplomacijom u BiH i taj je problem potrebno riješiti ako smo saveznici. Trenutno se ponašamo kao vazali, a ako nastavimo tako sve više će nas i tretirati kao takve. Ukratko, briselski ćato u ništa.
I idemo na zadnju prijavljenu raspravu, u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovana kolegica Raukar Gamulin, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle Hrvatska je stvarno zemlja čuda i neslućenih mogućnosti, nema tu ni kraja ni konca snalažljivim i spretnim ljudima, ljudima koji fantastičnim talentom i upornošću stvaraju za sebe i nekoliko budućih generacija svojih obitelji. Nevjerojatnom preciznošću koriste uvijek istu formulu koja je nepogrešiva, iskoristiti javno i pretvoriti u privatno. To našim ide, čega god se dotaknu pretvori se u zlato, radišni i skromni iz dana u dan iz mjeseca u mjesec iz godine u godinu iz 10-ljeća u 10-ljeće uporno bez kraja i konca pretvaraju javno u privatno. Neustrašivi su to nejmari hrvatske sadašnjosti i budućnosti, nitko i ništa ih ne može zaustaviti, kako jedan ode, dva nova su već tu, a naša vlada s pažnjom i majčinskom brigom pazi da se ta lako stečena znanja i vještine razvijaju i prenose s jednih na druge kako se taj happyline ne bi nikada prekinuo. Tek se malo stišalo oko HNB-a i njihovih trgovanja obveznicama, 58 genijalaca koji su se dobro snašli, a premijer je tamo u zavjetrinu smjestio i dotičnog Ćorića kojeg je uprkos telefonskim pozivima ipak čak i Hrvoj-Šipek morala malo krenuti nešto istraživati kad evo nam majstora iz NANFA-e, Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. 89 majstora trgovalo je vrijednosnim papirima suprotno Zakonu o tržištu kapitala pod budnim okom njihovog ravnatelja Ante Žigmana, a inače su ti zakoni malo ograničavajući za sve te hrvatske talente pretvaranja javnog u privatno, ali kako vidimo u posljednje vrijeme ubrzano se radi i na tom polju kako bi se smanjio udar na najtalentiraniju i najpotentniju hrvatsku grupaciju zvanu uzmi, otmi, laži, ukradi, smulja. Podsjetimo se još jednom što je HANFA, državni regulator koji je zadužen za vrijednosne papire i financijska tržišta te određuje je li bilo nedozvoljenog trgovanja vrijednosnicama, sukoba interesa, trgovanja povlaštenim informacijama ili općenito, kršenja Zakona o tržištu kapitala. Naime, prema zakonu, jasno je definirano da zaposlenici HANFA-e moraju prijaviti trgovanje vrijednosnim papirima te nikako ne smiju trgovati vrijednosnim papirima tvrtki koje nadziru i povezanih tvrtki kako bi se isključio kazneni progon za sukob interesa i trgovanje povlaštenim informacijama. Nakon što zaposlenik prijavi transakciju, Upravno vijeće HANFA-e mora za svaku pojedinačnu transakciju utvrditi radi li se o sukobu interesa. Ali naši hrabri hrvatski ljudi iz HANFA-e nisu se dali tek tako lako omesti. Prijavljivali su oni tek svaku drugu transakciju, hrabro se suprotstavljajući zakonskoj odredbi koja to smatra teškom povredom koja bi trebala završiti otkazom. Prijavili su oni 953 transakcije vrijednosnim papirima, ali oni hrabri, oni najbolji, oni nisu prijavili najmanje 711 transakcija. Nedozvoljeno je trgovalo ukupno 89 zaposlenika HANFA-e, od tog broja njih 53 i dalje su zaposlenici tog regulatora. A 7 zaposlenika su pravi heroji. Oni su na odgovornim pozicijama u HANFA-i i s tih pozicija su brinuli za svoje obitelji i vrijedno sticali za svoje sinove i kćeri, unuke i unučiće, praunuke, praunučiće, itd. A kako i ne bi kad nam naša Vlada poručuje, navalite, navalite, još malo pa nestalo, svotom od 16 500 kuna za borbu protiv korupcije Andrej Plenković i ekipa poziva da se aktivnije i masovnije uključuje u taj lukreativni biznis u kojem, dobro ponekad, samo ponekad i vrlo rijetko postoje neki zakonski problemi, ali ljudi moji, tko ne riskira, taj ne profitira. I tako imamo novih 79 genijalaca, majstora, heroja korupcije, prevare, krađe i laži u državnoj Agenciji za nadzor financijskih usluga. Draga Zlata, moramo li mi to osobno prijaviti ili će možda biti dovoljno sve crno na bijelo objavljeno na Indexu iz pera novinara Ilka Ćimića? G. Plenkoviću, hoćete li sada dignuti slušalicu i nazvati našu Zlatu da nešto poduzme? Dobro, pitanje u kom smjeru, da zaštiti hrabrog hrvatskog čovjeka ili možda, možda ipak, možda ipak da pohapsi, joj pardon, da me ne opomenete, dakle da pokrene izvide koji će rezultirati kaznenim progonom za kriminalce koji su krali, varali, lagali sve nas nesposobne građane ove države koji [[Upadica: Hvala vam lijepo.]] netalentirano i glupo plaćaju poreze, PDV i ostala davanja [[Upadica: Hvala lijepa]] /Govornik isključen./...
Kad govorite o hapšenju, budite jako oprezni, vidim da po Zagrebu, vidim da se po Zagrebu svašta događa. ... [[Upadica se ne čuje.]] Je, je. ... [[Upadica se ne čuje.]] Niš se ja ne uzrujavam, al' bu'te se vi uzrujavali kak stvari idu. Sada će govoriti poštovani kolega Sačić u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, izvolite.
Hvala vam lijepo g. predsjedniče, poštovani kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Evo, danas nećemo u ime Kluba Hrvatskih suverenista govoriti i osvrtati se na velebni i krasan skup Hrvatskih katoličke mladeži na stadionu Dinamo, više od 50 tisuća ljudi je tu obitovalo, u miru se okupilo, molilo, za boljitak Hrvatske. Nećemo govoriti o Prideu, gay Prideu koji se istodobno održavao, koji je ostvario učinak kakav je ostvario u hrvatskoj javnosti, ali mogli bi se osvrnuti na to da državna televizija, Hrvatska televizija nije ni sekunde jedne jedne posvetila skupu od 50 tisuća ljudi, HTV, sram vas može biti. HDZ, smijenite, djelujte, nazovete se, zovete se, imate program demokršćanski, di je tu demokršćanstvo? U kojim tragovima? Nećemo danas govoriti niti o tome da je nekakav LGBT studio M krenuo, pazite sad, g. prijatelju, sa, u suradnji sa Filozofskim fakultetom preodgajati našu dječicu od 3 do 6 godina na to, pod navodnicima, rodne ravnopravnosti ili ne znam kak se to već zove u Hrvatskoj, molim vas lijepo, demokracija, di postoji, di je svaki čovjek, život, dragocjen, di ne treba, di ne bilježimo uopće nikakvo nasilje na ljude koji imaju drugu seksualnu orijentaciju, ali ne želimo pristati na to da nas netko preodgaja, da preodgaja našu kulturu, stil, način života i to od vrtićke dobi do ne znam kakve. Prema tome, neću o tome danas govoriti to ćemo drugi puta o tim temama. Sramotno je da je u to naša Vlada demokršćanska pod predsjednikom Plenkovićem, ministrom Fuchsom pristala kao što je to pristala Španjolska molim vas lijepo i Portugal. A o čemu ću govoriti danas? E govorit ću o puno, puno, puno isto tako važnim temama, a to je protugradna obrana Republike Hrvatske, naših poljoprivrednika koji je zapravo splet različitih okolnosti u najvećoj mjeri nemara i slušanja briselskih birokrata koji mjere krastavce i gledaju pod kojim kutem su na kraju zaokrenjeni kakve briselske čelnike su slušali i došli do zaključka ma kakvi Hrvati, pa ne trebamo mi poljoprivrednici nikakvu protugradnu obranu. Vi se samo lijepo osigurajte u osiguravajućim društvima i prst u uho, kukuruzi će rasti, vinogradi će cvasti, povrtlari će imati svijeće, sve će biti kako kaže Kekinova ova sve će bit, ne znam ni ja kako. E sad na žalost povijest i iskustvo nam govori da godišnje od te tuče od 2001. godine kad je taj zakon donesen i u Vukovarsko-srijemskoj županiji i u Požeškoj i u Zagorju našem hrvatskom i u Međimurju i Imotskoj krajini trpimo enormne štete. One su godišnje ja sam član tog Povjerenstva za procjenu šteta ovdje Hrvatska država, proračun samo za te štete kad se proglase elementarna nepogoda 30% mora biti. Samo država Hrvatska više od 150, 160 milijuna godišnje isplaćuje tim nesretnicima jer ih osiguravajuća društva ne štite, do 20% ih štite od tuče. Ali šta je? On ih štiti od tuče, damo tih 20% ali nema kukuruza, nema pšenice, nema vina, nema grožđa, nema cvijeća, nema luka, nema hrane. Državno osiguravajuće društvo to ne pokriva. Znači mi smo trajnu štetu, nepovratnu zapravo prouzročili svojim nemarom, a ne možemo mreže staviti na cijelu Hrvatsku. Kako ću ja mrežu na svoje vinograde kad mi je 55 stupnjeva sa koljenima bradu dodirujem, di ću ja mrežu staviti, a takvih je 50%. Nismo svi u prilici da kao u Istri i ne znam u ravnici imamo ravno sve, pa staviš mrežu i nemaš problema iako je to problem. Znači pogriješili smo. Možemo ispraviti. Odbacite Državni hidrološki zavod onu studiju, to ne valja, idemo na stručnjake koji kažu da treba godišnje uložiti 20 milijuna kuna u učinkovit sustav što raketarski, što onaj reagenski i imamo ekonomsku isplativost 20 milijuna pazite nasuprot 150 milijuna minimalno. I taj sustav treba maknuti operativno i iz Državnog hidrometeorološkog zavoda, stavit ga pod nadzor civilne zaštite, jer oni su jedini, to je elementarna nepogoda kao poplava, požar, bilo šta drugo tako i tuča. I civilna zaštita se mora time bavit [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] a DMZ mora davati podatke o svemu drugom. Hvala lijepo.
Hvala kolega Sačić. Imamo povredu Poslovnika, kolega Hajduković izvolite.
Hvala lijepo. Povrijeđen je članak 238. Naime, nećemo govoriti o preodgoju i sličnim stvarima, ostavimo to možda za drugi put. Ali moram reagirati kad kolega Sačić kaže da nema nasilja nad LGBT osobama. Ima ga itekako. Još uvijek postoji diskriminacija, još uvijek postoje fizički napadi, još uvijek postoje mnoge predrasude koje možda obrazovanjem treba rješavati, pa je i sam kolega Sačić po društvenim medijima piše da su majmunske boginje gay bolesti i slične stvari što mislim da nema, nema prostora u …
Kolega Hajduković znadete i sami da ste prekršili Poslovnik, dobivate opomenu. Imate pravo govora pet minuta, mogli ste to reći i u okviru toga, a ovo sada je bila povreda Poslovnika i dobivate opomenu. Izvolite vi kolega Sačić isto povreda Poslovnika.
… [[Govornik naknadno uključen.]] napadnut i uvrijeđen pred hrvatskom javnošću kao diskriminator. Povrijeđen je članak 238. Gospodine kolega, majmunske boginje je izrijekom prof. doktorica Alemka Marković stavila u kontekst, stavila u kontekst gay populacije. Molim vas lijepo! [[Upadica predsjednik: Kolega Sačić …]] Molim vas najviši autoritet …
…/Upadica predsjednik: Kolega Sačić, kolega Sačić dobivate i vi opomenu./…
A zašto? Zašto sam ja sad kriv? [[Upadica predsjednik: Zato što replicirate, a ne govorite o povredi Poslovnika.]] Pa rekao mi je, uvrijedio me.
Dobio je kolega Hajduković opomenu, dobili ste i vi opomenu zato što ovo nisu povrede Poslovnika, nego replicirate o jednoj temi o kojoj imate različita stajališta. Kolega Škoro i vi biste se uključili? Izvolite.
I ja bi opomenu poštovani gospodine predsjedniče. Ja bih samo nadopunio gospodina Hajdukovića članak 238. Dakle, nije potpuno točno da ima nasilja nad LGBT zajednicom, jer jedan dio nasilja se događa i u samoj LGBT zajednici, pa evo čisto javnosti radi. Hvala.
Kolega Škoro i vi dobivate opomenu. Ovo je bila isto tako replika. Idemo na treću raspravu, u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govorit će poštovani kolega Mlinarić. Izvolite.
Kolegice i kolege, nakon što sam prošli tjedan u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta za ovom govornicom iznio prijedlog o oduzimanju hrvatskog državljanstva čak su se i neke kolege iz sabornice osjetili prozvanima i prepoznali sebe u opisu onih koji bi trebali ostati bez putovnice ili kako oni kažu pasoša. Uslijedila je medijska odmazda na moju malenkost i Domovinski pokret od Beograda do Zagreba. Rukopis je na oba fronta isti. Ista su čak i imena portala koji me prozivaju, ali financijeri nisu. Beogradske Novosti koje su kao ugroženog prepoznale Milorada Pupovca financiraju Vučić i Ana Brnabić, a zagrebačke Novosti koje su citirale Milorada Pupovca financiraju Plenković i Nina Obuljen. To su oba dva ova, bilo bi me sram da me nisu objavili, stvarno bi se stidio. Zakonski prijedlog o oduzimanju hrvatskoga državljanstva svima onima koji ugrožavaju naše nacionalne, sigurnosne i podrijevaju temelje ustavno-pravnog poretka RH već je u izradi pravnog tima Domovinskog pokreta. Mi uopće ne gajimo iluziju da ovakav zakon može donijeti bez promjene Ustava, ali Ustav nije Sveto pismo, može se promijeniti ako ima političke volje i pameti. I baš zato nakon što sam prošli tjedan već ukazao na primjer austrijskih socijaldemokrata u koje bi se mogli ugledati kolege s moje lijeve strane, sada slijedi poruka HDZ-ovim zastupnicima. Umjesto da podržite jednu zdravu inicijativu i zakonski prijedlog koji bi trebao biti i vama u interesu s obzirom na svetinje na koje se prigodničarski volite pozivati, vi i dalje tolerirate i financijski podupirete neprijateljski tisak i tribine na kojima se u središtu hrvatskog glavnog grada po nalogu Beograda praktički sudi četvorici hrvatskih pilota. A što su dosadašnje vlade HDZ-a I SDP-a uključujući i aktualnu Plenkovićevu vladu učinile da se pred lice pravde izvede pilot agresorske JNA koji je 7. studenog '91. godine usred bijela dana u centru Bizovca gdje nije bilo nikakvih vojnih ciljeva bacio bombu i ubio 11-godišnjeg dječaka Dragana Cvetkovića. Gađajući skupinu hrvatskih civila na trgu na kojemu nije bilo borbenih vozila, ni tenkova, ni transportera, usmrćeno je još 6 ljudi uključujući i 3 hrvatska policajca, a 20 civila je teško ranjeno. Mislim da nije potrebno posebno isticati tužnu istinu da se Draganova majka Ružica i brat Dalibor nikad nisu dočekali pravdu što je samo mali djelić velike sramote hrvatskog pravosuđa. Gospodo iz HDZ-a nas hrvatske branitelje već bole leđa od polaganja vijenaca i paljenja svijeća kod spomenika naših suboraca čije ubojice nikad nisu procesuirane ni adekvatno kažnjene. Već smo se pogrbili od vaših rituala pred kamerama, a obitelji stradalih već su se oglušile od vaših lažnih obećanja koje iz godine u godinu na raznim stratištima od Vukovara do Dubrovnika ponavljate poput papagaja. Prestanite sa demagogijom i prestanite obmanjivati ovaj napaćeni narod. Za početak podržite našu zakonsku inicijativu o oduzimanju hrvatskog državljanstva našim neprijateljima. Pitajte Vučića ako vam Bruxelles to ne brani gdje su naši nestali. Inzistirajte na ratnoj odšteti za porušene hrvatske gradove i sela, za logoraše srbijanskih koncentracijskih logora, za 402 ubijene djece u Domovinskom ratu uključujući i malog Dragana Cvetkovića, ali i djecu pobijenu u raketiranju Slavonskog Broda za koje Pupovčev glasnogovornik kaže da su ih usmrtili hrvatski zrakoplovi. Ja još samo očekujem od Šljivančanina i Stanimirovića da dođu i da kažu da smo mi poubijali hrvatske ranjenike na Ovčari, samo još to očekujem i da sam ja bio u streljačkom vodu. Hvala lijepo.
Sada je na redu u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovana kolegica Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem kolegice i kolege. Često sam za ovom govornicom govorila o prednostima obrazovanja na materinjem jeziku. Nakon toga, obavezno su se nizale povrede Poslovnika, osude, jednom riječju negodovanje zbog iznošenja stavova koji su utemeljeni na pozitivnim propisima u našoj zemlji. Često sam isticala nedostatke, kritizirala, suprotstavljala se stavovima onih koji ne razumiju potrebu za očuvanjem 3 ključna identitetska obilježja svakog naroda, pa tako i pripadnika nacionalnih manjina, a to su jezik, pismo i vjera. Jednako tako i danas sa ponosom i sa radošću govorim o uspjehu hrvatske nacionalne manjine u R. Srbiji. Jučer je naime, Skupština Autonomne pokrajine Vojvodina prihvatila inicijativu Hrvatskog nacionalnog vijeća da se u Subotici formira hrvatski školski centar i sklopu njega opći tip gimnazije. Ovu hvale vrijednu odluku podržao je 91 zastupnik Skupštine Vojvodine, a njih četvoro bilo je protiv. U obrazloženju odluke se navodi kako je analizom postojećeg stanja u pogledu obrazovanja učenika na hrvatskom jeziku kao materinjem i želje za unaprjeđenjem kvalitete obrazovanja utvrđen nedostatak odgovarajuće ustanove koja bi obuhvatila sve razine obrazovanja hrvatske nacionalne manjine na materinjem jeziku. Potpuno se slažem sa stavom da bi predloženi obrazovno-odgojni centar bila ustanova koja razvija intelektualne sposobnosti, njeguje kulturno i vjersko naslijeđe, upućuje na smisao vrijednosti, spremnost za profesionalni život i život u zajednici hrvatske nacionalne manjine u R. Srbiji. Ovaj školski centar trebao bi biti otvoren nedaleko od središta Subotice u objektu koji je Katoličkoj crkvi u Srbiji vraćen u procesu restitucije crkvene imovine. Uskoro nakon toga, uslijedilo bi i otvaranje vrtića i osnivanje osnovne škole pri hrvatskom školskom centru. Da nama manjincima ništa ne ide lako potvrđuje činjenica da je Hrvatsko nacionalno vijeće temu osnutka hrvatskog školskog centra pokrenulo je 2017., a početkom ove godine je Vlada Vojvodine predložila Skupštini davanje suglasnosti. Hrvatskom nacionalnom vijeću čestitam na istrajnosti i od srca se radujem uspjehu koji je rezultat njihove višegodišnje borbe za ostvarenje prava pripadnika hrvatske nacionalne manjine u R. Srbiji. Također im želim pune učionice djece koja će ići na nastavu na materinjem jeziku čuvajući tako svoja identitetska obilježja. I ovaj put ću reći ono što sam i ranije govorila iako nakon toga bila izložena osudi i kritici, ne, ovo nipošto nije segregacija i getoizacija. Ovakav pristup je samo isključivo garant očuvanja identiteta jednog naroda koji vjekovima živi na određenom području. Upravo zato mi u SDSS-u ćemo biti prvi koji podržavaju ovakve i slične inicijative iz prostog razloga, teško da se itko bolje razumije od nas manjinaca međusobno.
Sada će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani kolega Hajdaš Dončić, izvolite.
Hvala. Dobar dan želim svima. Ja ću ponovo o inflaciji kao jednom, reći ću, jednoj pojavi koje nije bilo u hrvatskom društvu i u europskom društvu, europskoj zajednici pa, dobrih zadnjih 20-ak, 25 godina. Dakle govorimo o ekonomskoj terminologiji tzv. ubrzane inflacije za koju se ja nadam da će Europska središnja banka i europski birokrati dakle učiniti sve da ne dođe do još jednog goreg pojma, tj. ... [[Govornik se ne razumije.]] ali živi bili pa vidjeli kako će nam naši birokrati iz EU komisije, pod navodnicima kažem naši birokrati, zapravo reagirati jer vremena su izazovna. Ja se mogu složiti da je u Hrvatskoj inflacija isključivo uvezenog karaktera, znači koja je ovisi o cijeni energenata i zapravo nečemu što se zove krah dobavnih lanaca, ali isto tako moramo biti svjesni da iako se predviđa inflacija ove godine oko 9%, da ta inflacija neće biti jednaka i ista za sve. Dakle da osobe sa niskim primanjima, niskim prihodima, dakle za njih je ta inflacija 15 do 20% jer samo ako promatrate dakle košaricu potrošačkih dobara, primjećujete da su zapravo hrana i energenti najviše je njihova cijena porasla. Dakle skoro 20% i tu se sad javlja taj problem jer imali ste rebalans proračuna koji je isključivo bio namijenjen zadovoljavaju mastriških kriterija i uvođenju eura. Ja sam postavio pitanje i postavit ću ga i sada, zašto smo tim, tempom ću reći, trebali smanjivati i razinu deficita i razinu javnog duga? To uopće nije bilo potrebno. Dakle mogli smo si ostaviti prostora upravo za ova krizna vremena da pomognemo najugroženijim skupinama, a to se jedino može učiniti dakle direktnim dodacima ili subvencijama. Stoga je SDP dakle jučer predložio dakle jedan sveobuhvatan paket ekonomskih mjera dakle koji uključuju i energetiku i umirovljenike i poduzetništvo i građane. Kad sam spomenuo inflacije, rekao sam da nije ista za sve. Dakle najugroženija društvena skupina, ako je tako mogu nazvati su umirovljenici. Ja ću ponoviti i ponovo ću ponoviti isto pitanje, zašto se nije promijenila formula za usklađivanje mirovina? Zašto se ne uzme 100%-tni udio indeksa potrošačkih cijena pa ako je na početku godine umirovljenih za 1000 kuna mogao kupiti određenu košaricu prehrambenih namirnica, od ulja, brašna, toaletnog papira, bilo bi u interesu države da na kraju godine za 1200 kuna kupi istu košaricu dobara, ali pod uvjetom dakle da je indeksacija mirovina bila po potrošačkoj košarici, znači da je realna vrijednost njegovog novca ostala ista. A sada mu nije ostala ista jer zapravo mirovine, porast mirovina ne prati rast inflacije ili obrnuto. Dakle to je prvi prijedlog. Isto tako, kroz energetskih dodataka o tome nije nitko razmišljao. Dakle ja kažem da nije fer i to kažem kao socijaldemokrata da nije fer, znači da vi dobijete tzv. energetsku subvenciju, a da niste limitirani koliko zapravo vi energije, da li je to plin ili električna energija zapravo trošite u kućanstvu. Dakle vi možete dobiti 40 lipa subvenciju i nebitno je hoćete potrošiti 500 ili 1000 jedinica, znači trebalo je napraviti košaricu koliko zapravo prosječno kućanstvo ima pravo na subvenciju i na taj način potaknuti građane dakle da se odgovornije dakle ponašaju prema, reći ću nekoj, nečemu što se zove energetska učinkovitost. Pa onda mu možemo dati i veći subvenciju na to jer ovo ispada kao jedna ono populistička mjera, ajmo dati svima sve. I treća stvar, što definitivno ne razumijem, zašto ne koristimo priobalje za solarnu revoluciju? Znači mi ćemo sad na piku uvoziti energiju iz plina ili ugljena, plaćati to besramno skupo, a umjesto da smo olabavili cijeli proces stavljanja fotonaponskih ćelija. To su, to je, to su neki od [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] od naših prijedloga. Hvala.
Sada će kao četvrti govoriti u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista poštovani kolega Klasić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Posljednjih 10 dana Zagrebom opet svakodnevno odjekuju eksplozije. Iako smo za ovom govornicom o problemu zaštite bankomata raspravljao prije manje od tri tjedna situacija se nije poboljšala, nego štoviše pogoršala se. Svaki tjedan pojavljuju se novi slučajevi, nove eksplozije i milijunske štete, a policija je gotovo nemoćna, te je sva sreća da u tome nitko do sada nije stradao. 30. svibnja raznesen je bankomat u Novom Zagrebu, 31. svibnja raznesen je bankomat u Gajnicama, 1. lipnja u istoj noći raznesena su dva bankomata u zagrebačkom Folnegovićevom naselju. Uglavnom riječ je o očitoj kulminaciji, jer bankomati su postali znatno češća meta nego u prošloj godini imajući u vidu da je u razdoblju od samo 5 mjeseci zabilježeno čak 20 provala, a od toga 19 u izazivanje eksplozija. Sve to ne bi bilo problematično da mi ovdje u Hrvatskom saboru u travnju prošle godine usvojili smo Zakon o zaštiti novčarskih institucija, a taj zakon je ostao mrtvo slovo na papiru baš kao i na žalost i brojni drugi naši zakoni. Donosimo veliki broj objektivno kvalitetnih zakona koji nikad ne postanu životni, jer se ne nadzire njihova primjena. Konkretno što se bankomata tiče pomaci nisu primjetni što pokazuju gotovo svakodnevne crne statistike, jer se pojedine banke protive kako kažu tom skupom uvođenju aktivne elektrokemijske zaštite. Takvo objašnjenje banaka kao i neispunjavanje njihovih zakonskih obaveza smatram neprihvatljivim jer se tako izravno ugrožavaju ljudski životi i uzrokuje materijalna šteta. S obzirom na to da je sigurnost građana i njihove imovine osnovna legitimacija i svrha države nadzor i djelovanje provedbe propisane zaštite imperativna je obveza koja se ne samo ne smije izbjegavati ni zaobilaziti nego i revno ispunjavati. Banke očigledno nisu ispunile svoju zakonsku obavezu uvođenja elektrokemijske zaštite, jer bi u suprotnom zasigurno prestali napadi na bankomate i ugrožavanje sigurnosti građana. Naime, u tom slučaju novac iz bankomata postao bi neupotrebljiv što bi destimuliralo daljnje napade na bankomate. Isti slučaj smo imali zapravo sa napadom na blindirana vozila. Zato pozivam Ministarstvo unutrašnjih poslova, nadležno tijelo da hitno počne nadzirati novčarske institucije, tj. banke i utvrdi provode li zakonsku obavezu uvedenu prošle godine u ovom Visokom domu. Naime do sad banke uglavnom nisu ispunile preuzete zakonske obaveze u pogledu odgovarajuće zaštite svojih bankomata. U suprotnom će najbolja namjera zakonodavca i zakonom predviđena zaštita ostati samo još jedna u nizu mrtvih slova na papiru. U tom smislu javnost i mi kao zakonodavac očekujemo hitno djelovanje, te skore promjene u svrhu opće dobrobiti. Hvala.
Sada je na redu kolega Zurovec, izvolite.
Zahvaljujem. Evo moj će govor biti možda sa malo manje nasilja, ali sa više tehničkih informacija koje su dosta vezane za to kako naše institucije ne funkcioniraju. Nadovezao bih se na gospodina Škoru koji kaže koji je smisao biti naravno u oporbi. Pa smisao je da se istakne ponekad ono što je dobro, ali isto tako da se u većem broju slučajeva istakne ono što ne valja, a na žalost u ovoj našoj državi je puno toga metastaziralo i puno toga otišlo u skroz jednom krivom smjeru, pa bih tu napomenuo jednu bitnu stavku, a u svim našim životima, ne samo u našim institucijama a to je vrijeme. Vrijeme koje prođe da se neke stvari isprave, vrijeme da se možda nekakvi Overtonovi prozori pomaknu u smjeru u kojem želimo bez obzira da li je to lijevo ili desno. Pa isto tako je vrijeme da se rješavaju određene stvari. Gledao sam baš nedavno intervjuee kako naša draga vodoopskrba i odvodnja grada Zagreba rješava sve zahtjeve u 90 dana. Odgovorno ovdje tu tvrdim za ovom sabornicom da je to takva laž, da to vrijeđa svakome tko god ima iole soli u glavi. Naime, moji građani čekaju po godinu dana da se doslovce iskopa nešto što je duljina jedan metar, a na koncu kad to naprave sami onda dobe opomene i kazne koje su po nekoliko tisuća kuna, a operativno to možda vrijedi par stotina kuna. To je problem ovih institucija naših. I sad je to jedan vrlo goli, jedan vrlo ovako prizorni primjer, no ajmo mi dalje. Imamo po tim gradovima, po općinama imamo sportske zajednice, kulturne zajednice znate i sami vi koji ste tu ili načelnici ili gradonačelnici kako one funkcioniraju. U gradu se osiguraju novci, osiguraju se nekakvi sredstva u proračunu i sportska zajednica temeljem svojih potreba napravi program, napravi se raspored tih sredstava putem natječaja i ona služi kao jedan protočni bojler kako bi se ta sredstva plasirala prema udrugama. No, onog momenta kada recimo gradonačelnici ili načelnici nisu baš na ti sa tim udrugama e onda se događaju stvari kao što se nažalost događa u gradu Gospiću gdje sam dobio dopis od sportaša koji je još poslan 16. veljače 2022. godine. Znači prošlo je nekoliko mjeseci, možda će vjerojatno proći i vrijeme do kraja godine, a oni sportaši koji su trebali dobiti sukladno i Zakonu o proračunu, al isto tako što prekršio zakon, 76 Zakona o sportu Članak 76. nažalost ne budu vidli novac koji im treba za njihovo djelovanje. Opet će proći vrijeme, opet će se novci potrošiti nelegalno, a ono što je najgore institucije neće reagirati. Također, opet ću se vratiti na ovaj prvi primjer. Mojim građanima se recimo naplaćuje pročistač u Zagrebu, a ljudi nemaju uopće kanalizaciju. Znači naplaćuje se nešto što se ne koristi. I onda vi to prijavite vijeću za vodne usluge, oni vas blijedo gledaju, oni tobože nemaju pojima o čemu vi pričate, a na koncu ta nekakva vrijednost za novac koja bi se trebala dobivati se ne vraća. Gledamo sport, gledamo infrastrukturu, gledamo državne institucije, pa to ništa ne funkcionira. I baš zato i postoji ova oporba bez obzira da li smo lijevi i desni ili u centru mislim da to trebamo isticati, trebamo istaknuti ovakve primjere u Gospiću. Ja tu pozivam evo i Ministarstvo turizma i sporta koje provodi nadzor iz svojih nadležnosti di su, di su ova 4 mjeseca. Također pozivam Vodoopskrbu i odvodnju kog vi lažete, ma kom vi mažete oči da tu sad traje sve u 90 dana. Odgovorno tvrdim da to traje po godinu dana. Nedavno je jedna tvrtka prije izgradila cijelu svoju halu, uvela strojeve koji su došli iz Bliskog Istoka preko Nizozemske prije nego što su dobili doslovce priključak za vodu koji im je 10 metara. Pa to je živa sramota za ovu državu. To je sramota za Grad Zagreb i za tu tvrtku. A da ne pričamo o korištenju EU fondova. Imali smo prošli tjedan izvješće kako smo jako uspješni, kako mi sa očekujemo silne milijarde. Znate kako se to prelilo u Gradu Zagrebu u proteklih 7-8 godina? Naravno, treba dati i priliku novoj vlasti ipak da neke stvari ispravi, ali ako se nastavi ovakvim tempom mi ćemo i dalje ostati na nula eura putem europskih fondova u glavnom gradu Hrvatske barem za taj dio koji je vezan za aglomeraciju, a to je ono što je sramota. I to je sramota svih nas ovdje tu. Tako da gospodine Škoro za to oporba postoji, moramo isticati stvari koje ne valjaju, trebamo govoriti uvijek o stvarima koje naravno treba promijeniti i zato smo uostalom i tu. A uostalom nije ni loše da tu i tam piknemo vladajuće pa će se možda malo ispraviti neke stvari u ovome saboru, a vjerujem naravno i u vladi. Hvala.
Idemo mi sada na naš dnevni red: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, drugo čitanje, P.Z. br. 214; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Molio bih predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona. S nama je poštovani državni tajnik Žarko Katić, no prije toga imamo nekoliko zahtjeva za stankom, prvi je na redu kolega Dretar.
Hvala najljepša poštovani g. predsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Tražim stanku u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta jer želimo još jednom skrenuti pozornost na činjenicu da je ovakav konačni prijedlog izmjena i dopuna Zakona o sigurnosti prometa na cestama u potpunosti nekvalitetan te ga treba vratiti na još jednu ozbiljniju doradu. Prvenstveno naravno, ovdje govorimo o čl. 37 ovih izmjena i dopuna Zakona, naročito st. 3 i 4. Znamo i sami u našem javnom prostoru, jako je, jako, jako puno komentara na činjenicu da će liječnici obiteljske medicine imati nakon uvida u zdravstveno stanje pacijenata obavezu isto to zdravstveno stanje u slučaju da je suspektno, prijaviti policiji, odnosno prijaviti policiji da su ugrožene vozačke sposobnosti. Da ne spominjemo samo vozači koji bi mogli imati problema sa prekomjernim krvnim tlakom, šećernom bolešću ili sličnim, podsjetit ću da u Hrvatskoj imamo brojnu braniteljsku populaciju koja zbog PTSP-a od kojega boluje prima određene farmakoterapije koje bi potencijalno liječnika obiteljske medicine mogle navesti u smjeru da toj osobi oduzme vozačku dozvolu, odnosno da isto zatraži od Ministarstva unutrašnjih poslova. Želimo još jednom napomenuti da ovakav Zakon nije dobar, ne samo u ovome dijelu, još nekoliko dijelova te predlažemo da ga se vrati na doradu u suradnji, naravno, sa nadležnim institucijama, sa liječnicima i sa medicinskom strukom. Hvala.
Stanka je odobrena. Kolegice Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Tražim stanku u ime Kluba SDP-a kako bismo još jedanput ukazali da predlagatelj ovog Zakona, osobito u dijelu koji se odnosi na zdravstvene preglede vozača, dakle u čl. 37 je još jednom dokazao da vladajuća svita uopće ne poštuje mišljenje struke, liječničkih udruga, udruga pacijenata i oporbe. Uzalud javno savjetovanje, uzalud tematska sjednica koju smo održali na odboru, uzalud rasprave u prvom čitanju. Vi šumom, mi drumom. Vama na jedno uho unutra, na drugo van. Morate promijeniti ovaj Zakon jer ne valja. Ovime što propisujete neće se riješiti sigurnost na cestama, a napravit će se nemjerljive štete zdravstvu i zdravlju naših građana. Tragikomično je da prometni stručnjaci, policija i pravosuđe nisu u stanju riješiti problem prevelikog broja nesreća na cestama već bi taj problem, po ovome što predlažete, trebali rješavali liječnici, osobito obiteljski liječnici. Najveći uzrok nesreća na cestama su prevelika brzina, mobitel i alkohol, a ne privremena promjena zdravstvenog stanja. Jedini liječnici ovlašteni za odobrenje upravljanja vozilom su specijalisti medicine rada. Zašto se RH ne ugleda u druge države koje imaju uređeni način kako se izdaju dozvole, tko može izgubiti dozvolu privremeno, koja zdravstvena stanja? Zašto se ne ugledate na te zemlje? Kod nas se sve prebacuje na liječnike osobito obiteljske liječnike, a ukoliko pacijenta ne prijave podliježu mogućoj prekršajnoj odgovornosti. Naravno da pacijenta treba upozoriti, treba to navesti u zdravstveni karton, ali ne i prijavljivati policiji na način kako ste zamislili. Ovim prijedlogom zakona narušava se povjerenje između liječnika i pacijenta, liječnici će upozoriti pacijenta, ali pacijenti u strahu od toga da budu kažnjeni ili da ostanu bez vozačke dozvole neće niti govoriti koje lijekove uzimaju, kakva su im zdravstvena stanja, dakle narušit će se i njihovo zdravlje. Dakle, ovaj zakon ne valja [[Upadica: Hvala vam.]] razarate odnos između liječnika i pacijenta. Hvala.
Hvala lijepa, stanka je odobrena. Kolega Zurovec, izvoli.
Hvala predsjedniče. U ime Kluba Fokusa i nezavisnih zastupnika tražim stanku nastavno na ono što su rekli kolege i što su vrlo jasno istaknuli. Naime, sa ovim zakonom mi ćemo prekršiti Zakon o zaštiti prava pacijenata. Naime, vama obiteljski liječnici ne mogu odavati povjerljive podatke o svojim pacijentima. Također, i ovako i onako imamo problema sa liječničkim kadrom, imamo problema u medicini, na ovaj način mene baš zanima tko želi biti obiteljski liječnik koji će drukati svoje pacijente onako kako mu se nažalost evo posreći ili ne posreći prema policiji. Isto tako svako mora biti odgovoran za svoje ponašanje unutar prometa. Na koncu konca ako je obiteljski liječnik nešto i propiše opet može pacijent uzeti neki lijek na svoju ruku i opet može ugrožavati promet. Mi imamo problema i u policiji, nama fali temeljne policije. Znači to je nešto što se isto tako treba istaknuti u javnom prostoru. Ako nam fali temeljne policije tko će provjeravati te sve nesavjesne vozače. Također ako nemamo policije kako ćemo imati jedan normalni red unutar ove države. Ajmo dalje, kakva su vam prava policajca kada treba isto tako reagirati? Nemamo niti taj dio riješen. Znači mi tu sa jednim zakonom ne da nećemo riješiti jedan problem nego ćemo si još napraviti njih otprilike desetak. Također za te radne sposobnosti dežurna je medicina rada, nisu obiteljski liječnici. Na ovaj način samo ćemo još dodatno odbiti struku, imat ćemo još dodatno vjerojatno iseljavanje i odlazak liječnika iz ove zemlje. Molim vas da još jedanput ispregledate ovaj zakon i molim vas da još jedanput razmislite o tome da li mi želimo ovakav zakon donijeti ili još uvijek postoji prostora naravno da se on nadogradi na jedan pravilan način koji će nam služiti svima u Hrvatskoj. Hvala.
Stanka je odobrena. Kolega Daus, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba IDS-a od 10 minuta kako bi se dodatno konzultirali i upozorili na neke stvari. U odnosu na prvo čitanje primjećujemo da praktički ništa od prijedloga ne samo od strane oporbe, na to smo naučeni, nego i od predstavnika zdravstvene struke nije prihvaćeno. I što će biti sada, koje ćemo imati posljedice? Manji broj liječničkih pregleda, nepovjerenje u odnosu liječnik – pacijent, prikrivanje promjena u zdravstvenom stanju od strane pacijenta što će dovoditi do pogubnih posljedica na njihovo zdravlje pogotovo kod nekih kroničnih i težih dijagnoza. Također, sam zakon to je valjda jasno svima toliko njih upozorava stručnih ljudi bit će štetan, on neće smanjiti broj teških prometnih nezgoda jer znamo da prometne nezgode s onim najtežim posljedicama, na njih najviše utječe brzina, alkohol neiskustvo, nepoštivanje prometnih propisa, nepažnja u vožnji, a daleko ispod 1% zapravo 0,002 ako se ne varam promjena zdravstvenog stanja. I zanima me još jedna stvar kako kod onih situacija jer određen broj lijekova koji također utječu na sposobnost upravljanja vozilima može se dobiti bez liječničkog recepta i to prolazi mimo same struke i mimo znanja liječnika niti ulazi u njihovu bazu podataka. Ali da nije samo tema ova liječničkog dijela još me zanima ona druga u samom prometu. Zakon ok za neke stvari, ali gdje je nama prometna infrastruktura. Ona uopće ne prati ove nove trendove. Što je s pratećom prometnom prvenstveno za vozače romobila, bicikla, koliko je kilometara takvih staza projektirano u Hrvatskoj, da li se pripremaju za europske fondove, da li su koje već kandidirane? Dok postoji opasnost, dok hodamo nogostupom u nekim urbanim zonama da nas obori neki romobil ili bicikl i s druge strane dok postoji opasnost u ruralnim područjima dok smo mi na biciklu ili romobilu da nas obori neko motorno vozilo ovo sve skupa, taj zakon neće riješiti ni ovaj [[Upadica: Hvala vam.]] ni svi ostali koji su na to vezani. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, stanka je odobrena. Kolega Troskot, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora u ime Kluba MOST-a tražimo stanku od 10 minuta kako bismo se dodatno konzultirali oko ovoga zakona. Jedan od glavnih nedostataka ovih zakona jest da će s ovim zakonom liječnici morati postati špijuni. Morat će biti dio te suradničke mreže i dolaziti u koliziju sa ostalim svojim pozivom, a to je liječnička tajna. I da se osnovni podaci o samim pacijentima ne mogu prijavljivati i slati samoj policiji. I ako se već išlo u izmjenu ovog zakona mi kao Klub MOST-a ne vidimo zbog čega nismo išli u britanski model gdje postoji interdisciplinarna agencija koja će obuhvatiti i medicinu rada, obuhvatiti i policiju, obuhvatit će osiguravajuće kuće i tako jedno neovisno tijelo da donese onda odluku tko je sposoban voziti automobil, a tko ne. Nadalje, ovaj zakon je i diskriminatoran iz razloga što se nigdje u zakonu ne spominje odnosno ne regulira odnos privatnih klinika i domova zdravlja. Što znači da netko tko je boljeg imovinskog statusa će moći otići i kupiti svoju vozačku dozvolu dok netko tko to nema neće moći otići u dom zdravlja i bojat će se otići na pregled iz razloga što je sada već izračunato 30% vjerojatnosti odnosno 30% građana u RH će biti pogođeno. Kako običnih vozača tako i vozača hitne, hitne medicinske pomoći, tako i vozača javnog gradskog i međugradskog prijevoza itd. Nadalje, ono što ste vi napravili s ovim zakonom jest da ste cijelu odgovornost svalili na doktore obiteljske medicine iz razloga što se sada kada izdaju zapravo, oni sami će morati da se zaštite, dakle neće biti više povjerenje sa liječnicima, neće više biti liječenje nego da se zaštite oni će u svakoj mogućnoj situaciji dakle će izdavati rješenja da se zaštite. Nit ste zaštitili naše vozače, nit ste zaštitili struku i dodatno ste posvađali cijeli sustav.
Hvala vam, stanka je odobrena. Kolega Sačić, izvolite.
Poštovani predsjedniče tražimo stanku u ime kluba Hrvatskih suverenista kako bi po ugledu isto tako naših kolegica i kolega, a i hrvatske javnosti stručne izrazili nezadovoljstvo sa predloženim tekstom Prijedloga zakona osobito u dijelu kojim se želi zapravo nametnuti obaveza obiteljskim liječnicima da se stave mimo ikakve liječničke i medicinske etike, logike i pravnih obveza u produženu ruku, protezu policije kako bi se suzbijao kriminal u prometu, odnosno u ovom slučaju prometni delikti. Jer smatramo da osim što toga komparativno smo gledali gotovo nigdje u Europi u tom obliku nema, a i gdje je strašne su kritike i izlazi se iz tog puta, krivog puta, slijepe ulice van. Smatramo da je u koliziji ta odredba sa našim ustavno-pravnim vrednotama i u koliziji sa drugim zakonima, jer liječnici su vezani liječničkom tajnom i ne može jedna odredba ovakvog Zakona o sigurnosti prometa na cesti derogirati, a tim prije jer nisu osigurani materijalno-tehnički uvjeti za to. Najveći dio ljudi koji inače redovno obavlja sve svoje zadaće odgovorno u prometu liječi se, ali baš zato i ostaje pri svijesti odgovoran u prometu. Međutim, oni koji su van dometa i liječenja i liječnika oni čine najčešće, a tu je najveća nadležnost policije prometne. Stoga molimo povucite taj prijedlog, on nije odgovarajući.
Kolega Škoro, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, dakle tražim stanku u trajanju od deset minuta u ime kluba Za pravednu Hrvatsku da dodatno proanaliziramo i upozorimo u stvari javnost na jedan vrlo neobičan zakon kojim se u principu inaugurira prenošenje odgovornosti MUP-a na liječnike. Ali mimo toga vi znate da smo mi i na samom odboru razgovarali na temu toga kada se počinju nositi kacige, kada ne, tko nosi, tko ne nosi, kada se u kojim situacijama nose zaštitni reflektirajući prsluci pa ste nešto uvažili od toga. Niste uvažili našu sugestiju da su i vozači bicikala i drugih prometnih nekakvih vozila kojima se kreću sudionici u prometu i da bi trebali biti na neki način osigurani jer mogu prouzročiti prometne nezgode sa velikom štetom, pa čak i žrtvama. Međutim, kada je u pitanju baš ovo što se tiče liječnika ja znam da ćete vi reći, da se u registar ne unosi zdravstveno stanje i na taj način se štiti obveza liječnika da ne govori o zdravstvenom stanju svoga pacijenta, nego se samo unosi odredba temeljem koje mu je nekome zabranjeno upravljanje vozilom zbog uzimanja lijeka ili zdravstvenog stanja. Pored mene sjedi liječnik. Ja sam siguran da je malo lijekova u prometu i u opticaju na kojima ne piše upozorenje da ne utječe na mogućnost između ostalog i upravljanja motornim vozilom. I mislim da je problem taj što ste uveli kazne za liječnike od 5 do 10 000 kuna. Samim tim ste otvorili švedski stol za osiguravajuće kuće koje će kriviti onda liječnike za puno toga što se dogodilo, a pri tome nemate ono što je nužno a to je statistički podatak koliko je nesreća uzrokovano konzumacijom lijeka. Dakle, mislim da bi trebali o tome razmisliti još jednom.
I imamo još jedan zahtjev, kolega Kapulica izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Teške riječi liječnici špijuni, liječnička odavanja, liječničke tajne, zabrinutost da bilo tko tko ima šećernu bolest, epilepsiju, alergičan je da od dana uvođenja ovog zakona odnosno donošenja Pravilnika za godinu dana više neće smjet na cestu, više neće smjeti voziti. Ako imaš šećernu bolest i možeš biti pilot i upravljati zrakoplovom uz redovite kontrole i preglede i nadzor svog zdravstvenog stanja onda sigurno možeš sjesti i za upravljač osobnog automobila ili se voziti na romobilu. Dakle, te tvrdnje sigurno nisu točne. Jednako je i sa alergijama. Igrom slučaja imam i dijabetes i alergije, dakle ja po ovakvim tumačenjima od petka više ne bih smio praktički ni pješice hodati a kamoli upravljat nekim vozilom. Dakle, ako se dogodi da me liječnik zbog promjene mog zdravstvenog stanja ili zbog promjene terapije dok se moje stanje ne ustabili upozori i kaže mi da ne vozim idućih tjedan dana ili deset dana, ja ga zbog toga sigurno neću napasti nego ću mu biti zahvalan. Mislim da ćemo se svi složiti da onaj tko iz nekog razloga nije sposoban upravljati vozilom, dakle do 6 mjeseci to je ta privremena nesposobnost, da to ne bi trebalo činiti. I ne znam tko bi bio za to da onome tko je nesposoban za upravljanje vozila to ipak dopusti sa nadom da se ništa neće dogoditi. Što ćemo reći kad te naše nade budu iznevjerene? S druge strane ako ne obavijestimo one koji bi to trebali kontrolirati, koje ćemo tako brzo kako to u Hrvatskoj već ide lagano pribiti na stup srama jer nisu spriječili takvu neku situaciju [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] Hvala.
Imamo dvije povrede Poslovnika. Prvi je kolega Dretar, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] [[Upadica predsjednik: Mikrofon molim.]] Može samo mikrofon. Hvala. Povrijeđen je članak 238. poštovani zastupnik Kapulica ne iznosi istinite tvrdnje, odnosno pitao bih ga gdje je on to točno vidio šećernu bolest ili alergiju kao uzrok nemogućnosti upravljanja osobnim motornim vozilom, budući da resorno ministarstvo uopće nije donijelo pravilnik u kojem se spominje bilo ta, bilo koja druga bolest. Hvala.
Kolega Dretar, dobivate opomenu jer ovo je replika, a ne povreda Poslovnika. Kolega Troskot, izvolite.
Članak 238. kolega Kapulica obmanjuje javnost. Ovaj zakon je već sam po sebi u koliziji iz razloga što je već definirano sa čl. 230. ovoga zakona koja bi to grana medicine trebala donosit odluke, a to je medicina rada i ovakvu odgovornost sa MUP-a prebacit na, na liječnike obiteljske medicine jest diskriminatorno i dovest će do ogromnih problema u samom sustavu i mi smo ponudili rješenje.
Kolega Troskot, isto tako opomena, ovo nije bila nikakva povreda Poslovnika nego ste iznijeli svoj stav. Kolega Kapulica, izvolite.
Čl. 238., naravno da ni ovo što ću sada reći ni ovo što su prethodno kolege govorile zapravo nije povreda Poslovnika, a gdje sam ja to čuo? Pa kolega u raspravi prilikom prvog čitanja od brojnih zastupnika koji sjede ovdje, tako da mislim o čemu vi pričate, oćete da vam čitam stenogram sa, sa rasprave, možda bi ga trebali pročitati prije nego što se uputite u komentar drugog čitanja.
Kolega Kapulica, iako ste bili argumentirani bili ste replicirali, dakle nije povreda Poslovnika, tako da vam moram dati opomenu. Kolega Zekanović, izvolite i vi.
238. članak, prije svega kolegi Troskotu, a i mnogim drugima. Danas ste dušobrižnici hrvatskih liječnika, a pitat ću vas što biste napravili da se vama dogodilo kao jednom gospodinu Marijanu, nek ostane Marijanu, kojeg je auto s leđa pregazio kad je vozač imao napad epilepsije koji nije bio nikom prijavljen, može vas biti sve skupa sram, čovjek je pokojan danas.
Kolega Zekanović, i vama moram dati opomenu zato što ste replicirali, to nije bila povreda Poslovnika, pa vas molim sad da ne koristite povrede Poslovnika za replike i rasprave jer imate mogućnost govorenja i u ime kluba i pojedinačno tako da molim vas da to ne činite. Imamo evo još sada jedan pokušaj povrede Poslovnika, kolegice Marić izvolite.
Hvala lijepa. Čl. 238., kolega Zekanović reagiram na vaše vrijeđanje svih nas tu, pogotovo nas koji smo liječnici da nas može biti sram, vas može biti sram jer prvo ne znate uopće o čemu se tu u ovom zakonu radi. Jedna epilepsija i kronična stanja jedna su privremena stanja i očito niti vaši drugi kolege s kojima ste očito jel malo se bliže družite nemate pojma što znači 7 dana, 10 dana ili što znači 2 ili 10 ili 15.g., pojma nemate i vrijeđate nas.
Kolegice Marić, isto tako dobivate, dobivate opomenu i vi. Još imamo sada novi jedan zahtjev za stankom, kolegice Opačak Bilić izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče sabora. Tražim stanku u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrati u trajanju od 10 minuta kako bi evo još jednom iskoristili priliku da uputimo zapravo predlagatelju zahtjev da razmislite želite li dozvoliti i provoditi jedan ovakav zakon koji je s razlogom izazvao veliku buru i u javnosti i među liječnicima jer ih direktno stavljate u nepovoljnu situaciju namećući im obvezu prijavljivanja pacijenata narušavajući time odnos pacijent liječnik, također namećući im obvezu prekršajne odgovornosti koja je jedan veliki problem, a koja će dovesti do toga da će isključivo ponovno samo osiguravajuća društva i osiguravajuće kuće trljati ruke. Ovakvim prijedlogom zakona dodatno ćemo dovesti do toga da ljudi neće ić na preglede, neće iznositi liječniku svoje simptome znajući da ih možebitno može očekivati oduzimanje vozačke dozvole čime ćemo zapravo s vremenom dobit veći broj neliječenih stanja i određenih stanja, pa i kroničnih bolesti, da ne spominjemo pitanje zaštite osobnih podataka koje je narušeno, a kojem konstantno pričamo, a paralelno tome stalno radimo drugo. Borimo se za zaštitu osobnih podataka, a onda prošli tjedan raspravljamo o uvidu u bankovne račune građana, danas raspravljamo o dostupnosti informacija o zdravstvenom stanju na, na izvolte. Smatramo da zakon u ovom obliku nije dobar i tražimo od predlagatelja da još jednom razmislite da uvaži stav liječnika i velikog broja građana. Hvala.
I ova stanka je odobrena, ali ćemo se poslužiti čl. 293.b., pa nećemo ići na stanku nego ćemo nastaviti s radom i pozivam sada državnog tajnika poštovanog Žarka Katića da obrazloži konačni prijedlog zakona, izvolite.
Hvala vam lijepo g. predsjedniče, gđe. zastupnice, gospodo zastupnici, sve vas srdačno pozdravljam i dopustite mi da iznesem osnovne ciljeve koji želi se postići konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Uvijek kad predlažemo ovakav zakon ili njegove izmjene i dopune osnovni cilj je smanjiti broj prometnih nesreća i stradavanja u njima. Prometne nesreće su veliko zlo suvremenog svijeta, međutim teško ih je naravno u potpunosti izbjeći, al trebamo učiniti sve kako bi ih smanjili, kako bi preventivnim aktivnostima i edukacijama, a tek posredno onda i sankcioniranjem onih koji ne poštuju prometna pravila doveli do toga da što manje ljudi strada u prometnim nesrećama. Želimo ovim izmjenama utjecati dodatno i na svijest sudionika u prometu da je potrebno poštivati prometne propise odnosno odvratiti eventualne počinitelje od činjenja prometnih prekršaja i tako smanjiti stradavanja u prometnim nesrećama. Tu politiku Vlada RH ne provodi samo kroz ovaj zakon i njegove izmjene i dopune već i kroz nacionalni program ili kako se po, u svom šestom izdanju zove nacionalni plan, Nacionalni plan o smanjenju dakle plan sigurnosti prometa na cestama RH koji je Vlada RH donijela za razdoblje od 2021. do 2030.g., kao što sam rekao to je šesti plan ili program sigurnosti cestovnog prometa od, prvi je donijet 1994.g. i uvijek je njegova osnovna nakana bila smanjiti broj stradalih i teško ozlijeđenih i ukupan broj teških prometnih nesreća. Podsjetit ću da unatoč našem nezadovoljstvu sa brojem stradalim u prometnim nesrećama da je broj stradalih od 1990. pa na ovamo znatno smanjen, pogotovo smrtno stradalih osoba. Te godine smo imali 1360 stradalih, smrtno stradalih u prometnim nesrećama, a prošlu godinu završili smo sa 293 godinu prije toga sa 237 stradalih u prometnim nesrećama. Ovaj plan kroz 190 aktivnosti, 71 mjeru i 13 područja djelovanja kani učiniti približit se onom željenom broju da u tom razdoblju barem prepolovimo broj stradalih u prometnim nesrećama. Ove izmjene koje se nalaze pred vama prvenstveno su posljedica tehničkog i tehnološkog razvoja, ali i osuvremenjivanja postojećeg Zakona o sigurnosti prometa na cestama koje očito potrebno provoditi svakih nekoliko godina i to su i sve vlade i svi sazivi HS-a do sada i činili. Što se tiče ovog konkretnog konačnog prijedloga zakona koji je pred vama cilj je definirati nove kategorije vozila tako su se pojavila određena prometna sredstva koja su ovim zakonom definirana kao pomoćna pješačka sredstva ili osobna prijevozna sredstva. Tu spada i električni romobil, električni monocikl Segway itd. i donošenjem ovih odredbi omogućit će se njihovo sudjelovanje u prometu na cestama, uredit će se pravo i način korištenja površina po kojima se mogu kretati te uvjeti koje moraju ispunjavati navedena vozila kao i njihovi vozači kada sudjeluju u prometu. Osobno prijevozno sredstvo koje se sad i najviše spominje u kontekstu ovih izmjena i dopuna, dakle u njega će spadati vozilo koje nije razvrstano niti u jednu drugu kategoriju vozila, sukladno posebnim propisima koje nema sjedeće mjesto čiji radni obujam motora nije veći od 25 cm3 i čija trajna snaga elektromotora nije jača od 0,6 kW te koje na ravnoj cesti ne može razviti brzinu veću od 25 km/h. Vozači osobnog prijevoznog sredstva dužni su se kretati biciklističkom stazom ili biciklističkom trakom u smjeru kretanja, a u slučajevima da biciklistička staza ili traka ne postoje, modu se kretati površinama namijenjenim za kretanje pješaka te zonama smirenog prometa pod uvjetom da vode računa o sigurnosti drugih sudionika u prometu. Rekao bih još nekoliko karakteristika odnosno pravila koje će vrijediti za vozače, dakle prije svega dobna granica za upravljanje osobnim prijevoznim sredstvom predlaže se da iznosi 14 godina, dužni su se noću i danju u slučaju smanjenje vidljivosti biti označeni sa reflektirajućim prslukom ili reflektirajućom odjećom od prvog sumraka do potpunog svanuća dakle noću, a i danju u slučaju smanjene vidljivosti na osobnom prijevoznom sredstvu mora biti upaljeno jedno svjetlo bijele boje na prednjoj strani i jedno crveno svjetlo na stražnjoj strani. Vozači osobnih prijevoznih sredstava na glavi moraju nositi zaštitnu kacigu za vrijeme vožnje i na osobnom prijevoznom sredstvu smije se prevoziti samo jedna osoba koja upravlja tim vozilom, ne smije upravljati vozilom koristeći slušalice na oba uha itd., to su neke osnovne naznake korištenja osobnog prijevoznog sredstva. Sljedeća izmjena koju bih istakao je uvođene pojma zone i prometa u zaštićenoj kulturno povijesnoj cjelini i kontaktnoj zoni. Ovo je unijeto u zakon na prijedlog grada Dubrovnika jer ta cijela kulturno povijesna cjelina i kulturno dobro je upisano u listu svjetske baštine i u listu ugrožene svjetske baštine za koje se određuju posebne mjere radi osiguranja i zaštite vrijednosti tog kulturnog dobra i smatramo da je dobro propisati ulaz u tu zonu, načine i uvjete ulaza, prometovanja kao i izlaza vozila iz te zone. Zakonom se konačno uvodi i mogućnost liječnicima za izdavanje obavijesti o privremenoj nesposobnosti za upravljanjem vozilom zbog privremenog zdravstvenog stanja vozača. Ovo je kao što i sad čuli izazvalo najviše pozornosti i interesa javnosti. Rekao bih da je i sada važećim odredbama Zakona o sigurnosti prometa na cestama propisano da svi liječnici, to znači ne samo liječnici obiteljske medicine nego i specijalisti isto tako i privatni liječnici, imaju obvezu dostavljati MUP-u obavijesti o promjeni zdravstvenog stanja koje utječe na sposobnost sigurnog upravljanja vozilom. Nakon zaprimljene obavijesti vozači se upućuju na obavljanje izvanrednog zdravstvenog pregleda. Ova izmjena je predložena kako bi se izbjeglo slanje vozača na obavljanje izvanrednog zdravstvenog pregleda zbog privremenih, naglašavam privremenih zdravstvenih stanja u kraćem trajanju, a koja mogu biti najdulje do šest mjeseci. Dakle, naglašavam nikakva nova obveza liječnicima nije uvedena. U slučajevima kada je zdravstveno stanje vozača teže narušeno ili vozač ima određeni stupanj invalidnosti on će i nadalje biti upućivan na obavljanje izvanrednog nadzornog zdravstvenog pregleda. Ponavljam također još jednom, da nije istinita tvrdnja da privatni liječnici nisu obvezni prijaviti privremenu nesposobnost s obzirom da se odredba iz konačnog prijedloga zakona odnosi na sve liječnike odnosno na bilo kojeg liječnika koji je liječio pacijenta koji je naravno ujedno i vozač. Oni liječnici koji su u sustavu CEZIH-a, dakle ovog informacijskog sustava HZZO-a obavijest će dostavljati elektronskim putem dok će ostali liječnici obavijesti dostavljati putem propisanog obrasca. Kad govorimo o činjenici da, o broju prijava, dosadašnjih prijava za trajnu promjenu zdravstvenog stanja ona je nakon '19. kad je bila porasla znatno, '20., '21. i u prvih 5 mjeseci ove godine opet znatno smanjena, ali nisu samo ovi slučajevi promjene zdravstvenog stanja kada neka osoba ide na, kad vozač dakle ide na izvanredni zdravstveni pregled, na njega se naime upućuje i vozač kod kojeg je utvrđen udio alkohola u krvi veći od 1,5 promila ili ako je utvrđeno da je upravljao vozilom pod utjecajem droga ili lijekova kao i vozač koji se odbio podvrći ispitivanju ima li u organizmu alkohola, droga ili lijekova, kao i svi oni koji su najmanje 3 puta pravomoćno kažnjeni zbog upravljanja vozilo s nedopuštenom količinom alkohola u krvi, dakle 0,5 promila i više. Pri tom dakle mnogima od njih je utvrđena ograničena sposobnost ne ili nesposobnost, a neki se i niti ne odazivaju, ne odazivaju izvanrednom zdravstvenom pregledu. I svim takvima se onda oduzimaju vozačke dozvole. Dakle, ako ga nije prošao, ako nije, ako je ocijenjen nesposobnim, ako je ograničeno sposobnim i ako nije pristupio tom pregledu. Da vam ne čitam brojke, imam podatke za zadnjih 5 godina i prvih 5 mjeseci u ovoj godini, ali znatno broj se zbog toga ostanu bez vozačke dozvole. Nadalje, želimo sankcionirati i nesavjesne vozače koji parkiraju vozila na predviđenim mjestima koja su namijenjena samo za punjenje električnih vozila. Mnogi koriste jednu zakonsku prazninu pa parkiraju tu, onemogućuju onda vozačima električnih automobila ili hibridnih da pune tamo svoja vozila i sad će biti sankcionirani ako tamo ostave svoje vozilo. Ukidaju se nadalje registarske pločice s crvenim i zelenim brojevima i slovima kako bi se spriječili problemi koji se javljaju kod stranih tijela dakle inozemnih za nadzor prometa bilo da je to policija, carina, inspekcije različite drugih zemalja koje prilikom kontrole vozila koja su registrirana u RH, a koja su označena sa registarskim pločicama sa crvenim brojevima i slovima smatraju nelegalnima jer odudaraju dakle od većine ostalih s kojim se susreću te takva vozila onda podvrgavaju dodatnim duljim, a mislimo nepotrebnim provjerama. A to su u pravilu vozila prema sadašnjim propisima koja su zbog svojih dimenzija, dakle bilo duljine, širine ili visine odnosno najveće dopuštene mase koja je veća od propisane označena dakle posebnim, posebnom bojom na registarskim, svojim registarskim pločicama. Nadalje, želimo definirati ovim promjenama zakona i način prolaza vozila hitnih službi prilikom nastanka incidentne situacije. Često smo i mi u MUP-u, ali i šira javnost govorila da treba dodatno educirati vozače u slučaju nastanka određene potrebe za prolaskom vozila hitnih službi. Taj trak koji pozvati kao spasilački trak ionako je traka namijenjena prioritetnim vozilima, a služi za prolaz vozila hitnih službi prilikom nastanka određene incidentne situacije kako bi se ubrzao proces pružanje pomoći stradalim sudionicima u prometu. Iako je u Članku 152. stavak 1. Zakona o sigurnosti prometa na cestama definiran način prolaza prioritetnih vozila na prometnicama s dvije trake trenutno ne postoji odredba u zakonu koja definira način prolaza na prometnicama sa više prometnih traka i to se onda ovim izmjenama i kani propisati. Ovakve odredbe postoje u mnogim zemljama EU. Nadalje, uvodi se definicija potpuno automatiziranog vozila te uvode sankcije za vozače koji nepropisno koriste vozila s djelomično automatiziranim sustavima. Omogućuje se vozilima označenim prenosivim registarskim pločicama odlazak na tehnički pregled i registraciju vozila. Prenosive pločice izdaju se na ime pravne i fizičke osobe obrtnika koji se bavi proizvodnjom, nadogradnjom, servisiranjem, prijevozom ili prodajom vozila na malo, a koriste se za vozila koja se kreću do mjesta carinjenja, homologacije, servisiranja, prodajnog ili izložbenog mjesta, mjesta testiranja, mjesta skladištenja ili čuvanja ili nadogradnje kao i za vozila kojima se obavlja pokusna vožnja. Omogućujemo također vozačima B kategorije upravljanje motornim vozilima, ispričavam motornim triciklima, ali uz uvjet da za motorne tricikle snage veće od 15 kilovata da imate dozvole kategorije B ima najmanje 21 godinu. I na koncu za razliku od prošlih izmjena i dopuna kada su se u znatnom dijelu bile povećavale sankcije za određene i najčešće smatramo i najopasnije prekršaje u prometu na cestama ovaj put imamo samo, predlažemo samo jedno povećanje novčane kazne za prekršaj neprilagođene brzine sa sadašnjih 500 na 1.000 kuna. Brzina je i nadalje jedan od najčešćih uzročnika prometnih nesreća pa je tako i u prošloj i pretprošloj godini najviše osoba stradalo zbog brzine preko 35 posto odnosno u dvadesetoj godini to su bile 84 osobe. I na koncu iznio bih razlike između konačnog prijedloga i dakle ovog zakona koji je pred vama i prijedloga zakona koji smo raspravljali prije tri mjeseca. Dakle, promjena bi bila da kacigu za vrijeme vožnje osobnim prijevoznim sredstvom moraju nositi svi vozači, a u prijedlogu zakona je ta obveza bila propisana samo za vozače mlađe od 16 godina. Dakle, sad vrijedi za sve vozače. Zašto? Jer je osobno prijevozno sredstvo dosta brzo, nestabilno, ima male kotače koji lako, koji dakle ne upijaju ravnine na pločniku stoga je vrlo podložno promjenama smjera kretanja, pa i nekim težim situacijama dakle ili padu vozača ili nasrtaju na druge sudionike u prometu. Zbog toga smatramo da je za sve potrebno uvesti obvezu nošenja kacige. Predložena je novčana kazna za nošenje slušalica na ili u oba uha, dakle na jednom uhu je dopušteno, ali ne na oba i ova sankcija se uvodi prvi puta. U prijedlogu zakona, dakle se predložilo da iznosi 1000 kuna ali smatramo da bi razmjerno gledajući druge sankcije bilo potrebno i smanjiti stoga je u konačnom prijedlogu ta sankcija predviđena sa 300 kuna ukoliko se krši ovaj propis. Zatim predlaže se produžiti ministru nadležnom za zdravstvo rok za usklađivanje pravilnika o zdravstvenim pregledima vozača i kandidata za vozače s odredbama ovoga zakona na 12 mjeseci. U prijedlogu zakona taj rok je bio 6 mjeseci. Želi se naime dati dulje vrijeme da se kvalitetno pripreme dopune ili novi pravilnik o zdravstvenim pregledima vozača i kandidata za vozače i da se vrlo pozorno, odmjereno i kvalitetno unesu ova zdravstvena stanja koja će biti razlog za privremeno, koja su privremena i za koje vrijeme će, vozači neće smjeti upravljati vozilom. Ponavljam da odredbe iz članka 37. stavci 3. i 4. ovoga zakona za to vrijeme neće stupiti na snagu, nego će stupiti na snagu tek donošenjem Pravilnika o zdravstvenim pregledima vozača i kandidata za vozače. Isto tako interventna vozila Crvenog križa uvrštavaju se u skupinu vozila sa pravom prednosti iz članka 151. Zakona o sigurnosti prometa na cestama i na koncu uvodi se obveza posjedovanja kutije prve pomoći prilikom sudjelovanja u prometu. Ona je propisana Pravilnikom o tehničkim uvjetima vozila u prometu na cestama, a za počinjeni prekršaj njezina neposjedovanja propisuje se kazna za prekršaj u iznosu od 300 kuna. Evo toliko bih za sada o predloženim izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa poštovani državni tajniče. Imamo cijeli niz, poduži niz replika. Krenimo od početka. Poštovani zastupnik Okroša.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče. Evo jutros smo na Odboru za zakonodavstvo čuli nekoliko izmjena i dopuna ovog prijedloga zakona u odnosu na prvo čitanje, a meni su posebno zapele za uho dvije izmjene, a to je upravo ovo što ste spomenuli uvođenje kazne od 300 kuna za nošenje slušalica u prometu. Smatram da je to jako bitno, jer svjedoci smo da upravo često ljudi sa tim slušalicama ne mogu biti koncentrirani na promet. U prvom prijedlogu zakona ta visina je bila kazne od 1000 kuna i obavezno nošenje zaštitnih kaciga za sve sudionike u prometu na dva kotača na električnim romobilima, mopedima i ostalo, a ne samo one mlađe od 16 godina. Smatram da smo svi u tome jednaki. Smatram da je sigurnosti u prometu nikada dovoljno i smatrate li da će se crne statistike donošenjem ovog zakona značajnije popraviti?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovani gospodine zastupniče. Ponavljam još jednom da je cilj i ovih izmjena pokušati smanjiti broj stradalih u prometu i utjecati na svijest vozača da svojim ponašanjem mogu mnoge sebe i mnoge zaviti u crno. Koliko god policija vodi detaljne statistike o različitim prekršajima stradalima itd. danas je primjerice na današnji dan 2022. godine je ukupno 16 manje stradalih u prometu nego što je to bilo na isti dan prošle godine kada je poginulo sto osoba. Do sada je u ovih prvih 5 mjeseci i tjedan dana smrtno stradalo na žalost 84 osobe, ali potrebno je učiniti puno više da bi se smanjio taj broj. I ove sankcije koje ste vi spominjali, odnosno ove promjene idu u tom pravcu.
Poštovani zastupnik Milanović Litre.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovani državni tajniče neću govoriti ovdje o nakaradnom članku 37. koji zapravo oduzima slobode hrvatskih građana i daje ih u ruke hrvatske policije, odnosno vlasti koja se trenutno nalazi tu gdje je. Moje je pitanje zapravo oko osobnog prijevoznog sredstva. Naime, vi ste u članku prvom ako se ne varam 104. promijenili u odnosu na savjetovanje koje je bilo, bilo je 250, definirano da elektromotor od 250 vata, kasnije se to promijenilo na 600. Danas je to u konačnom zakonu 600. Zašto ograničavati tehničkim uvjetima, tehnologija napreduje svaki dan, tih 600 će možda sutra biti ekvivalent 2 kilovata. To nema nikakve logike. Ni jedna europska država ne primjenjuje takvu praksu. Po kojim ste vi to kriterijima odredili da će to biti 600, a ne 1 kilovat ili 2 ili 3 kilovata. Jer ovo jednostavno nema smisla. Ako govorimo o sigurnosti u prometu i smanjivanju nesreća pokazano je da [[Upadica Reiner: Hvala.]] romobili imaju daleko manju [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] Hvala.
Poštovani državni tajnik. Hvala lijepa [[Upadica: Hvala.]]
Hvala lijepo poštovani gospodine zastupniče. Kratko sam bio rekao nešto o osobnim prijevoznim sredstvima prije svega o električnim romobilima. Poštujemo činjenicu da su se oni pojavili zadnjih nekoliko godina u prometu i nastojim prati korak sa vremenom i regulirati ovo područje. Vjerujemo da ćemo to napraviti na najbolji mogući način. Smatramo da romobili premda privlačni pogotovo u ovom toplijem dijelu godine, pogotovo u većim gradovima gdje se i više koriste ipak nisu toliko sigurni da se ne bi ograničavala brzina njihova kretanja i snaga koju može, dakle kojom, najveća snaga koju mogu razviti. Oni su prilično niski, dakle maksimalno do 15-ak centimetara, vozač stoji poprilično rekao bih nespretno za sigurno upravljanje i smatramo da moramo učiniti sve da ne stradaju drugi [[Upadica: Hvala.]] sudionici u prometu od njih.
Hvala vam lijepo poštovani tajniče. Kolega Milanović Litre digli ste povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Članak 238., obmanjivanje javnosti, kolega …
Nema, nema u tom članku obmanjivanja javnosti.
Molim vas lijepo, molim vas lijepo morate mi dopustiti da dovršim …
Ne, ne moram …
… izlaganje zašto je došlo do povrede Poslovnika da bi mi mogli oduzeti riječ.
… jer u tom članku ne piše ništa o obmanjivanju javnosti. Temeljem Članka 239. izričem vam opomenu.
Ja nisam ni iznio ono ćemo je povrijeđen Poslovnik, vi mi oduzimate riječ.
Jer se niste uopće pozvali na adekvatno.
Pa na 238. rekao sam vam sad obmanjivanje javnosti za što imaju statistički podaci kojima je dokazano da su romobili …
Temeljem, nemojte diskutirati sa mnom. Temeljem Članka 240. stavak 1. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi. Poštovani zastupnik Karlić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, pa evo kao što smo mogli vidjeti ova, ove izmjene zakona bez obzira na sve ono što one donose najviše pažnje i medija i javnosti i kolege su izazvale u ovom dijelu koji se odnosi na liječnike i na prijavljivanje pacijenata koji bi mogli ugroziti sigurnost upravljanja motornim vozilima. Naravno da svaki liječnik koji je ozbiljan mora upozoriti prvo svog pacijenta da ne bi smio voziti ako ima stanje ili uzima lijekove koji to ugrožavaju. Naravno svaki odgovoran liječnik bi morao obavijesti MUP ako će takva osoba sa svojom neodgovornošću izazvat slučajno nekakve opasnosti u prometu. I mislim da ovdje se jako puno ljudi koji nisu zdravstveni radnici upravo bave ovim i ovo komentiraju, a ono što je najvažnije znači zdravstvena struka će donijeti pravilnik zajedno s Ministarstvom zdravstva jel tako i ako se zdravstvena struka složi i kaže koje su to bolesti i stanja mislim da onda nema problema da bi imali neke, nekakve problem. Ono što je meni ovdje problem, samo su kazne koje bi volio da nema za liječnike ako ovo ne, ne naprave.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani gospodine zastupniče svakako očekujemo da će zdravstvena struka punopravno sudjelovati u donošenju ovoga pravilnika. To jednostavno smatram potpuno logičnim i ne znam kako bi se moglo dogoditi da ne sudjeluje. Produžen je ovaj rok na 12 mjeseci da bi se iznjedrio kvalitetniji pravilnik. Što se tiče sankcija one nisu ovim izmjenama i dopunama dirane. Dakle, sankcije koje postoje od ranije nisu niti brisane, niti smanjivane, niti povećavane. Ponavljam još jednom, nema nikakve nove pogotovo obveze koja bi, koja bi teretila samo liječnika obiteljske medicine, nego svakog liječnika koja ima saznanje o ozbiljnoj promjeni zdravstvenoga stanja. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Klasić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, s obzirom na izraženu problematiku u ovom zakonu utvrđivanje nesposobnosti vozača interesira me da li je MUP provelo konzultacije sa strukovnim zdravstvenim komorama i Ministarstvom zdravstva te da li su oni suglasni sa ovako predloženim zakonskim rješenjem s obzirom da je u provođenju istog najviše uključeni su zdravstveni djelatnici. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani gospodine zastupniče, još kad je donijet, kad su donijete prošle izmjene u 2019. godini ministar je imenovao, ministar unutarnjih poslova jednu radnu skupinu koja će pratiti učinke provedbe tih izmjena i dopuna i u njoj su bili i predstavnici liječnika. Naravno, više je liječničkih udruga kod ovih izmjena i dopuna nisu izravno sudjelovali u ovome izradi nacrta prijedloga zakona, ali bili su konzultirani, bili su predstavnici Ministarstva zdravstva su naravno sudjelovali od početka u postupku savjetovanja i u vladinoj proceduri. Naravno da je Ministarstvo zdravstva aktivno sudjelovalo, tako da liječnici su bili upoznati. Nisu, nismo se u cijelosti složili sa njihovim argumentima i posljedica toga su ove izmjene i dopune koje su pred vama.
Hvala. Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče vidi se da moji kolege iz vladajuće opcije, ali niti vi MUP-u koji donosite odluke u ime liječnika ne znate što će ovaj zakon donijeti u praksi. Brojni naši građani odnosno naši pacijenti uzimaju niz lijekova s mogućim interakcijama. Međutim evo ja ću vam sad navesti najbanalniji primjer, dakle monoterapija uzimanje jednog lijeka, dakle ja sam liječnik dijabetolog pa evo primjer osobe sa šećernom bolešću kojoj uvedemo nekakav lijek, ne znamo koliko dugo, možda par tjedana, možda par mjeseci, tu se definira po zakonu jel najduže do 6 mjeseci. Taj lijek ima mali rizik za hipoglikemiju, dakle pretpostavljamo da ga ne trebamo prijaviti. Međutim, pacijent jednog dana nije pojeo dovoljno, fizički je bio aktivan, vozio je, doživio je hipoglikemiju i prometnu nesreću. Osiguravajuće društvo ne želi isplatiti odštetu jer eto mali rizik za hipoglikemiju postoji i tko će biti kriv, liječnik obiteljski, dijabetolog? Da li ste vi svjesni što će ovaj zakon donijeti u praksi? Hvala.
Hvala, hvala. Prije odgovora čini mi se da je poštovani zastupnik Zekanović digao povredu Poslovnika. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Poštovani predsjedniče Članak 238., evo kolegica je predugo u saboru pa je malo medicinu zaboravila. I privremeno nesposoban je nesposoban i kao trajno nesposoban. I privremeno nesposoban može nekome zbog svog zdravstvenog stanja oduzeti život kao i trajno nesposoban. I pročitao sam zakon, a vi niste pročitali, a medicina vam je očito isparila iz glave.
Dobivate, dobivate opomenu, ja, prvo, to je bila replika, a ovo baš nije bilo niti korektno rečeno, je li? Ovaj, ajmo, ajmo ne ići sa povredama Poslovnika, ja sam dao opomenu kolegi, prema tome, slažete se? Može. Izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Posao policije je dovoljno težak i odgovoran da se zaista ne želi petljati u posao liječnika koji je također, odgovaran i vrlo težak i složen. Prema tome, zato još jednom kažem, pravilnikom o zdravstvenim pregledima vozača će se utvrditi koja su to stanja koja mogu utjecati na privremenu nesposobnost vozača. Vjerujemo da će biti propisane one bolesti, oni lijekovi, one situacije koje traju, kao što zakon kaže, kraće vrijeme, odnosno maksimalno 6 mjeseci i gdje će u njima, što je moguće više biti pobrojano lijekova koje se ne mogu, odnosno čija konzumacija bi utjecala na nemogućnost vožnje. Policija ne može određivati koji su to lijekovi, to će odrediti liječnici.
Poštovani zastupnik Šimić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Pa evo, puno je, puno je tu diskusija, puno je viđenja ovoga prijedloga Zakona, što je i normalno. Kao i svaki prijedlog, možemo mu naći puno vrlina, puno mana, međutim, evo, danas spominjemo najčešće pravilnik upravo o zdravstvenim pregledima koji bi, kao što ste i vi sami rekli, ali evo, kao što čujemo i kroz raspravu trebao izregulirati i sva zdravstvena stanja, dijagnoze eventualno i doze pojedinih lijekova i samim time olakšati djelovanje svih liječnika, svih nas koji radimo i u zdravstvenom sustavu. Naravno, kroz taj dio priče i omekšati ovaj stav o eventualnim sankcijama liječnika jer će se kroz točnu definiciju olakšati funkcioniranje. Također ću iskoristiti priliku da pohvalim priču koja je nastala još u vrijeme Covida, a to je integracija MUP-a u CEZIH upravo radi Covid potvrda, a to će i sada olakšati funkcioniranje sustava. Hvala vam.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani g. zastupniče, sve što ste naveli stoji. Bit će potrebno kad pravilnik bude donijet, odnosno i ranije da se ne gubi vrijeme, omogućiti povezivanje svih segmenata Ministarstva unutarnjih poslova, konkretno, prometne policije sa CEZIH-om, trenutno su povezani i ovi upravni poslovi. Kad liječnik pošalje ili kroz sustav ili na obrascu obavijest da je netko nesposoban privremeno upravljati, odnosno trajnije upravljati vozilom zbog teže narušenog zdravstvenog stanja, onda se kroz taj sustav dostavlja ta obavijest i onda policija šalje tu osobu na izvanredni nadzorni pregled kojim se utvrđuje onda konačni pravorijek.
Poštovani zastupnik Mlinarić.
Hvala lijepo predsjedavajući, g. Katiću. Recite, meni se čini po ovome da je liječnički lobi slabiji od osiguravajućeg lobija koji gura ovaj Zakon i vjerojatno zato što imaju više novaca. Pošto nema predsjednika HVIDRA-e ovdje da on ovo kaže što ću ja sada reći, a nema ni kolege Deura, recite mi, jeste vi svjesni da s ovim Zakonom su najugroženiji ljudi, branitelji koji boluju od PTSP-a? Je l' im treba poslije svega, poslije rata, poslije bolesti, je li im treba uzeti vozačku dozvolu? Ja mislim da ne treba, a nisam vidio da je reagiralo ni Ministarstvo branitelja, ni HVIDRA pa ni ostale braniteljske udruge. Evo, zato vas ja sada pitam, jeste svjesni da sa ovakvim Zakonom ćete dovesti do povećanja suicida hrvatskih branitelja ako im počmete oduzimati dozvole, a oduzimat ćete im jer ljudi piju lijekove jer boluju od PTSP-a, ne zato što je to bio njihov hir nego zato što su išli braniti ovu državu. Hvala vam lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani g. zastupniče. Vjerujem da se taj, da se ovaj Zakon neće tako negativno odraziti na hrvatske branitelje, kao što vi kažete. Zakon je prošao usklađivanje i mišljenje i Ministarstva hrvatskih branitelja i vjerujem da njihovo mišljenje odražava stvarnu i realnu situaciju. Hvala.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani državni tajniče. Meni je jasno da se neki bore za slobode, znači čak u jednom trenutku pod navodnom borbe za slobode će negirati da je netko nesposoban za upravljanje motornim vozilom i to je jedna strašna spoznaja. Dakle ovdje se ne radi o oduzimanju nikakvih sloboda nego se radi o spašavanju ljudskih života. I vama je poznat slučaj kada je jedan mladi čovjek stradao jer netko nije proglasio vozača nesposobnim. Ne zanima me je li privremeno ili trajno. Čovjek je pokojan zbog toga što je netko imao epileptični napad koji nije bio prijavljen i to je jedino bitno. Međutim, konkretno vezano uz ovaj Zakon, ako će to biti povećanje posla za liječnike, kadrovski ih morate ekipirati. Ili povećati glavarine ili smanjiti broj kartona ili prebaciti iz kompletno na medicinu rada. To je ono što bi se moglo napraviti, ali negirati zdravstvene činjenice i zdrav razum, to nije dobro.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani g. zastupniče, mislim da se za slobodu uvijek vrijedi boriti, ali naravno treba poštivati i prava drugih ako bi netko granice svoje slobode tako široko tumačio. Pretpostavljam da se ovim izmjenama neće posao liječnika znatnije povećati, dakle postoji informacijski sustav, većina liječnika je povezana u informacijski sustav, dakle Ministarstva zdravstva, odnosno HZZO-a, trebat će samo unijeti šifru određene bolesti u taj sustav da bi ona bila vidljiva i ako ta šifra se poklapa s onim što će biti navedeno u pravilniku, onda takva osoba će biti, neće moći upravljati vozilom, bilo privremeno, a ako želi konačan pravorijek, ići će na ovaj izvanredni zdravstveni pregled nakon kojih postoji još mogućnost drugostupanjskog povjerenstva, dakle vjerujem da će svaki građanin doći do poštenog [[Upadica: Hvala.]] i fer odnosa prema državi i prema …
Hvala. Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Zahvaljujem. Kolege iz HDZ-a uporno spominju struku. Upravo struku bi trebalo slušati, a ovim prijedlogom zakona struka se sustavno ignorira. Pojedini politikanti koji se zaklinju da govore s pozicije struke, a sasvim je jasno da govore iz pozicije osobnog i stranačkog interesa i da u struci nisu radili desetljećima ne smatram glasom liječništva. Zadnji je trenutak da svi reagiramo na ovu diskriminaciju i uvođenje policijske prakse u medicinu i u liječništvo, stoga još jednom pozivam da podržite liječnike obiteljske medicine u borbi za svoja prava i za prava svojih pacijenata. Izmijenite ovaj nakaradni zakon. A pitam se hoće li razum prevladati u petak kada će se glasati o ovom prijedlogu, konačnom prijedlogu zakona ili ćemo vidjeti opet kako u Saboru radi stranačka glasačka mašinerija. Hvala lijepa.
Poštovani državni tajnik.
Poštovana gospođo zastupnice reći ću samo, ponovit ću još jednom da se ne radi samo o liječnicima obiteljske medicine, dakle ovo je obveza svakog liječnika koji je liječio pacijenta ili ima saznanje o njegovom zdravstvenom stanju, odnosno o privremenoj ili trajnoj nesposobnosti za upravljanje vozilom. Hvala vam lijepa.
Poštovani zastupnik Ćosić.
Hvala lijepa poštovani državni tajniče. Osvrnuo bih se na predloženo uvođenje novčane kazne u iznosu od 300 kuna na korištenje slušalica prilikom upravljanja biciklom, a to se odnosi na druge vozače osobnih prijevoznih sredstava kao što su i električni romobili i slično. I sami ste rekli u prvom prijedlogu zakona ona je bila 1000 kuna. Ja pozdravljam to smanjenje kazne na 300 kuna posebno što se odnosi pretežito na mlade ljude, jer oni koriste najviše ta sredstva i slušalice, a znamo da koristeći slušalice drastično umanjujemo i mogućnost reagiranja i sigurnost upravljanja vozilom, ali i također mislim da nije jedini cilj kažnjavanje već podizanje osobne odgovornosti tih ljudi i edukacije, pa moje pitanje glasi koje mjere se poduzimaju ili će se poduzeti u prevenciji, edukaciji ili na druge načine, a odnose se na podizanje svijesti građana o štetnosti korištenja slušalica u prometu i da li postoje neke statistike ili procjene o povezanosti prometnih nesreća [[Upadica Reiner: Hvala.]] i korištenja slušalica u prometu.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Poštovani gospodine zastupniče, iako se smanjuje dakle novčani iznos sankcije za počinjenje ovog prekršaja on time nije ni malo bezazlen. I pozivam sve građane koji se tako voze ili sudjeluju u prometu, da nemaju slušalice u oba uha jer sigurno da osim vida i sluh je vrlo važan čimbenik sigurnosti u cestovnom prometu. Njega, dakle slušalice često voze biciklisti, nose ih biciklisti, nose ih i korisnici ovih osobnih prijevoznih sredstava. Ja bih samo spomenuo, mislim da možemo biti ponosni na akciju među mladima, među učenicima gdje učenici imaju priliku prvi put položiti ispit za sigurno upravljanje biciklom koja se provodi u suradnji sa dakle MUP-a sa HAK-om i sa školama, gdje svake godine nekoliko tisuća najmlađih se educiraju i dobiju svoju prvu dozvolu.
Hvala. Poštovani zastupnik Troskot.
Poštovani tajniče gospodine Katić sama činjenica da samo vi sjedite danas ovdje u Saboru iz resornog Ministarstva unutarnjih poslova znači da je to samo predstavljanje vašeg resornog ministarstva i da Ministarstva zdravstva ovdje nema je sramotna činjenica. Dakle, sama činjenica da ste vi došli predstavljati zakon, a da pravilnik o dijagnozama i o lijekovima još nije gotov i da ste vi liječnicima obiteljske medicine uglavnom ostavili, dakle da na subjektivnoj razini procjenjuju i onaj najmanji detalj da moraju prijavljivati policiji nema nikakvog drugog zaključka nego da vi stvarate jednu špijunsku mrežu. Nema drugog opravdanja nego da vi apsolutno niste napravili ništa, nego da gradite dodatno i opterećujete sustav. 30% vozača će stradati odmah u ponedjeljak možda već, dakle već su ljudi iz svih udruga zdravstvenih koje niste kontaktirali jer vam pripremaju ustavnu tužbu, sve i jedna zdravstvena udruga vam priprema ustavnu tužbu što znači da je zakon aljkavo pripremljen.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Poštovani gospodine Troskot nemojmo biti opsjednuti špijunima. Pravilnik nismo mogli donijeti prije zakona. Zakon je podloga, on propisuje da će se određeni pravilnik donijeti, tko će ga donijeti i u kojem roku će ga donijeti. Ja vjerujem da će, učinit ćemo sve da u njemu sudjeluju kompetentni i relevantni ljudi koji će iznjedriti najbolji mogući pravilnik. To bi doduše bilo, potrebno kod svih ostalih podzakonskih akata koji se temelje na bilo kojem drugom zakonu. Što se tiče ustavne tužbe, onda je jedan, ona je omogućena svih državljanima ove zemlje. Njima je dopušteno i pojedincima, fizičkim osobama, pravnim osobama preispitati akte koje donosi Hrvatski sabor, Vlada, njihovu usklađenost sa drugim zakonima i sa Ustavom kao krovnim dokumentom, Dakle, ako to bude potrebno dat ćemo potrebno očitovanje Ustavnom sudu zašto mislimo da je ovaj zakon i ustavan. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Škoro.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče u članku 13. kažete da se članak 112. mijenja i da će se novčanom kaznom u iznosu od 500 kuna kazniti za prekršaj biciklist koji se ne kreće desnom stranom ako nema za to predviđene staze. Isto tako da će se kazniti sa 500 kuna ukoliko je više biciklista, pa ako se ne kreću jedan iza drugoga. U članku 16. kažete da se članak 120. također mijenja i kažete da će jahač biti kažnjen sa 300 kuna ako se ne kreće desnom stranom ruba ceste i ako ih je više, ako se ne kreću jedan iza drugog. Smatrate li da su konji manje opasni od bicikala, to je jedno i drugo je smatrate li da je imovinsko stanje biciklista bolje od imovinskog stanja jahača s obzirom da ovi moraju platiti 500 kuna za isti prekršaj, a ovi samo 300. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani gospodine zastupniče mislim da su i bicikli i konj jednako opasni, opasni su toliko koliko je opasan njihov vozač, odnosno jahač. Za razliku od bicikala kojih ima u prometu kod nas, možda manje nego u nekim drugim zemljama, ali trend je povećan je broj bicikala na našim prometnicama osobito u gradovima. Za razliku od njih jahača je vrlo malo, ali to je bila jedna pravna praznina koju je trebalo također regulirati jer ima ih, može ih biti posebice u nekim akcijama, nekim obilježavanjima, proslavama i sl. tako da i to pitanje je trebalo riješit, ali najvažnije je jahač odnosno vozač.
Poštovani zastupnik Kirin.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče. S obzirom na broj prometnih nesreća i nezgoda sigurno treba postrožiti mjere. postoje bolesti i lijekovi koji nisu danas po … sa upravljanjem motornih vozila, naravno zbog posljedica koje nastaju. Ali što vi mislite razvojem suvremenih tehnologija da će i ovaj zakon malo olabaviti, kao autopiloti gdje će tehnologija upravljati autom i neko ko ili slabije reagira ili nešto moći će voziti auto po meni. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani g. zastupniče. Ha nisam stručnjak, vjerujem da će se i lijekovi razvijati u tom pravcu onih kako kažu pametnih lijekova tako da će ciljati samo na bolesti i uzročnike bolesti, a neće osobu dovoditi u nekakvo stanje opijenosti, omamljenosti ili nemogućnosti ne samo da upravlja vozilom što je vrlo bitno nego da općenito kvalitetno sudjeluje u svakodnevnom životu i radu. I razvoj novih vozila i to smo također ovdje percipirali ide svojim tijekom, ali ja sam možda malo konzervativan pa mislim da je još uvijek bitan i vozač ili najbitniji u ovom trenutku, a možda će doći vrijeme kad vozač neće biti presuda. Dok je još bitan trebamo kvalitetno regulirati sve što je vezano za vozače jer oni su ipak najčešći i najveći uzročnici prometnih nezgoda, a pri tom naravno vodimo računa i o svojim vozilima i cestama kojima prometujemo. Hvala.
Poštovana zastupnica Nemet.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Pred nama je zakon koji je izazvao niz kontroverzi i u prvom čitanju i u drugom čitanju, pogotovo liječničke struke, čak do te mjere da liječnici tvrde da je on u koliziji sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti. Vi ste u jednom trenutku rekli danas da ste liječnike upoznali, a niste ih uključili u samu izradu zakona. Pa mene zanima koje to stručno uporište bilo da se ovakav zakon donese sa ovako izgleda nizom kontroverza? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Poštovana gospođo zastupnice. Mislim da stvarno nema razloga rabiti izraz da je ovo kontroverzni prijedlog zakona. Sa određenim brojem zakonskih odredbi teško je moći postići da se uvijek svi slože. Ja ponavljam, možda sam dosadan i kao papagaj, pravilnik će moći odgovoriti na sva ova eventualna sporna pitanja. Zakon se neće primjenjivati dok pravilnik ne bude donijet. Molim sve liječnike, sve oni koji mogu reći nešto ovdje korisno da se uključe i da donesemo pravilnik koji će imati ili 3 ili 33 ili 333 članka koliko bude trebalo, ali da odgovara duhu vremena. Hvala.
Poštovana zastupnica Grba Bujević.
Hvala g. potpredsjedniče. Državni tajniče. Kada idemo zajedno na intervenciju recimo hitnjaci, vatrogasci i HGSS onda vrijede za nas različita pravila, a idemo po istog čovjeka. Naime oni iz HGSS-a makar smo ih mi pozvali to je otprilike 200 puta godišnje i život ovisi o sekundi oni imaju druga pravila što znači ovako ne smiju preticati, ne smiju koristiti mobitel, ne smiju niz stvari drugih i tako onda oni to rade i za to dobivaju kazne. To nije u redu. Čl. 151. definira gorsku službu, a čl. 149. žurne službe u ovakvim slučajevima mislim da treba napraviti iznimku pa ili ne kažnjavati te ljude ili učiniti sve da se gorsku službu prebaci u čl. 149., ako je to sada nemoguće onda barem kod sljedećih izmjena da se o tome istinski vodi brigu. Ovako kasnimo na intervenciju odnosno oni kasne na intervenciju ili krše pravila i to mislim da nije u redu.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Poštovani gospođo zastupnice. Uloga gorske službe u današnjoj Hrvatskoj sigurno jako značajna i ona je vrlo korisna služba koja pratimo svaki dan praktički spašava nekoga iz nepristupačnih predjela kojima se ne može pristupiti cestama. Oni su kao što ste rekli sada trenutno njihova prava ajmo tako reći i obveze regulirana su čl. 151. koji daje određeni fundus mogućnosti kao što je mogućnost parkiranja i zaustavljanja, pretjecanja odnosno može voziti više od postavljenih ograničenja, ali nemaju nekakva prava koja su regulirana za druge službe i to je regulirano čl. 149. zakona. Zbog poslovničkih razloga sad nije bilo moguće prebaciti HGSS iz čl. 151. u čl. 149., ali to će biti učinjeno prvom prilikom. Hvala.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče vi imate dugotrajno institucionalno pamćenje u javnoj upravi pa se sigurno sjećate da je bivši ministar Pančić prilikom revizije statusa HRVI-a s osnova PTSP-a tražio dokaz o posjedovanju vozačkih dozvola. Naravno digla se to cijela braniteljska javnosti i da ih re traumatizira i naravno on je odustao od toga. Sada kad je Ministarstvo branitelja pustilo rok za priznavanje statusa HRVI-a s osnova bolesti pa tako i s osnova PTSP-a vjerojatno će mnogi hrvatski branitelji i ostvariti taj status kronificiranog PTSP-a. Da li postoji mogućnost da se takvim hrvatskim braniteljima oduzima vozačka dozvola obzirom da se ova vlada busa u prsa i smatra da treba zaštititi hrvatske branitelje, dodatno iz ne re traumatizirati i zaštititi ostvarena dostignuta prava njihova? Hvala lijepa.
Poštovani državni tajnik.
Hvala. Poštovani gđo. zastupnice, kad ste već spomenuli osobno, ja nemam osjećaj tako dugog institucionalnog pamćenja, meni se čini kao da sam od jučer, ali ovaj, to je stvar osobnog osjećaja. Hrvatski branitelji su svakako ona skupina ljudi u ovoj zemlji kojoj trebamo posvetiti dužnu pozornost i uvažiti njihove realne potrebe. Svatko onaj tko upravlja vozilom mora udovoljavati propisima. Stvar je i opet se pozivam na pravilnik, stvar je toga hoće li pojedina osoba uzimati određene lijekove koji su nespojivi sa sigurnim upravljanjem vozilom. Mislim da se tu hrvatski branitelji neće posebno izdvajati od drugih građana ove zemlje kad je u pitanju sigurnost prometa na cestama i upravljanja vozilima. Hvala.
Poštovani zastupnik Stier.
Hvala g. potpredsjedniče, g. državni tajniče. Da bi ovaj prijedlog Zakona u petak dobio većinu u HS-u, čini mi se da je potrebna jedna promjena, jedan amandman, a ja mislim da taj ključni amandman je upravo amandman koji predstavlja Odbor za zakonodavstvo i koji kaže da sve ove obaveze za liječnike obiteljske medicine neće se primjenjivati dok se ne donese pravilnik. Neće se primjenjivati dok se ne donese pravilnik, a pravilnik naravno, mora biti u skladu sa europskim standardima o pravima pacijenta, o pravima liječnika. Mislim da je to ključan jedan amandman koji nadam se da će biti prihvaćen i onda naravno i Zakon dobiti potporu HS-a u petak.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani, hvala lijepa poštovani g. zastupniče. Upravo zbog određenih strahova iznijetih u zadnje vrijeme, što u javnosti, što na sastancima, željeli smo to otkloniti i reći da jasno reći, propisati zakonom, da ove odredbe zakona iz čl. 37 neće stupiti na snagu dok se ne donese pravilnik. Vlada je mogla, naravno možda nekim svojim amandmanom kasnije reagirati, odnosno reagirati nakon upućivanja Zakona HS-u, ali se ovo činilo najjednostavnije rješenje pošto je Odbor za zakonodavstvo rekao da bi podnio takav amandman i mi ćemo ga prihvatiti.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, rješenja trebaju biti takva da potiču ljude koji imaju problem konzumacije alkohola ili droga da idu u sustav liječenja, a nikako da zbog određenih zakonskih propisa oni odustaju od različitih tretmana. Kada govorimo o zdravstvenom dijelu, mislim da treba biti dominantna osobna odgovornost, a nikako ni liječnička odgovornost ne treba biti eliminirana. Ono što mene zanima dakle u skladu sa novim smjernicama, a uskoro će biti na snazi i uredba EU o uređajima za blokadu kod osoba koje imaju problema sa pijenjem alkohola, da li Ministarstvo razmišlja o nekoj perspektivi vezano za ugradnju tih uređaja, osobito kod onih prijestupnika i ponavljača vezano za konzumaciju alkohola. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani g. zastupniče. Slažem se s vama i osnovna nakana i ovog Zakona i prakse je da vozač sam odgovara za svoje čine i da on prijavi kad nije svoj, dakle svoje pogoršano medicinsko stanje koje utječe na sposobnost upravljanja vozilom. U nekim zemljama EU, dakle su i vozači dužni prijaviti tako stanje, kao što je u Cipru, Grčkoj, Španjolskoj, Francuskoj, Mađarskoj, Irskoj, Izraelu, Italiji, Norveškoj i UK, ali postoje i zemlje koje tu obvezu nameću i vozaču i liječniku ili samo liječniku. Dakle postoji i 11 zemalja u kojima je liječnik dužan prijaviti to stanje. Što se tiče ovog pitanja oko ugradnje uređaja, ja vam sad ne bi znao točno odgovoriti, ali pitanje je i tehnološkog i ... [[Govornik se ne razumije.]] razvoja, to bi svakako bilo vrlo korisno da se ugradi [[Upadica: Hvala.]] i da to bude i obveza.
Poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Hvala vam poštovani državni tajniče. Upravo ovo što sam uvidjela kao problematiku, apsolvirali su malo kolega Mlinarić i Nađ, dakle s obzirom na povijest stvaranja naše države, Hrvatska ima znatno veći broj pacijenata s posttraumatskim stresnim poremećajem, tzv. PTSP-om nego li druge zemlje i takva stanja osim antidepresivima, liječe se i antipsihoticima i antianksioliticima čija primjena uzrokujemo koje nuspojave, a između ostalog to su manjak energije i pospanost. Pitam vas, hoće li pacijenti s ovom dijagnozom biti obuhvaćeni prema ovakvom prijedlogu Zakona, dakle hoće li oni podlijeći oduzimaju vozačke dozvole? Molim da nam odgovorite što će biti s osobama s dijagnozom PTSP-a koji, da bi funkcionirali, moraju uzimati ovakve jače lijekove, hoćemo li njima osobito znajući da u najvećem postotku ovu dijagnozu imaju naši branitelji koji su onda kad je trebalo, biti spremni dati život, hoće li im se sada doslovno jednim klikom miša oduzeti vozačke dozvole? Znamo da pravilnik s popisom stanja bolesti još uvijek nemamo, ali vjerujem da nekakve okvirne informacije o stanjima o kojima se [[Upadica: Hvala.]] radi vi vjerojatno već otprilike imate. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Cijenjena gđo. zastupnice, zaista nemam nekakva dodatna saznanja. Rekao sam jasno da se Ministarstvo unutarnjih poslova ne može baviti propisivanjem tih stanja zbog toga je i obveza donošenja ovog pravilnika, ne ovim izmjenama i dopunama nego od praktično od nastanka Zakona o sigurnosti prometa na cestama, još od puno ranije je dana ministru nadležnom za poslove zdravstva. On će, pretpostavljam, uz neku radnu skupinu imenovati radnu skupinu koja će onda propisati koja su to stanja koja utječu na sigurno upravljanje vozilom. Ovo što ste vi spominjali, zaista nemam saznanja, ne znam, ne koristim te lijekove i ne znam kako to utječe na sigurnost upravljanja vozilom.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Ova moja replika sigurno neće završiti u središnjem dnevniku, ali ovdje vidim dosta jahača apokalipse i izazivanja sudnjeg dana, pa će moja replika prema vama biti baš za one prave jahače. Čl. 2. naime daje jedinicama lokalne i područne samouprave malo veće ovlasti kada je u pitanju tradicija i kultura, pogotovo se to odnosi na Slavoniju, Baranju i Srijem, znamo da imamo dosta tih pokladnih jahanja, da imamo dosta kulturnih manifestacija, a konji su jedno od obilježja i asocijacija na Slavoniju. Također i u čl. 16. mijenjaju se podstavci 2, 3, 4 i 5, pa evo možda malo da nam pojasnite što se to točno događa i koliko se to sve skupa ta procedura pojednostavljuje.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani g. zastupniče, dakle u čl. 2. koji regulira dakle ta je definicija određenih pojmova koja se koriste u ovom zakonu definira što je jahač premda nam svima se čini da, da je lako reć što je jahač, al ovdje je jahač koji sudjeluje u prometu, dakle nije jahač na nekoj ledini ili nasipu, tako da onda u čl. 16. je pobliže opisano tko može jahati, dakle to može biti osoba koja ima navršenih 16.g., da se mora kretati što bliže desnome rubu ceste i ako ih jaše više, a to u pravilu u ovim situacijama jest da se onda, da su se dužni kretati jedan iza drugoga, a ne jedan pored drugog, pa tako oduzeti prostor za druge sudionike u prometu i propisuje se na koncu ova sankcija od 300 kuna za nepridržavanje ovih propisa koje je, koje je problematizirao zastupnik Škoro maloprije.
Poštovana zastupnica i potpredsjednica sabora Glasovac.
Hvala vam. Poštovani državni tajniče, kad alkoholizirana osoba upravlja vozilom odgovornost za to snosi vozač odnosno vozačica koja je u takvom stanju, međutim kada osoba koja ima zdravstvene teškoće upravlja vozilom onda ne snosi ona odnosno on odgovornost nego snosi liječnik i to je vrlo jasno pokazao slučaj iz 2019.g. kada je liječeni ovisnik pod utjecajem opijata i lijekova se zabio u naplatnu kućicu i time oštetio odnosno ubio troje ljudi, odgovarala je liječnica za to njegovo stanje. Nakon toga broj prijava liječnika za zdravstvenim pregledima i za lakše i za teže zdravstvene poteškoće je do kraja 2019.g. porastao na 8 tisuća, od tih 8 tisuća samo 2 tisuće su se pokazale da su bile opravdane i ostatak je platio MUP i sad slijedom toga vi mijenjate ovaj zakon, mislite li da je ovo stvarno pravi put da dodatno kažnjavate liječnike, ne rješavate ključne probleme nego odgovornost prebacujete na njih.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Poštovana gđo. zastupnice, za korištenje dakle alkohola, kao i lijekova koji mogu biti omamljujući ili štetni za ili kontraindikacije za vožnju odgovoran je vozač koji upravlja tim vozilom, nije odgovoran liječnik, liječnik će ga uputiti, ovim izmjenama to i želimo pojasniti i detaljnije propisati, on će mu reći kada ne može, kad koristi neki lijek kojim, s kojim, koga koristi da ne može voziti i to ovim izmjenama su samo spomenuta privremena stanja, a ona trajna stanja su već regulirana i smatramo da tu nema većih problema. Kao što sam i uvodno rekao osim onih koje su uputili liječnici na izvanredni liječnički pregled ima niz osoba koja su zbog kršenja propisa višekratne alkoholiziranosti ili odbijanja, podvrgavanja prijedlogu isto idu na ove preglede, izvanredne liječničke preglede. Hvala.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, nažalost imamo nedovoljni broj parkirališnih mjesta rezerviranih za prijevoz osoba s invaliditetom s obzirom na stvarne potrebe. Moramo kontinuirano osvještavati javnost da mjesto označeno za parkiranje automobila osoba s invaliditetom nije povlastica besplatnog parkiranja kada se to možda i nekada misli nego pomoć osobama koje se otežano kreću, kojima se osigurava na taj način mobilnost, svakodnevno funkcioniranje i integraciju u društvu. Da li je po vama kazna od 700 kuna za nepropisno parkiranje na mjesto koje je znači rezervirano za osobe s invaliditetom primjerena kazna budući da pravobraniteljica za osobe s invaliditetom propisuje odnosno traži da se kazna poveća, primjerice u Sloveniji je ta kazna i do 200 eura? I drugo pitanje se odnosi vezano za policijske službenike i za upisne kvote u policijske akademije, da li se one trebaju povećati s obzirom na povećani i broj potrebe za policijskim službenicima?
Hvala, hvala. Poštovani državni tajnik.
Cijenjena gđo. zastupnice parkiranje na mjestu koje je predviđeno samo za osobe s invaliditetom je zaista ja bi rekao više ružan čin i čin koji nije dostojan zdrave osobe koja može parkirati svoje vozilo bilo gdje drugdje ili otići i napraviti jedan krug i potražiti parkirno mjesto ako je na tom parkiralištu bilo, sve bilo popunjeno. Mislim da broj parkirnih mjesta odgovara otprilike potrebama, ali još uvijek se događa da neko čak i pored praznih mjesta na koje se može parkirati parkira na to mjesto što pokazuje krajnju bahatost takvih ljudi. Za takve ljude onda nijedna sankcija ne bi bila prevelika, pa se su tim slažem da bi se mogla i povećati, ali mislimo da u okviru balansa svih kazni teško je onda iskakati sa nečim, ali možda nekom drugom prilikom tu kaznu budemo i povećali. Što se tiče upisa on, on će biti otprilike na razini zadnjih godina, ali tendira prema većemu.
Hvala. Poštovani zastupnik Franković.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, iako današnja rasprava vidimo da najviše ide u dijelu odgovornosti liječnika za dozvolu upravljanjem ili ne upravljanjem motornim vozilima ja bih se želio osvrnuti na nešto drugo. Naime, želio bih vam se zahvaliti u ime grada Dubrovnika na prihvaćanju izmjena Zakona o sigurnosti prometa na cestama, čl. 2., uvođenja st. 106. zona prometa u zaštićenoj kulturnoj povijesnoj cjelini. To je po prvi put da uvodimo takav termin koji će zapravo omogućiti gradu Dubrovniku, ali ne samo gradu Dubrovniku nego i ostalim gradovima koji su pod UNESCO-vom zaštitom uvođenja kontrole organizacije prometa sa glavnim fokusom na građane kojima te i takva mjesta mora biti dostupna, a svi ostali gospodarski subjekti po raspoloživosti. I uistinu veliko hvala u ime moje osobno kao gradonačelnika grada Dubrovnika, ali svakako i u ime svih građana grada Dubrovnika. Hvala lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani gospodine zastupniče, iako je dakle ovom, ovim uvrštavanjem broj ovih točki koji, koje daju, koje opisuju pojmove koji se koriste u zakonu narastao na preko 100, ali smatramo da je ovo bio opravdan razlog da se i uvrste i zone promete u zaštićenoj kulturno povijesnoj cjelini. Te, te prostore u našim gradovima smo dobili zahvaljujući mnogim generacijama predaka koji su to vrijedno radili što je još važnije čuvali, dakle nisu to razorili ili poslije čak teških stradavanja kao što je bio u Dubrovniku u 17. stoljeću opet se obnovilo i bilo bi potpuno neodgovorno da zbog što se kaže šake dolara to sad vrlo brzo uništimo. Tako da mislim da to ima svoje opravdanje i zato je taj vaš prijedlog bio i prihvaćen.
Poštovani zastupnik Bajs.
Štovani predsjedavajući, štovani državni tajniče ovakvim prijedlogom zakona ministarstvo, vlada, u konačnici i ovaj sabor zadrče u nešto što ne bi trebalo. A to je pitanje naravno povjerljivosti. Povjerljivosti između liječnika obiteljske medicine i njegovog pacijenta. To je nešto što ne treba olako shvatiti. Sa druge strane ovakovim rješenjem gdje imenom i prezimenom se utvrđuje koji liječnik je odgovoran što to nije prijavo ne samo da ćemo imati prekršajnu odgovornost tok liječnika kazne koje će nastupiti nego je moguće naravno i naknada štete osigurateljnih kuća prema baš tom liječniku i k tome u kazneno pravnim situacijama i kaznena odgovornost. Dakle, ovakvim zakonom se otvara Pandorina kutija koja će obiteljske liječnike u budućnosti kad prođe ta godina dana zapravo staviti u iznimno tešku situaciju. I na kraju krajeva jedno pitanje, koliko ljudi je pošto je zakon već na snazi prošle '21 [[Upadica: Hvala.]] im je oduzeta vozačka dozvola temeljem ovdašnjeg zakona?
Poštovani državni tajnik.
Cijenjeni gospodine zastupniče slažem se s vama da je naravno odnos liječnika i pacijenta povjerljiv, poseban i on takav mora biti. Međutim, tko će reći o zdravstvenom stanju pacijenta koji je ujedno i vozač koji će odmah nakon pregleda ili sutradan sjesti u svoje vozilo da on nije sposoban voziti ili privremeno sposoban nego liječnik. To zaista netko drugi, neka druga struka teško da može reći. Što se tiče obavijesti liječnika o narušenom zdravstvenom stanju, trajno narušenom ili trajnije koji imamo sada u zakonu, recimo '19. je bio najveći broj obavijesti liječnika čak 9.967 on je, on je '20. pao na 3.818, '21. na 2.803, a u prvih 5 mjeseci 934. U prošloj godini je, ali mi ne vodimo po tom kriteriju nego za sve slučajeve bilo ograničeno sposobnih [[Upadica: Hvala.]] procijenjeno 903, nesposobnih 568 i [[Upadica: Hvala lijepa.]]
Moramo se držati vremena [[Upadica: Hvala vam.]] Poštovani zastupnik Daus.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, predloženim izmjenama zakona uopće nije obuhvaćeno područje utvrđivanja zdravstvene sposobnosti starijih vozača i periodičnih pregleda istih. A predmetno područje u našoj zemlji je neadekvatno regulirano i u suprotnosti je s postojećom praksom u EU i s predloženim izmjenama u postojećoj zakonskoj regulativi od strane Europske komisije i Europske agencije za sigurnost cestovnog prometa. Pa se pitam i vas pitam zašto? I ovoga ja stvarno poštujem starije ljude, to na kraju krajeva nam je svima u kućnom odgoju, ali znamo svi da je biologija neumoljiva i da s godinama i psihofizičke, motoričke i ostale sposobnosti se umanjuju i da smo imali dosta nažalost prilika vidjeti i situacija u krivom smjeru na autocesti itd., itd. Pa moje pitanje zašto i zašto ne bi se uvelo ko što je nekad bilo periodični pregled takvih dakle ljudi u godinama pogotovo onim poodmaklim? Hvala lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Poštovani gospodine zastupniče, da točno to je rješenje i taj institut u zakonu je bio. On je ukinut 2013. godine, znamo tko je bio 2013., tko je to mogao predložiti i ukinuti. Bilo je tu razno raznih razgovora o tome. Smatralo se da nije potrebno uvoditi. S druge strane imamo često prigovor da mladi ljudi koji su sigurno zdraviji generalno, ali da oni čine više prekršaja pa onda u nekom drugom razdoblju se to prebaci na neke druge kategorije. Nemamo sigurnih, pouzdanih podataka da neka kategorija građana s obzirom na svoju dob ili neke druge karakteristike je baš toliko veći počinitelj kaznenih djela, ispričavam se prekršaja uglavnom jel ali nešto i kaznenih djela, nego neka druga grupacija. Zbog toga smo sad ostali na ovakvo ovom rješenju koje predlažemo u postojećem zakonu i njegovim [[Upadica: Hvala.]] izmjenama i dopunama.
Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, evo bilo je puno replika, pitanje da li ću ja reći nešto novo, ali htjela bi u svakom slučaju podsjetiti nas sve na onu vašu prvu rečenicu kad ste počeli o obrazlaganju ovog zakona, a to je da je cilj ovog donošenja ovog zakona smanjiti nesreće i stradavanja. Dakle, da on ima i preventivni karakter, a jasno tu ima i kazni. Slušajući rasprave, slušajući ove replike čini mi se da smo mi izgubili fokus, iz fokusa one naše građane i njihovu sigurnost zbog kojih se donosi zakon da više razmišljamo i raspravljamo o kaznama, spominje se tu i neki lobiji i naravno do te mjere je otišla rasprava da se evo i zastupnici pitaju zašto ovdje ne sjede predstavnici Ministarstva zdravstva ovo nije zakon o zaštiti ovoga zdravstvenom zdravlju. Htjela bih samo reći da tko će upozoriti [[Upadica: Hvala.]] na promjenu zdravstvenog stanja ako ne liječnici Upadica Reiner: Hvala./… pa to je povjerenje [[Upadica Reiner: Hvala.]] u struku. Poštovani državni tajnik.
Poštovani državni tajnik.
… zastupnice, slažem se što puno rekli, ja se ispričavam što sam sigurno i ponavljao, ali morao sam jer su i pitanja otprilike išla često o istoj temi pa sam onda i ja bio prisiljen ponavljati. To sam ja u odgovoru na jedno maloprije pitanje rekao tko će osim liječnika, a tad bio netko drugi možda bi onda ta struka bila relevantna. Sad se ovaj cijeli zakon premetnuo u pitanje odgovornosti liječnika, a to pitanje jedan ili dva od 50 i nešto članaka mislim da smo ovim zakonom predvidjeli i neka druga važna pitanja, regulirati, riješiti, poboljšati, ali pitanje ovaj zakon koji regulira jednu tako važnu teško mi je reći djelatnost, ali područje našeg svakodnevnog života uvijek svako od nas će imati druga mišljenja i nikad nećemo završiti priču nažalost, ali radimo na tome da ovaj zakon bude [[Upadica Reiner: Hvala.]] što bolji i da manje ljudi strada.
Poštovana zastupnica Burić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče Katiću. Uvodno ste kazali kako je cilj ovog zakona utjecati na smanjenje prometnih nesreća i što se prije svega postiže edukacijom i preventivom, a tek nakon toga legislativom odnosno zakonodavstvom, u tom smislu drago mi je što ste naveli upravo smanjenje broja smrtno stradalih na hrvatskim cestama u odnosu na '90.-te godine kada je to bilo oko 1400, prema sadašnjoj situaciji kada je to 300-njak smrtno stradalih i ti podaci svakako govore ponešto o sigurnosti na hrvatskim cestama. Ono što želim posebno pohvaliti jesu ustvari što se ovim zakonom posebno regulira ono što je do sad bilo ne regulirano, a to su romobili i ostala slična prometala, pa me zanima hoće li s obzirom na tu regulaciju biti više reda prije svega [[Upadica Reiner: Hvala.]] u velikim gradovima?
Poštovani državni tajnik.
Poštovana gospođo zastupnice. To je i cilj i ove izmjene i dopune smo prvenstveno radili time se rukovodeći da ova nova vozila koja su se pojavila koja ne možemo ignorirati, ne možemo zatvoriti oči, ne možemo ih zabraniti ne bi to imalo smisla naravno jer držimo da ipak oni imaju svoje mjesto, ali potrebno je bilo osmisliti gdje smjestiti te vozače osobnih prijevoznih sredstava, je li to cesta, je li to pločnik. Uvijek nekome smetaju, dakle na pločniku pješacima, na ulici, na cesti vozačima osobnih i teretnih automobila. Vjerujem da smo našli jedno dobro rješenje, rukovodili smo se iskustvima drugih zemalja, niz zemalja je to reguliralo, a kod nekih zemalja je to također u tijeku i mislim da smo se našli negdje u okviru takovih razmišljanja. Broj stradalih opet ponavljam se smanjuje, zadnje tri godine je ispod 300, bili smo se približili onom cilju iz nacionalnog programa, nismo ga ostvarili, zamalo, nadamo se [[Upadica Reiner: Hvala.]] da ćemo ga ostvariti do 2030. Hvala.
Hvala lijepa poštovani državni tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, onda ću otvoriti raspravu iako se čini da smo nakon više od 30 replika sve prošli. Prijavili su se svi klubovi i jako veliki broj vas iako vas nema u dvorani puno, ali puno vas se prijavilo za pojedinačne rasprave. Idemo biti što efikasniji pa krećemo s prvim klubom zastupnika, a to je Hrvatskih suverenista u ime kojih će govoriti poštovani zastupnik Željko SAčić. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Evo doista kako ste vi poentirali poštovani predsjedavajuće akademiče Reiner u ovih nekoliko sati smo gotovo sve rekli ključno svi mi koji oštro protestiramo i oštro se ne slažemo sa predloženim tekstom ovog zakona, a i kolegice i kolege iz vladajuće, posebno HDZ-ove većine koji to doista zdušno brane kao da je u pitanju nešto najsvetije što nam se ovog trenutka nudi. Mi Hrvatski suverenisti smatramo da je taj prijedlog nedovoljno dobro dorađen, dapače on ima strašnu nomotehničku manu jer ključno ograničenje ljudskih prava i sloboda, ključno derogiranje deontoloških pravila medicinske struke, ključno dovođenje u pitanje zaštite osobnih podataka, povjerenja između pacijenta i liječnika je u prijedlogu ovog zakona uvjetovano listom i lijekova i bolesti. A tu listu zamislite sad poštovane kolegice i kolege, određuje tko? Ministar svojim pravilnikom, a taj pravilnik mi nemamo na stolu ovog trenutka, nemamo niti zapravo katalog tih lijekova ni lista. Prema toma, ako mi dignemo ruku u zrak za to pa ko nam garantira da doista ja kao šećerni bolesnik ili kako se već to zove neću smjet nego taksijem ili susjedom ili pješice ili biciklom dolaziti na posao. Bio bi to velik gubitak doista. Ali smatramo da ne možemo tako neodređeno ići u izmjene zakonodavstva u ograničavanje ljudskih prava i sloboda, a bez ikakvog konkretnog pravno opipljivog i kataloški označenog razloga i uvjeta. Kolega Habijan to jako dobro zna o čemu pričam i on će se zasigurno sa mnom složiti o tome. Znači što možemo reći? Možemo reći da ovaj zakon treba dotjerati i nomotehnički i tek tada će biti spreman za kako kaže kolega Troskot jednu svestranu i kolegica raspravu stručnu o tome u kojim uvjetima možemo suspendirati, derogirat liječničku tajnu da bi postigli veći cilj zaštitu života i zdravlja ljudi, imovine u prometu. Tek tada u iznimnim situacijama i vremenski to definirati i sadržajno i jasno precizirati kako. Jer, sada je, širom su ovim tekstom otvorena vrata da u masi od 505 tisuća hrvatskih branitelja, od onih nažalost koji imaju određene rješive i lječive probleme, primjerice, PTSP ili neke druge bolesti, koji koriste određene lijekove, medikamente ili terapije mogu ne svojom .../nerazumljivo/... oni u svom životu funkcioniraju, obiteljski, društveno, neki i radno, ali zbog određenih konzumacija određenih lijekova, bez obzira što kažu da to nije točno, ali Claritine kad pijete protiv alergije, tamo jasno stoji ne smiješ voditi traktor, bager, izrijekom stoji bager, ne znam zašto, radni stroj i osobni automobil, ne znam, ako ti se nešto manta, je li? Prema tome, sama ta činjenica da je tako nisko spušten prag za represiju i sprječavanje kretanje stanovništva RH, znači u ovom slučaju automobilima, motornim vozilima je zapravo uznemiravajuća, ne bi trebala i ne smije uopće biti u pitanju da se tako široko postavi. Znači ja vas molim i apeliram da to doradite, a vi kolegice i kolege iz HDZ-a jer i na vas se isto možete odnositi prvom prilikom i na vas kad se Zakon donese, evo, kolega Kapulica će sigurno bit prvi na listi jer je em šećerni bolesnik, a i ne znam šta je, javno je rekao, je li. Znači nećemo to prihvatiti u ime Kluba Hrvatskih suverenista, jasnu vam poruku šaljemo, a vidim kolegice i kolege iz cijelog lijevog i ultra lijevog spektra, a i mi, naši suradnici iz Mosta, IDS, kolege i vidio sam i oni neće. Prema tome, mi trebamo samo iz HSLS-a negdje apelirati, eventualno vaš koalicijski partner Pupovac, on sigurno neće jer vas grdi u Beogradu i došli smo do 75 ruku maksimalno, ne vjerujem da će se netko naći novi i pridošli da bi digao ruku za to i do je optimizam. Znači, poštovani državni tajniče, radite na svim ostalim aspektima. Imamo statistiku koja kaže da je velika brzina problem, neispravna vozila, mobiteli, tu treba, biciklisti u Zagrebu, svi ste tu koji dolazite i koji koristite stan, je li imate pravo ili nemate pravo, to je drugo pitanje, ali biciklista vas sigurno u Zagrebu imate veliku šansu, može svakih 7 dana jednom dokačiti na nogostupu. O tome treba raspraviti, vidjeti, s tim udrugama biciklista da budu pažljiviji, da se nekako prilagode tome jer to je sad već pošast u Zagrebu. Sve ostalo vas, sve, u svemu ostalom podržavamo vaša nastojanja da se smanji broj tih i kaznenih djela i nehatnih i nažalost imamo svakakvih budala, drogirani, alkoholizirani, koji, obijesnih, to sigurno tu trebate biti što žešći, što jači, a ovdje oprezno, ovdje hodati k'o po jajima. Pa ne može liječnik opće prakse ovaj, vama biti na usluzi, halo, šta ćemo sa Sačićem, ima problem, je li? Ne može to tako. Tu smo u stanju znači opreza. Hvala vam lijepo.
U ime Kluba zastupnika Mosta sad će govoriti poštovani zastupnik Zvonimir Troskot. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice, poštovani svi koji nas pratite. Ovaj Zakon je vrlo važan i prije nego što krenem, ja bih htio pohvaliti uopće namjeru vladajućih i zakonodavca ovdje sada da su s ovim prijedlogom gdje bi se regulirali stvari kao što su bicikli u prometu, vožnja sa slušalicama, dakle dodatno postrožavanje, tipa alkoholizirano stanje, droge, itd., to ima apsolutno smisla. Međutim, s druge strane, da se na ovakav način degradira, odnosno degradiraju liječnici obiteljske medicine je nedopustivo. Slušao sam pomno argumente koje je davala vladajuća strana, dakle nitko nije rekao ovdje da dozvolu ne trebaju davati liječnici. To nitko nije rekao, čak smo se pozvali na čl. 230 koji je vrlo, vrlo jasan koji kaže da prije početka osposobljavanja, kandidati vozači dužni su se podvrgnuti zdravstvenom pregledu, 2 zdravstvene preglede obavljaju zdravstvene ustanove i trgovačka društva koja obavljaju djelatnost medicine rada i specijalisti medicine rada u privatnoj praksi za određene kategorije mogu i liječnici obiteljske medicine. Ovo što se sada dogodilo jest da je MUP doslovno, znači Poncije pilatovski cijelu odgovornost prebacio sada u ovom trenutku na liječnike obiteljske medicine iz razloga što, prije svega, ne postoji nikakav pravilnik koji bi definirao koje su to dijagnoze, koji su to lijekovi na temelju kojeg će liječnik obiteljske medicine trebati izdati zabranu sudjelovanja u prometu. Ne samo to nego bez privole i bez dozvole će podatke o zdravlju određene osobe morati proslijediti policijskoj upravi odnosno policiji. Bio je čak i prijedlog određenih udruga da taj podatak ostane, primjerice unutar odnosa između liječnika i pacijenta, do dan danas se MUP odnosno g. Katić i svi ostali nisu izjasnili da li je to moguće i zbog čega to ne bi bilo moguće i zašto bi se uopće takav podatak morao davati, morao zakonom davati, osim, primjerice, ako ne bi to MUP zahtijevao za određene situacije. Ovako će sad liječnici morati odavati te podatke. G. Katić nije dao osnovni odgovor, a to je tko će zaštititi liječnike obiteljske medicine kada će se morati suočiti sa pacijentima i iskomunicirati im da više neće moći voziti auto i sudjelovati u prometu. Hoće gospodin Katić doći tamo u domove zdravlja i zaštiti naše doktore sa pacijentima koji su već sad isfrustrirani sa brojnim stvarima koje ih more kroz život i još će im ti liječnici obiteljske medicine morat, morat ih udaljiti iz prometa na temelju pravilnika koji ne postoji, na temelju dijagnoza koje ne postoje, na temelju lijekova koji lijekova koji ne postoje. Dakle, sve se to sad svelo na subjektivni doživljaj liječnika obiteljske medicine koji bi trebali sami neovisno donijeti tu odluku. Dakle, nikakvu zaštitu ti ljudi nemaju. I još, i još su izvrgnuti dakle osiguravajućim kućama koje ih čekaju kao hijene jer ako se oni ne izraze, a sad, sad će za bilo kakvu i najmanju stvar izdavati rješenje da osoba ne može sudjelovati u prometu jer će se ljudi jednostavno morat zaštititi. Pa 2019. godine nije stradao gospodin Katić, naravno on je sad personifikacija MUP-u nego liječnica obiteljske medicine. Ona je stradala bila. Dakle, nije to samo tako. Nisu izračunati efekti koji će ovaj zakon odnosno prijedlog ovog zakona imati na društvo. Gdje su vozači hitne, gdje su vozači policijskih vozila, gdje su vozači gradskog, međugradskog prijevoza, 30% vozača će ostati bez dozvole. Nitko nije računao na to. Nadalje, osim što je već sa zakonom definirano, dakle medicina rada bi trebala biti ta koja to određuje, dakle ovaj zakon kao takav je diskriminatoran iz razloga što nije propisano šta je sa privatnim klinikama odnosno privatnim liječnicima obiteljske medicine. Znači netko tko je imućniji građanin će moći otići i kupit će svoju vozačku dozvolu, a netko tko nema bojat će se otići u dom zdravlja obaviti taj pregled iz razloga što postoji velika vjerojatnost da ostane bez vozačke dozvole i straha naših liječnika koji će za bilo šta morat davat izdvojeno mišljenje odnosno maknuti ih iz prometa. Dakle, s jedne strane se poziva pacijente na preglede, s druge strane se narušava taj osnovni odnos između pacijenta i liječnika obiteljske medicine jer liječnici na kraju dana sa Hipokratovom zakletvom nisu dužni postati špijuni i na ovoj izgradnji policijske države. Nisu to dužni raditi. Oni su dali zakletvu da će nas liječiti i da će u tom najintimnijem odnosu koji postoji na relaciji pacijent-doktor da će izgrađivati povjerenje koje se gradi godinama. Doktorica obiteljske medicine već 30 godina smo nas dvoje u odnosu i sad će taj odnos postat narušen samo zato što je gospodin Katić rekao e ovo ide sada na liječnika obiteljske medicine, vi se sad gombajte sa ljudima, vi riješite taj problem. Kažete da ste se pozvali na praksu europskih zemalja, niste, niste se pozvali na praksu europskih zemalja iz razloga što niste gledali finski model i niste gledali britanski model. …/Govornik govori stranim jezikom./… u Britaniji je ključna za izdavanje dozvole za sudjelovanju u prometu, a to je jedna interdisciplinarna agencija gdje sudjeluje i medicina rada i policija i osiguravajuće kuće, svi zajedno, neovisno se donosi zajedničko mišljenje da li je osoba sposobna sudjelovati u prometu ili ne. Ovako što ste vi napravili prije svega ste napravili kaos u sustavu jer ne znate efekte koji će se dogoditi sa svim ovim što ste vi napravili. Narušili ste odnos jer povjerenja više neće biti. Cijelu krivnju i odgovornost stre prebacili na liječnike obiteljske medicine koji nikakvu zaštitu nemaju niti od represivnog aparata, a osiguravajuće kuće ih čekaju ko hijene da naprave najmanju pogrešku. I oni bi trebali rješavati taj cijeli problem. Znači ljudi već ovako na cijeli dan zovu, rješavaju, Facebook, ovo, Whatsapp, preko platformi odgovaraju svima nama pacijentima i još ih sad treba dodatno opteretit, a Članak 230. itekako definira medicina rada bi to trebala odrađivat, ali ne samo medicina rada. I šta sad, kako ćemo sad to napraviti? Kako će ti liječnici sada od ponedjeljka, pa ona će se morati zaštiti? Evo gospodine Katiću kako ćemo ih zaštiti? Doći će jako puno isfrustriranih ljudi, ja već vidim te razgovore u tim klinikama kao razgovaraju sa našim liječnicima obiteljske medicine dok ćete vi biti zaštićeni tamo u MUP-u, možda još imate i pratnju, nitko neće štiti naše doktore, ali će se čekat prva prilika da završe u naslovnicama onda ćemo ih oderat dobro i još će platiti kaznu, završit možda u zatvoru i još će ih sustav dodatno kaznit i gonit. Evo, ovo je, ovo je ovo danas što mi gledamo kroz ovaj zakon. Ovo je posljedica danas kad mi to izglasamo odnosno svi koji ćete dignuti ruku u petak, dakle vi ste, vi glasate za medijski represivni i bilo kakav progon liječnika obiteljske medicine. Zašto šta vam je 2.500 ljudi u Hrvatskoj toliko krivo? Šta su tako napravili da ih još dodatno opteretimo s ovim stvarima? Sve je već definirano ljudi moji, sve je već definirano. Zašto sad ovakva jedna izmjena? Samo zato da se makne odgovornost jer je teško to iskomunicirati, probajte, probajte danas na današnju situaciju kako ljudi žive, jedva plaćaju račune, jedva plaćaju hranu i to sve i još će na takvu frustraciju liječnici obiteljske medicine koji već sad grcaju od posla jer stalno im dolaze ljudi, pogotovo, još se od korone nisu oporavili ljudi, e još ih sad treba stisnut i treba ih dodatno sistem kazniti. Nije riješen problem. Europske zemlje na koje se pozivate imaju nezavisna tijela interdisciplinarna koji donose nezavisne odluke, a ne na subjektivnoj razini gdje će doktor jedan reći imaš cirozu na 50% ti možeš, u Čakovcu će reći e ti ne možeš. I onda ćemo šta gonit oba dva doktora jer mi ulazimo u zakonski prijedlog bez definiranih osnovnih stvari i zato ne možemo podržat ovaj dio zakona koji čisto progoni naše liječnike obiteljske medicine.
Hvala. U ime Klub zastupnika SDP-a govorit će poštovana zastupnica Andrea Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani državni tajniče, gospodine iz MUP-a, poštovane kolegice i kolege. Dakle, sad u ovom konačnom prijedlogu zakona prvo ćemo malo ponoviti i definirati ono što je prihvaćeno tijekom rasprave na prvom čitanju, dakle nošenje kacige za sve vozače osobnih prijevoznih sredstava, obaveza posjedovanja kutija prve pomoći i uvrštenje interventnih vozila Hrvatskog crvenog križa u članak postojećeg zakona. E a ono što nije uopće usvojeno i zbog čega kritiziramo i kritizirat ćemo i dalje nadajući se da ćete uvažiti barem ovo što ćete sad čuti tijekom ove rasprave i u amandmanima je posebice dio koji se odnosi na zdravstvene preglede vozača, dakle čl. 37. kako sam već rekla dakle dokaz da vi vladajući uopće ne poštujete mišljenje struke, liječničkih udruga, udruga pacijenata i oporbe. Bilo je javno savjetovanje sa nizom razumnih opaski, imali smo tematsku sjednicu posvećenu upravo ovom Zakonu o sigurnosti prometa na cestama 4.11. sa nizom dionika iz struke, pacijenata mogli ste čuli kakve će se stvari događati ako se ovaj zakon usvoji, tako da ovo što vi propisujete u predloženim izmjenama zakona neće riješiti sigurnost na cestama, a napravit će nemjerljive štete zdravstvu i zdravlju naših građana. Tragikomično je da prometni stručnjaci, policija i pravosuđe nisu u stanju riješiti problem prevelikog broja nesreća na cestama već se to sve skupa prebacuje na leđa liječnika, osobito obiteljskih liječnika. Iz podataka koje vi sigurno vi imate bolje nego mi, ali smo eto čuli na tematskoj sjednici najveći uzrok nesreća su na cestama prevelika brzina, mobiteli, alkohol, a ne privremena promjena zdravstvenog stanja. To je ono što smo saznali od vas, mada potpune podatke vjerojatno niti nemate, ako imate ćete nam valjda reći. Sama struka kaže da su jedini liječnici ovlašteni za odobrenje upravljanja vozilom specijalisti medicine rada. Već je i kolega spominjao, spominjali smo i u stankama odnosno traženjima za stanku, zašto se naša država ne ugleda u druge zemlje. Evo imate tu primjer Velike Britanije gdje je vrlo jasno navedeno da postoji vladina agencija koja se bavi sigurnošću prometa, posao im je da izdaju dozvole, određuju tko, kada i zašto gubi dozvolu i kada je opet može dobiti. I u tim agencijama sjede stručnjaci, a ne obiteljski liječnici su stručnjaci, ali teret se ne svaljuje na liječnike obiteljske medicine. U Velikoj Britaniji po ovom dokumentu se jasno može vidjeti, imaju razrađenu web stranicu i svaki vozač u autoškolama bude educiran o korištenju te stranice odnosno o postupanju na temelju svog zdravstvenog stanja. Sva zdravstvena stanja navedena su abecednim redom i uz njih i upute. Mora li se netko zbog svog stanja javiti agenciji, kada se mora javiti, hoće li dobiti ograničenje, na koliko dugo itd., sve je on line, a kazna tisuću funti ako se netko sam ne prijavi. A kod nas se sva odgovornost prebacuje na liječnike, osobito obiteljske liječnike i sad ukoliko pacijenta ne prijave podliježu mogućoj prekršajnoj i kaznenoj odgovornosti. Nažalost kod nas u Hrvatskoj u zdravstvu za medicinare ne vrijedi presumpcija nevinosti nego presumpcija krivnje, na sve moguće način okrivi liječnika i sestru, a onda oni nek se brane da nisu krivi i nek dokazuju. Naravno da je potrebno upozoriti pacijenta, zapisati u njegov zdravstveni karton, objasnite mu kako je moguće djelovanje njegovog lijeka, upozoriti ga na njegovu odgovornost, ali posao liječnika ne bi trebao biti prijavljivati određena vrlo široko opisana zdravstvena stanja svojih pacijenata policiji. U krajnjoj liniji koja su to stanja? Koje su to dijagnoze, koji lijekovi, koje doze? Nemamo još ništa propisano od strane zdravstvene administracije, dakle najavljuje se pravilnik o zdravstvenim pregledima vozača u roku od 12 mjeseci, dakle naša jedina nada, naša kažem struka i svi naši građani jer ovo će jako lupiti po leđima naših građana, dakle naša jedina je nada ako sporost ministarstva koje mora donijeti pravilnik u roku od 12 mjeseci opet izbije na vidjelo i pravilnik se ne donese. Znači šlampavost ministarstva ne donese pravnik svi sretni. To je broj jedan. Broj dva, ako ćete u tom pravilniku konačno poslušati ono što vam kaže struka, a što krajnjoj liniji stalno govorimo već i za prvo čitanje i niste poslušali, mislim onda nam je zapravo jako mala nada da ćete poslušati i kod donošenja ovog pravilnika o zdravstvenim pregledima vozača. Nadalje, ovim prijedlogom zakona već smo govorili narušit će se povjerenje između liječnika i pacijenta. Može se dogoditi da pacijent neće liječniku iznijeti važne medicinske informacije zbog mogućih sankcija odnosno prijave iz straha da privremeno ne izgube vozačku dozvolu, pa neće uzimati lijekove, neće se odazivati na preglede, sad se pompozno najavljuju sistematski pregledi, pa kako će vam pacijent doći i s nekakvim povjerenjem se obratiti. Pola svojih simptoma će zatajiti u strahu da ćete ga prijaviti. Dakle, nemojmo miješati postojeći zakon koji definira u čl. 233. koja stanja se moraju prijavljivati. Ovdje govorimo o privremenim stanjima koja uopće kao što rekoh nisu definirana niti znamo dijagnoze, niti doze lijekova, neko će u jednoj bolnici odnosno u jednoj ordinaciji neko mišljenje donesti, neko će donijeti drugo, dakle nikakvog reda i nikakve pravne sigurnosti nemamo. Dakle, intencija ovog zakona nije oterećenje liječnika već dodatno opterećenje i kažnjavanje uz moguće incidente, konflikte s pacijentima, moguće tužbe, moguća terećenja od osiguravajućih kuća. Govorili smo već o primjeru iz 2019. Tko je nadrapao prvi? Liječnica obiteljske medicine kojoj se pacijent nije niti javljao, žena pojma nije imala da je pacijent pušten iz bolnice. Ona je prva nadrapala. I znate tko ju je teretio? Osiguravajuća kuća za 600 000 kuna znam, jer je kolegica iz moje županije, a onaj koji joj je napravio prometnu nesreću, taj pacijent njega se tek kasnije ga se pitalo što je. Prema tome, ovaj zakon nije dobar, razara se dobar i povjerljiv odnos sa pacijentom kakav bi trebao biti, a u krajnjoj liniji ako ćete već inzistirati da se moraju podaci unijeti u CEZIH a što zapravo vam cijelo vrijeme govorimo da treba biti upozoravanje pacijenta upis u karton, ali ne prijava policiji, odnosno CEZIH. Onda maknite tu prekršajnu ili kaznenu odgovornost liječnika za ova privremena stanja. Znači govorimo o privremenim stanjima gdje je teško procijeniti što će biti za sedam dana uzimanja lijeka, deset dana uzimanja lijeka. Možda će netko uzimati tri mjeseca, možda će netko dva dana uzeti lijek, pa tri dana neće jer mu je dobro. I šta? Svaki put će se javljati liječniku pa ćemo klikati malo prijavljujemo u CEZIH, malo odjavljujemo. Znači potpuni nered! Kažete da sankcije nisu mijenjane prema ovom postojećem zakonu. Meni fino taj papir u ambulanti, jučer sam si ga poslikala lijepo stoji članak 233. kazna 5 do 15 000 kuna, 1000 do 5000 kuna ovisno jel' pravna osoba ili fizička osoba i to opet vrijedi na ona stanja koja su hajmo reći trajna, gdje stvarno pacijent nije sposoban za vožnju. Ali ovo gdje sad vodite u članak 37. stavak 4. za ova privremena stanja netko troši tabletu ne znam Normabela dva dana i sad ga ne prijavite i sad ćete platiti 5000 kuna. Mislim pa gdje je tu smisao. Jel'? Bila je i organizirana kao što rekoh i tematska sjednica, bio je i okrugli stol u 11 mjesecu gdje su i predstavnici strukovnih udruga, predstavnici Hrvatske liječničke komore, koordinacija obiteljske medicine, udruge za prava pacijenata upozoravale, medicina rada. Dakle, svi su upozoravali na žalost iz MUP-a nije bio nitko. Dakle, upozoravali su što će se dogoditi ako se ovaj zakon izglasa. Iz Udruge za prava pacijenata kažu to jasno stoji po zakonu, da je pravo na privatnost pacijenata i zaštita podataka broj jedan. Ako dijelite dalje podatke uključujući i CEZIH, MUP morate tražiti dozvolu pacijenta. Dakle, pitanje liječničke etike, zaštite podataka, prava na povjerljivost, Zakon o liječništvu itd. Znači već smo rekli da je obiteljska medicina tu broj jedan koja je na prvoj liniji koja će nadrapati, ali naravno i svi mi liječnici u bolničkim strukturama, hitna medicinska pomoć itd. Što sa onim liječnicima koji nemaju pristup CEZIH-u? Što s njima? Prema tome, ovaj zakon nije dobar. Ili ćete usvojiti sve one amandmane koje smo tražili ili jednostavno taj zakon mora ići na potpunu doradu jer ne valja. I kao što je jedan kolega iz obiteljske rekao svojim pacijentima, sad će im reći ovako. Kada dolazite na pregled autom možda se nećete moći vratiti kući, jer ću vam ja zbog nekog lijeka ću vas prijaviti. Pa evo dolazite onda sa nekim na preglede, ne možete tako.
Hvala. Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika IDS-a govoriti poštovani zastupnik Emil Daus. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa gospodinom iz ministarstva. Iako ovdje jesu naravno predstavnici resornog ministarstva, s obzirom danas na glavnu temu o kojoj pričamo ne bi škodilo da je jedan predstavnik ili predstavnica iz Ministarstva zdravstva, jer iako je Zakon o cestovnom prometu ovdje se najviše priča zapravo o pregledima, o zdravstvu, o liječničkoj struci. I to mnogi od nas koji uopće nemamo veze sa liječničkom strukom, ali smo jako dobro pratili, osluškivali, a i dobivali razne mailove, pozive od same struke. I u odnosu na prvo čitanje primjećujemo da praktički ništa od prijedloga od strane predstavnika zdravstvene struke nije prihvaćeno. Da se podsjetimo opet i koordinacija hrvatske obiteljske medicine koja je predložila da probleme riješe tako da se obavijesti, odnosno upozorenja dana pacijentu o tome da ne bi trebao upravljati vozilom, da ostane između liječnika i pacijenta, na način da liječnik to zavede u medicinskoj dokumentaciji, preda pacijentu dok samo na posebno traženje policijskih službenika liječnik bi bio dužan dostaviti takvu obavijest. Hrvatska liječnička komora najavila je preispitivanje ustavnosti zakona na Ustavnom sudu ako će konačna verzija zakona, odnosno ako će biti izglasan tako da sadržava ne samo obvezu liječnika obiteljske medicine da prijavljuju promjenu zdravstvenog stanja nego i njihovu prekršajnu odgovornost. Udruga za promicanje prava pacijenata pozvala je jučer građane da potpišu peticiju, usprotive se namjeri da liječnici podatke o svojim pacijentima proslijede policiji jer se time krše zakonom zajamčena prava pacijenata. Neke profesije ne mogu obavljati poslove na svom radnom mjestu uslijed izdanog tzv. upozorenja čime im se trenutačno ograničava ustavno pravo na rad i pravo na dostupnost radnog mjesta definirano člankom 54. Ustava Republike Hrvatske. Iako je predlagač naveo da su u izradi predmetnih prijedloga izmjena sudjelovali zaposlenici Ministarstva zdravstva uz dužno poštovanje, a to sam rekao i u prvom čitanju administracija u zdravstvu nije medicinska struka na terenu, a ako se iz izrade izmjena zakona isključi medicinska struka nadležna za utvrđivanje zdravstvene sposobnosti vozača, a posebno ta, tada se ne može postići kvalitetne izmjene samog zakona posljedično i poboljšanje sigurnosti prometa na cestama. I mnogo je tu termina, sadržaja koje smo i u prvom čitanju spominjali, ukazivali na njih. Neke ću se prisjetiti i danas poput termina izabranog liječnika. Kako i na koji način će se upozoravati pacijente. Svi oni neizabrani liječnici na primjer bolnički, vanbolnički specijalisti, oni koji nisu izabrani liječnici obiteljske medicine, ginekologije, stomatologije, koji nemaju pristup CEZIH-u. Ne znam da li se u međuvremenu o tome dalo truda i popravilo, ali CEZIH-u nije bio omogućen pristup ni specijalistima medicine rada koji utvrđuju zdravstvenu sposobnost vozača, a s duge strane omogućen pripadnicima MUP-a. A nije li to malo i čudno? I na dalje ukazujemo na uvođenje termina opravdane sumnje kojim se pripadnicima policije daje pravo da derogiraju ocjenu zdravstvene sposobnosti vozača utvrđen od nadležnog specijaliste medicine rada i konzilijarnih suradnika na osnovu anonimnog i aproksimativnog osumnjičenja. Pa ne znam da li u kojem drugom zakonskom propisu RH postoji odredba kojom se dovodi u sumnju odluka liječnika zbog osnovane sumnje pripadnika policije te zbog koje se nalaze provođenje daljnjih postupaka i ... [[Govornik se ne razumije.]] dodatni troškovi zbog upućivanja imatelju uvjerenja o zdravstvenoj sposobnosti na pregled drugostupanjskom povjerenstvu. A ono što dodatno zabrinjava i nas, a vjerujem da ima isto tu kolega takvih koji misle i na one koji žive u ruralnim sredinama jer preko 90% Hrvatske ipak je ruralno i koji nemaju dostupan javni prijevoz je to da se izdavanje upozorenja o promjeni zdravstvenog stanja imatelju vozačke dozvole uzrokuju dodatni troškovi i postupci izazvani ograničavanjem mobilnosti. U obrazloženju predlagača izmjena zakona stoji da se izmjenama žele postići uštede za vozače, samo ne znam kakvo kad piše da naknadu za zdravstveni pregled vozača koji su nezadovoljni izdanim upozorenjima o promjeni plaća taj isti vozač. Prijedlogom zakona uvodi se i prekršajna odgovornost vozača koje je izdano upozorenje o promjeni zdravstvenog stanja, samo mi nije još jasno ni u kojem roku i kojim putem vozač ostvaruje pravo na žalbu na predmetno upozorenje kojim trenutno gubi pravo na upravljanje motornim vozilima. Ono što je činjenica, a već se to i čulo danas, Zakon će biti štetan i neće smanjiti broj teških prometnih nezgoda jer na prometne nezgode, a to znamo jako dobro svi, nažalost najviše utječu brzina, alkohol, neiskustvo mlađih vozača, obijesne vožnje, nepoštivanje prometnih propisa, a negdje oko 0,02%, kako sam danas čuo ujutro, samu struku, promjena zdravstvenog stanja. I ono što sam rekao i u stanci, nemojmo zaboraviti da vozači mogu kupovati lijekove koji utječu na njihovu sposobnost upravljanja vozilom bez recepta, bez da idu liječniku, što u takvim slučajevima? I želim skrenuti pozornost na još jedan važan moment kao i u raspravi u prvom čitanju. Predloženim izmjenama Zakona nije obuhvaćeno područje utvrđivanja zdravstvene sposobnosti starijih vozača, periodičnih pregleda istih. Znamo da mladi, populacija mladih mnogo češće i najviše zapravo kad bi gledali po dobnim skupinama uzrokuje prometne nezgodne. Da su tu brzine i neiskustvo, itd., ali kao što sam rekao i prije u replici, biologija isto neumoljiva i bilo je to, postojalo je pa i prošlo je 2013. 9 godina pa se ništa nije promijenilo. Predmetno područje u našoj zemlji nije adekvatno regulirano je i u suprotnosti je s postojećom praksom EU i trebalo bi malo smoći hrabrosti, možda nije baš najpopularnije, ali ne bavimo se populizmom nego pa i upravljanjem ovim društvom, smoći hrabrosti i dodatno regulirati i taj problem. I na samom kraju, da se malo maknemo iz ove liječničke pa malo više gdje mi je prema struci da idemo prema prometu, bez adekvatne prometne infrastrukture, izgrađene u skladu s najnovijim sigurnosnim propisima po ugledu na razvijene europske zemlje, nećemo dostići nivo sigurnosti u cestovnom prometu. I ne mislim pritom samo na staze za bicikliste, romobile, električne romobile već i kvalitetnije i sigurnije prometnice za promet motornim vozilima, imamo mnogih dotrajalih, neadekvatnih, uređene cestovne prijelaze preko pruge da vam ne pričam koliko ih je u Istri bez, uopće bez branika, bez rampi; dotrajalu i novim vremenima neprilagođenu prometnu signalizaciju, itd. Dok postoji strah pješaka da ga udari električni automobil na nogostupu u nekoj urbanoj sredini poput Zagreba, Rijeke, ne znam, Splita, Pule i dok je vozača romobila ili bicikla strah da ga ne udari vozilo na nekoj lokalnoj cesti, nerazvrstanoj u nekoj ruralnoj sredini, mi nismo riješili problem niti će ga riješiti bilo koji zakon. Neće ni ovaj. Znači paralelno treba graditi i samu prometnu infrastrukturu. Ona nije jednostavna, nije jeftina i niti će se sagraditi u godini dana. Ali može se ako se strateški o tome promišlja, posebice otkad su nam dostupni EU fondovi. Ali s time treba krenuti na vrijeme i onda priprema dokumentacije i sve kako slijedi, ali čini mi se da opet kasnimo. Klub zastupnika IDS-a neće podržati ovaj zakonski prijedlog prvenstveno iz razloga koje smo danas čuli, nije se prihvatio nijedan prijedlog struke ni oporbe na temu liječničkih pregleda. Ovakve promjene u sustavu ne smiju se provoditi bez prethodne stručne i znanstvene analize, a ponavljam još jednom, ne znam kad je toliko se oglušilo na prijedloge struke i nije se prihvatilo ama baš niti jedan prijedlog. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HSLS-a i reformista govorit će poštovani zastupnik Darko Klasić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama je iskorak u reguliranju sigurnosti prometa i smanjenju gotovo svakodnevnih crnih statistka iako imamo i određene primjedbe te ću predložiti amandmane kako bi se poboljšao Zakon, a time i sigurnost na cesti. Problem postojećeg zakonodavstva o sigurnosti prometa na cestama nije samo manjkava regulativa nego često i njegova nedosljedna primjena te se nadamo da će te promjene nakon donošenja predloženih izmjena zakona odnosno da će Zakon se revno i konzistentno primjenjivati, ne kao do sada parcijalno. Smatram da je najbolja preventiva sigurnosti prometa na cestama svakodnevno veća prisutnost policijskih službenika u prometu, tj. na cesti i ovdje treba staviti naglasak ako hoćemo povećati sigurnost prometa na cestama. Uglavnom, kod nas svaki novi zakon provodi kampanjski tijekom prvih par mjeseci, a onda se to polako, ta oštrica otupi. Što se tiče samog Zakona, imam dvojbe o dvama predloženim zakonskim rješenjima, od kojih svaka sadržava i pozitivne odredbe, ali i odredbe određena otvorena pitanja. Prvo se odnosi na dio Zakona koji se uređuje utvrđivanje i privremene sposobnosti vozača, s obzirom na to da se sa ovim prijedlogom Zakona odgovornost za upravljanje vozilom za vrijeme trajanja zdravstvene nesposobnosti u potpunosti prebacuje na liječnika, iako on treba biti isključivo na samom vozaču, kao što je to slučaj u vožnji u alkoholiziranom stanju. U obrazloženju Zakona navedeno da se odredba mijenja zbog, među ostalim, administrativnog rasterećenja liječnika, međutim, iz teksta prijedloga proizlazi upravo suprotno. Ne samo da se predloženom promjenom povećavaju postojeće administrativne obaveze liječnika, već se i uvode i nove obaveze koje nikako ne bi smjele biti dio posla liječnika, a posebice ne svih liječnika koji liječe vozače. Zakonskim promjenama uvedenim prethodnom zakonskom izmjenom liječnicima je uvedena obveza dostavljanja promjene zdravstvenog stanja vozača zajedno s mogućnosti sankcioniranja i neispunjavanja te obveze. Liječnici su zbog bojazni da ih se ne sankcionira posljednjih godina počeli dostavljati obavijesti o promjeni zdravstvenog stanja u znatno većem broju slučajeva, čak i za neke blaže zdravstvene probleme, a vozači nakon što su s takvim zdravstvenim problemima upućivani na izvanredne zdravstvene preglede, na njima je uglavnom ocijeni zdravstvenim i sposobnim. Ako se na tom pregledu zdravstvenom utvrdi da je vozač sposoban za upravljanje motornim vozilom naknadu je plaćala policijska uprava. Stoga je i u okviru izmjene zakona predložena nova odredba prema kojem liječnici u slučaju bolesti vozača koje ocjenjuju samo privremenom u najduljem trajanju od 6 mjeseci i prikladnom da utječe na sposobnost upravljanja vozila donosili odluku o privremenoj nesposobnosti vozača za vožnju. Takav način oduzimanja prava odnosno zabrane upravljanja vozilom na cesti za vrijeme dok je izdano upozorenje pravno je upitan, te ga se nipošto ne smije prepustiti liječnicima, a osobito ne svim liječnicima koji obavljaju bilo koji pregled ili liječe vozača, nego MUP koji takvu mjeru može i izreći isključivo nakon pregleda liječnika specijaliziranih za obavljanje pregleda vozača tj. medicina rada. S obzirom na već postojeći opseg obavljanja liječničke djelatnosti, a obveza oduzimanja prava ili zabrane upravljanja vozila u prometu na cesti nije i ne smije biti posao niti obaveza koja se tiče svih liječnika. Osim toga uvođenjem takve obaveze uvelike se narušio bi odnos liječnika i pacijenta koji je utemeljen na povjerenju, te vrlo vjerojatno povećao pritisak na liječnicima. Smatram da je ta dvojba prilično nespretno riješena nad čl. 54. st. 5. Pravilnika o zdravstvenim pregledima vozača i kandidata za vozače. Mislim da se njoj trebaju definirati sva zdravstvena stanja koja uzrokuju privremenu nesposobnost za vožnju. Obaveza obavještavanja trebala bi postojat samo u slučaju trajno ili teže narušenog zdravstvenog stanja vozača, te uređena na način da se pravilnikom jasno propiše stanje koji su liječnici dužni prijaviti. Bitnim smatram i to da će se nakon, napokon i nakon više od 2.g. njihovog korištenja na hrvatskim cestama zakonski urediti i sudjelovanje električnih romobila u prometu. Uređenjem prometovanja tih osobnim prijevoznim sredstvima usklađuje se s odredbama koje se odnose na slične do sad predviđene kategorije vozila. Pozdravljam uvrštenje i definiranje tih relativno novih ekološki prihvatljivih i sve brojnijih prijevoznih sredstava u odredbe novog zakona, te nam je drago da su prihvaćeni prijedlozi iz javne rasprave o povećanju snage takvih vozila sa 0,25 kilovata na 0,6. Tom uredbom ta vozila postaju funkcionalna i za odrasle osobe jer mogu savladati odgovarajuće nagibe. U svakom slučaju riječ je o sredstvu koji su prepoznali građani, poduzetnici i mnogobrojni gradovi u okviru poticanja mobilnosti i dopune javnom prijevozu u vrijeme energetske krize, a koji nema karbonski otisak i poboljšava kvalitetu prometa u gradu. Iako ta vozila imaju navedene znatne benefite ne smiju se zanemariti sigurnosni standardi koji se odnose na upravljanje njima. Ograničenje brzine vožnje e-romobilom no različite su u zemljama EU, npr. u Njemačkoj, Švedskoj i Norveškoj on, ona maksimalno iznosi 20km/h, u Belgiji, Austriji i Madridu ona je isto 20 km/h, a u Njemačkoj romobil mora bit osiguran, te nadzirati ispravnost se romobila, što se dokazuje naljepnicom koju izdaje osiguravatelj. Sigurnost upravljanja romobilom izrazito je bitno pitanje koje se nipošto ne smije zanemariti u odnosu na očekivane benefite i navest ću određene činjenice u prilog tome. Prosječan romobil koji se najviše koristi u RH ima elektromotor od 250 vata i ostvaruje vožnju brzinu od 25 km/h. Pri takvoj brzini kotač se vrti cca. 610 okretaja u minuti dok je broj okretaja kotača prosječnog bicikla pri takvoj brzini cca. 200 okretaja u minuti svega. Kotač bicikla ima znatno veću masu od kotača romobila i unatoč manjoj brzini vrtnje uzrokuje bitno bolji žiroskopski efekt, pa je posljedično bicikl znatno stabilniji od romobila. Mali kotači romobila ekstremno su osjetljivi na neravnine zbog čega s obzirom na to da romobil nema … [[Govornik se ne razumije]] kotača svaka rupa, da ne govorimo o šahtu, rešetki ili poklopcu može uzrokovati opasan gubitak stabilnosti romobila. Romobilom se teže upravlja u smislu naglog skretanja i izbjegavanja pješaka, pa postoji velika opasnost od naleta na pješake ili pada s romobila. Romobil se može bez problema voziti i brzinom koja odgovara prosječnom hodu odrasle osobe 4 do 5 km/h, stoga ne postoji tehnička prepreka tome da se na nogostupu brzina vožnje ne ograniči na 5 km. Prema tome, veliki problem povezani s e-romobilom odnosi se na stabilnost kočenja na pomalo skliskom kolniku, te sigurno … [[Govornik se ne razumije]] i izbjegavanje naleta i kočenja. Nadalje, romobil je teško uočljiv i svakodnevno svjedočimo tome da su promet takvi vozači osobito u zimsko vrijeme gotovo nevidljivi na slabo osvjetljenim prometnicima jer ni bicikli ni električni romobili uglavnom nisu opremljeni odgovarajućom rasvjetom. Ovi navedeni sigurnosni rizici upotrebe romobila trebaju svakako biti uzeti u obzir pogotovo u gradovima gdje se kreću uglavnom među pješacima i svjedočimo tzv. skoro divljem zapadu. Prema statističkim pokazateljima u prvih 10 mjeseci 2021.g. u prometnim nesrećama na hrvatskim prometnicama smrtno je stradalo 275 osoba što je za 54 osobe ili 26% više u odnosu na isto razdoblje prošle godine, 206 poginulih osoba najčešći uzroci nesreće su bili prevelika brzina i alkohol. Zato pohvaljujemo što se promjenom zakona također stavlja fokus na neprilagođenu brzinu jer smatramo da će visina kazne vozača ipak donekle odvratiti od počinjenja prekršaja kao najčešćim uzrokom teških saobraćajnih nesreća. Hvala.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj SDSS-a, a govorit će poštovana zastupnica Dragana Jeckov, nema je, gubi pravo na govor, pa će onda govoriti u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku poštovani zastupnik Miroslav Škoro, nema ga, gubi pravo na govor. Sada je na redu Klub zastupnika Domovinskog pokreta i govorit će poštovani zastupnik Davor Dretar, nema ga, gubi pravo na govor. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a, govorit će poštovani zastupnik Mario Kapulica, nema ga, gubi pravo na govor, pa je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovana zastupnica Ivana Kekin. Nema je? Gubi pravo na govor. Sljedeći Klub zastupnika je onaj Socijaldemokrata govorit će poštovana zastupnica Marina Opačak Bilić. Nema je. Gubi pravo na govor. Pa će onda sljedeći govoriti u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte poštovani zastupnik Željko Lenart. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo sva sreća da smo mi iz HSS-a pa da prekinemo niz ovaj ljudi kojih nema, ali vjerojatno su spriječeni nečim, raspravljat će drugi puta. Što se tiče ovog zakona koji je u javnosti prikazan kao zakon kako će cinkat morat doktori nas pacijente i odavati sve ono što mi trošimo, da ne bismo bili sumnjivi i nesigurni u prometu. No međutim, koliko je ovaj zakon loše napisan, gdje se vidi da ne zna ljevica što radi desnica. Evo reći ću vam u jednom članku 30. Zaprežnim vozilima smije upravljati na državnim i županijskim cestama osoba koja je navršila 16 godina, a na ostalim cestama osoba koja je navršila 14 godina. Znači nerazvrstane ceste su i one ceste u gradu gdje ta osoba mora imati 16, 14 godina može imati da bi upravljala zaprežnim kolima. Zaprežna kola mogu imati jednoga, dva, četiri, osam konja i takvim vozilom može upravljati 14 godišnjak. Ali u članku 16. kaže da u prometu na cesti na jahaćoj životinji smije sudjelovati osoba koja je navršila 16 godina. Onaj tko je ovo pisao stvarno je reći ću pravom riječi idiot. Ja mislim da je lakše upravljati konjem, nego sa 8 konja i zaprežnim vozilom koje ima svoje gabarite i koje može na cesti u prometu napraviti daleko veću štetu i daleko veće posljedice izazvati s time. Znači uopće niste razmišljali što pišete. Druga stvar, terapeutsko jahanje. Jeste čuli kad za terapeutsko jahanje? U mojoj ulici Stjepana Radića u Kutini postoji trem koji se bavi terapeutskim jahanjem na kojem dolaze djeca koja imaju razno razne zdravstvene poteškoće koje ih se oslobađaju jašući na konju. Takvu djecu se stavi na konj i provodi ju se kroz ulicu, kroz selo na ravnoj podlozi jer nisu to vrsni jahači i oni sada ne bi smjeli sudjelovati u terapeutskom jahanju ako nemaju 16 godina. Evo liječnici su tu, pitajte koliko ima djece ispod 16 godina kojima je potrebno terapeutsko jahanje. I sad će reći netko evo Lenart je bezobrazan, nazvao je ljude u ministarstvu idiotom. Zar nisu? Zar nisu? Pitam vas kolege moje drage svi koji su pod stresom mogu li reći da ne koriste Normabel? Mogu li reći da ne koriste Normabel? Pa morate nekad rasteretiti organizam koristeći Normabel. Pa svi koriste i oni koji su pisali zakon. I što ćemo sad mi to poskrivečki koristiti? Jel' tako? Sad ću ja otići preko u Bosansku Dubicu, kupit ću karticu hrvatskog Normabela, imat ću je godinu dana, nitko neće znati jer bi me netko mogao sankcionirati, jer netko želi natjerati moju doktoricu da ona mene prijavi da ja trošim Normabel, jer sam ja tada neuračunljiv. Mislim da ljudi koji su ovo pisali očito ne idu kod liječnika redovnim putem, ne sjede u čekaonici i ne vide što radi taj liječnik obiteljski koliko on posla ima, što se sve odvija u njegovoj ordinaciji, da i tako pretrpan svim ovim poslovima koje on danas na svojoj grbači ima. Mi smo društvo u kojima ima sve više starijih osoba, u kojem je sve lošija zdravstvena slika našeg građanstva. Pa taj liječnik ima previše posla i u svom redovnom poslu, a kamoli time da se bavi još i ovim što mu želite nametnuti s time što normalno mora i cinkat nas koji smo lovci, pa ako smo u nekom problemu trošimo nešto. Brate mili zovi MUP jer onaj Lenart je tamo popio dva Normabela ne smije imat pušku više. Znači apsurd hrvatskih zakona je i upravo na ovome zakonu. S druge strane članak 51. kaže vozač je dužan brzinu kretanja vozila prilagoditi osobinama i stanju ceste. Da, svakako i svatko tko od nas vozi vozilo da li ono vrijedilo 500 eura, 10 000 ili 50 000 eura žao mu je da razbije svoje vozilo i normalno da će prilagoditi brzinu kretanja onim uvjetima koji su na cesti. No međutim, evo za ljude iz ministarstva da razmisle o tome vozite se od Banove Jaruge prema Kutini iznad Ilove postoji jedan nadvožnjak na kojem postoji nekoliko takvih izbočina nagužvanoga asfalta da vas može izbaciti iz takta i bez obzira koliko ste vi prilagodili brzinu možete sletiti u nekoga i možete napraviti veliku štetu. Pogotovo su tu motociklisti. I ja vozim motor. Pa znate koliki je problem kada vi se vozite i naletite na takvu stvar na cesti. Pa nitko u ovome zakonu ne govori o problemima na hrvatskim cestama. Koliko prometnih nesreća je izazvano zbog loših cesta. S obzirom da sam ja iz grada Kutine, kada se vozite dalje tom cestom, to je županijska cesta 31, 24 prođete Petrokemiju dolazite na takve kolotrake koji će opet vas dovest u probleme bez obzira sa kakvim vozilom se vozite. Ja se vozim i sa osobnim automobilom, vozim se i sa traktorom koji zna vuči 20 tona tereta iza sebe, vozim se i sa motociklom. Sto puta nailazim na probleme daleko veće od ovih ljudi koji su popili Normabel i upravljaju sa osobnim automobilom. Normalno da ljudi koji su pisali nisu se sjetili da mi imamo i ruralne prostore, da mi imamo ljude koji nemaju pristupačan taxi, tramvaj, autobus, a moraju doći do liječnika. Znate li i da mnogi naši ljudi nažalost stariji nemaju niti auto nego koriste svoj traktorić kako bi otišli 20 km kod liječnika jer nemaju autobusne veze i sad takvi stari i bolesni ljudi koje će njihov liječnik morat prijavit, ja ne znam kako će oni dolazit kod tog liječnika, kako će oni obavljati one najminimalnije svoje potrebe ako ne mogu se kretati nekakvim vozilom, a obično se kreću na nekakvim ne prometnim cestama jer što dalje od Zagreba prometa sve manje i sve manje ljudi, znači samo kazne, samo restrikcije, a onaj dio koji možete utjecati to je edukacija, ja ne vidim ovdje edukaciju u ovom zakonu, nijednom riječju niste spomenuli edukaciju, da se educira pješake, da se educira bicikliste da ne prelaze biciklom preko pješačkog nego guraju već se kaže e kaznit ćemo te sa 300 kuna. Kazne, svaki dan kazne, ljudi nemaju više čime plaćati kruh, a kamoli plaćati silne kazne, normalno da će prometnih prekršaja uvijek biti jer svaki normalan čovjek griješi i ja i vi koji ste pisali zakone i koji ih ovdje obrazlažete i svi mi ovdje koji sjedimo jer živimo pod velikim stresom, često puta ni ne gledate kilometar sat koji biste u našim, na našim prometnicama cijelo vrijeme trebali gledat u kilometar sat umjesto da pratite promet. Županijska cesta koja ide od Ludine do Borovca ograničenje 60, od Borovca do Gradiške 70, ista cesta, al je to neka druga država? To su problemi koje mi imamo, a ne dal je netko popio nekakav lijek, popio ga danas, pa ga neće pit 3 mjeseca poslije i nemojte trpat teret na obiteljske liječnike jer su već i tako pretrpani, premalo ih ima, ljudi su otišli iz te branše ili su otišli iz države gdje mogu normalnije raditi i još će, i ovi liječnici koji su pred mirovinom ili već su mogli otić u mirovinu i reć pa brate mili dosta mi je više ovoga, idem u mirovinu, neću se više s ovim bavit. Samo negativno razmišljanje svih ministarstava kao da smo svi lopovi, brate pa nismo mi lopovi, pa zna se gdje su lopovi, osuđeni, dokazano je ko su lopovi, njih se držite, a ne običnog naroda koji se pati, koji trpi inflaciju koja ga danas udara po glavi, koji sutra neće imati goriva na benzinskoj pumpi, koji preksutra neće imati plina da se grije, ogrjevno drvo je došlo na 450 kuna, ja vas pitam kako će Hrvati živjeti, a vi još opterećujete i liječnike i trpate im kazne i ne vodite računa o najnormalnijim stvarima o kojima bi trebalo. Hvala lijepo.
U ime Kluba Centra i GLAS-a sad će govorit poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj zakon je zaista već dugo u nastajanju i evo nas dogurali smo do konačnog prijedloga. Nekako cijenim da bi bilo dobro budući da je riječ o jednom zakonu koji je izazvao dosta veliku i žestoku raspravu u javnom prostoru da nam se prikazuje i ministar. Postoje neki dobri običaji nekih ministarstava i ministara koji dođu i stoje iza prijedloga zakona, postoje oni koje eventualno možemo vidjeti samo na aktualnom satu, a bilo bi dobro da je i ministar ovdje i da brani, pogotovo što je veliki prijepor i u javnom prostoru nastala ove odredbe vezano uz liječnike. Ali kad sam rekla u nastajanju ne mislim samo na ovaj konkretan prijedlog koji danas imamo u saboru na drugom čitanju već i neko vrijeme kad je bilo posve jasno da u prometu imamo određene situacije i određene stvari koje ovaj zakon uopće ne poznaje. Pri tom prvenstveno mislim na električni romobil i slična vozila. Tamo negdje 2019. prije svih ovih korona, potresa, ratova i svega što nas je zadesilo Stranka GLAS u saborsku proceduru je uputila prijedlog dopuna kojim su se definirali uvjeti i načini vezani uz električni romobil i slična vozila. Tim se je prijedlogom definirao pojam malih električnih vozila, karakteristike i brzina, ovlasti JLS, obveze korištenja svjetala, reflektirajućih prsluka, kaciga itd., naravno čemu čuđenje vlada je taj prijedlog odbila kao i onaj ažurirani koji sam uputila u proceduru u ovom sazivu i koji je još uvijek na dnevnom redu s obrazloženjem da se ne radi o cjelovitom rješenju. To objašnjenje nije nikakva nekakva novost, čim opozicija oduči ići sa nekim prijedlogom koji čak ni nije tema svjetonazorskog, koji čak nije ni tema podjele u društvu nego čak štoviše vlada olako kaže ne ići ćemo sa cjelovitim rješenjem i dobro je da smo konačno to dobili i da se to definira. U ovom slučaju, dakle kroz ovaj prijedlog zakona prepoznaju se osobna prijevozna sredstva kako su ih nazvali i uređuju se karakteristike, bilo da su to električni ili ih pokreću fosilna goriva, radi se o romobilima, monociklima i sličnom. Odmah želim reći i naglasiti da je dobro da je vlada prepoznala naše prijedloge koji su bili u prvom čitanju, a to je obveznost nošenja kaciga i da je to, zaštitnih kaciga, a ne samo kao što je bilo u prijedlogu u prvom čitanju do 16.g. starosti. Dakle, od te 2019., pa do danas kad govorimo o romobilima odnosno prvenstveno električnim romobilima i svim drugima stvari su se značajno promijenile, dakle 2019. ih je bilo znatno manje nego što ih ima sad, određeni gradovi, države i ostali su prepoznali što se tu događa. Oni koji se danas proizvode mogu razvijati i brzine do 40-50 km/h, svi mi koji smo u prometu bez obzira kao pješaci ili bilo koji drugi vidimo ih svakodnevno, vidimo ih na našim ulicama sve više i više vidimo ih da i dostava su počele sve više koristiti i jednostavno je nužnost i potreba da se to definira ovim zakonom. Kasnije ću još nešto malo reći o tome jel mislim da je trebalo možda napraviti iskorak dalje, ali što je tu smo. Da dolaze neka nova vremena prepoznaje se i u ovom zakonu jer uvodi automatizirano vozilo koje se kreće potpuno autonomno uz pomoć hardvera i softvera, zapravo je zanimljivo da to trebamo propisivati, ali očito da i bit će zanimljivo način na koji ćemo uopće ta vozila vidjeti u prometu. A ono što me zanima, da li se ta automatizirana vozila, dal će se moći nepropisno parkirat jer kad ljudi parkiraju vozila to je dosta česta pojava. Ne znam da li će to biti pojava kod ovih vozila jer ovim zakonom se je nekako išlo na ruku raznim pauk službama gdje vozač snosi troškove premještaja vozila ne samo kad se vozilo premješta nego kada je i pokušaj premještaja, tako da više tu više nema igranja što se plaća, ne plaća već je i pokušaj premještaja se plaća. Kad smo kod parkiranja i kad govorimo o parkiranju dobro je da je zabrana parkiranja na električnim punionicama jer meni je to nekako mi se čini da su to najnormalnije stvari. Zamislite da slučajno dođete na klasičnu benzinsku postaju i da je tamo gdje se puni auto trajno parkiran neki auto, čovjek došo nije bilo mjesta za parkiranje i on se lijepo parkirao na benzinskoj. Mislim da bi ga se nekako smatralo da bi možda i bio da se malo propituje od kud takva odluka, a dosta često vidimo da na mjestu koja su namijenjena za punjenje se ostavlja automobil, ne da bi se puno nego da ga je tamo negdje parkirao tako da ja tu uopće nemam nikakvih dilema. Ali želim se još jedanput vratiti na romobile to je tema kojom sam se jedan dio stvarno intenzivno bavila i mislim da o tome treba voditi računa. Dakle, ajmo staviti nekoliko situacija, oni se smiju kretati biciklističkom stazom ili trakom ako postoje, ali se ne smiju kretati, ako ne smiju se kretati trotoarom ili pješačkom zonom. Mislim da je ta odredba previše općenita, tim više što je u zakonu obveza da je limitirana brzina 25 km/h, ja mislim da je tu trebalo definirati brzinu kada je riječ o romobilima ovisno kojim površinama se kreću. Ako se romobili mogu kretati dakle tamo gdje se kreću i pješaci dakle imamo mješoviti promet pješaka i romobila tad njegova brzina ne bi trebala biti veća od 5 do 7 km/h odnosno morala bi biti definirana brzinom hoda. Naravno da na to dodatno upozoravam jer on se dakle imate mogućnosti da se on kreće tamo gdje je pješak da se kreće na biciklističkoj stazi i da se kreće onim prometnicama koje su namijenjene za različite vrste prometa i u odnosu na to je trebalo definirati njegovu brzinu s tim što danas kad malo vidim koliko su romobili otišli daleko, sigurna sam da je već sad trebalo uvesti u zakon odredbu o osiguranju. Ne postojanje osiguranja odnosno prilično neodređena odredba u zakonu uvodit će sigurno dodatne probleme jer sad kad se budući da romobil nije definiran zakonom kad dođe do nekakve nezgode između romobila i pješaka romobil se tretira ko pješak, dakle a u budućnosti će se romobil tretirati ko romobil. U odnosu pješaka sudara pješaka i romobila mislim dakle uvijek strada pješak jer bez obzira s kim je on je u zaista u podređenom položaju i tu sam sigurna da je trebalo dobro razmisliti već u ovom prijedlogu zakona odrediti odredbu osiguranja. Kad već sam spomenula sudare u čl. 112. zakona u 7. stavku propisuje se jedna iznimno važna stvar, „vozači bicikla i osobnog prijevoznog sredstva moraju kod prelaska zebre ako nije označena biciklistička staza sići s bicikla ili romobila i gurati ga kao pješak“, dakle to je nešto što i danas u prometu stvara velike probleme. I zato ima strašno puno različitih akcija, edukacija i svega ostalog, predlažem ministarstvu da jedna od edukacija bude nakon ovog zakona može biti zanimljivim i zgodnim spotovima da se ljudi educiraju što i kako trebaju i kako se mogu koristiti da se tu definira i vezano uz korištenje vožnje sa slušalicama na ušima i sve ono što je u ovom zakonu definirano da se ne smije odnosno smije i pod kojim uvjetima iz jednostavnog razloga da bi svi mi koji smo sudionici u prometu mogli dobiti dobru i pravovremenu informaciju. Svi prethodni koji su ispred prije mene govorili, a govorit će se vjerojatno u pojedinačnoj raspravi i nadalje je prijepor koji je i sporovi i problem u javnosti koji je bio između pitanja liječnika i njihove obveze obavještavanje policije o privremenoj nesposobnosti vozača za vožnju. Duboko sam udahnula iz jednostavnog razloga što je bilo jako puno primjedbi, bilo je primjedbi liječnika, bilo je primjedbi i u prvom čitanju, čini mi se da je to zaista problem i čini mi se da se je nadležno ministarstvo za ovaj zakon odlučio tako jako tvrdoglaviti, a bojim se da će to i dalje dovesti do velikih problema i da ni ovaj prijedlog zakona [[Upadica Reiner: Hvala.]] to nije riješio. Hvala.
U ime Klub zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika sad će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Ajmo najprije reć koji su osnovni problemi sigurnosti prometa na cestama na prvom mjestu je brzina, ovaj zakon definira povećane kazne za prekoračenje brzine gotovo dvostruke kazne i ok to je jedan pristup koji može proći iako ja mislim da mi u tom dijelu na preventivi premalo generalno u Hrvatskoj radi. Drugi je problem, problem ovisnosti o alkoholu i o opojnim drogama kao uzročnici stradanja na cesti. Valjda s time smo zadovoljni sa stanjem iako ne možemo biti zadovoljni jer se vrlo malo ili nikako smanjio broj nesreća pod utjecajem alkohola i opojnih droga naročito onih stravičnih sa smrtnim, sa smrtnim ishodima u rano ujutro i već znamo, znamo kako to grozno izgleda i koliko je tu gubitaka ljudskih, ljudskih života. Na trećem mjestu su ovdje obične bolesti i prijepor oko toga da će neko nekoga prijavljivati, da će neko nekoga cinkati, dakle mi si ovu, ove naše dileme možemo prevesti kako kod hoćemo. Ja mogu vrlo slobodno dignuti ruku za ovaj zakon znajući unaprijed da ako se zdravstvena struka i policija trebaju dogovoriti oko pravilnika da se to neće dogoditi nikada. Da se to neće dogoditi nikada. Dakle, štete s ovim zakonom generalno nema može biti najviše nepromijenjeno, nepromijenjeno stanje, prema tome bez problema mogu glasati za ovaj prijedlog zakona. E sad, ajmo malo dalje. U cijelom kolopletu ovih brzine, vozači, liječnici, cestari, cijelo vrijeme se odigrava igra skrivača, prebacivanje odgovornosti i to će trajati dokle god je prometa, dokle god imamo koncesionare na cestama itd. Evo nedavno više nema osiguranja od naleta divljači. Ok, Ministarstvo poljoprivrede traži rješenje da vozači, sad je taj prazan prostor gdje očito ako se nešto dogodi će vozači morati snositi štetu od naleta divljači, a traži se rješenje da ti slučajevi budu, budu osigurani. A znate kako su lijepo cestari se osigurali za to, koncesionari? Umjesto da dignu ogradu i procijene gdje divljač može prijeći stavili su znak upozorenja na autoput u duljini 10,7 kilometara. Dakle, ti vozači gdje je dozvoljeno voziti 110 na sat moraju sad imaju novu ukazivanje na opasnost od naleta divljači u duljini 10,7 kilometara. Pa nije to magistralna cesta, nije to obične seoske ili ne znam općinske ceste gdje je nalet moguć, radi se o autocesti, radi se o autoputu dakle gdje su brzine vrlo velike. Takva, takve igre su nedopustive. Nedopustivo je ostati bez osiguranja, osiguranje od naleta divljači netko mora imati. E što se tiče pisma koje ste svi primili od Hrvatskog saveza dijabetičkih udruga. Ja razumijem da je njima prijevoz potreban i radi liječenja i svega skupa. Međutim, navod da će ovaj zakon odnosno izmjene naštetit će povjerenju u odnosu između liječnika i pacijenta te ugrožavaju liječničke tajne kao i mogućeg kršenja prava na privatnost pacijenta. Do kuda važi liječnička tajna odnosno privatnost pacijenta. Ona je svetinja. Ona važi sve do onog trenutka kada ne počne ugrožavati tuđi život. A moja profesija sigurnost na radu. A upravljanjem motornim vozilom je upravljanje opasnim sredstvom. Tako je formulacija. To je upravljanje opasnim sredstvom isto kao motornom dizalicom, isto kao teškim strojevima, teškim kamionima itd., to je upravljanje automobilom. Dakle, naše pravo na privatnost, naše pravo na liječničku tajnu postoji dokle god to ne ugrožava život i sigurnost, sigurnost drugih. I još ću nešto reći. Siguran sam da prebacivanje loptice na obiteljske liječnike nije najsretnije rješenje i o tome će oko izrade pravilnika biti još puno, puno govora. To se neće događati ovdje jer zakon je dao okvir da bi to medicinska struka treba odlučiti tko i kako će reći dati privremenu ili trajnu, trajnu zabranu. Bit će tu puno, puno spora na, ovako na prvu izgleda rok za donošenje pravilnika od godinu dana predug, a možda će biti i prekratak s obzirom na prijepore između, u samoj struci, između struke i dakle osoba zadužena za sigurnost. Ono što je mogu iz svog osobnog iskustva ovdje predložiti je slijedeće. Radio sam svojevremeno u brodogradilištu kojeg više nema Uljaniku kao inženjer sigurnosti pri radu, kad se radilo o promjenama radne sposobnosti uzrokovane bolešću, ozljedom na radu itd., nikada, a bili su specijalisti medicine rada, nikada specijalista medicine rada sam nije odlučivao o tome pa mislim da o ovome o privremenoj spriječenosti za rad ni u budućnosti obiteljski liječnik sam neće odlučivati. Možda će neko kompromisno rješenje koje će se iznjedriti biti odlučivanje o nečijoj privremenoj ili trajnoj spriječenosti ili, dakle trajnom ili privremenom zdravstvenom stanju u kojem treba zabraniti vožnju automobilom morati odlučivati timovi u kojem najmanje mora biti liječnik, najmanje mora biti psiholog da se vidi kako to utječe na osobu koja je vozač ili kako se to reflektira na okolinu. I u svakom slučaju mora biti neko tko razumije sigurnost prometa na cestama i oni će timski morati preuzeti odgovornost za nečiju privremeno uskraćivanje vozačke dozvole odnosno prava na upravljanje motornim, motornim vozilom. I zadnje što želim reći da već je tu govoreno, nama prometna signalizacija nije usklađena, nije usklađena sa onim brzinama koje su propisane odnosno stanje na cestama i propisi o brzinama nisu usklađeni. To mogu reći. Tunel Učka ima dvosmjerni promet, dakle na istom traku idu jedno drugom vozilu u susret, ima ograničenje 80 kilometara na sat. Tunel Škurinje u Rijeci gdje imate promet na dvije trake u samo jednom smjeru ima ograničenje 60 na sat. Ok, ja razumijem da na kraju tog tunela je izlaz vani, ali da li cijeli tunel zbog toga mora imati 60, a ima dvije trake koje se kreću u istom smjeru dakle, kada je rizik od nastanka nesreća najmanji. O tom isto treba više voditi računa, treba više voditi računa i treba planirati da to bude na neki način jednoznačno u većini prometnica Hrvatske. Imamo pravo o tome govoriti jer sam u 21 godini prevezao barem milion i 200 tisuća kilometara. Isto tako na kraju želim i izraziti zadovoljstvo da je i ono što se zalagao naš klub prihvaćeno za nošenje zaštitnih kaciga kod ovih modernih prometala i završno kažem da ćemo ovaj prijedlog zakona Klub HNS-a, HSU-a i nezavisnih podržati. Hvala lijepo.
Idemo na pojedinačne rasprave i prva će govoriti poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora. Evo ja ću u svojoj pojedinačnoj raspravi govoriti s perspektive zdravstvenog djelatnika kojega će se ovaj zakon isto ticati. E pa sad postojeći zakon u Članku 233. definira da smo mi zdravstveni djelatnici dužni na liječničkom pregledu ili u tijeku liječenja ako utvrdimo da vozač boluje od bolesti ili ima invalidnost radi koje nije više sposoban sigurno upravljati vozilom, upozoriti bolesnika, obavijestiti i policijsku upravu, a ako to ne napravimo kazna je znači za pravnu osobu 5 do 15.000 kuna, a za fizičku 1.000 do 5.000 kuna. Međutim, što donosi ovaj, ove sad, ove izmjene zakona. Znači Članak 37. stavak 4. dakle govori se o prijavljivanju za privremene promjene stanja dakle do 6 mjeseci. I sad s perspektive dijabetologa znači brojni naši, naše osobe oboljele od šećerne bolesti koriste niz lijekova koji međusobno mogu imati interakcije, znači međusobno jedni na druge djelovati i izazvati nuspojave. I evo vam jedan primjer koji sam spomenula u replici, da imate samo jedan lijek koji ima niski rizik za hipoglikemiju i vi evo prema nekakvom svom stručnom znanju procijenite da pacijenta ne treba prijaviti. Međutim, pacijent nije taj jedan dan dovoljno jeo, fizički je bio aktivan, popio je tabletu i dogodila se hipoglikemija tijekom koje se dogodila prometna nesreća. I što će se sada dogoditi? Dakle, hoće li se teretiti pacijenta, hoće li biti kriv dijabetolog, hoće li biti kriv obiteljski liječnik? Osiguravajuće društvo je procijenilo da ipak u literaturi postoji mali rizik od hipoglikemije i osiguravajuće društvo tereti koga, znači liječnika i liječnik će biti kažnjen. A nismo uopće propisali pravilnik da se točno zna koji su to lijekovi, koja su to stanja dakle to je potpuni nered s kojim se ide u donošenje zakona, a velim ne sluša se struka. Što se tiče osoba sa šećernom bolešću ovdje imam dopis koji je vjerojatno išao na sve klubove, dakle osobe sa šećernom bolešću kojih je danas u Hrvatskoj ono što je preko CEZIH-a registrirano je 327.000 oboljelih od šećerne bolesti, a ono, oni koji još niti ne znaju da imaju šećernu bolest, pa isto tako jel mogu imati i različite simptome zbog kojih može se dogoditi i prometna nesreća, dakle takvih je 540.000. Međutim, same, sama udruga oboljelih, Hrvatski savez dijabetičkih udruga kaže da će se usvajanjem zakona citiram jel, našteti osobama sa šećernom bolešću na način da će ih sve manje javljati se na preglede kod liječnike obiteljske medicine i dijabetologa zbog straha od privremenog oduzimanja vozačke dozvole. Dakle, tu vam ne govorimo samo mi kao liječnici koji ćemo biti kažnjavani ako ne prijavimo nego i sami pacijenti. Pa pola vas tu kolega ili ajde trećina možda koji trošite lijekove po ovom zakonu treba vas prijaviti jer svaki lijek može imati nuspojavu koja utječe na sposobnost vožnje. I šta će vas trećina, polovica neće voziti ili će tražiti špagu kod obiteljskog liječnika čuj nemoj me prijaviti. Ako te ne prijavi onda ide kazna doktoru onda se više ne poznate ne. Nadalje, što kažu još iz Udruge oboljelih od dijabetesa. Dakle, narušit će se povjerenje u odnosu između liječnika i pacijenta, ugrožavat će se liječnička tajna, moguće kršenja prava na privatnost pacijenata. To će dovesti do manjeg broja liječničkih pregleda osobe sa šećernom bolešću od straha od privremenog oduzimanja vozačke dozvole, zatajit će promjene o svom zdravstvenom stanju time će se povećati logično i broj komplikacija šećerne bolesti i tak znamo već sada da skoro 20% odlazi na liječenje komplikacija šećerne bolesti, znači 20% proračuna HZZO-a. Nadalje, što još kažu, dakle donošenjem ovog zakona otvara se prostor za crno tržište jer će dio pacijenata početi kupovati svoje lijekove na taj način uopće mimo preporuke liječnika, da li obiteljskog, da li dijabetologa, dakle tu vam se već otvaraju veliki problemi. Nadalje, s obzirom da dakle pitaju tko će odgovarati ako pacijent kojem je utvrđena privremena nesposobnost za upravljanje motornim vozilom podigne prijavu protiv liječnika koji ga je morao prijaviti policiji i na sudu presuda bude u korist pacijenta, znači već tu i sami pacijenti prepoznaju opasnosti. Nema recentnih istraživanja koja dokazuju kako su osobe sa kroničnim nezaraznim bolestima najčešći uzročnici prekršaja u prometu i na taj način zapravo i osobe sa šećernom bolešću smatraju ovaj zakon diskriminator i na tu skupinu, a da ne govorimo o svim drugim bolesnicima koji uzimaju nekakvu svoju terapiju koja ne mora biti 5.g., dakle govorimo sad unutar 6 mjeseci, vi možete nekom dati lijek koji predviđate da će možda neko kraće vrijeme koristiti. Dakle ovdje u ovim izmjenama zakona, ponavljam, ne govorimo o onim nekakvim trajnim narušenim stanjima, meni ako dođe ili nekom kolegi oftalmologu osoba sa šećernom bolešću kojoj je trajno oštećen vid i ne može voziti, pa naravno da taj ne može voziti i da mu se mora skinuti ovaj mogućnost da vozi, ali neko ko uzima tabletu jel će uzimat mjesec dana dva, znači nisu definirane stvari i ovaj zakon nije dobar, evo.
Hvala. Imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Antolić Vupora.
Poštovani predsjedavajući, poštovana zastupnice. Kao liječnica i kao netko tko je dobrano pročitao i preradio materijal i u samom materijalu je navedeno kako je 30% ukupno onih koji zapravo su uzročnici nesreća pod utjecajem alkohola, dakle oni su najveći zapravo problem u ukupnoj sigurnosti prometa na cestama. Dakle pitam vas kao liječnicu sada, vi sigurno ste iščitali i podatak koliko je onda nesreća uzrokovanih uslijed bolesti vozača odnosno sudionika u prometu, dakle to bi mogao biti doista okidač zbog čega se toliko opširno normira to područje?
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Dakle, govorila sam u ime kluba, nekakve podatke smo mi dobili na tematskoj sjednici, ali sad jel su to recentni podaci ili nisu, rečeno nam je znači da kod privremenih promjena zdravstvenih stanja svega 3%, a 95% nesreća izazivaju prevelika brzina, mobitel i alkohol i evo nek me demantiraju iz MUP-a ili, ili državni tajnik, dakle 95% izazivaju s ovim spomenutim osobe od 25 do 35.g., jesam dobro zapamtila, tak ste nam rekli na tematskoj sjednici odnosno i kolege iz obiteljske medicine, znači 3% promijenjeno zdravstveno stanje.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana zastupnice Marić, vjerujem da danas ne bi bilo toliko rasprave i toliki akcenat na pitanje zdravstvene sposobnosti vozača da je donesen pravilnik jel. Stoga smatram dobrim amandman Odbora za zakonodavstvo u kojem se navodi da nema primjene čl. 4. i 5., st. 4. i 5. čl. 233. i tek onoga trenutka kada bude donesen taj novi pravilnik, ovaj postojeći pravilnik je potpuno neupotrebljiv u ovu svrhu, onda po uzoru na one zemlje koje su to jako dobro regulirale mislim da će biti puno prijepora o kojima se proteklih mjeseci govori razriješeno, nikad ne možete normirati da pokrijete sve, ali nijedna dijagnoza ne može bit isključni kriterij, ali moraju biti pravila i oko vremena, oko dozaže, pitanje nus pojava i svega ostalog.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Dakle, kolega i vi ste jel liječnik i svi koji smo na Odboru za zdravstvo izrazili smo svoje bojazni zbog donošenja ovih izmjena zakona upravo na ovo što ste naveli, dakle prvo ne postoji pravilnik, mi nemamo nikakve podatke s kojima će se liječnici moći zapravo nositi, koje su dijagnoze, koje doze, koje je stanje itd., postoje uređene stvari u drugim državama zašto se već sada nije išlo s tim, zašto se nije iskomuniciralo na vrijeme da će se pravilnik donijeti koji će uzeti u obzir sve ono što ima u drugim državama, naveli smo primjer recimo Velike Britanije kako je to kod njih uređeno, znači nije nikakva prijava obiteljskog liječnika na CEZIH i na MUP nego postoji konkretna agencija na koju se moraju vozači javiti i tamo postoji nekoliko stručnjaka i liječnika koji onda donose odluku. Dakle, svi mi znamo i svi jako i vi dobro znate da ovaj zakon ne valja i jedino što ga možemo kolko tolko popraviti pravilnikom, a pitanje je dal će se i unutar 12 mjeseci donijeti.
Hvala, hvala. Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Poštovana kolegice, mene zanima svi danas spominju MUP, a koja je, što mislite koja je stvarna motivacija MUP-a da se donesu ove izmjene zakona i stavlja se potpuna odgovornost na same liječnike? Hvala vam.
Poštovana zastupnica Marić.
E sad ovak, prvo meni nije jasno zbog čega je MUP se uopće na neki način hoću reći pača u ovaj dio koji se odnosi i nameće nešto koji se odnosi na ono što bi struka liječnička morala donositi, a bez da se saslušalo liječničku struku, to je prvi komentar. Druga stvar, kad je bila ona nesreća 2019. već sam bila iznijela podatak, znači kolegica iz naše županije je bila kažnjena sa 15 tisuća kuna, osiguravajuće društvo ju je teretilo sa 600 tisuća kuna, nije se prvo pitalo onoga ko je prouzročio nesreću. Nakon toga su liječnici obiteljske medicine počeli masovno prijavljivat i 2019. je bilo 8 tisuća pregleda i onda se ispostavilo da je nekih 2 tisuće pregleda tj. ljudi ostalo bez dozvole, 6 tisuća nije, ko je to platio, MUP. I po meni, ono što smo mi svi skupa i na tim tematskim sjednicama i na odborima zapravo donijeli nekakvu odluku da je tu motivacija MUP-a da zapravo prišpara sebi novce, a da teret ide na nekog drugog.
Hvala. Poštovani zastupnik Šimić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovana kolegice pa evo oboje kao liječnici znamo koliko je bitno kvalitetno pružanje prve pomoći upravo na mjestima prometnih nezgoda i vidimo da ovaj zakon definira izričito na koji način se provodi edukacija budućih vozača, tko može tu edukaciju vršiti, tko ima licencu za takvu edukaciju, a također ovaj zakon propisuje i posjedovanje ispravne kutije za pružanje prve pomoći i propisuje kaznu za neposjedovanje iste. Više puta smo svjedočili nažalost žalosnim svjedočanstvima ljudi koji su se zatekli na mjestu nezgode međutim nisu bili uopće opremljeni sa kutijom odnosno kutija je bila nepotpuno opremljena ili je istekao rok trajanja pojedinih proizvoda u njoj. Hvala.
Poštovana zastupnica Marić.
Apsolutno se slažem s ovim što ste rekli, mi koji smo jel često zapravo na prvoj liniji kad ili ste u hitnoj službi ili bilo gdje pa zapravo vidite da bi unesrećenom se bolje mogla pružiti pomoć da je netko bio uz njega tko je educiran ili barem imao tu kutiju za prvu pomoć. Ja se slažem s tim, mi smo to i u prvom čitanju govorili o tome da bi to trebalo definirati i drago mi je da je ova opasaka koju smo više nas iznijeli zapravo i unesena u ovaj zakon. A naravno da tijekom, davno je bilo kad sam ja polagala vozački, ali ja se sjećam da je tad bila edukacija i o prvoj pomoći i meni je čista normalno bilo da postoji kutija za prvu pomoć i osobno itekako vodim o tome računa, ali velim drago mi je da sad tu posebice definirano da mora biti kutija, ako ne postoji ispravna kutija da se tog vozača onda kažnjava.
Poštovani zastupnik Miletić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice, radi hrvatske javnosti, nama je ovdje jasno ali radi hrvatske javnosti. Dakle ovako, čovjek napravi nesreću, napravi ogromnu materijalnu štetu, liječnik nije prijavio da je pio neki lijek je li, tko će onda platiti tu štetu ukoliko ovo sve prođe? Onda to ide na liječnika? Dakle, mi možemo reći da ovaj zakon je drukerski zakon koji ucjenjuje liječnike, stisnuo ih je uza zid, ulovio ih je za gušu i primorao ih je da drukaju svoje pacijente jer u protivnom šta će dizat kredite, ostat bez kuća, bez stanova? Pa tko je tu lud, ovo je ekipa Alana Forda koja je pisala ove zakone? Što se događa? Evo, vi ste žena struke, liječnica, kako gledate na ovaj zakon?
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepo, pa cijelo vrijeme upozoravamo na to. Znači s jedne strane i u primjeru sam iznijela, ako procijenite, a stvar je još uvijek na procjeni, dakle mi nemamo definirani nikakav semafor lijekova, stanja jel će to biti u pravilniku who knows. Dakle, mi ćemo na temelju nekakve procjene kod pacijenta A procijeniti da eto nije nekakav veliki rizik jel za vožnju, dogodi se prometna nesreća pa čak i da nisi kriv neki vještak, osiguravajuće društvo procijeni da si kriv. Naravno da ćeš platiti liječnik kaznu i ne samo kao pravna osoba 5 do 15.000 kuna ili kao fizička 1 do 5.000 što je ostavljeno, rekli su nam lijepo jel iz postojećeg zakona nego će te osiguravajuće društvo još teretiti. Iznijela sam vam primjer kolegice, pa nisam izmislila, 600.000 kuna ju je teretilo osiguravajuće društvo, sad se spore. Znači to će nam donijeti ovaj zakon ako ne prijavite. Ako prijavite e onda će fajt između pacijenta, pacijenti ti drugi puta neće reći koje lijekove uzima, neće ti doći na pregled. Uzimat će neke svoje [[Upadica: Hvala.]] lijekove.
Hvala. Poštovani zastupnik Hrelja.
Uvažena kolegica Marić, da u pravu ste, hipoglikemija je gadna stvar pogotovo ako bi se dogodila u vožnji. I ja sam par puta ostao u takvom stanju, to je stanje vrlo blizu gubitka, gubitka svijesti, ne možete baš puno ovaj djelovati. U vožnji je to grozna stvar, ali imam 21 godinu iskustava i milion i 200.000 pređenih kilometara i znam da treba voditi, ja moram voditi računa o sebi, ni moj liječnik, ni policajac, ni nitko. Odgovoran za svoje zdravlje sam ja i to je s aspekta moje profesije sigurnosti na radu, onaj koji vozi, koji upravlja opasnim sredstvom dakle mora održavati svoje zdravstveno stanje. Pogrešno je sigurno dugoročno i kako god da u njegovo ime netko drugi snosi, snosi, snosi odgovornost. Ja se toplo nadam da će u ovoj daljnjoj raspravi biti puno pameti [[Upadica: Hvala.]] mudrosti i uvažavanja tuđih iskustava da dođemo do dobrih … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa, poštovani kolega nadam se da vas čuju evo iz ministarstva, da će uvažiti amandmane koje ćemo podnijeti i da će ovaj nakaradni zakon tako ću reći, da neće biti izglasan. Dakle, ovisi o svima vama u petak. Ja se slažem da mora biti odgovornost liječnika u dijelu da kao svog pacijenta upozoriš prvo o kakvoj se bolesti radi, kakvi su mogući simptomi, koje lijekove ćete mu dati, kako taj lijek djeluje, ja to radim. Znači da li će se dogoditi, kako ćete izbjeći hipoglikemiju, kako ćete liječiti itd. Znači to je s jedne strane odgovornost nas da educiramo pacijenta. To radimo i mi liječnici i rade medicinske sestre, ali je odgovornost pacijenta ta da onda upije ovo što mu je rečeno, da bude upozoren, da postupi po tome, a ne sve onda opaliti na teret i kaznenu i prekršajnu odgovornost na teret obiteljskog liječnika ako prijavi, ako ne prijavi i sve ono što smo govorili. Znači nepovjerenje pacijenta liječnika [[Upadica: Hvala.]] fajt itd.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice, na raspravi u prvom čitanju o ovom zakonu je bilo govora o radnoj skupini, o članovima radne skupine, državni tajnik je rekao tada je razgovarao sa predstavnicima liječnike struke i ako nisu bili članovi te radne skupine, tada nije ni znao tko je točno u radnoj skupini, a sada imamo u ovom drugom čitanju ponovno iskaz velikog nepovjerenja struke spram intencije uopće zakonodavca u ovom zakonu budući će se sve te nejasnoće regulirati dodatno pravilnikom. Koliko je zapravo opravdano nepovjerenje struke u ovom trenu s obzirom na cjelokupnu situaciju odnosno dojam je zapravo da ministarstvo ne zna na koji način će pravilnikom regulirati sve ono što slijedi nakon donošenja ovog zakona ako se ovako nejasan donese. Zahvaljujem.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Dakle, bilo je nekakvih 2018.-2019. sastanaka ovih predstavnika struke i državnog tajnika, znam da je bio i dopis, evo da budemo pošteni znači nešto su razgovarali, ali problem je prvo uopće ne znamo ko je sve bio u toj radnoj skupini i druga stvar sve ono što im je struka dakle KOHOM, liječnička komora, udruge pacijenata, što su govorili ministarstvu da treba donijeti odnosno ne donijeti jer je štetno za sve nas, to nije bilo, to nije uvaženo, dakle tu je problem, znači naš resorni ministar sve poziva na dijalog, a onda ne, ne, ne, ne respektira ono što mu struka govori, dakle dijalog da i onda ono što vam je rečeno usvojite, a ne koda nikad niste razgovarali, tu je problem, a hoće li se to sad novim pravilnikom ovaj kolko će se slušati struku, pa ja se toplo nadam, al velim voljela bi da usvojite amandmane ove koje ćemo vam podnijeti. Hvala.
Hvala, hvala lijepa. Sada će govoriti poštovani zastupnik Marko Milanović Litre, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Kolega Sačić je ispred Kluba Suverenista već napomenuo ovaj problem koji se zapravo cijeli dan proteže, a to je oko liječnika. Ja ću se danas baviti još jednim dijelom zakona koji pokušava regulirati korištenje osobnih prijevoznih sredstava pod koje između ostalog spadaju i razna elektronička, električna vozila poput romobila, motocikala, segua i sličnih prometala. Uzimajući u obzir da su električni skuteri relativna novost u prometu jasno je da postoji potreba za reguliranjem istih, ali ne na način kao što to pokušava regulirati Vlada RH ovim zakonom. Čl. 1. toč. 104. ovog prijedloga zakona koji se odnosi na manja električna vozila glasi, osobno prijevozno sredstvo je vozilo koje nije razvrstano niti u jednu kategoriju vozila sukladno posebnim propisima bez sjedećeg mjesta čiji je radni obujam motora nije veći od 25 cm2 i čija trajna snaga elektromotora nije jača od 6, 0,6 kilovata i koji na ravnoj cesti ne mogu razviti brzinu veću od 25 km/h odnosno čija najveća konstrukcijska brzina ne prelazi 25 km/h. Ovaj članak je ministarstvo nakon javnog savjetovanja već jednom ispravilo odnosno povećali su jačinu elektromotora s 250 vata na 600 vata, nakon niza kritika koje su uputile zainteresirane strane tijekom savjetovanja. Logično bi bilo pretpostaviti da je ministarstvo do brojke od 600 vata došlo nekakvim istraživanjem ili analizom, ali to, tu bi se zapravo prevarili jer ova brojka nema apsolutno nikakve veze s realnim svijetom, ona je proizvoljna brojka birokrata. 250 vata koja je bila definirana tijekom javnog savjetovanja je barem prepisana od Šveđana koji su sasvim sigurno proveli analize i istraživanja u svojoj zemlji za razliku od našeg ministarstva. Ograničenje jačine elektromotora na 600 vata nije ništa drugo nego nagađanje ministarstva oko reguliranja nečega što ne bi uopće trebalo biti regulirano. Zašto ministarstvo nije ovim prijedlogom zakona reguliralo motorna vozila na jednak način, pa dodala članak u kojem bi se zabranilo korištenje svih motornih vozila čija najveća konstrukcijska brzina ne prelazi 130 km/h, što će nam takvi auti i motori, kome oni trebaju? Turizam je na našu žalost najjača gospodarska grana u Hrvatskoj jer naše vlade do danas nisu bile sposobne napraviti jaku privredu i politike koje bi donosile dodatnu vrijednost hrvatskom gospodarstvu i hrvatskim građanima. Pa danas za ovom govornicom moram još jednom govoriti o tome kako će ovakve glupe regulative utjecati na turističku ponudu u RH. Naime, električni romobili su postali jedan od glavnih alata turista diljem Europe jer su im omogućili jednostavan, lagan i pristupačan način istraživanja urbanih sredina, ali s ovakvim zakonom i taj alat se izbija iz ruku hrvatskog turizma. U Splitu ili Rijeci turistima neće, turisti neće imati mogućnost istraživanja gradova jer će, neće biti ponude električnih vozila koja imaju sposobnost vožnje po uzbrdici zbog ovakvih priglupih ograničenja. RH bi se trebala ugledati i slijediti primjer ostalih zemalja članica EU kod definiranja ovakvih i sličnih vozila na način da ne postavlja ograničenja trajne snage elektromotora jer se ograničavanjem ne postiže efekt pojačanja sigurnosti već upravo suprotno. Istraživanja o razvoju tržišta lakih vozila i drugih osobnih vozila koje je u ožujku 2021.g. predstavila Europska komisija ukazuje kako kod većine novih oblika osobnih prijevoznih sredstava snaga motora treba biti jača od prvotno propisane iz razloga što se takva vozila u potpunosti oslanjaju na snagu motora za savladavanje strmih površina za razliku od vozila koja, koja uz električni ili drugi motor imaju pedale za pomoć kako bi ljudskom snagom imali veći okretni momenat. Također dana je preporuka da se za sva vozila čije specifikacije nisu opisane Uredbom EU br. 168/213 o homologaciji i nadzoru tržišta vozila na 2, 3 ili 4 kotača propiše maksimalna tajna snage elektromotora od jedan kilovat. Dok god budemo imali ovakve proizvoljne karakteristike kao što je ograničenje motora na 600 vata bez ikakvih analiza ne može nam biti bolje u Hrvatskoj, a kao što su svi zakoni napisani u Hrvatskoj stihijski tako je i ova uredba od 600 vata propisana. Hvala.
Imamo repliku poštovanog zastupnika Sačića.
Evo poštovani kolega imali smo prilike čuti kroz raspravu i kroz replike različite okolnosti prije svega te medikamente koji mogu usporit ljudsko tijelo ili ograničit reakcije što dovode do, što moglo bi dovest do prometnih nesreća, pa se spominje čitav spektar tih lijekova od onih koji djeluju ovaj na psihičko stanje do zdravstvenog, a prije svega na one nekakve psihotike, ne znam, normabele, xanaxe i sve ostale itd., protiv dijabetesa ali nitko nije spomenuo predlagač čak nije ni spomenuo to, a ja znam za najmanje 3 slučajeva pa možda vi, zato vam pitanje postavljam, možda vi znadete kakvo je stanje, ljudi su cijepljeni sad sa ovaj određenim cjepivom i za pola sata, 40 minuta u prometnoj nesreći su završili, u sred križanja [[Upadica: Hvala.]] kako to, što tu struka kaže [[Upadica: Hvala vam lijepo.]] kakve su situacije oko toga?
Poštovani zastupnik Milanović Litre.
Hvala vam kolega Sačiću, pa evo kolege iz HDZ-a se javljaju, struka im je rekla što misli o ovom zakonu, na koji način je donešen i što ovakve uredbe znače za hrvatske liječnike, za građane RH i što će značiti zapravo za sprječavanje koje je zapravo glavni cilj ovoga zakona i spriječiti nesreće na prometnicama. 0,02% ako se ne varam je prouzročeno od strane ljudi koji su pod lijekovima izazvali nekakvu prometnu nesreću 0,02%. I to je vama dovoljan razlog da opteretite hrvatske liječnike da preuzmu ulogu MUP-a, da preuzmu ulogu dojave državi, da omalovažavaju slobode hrvatskih građana i da im na neki način ja bih čak rekao uskrate privatnost oko privatnog liječenja. Mislim to je sramota za Hrvatsku, ali reći ću to, očito nije sramota HDZ-uz ne poslušati [[Upadica: Hvala.]] glas struke.
Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Marina Miletića. Molim vas nemojmo iz klupa. Izvolite kolega Miletić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Reiner, poštovani gospodine Bukarica, poštovane kolegice i kolege, hrvatska javnost mora znati ovo je oprostite mi na izričaju drukerski zakon koji liječnike ucjenjuje i pretvara ih u drukere. Da budem plastičan, ovaj zakon liječnike ucjenjuju da ako oni ne drukaju svoje pacijente, a pacijent skrivi prometnu nesreću, štetu plaća liječnik obiteljske medicine. Alan Ford je mila majka za ovu ekipu koja piše ovakve zakone. Dakle, Alan Ford je mila majka. Ovaj zakon nanosi teške posljedice i odnosu liječnika i pacijenta, unosi nemir i nepovjerenje. Čuli smo danas ovdje struku 95% svih nesreća izaziva brzina i alkohol, mobitel isto, brzina i alkohol. A 3% promijenjeno zdravstveno stanje. Ja ću sad dat mandat HDZ-u evo sada, u ime Kluba MOST-a ožeži ove koji piju i voze, ožeži ih da ne mogu spavati više, da nemaju kuću, dakle pijanice koji sjedaju za automobil, naprave nesreću, uzmi im vozačku na 10 godina. Znači frende 10 godina si bez vozačke i skinut ću te u gaće. Dakle, to je pravi zakon, a onda ako ponoviš nakon 10 godina ostaješ doživotno bez vozačke dozvole. Pa da vidimo tko će vozit pijan, onda moraš biti stvarno lud čovjek, lud čovjek. Dakle, e tu bi pokazali, molim vas prenesite to državnom tajniku, tu bi pokazali hrabrost, odvažnost, čuvamo živote na ulici. Dakle, pijandure nećete voziti, a ako piješ onda nemoj voziti frende, hodaj, javni prijevoz, nek te prijatelj vozi itd. Dakle, neosporna je činjenica da se već godinama sustavno devastira primarna zdravstvena zaštita u Hrvatskoj, a posebice obiteljska medicina. Ovo mi šalju moji liječnici iz Primorsko-goranske županije, dakle ja sad čitam šta su mi ljudi napisali. Kažu, da ja sam uvijek iskren do kraja gdje god me to dovede. Dakle, u pandemiji se dodatno obrušilo na liječnike obiteljske medicine beskrajnim zahtjevima. Vrlo često su liječnici obiteljske medicine za naredbe saznavali iz medija, dobivali naloge iz ministarstva ili od stožerokracije što moraju činiti iako im to nije bilo u ugovorima kao da ova grana medinice nije posebno opterećena. Cijela struka obiteljske medicine ima sada veliki problem prijedlog ovog zakona o kojem mi raspravljamo. Dakle u jednoj stavki MUP, ministarstvo postavili su obvezu liječnicima obiteljske medicine da su dužni prijavljivati pacijente praktički oduzimati vozačke dozvole pacijentima za koje je procjena da nisu sposobni voziti. Nema kriterija, barem za sada, nema algoritama po kojima bi liječnici to trebali raditi. Nigdje u svijetu to nije u domeni isključivo obiteljskih liječnika iako dosada je liječnicima obveza bila prijavljivati promjene o zdravstvenom stanju pacijenata i o tome smo slušali isto od kolega, ali je medicina rada bila ta koja jedino može davati procjene o nečijoj sposobnosti za vožnju. Čak su i tada pacijenti nekad bili revoltirani, napadali liječnike, vrijeđali ih misleći da su oni uvijek u pravu, tako to ide kod nas je li. Agresija pacijenata u ordinacijama je sve češća, stvara se dojam da pacijenti uvijek na sve imaju pravo pa vrlo često iz ugodnosti svojih domova i fotelja. Samo u Primorsko-goranskoj županiji sada fali 9 ordinacija obiteljske medicine. Dakle, nitko od mladih kolega ne želi se baviti s time, ne želi pod ovakvim presingom ići raditi u obiteljsku medicinu, rađe odlaze na hitnu ili negdje drugdje na neke druge bolničke specijalizacije. Novi zakon sve želi prebaciti na obiteljske liječnike čime se potpuno narušava odnos povjerenja, pita ćete me sad Nado, polako, dakle pacijent liječnik, a niko dakle ovdje opet ne pita liječnike što oni misle kako se postaviti prema tome. Dakle, udruge liječnika su na nekoliko sastanaka u Odboru za zdravstvo na razne druge načine ukazivale kako ovo nije dobro osmišljeno. Stječe se dojam da to što kažu liječnici da to nikoga baš ne tangira, ne obadujam mi kažemo, rečemo dolje, ča ti povedaš to je tvoj problem. Dakle, ja još jednom apeliram, ja vjerujem, ja sam pozitivac, nepopravljiv optimist, ja vjerujem da ljudi kada čuju da nešto može biti bolje, da bez obzira koju boju dresa nose da mogu to popraviti. Ja stvarno u to vjerujem. Dakle, pa vas ja molim da to popravite, dakle da nekako drugačije to ćete vi znati bolje od mene, vi ste zakonodavac imate tamo struku, da ovaj dio popravite, da ne dovedete u pitanje odnos povjerenja liječnik pacijent i da ne dovodimo liječnike u ovu uistinu nezahvalnu situaciju. Hvala, vidim da ćete, idem popit vode.
Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Milanović Litre.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovani kolega Miletiću, evo dobro ste ovaj detektirali probleme u ovom zakonu odnosno glavni problem u ovom Zakonu, moje pitanje je sljedeće, po ovim nekim statistikama koje možemo vidjeti i koje znamo, daleko ispod 1% nesreća je zapravo prouzročeno kada su ljudi na tim lijekovima o kojima se danas priča? Kolike će to zapravo biti realni utjecaji ovakvog jednog zakona, koliko će to štetiti hrvatskim liječnicima, obiteljskim liječnicima, kao što ste naveli sve probleme koji su do sada imali. Smatrate li da je ovo opravdano da se na ovakav način zapravo stavljaju jedni nekakvi presedani na hrvatske liječnike, a samim time nećemo vidjeti ne znam kakvu korist u spašavanju života u RH?
Poštovani zastupnik Miletić.
Neću dekomodirati državnog tajnika. Dakle, ako sam ja dobro shvatio kolege liječnike ovdje, dakle ne neku babu Vangu, imaju ovdje kolege liječnici iz vladajuće pa govorit će oni, ja ću slušati. Dakle 95% svih nesreća je cuga, alkohol, brzina i mobiteli, 95%. Dakle ajmo to urediti, mi dižemo ruku, evo mostovci, valjda, neće mi Božo po glavi opaliti, mi dižemo, ja vam kažem, dižemo ruku, ja ću reći diži ruku i podrži jer je to dobro. Kazni pijandure, ljude koji piju i voze. To su ubojice, čovječe. Tko pije i vozi, on je ubojica, kazni ih, 10 godina im uzmi vozačku, 500 tisuća kuna kazne. Nek ostanu bez kuće, ja vam ozbiljno kažem. Tko pije i vozi, pa s time direktno ideš ubijati ljude, a onda, ajmo vidjeti da napravimo bolji zakon da liječnike ne dovodimo u neugodnu situaciju, vrlo nezgodnu i nehumanu s ovim novim rješenjem.
Hvala. Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Poštovani kolega, hrvatska, Hrvatska liječnička komora je najavila kako će, ako Sabor u petak izglasa ove izmjene Zakona zatražiti preispitivanje ustavnosti zakona na Ustavnom sudu. Što mislite, nije li porazno da donosimo još jedan zakon koji nije u nizu koji nije usuglašen sa strukom? Hvala.
Poštovani zastupnik Miletić.
Hvala vam potpredsjedniče HS-a. Znate šta ću vam reći. Ja imam noćne more od HDZ-ovog i SDP-ovog Ustavnog suda. Tako da, to kad mi kažete da će ići na procjenu ustavnosti, odmah bih popio i ja možda nešto drugo osim vode pa bih išao javnim prijevozom, tako da evo, mislim da sam s time sve rekao, no ono što je dobro da mi ovdje u demokraciji kakva jest, da se borimo i koristimo sve legitimne načine, legalne, legitimne, da ukažemo da nešto može biti puno bolje. Uistinu, ovo što sam pročitao, ovaj drugi dio ekspozea jer ovaj prvi dio, osjetili su moje emocije i moj način razmišljanja, stvarno liječnici kažu da se ne osjećaju dobro i će pobjeći svi iz primarne zdravstvene zaštite, a nama to, a nama bi to trebao biti temelj. Ja u obitelji imam liječnika, pa mi znamo koliko oni kažu, pa to ti je temelj, dakle obiteljska medicina, to je temelj svega, a nama će ljudi bježati od toga i radi ovog Zakona.
Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega, u svojoj raspravi gorljivo zagovarate pravo na struku, stručnost liječnika obiteljske medicine i svih drugih i to ja se s vama u tom dijelu slažem. Ali ja vas pitam, kako to sve donedavno niste poslušali iste te liječnike koji su savjetovali da u zaštiti zdravlja i života se trebaju građani cijepiti? Tada njihova struka za vas nije bila svetinja. Pozivate se na to da oni imaju itekako pravo štititi privatnost i povjerljiv odnos pacijent-liječnik, s tim se i ja slažem i ja to očekujem od svoga liječnika. Ali, za razliku od vas, ja imam povjerenje u svoga liječnika i u sve liječnike da će znati procijeniti kada zdravstveno stanje pacijenta ugrožava, prije svega njegovo zdravlje i život, a isto tako i njegove okoline. Ja imam povjerenje u liječnike za razliku od svih vas, ovo je samo oporbeni [[Upadica: Hvala.]] revolt prema zakonu koji [[Upadica: Hvala lijepa.]] donosi HDZ.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Miletić.
Ja uvijek volim vas slušati kad mi postavljate pitanje jer ste emotivna i srčana kao i ja i hvala vam na tome. Dakle ja vjerujem u demokraciju, vjerujem u slobodu svakog čovjeka, uistinu vjerujem. S druge strane, vi znate da je i znanost bila jako podijeljena, ja sam ovdje govorio o profesoru Ioannidisu, epidemiologu sa Stanforda koji se odmah borio protiv lockdowna i koji je govorio da lockdown ničemu ne doprinosi. Kao što znamo da su rizične skupine bili pretili, ljudi stariji od 60 godina i mi smo to vrlo jasno komunicirali. Kao što znamo da npr. za mene kao sportaša koji tako živi 30-ak godina, dakle nema nikakve opasnosti po ovom i po nekim drugim pričama. No, isto tako, mislim da je jako bitno, kolegice, da razgovaramo, mislim da je jako bitno da dopuštamo slobodu i pravo različitog razmišljanja, a hvala vam na pitanju, bilo mi je baš dobro vam odgovoriti.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovani kolega. Evo prije nekih mjesec dana kod mene u ... [[Govornik se ne razumije.]] čovjek 75 godina oduzeo je prednost drugome vozaču i samo zahvaljujući njegovoj prisebnosti nije došlo do težeg incidenta. Nakon toga čovjek je otišao sam u MUP, taj stariji čovjek, odnio svoju vozačku i rekao ja više nisam za vožnju. Nažalost takvih je jako malo, takvih je jako malo. E sad ja vas pitam, tko bi trebao biti taj, tko bi trebao reći jednostavno nekome, čujte, vi više ne možete upravljati osobnim vozilom? Tko bi to trebao reći ako ne obiteljski, odnosno liječnici, struka, netko to mora. Da li je to zadiranje u privatnost ako netko nekome kaže vi jednostavno niste sposobni zbog inih razloga ili to treba nekakav službenik u MUP-u koji apsolutno nije kvalificiran da to napravi? Prema tome, ovaj, ja vas pitam, da li je to zadiranje u privatnost ako liječnik kaže da vi niste sposobni za vožnju? Hvala.
Poštovani zastupnik Miletić.
Hvala vam potpredsjedniče HS-a na prilici da odgovorim kolegi Šašlinu. Kolega Šašlin, dakle mi imamo medicinu rada sada. Ja imam 42 godine, nemam zauvijek vozačku. Dakle obilazim redovno preglede, odlazimo na sistematske, dakle i naravno da ukoliko se na medicini rada, moj otac koji je star i koji je ostao bez vozačke jer je otišao na pregled i rekli su mu, čujte, nije baš najbolja situacija da vozite i on je predao isto ovako, rekao dobro, onda više dakle ne vozim. Dakle, sustav funkcionira po tom pitanju. Stvar je samo ovdje da vi, zato sam ja apelirao na vas kao vladajuće i kao na koncu one koji su zakonodavci. Jel' tako? Koji tu imate najveću težinu da nađete rješenje jer to je vaš posao, dakle da sačuvamo ovdje struku liječnika obiteljske medicine jer ako ljudi se bune i govore da to treba drugačije formulirati onda vjerojatno tu ima istine u tome.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem poštovani kolega. Pa evo i u Hrvatskoj se zaklinjemo na digitalizaciji, pa recimo digitalizacija poljoprivrede, digitalizacija zdravstvenog sustava, gospodarstva. Živimo u 2022. godini, imamo moćna računala i danas govorimo o nekim lijekovima koji nisu podobni za vozače. Pa imamo i sustav jedinstvenog izdavanja lijekova gdje svatko tko dobije nekakav lijek koji bi mogao ugrožavati sigurnost vožnje može blinkati tamo u MUP-u ili negdje drugdje, samo možda se to treba sjetiti, možda se neki ljudi nisu sjetili jer im je digitalizacija nešto ne baš blizu, nego nešto što oni misle da je čudno. Međutim, o ovom zakonu ne govorimo niti o zlatnoj mladeži koja divlja po cestama pogotovo po HDZ-ovoj zlatnoj mladeži, tatama i sinovima i imamo primjera koji su ispunjavali novinske stupce o divljanju djece nekih moćnika, a ovdje ih ne vidimo. Oni su recidivisti koji rade velike probleme, a ne sankcioniramo ih.
Hvala. Poštovani zastupnik Miletić.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Hvala vam kolega Lenart. Uistinu to je ključno pitanje. Dakle, stvar je vrlo jednostavna. Ako mi imamo 95% problema koji dolaze od alkohola, a ovi primjeri tu je vjerojatno bilo malo i šmrkanja u nozdrve i ostalo di već, možda i u žilu, zavisi šta sve ti sinovi vole konzumirat od droga. Dakle, ako imamo primjere gdje alkohol i brzina, dakle prva i druga stavka najveći uzrok nesreća, pa hajmo to riješiti. Hajmo, mislim mi rješavamo tri posto, a ne rješavamo 97%. Mislim nema mi tu logike, pa evo dakle uistinu apeliram na vladajuće da ljude koji su pijanci, koji se drogiraju i voze automobile, dakle da im oduzmu vozačku na 10 godina i da ih kazne sa nekih 500 hiljada kuna kazne. To je ovako, to bi bio sjajan zakon, riješili bi 90% svih nesreća u Republici Hrvatskoj.
Poštovani zastupnik Ćelić [[Upadica Miletić: Bi, bi. Kad po džepu opališ da vidiš kako boli.]]
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Miletiću u vrlo vašoj ovako dramatičnoj, da ne kažem neku goru riječ pojedinačnoj raspravi niste govorili dovoljno točno. Ne odnosi se to samo na obiteljske liječnike. Ja sam psihijatar koji se bavi problematikom ovisnosti, ja bih trebao prijaviti svakog svog pacijenta. Dakle, ima tu jako puno problema i ono što je dobro da primjena zakona neće biti dok se ne donese pravilnik, premda bi bilo bolje da pravilnik već postoji pa da znamo i vidimo kakav on jest. Ali ja vas molim da ne koristite pojam pijandure. Slažem se sa vama, da treba oštro sankcionirati pogotovo one koji su recidivisti i koji u alkoholiziranom stanju ponavljaju teške prometne nezgode. To su osobe sa problemom ovisnosti i nemojte ih stigmatizirati, nego ih treba uputiti na liječenje. Dakle, pogrdni nazivi narkomančine, pijandure i tako to nije prikladno. Ja vas molim da to u vašim budućim nastupima i primijenite. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Miletić.
Hvala vam kolega Ćeliću na prilici da istaknem kako sigurno nema nikakve stigmatizacije barem kod mene budući da sam u Centru za ovisnost u Rijeci sa dr. Hero i ostalima prije, pa bar jedno desetak godina sudjelovao u projektima, dakle prevencije ovisnosti. I kao razrednik 16 godina, dakle 14 godina u gimnaziji, ali i osobno preko udruge, skauta i ostalo što smo radili. Ja sam bio vrlo jasan. Govorio sam o vozačima, dakle o ljudima koji svjesno u svojoj slobodi izaberu tri promila i ide voziti. Dakle, to je ubojica. Razumijete? Znači ja sam o tome govorio, gdje netko svjesno to radi i ponavlja. A vi znate da na žalost najveći broj nesreća se dogodi kod ljudi koji ponavljaju te stvari. Oni dobiju kaznu i oni ponovno sjednu u auto i voze. I o tome sam govorio. Dakle i mislim da zakonodavac kada po džepu opali i kada te dovede u situaciju da ostaneš bez materije, e onda tu se mijenja stanje svijesti jer očigledno za promjenu srca je potrebno puno, puno dublje ući u cijelo društvo. Hvala vam.
Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Ivana Ćelića, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo ja ću govoriti na tragu ovoga što je kolega Miletić govorio i pokušat ću se usredotočiti na prevenciju vožnje i pod utjecajem alkohola i droga. Naglašavam da je Odbor za zakonodavstvo, vjerujem da će to biti prihvaćeno, dakle članak 233. stavci 4. i 5. ne stupa na snagu do dana stupanja pravilnika. To je u prijelaznim i završnim odredbama. Taj pravilnik treba napraviti Ministarstvo zdravstva, nikako ne Ministarstvo unutarnjih poslova. I ovdje je vrlo važno, dakle o privremenim zdravstvenim stanjima. Kolega Mlinarić je spominjao hrvatske branitelje, dakle tu također treba biti svjestan činjenice da su to ljudi koji dugi niz godina znači ne postoji osoba koja je bila u logoru, a da nema neki oblik post reumatskog stresnog poremećaja. Ukoliko ta osoba trajno uzima određene lijekove i onda je koncentracija u krvi na određenoj razini tu nema zapreke da ta osoba vozi kao što recimo opijatski ovisnici koji su na supstitucijskoj terapiji ukoliko to oni uzimaju trajno, ukoliko nema nuspojava oni mogu upravljat vozilom u osobne svrhe ali to mora biti precizno pravilnikom. Sadašnji pravilnik je potpuno neupotrebljiv. I kada bi se sadašnji pravilnik koristio to bi bila katastrofa, znači zato što je i danas tijekom rasprave spominjano recimo Velika Britanija koja ima agenciju dijagnoza niti jedna dijagnoza ne smije biti isključna za upravljanje vozilom u osobne svrhe. Ali ako se uvodi novi lijek, onda ta osoba treba ići na redovite preglede, treba vidjeti da li postoje nuspojave na određeni lijek. Ako je sve u redu nakon tri ili šest mjeseci ovisno o kojoj dijagnostičkoj kategoriji je riječ osoba može upravljati vozilom u osobne svrhe. Pitanje koncentracije alkohola u krvi je nešto što se razlikuje od zemlje do zemlje. Postoji studija koja je prošle godine objavljena od strane EU komisije koja govori o utjecaju vožnje pod utjecajem alkohola i droga, o pravnim okvirima, o tehnologijama za provođenje vožnje. Pitanje tehnologija, dakle npr. za utvrđivanje koncentracija određenih ilegalnih psihoaktivnih tvari, mi već imamo Malti zakon o odgovornoj uporabi marihuane gdje možete u osobne svrhe koristiti marihuanu. Dakle, to će se sigurno dogoditi na području EU i te promjene takvog zakonodavstva i o tome treba voditi računa. Važna su istraživanja na temelju istraživanja treba raditi propisa. Dakle postoji relevantan podatak u znanstvenoj publikaciji da ako je koncentracija alkohola u krvi veća od 1,5 promila, vjerojatnost od smrtne ozljede tijekom prometne nezgode u odnosu na osobu koja ne pije je 200 puta veća. Dakle to su velike brojke, postoje određeni ciljevi, jedan od ciljeva EU je da do 2050. g. se eliminiraju svi smrtni slučajevi i teške tjelesne ozljede zbog vožnje u alkoholiziranom stanju. To je naravno ideja kojoj treba težiti, ali treba koristiti sve i apsolutno se slažem. Dakle za one recidiviste trebaju biti teške sankcije. Mi u ovome trenutku već imamo 8 zemalja EU koje imaju regulirano za te recidiviste situaciju da osoba mora imati uređaj za blokadu. Dakle, ukoliko vozi auto i ukoliko je recidivist, ona prije nego vozi svoj auto, ona mora puhati alkotest i ukoliko je pod utjecajem alkohola, auto se ne može regulirati. Zato sam i pitao, dakle postoji jedna uredba EK koja stupa na snagu 6. srpnja i svakako u daljnjim razmatranjima treba vidjeti i mogućnost da se u novijim izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, osobito ako je riječ o ljudima koji upravljaju teretnim automobilom ili ne daj Bože autobusom, dakle to također, treba uzeti u obzir u daljnja razmatranja. Ja radim s osobama koje imaju problem ovisnosti uglavnom o ilegalnim drogama i naravno da je moja dužnost da osobu potičem na način da ona ostane u sustavu, da se liječi ukoliko ima problem ovisnosti o alkoholu i ovisnosti o ilegalnim drogama i dok se situacija ne stabilizira, dok se ne postigne apstinencija, on ne smije voziti, je li?
Imamo nekoliko replika, prva je poštovana ... [[Upadica se ne čuje.]] zastupnice Nemet.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Ćelić, pa nastavak na ovu vašu zadnju rečenicu, vi ste rekli da ste već sada primorani vaše pacijente prijaviti Ministarstvu unutarnjih poslova, u nekim slučajevima zanima me, da li je to praksa, da li se to i radi i da li se i do sada, ako se to nije napravilo, podlijegalo prekršajnim prijavama jer ako nije, onda je ovo novina protiv koje se svi liječnici naravno bore. Hvala.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovana kolegice Nemet, naravno da se to i prije prijavljivalo. Dakle i u starom zakonu, sadašnjem važećem zakonu postoji dužnost obavještavanja, ne samo od liječnika obiteljske medicine, naravno da je njih puno i da oni puno puta su ona zadnja linija ili prva linija, kako hoćete, ali ukoliko uvodite neki lijek, recimo za liječenje različitih psihičkih poremećaja, vi ste dužni upozoriti osobu, ali i kod šećerne bolesti, kod aritmija, da to može utjecati na psihomotoričku sposobnost, savjetovati da u početku ta osoba ne upravlja vozilom u osobne svrhe, a onda kad se stabilizira, kad vidite da je taj lijek djelotvoran, da nema nikakvih nuspojava, onda ta osoba može normalno voziti, ali to opet naglašavam, to mora biti navedeno u pravilniku. Koliko je to, nije to aproksimacija 5 dana, 15 dana, to mora pisati, je li to 3 mjeseca, 6 mjeseci ili 12 mjeseci.
Poštovana zastupnica Grba-Bujević.
Hvala potpredsjedniče, kolega Ćelić. Ovo ste sve super objasnili. Sad je napokon jasno da se ovo neće primjenjivati ti članci dok god se ne donese novi pravilnik u Ministarstvu zdravstva od strane struke. Ali ja sam htjela zapravo komentirati nešto drugo. Spominjali ste prometne nesreće i sve ono pa valja istaknuti i da je po prvi puta definirana kutija prve pomoći kao obvezna u autu i da za to onaj tko nema snosi posljedice. Vi kao liječnik, jednako kao i ja koji ipak to bliže nego važem dijelu specijalizacije vrlo dobro znamo koliko je važno, ne samo poznavati postupke prve pomoći nego i imati s čime konkretno pomoći. Pa evo, to smatram isto tako, uz sve ono što je dobro u tom Zakonu, isto tako jednim dobrim iskorakom kad mi gledamo iz naše profesionalne struke.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovana kolegice Grba-Bujević. Apsolutno se slažem s vama i mislim da čak bi bilo dobro kad bi periodički se i provjeravalo šta je u toj kutiji prve pomoći, da nisu neke sterilne gaze koje su stare 10 godina. Naravno da tu onda moramo ipak uzeti u obzir i da to povećava određene troškove, ali važnost edukacije, važnost edukacije i opće populacije kako pristupiti u hitnim slučajevima, kako pristupiti kada se događa prometna nezgoda je nešto također, o čemu treba raditi i što je uloga cjelokupnog društva.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, evo ja ću vam nekoliko tvrdnji iznijeti, a vi demantirajte ili se složite. Evo, kaže vaša kolegica da je ova rasprava zapravo oporbeni revolt o zakonu koji donosi HDZ. Ja mislim da to nije točno, nije sva struka HDZ ili SDP, dakle bilo je tu vrlo smislenih pokušaja komunikacija i prijedloga koja nažalost nisu prihvaćeni. Druga stvar, da li se slažete da je ovo loše iskomunicirani zakon prema van? Znači govorimo sad o pravilniku koji će, je li, definirati neka stanja, itd., ali to uopće nije tako predstavljeno i to je druga, još jedna stvar, hoće li se uopće u tom pravilniku poslušati struka, do sad se je nije slušalo. Imate li vi vjere u to da će u pravilniku biti jasno definirana stanja zdravstvena, lijekovi, doze lijekova, itd. i da li se slažete s ovom novčanom odgovornošću koja će teretiti liječnike, mislim da to nije u redu ono što se predlaže u zakonu.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Poštovana kolegica Marić, puno ste pitanja postavili, ne znam hoću imati vremena u ovu minutu odgovoriti na sva pitanja. Ja vjerujem da je tijekom rasprava i po saborskim odborima došlo do određenih pomaka na bolje. Koliko mi je poznato predstavnici liječničkih udruga su bili i jučer u ministarstvu i raspravljalo se na tu temu. Vjerujem da bi bilo puno nedoumica riješeno kada bismo imali pravilnik. Vjerujem da će Ministarstvo zdravstva oformit radnu skupinu u kojoj će biti eksperti za to područje i koji će donijeti kvalitetni pravilnik. Da ne vjerujem ne bi podržao ovaj zakon. Tu naravno uvijek ima određenih dinamičnih rasprava na razini pozicija opozicija, ali vjerujte mi da ja prepoznajem kad je nešto konstruktivno, kad je nešto destruktivno, kad je nešto politikantstvo, a kad je nešto uistinu za dobrobit. A naravno liječnika struka ima pravo braniti svoje pozicije. Osobna odgovornost je najbitnija, a mi kao liječnici ne bježimo niti od svoje odgovornosti.
Hvala. Poštovani zastupnik Mlinarić.
Hvala lijepo. Kolega Ćeliću evo drago mi je prvo što ste i zastupnik ovdje, a i liječnik ste psihijatar ste. Vjerojatno ste se susretali u svojoj liječničkoj karijeri i sa braniteljskom populacijom, vi znate o čemu pričam i znate kakva je to populacija i znate PTSP i za pijenje lijekova i to. Zašto donosimo zakon dok nemamo pravilnik. Tko nam garantira da u tim pravilnicima koji će biti vjerojatno strogi i da će morati liječnici i vi psihijatri i liječnici opće prakse prijavljivati pacijente koji piju lijekove zbog osiguravajućih kuća koje će teretiti onda liječnike ako ne prijave. Vi znate s kakvom to populacijom radi, jel se ne bojite da će ta populacija povećati se još broj suicida u njoj ako im se oduzme vozačka dozvola i ostanu što bi se reklo ono bez nogu. Masa ih i je bez nogu ono u doslovnom smislu. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Pa poštovani kolega Mlinarić naravno da radim svakodnevno sa braniteljskom populacijom ali naglašavam dakle nije isto ako netko neki lijek pije 10 godina ili ako mu se tek uvodi. Ako mu se tek uvodi onda je potrebno određeno vrijeme počeka da se vidi kako će osoba reagirati na taj lijek, hoće razviti određene nuspojave. Mislim da to treba regulirati. Evo za vikend sam bio s kolega iz Slovenije. Za osobe koje su ovisnici o opijatima, to je najteža ovisnost, znači ta osoba koja ima vozačku dozvolu bez obzira što uzima određenu supstitucijsku terapiju jednom tjedno mora davati urin na droge, da se vidi da ona apstinira od ilegalnih droga. Po meni je to vrlo, vrlo restriktivno ali mislim ukoliko bude donešen, dakle prvo se donosi zakon, pa se onda donose podzakonski akti. Volio bih da imamo taj pravilnik, ali ja vjerujem da će taj pravilnik po uzoru na europske zemlje biti kvalitetan i da nećemo imati takve situacije gdje će biti [[Upadica: Hvala.]] masovno oduzimanje vozačkih dozvola [[Upadica: Hvala, hvala lijepo.]] između ostalog i braniteljskoj populaciji.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Ćelić mislim da ste vi mjerodavna osoba da mi odgovorite na ovakvo pitanje. Znači u Članku 30. se dozvoljava da zaprežnim vozilima na nerazvrstanim cestama što znači i u centru grada može upravljati osoba sa 14 godina, u zaprezi su jedan ili više konja koji moraju surađivati ili ne surađuju i postoji dosta velika vjerojatnost da se nešto dogodi. A s druge strane na prometnici ne može jahač biti osoba mlađa od 16 godina posebno kada recimo imao terapeutsko jahanje kojega ja u svojoj ulici gledam svaki dan gdje djeca baš uživaju u tim konjima i koji se kreću prometnicom i netko im vodi konja. Po ovome oni bi trebali platiti kaznu ili ne bi mogli sudjelovati u toj terapiji koja im jako puno znači. Mislim da su ovo dvije stvari koje su propustom, nesmotrenošću ili neznanjem napravljene ali su u kontradiktornosti sigurno. Hvala.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovani kolega Lenart ja vam dolazim iz dalmatinskog krša tamo kod nas nema konja kao kod vas u Moslavini i, ali što se tiče terapijskog jahanja slažem se s vama to je redovito uz nadzor. Moram priznati da nisam obraćao pozornost na taj zakon, ukoliko to treba korigirati ja vam predlažem da uložite amandman, ja ću taj amandman podržat. Dakle, terapijsko jahanje je vrlo korisno za djecu s teškoćama u razvoju i ukoliko postoji mogućnost da se to poboljša još imamo vremena. Evo, hvala.
Poštovani zastupnik Sačić.
Poštovani doktore i kolega, doista ugodno ste me iznenadili sa vašim objekcijama oko pravilnika, oko toga, to je ključ problema jer ne znamo u biti što će se u tom pravilniku, koji spektar i privremeno onih stanja suspektnih i medikamenata staviti, međutim vi ste dali jedno dodatno, sad još jedno dodatno sad još jedno dodatno obrazloženje oko toga da liječnici specijalisti poput vas također imaju jako značajnu ulogu u tome i vi kao razuman čovjek i liječnik poznavat ćete to znati rangirat, šta znači dugotrajno liječenje u kojoj mjeri. Međutim, kakav je sad odnos vas i obiteljske medicine liječnika koji treba obavezu prema MUP-u svodit. Ja znam da ste vi specijalizirani, da vas moraju slušat, ali kako to sad pomirit sve.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovani kolega Sačiću već sam na početku rekao, rješenja, zakonska rješenja trebaju biti takva kada govorimo recimo o ovisničkim ponašanjima da osoba uđe u sustav i da u to bude motivacija da mu se vrati vozačka dozvola, a ne da on pobjegne i odustane od tretmana zato što ga vi morate prijaviti. Znači ne mora samo obiteljski liječnik, ja kao specijalist koji radim s tom osobom tu osobu moram upozoriti naravno jedno je kategorija ovisnosti tu se velika većina nas slaže i tu nema prijepora, ali i recimo što sa osobom kojoj se dijagnosticira depresivni poremećaj, pa uvodite određene lijekove mislim da morate reći da ti lijekovi utječu na psihomotoriku, da napravite određeni zapis i onda obiteljski liječnik ne treba dodatno. A ovi posebni obrasci oni su za one koji nisu u javnozdravstvenom sustavu nego u privatnom sustavu i mislim da je to dobro.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Kolega Ćeliću, evo s vama ću se složiti da je možda kriv redoslijed, da smo trebali imati i pravilnik ranije iako je praksa slažem se da pravilnik se donosi kasnije, međutim u ovom slučaju smo morali ga imati il makar neke gabarite tog pravilnika, pa možda ne bi bilo ni rasprave iako bi onda svi bili liječnici, vjerojatno bi se svi razumjeli i, i u te bolesti koje će bit predviđene tim pravilnikom. Međutim ono što je, nije, nisu shvatili ja mislim mnogi kolege, čl. 7. od tog famoznog čl. 37. zapravo govori o centralnom zdravstveno informacijskom sustavu. To znači, evo vi me ispravite, da liječnik zapravo neće trebati dojavljivati nikome ništa nego automatski onog trenutka kada upiše šifru bolesti policiji će se dostaviti informacija da taj čovjek nije sposoban za upravljati motornim vozilom, bez šifre bolesti, bez saznanja o bolesti, jesam li u pravu?
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovani kolega Zekanoviću, dakle ja moram upozorit osobu da određeni lijek kojem ja uvodim može utjecat na psihomotoričke sposobnosti i moram napisat zapis da sam ja tu osobu educirao, da sam tu osobu informirao, dalje ja ne trebam prijavljivat policiji budući da smo mi u tom centralnom sustavu CEZIH-u automatski će se to informatički bez da se vidi o kojoj dijagnozi je riječ, znači policajac na terenu ne smije vidjet, to je zaštita podataka o kojoj dijagnozi jel to psihijatrijska il je to nekakva druga somatska dijagnoza. Ova obveza prijave policijskoj upravi odnosi se na one liječnike koji rade u privatnom sektoru, koji nisu uključeni u taj CEZIH, znači mi koji smo unutar javnozdravstvenog sustava, koji smo unutar CEZIH-a, mi ne trebamo nikakve posebne prijave policiji davati.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega zastupniče, vi ste ovdje izrekli puno procesnih radnji što se tiče znači provedbe ovog zakona, donošenje pravilnika, svega onoga što je trebalo zapravo uslijediti prije donošenja ovog zakona, građanstvo je trebalo jasno informirati, kao i stručnjake prije što to znači zapravo za njih, u kojim slučajevima je to trajno stanje, u kojim slučajevima je to privremeno stanje, kad zapravo se i može prijeć sa privremenog, sa trajnog u privremeno stanje jer i kao kod hrvatskih branitelja, invalida i drugih osoba koje koriste određene terapiju za psihofizičko zdravlje vrlo je teško reći kad je određeno stanje trajno, kad privremeno, to je nešto što zahtjeva svakako svakodnevnu opservaciju i svakodnevno informiranje i edukaciju i stručnjaka i pacijenata. Tko će obavljati sav ovaj posao koji ste vi ovdje jasnije rekli, ali koji sigurno neće doć do svakog pacijenta i liječnika?
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovana kolegice, kažem pravilnici se donose u načelu 6 mjeseci nakon donošenja zakona, ovdje je to prebačeno na 12 mjeseci, ali ono što je još bolje u prijelaznim i završnim odredbama dok se ne donese pravilnik nema primjene tih stavaka. Naravno da treba educirat javnost, vjerujte mi da mi kao liječnici znamo što je trajno, što je privremeno i to će liječnici donosit pravorijek o tome, znači ako netko ima alzheimerovu demenciju to je trajno stanje jel, ali ako netko ima neki depresivni poremećaj to može biti privremeno stanje, znači nije čak sporna ta trajna stanja il ako je netko imao moždani udar sa ozbiljnim motoričkim posljedicama, ali problem je nastao oko tog privremenog stanja, oko privremenih zdravstvenih stanja i načina kako se to treba prijavljivati i slažem se da bi bilo bolje da je to jasnije bilo iskomunicirano.
Poštovani zastupnik Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Ćelić, dobro ste govorili o svim momentima koje donosi ovaj zakon kako bi spriječio i prevenirao što manje da bude prometnih nezgoda sa smrtnim posljedicama osoba koje su ovisnici o drogama ili alkoholu ili su pod određenim sedativima. Hrvatski branitelji također mogu bit vezani na ovo s obzirom na PTSP kada se liječe dugotrajno sa određenim sedativima, ali jednako tako ovaj zakon će, a i mogućnost kada se uvede u sustav svih liječnika, doživjeli smo puno puta da oni koji posjeduju oružje da Zakonom o oružju također im se oduzima oružje, al ovim je jedna rehabilitacija u prirodi kojom se oni bave ili su zapravo čuvari u lovištu ili su u funkciju lovačkih udruga. Stoga moramo bit stvarno pravilnikom vezani kada se primjenjuje bez obzira na cestovni promet ili Zakon o oružju kada se primjenjuje zabrana vožnje ili korištenja oružja.
Hvala. Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovani kolega Đakiću, tijekom rasprave i tijekom prvog i tijekom drugog čitanja otvorilo se jako puno pitanja i nedoumica. Ja se nadam da je značajan dio tih nedoumica, ja sam imao osobno određenih problema, kažem radim sa jednom vulnerabilnom populacijom, mislim da su se sada neke stvari ipak promijenile i MUP ne može donijeti pravilnik nego to mora donijeti struka, vjerujmo da će struka donijet kvalitetan pravilnik i do donošenja pravilnika nema primjene tih stavaka i mislim da to može bit na neki način zadovoljavajuće u ovome trenutku.
Hvala lijepa, nemate više replika. Idemo na slijedeću pojedinačnu raspravu, na redu je uvaženi zastupnik Stipo Mlinarić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjednice, kako je lijepo vidjet vas iza sebe, a ne g. Reinera. Kolegice i kolege, ovaj zakon duboko ulazi u intimu svakog čovjeka, svakog građanina RH, dakle po tom zakonu liječnik javlja policiji koji je pacijent suspektan, kome, gdje će to biti evidentirano, znači li to da svaki policajac koji ima pristup terminalu će znati nečiju dijagnozu, tu se onda stvarno gubi povjerenje između liječnika i pacijenta, ali pošto će puno kolega govoriti o drugima, ja bi se prebacio na, reko sam i danas u replici, na najugroženiju, ljude koji će osjetit ovaj zakon na svojoj koži, a to su sigurno hrvatski branitelji jel deseci tisuća hrvatskih branitelja boluje od PTSP-a i postoji velika i opravdana bojazan da će naći se pod udarom ovog zakona. Za one koji možda treba pojašnjenje post reumatski stresni poremećaj PTS, duševni poremećaj koji se može javiti nakon izlaganja traumatskom događaju koji u osobi izaziva osjećaj straha, bespomoćnosti u užasa. Terapija PTSP-a najčešće se sastoji od lijekova antidepresiva stabilizatora raspoloženja i antipsihotika. Takva terapija lijekovima može biti osnova za liječnike obiteljske medicine kojeg ima hrvatski branitelj, te istog tog pacijenta branitelja na zdravstvenom pregledu ili tijekom liječenja prijavi policiji upravo radi sumnje na privremenu ili trajnu nesposobnost za sigurno upravljanje motornim vozilom. Branitelj pacijent će vrlo brzo vjerojatno ostati bez vozačke dozvole što će mu stvarati niz problema od svakodnevnog života, pa do mogućnosti gubitka radnog mjesta ako je radno mjesto vezano za vozačku dozvolu. Nadležno ministarstvo nije uopće donijelo pravilnik koji sam sad rekao tu i u replici kolegi Ćeliću u kojem bi bila navedena stanja zbog koje bi liječnik morao prijaviti pacijenta, a policijska uprava pokrenuti postupak privremene ili trajne zabrane upravljanja vozilom. Nije jasno dakle koje su to bolesti, koja su to stanja, na koji se to rok izriče zabrana vožnje kao i mnogo puta do sada Saboru se oduzima pravo da o tome raspravlja i odlučuje nego se ovlast da riješi to daje ministarstvu koji će izraditi taj fantomski pravilnik. Povjerenje u odnosu pacijent – liječnik ovim se ozbiljno narušava. S pravom se pitam hoće li branitelji u budućnosti izbjegavati odlazak liječniku, hoće li prilikom pregleda biti prisiljen zatajiti određene simptome kako bi sačuvao svoju vozačku dozvolu. Opravdano se moramo zapitati hoće li branitelji od kojih se mnogi drže za tanku slamku terapije lijekovima kako bi bili sposobni za normalan život koliko toliko istu tu terapiju prestati uzimati kako bi sačuvali svoju vozačku dozvolu. To je ono što sam govorio i u replikama da se bojim da će se sa time povećati broj suicida. Hoće li morati birati između života i vozačke dozvole? Kada je trebalo braniti Hrvatsku nisu ni trenutka razmišljali, ali čini se da će donošenjem ovog zakona konačno morati priznati poraz i to od vlastite države. Evo hvala lijepo.
Hvala vama. Imate par replika. Prvi kolega Sačić, izvolite.
Poštovani kolega i uvaženi zastupniče Mlinariću i sam ste bili žrtva teških zlostavljanja tijekom Domovinskog rata i sigurno su vas mnogi prijatelji i kolege zvali i pitali kao i mene što dozvoljavate, što se zbiva, zar ćemo sad po drugi, po peti puta biti diskriminirani u hrvatskom društvu zato što smo branili Domovinu, oboljeli. I sad slušajući izlaganje našeg poštovanog kolege zastupnika Ćelića i doktora malo mi se razvedrilo u tom dijelu. Znači postoji mogućnost da ti naši prijatelji, ratni suborci i civilne žrtve rata da se razumijemo isto PTSP imaju, da oni neće biti prepušteni samo obiteljskom liječniku. Naravno uopće to sve treba doraditi, mi smo protiv toga nego da bi u tom normativnom rješenju svakako za takve slučajeve morali uključiti u postupak i nadležnog specijalistu psihijatra. Šta o tome mislite?
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala vam lijepo kolega Sačić, prijatelju Sačiću. Prvo da te obradujem uhapšen je major Medić danas u Tovarniku na granici koji nas je ispitivao u logoru zbog kojih mnogi branitelji piju tablete što ste rekli i koji će sad po ovome zakonu vjerojatno ostati bez vozačke dozvole i mene je ispitivao i tuko je. I evo pao je na granici, doznao sam prije nego što su mediji objavili. Što reći za ovo što ste me pitali za zakon? Pa naravno da bi trebali specijalisti pogotovo biti oprezni kod hrvatskih branitelja. To su ljudi u pedesetim, šezdesetim godinama neki kojima su još roditelji živi vode brigu i o roditeljima. Neki imaju manju djecu ili unučad već. Prema tome, njima je auto neophodan. Ako mu uzmete auto uzeli ste mu sve, to mu je jedino što mu je ostalo. Evo hvala.
Hvala. Sljedeća replika kolegica Antolić Vupora.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani zastupniče. Dakle, govorimo o tri posto onih koji uzrokuju nesreće na hrvatskim cestama. To su oni uslijed zdravlja i sada zbog ta tri posto ugrožavamo 30% ljudi koji imaju vozačku dozvolu, a između njih kao što vi navodite već su velika populacija hrvatskih branitelja. Da li mislite da je doista svrsishodno da se provedbenim propisima, dakle pravilnikom ispravlja ova nepravda koja im se ovim zakonom može učiniti. Dakle, hoću vam ukazati apsurd da zakon već sam pretpostavlja nešto, dovodi u pitanje povjerenje ljudi u zakon i u dobre namjere zakonodavca [[Upadica Glasovac: Hvala.]] Dakle, kakav je vaš komentar na to.
Odgovor na repliku.
Hvala vam lijepo kolegice. U pravu ste kad ste rekli da je tri posto samo prometnih nesreća uzrokovane lijekovima ili tabletama što ljudi piju. 97% je uzrok alkohol, jer tu što je kolega govorio prije mene ja to potpisujem. Uzrok je mobitel, uzrok je obijesna vožnja, divljanje po cestama. Ja sam i u svim svojim izlaganjima samo dovodim, strah imam i sumnju u dobronamjernost nekoga činovnika u ministarstvu koji će raditi taj pravilnik da će mu bit na pameti skupina koja je najugroženija sa ovim zakonom, a to su hrvatski branitelji. Mislim da će to činovnički odraditi, propisati a sad što će desetci tisuća ljudi ostati bez vozačke dozvole jer će se liječnici opće prakse bojat osiguravajućih kuća da će ih teretiti ako ih ne prijave bojim se da će se nać u velikom problemu.
Hvala. Slijedeća replika kolega Đakić.
E, prijatelju Đakiću, pa ko tebe nađe?
Hvala lijepo potpredsjednice. Kolega Mlinareviću, moramo…
Mlinariću, zapamti prezime više, majko mila.
Mlinariću.
I to ti je prijatelj.
Da, da.
Okej, oprostite na lapsusu, a i htio sam vam reći slijedeće da kada donosimo zakon onda moramo znati što je starije koka ili jaje, znači donošenjem zakona omogućavamo da se napravi pravilnik koji će definirati i koji će onemogućiti da liječnici, a i policajci zlorabe ono što je pod šifrom kako ne bi baš našim braniteljima, ali i drugim građanima onemogućili mogućnost da imaju automobil i da se voze, kao i da drže i nose oružje. Ja mislim da je to dobar put i da je to pravi slijed koji dolazi. CIZIF je i danas omogućavao da svim koji su u sustavu osim privatne prakse koja će sad bit i bit će ovim zakonom obavezana da to radi i dosad su branitelji bili u sustavu koji imaju teške poremećaje osobnosti, koji imaju teške poremećaje motorike zbog moždanog udara, oni su danas u sustavu.
Hvala, hvala. Odgovor na repliku. Kolega Đakiću. Odgovor na repliku.
Da, kolega Đakiću razumio sam ja vas i ja znam što vi govorite za šifre pod kojim se vodi PTSP ili bilo koja druga bolest koja se vodi braniteljima, al nije tu samo u stvari branitelji, ja sam tu govorio da su ovdje svi građani RH u problemu, jednom vidu problema jer se neće čuvati liječnička tajna. Vi dolazite iz Virovitice, sad uzmite da neko dobije spolnu bolest da imate i da taj lijek koji morate pit da bi izliječili tu spolnu bolest bude evide, da usporava vožnju i da bude evidentiran i da cijela Virovitica u roku od dva dana zna koju imate spolnu bolest, znate da je to mala sredina, ako policajac vidi u sistemu zbog čega ne smijete vozit dozvolu, reći će eno Đakić ima spolnu bolest ko zna gdje je uhvatio. Prema tome, mislim ja sam govorio o takvim slučajevima, jesu možda ekstremni, ali se mogu dogoditi.
Imamo jednu povredu Poslovnika, kolegica Grba Bujević, izvolite.
Hvala potpredsjednice sabora. Uvaženi kolega, mislila sam da neću, ali nakon cijelog, 238., nakon cijelog ovog današnjeg dana odakle vi sad ovu tvrdnju koju ste sad rekli izrečete. Kolega Ćelić koji vrlo dobro pozna taj sustav, liječnici koji poznaju CEZIH, dobro, policija koja znamo kako to funkcionira dakle vam je 100 puta danas već ovdje rečeno da se šifra, neće policajac u Virovitici vidjeti šifru spolne bolesti nego samo i jedino da je tom i tom Đakiću privremeno na 14 dana oduzeta vozačka.
Vrijeme, hvala.
Gđo, tako ste govorili i za maske, pa niste baš bili… [[Govornik se ne razumije]]
Kolegice Grba Bujević, molim vas, molim vas, molim vas samo malo, molim vas. Kolegice Grba Bujević, moram izreći opomenu vama jer ste vi povrijedili Poslovnik, zloupotrijebili ste ga i replicirali ste. Idemo dalje s raspravama, još jedna povreda Poslovnika, kolega Pavić izvolite, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Poštovana potpredsjednice, gđa. Grba Bujević kreće sa krivom pretpostavkom. To bi bilo točno da informatizaciju zdravstvenog sustava rade informatičari, međutim budući da različiti cvjećari … [[Govornik se ne razumije]] imaju čak i buket cvijeća.
I vi ste povrijedili Poslovnik, niste se pozvali na članak, zloupotrijebili ste povredu Poslovnika kroz repliku tako da vam moram izreći opomenu. Idemo dalje s pojedinačnim raspravama, kolega Zekanović je slijedeći, izvolite.
Poštovana potpredsjednice, poštovani predlagatelji, poštovane kolegice i kolege, dakle, očito neki su sjedili na ušima. Zakone treba kritizirati, pa mi je i logična prilika i proračun, pa da ljudi kritiziraju zašto se neki vrtić gradi u Bratiškovcima, a ne u Vodicama npr., to je logično. Međutim, ima tu jedan prijedlog zakona i imam osjećaj da ga mnogi nisu pročitali. Dakle jedna stvar je jako jednostavna, ima jedan sustav zove se CEZIH, evo kolega Ćelić nas je maloprije educirao i u jednom trenutku ako neko dođe s nekim ozbiljnim, ozbiljnom bolešću kod liječnika i on u taj CEZIH ukuca tu bolest automatski će policiji reći taj čovjek ne smije upravljati motornim vozilom, bez šifre, bez bolesti jednostavno dolazi informacija da on na 2, 3, 5, 6 mjeseci ne smije upravljati motornim vozilom, amen, basta. U čemu je problem, je li ovo sve treba bit samo igrokaz? Druga stvar, jako bitna stvar, ja sam na početku u replici poštovanom državnom tajniku rekao, a čuli ste svi. Prije jedno 30.g. meni jedna bliska osoba se vraćala iz polja, ispred sebe je gurala frezu, jedna meni nepoznata osoba se vozila automobilom po cesti i bio je blagi zavoj, imala je navodno epileptični napadaj koji nije bio evidentiran, epilepsija nije bila evidentirana, meni bliska osoba je završila je u potpunosti oduzeta, 10.g. je umirala u najtežim mukama jer neki liječnik nije unio to što je trebao unijeti, a nije poslao u CEZIH i onda kad sam rekao u onoj replici sram vas bilo, stvarno vas sram bilo, a najsmiješnije od svega mi je kad dođu ovi kolege, oni ravnozemljaši, oni koji cijeli dan govore o Billu Gatesu, Bill Gates nas progoni, pa da mi je vidit tog liječnika koji je nazvao Marina Miletića, čovječe pa tu svoju diplomu molim te zapali je, baci je u smeće, više nikad nemoj s tom diplomom ništa napravit, pa jeste vi normalni i neki su liječnici zvali Marina Miletića, mi smo zemlja apsurda, pa taj nije za veterinara. Floskule o tome da će braniteljima biti oduzimane ovaj dozvole su laži, laži ljudi moji. Dijabetes se spominje, pa ko je to spomenuo igdje? Međutim, ako neko ima epilepsiju i ima epileptične napade česte to se mora evidentirati i nesreća se poštovana kolegice Marić može dogoditi iz privremene i trajne nesposobnosti upravljanja motornim vozilom i to je ono što ste maloprije zanijekali i privremene i trajne i to je najbitnije. I nek' je samo 0,02 ili 0,2% slušao sam danas na radiju, zaboravio sam koliko je posto uzrokovano nesreća lijekovima. Ma nek' ih je samo jedna u 10 godina, ali to jednom ćemo čovjeka morati zaštititi. Ja sam gledao čovjeka koji umire zahvaljujući što je sustav zakazao meni bliska osoba [[Upadica Glasovac: Jeste završili ili nastavljate?]] Nisam završio imam još minutu i 15 [[Upadica Glasovac: Dramatična stanka, dobro nastavite.]] Dakle, molim vas u buduće ipak poslušajte, pročitajte zakone prije rasprave. I molim sve one liječnike koji će sutra doći u situaciju ili osjetit potrebu da zovnu Marina Miletića, nemojte ljudi to raditi molim vas! Nemojte! Radi svojih pacijenata i radi ovih profesora koji su vas učili na fakultetu. Hvala lijepo.
Dobro, sad ste završili hajmo sa replikama. A ne, prvo imamo povredu Poslovnika kolega Sačić. … [[Upadica Sačić, ne čuje se.]] Aha, vi svjesno idete po opomenu. Koji članak?
238. Ali mislim da ste i vi trebala reagirati. Poštovani kolega Hrvoje se doista obrušio na jedan neprimjeran brutalno bezobrazan način na kolegu Miletića. Nije to potrebno. Mogli ste to zaokružiti lijepo, a ovako ga vrijeđati stvarno nije korektno i mislim da bi i vi predsjedavajuća morala reagirati. Hvala vam.
Neću vam izreći opomenu, jer zapravo ste se dotakli onoga što jest poanta povrede Poslovnika gdje vi smatrate da sam i ja trebala reagirati. Ja smatram da nisam. Mislim mi imamo ovdje u Saboru poprilično otvorene rasprave, imamo razna obrušavanja, urušavanja dok je to u nekim granicama normale komunikacija sa drugim zastupnicima smatram da je to u redu. Nisam procijenila da je prijeđena granica, tako da možemo nastaviti dalje sa replikama. Kolega Pavić prva replika.
Poštovani zastupniče, vi ovdje pokušavate braniti nešto što mogu braniti samo eksperti. S obzirom na to sa se pozivate na neke činjenice vezane za informacijski sustav, s obzirom na to da govorite o nekakvoj komunikaciji između dva informacijska sustava. Ja ću vas samo podsjetiti da danas informacijski sustav u zdravstvu međusobno ne komunicira. Znači ambulante ne komuniciraju sa bolnicama, bolnice ne komuniciraju sa svim laboratorijima. Prema tome, te komunikacije nema i ta komunikacija ne postoji. Osim toga, molim vas nemojte biti sigurni da će se podaci pravilno zapisivati, da će se pravilno razmjenjivati s obzirom da znamo što se dešavalo sa sustavom kad smo se trebali prijaviti za cijepljenje kad je nestalo nekoliko desetaka tisuća prijavljenih koji su se prijavili za cijepljenje. Prema tome, ne znam što će biti nakon toga upisano i što će biti udareno u MUP. Pitanje da li će biti šifra bolesti, da li će biti samo informacija da je zabranjen promet ili će biti nešto drugo. Mi to ne znamo zbog toga što to nije definirano u zakonu.
Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Paviću hvala vam na replici. Postoji strah naravno. I nisam ni ja siguran niti znam kako taj sustav funkcionira. Prema ono što mije rekao državni tajnik sa ove govornice i u privatnom razgovoru mislim da bi to trebalo funkcionirati, ali tu smo i mi da upozorimo na nedostatke. Dakle, ono kako sam ja dobio informaciju to bi trebalo dosta idealno izgledati. Hoće li biti propusta nadam se da neće, nadam se da neće. Ono što je rečeno hajmo vjerovati, ali budimo tu i korektiv da policajac, odnosno da nitko neće znati dijagnozu osim samog liječnika, a da će policija sa Ustavom samo dobiti obavijest o privremenoj nesposobnosti upravljanja motornim vozilom. Evo sad, ali nisam ni ja siguran niti znam kako taj sustav funkcionira, nisam informatičar ali evo hvala na replici.
Sljedeća replika kolegica Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega niste informatičar, niste niti liječnik, ja vašu struku poštujem. Vi očito moju struku ne poštujete. Prva stvar nevjerojatno je koliko branite ono što nije obranjivo i što kritiziraju uopće neovisno o stranačkoj pripadnosti 2500 liječnika obiteljske medicine, dodatnih više tisuća liječnika ne koje se nas sve ovaj zakon će se odnositi. Dakle i bolnički i medicina u privatnoj praksi itd. Znači sve će nas kačiti ovaj zakon. I ne možete tako tvrditi da mi nismo pročitali zakon. A nego šta smo? Dakle, ako vam struka govori, ako vam kolete koji su struka, liječnička struka iz vladajuće opcije kažu da će trebati definirati stanja, da će trebati donijeti pravilnik, da u stvari ovakva forma zakona koja je predložena nije dobra pa od kuda onda vama ideja da mi nismo pročitali zakon. Od kud vam to? I osim toga ja nisam govorila da privremeno ili trajno stanje ne može napraviti nesreću. Vi ne razlikujete [[Upadica Glasovac: Hvala. Hvala kolegice Marić.]] što je prijevremeno, što je trajno. Hvala.
Hvala kolegice Marić. Odgovor na repliku.
Poštovana kolegice vi ste rekli da se ne može, da branim nešto neobranjivo ali niste rekli što je to neobranjivo? Vi niste rekli meritum, jer merituma nemate. Pa ti članci su i u starom prijedlogu zakona. Halo! I u starom prijedlogu zakona, evo tu vam je, dat ću vam ga. Ti članci su i u starom prijedlogu zakona. Gotovo se ništa nije promijenilo osim što se uvodi CEZIH. Pa šta je vama? Dakle, dvije i pol tisuće liječnika, dakle možda ste ih izmanipulirali, možda ste vi izmanipulirani. Imali smo situaciju prije nekoliko mjeseci na trgu se ovdje u Zagrebu skupilo nekoliko desetaka tisuća ljudi i oni su prosvjedovali nema corone. Dakle, ljudi znaju biti izmanipulirani, ali mi ne kažu u čemu je problem. Složit ću se s vama oko pravilnika. Pravilnik je možda trebao biti u ovom slučaju prvi jer smo morali imati, ne znam evo državni tajnik klima glavom. Možda je mogao. Mogli smo imati neke gabarite pravilnika. I to je jedna problem koji ja vidim ovdje da je stvaran, a ovo sve ostalo je nekako fiktivno trla baba lan da joj prođe dan. Nema problema stvarnog.
Hvala. Imamo dvije povrede Poslovnika. Prva kolegica Antolić Vupora. Izvolite u čemu je povrijeđen Poslovnik?
238. alineja 5. omalovažavanje zastupnice, konkretno Andreje Marić. Sama je navela da su joj izrekli tvrdnju kako nije pročitala zakon. Ja mislim da je to omalovažavanje ne zbog toga nečitanja, nego zbog toga jer je upravo ona stručnjak na tom području i ako netko može iz prve ruke govoriti o tematiki sigurnosti na cestama s aspekta liječnika, onda je to zasigurno ona kao dijabetologinja. Dakle čak i da nije [[Upadica: Hvala.]] to mislim da [[Upadica: Hvala.]] nije i zaslužile se stoga opomenu.
Kolegice Vupora, ja moram vama izreći opomenu jer ste povrijedili čl. 2, odnosno zloupotrijebili ste povredu Poslovnika da bi na neki način replicirali kolegi Zekanoviću, izrazili svoje neslaganje s njegovom ocjenom koliko zastupnici se pripremaju za rasprave ili ne. Idemo dalje, sljedeća povreda Poslovnika, kolegica Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Zekanović povrijedio je čl. 238, i dalje uporno omalovažava i vrijeđa. Mislim, nemojte takve stvari iznositi da netko nije pročitao zakon. To je prva stvar. Drugo, jasno vam stoji, dajte si otvorite, prosim vas, stranica 11 čl. 37, znači odnosi se na novi st. 4, zdravstveno stanje najduže na 6 mjeseci, pa to vam je novo. Toga nema u postojećem [[Upadica: Samo 6 mjeseci?]] zakonu [[Upadica: Molim vas, kolega Zekanoviću.]] To je novo. Nema u postojećem zakonu. Znači izvrćete istinu.
Hvala. Kolegice Marić, hvala. I vama moram dati opomenu jer ste ušli u raspravu s kolegom Zekanovićem i zloupotrijebili povredu Poslovnika. Stoga opomena. Idemo na replike. Kolega Lenart, replika.
Zahvaljujem poštovani potpredsjednice. Kolega Zekanović, ja znam da ste vi po vašem obrazovanju stručnjak za ova ravnozemljaška prostranstva i s obzirom da ste nedavno doživjeli prosvjetljenje, da li mislite da bi onda nas koji nismo cijepljeni trebalo isto sankcionirati po zakonu o cestama pa nam uzeti vozačke dozvole jer očito smo i mi nekakva opasnost u tom prometu i da li smatrate da svi oni koji su ostvarili mirovine zbog PTSP-a i koriste terapiju također bi trebali ostati bez vozačkih dozvola jer i oni ugrožavaju na neki način promet, a čak neki od njih imaju i oružje i članovi su lovačkih udruga i lovačkih društava. Znači puno toga mi tu imamo o čemu bismo mogli razglabati stoga evo, ja isto mislim da bi trebalo vozačku uzeti nama koji se nismo cijepili. Evo. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa moj sinko, šta si ti nadrobio ovde. Ne znam odakle bi krenio. Možda sadite kupus [[Upadica: Saditi?]] Sadite kupus i to, tu ćete bit dobri. Samo moram ovdje malo se referirati na ono prije. Ako na liječničkom pregledu u tijeku liječenja se utvrdi da vozač boluje od bolesti ili ima invalidnost radi koje više nije sposoban sigurno upravljati vozilom, liječnik koji je obavio pregled ili ... [[Govornik se ne razumije.]] vozača te izabrani liječnik, bla, bla, dužan je uz upozorenje .../nerazumljivo/... uz upozorenje bolesniku o tome obavijestiti policijsku upravu. Stari zakon, ljudi, stari zakon. Znači nemojmo, samo se promijenilo tih famoznih 6 mjeseci i onda cijela priča se stvara oko ničega. ... [[Upadica se ne čuje.]] Pa dobro, ja [[Upadica: Molim vas.]] ja, kolegice, ja ne vidim di je tu osnova [[Upadica: Molim vas, molim vas.]] Dakle to je iznimno, iznimno jednostavno.
Hvala. Jeste završili? Pantomimu igramo. Kolega Lenart, povreda Poslovnika. Izvolite, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Dakle čl. 238, vrijeđanje zastupnika. Kolega Zekanoviću, saditi kupus je častan posao i ja sam u tome jako stručan i imam izvrsne prinose kupusa i mogu vas naučiti tome da barem nešto znate raditi u životu osim što pametujete. A mislim da vaše podcjenjivanje onih koji sade kupus je prevršilo svaku mjeru i zapitajte se što pričate jer da ste nekada uložili svoju kunu i stvorili novi proizvod, onda bi znali da nije za vrijeđati ljude koji sade kupus. Hvala.
Ja sam uvrijedio kupus.
Molim vas, kolega Zekanoviću, sad vam izričem opomenu jer stalno upadate u riječ drugima dok vam ja nisam dala riječ, to činite već treći put za redom, imate opomenu. E, to vam je treća. .../Upadica: Eto, ... [[Govornik se ne razumije.]] /... Znači gubite pravo riječi. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Lenart, vi, ja podržavam vaše poljoprivredne poduhvate, da ne biste mislili da imam nešto protiv toga, ali vi ste zapravo zloupotrijebili također, povredu Poslovnika da biste replicirali kolegi Zekanoviću, stoga i vama izričem opomenu. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Mlinarić, replika na izlaganje kolegi Zekanovića.
Znači sad mi ne može odgovoriti? Sad ću ga morat izvrijeđati stvarno. Nema ni povredu Poslovnika, nema ništa. Kolega Zekanoviću, kako vam je kolegica rekla, niste informatičar, niste liječnik, ali niste ni branitelj, a mogli ste to biti i nemojte onda govoriti ovdje da netko govori za PTSP da bi, za branitelje koji imaju PTSP da bi mogli imati problema. Evo, Đakić vrlo dobro zna i 2000. g. kad je bio Pančić da je ista bila problemi oko vozačkih dozvola pa se uspjelo prijetnjama, izlaskom maltene na ulicu da se to ne provede taj zakon koji je to bilo. Znači ja ne govorim napamet, ja upozoravam na vrijeme kako sam upozoravao za civilne žrtve rata, vidjet ćete ubrzo kad dođe izvješće jesam bio u pravu, je l' nisam bio u pravu, samo što ste vi onda pričali isto kao i ja, danas pričate skroz suprotno, evo. Hvala lijepo.
Kriv sam što nisam napustio srednju školu i išao braniti državu. Kriv sam.
... [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Ovaj. Kolega Zekanović, ajmo. Ovaj, poštovani zastupnik Josip Borić bit će sljedeći. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa želim vam nešto reći o ovom Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama jer smatram da svatko od nas ima tu što reći i da je ova sabornica u povijesti prošla brojne rasprave upravo na ovom Zakonu, sjećam se i nekih koje su bile i sudbonosne u nekim trenucima, tamo 2008., '09., '10., kada se govorilo o tome trebamo li voziti sa 0,5 promila ili voziti sa 0 promila, voziti sa više ili sa manje i svatko je našao neki razlog tada da utvrdi da je u pravi, svaki zastupnik, ja se toga sjećam. Na kraju smo izglasali da bude 0,5 promila pa je to neko vrijeme trajalo pa smo i to skinuli, pa se to malo modificiralo, pa je bilo 0,0 za mlade vozače, profesionalce, pa 0,5 za sve, pa smo i to skinuli, jedna od rijetkih država koja ima takvu to garanciju znači na alkohol u krvi. Kada pogledamo broj poginulih, a to je neka percepcija sigurnosti na cestama, broj prekršaja, broj kazni, mislim da kad to napravimo u 30 godina unazada, ne želim reći da nije bilo vlade koja se o ovome problemu nije posvetila ili brinula. '94. g. 878 poginulih, 2000. 655, 2009. 548, 2010. 426, sad ću zadnje 3 godine, 2019. 297 pa 237 u prvoj godini pandemije 2020. i 2021. povećanje na 292. Pogledajmo taj odnos, kažemo, nitko ništa nije radio. Zasigurno da izgradnja autocesta doprinijela jednom velikom dijelu, znači pogotovo u dijelu sigurnosti da možemo voziti brže, sigurnije i da to nešto košta. Zato me malo ova rasprava i razočarala. Jesmo pronašli ponovo 2 skupine ljudi koji su u ovom Zakonu koje bi trebalo posvaditi, to su naši doktori, naši liječnici opće medicine, specijalisti, na drugoj strani policija koja treba provoditi zakon i brinuti se o sigurnosti na cestama. Ajmo ih posvaditi i svakome maknuti odgovornost, tj. ne donijeti ovaj Zakon, ajmo to učiniti da dokažemo da nam je stalo do sigurnosti na cestama. To slušamo od oporbe danas cijelo jutro. Mi smo ti koji se, sjećam se gđe. Mrak-Taritaš, nije mogla živjeti u Zagrebu od romobila električnih vozila nove generacije, stalno su smetali i kad ćemo i kad ćemo i kad ćemo. Evo, tu su, pokušavamo koliko-toliko normirati, kao što to već imaju neke zemlje, nemaju svi, ali pokušavamo. Hoće li biti savršeno? Ne znam. Ja ih gledam sada, ti isti koji su normirani u Njemačkoj ili nekoj drugoj zemlji EU, kod nas nisu normirani i vidimo i djece i od 10 i manje godina koji voze takve romobile, vidimo i starije, vidimo sve. Što se to mijenja dolaskom u RH? Očito osjećamo da ovdje ima određena sloboda gdje to možemo rabiti. Mi sad kažemo idemo to malo ograničiti. Ajmo staviti malo sigurnosti, pa stavimo kacigu na glavu, pa stavimo to u promet u općinama, gradovima gdje nema pješačkih zona ili gdje nema šetnica pa ajmo se voziti onim dijelom kolnika gdje smo pri kraju ili tako dalje. Znači pokušavamo. Nismo rekli registrirajmo i to mi je osnovni problem ovdje, evo meni. Kako ćemo odrediti na cesti koliko tko ima jaki električni romobil i koju brzinu on postiže da bi ugrozio sigurnost, ali on u svakom trenutku na cesti, već je sudionik u prometu i to poštujem, to je vrijedno i to smo akceptirali ovdje. I onda smo rekli da doktori više ne smiju više ništa, iz oporbe kaže što bi mi snosili odgovornost za bilo koju glavu koja će sutra nešto napraviti u prometu, a slučajno može biti i naš pacijent koji ima nešto u sebi, a ne bi smio imati pa bi s time trebao ići u promet i nešto raditi i dok nam se dogodi ono što nam se dogodilo, ne znam, u nekoj prometnoj nesreći kada nam netko uđe na naplatnu kućicu sa 100 km na sat ili nešto drugo da se desi, svi smo zabrinuti. Vlada mora otići, a ministar prometa, ministar unutarnjih poslova odmah automatski dati ostavku. Tako se ponaša. Je li ovaj Zakon, tj. ove izmjene i dopune korak naprijed da riješimo neke nedoumice koje nam postoje? Ja mislim da da. Upravo su tražene od onih koji ga ne podržavaju i gorljivo brane sukob doktora kojeg su oni valjda izmislili, ja nisam vidio, postoje određene razmišljanja u javnom prostoru koje možemo čuti da idu za time da će tu možda biti nešto što ... [[Govornik se ne razumije.]] ali smo rekli idemo, ovo što smo danas čuli, godinu dana da vidimo što će se desiti s tim pravilnikom, što će on propisati pa tamo radimo svi zajedno da to budemo najbolje što je moguće biti, ali ne moramo apriori baciti odgovornost. Pa tko bi trebao procijeniti takvog čovjeka kojemu dajemo određeni lijek ili bilo što osim doktora? Tko bi to trebao učiniti? Oporba? Ne.
Hvala. Imamo ne, više replika. Prva je poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Nekako mi se čini da smo u ovoj raspravi, uvaženi kolega Borić, više skrenuli na naša vlastita mišljenja i dojmove o stanju i sigurnosti na cestama nego što smo se pokušali držati onoga što bi trebao biti naš zadatak kao saborskih zastupnika, a to je činjenica koje bi onda stvorile neku cjelovitu istinu o sigurnosti u prometu u RH i na temelju čega bismo mogli, u krajnjoj liniji donijeti kvalitetan zakon. Pa evo, mene zanima, s obzirom da cijeli dan raspravljamo o utjecaju lijekova na sposobnost upravljanja motornim vozilima i tome tko bi trebao takve odluke donositi, kakva je situacija u RH, znate li možda u pogledu upoznatosti pacijenata s utjecajem lijekova na njihovu prometnu sposobnost i u pogledu njihove informiranosti od strane stručnih osoba koje bi im trebale udijeliti takvu informaciju? Imate li možda takve podatke?
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Mi smo danas čuli određene podatke koji su trebali poslužiti svrsi oporbi da kaže da ovo ne valja pa svega nešto 0 zarez nečega od nečega je uzrokovano nekakvom nebrigom liječnika, pa šta to stavljate unutra kad će to i tako funkcionirati, tj. odmah smo rekli da su svi danas u prometu zatečeni bez vezanog pojasa bili kažnjeni. Jesmo to utvrdili? Naravno da nismo. Da puno toga počinje od nas samih. Ali zasigurno da veliku ulogu po ovom što je i dosad bilo određenom obliku sada malo više razrađeno na drugačiji način imaju liječnici opće medicine. Tko bi to drugi trebao? Uz naše liječnike specijaliste. Ako će nas netko uvjeriti da netko tko ima problema sa svojim stopalom, ako je to fizijatar ne utvrdi i kaže, tamo di treba biti da on može i dalje voziti takav automobil onda ćemo sutra imati određeni problem. Da li mi to rješavamo kroz ovaj Zakon? Ja mislim pobliže, 100% sigurno nećemo riješiti jer postoji osobna odgovornost za sve.
Hvala. Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovani kolega Borić. Pa evo, ja bih se osvrnuo malo na hrvatske branitelje, kako čujemo ovdje, ističe se da bi upravo ta populacija mogla biti pogođena najviše ovim izmjenama ovim izmjenama ovoga Zakona. Meni doista nije jasno i ne mogu jednostavno vjerovati da bi bilo koji liječnik obiteljske medicine prijavio nekog svog pacijenta kojega već duži niz godina prati, poznaje njegove dijagnoze, sve skupa, razvio je sa njim određeno povjerenje jer su upravo naši branitelji kod tih obiteljskih liječnika prisutni često, itd. I da bi bilo koji liječnik prijavio branitelja ili čovjeka ako ne postoje stvarno nekakvi razlozi da doista taj čovjek više ne može upravljati osobnim vozilom. Ako oni postoje onda je to u interesu i tog čovjeka i šire zajednice i svih. Ali ako ne postoji ja doista ne vidim da bi on to napravio nekome. Zato me ove ovakve nekakve, prejudiciranja nekakva itd. mislim da to nije osnovano i nije dobro da stvaramo jednu pomutnju.
Hvala. Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepa kolega Šašlin. Pa kažem kao da je na nekakvim malim kolegijima u tim strančicama danas promišljano kako da napadnemo ovaj zakon, da upotrijebimo sve skupine u društvu, sukobimo doktore i policiju ili ministarstvo, Vladu, koga već treba da bi mi pokazali da se brinemo o sigurnosti u prometu. I to je što ste vi predložili ide sve krivo. Mi kad bi bili mi bi to napravili i sve bi bilo super bez ikakvog drugog prijedloga osim odgodite, odustanite, prebacite ne znam gdje ili nemojte ništa napisati. I tako ćemo se brinuti. I taj naš branitelj kojeg iznimno poštujemo svi itekako se ova Vlada trudila u dva mandata da im status osigura i dodatno. Važan dio u dijelu kad govorimo o sigurnosti u prometu. I njemu se možda može desiti, ne od njega samoga, nego od nekog drugog. Znači tu smo uvijek s nekim u prometu, možda se desi nešto što ni on ne očekuje, a da bude krivo. Ali tu je sustav prevencije, to mora rješavati. Netko mora.
Hvala. Poštovana zastupnica Grba Bujević.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Borić, ovaj zakon je iz 2008. originalno pa je onda još deset puta nešto mijenjano. Uvijek je cilj zapravo bio jednak još više poboljšati sigurnost na cestama. Vi ste, lijepo ste rekli o broju poginulih, ali zaboravili ste možda spomenuti još jedan vrlo važan segment u tome, a to su sve oni teško ozlijeđeni sa invaliditetom, ljudi iz prometnih nesreća. To su ti o kojima trebamo voditi brigu da ih zaštitimo i na taj način mislim da treba gledati ovaj zakon. Ovo nije zakon zdravstvenog sustava, ovo je zakon policije koji uistinu želi doprinijeti tome da je sigurnost na cestama puno veća.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Zato i kažem kolegice danas slušali naručenu priču u kojoj je trebalo sa nekoliko skupina, znači posvaditi one osnovne nositelje odgovornosti da bi stvarali percepciju onoga što će se desiti. Svaki je zastupnik imao percepciju u svome razgovoru što će se desiti u tom i tom trenutku, iako on ne zna što će se desiti. Kao i svaki dana dok sjedamo za automobil mi ne znamo što nas čeka na kraju našeg puta. I zato je sustav koji mora barem prevenirati određenu razinu odgovornosti ako to ne razumiju i ako se kao oporba, kako oni kažu progresivno, progresivno, znači boriš se za bolje. Boriš se na način da ti ništa ne treba, ali ćeš svaki dan o tome govoriti u sabornici. Dajte te romobile, dajte te električne romobile riješite. To nam pomalo u prometu već stvara problem. Kad riješimo ne valja, ne treba nam. Ne treba nam, glasat ćemo protiv. To je razlika između nas koji nosimo određenu odgovornost za građane i njih koji nemaju nikakve odgovornosti. To moramo znati.
Hvala. Poštovana zastupnica Glasovac, potpredsjednica Sabora.
Kolega Boriću, ako nam je temeljem Nacionalnog plana sigurnosti prometa na cestama koji je važeći do 2030. godine cilj smanjiti broj stradalih na hrvatskim cestama za 50%, a ako znamo da su glavni uzroci nesreća i stradavanja prije svega brzina, nakon toga alkohol, opijati i treće mobitel onda ja u ovom zakonu ne vidim prave mehanizme na koji način doći do tog cilja smanjenja. Drugo, nitko ne svađa Ministarstvo unutarnjih poslova s liječnicima, prije svega liječnicima obiteljske medicine nego je ovaj zakon iziritirao ljude koji su trebali sudjelovati u njegovom stvaranju na način da ih je potpuno ignorirao i time iziritirao. Stoga jedini krivac za ovo što se danas rasprava 70% vodi o pravima obiteljskih liječnika i onome što im još želite staviti na teret i na grbaču ste vi, ne tražite izliku u nekom drugom. Vi ste prouzročili te.
Hvala. Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Mi nismo ništa prouzročili, nudimo rješenja. Vi kažete da ne valjaju, jer da smo preopteretili liječnike opće medicine i čak i naveli nekakvu odgovornost koju do sad nisu imali. O.k. To je vaše pravo, pokazat će iskustvo godinu dana primjene i novi podzakonski akt da li će to biti tako ili će bit nekako drugačije. Uglavnom gledajući ovih nekoliko godina unazad nikad nije bilo onako kako ste vi rekli, nikad ni u jednom drugom problemu ne samo u ovome, nego u bilo čemu. Znači da dolazite ovdje naručeno rušiti nešto samo da bi ispalo da se vi kao nešto brinete o nekoj sada skupini. Pa svi imamo nekog doktora opće medicine ili našeg liječnika obiteljskog jer stojite iza toga da su svi na toj liniji o kojoj vi govorite. Ja mislim da ne. E to je sad razlog za neku drugu vrstu rasprave, ali tvrdimo, pokušavamo napraviti korak naprijed. Očekujemo potporu ovdje oni koji su bili najglasniji. Nema potpore, svi smo protiv. U redu, bavimo se politikom. Pustimo sigurnost prometa, to nek' se bavi policija. To prihvaćamo na taj način, ali kažem na vrijeme će se znati tko je šta napravio.
Hvala. Poštovani zastupnik Klarić.
Uvaženi kolega Borić, u uvodu svoje rasprave istaknuli ste da netko danas uporno pokušava i ovih dana tijekom rasprave o ovom zakonu posvaditi struku, dakle liječnike i policiju. Da li smo čuli od iti jednog od njih da spominje pravilnik. Dakle, ono što ćemo donijeti, ono što je propisano u ovom zakonu, da će upravo struka donijeti pravilnik ne policija, niti mi ovdje na osnovu kojeg će se onda primjenjivati taj zakon. Dakle, vodi se u jednom smjeru da se podijeli hrvatska javnost, da se liječnička struka okomi na zakon, a u biti zapostavlja se bitna činjenica da je upravo struka kroz ovaj zakon u tom dijelu uvažena najviše.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala. Slažem se u svemu što ste rekli kolega Klarić. Imali smo mi ovdje raspravu i o Zakonu o oružju ako se sjećate. I ista ta neka priča je bila na isti ili sličan način. U provedbi ima svakakvih situacija sigurno. Ne možemo reći da se zakon striktno poštuje ono sto posto u svakom momentu, ne znam bilo koga lovca ili čovjeka koji nosi oružje. Kao što ne možemo reći ni ono što sam već rekao da su danas svi kažnjeni koji su ušli u promet i nisu poštivali baš svaki znak i bili su svi vezani. Ima svakakvih situacija. Nešto počinje … [[Govornik se ne razumije.]] ali stvoriti sustav prevencije u kojem će netko nekome napisati nešto, pa opet oni izmišljaju da će svi vidjeti, svi će vidjeti, cijela Hrvatska će vidjeti što piše nekome zašto ne smije. Ne? Nije istina i namjerno lažu i namjerno lažu ovdje po cijeli dan i noć, da bi ispali važni i da bi ispali dobri onima kojima se kao obraćaju. To su kao doktori ili opće medicine ili obiteljski liječnici. Sad smo mi vaši branitelji, sad ste vi ta meta kojoj se mi obraćamo, mi smo za vas. Nije briga njih što će se događati dalje, ništa.
Hvala. Poštovani zastupnik Habijan.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Borić, ja sam očekivao danas nakon što je ovdje i prezentiran ovaj amandman od strane Odbora za zakonodavstvo zapravo da su sve dileme razriješene ali očito nisu. Očito je ovo bila unaprijed pripremljena predstava koja sada zbog ovog amandmana na neki način pala u vodu. Ono što meni nije jasno, odnosno stječe se dojam da zapravo ovo što radi oporba radi čisto da bude protiv kad nema drugih argumenata. A ono što meni je posebno interesantno da određeni dio oporbe koji je donedavno za vrijem najžešće pandemije ovdje govori protiv cijepljenja na neki način bio protiv struke, dakle protiv liječnika danas ovdje vrlo glasno brani pod navodnicima upravo tu struku, upravo te liječnike. Dakle, još jedan dokaz licemjerja, da zapravo se sve radi samo radi skupljanja političkih poena i samo kada ovisno o situaciji to nekima odgovara.
Prije odgovora imamo povredu Poslovnika je digao poštovani zastupnik Pavić. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Poštovani predsjedniče članak 238. navode se krive pretpostavke. Naime, ovdje ne govorimo čak niti o odgovornosti liječnika. Mi ovdje govorimo o pokušaju uvođenja ekspertnog sustava, znači sustava koji će na temelju nekih informacija donositi odluke i nakon toga slati informacije u MUP, a to nije baš piece of cake, to baš nije dječja igra. Prema tome, moramo znati o čemu govorimo, moramo znati što ćemo kasnije izglasati i moramo znati koje će nakon toga biti posljedice.
Dakle, to je bila tipična replika, pa vi dobijate opomenu. To vam je druga već. Vodite o tom računa molim vas. Odgovor na repliku poštovanog zastupnika Borića.
Hvala lijepo. Kolega Habijan, danas smo imali dva slobodna govora koja su održali zastupnici iz oporbe i napali sami sebe da su loši, da su katastrofa, da su tuga golema i da takvi žele sutra vladati državom ako ste ih slušali dvoje njih. I kako je njihov rad u Saboru beznačajan, kako ništa ne vrijedi itd. itd. To su napravili na ovom zakonu. Za sve su, ali samo ne za ono što izgleda koliko toliko logično, normalno, pokušaj da napravimo iskorak itd. I to njih smeta. Kako to prolazi? Prolazi na izborima kao i uvijek, tako da i ova priča donošenjem zakona ići će u provedbu, tj. donošenje podzakonskog akta koji će onda riješiti određene nedoumice koje su se danas pojavljivale njima u njihovim percepcijama koje su oni već sebi zadali i već vidjeli toliko prometnih nesreća na koje nitko nije utjecao kakao treba, kako su oni to htjeli. Naravno a tko je kriv? Vlada je kriva, nikad oni jer eto bezgrešni su.
Hvala. Sada će govoriti poštovani zastupnik Erik Fabijanić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavniku predlagatelja, kolegice i kolege. Mnogi se danas u raspravi dotiču prije svega, dakle članka 37. pogotovo stavka 4. koji je vezan za privremeno de facto oduzimanje vozačke dozvole u određenim okolnostima, navodne privremene nesposobnosti za vožnju. Pozivamo se na mnogo štošta, ali nema razloga zbilja za to nema razloga. I ono što je predviđeno amandmanom matičnog odbora gdje je to odlučeno da se članak dopuni na način da će se naknadno donijeti pravilnik to je po meni očuvanje lika i djela i uloge predlagatelja i možda zadovoljenje dijela ljudi koji su i zastupnici koji su protiv ovakve odredbe. Ispada ono što bi poslovično rekli da vuk ostane sit, a ovca čitava. I to je glavna poruka kroz taj pravilnik. Međutim pravilnik tko donosi a zakon ne donosi Sabor. Tko će donijeti taj pravilnik? Neka struka? Koja struka? Koja struka? To je veliki problem. Kad se spominju, dakle pravilnik na temelju nekakve europske pravne stečevine. Ne postoji europska pravna stečevina niti će ikad postojati a koja će se bavit oduzimanjem vozačke dozvole na taj način kao što je predviđeno ovim zakonom. Ja ću samo navesti jedan drugi primjer, a to znači da Hrvatska država kao punopravna članica EU mora u svojem zakonodavstvu ugraditi zakon, odnosno popis svih tjelesnih oštećenja i profesionalnih oboljenja. Šta će biti u tom popisu? Koji će postotci biti preostale radne sposobnosti, odnosno stupnja invaliditeta o tome EU ne odlučuje, ali mi o tome moramo imati zakon. Europska pravna stečevina ne predlaže pravilnik, ali ne možemo mi sve vruće krumpire prebacivati na pravilnike koji će se jednog dana donijeti, a najvjerojatnije se neće ni donijeti zato što za to teško da postoji neka osnova jer je tome tako. Ja ću svojim amandmanom predložiti da se brišu članci 4. i 5. koji se želi dodati stari članak, dakle važećeg propisa članka 233. zato što je to zbilja realno i moguće, jer ovo drugo nije ni provedivo. Kad mi spominjemo da se nešto slično imamo u zemljama EU u njih 11, 11 zemalja, dakle to je manje od pola punopravnih članica zemalja EU. Kad se spominje Italija nemojte više spominjati Italiju zato što znam talijanski. Dakle, oni imaju Zakon o sigurnosti prometa na cestama. U članku 119. stavak 2. točka 2., podtočka 2. stoji jer su spominjali dijabetičari. Znate tko ima pravo privremeno oduzet vozačku dozvolu jednom dijabetičaru? Ne liječnik opće medicine nego dijabetolog, dakle što bi kod nas bio liječnik specijalist koji se bavi dijabetesom kao bolešću kojih ima više raznih oblika. Dakle, ali sada prelazimo na nešto lakše što nije dijabetes, u svakom lijeku imate kontraindikacije ili kako god ih hoćemo zvat i upozoravaju vas na to da ako pijete taj lijek da ne bi bilo dobro da vozite, kao i da popijete pivo isto nije pametno da vozite odnosno jedno da, možda tri ne. Ali ako dajemo te ovlasti liječnicima opće medicine odnosno obiteljske medicine što ne bi dali to i gostioničaru. A sad ću se malo našalit, a što ne bi dali veterinaru. Šta će se dogodit? Jer neke lijekove isto su koristi za ljude i za životinje, pogotovo možda i neka sredstva za smirenje, pa onda ću kod svog doktora prešutit tegobu, tražit ću sredstvo za smirenje za moga pasa od [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] veterinara i kupit ću si taj isti lijek privatno.
Hvala vam lijepa. Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Upravo čitam kod lijeka Aspirina se isto tako preporuča suzdržavanje od vožnje vezano na to koliko lijekovi utječu na vožnju. Drugo što sam vas zapravo htjela pitati je to kako vi gledate i sami ste spomenuli logiku donošenja podzakonskih akata, dakle nakon zakona donose pravilnike ministarstva ministar, dakle jedan ili jedna skupina ljudi, a ne HS. Ne razumijem kako vi gledate zapravo sve to na tu situaciju gdje nakon ovako diskutabilnog zakona nakon toga će se eto popraviti i razjasniti s pravilnikom nešto što je već i sada dovoljno nejasno.
Poštovani zastupnik Fabijanić.
Dakle nije od jučer tehničko tehnološki, dakle ako ima prijepora unutar sabora ili ako ima prijepora unutar parlamentarne većine onda u zakonu se odmah predvidi da se nešto određuje pravilnikom, to je nažalost hrvatska praksa. Kad sam ja govorio i navod o tome recimo kad sam ja govori o pitanju dijabetesa i dijabetologa koji to skida u Italiji to stoji u zakonu. Prema tome, ako bude bio pravilnik taj pravilnik bi trebala napisati struka, ali bi trebao biti izglasan u saboru, a ne potpisan od jednog ministra. Evo to je moj stav.
Poštovana zastupnica Nemete.
Kolega Fabijaniću moje pitanje je pitanje da li ste vi shvatili koje je stručno uporište u donošenju ovog zakona? Ako znamo da je u koliziji sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti u jednom dijelu, ako znamo da liječnici nisu uključeni u samo donošenje ovog zakona nego su samo upoznati s tim, ja iskreno još uvijek nisam shvatila. Pa jeste li vi možda shvatili uporište u struci u ovom zakonu?
Poštovani zastupnik Fabijanić.
Dakle, prije nego što sam se spremao za ovu raspravu ja sam zbilja razgovarao sa strukom i sa predstavnicima struke. Kad govorimo o obiteljskim liječnicima oni sigurno o tome nisu bili konzultirani, nisu bili konzultirani, nisu bili ni u radnoj skupini, ne znam za druge i činjenica je da je ova novela, za ovo drugo imali smo raspravu zakon moramo poboljšati itd., ali ovo što se želi dodati vezano za nadležnost obiteljskih liječnika kod privremene ajmo reć tako nesposobnosti za vožnju je doslovce teatar apsurda koja ne ide u korist ne samo liječnicima, ne ide u korist ni građanima, rekao sam kako će se taj propis izigrati i između ostaloga on mi se pozivamo na nešto ono što je najveći teatar apsurda što pozivajući se na P.Z.E. dakle na usklađivanje našeg propisa sa europskim zakonodavstvom uvalili u nešto što sa europskim zakonodavstvom nema apsolutno nikakve veze.
Hvala. Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Prije oduzimanja vozačke dozvole ili upute o korištenju lijeka koji bi trebao dovesti do privremene ili trajne nesposobnosti upravljanja vozilima i onda naravno oduzimanja dozvole zabrane korištenja dozvole, stoji jedna druga odluka odnosno jedna druga nadležnost, a to je da se samog pacijenta upozna s djelovanjem lijeka. O tome danas nažalost nije bilo puno govora, pa me zanima što vi mislite u čijoj je nadležnosti upoznavanje pacijenta s posljedicama lijeka koje koristi, farmaceuta kod kojeg uzima taj lijek, liječnika obiteljske medicine, specijalista, samog pacijenta ili nekog trećega? I bi li netko trebao snositi sankcije zato što nije pravilno obavijestio pacijenta o mogućim nuspojavama lijeka?
Poštovani zastupnik Fabijanić.
Dakle, prije svega kad vi odete barem u apoteke u koje ja zalazim kad idem podić neki lijek onda vas upozore ne samo na dozu nego kako oni djeluju i to pretežno apotekari. To znači da, to čine i liječnici jer je to pitanje deontologije i to je pitanje pravila struke, a i da to uopće ne čine, a znam da čine na kraju krajeva svatko od nas treba, mislim to je svakodnevni posao, svakodnevno zaduženje. Iz kojeg razloga? Jer se zna točno da mnogi lijekovi imaju kontraindikacije koje nisu samo vezani za vožnju nego i za eventualno neke druge za uzimanje nekih drugih lijekova, pogotovo ako ste kronični bolesnici. Prema tome, to liječnici rade jer im je to u pravilima struke kao što isto tako to rade i apotekari. Ne vidim zašto bi mi sada ovlastili liječnike da oduzimaju vozačku to im nije ni posao.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega, ja se još jedanput moram referirati na tako često spomenutu riječ struka. I sad je pitanje tko je to struka ili što je to struka? Onaj neki izmišljeni ili zamišljeni dr. Rukavina koji iz rukava ima sva rješenja isti čas pa se onda tako i zove da se našalim jer uvijek kad spominjemo struku onda spominjemo ko ti je reko, taj ti je reko … [[Govornik se ne razumije]] Dakle, meni je nevjerojatno jedna, jedna činjenica, ovim zakonom će sigurno liječnici opće medicine imati dodatnu obvezu, dodatne zadaće koje nisu tako male i koje nisu bez posljedica, koje se mogu mjeriti na različite načine, ali da nikom nije palo na pamet da s njima razgovara, da s njima obavi određene konzultacije, a onda je znate, postoje oni nekakvi licemjerni odgovori i to je jedan od ovih koji kaže je član je i povjerenstva kad se ovaj zakon bio, je bio predstavnik ministarstva zdravstva, ali liječnici opće medicine će po tom radit, imat će obveze, a da se s njima nije razgovaralo.
Poštovani zastupnik Fabijanić.
Sad ne znam na kojeg ste Rukavinu mislili, ja poznajem odnosno poznavao sam akademika Rukavinu i on kao izuzetni stručnjak u određenom medicinskom polju sigurno se ne bi bavio niti pravilnikom koji je vezano za jedan dio struke koji on ne poznaje, a kamo da bi to prepustio obiteljskim liječnicima, ne znam je li vas moj odgovor zadovoljava.
Slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Goran Ivanović, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege. Što bi rekli naši stari u saboru ništa novo, jednako kao o svim zakonskim prijedlozima o kojima smo razgovarali u ove 2.g. u biti isto, uhvatimo se za jedan članak i onda s tim člankom želimo podijeliti hrvatsku javnost, Josip Borić je to dobro detektirao i čini mi se i slušajući jučer, jutros u mreži prvog evo i državnog tajnika jasno se dalo naslutiti iz onoga što se govorilo o čemu se ovdje, ovdje radi. Ja mislim da je na prvom mjestu sigurnost u prometu, ko može doprinjeti sigurnosti u prometu, pa ja bi rekao, rekao svi koji sudjeluju u tom prometu, no mislim da liječnička struka zasigurno uz MUP treba biti ta koja može procijeniti i može ocijeniti, može detektirati i na kraju krajeva može prevenirati određene radnje koje se mogu dogoditi, a da pri tome nisu ni bili svjesni da će se one, one dogoditi. Mi želimo do 2030.g. smanjiti broj smrtno stradalih osoba u prometu na 148, to je upola manje od onoga što imamo ovoga trenutka i mislim da je to jedina tema i jedini meritum i mislim da zakon ide u tom smjeru da dođemo do tog cilja da hrvatske građane odnosno sudionike u prometu zaštitimo na najbolji mogući način. Ovdje je bilo svakojakih diskusija, dozvolit ću si da kažem iz prve ruke jel sam sjedio ovdje cijelo vrijeme od jutros, pa sam slušao mnoge zastupnike koji su govorili, bilo je tu svega i svačega, ali meritum na kraju ispadne to da se oporbeni zastupnici uhvate za jedan dio, za jedan članak zakona gdje nigdje eksplicite ne piše da će liječnici nekome oduzeti vozačku dozvolu, oni uopće ne oduzimaju vozačku dozvolu, oni samo na određeni način preveniraju ono što se može dogoditi. Ubode vas osa, jel tako, kad dođete kod liječnika i da vam, imate alergijsku nekakvu intrakciju, dođete tamo, liječnik vas odmah upozori da ne bi bilo dobro da vozite vlastiti automobil ako ste došli s njim kod njega jel taj lijek odnosno ta injekcija uspavljuje, čini vas manje pokretnim, motorističke sposobnosti vam se smanjuju. Prema tome, ne vidim ja tu nekakav veliki, veliki problem, čak štoviše ja dolazim iz sela bez vozačkih dozvola, kod mene je jedno pol sela ostalo bez vozačkih dozvola i kamo sreće da su išli kod doktora ne bi ostali bez vozačkih dozvola, ovako su ostali bez vozačkih dozvola jel su imali 1.5, 1.7, 1.8, to ih je koštalo 10 tisuća kuna, to ih je koštalo 6 mjeseci oduzimanja vozačke dozvole i prema tome nema sigurnosti u prometu bez građanske, općenito građanske inicijative, to je, to je bit i ja kao građanin mogu upozoriti policiju na to da netko ko sjedi sa mnom za stolom i popio je previše da ga preveniram da ne sjedne za upravljač i da ne upravlja motornim vozilom i na taj način spriječi možda da taj čovjek napravi problem i sebi i drugom. Imamo drugi problem u Hrvatskoj na kojem treba pod hitno poraditi. Kod nas je alkohol prejeftin, kod nas je alkohol predostupan, vi pogledajte na svakom kafiću imate oznaku parti, ovaj parti, onaj alkohol ispod svake razine. Svi koji su imali prilike obići neke od europskih zemalja, koji su bili u Americi, pogotovo u Australiji, evo u Australiji vam je alkohol preskup do pola noći, a od pola noći vam je praktički nedostupan koliko je, koliko je skup. Prema tome, imamo mi itekako tu još prostora za poboljšati sigurnost u prometu, ali nemojmo cijelu raspravu svesti na ovo na što se svela danas cijeli dan u HS da će liječnici opće prakse imati previše posla, da će oni biti ti koji će oduzimati vozačke dozvole, da će oni biti jedini krivci u društvu i da će doći do egzodusa, to, to me zaprepastilo kad sam čuo jutros gospođu, ja ne znam kako se ona zove u ovoj emisiji, da će preko 1000 liječnika opće prakse zbog donošenja ovog zakona zatražiti da ode u mirovinu, mislim to je stvarno nešto što me zaprepastilo kao čovjeka, ne vjerujem u to, siguran sam da se to neće dogoditi, prema tome ovaj zakon ide ka tome da promet i da sigurnost u prometu, pogotovo na cestama bude puno bolja.
Hvala. Imamo replike, prva je poštovanog zastupnika Šimića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega. Pa evo ja ću se dotaknuti novosti koje donosi ovaj zakon, novosti u smislu poštivanja tehnološkog napretka, poglavito misleći tu na prometala osobna gdje mislim na segvej, na električne romobile, na električne monocikle na upotrebu automatiziranih automobila, međutim i na jednu novu stavku koju ovaj zakon obuhvaća, a tiče se više tradicijskih stvari, a to su znači jahači na jahaćim konjima i ovaj zakon će regulirati nešto što će nama olakšati i nama u Slavoniji, ali i u Dalmaciji i u cijeloj Hrvatskoj olakšati održavanje tradicijskih manifestacija, ali i ono čega se danas dotaklo olakšati i sudjelovanje na, jahačima na jahaćim životinjama i u raznim sportskim manifestacijama, u zdravstvenom karakteru, ali eventualno razmišljati o upotrebi tih konjanika i u sigurnosne svrhe. Evo, hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi kolega Šimić. Ujutro sam u svojoj replici upravo to i pitao državnog tajnika Katića. Tako je Slavonija, Baranja, Srijem puno je manifestacija u kojoj su konji sastavni dio cijele te tradicijske priče pogotovo pokladna jahanja koja se održavaju u prvom i u drugom mjesecu svake godine i ovaj zakon to regulira. Ono što je još bitno što ovaj regulira po prvi puta, to smo čuli od kolege Mate Frankovića gdje se u zaštićenim cjelinama gradova poput Dubrovnika i drugih gradova može dogovoriti, može se ovim zakonskim izmjenama održati manifestacija na kojoj će sudjelovati upravo takve skupine ljudi pod određenim uvjetima. Ja sam došao sa sela u grad i budite mi iskreni uz to što je promet gust, tramvaj, onda su došli romobili, vi jednostavno Ilicom krećući se morate dobro paziti da vas nešto ne opali dok dođete [[Upadica: Hvala.]] ovdje do Markova trga, a ovaj zakon bitno [[Upadica: Hvala.]] regulira neke od tih stvari.
Poštovani zastupnik Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Ivanović drago mi je šta evo sad je 3 i 45, do sada smo pričali vezano uz ovaj zakon isključivo vezano za liječničke potvrde i na koji način je u budućnosti se može oduzimati našim sugrađanima dozvole. Drago mi je da ste vi raspravu vratili na sami početak i moramo tu pohvaliti definitivno ministarstvo ipak da se prate trendovi, nešto što ovdje često čujemo da ne pratimo zakonima situaciju u društvu. Ovaj zakon pokazuje upravo suprotno. Znači uvodimo određene termine vezano i za električna i automatizirana vozila. Nismo spomenuli ovdje ni jedne sekunde vezano i za hitne službe i Crveni križ i stavljanje sve to u same ove izmjene i dopune, ovaj konačni prijedlog zakona. Tako da mi je drago da ste se vratili na sami početak ove rasprave. I dobro je napomenuti na kraju ono što ste i vi rekli da cilj nije samo [[Upadica: Hvala.]] kažnjavanje nego [[Upadica: Hvala.]] i edukacija … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Poštovani zastupnik, odgovor poštovanog zastupnika Ivanovića.
Hvala kolega, kolega Bačić, je bilo, bilo je govora i ovo što ste sami rekli. Ušli smo u 21. stoljeće, ušli smo u neke nove, nove sfere, automatizirana vozila kao nešto novo na cestama dosada neviđeno. Znači automobili koji će praktički upravljati sami bez, bez vozača je nešto što će tek biti možda u 5 ili 10 godina no zakon već predviđa te stvari. Zakon predviđa i mnoge druge izmjene. Vidjeli smo u statistikama da skoro 35% ukupno smrtno stradalih je zbog prevelike brzine u prometu. I ovdje se ta smanjuje sa 40 na 30 km u naseljima. Vidjeli smo da se povećavaju kazne za one koji čine takve prekršaje. Prema tome, mislim da zakon ide u smjeru ka tome da dođemo do ovoga, do ovoga cilja od 148 smrtno stradalih [[Upadica: Hvala.]] no nemojmo samo to govoriti, govorimo i o onima koji su teško ozlijeđeni u prometnim nesrećama.
Poštovani zastupnik Mažar. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi kolega Ivanović evo svjesni smo da upravo Konačni prijedlog Zakona o sigurnosti cestovnog prometa svakako govori i o ovome možda zadnjem što ste spomenuli, a nažalost to je uvijek ona brojka smrtno stradalih u prometu. Činjenica je da je tijekom protekle godine 20.000 osoba smrtno stradalo na području EU. U RH taj broj je iznosio 297, time smo se praktički skoro vratili na one predpandemijske brojke i svakako da i Nacionalni program sigurnosti cestovnog prometa 2021.-2030. koja govori o tome da trebamo smanjiti za 50% na 148 će zahvaljujući i ovome zakonu ići u tome smjeru. Da bi se upravo to postiglo ključno i bitno je i financiranje i kvalitetno zakonodavstvo, sigurnija infrastruktura, sigurnija vozila i bolja skrb nakon sudara. Prema tome, sigurno da ćemo ovime danas polučiti rezultate u tome smjeru.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi kolega, pa ja mislim da bi intencija svakog zakona treba biti upravo takva. Da poboljša ono što do sada se smatralo manje dobrim ili ono što bi moglo u budućnosti biti, biti puno bolje. Mi veliki problem u Hrvatskoj imamo s tim da policija odradi svoj posao, da policija uhvati pijanog vozača, da ga propisno kazni za to. No, kod nas takvi ljudi i dalje, i dalje voze. I tu imamo veliki, veliki problem, recidivisti su veliki, veliki problem ovog društva i onda se upravo dogodi ono da ste ga uhvatili kad nije izazvao nikakvu prometnu nesreću, oduzeli ste mu vozačku dozvolu, nema pravo upravljanja vozilom, no on napravi prekršaj, napravi saobraćajni udes i tu imamo veliki problem. O tim stvarima bi se sigurno trebalo raspraviti kako riješiti taj problem da ljudi sa 200 ili 300 kaznenih il prekršajnih [[Upadica: Hvala.]] prijava i dalje upravljaju sa automobilima.
Hvala. Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Ivanoviću vjerujem da ste i vi sigurno bili svjedok situacija kada naši vozači odlaze u susjedne ili druge zemlje EU i ponašaju se vrlo odgovorno, vrlo disciplinirano u prometu, paze na brzinu, o alkoholu da i ne pričam, pojasi itd. Međutim, čim se vrate nazad u Hrvatsku e onda odmah tu dođe do popuštanja, pa možemo malo i brže i tako jel. Ovaj, vjerujem da ste kažem i vi vidjeli takvih slučajeva i sada upravo kad s ovakvim izmjenama zakona pokušavamo na neki način uvesti malo reda više, malo situaciju dovesti u red, e onda se pojedinci dižu na zadnje noge i kažu pa ne, ne bi to trebalo uhvate se za nekakav članak ili dio članka ovoga zakona i ne možemo zbog toga i toga. Znači mi smo svi za reforme, ali ne baš kad se nas tiče molio bi da to malo.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Da, vrlo zanimljiva replika, sigurno svi koji su išli negdje dalje su vozili po propisima, a to upravo i je taj problem o kojem možda će trebati u budućnosti više govoriti. Zato mi je još jednom ću istaknuti žao da se cijela rasprava svela upravo na ovaj dio čl. 37. gdje evo kroz obiteljsku medicini ustvari stvoriti tu neku dimnu zavjesu koja je zaklonila sve ove ostale članke zakona koji su dobri, koji bitno unapređuju sigurnost prometa na cestama i mislim da to nije dobro. No bože dragi vrijeme će pokazati svoje, vrijeme se mijenja mislim da se po tome trebaju mijenjati zakoni. Preventive nikada dosta, edukacije nikada dosta i mislim da na tome treba najviše i raditi.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega. Jasno da je donošenje zakona cilj sigurnost u cestovnom prometu iznad svega, a pogotovo pojavom novih prometala kojih svakodnevno imamo na cesti. I kao svjedok ili sudionik prometa ja sam jako zabrinut s obzirom na vikend i kako se sve ljudi ponašaju u prometu i mislim da pored edukacije da bi mi doista trebali koristiti sve više represiju. Ali ovdje kroz cijelu ovu priču se zapravo postavlja pitanje hoće li hrvatski branitelji biti Pedro ovoga zakona i to odavde ne smijemo poslati takvu poruku, znači da mi moramo napraviti takav zakon koji će biti pravičan i pošten prema svima, ali iznad svega da je siguran i da smo mi sudionici prometa sigurni u tome znajući koliko zapravo žrtava uzima neodgovorna vožnja. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo kolega Šimičević. Tako je, mislim da su branitelji bili ti koji su najviše u biti reagirali na izmjene ovog zakona odnosno uvođenje ovog članka i mislim da se i preko njih htjelo manipulirati sa cijelim zakonom. Oni koji su pratili malo bolje rasprave stručnjaka i ljudi koji govore o tome ja nisam čuo niti jednog da bi branitelji bili meta u biti donošenja ovog zakona, čak štoviše mnogi su zastupnici ovdje, a dolaze iz braniteljske populacije i jasno i suvislo govorili o tome što obiteljski liječnici u biti rade s njima, dobro ih poznaju, znaju apsolutno sve o njima i mislim da je to uz ovu prvu opasku bila druga najopasnija teza koja se provlačila kroz cijelu ovu raspravu nije dobra, nije točna i nije pravedna prema hrvatskim braniteljima.
Poštovani zastupnik Fabijanić.
Dakle, koristit ću ovu repliku da malo raščistimo pojam oduzimanje vozačke dozvole. Ne, ona se de facto ne oduzima, ali je posljedica ista. Dakle, ako liječnik svojim diskrecijskim pravom i iskustvom javi policiji da nemam sposobnost za vožnju ja tog trenutka ne mogu više vozit jer je meni vozačka oduzeta ili nije oduzeta, ali retorički je oduzeta tako da sam se služio retorikom, ja mislim da je to u ovom saboru dopušteno.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Da, ali ja mislim da je to vrlo pošteno da vaš liječnik koji je procijenio to za vaše dobro, to je za vaše dobro i za sigurnost u prometu da kaže da evo sedam dana ne vozite automobil jer ćete biti pod tim i tim lijekovima koji bitno utječu na motoriku. Ja mislim da je on na taj način pomogao i vama kao pacijentu s druge strane pomogao je ostalim sudionicima u prometu i mislim da je to dobro. Da, nije to oduzimanje vozačke dozvole to je evo jedna preventivna stvar za koju smatram da je jako dobra i ne vidim tu da bi tu trebao biti kamen smutnje ili nešto u čemu bi trebao biti prijepor, čak štoviše mislim da je to nešto dobro.
Poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče, evo stvarno mi nije jasno što nije jasno vama i vašim kolegama zašto mi govorimo o dva ili tri članka u ovom zakonu. Mi smo se složili oko svih ostalih članaka i smatramo da je zakon u ostalom dijelu dobar, ali u ovom dijelu smatramo da nije dobar. Davali smo prijedloge u prvom čitanju, svi su prijedlozi redom odbijeni. Evo pogledajte koliko sam ja dao prijedloga u prvom čitanju, svi su odbijeni. Dali su naše kolege iz oporbe prijedloge svi su odbijeni. U objašnjenju zakona piše da je već sustav automatski povezan CEZIH povezan sa sustavom MUP-a, ok, slažemo se i s time, međutim ako se radi o tome onda govorimo o ekspertnom sustavu, taj ekspertni sustav treba … informacijama da bi taj sustav mogao donositi neke odluke i da bi mogao poslati informaciju u MUP. Toga nema nigdje. Znači ako to treba netko napraviti, tko će to napraviti? Liječnik opće prakse? Znači da se on dodatno opterećuje. Ovdje se tvrdi da se ne opterećuje dodatno. Pa tko je onda tu u pravu? Mi samo želimo skrenuti pozornost da ovaj dio zakona nije dobar i ajmo naći rješenje na opće zadovoljstvo pa da ga izglasamo svi jednoglasno.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivanović. Hvala.
Hvala lijepo uvaženi kolega Pavić. Ja nisam niti prorok niti imam čarobnu kuglu da bi mogao predvidjeti što će se dogoditi, ali koliko sam shvatio mi do sada i u starom zakonu imamo iste odredbe, ovdje će do promjene doći tek kad Ministarstvo zdravstva odnosno ministar Beroš bude donio pravilnik po kojem će i na osnovu kojeg će se ovo sve skupa raditi. Ja vjerujem u taj pravilnik, ja vjerujem da će taj pravilnik biti na korist i u korist prije svega liječnika opće prakse, a onda i onih koji će doći kod njih na te preglede. Prema tome, sačekajmo da taj pravilnik bude donesen pa onda probajmo izvagati sveukupno ovo o čemu smo raspravljali. Ja sam optimist i vjerujem da će to doprinijeti, doprinijeti boljoj zaštiti sudionika u prometu, a neće nanijeti nikakvu štetu liječnicima koje iznimno cijenim za sve ono što rade i mislim da su jedan od najkorisnijih [[Upadica Reiner: Hvala.]] članova našeg društva. Evo hvala lijepo.
Sada će govoriti poštovana zastupnica i potpredsjednica sabora Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Sama činjenica da je Odbor za zakonodavstvo uložio amandman koji će vjerojatno biti prihvaćen, a govori o tome da se suspendira stupanje na snagu predloženog čl. 37. i njime povezanih članaka govori da ovdje nešto opako sa ovim zakonom nije u redu i da se trebaju stvoriti određene pretpostavke, a to je donošenje pravilnika da bi on mogao zaživjeti u praksi. Zašto smo mi došli do toga da s ovim zakonom nešto opasno nije u redu i da danas 80% rasprave se zapravo svodi na to da se trudimo biti glas onih koji su trebali biti itekako konzultirani i integrirani u kreaciju ovog prijedloga zakona, a to su prije svega liječnici obiteljske medicine koji su rujnu 2021.g. već pisali 14. rujna otvoreno pismo ministru zdravstva Viliju Berošu gdje ga upozoravaju Prvo, da zakon postojeći uvažava činjenicu da oni nisu kompetentni procjenjivati zdravstveno stanje, što postojeći zakon uvažava, a prijedlog novog zakona nije uvažio jer se točno u čl. 230. st. 2. kaže da oni koji su nadležni provoditi zdravstvene preglede da ih trebaju obavljati zdravstvene ustanove i trgovačka društva koja obavljaju djelatnost medicine rada i specijalisti medicine rada u privatnoj praksi. Znači vještačiti zdravstveno stanje može samo i isključivo djelatnost i specijalisti medicine rada što se ovim zakonom de facto poništava. Drugo, ako je postojao problem u provedbi postojećeg zakona, a postojao je u prekršajnoj odgovornosti liječnika i u cijelom tom nekakvom sustavu komunikacije između liječnika obiteljske medicine i MUP-a on se nije trebao rješavati na ovakav način. U Velikoj Britaniji u njihovom zakonu znači ovakva im je koliko stranica ima, ovo je priručnik kojim se potpuno definiraju sve zdravstvene teškoće, implikacije i postupanja u slučajevima kada se vozači mogu ili ne mogu uključivati u promet i kada u istom predstavljaju sigurnost odnosno nesigurnost. U istoj toj Velikoj Britaniji postoje potvrde odnosno upozorenja koje liječnici izdaju pacijentima, međutim ne narušava se odnos pacijenta odnos povjerenja pacijenta i liječnika jer potvrda koja se izdaje se potpisuje od strane pacijenta čime se dokazuje da je on informiran o tome da je upozoren da ne može, da je opasan naprosto u tom zdravstvenom stanju za svoju sigurnost i sigurnost drugih u prometu, jedna potvrda ide njemu u ruke, druga ostaje kod liječnika, ali se ne narušava taj odnos liječnika i pacijenta. Ali MUP u trenucima kada je to potrebno ima po točno određenim protokolima uvid u te podatke. Tamo se ne može dogoditi kao što se nama dogodilo 2018.g. kada je osoba pod utjecajem opijata i lijekova na naplatnim kućicama u Svetoj Heleni usmrtila tri osobe. Što se dogodilo? Presuđena je liječnica, platila je kaznu i naprosto žena ima stigmu. Nakon tog događaja što se događa? Liječnici počinju u nevjerojatnom opsegu prijavljivati, oni su do sad bili dužni prijaviti samo teža zdravstvena stanja, a onda se vrše od strane medicine rada znači ne procjenjuju oni zdravstveno stanje oni samo prijavljuju, medicina rada vrši izvanredni zdravstveni nadzor. E ali, ako se pokaže da je pacijent zdrav u tom slučaju troškove tog vještačenja, tog pregleda snosi MUP. Što se dogodilo nakon ovog nemilog događaja? Liječnici su se uplašili i počeli su prijavljivati i najmanje sumnje i od 8.000 prijava u godinu dana za 2.000 se samo pokazalo da su one zapravo opravdane, za druge su bile neopravdane i ministarstvo je to moralo platiti. Ako je to razlog zašto mijenjate zakon na ovaj način onda naprosto je to potpuno pogrešan i krivi pristup, to nikako nije dobro. A meni se čini da nešto ima veze i s tim, ali kako se kaže u ocjeni stanja kao organizacijski, financijski ćemo rasteretiti policiju, liječnike i same vozače, međutim ovdje se meni čini da će liječnici biti ti koji će organizacijski biti dodatno opterećeni, a policija će biti ta koja će biti nešto financijski rasterećenija. Ako je to intencija ovog zakona onda to nikako nije dobar put.
Hvala. Gospođa Marija Selak Raspudić prva replika.
Uvažena kolegice Glasovac i sami ste isticali sad prema različitim istraživanjima, ali manje-više postoji konsenzus oko toga što su temeljni uzroci prometnih nesreća u RH od neprilagođene brzine pa do nedovoljne udaljenosti, a onda imamo i pogreške pješaka i sve ovo ostalo, u manjoj mjeri i utjecaj lijekova. Kako bi objašnjavate činjenicu da smo mi na kraju cijelu raspravu o sigurnosti u prometu sveli na utjecaj lijekova i pitanje nadležnosti onih koji bi trebali upozoravati institucije oko toga tko koristi koje lijekove, a da nismo kroz ovaj zakon artikulira i ostale probleme koji se doista odnose na poboljšanje sigurnosti na cestama što je u Hrvatskoj veliki problem, pogotovo ako gledamo ono što je iznjedrila ova rasprava, a to je nedostatak osobne odgovornosti prilikom ulaska u motorno vozilo i upravljanje njima.
Hvala. Odgovor.
Točno, to je osobna odgovornost i to zakon bi trebao prepoznati i na tome bi trebao inzistirati, ali prije svega tu osobnu odgovornost na neki način prevenirati da do nje ne dođe. Vi ste potpuno u pravu, 97% uzroka nesreća i stradavanja na cestama su prvo brzina, drugo opijati, alkohol i treće mobiteli. Nažalost, ovaj zakon se u manjem dijelu bavi ovim dijelom kako da preveniramo taj dio i postignemo nacionalni cilj do 2030.g. da bude tih nesreća 50% manje, a više je zapravo otvorio sam ovu priču oko 3% uzroka prometnih nesreća i stradavanja na cestama, a to su zdravstvene poteškoće. Zašto? Zato što je naprosto ušao u izmjenu zakona bez da je konzultirao one koji mu trebaju u tome biti suradnici i provoditelji toga zakona i mi smo danas naprosto tu gdje, gdje jesmo, a ne odgovara opet na ključna pitanja, dakle sve je moglo ostati ovako kako je definirano u zakonu, ali da se ta odgovornost na više ide na vozača jer ako vi sjednete alkoholizirani za volan vi ćete snosit osobno odgovornost, ako ste u teškom zdravstvenom stanju za vašu odgovornost će snositi vaš liječnik, to nema smisla.
Hvala lijepa, hvala, hvala, hvala. Da, gđa. Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, referirat ću se na kraj vašeg izlaganja. Ja sam inače veliki fan krimi serija i tamo kad neko nekog ubije uvijek su otprilike dva razloga ili su ljubavni problemi ili novci. Ovdje očito ono što ste vi rekli da sumnjate je tema financijskih odgovornosti i najlakše je bilo kolegama iz MUP-a prebacit odgovornost na nekog drugog, ali nije smisao prebacivanje odgovornosti na nekog drugog, uvijek trebamo znati što bi trebao biti smisao ili cilj nekako donošenja novog zakona ili izmjene i dopuna propisa, pa ne može biti smisao i cilj da opteretite jednu grupu ljudi, ovdje su riječ o obiteljskim liječnicima i njihov posao napravite na način da im otežate da postaje nemoguć, a da svoj problem koji ste imali i da smanjite ovdje niste riješili, dakle niste napravili ništa, nered rješavate neredom i ja imam, ja čitam ove odredbe zakona i ove izmjene i dopune točno na taj način.
Hvala lijepa, hvala. Odgovor.
Medicina rada ima sve kapacitete i sve postojeće ovlasti u zakonu koje su u redu da ako osoba ima teže zdravstvene teškoće koje mogu utjecati na njegovo trajno upravljanje vozilom odnosno na sigurnost upravljanja vozilom u tom slučaju liječnici upućuju osobu na pregled u medicinu rada i poslije tog pregleda naprosto ovisi o tome kakvo je, je li procjena bila dobra ili nije bila dobra, troškove snosi vozač ili troškove snosi MUP. Zašto to govorim? Zato što i dalje mislim da nakon ovog slučaja u Svetoj Heleni zapravo ministarstvo je vidjelo da se rapidno povećava taj broj prijava, da se mora ići na puno vještačenja i da troškove u većini slučajeva iz opreza zbog liječnika, liječničkog opreza podnosi MUP. Međutim, da smo ostavili ovakav sustav kakav imamo, a da smo donijeli pravilnik koji će jasno propisati zapravo koje su to lakše, koje su to teže, na način kao u Velikoj Britaniji da za lakše se ne odaje tajna nego da liječnici to rješavaju s pacijentom, a za ostalo da znaju kamo idu kod medicine rada problem bismo riješili elegantnije.
Hvala lijepa. E sad stvarno nema više replika i na redu je gđa. Baarbara Antolić Vupora, pojedinačna rasprava također, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle ja ću reći ono što zapravo nedostaje meni u ovom zapravo prenormiranom zakonu, Zakonu o sigurnosti prometa na cestama je doista ispustio u ovih već 12 i 13 izmjena regulirati prenormiranost zapravo prometnih propisa. O čemu govorim? Dakle 2,7 milijuna prometnih znakova je na kategoriziranim cestama danas, a stručnjaci govore da bi ih trebalo biti upola manje. Drugi primjer koji ću navesti je da su ograničenja brzine na državnim cestama svakih 500 do 1000 metara kako i dolazi do toga da si vozač jednostavno ne može zapamtiti kolika je bila zadnja dozvoljena brzina kretanja. To su dva primjera koja vrlo plastično opisuju stanje koje, kojim bi se moglo riješiti u velikom dijelu sigurnost na našim cestama samim time što bi se ta prenormiranost smanjila. E sada što se tiče tih zapravo propisa na cestama, a druga je stvar u kakvom su stanju ceste i u kakvom stanju su mogućnosti prijevoza za bicikliste i kakve biciklističke staze imamo i na kakvim kolnicima se zapravo vozila i oni koji su sudionici u prometu kreću. Mislim da su i one u većem dijelu razlog tih nesreća koje se danas događaju, a ajmo sada na ono glavno što je zapravo bila danas nekakva, nekakav centar, a to je konzumiranje lijekova odnosno pacijenti koji smo zapravo malte ne svi. Čuli smo da je samo 3% onih koji su uzročnici nesreće, a koji su konzumenti lijekova odnosno subpacijenti, a da je više dakle oko 30%, točnije 35,41 prema podacima ministarstva je onih koji su zbog neprilagođene brzine kretanja uzrokovali nesreću. I sad kada sam vam sve te primjere iznijela mislim da je posve neprirodno zapravo rješavati opet prenormiranjem samo onih ljudi koji uslijed bolesti uzrokuju nesreću, što isto tako treba na neki način riješiti je sigurno ne na ovakav, ali mislim da bi rješavanje tog problema trebalo prije svega usmjeriti na one najproblematičnije točke koje vrište, dakle od prevencije do edukacije pješaka do alkoholizma koji u većem dijelu zapravo se je nekako društveno potisnut promet uopće u Hrvatskoj. Dakle alkoholizam, mi smo zemlja koja njeguje i proizvodnju vina, koja smo po tome poznati, u kojoj je alkohol društveno prihvaćen u većim, u većim, u većem dijelu, međutim ta kultura pijenja od toga da bi se taj dio trebao učiti od škola dalje kao što se to uči u Sloveniji dakle taj dio smo jednostavno izostavili. I naravno da je ovdje upravo kod sigurnosti prometa na cestama vrijeme da se i o tom problemu govori jer kada je uzrok nesreća sa smrtnim ishodima baš alkohol onda moramo krenuti i rješavanje od tog dijela. Dakle, prevencijom od škola dalje do edukacija naših prije svega mladih naraštaja. Ne mogu se oteti dojmu da je evo kažu da nam korporacije pišu zakone, pa evo ovdje isto tako možemo posumnjati s pravom da su osiguravateljska društva zapravo najveći dobitnik tog zakona. Dobitnik zbog toga jer će svaki liječnik uslijed ovoga trebati osiguranje. Tko će vam biti bez pokrića, tko će se usuditi raditi taj posao koji će se nametnuti liječnicima. Dakle, ništa se neće promijeniti uslijed novog pravilnika, što je najžalosnije što sam danas čula [[Upadica: Hvala.]] zakon donosimo da bismo donijeli pravilnik da bi razumjeli zakon.
Hvala, nemate replika hvala. Gospođa Marija Selak Raspudić, izvolite.
Tokom cijelog ovog dana gdje je velik dio i oporbe i vladajućih sudjelovao u ovoj važnoj raspravi počesto smo i previše po mom mišljenju slušali nekakve osobne dojmove i mišljenja o tome kako upravljati motornim vozilima, tko bi trebao biti za to nadležan, kakva je sigurnost na cestama i tome slično što bi netko mogao povezati s birtijaškim naklapanjem umjesto da smo se kao najviše zakonodavno tijelo doista sveli na ono što je ključno, a to artikuliranje i upravljanje činjenicama u svrhu donošenja kvalitetnijih zakona. U tom smislu čini mi se da su se ovdje iskristalizirale dvije stvari koje bi htjela istaknuti prije nego što krenem na pokušaj doprinosa sistematizaciji ove rasprave kroz ukazivanje na opseg problema utjecaja lijekovima na sposobnost upravljanja motornim vozilima prikaz u relevantnim znanstvenim radovima. Prvi je da se otvorilo pitanje je li pravo na upravljanje motornim vozilima odnosno pravo da vozimo ljudsko pravo ili privilegija na kojoj treba inzistirati, ali koju se mora zaslužiti. Često smo ovdje mogli čuti da se vožnja svodi na nekakav oblik ljudskog prava koje može biti demonstrirano neovisno o kapacitetima onoga koji tim vozilom upravlja. Budući da moja sloboda završava sa slobodom drugoga to nikako ne može biti slučaj u prometu gdje svi zajedno sudjelujemo. A što se tiče privilegije koju treba zaslužiti i na koju utječe i naše zdravstveno stanje, e to je onda sasvim druga priča i tu se otvori ovaj rukavac o kojem je rasprava cijeli današnji dan o tome tko treba ili ne treba prijavljivati ljude koji nisu sposobni upravljati motornim vozilima. Složit ću se s većinom oporbe da doista to ne trebaju činiti obiteljski liječnici jer to u praksi nije izvedivo. Njihova je zadaća drugačija. Oni trebaju paziti da je prilikom njihove suradnje i susreta s pacijentima prisutan informirani pristanak u smislu toga da svoje pacijente obavijeste o potencijalnim nuspojavama svih lijekova koje koriste, pa neka onda oni svojevoljno odluče hoće li uopće te lijekove koristiti jer netko se može doslovno i do te mjere ide realizacija, manifestacija naše slobode odlučiti da neće koristiti neki lijek pa makar to doprinijelo razvoju njegove bolesti zato što želi nastaviti voziti auto. Međutim, moram se složiti s onom ocjenom da mi kao oporba prečesto ovdje služimo i kao glasnogovornici i kada jesu u pravu određenih društvenih skupina umjesto da samostalno pristupamo problemima na koje se zakon odnosi i da ih pokušamo artikulirati. Dakle, znanstveni preduvjet ove rasprave trebao bi biti uopće koliki je utjecaj lijekova na sposobnost upravljanja motornim vozilima i ja ću se ovdje svesti na jedan završni specijalistički rad iz 2019. godine Sveučilišta u Zagrebu Farmaceutsko-biokemijskog fakulteta koji ukazuje na dimenziju samog problema. I prema analizi tog rada 70% lijekova koji se izdaju javnim ljekarnama imaju potencijali utjecaj na sposobnost upravljanja vozilima. Što znači da bi ljekarnik prilikom izdavanja gotovo 3/4 lijekova u javnoj ljekarni trebao dodatno skrenuti pozornost pacijentu na tu mogućnost i savjetovati ga o mjerama opreza. Nadalje, još gore svega 68% ispitanika je svjesno da je rizik od utjecaja lijeka na sposobnost upravljanja vozilom povišen u početku uzimanja lijeka. A kada te iste ljude pitate o utjecaju alkohola i drugih opijata onda svi znaju koliko je to opasno za razliku od samih lijekova. Nadalje, unatoč doživljenim nuspojavama ispitanici nisu prestali voziti već su samo rijetko promijenili učestalost upravljanja motornim vozilima. Iz navedenog bi se moglo zaključiti da pacijenti podcjenjuju rizik. Dakle, kada govorimo o tome tko je uopće informirao pacijente o lijekovima češće su ih informirali ljekarnici 37%, a manje su ih informirali njihovi liječnici što ukazuje na nedostatak svijesti o tome da treba upozoriti na utjecaj lijekovima u upravljanju motornim vozilima. I to su osnovni [[Upadica: Hvala.]] koji i imamo u suočavanju s ovim zakonima, a problemi su doista duboki.
Hvala lijepa. Gospođa Mrak Taritaš prva replika.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana kolegice Selak RAspudić. Dakle, i vi ste se u svojoj raspravi u principu odlučili referirati na problem što je problem cijeli dan i koji se otvorio i u javnom prostoru, a to je način na koji će ovaj zakon funkcionirati. Ali ja bih se dakle imamo tu sadržaj, imamo formu, mi dobivamo zakonske propise koji nisu onako elementarno ujednačeni, imamo neke zakonske propise gdje se sve riješi do zadnje kapi krvi, a imamo negdje gdje onda kažemo da treba riješiti pravilnikom. Kad ne znamo kako riješiti ili kad hoćemo vrući krumpir prebaciti negdje drugdje, a ne želimo da se u sabornici o tome raspravlja onda to definiramo pravilnikom, čak štoviše ovo o čemu i vi ste govorili o čemu se raspravljalo ovaj zakon određene odredbe zakona kako se usvoji amandman koji je dao Odbor za zakonodavstvo, a ja sam sigurna da će se usvojit zakon neće biti u primjeni dok se ne donese pravilnik, a pravilnik je u nadležnosti jednog drugog ministra. Dakle, jedan drugi ministar će donijeti pravilnik koji će omogućiti da funkcionira ovaj zakon [[Upadica Radin: Hvala.]] dakle, sve to zajedno ide u krivo.
Odgovor.
Slažem se s vama kolegice Mrak Taritaš, često smo o tome ovdje razgovarali, po onoj staroj narodnoj odgođeno napola riješeno, tako oni to rade kada vide da zakon ne može profunkcionirati u praksi i da postoji ozbiljna društvena pobuna onda se odjednom pozivaju na neki pravilnik koji će urediti zakonsku materiju. Nama su općenito podzakonski akti jedan od najvećih problema normativnog zakonskog okvira u djelovanju sabora i onda na kraju se ti pravilnici često ne samo da se donesu nekvalitetno nego se uopće ne donesu, što znači da mi donosimo zakon za koji ne očekujemo da će zaživjeti u praksi, a za to vrijeme svi o njemu raspravljamo i primamo plaću za naše djelovanje. Mi smo iz ove cijele rasprave mogli zaključiti da zapravo HDZ-u nije cilj da ovaj zakon zaživi u ovim dijelovima koji su sporni koji bi trebali biti promjena, nego je cilj da se to odgodi, a da se ovdje nešto kao nominalno odradi.
Gospođa Posavec Krivec.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice Selak Raspudić, svi slušamo cijeli dan ovu raspravu i zapravo se cijelo vrijeme vrtimo oko istoga. Vi ste ovdje isto tako naglasili da vam nedostaju određeni pokazatelji, analize, znanstveno utemeljene analize iz kojih bi ove mjere proizlazile, pa ne samo da nedostaju te analize i da ih ministarstvo nije priredilo nego čak prijedlogom ovog zakona poziva se i na nekakve europske norme i direktive iako gotovo nijedna zemlja EU nema ovako uređeno zakonsko rješenje kakvo se nudi u Hrvatskoj. Čak ako gledamo što se MUP-a tiče, MUP je pokazao u svom izvješću da za 2020.g. je samo 0,02% slučajeva koji su radili izazvali neku nesreću i upravljali automobili bilo pod utjecajem droga ili lijekova, dakle 0,02 ukupnih nesreća.
Hvala. Odgovor.
Da, slažem se s vama kolegice zato i je na neki način ova rasprava apsurdna jer nije istaknula ključne probleme koje imamo u prometu i način njihovog rješavanja od brzine na koju svi možemo utjecati, a ignoriramo propise do nedovoljne udaljenosti, to je doduše sada u padu shvaćanje te problema nedovoljne udaljenosti, a onda dalje pogreške pješaka i svega ostaloga. Dakle, mi se uopće nismo osvrnuli na to kako eliminirati te probleme koji dovode do najvećeg broja prometnih nesreća, a onda i alkohol i sve ostalo nego smo se ovdje fokusirali na jedan manji dio problema. A u tom dijelu problema ako ćemo ozbiljno razgovarati podaci su zaista šokantni. Evo ovo ja nisam stigla sve ni istaknuti, ispitanici koji nisu informirani o potencijalnom utjecaju lijeka na sposobnost upravljanja motornim vozilom uglavnom su smatrali da se ta informacija ne odnosi na njih pa nisu promijenili svoje ponašanje gotovo 50%, a upravljanje je promijenilo bez obzira na znanje o potencijalno štetnom utjecaju njih tek 39%. Mi imamo ozbiljan problem s osobnom odgovornošću [[Upadica Radin: Hvala.]] ili pod informiranošću pacijenata.
Hvala lijepa. Potpredsjednica Glasovac.
Hvala. Kolegice SElak Raspudić slažem se s vama, ali mislim da ćemo i dalje imati taj problem dokle god budemo i kroz ovaj zakon odgovornost kada govorimo o zdravstvenim teškoćama i utjecaju zdravstvenih teškoća na upravljanje vozilom prebacivali na liječnike, a na neki način odgovornosti lišavali ove ljude koji ili zbog nedovoljne informacije ili zbog postojanja informacija, ali potpune ignorancije nastavljaju po starom. I zato ja smatram da našim liječnicima treba isto tako edukacija znači što su to teže zdravstvene teškoće odnosno trajna stanja gdje ih upućuju po meni trebaju i dalje ići na medicinu rada gdje oni procjenjuju oduzima li se vozačka ili ne, ali kod ovih lakših poteškoća isto tako propisati vrlo jasno protokole informiranje pacijenata i u tom jednom povjerljivom odnosu pacijenta i liječnika uz informirani pristanak i potpis osobe da je upozorena da u takvom stanju uz nuspojave tih lijekova ne smiju upravljati vozilo u suprotnom da će ju zakon nju, a ne liječnika kazniti mislim [[Upadica Radin: Hvala.]] da nećemo postići rezultate.
Odgovor.
Slažem se s vama i treba pristupiti ovom problemu ozbiljno da se vidi do koje mjere se i može kroz sustav izvršiti pritisak na pacijente da doista prate upute o lijeku i ne prakticiraju vožnju za vrijeme korištenja lijekova. Da, teško je ne moći voziti, vozilo nas čini samostalnima i čini nas samosvjesnima, međutim ako smo ugroza za sebe i za druge u prometu moramo stati. Nek se napravi jedna akcija MUP-a i u krajnjoj liječnici obiteljski liječnici su predlagali da postoje određeni dokumenti koji će na zahtjev policajca morati vozači pokazati, pa nek se napravi akcija, nek se zaustavljaju vozači vikendom petkom i subotom, istraživanja pokazuju da su najviše prometnih nesreća i to zanimljivo između dva sata i četiri sata popodne, a ne navečer i neka se onda ljude po slučajno uzorku ispituje da pokazuju svoju dokumentaciju i vidi se koliko njih upravlja vozilima, pa da vidimo kolika je doista dimenzija ovoga problema i neka budu onda i pravilno sankcionirani. A ne mogu to liječnici odraditi umjesto nadležnih službi niti će ikada moći.
Hvala lijepa. I sada je na redu gospođa Dalija Orešković i dok ne stigne ja potpuno nepristrano ko čovjek koji nije nikad vozio auto u životu i koji nema vozačku dozvolu, vidio sam mnoge od ovih koji ciljaju na mene po cesti koji voze koji razgovaraju na telefonu, pa onda ne znam da li ste već govorili o tome, ali jeste. Dobro.
Možda je bilo politički motivirano, pazite se.
Molim?
Možda je bilo politički motivirano.
Molim?
Pazite se, možda je to bio politički atentat, pokušaj.
Izvolite.
Zahvaljujem. Jutros sam u okviru slobodnih iznošenja stajališta govorila o Poslovniku Hrvatskog sabora kao o jednoj HDZ-ovoj utvrdi, pa ću sad na konkretnom primjeru pokazati kako to fenomenalno HDZ radi. Dakle, pola 5 je popodne, od kompletnog HDZ-a je prije 5 minuta u sabornicu ušla jedna saborska zastupnica, a mi nakon ove točke dnevnog reda i zastupnik koji se skriva kao i mnogi njihovi kandidati. Nakon ove točke imamo drugu Zakon o pravu na pristup informacijama koji je jedan od najvažnijih antikorupcijskih zakona i prapočelo svake borbe protiv korupcije. Koliko će nas u tom trenutku u ovoj sabornici biti? Dakle, ovo sve skupa stvarno na ovakav način nema smisla. A drugo do pola 5 mi smo danas zapravo najvećim dijelom pričali o problemu na koji je ukazala struka. I tijekom cijele rasprave unatoč tome što oporbeni klubovi koji se između sebe razliku i po svjetonazorima i po ideologiji i po sadržaju programa svojih politika govorili su unisono ono što su u prvom čitanju, a i prethodno tijekom javne rasprave ukazali liječnici primarne zdravstvene medicine. I što na to sve skupa kažu oni iz redova vladajućih? Predstavnik predlagatelja šuti jadan ne zna niti kako bi sročio bilo kakav odgovor. Nigdje nisam čula ono što bi zapravo trebao biti sadržaj saborskih rasprava, a to je da tražimo nekakav prostor usuglašavanja, da se u bilo kojem trenutku netko od HDZ-ovih zastupnika sjetio reći pa dobro liječnika struka tu ukazuje na nekakve provedbene probleme, doista stavljamo jednu neravnotežu u odgovornosti njima na leđa i upitno je može li sustav na takav način funkcionirati, možemo li kršiti liječničku tajnu na način kao što je predloženo odredbama ovog zakona, pa ajmo vidjeti možemo li negdje liječnicima izaći u susret. Do pola 5 niti jedna jedina ideja, prijedlog, rečenica. A što liječnike smeta, smeta ih ako sam dobro shvatila to što će morati podatke o nečijem zdravstvenom stanju ukucavati u evidencije, a te evidencije, ne samo to naravno, bit će dostupne ljudima koji zapravo ne bi trebali imati uvid u bilo čije zdravstveno stanje. I mislim da se tu ne radi samo o braniteljima ili dominantno o braniteljima ili bilo kojoj drugoj pojedinačnoj populaciji, tu se radi o svima nama. Pa možemo li napraviti nekakav minimalni iskorak na način da kažete da se neće upisivati dijagnoza nego će se upisivati podatak u razdoblju od datuma tog i tog do datuma tog i tog postoji privremena nesposobnost upravljanja vozilom bez da se pojedinačno navodi bilo koja dijagnoza. I drugo, možemo li definirati ovim zakonom što u pravilniku treba biti. Na pravilnik smo se često puta pozivali tijekom rasprave, ali pravilnik je trenutno nepoznata zemlja. Možemo li barem reći da će se tu taksativno navesti neka oboljenja i taksativno lijekovi čije privremeno uzimanje stvara određenu nesigurnost ili rizike u prometu i da dalje od toga nikakva diskrecija ne može ići, dakle ne mogu liječnici smišljati neke desete razloge za izricanje ovakve jedne mjere. I četvrta stvar možemo li uvesti jedno pravilo, jednu odredbu, jedan amandman koji će reći da će se novčanom kaznom kazniti za prekršaj onaj vozač kod kojeg se ustanovi da je vozio u razdoblju u kojem je dobio upozorenje o svojoj privremenoj nesposobnosti za upravljanje motornim vozilom. Evo ovih par jednostavnih rješenja na neki način bi djelomično zatvorio opravdane prigovore struke, a od strane vladajućih značilo bi minimalan, minimalan, da ne kažem minoran i mizeran ustupak. Ako HDZ niti to nije u stanju napraviti stvarno moramo postaviti pitanje je li riječ o njihovoj dijagnozi, a ta dijagnoza je naprosto sila, vlast, bahatost, nespremnost da obavljaju ono po što smo svi u ovaj Hrvatski sabor došli. A to je da raspravljamo i da tražimo najbolja rješenja. Možda je dobro da se ovdje radi o Zakonu o sigurnosti prometa na cestama koji nije ideološki, nije stranački, nije svjetonazorski naprosto je nešto u čemu svi mi sudjelujemo svaki dan. I ako kod takvog zakona HDZ ne može čuti što govore liječnici, što govore naši stupovi društva, što govore oni koji će zakon primjenjivati, a postavlja se pitanje treba li uopće u bilo kakvim raspravama sudjelovati.
Hvala. Gospođa Peović, replika.
Hvala. Meni se čini da HDZ-u nedostaje postavljanje dijagnoza da je ovaj zakon otvorio mogućnost da se još malo dijagnosticira. Jedini je problem šta tu dijagnozu nameću liječnicima koji će biti još zatrpaniji poslom kojeg ne bi možda trebali obavljati. No, na tragu onog što ste rekli, ako su ovdje svi pa čak mogla bih reći i zastupnici većine ipak bili negdje na tragu toga da se ide krivim smjerom, znači da treba prvo donijeti pravilnik pa onda zakon, ne bi li bio nekakav kompromisni čin pristupiti znači ovom drugom čitanju ili prihvaćanja amandmana barem u smislu onoga što je liječnika struka predložila. A to je da sama dijagnoza bude savjetodavna, da liječnik da savjet, a ne da on bude taj koji dolazi u jedan odnos prema pacijentu koji nije baš da tako kažemo niti ugodan jel.
Hvala. Odgovor.
Hvala kolegice, za početak greška je napravljena onog trena kad liječnici nisu bili uključeni u to da sukreiraju ovaj zakon. No kad već nisu, evo ovo što ste vi rekli je jedan od prijedloga, moj prijedlog je nešto malo drugačiji. Naime mislim da netko tko radi u ambulanti kao medicinska sestra ili neko drugo pomoćno osoblje može ući u evidencijski sustav i stisnuti kvačicu privremena nesposobnost i upisati datume, a bez da upisuje bilo koju pojedinačnu dijagnozu, međutim u zakonu izričito mora pisati da ukoliko se bilo što dogodi u razdoblju trajanja privremen nesposobnosti, bilo kakva prometna nezgoda zato što je takav vozač upravljao osobnim vozilom da tada teret odgovornosti nosi pacijent odnosno vozač koji je dobio upozorenje, na taj način postigli bi ciljeve ovog zakona, a ne bi se neopravdani i nesrazmjerni teret bacao na liječnike obiteljske medicine.
Hvala lijepa, nemate više replika. Gospodin Ante Bačić je na redu, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS, trebali ste možda dat neku opomenu kolegicama prije jel nisu se baš držale teme, držale su se isključivo nekakvih dijagnoza i ovaj rezultata, a ne znam ko bi, ne znam ko bi prošao psihotest iz ta dva kluba…
Gospodin Bačić, g. Bačić, dajte, zaustavite, zaustavite, zaustavite … [[Govornik se ne razumije]]
Dobro je, okej, evo tu sam.
Gospodin Bačić, molim vas nemojte mi davat takve savjete, ovaj ja sam već…
Okej, ja se ispričavam, nisam stiga povredu dignut, ispričavam se.
Ne, ne, ne, nije stvar u isprici, ja sam već 100 puta rekao da ako bi dao opomene onima koji govore djelomično o temi, a djelomično idu malo izvan teme vrlo malo bi govorili u ovom saboru. Evo stalo je vrijeme, možete dalje.
Slažem se s vama g. potpredsjedniče, ali pričat o nečijim dijagnozama i osobnim stvarima i vrijeđat tako određeni klub mislim da zaslužuje opomenu, al okej, kad dolazi odakle dolazi dobro je. Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Evo drago mi je, mislim nije mi drago što smo izgubili cijeli dan na raspravu vezano za Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama gdje smo se držali isključivo jednoga članka koji se odnosi vezano za liječnike i uspostavljanje i samu problematiku, problematiku uvođenja određenih ograničavajućih faktora za vozačke dozvole za naše pojedine građane, nažalost nismo raspravili možda o nekim krucijalnim temama koje su bitne za sigurnost prometa na cestama, drago mi je da je ovo MUP ipak gleda naprijed, ipak gleda u budućnost i da ovaj prijedlog zakona je itekako kada pogledamo i usporedimo ga sa nekim drugim zemljama možda ispred svog vremena jer koristi određene termine i uvrstili smo u zakon određene članke i stvari koje trenutno se nalaze i trenutno su aktualno, aktualno tehnološki u svijetu i mislim da je definitivno u svom vremenu ako ne i ispred spominjući normalno i prisutnost samih električnih romobila, motocikala, uvođenje pojmova osnovnog prijevoznog sredstva, zabrane parkiranja na, na punionicama električnih vozila kojih će ih sve biti, sve više u narednom razdoblju, usvojeni su prijedlozi nas zastupnika vezano i za, za same zaštitne kacige, prihvaćen je prijedlog vezano i za kutije prve pomoći šta je dobra stvar i što pokazuje da je ipak MUP pratilo raspravu u saboru. Ja ću napomenut samo dvije stvari jel vremena je jako malo, a to je drago mi je da je u sami zakon uvrštena zona prometa u zaštićenoj kulturnoj povijesnoj cjelini i kontaktnoj zoni, to je vezano za gradove koji su u času središta zaštićena posebice vezano za UNESCO, a to pričamo evo konkretno ovdje smo u raspravi spominjali Dubrovnik i Split i drago mi je da je predlagatelj usvojio vezano za čl. 151., vezano za čl. 151., a to je naš prijedlog da vozila, određena vozila Hrvatskog crvenog križa koja su interventnog karaktera da se uvrste u članak zakona kojim se reguliraju vozila s pravom prednosti prolaska, te je ispravljen na taj način čl. 20. konačnog prijedloga zakona i s time smo promijenili čl. 151. važećeg zakona. Napomenuo bi vam, mislim da smo to u raspravi i u samim dogovorima i razgovorima sa MUP-om i ravnateljstvom policije da u slijedećim izmjenama i dopunama koje vjerujem da će doći uskoro radi određenih i direktiva i usklađivanja da ćemo podržati prijedlog HGSS-a koja je poslala jedan dopis i prijedlog vezano za izmjene u ovome zakonu. Naime HGSS predlaže uvrštavanje u čl. 149. uz istodobno brisanje čl. 151. navedenom izmjenom gdje bi HGSS se podveo pod isti članak u kojem se nalazi sa ostalim žurnim službama. MUP, Hitna pomoć, vatrogasci, često i koriste usluge HGSS-a koji izlaze zajedno s njima na intervencije, možemo samo napomenuti da HGSS godišnje ima od 800 do 1000 intervencija, a preko 200 od tih intervencija su hitnoga karaktera, tako da nadam se da, da MUP će imati to na pameti i da će u slijedećim izmjenama obavezno to uvrstiti pošto ovima nismo mogli zato šta zbog izmjene određenih, određenih članaka, ali dosta smo pričali o samoj sigurnosti prometa na cestama vezano i za smrtnost na našim cestama. Ja sam u raspravi na prošlim izmjenama i dopunama napomenuo da ovim drastičnim povećanjem i novčanih kazni i samih negativnih bodova da trebamo vidjeti statistiku hoćemo li na taj način pomoć sprječavanju smrtnosti na cestama, mislim da u tome nismo uspjeli, tako da evo apeliram na MUP da da bi polučili bolje rezultate da ipak se posvetimo malo više i samoj edukaciji, ali i odgoju i kulturi naših vozača. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa, nemate replika, hvala. I g. državni tajnik Žarko Katić u ime predlagatelja 5 minuta, izvolite.
Hvala vam lijepa g. predsjedavajući. Budući da je u prethodnom govoru zastupnica Dalija Orešković spomenula da predstavnici vlade ovdje jadni sjede i da ništa ne znaju odgovorit, ja ću pokušat odgovoriti premda je bilo i jedan od zastupnika je to ja mislim točno rekao da čini mi se da mnogi nisu pročitali zakon, a govore o ovome zakonu, pa bih ja htio nešto, nekoliko riječi o tome reći. Dakle stalno se spominje, stalno se spominje da lijekovi, uzimanje lijekova nisu prema evidencijama MUP-a ne čine niti 0,3 ili 3% prekršaja ili kaznenih djela. Ja bi vas informirao da zdravstveno stanje pacijenta i lijekovi koje on uzima ili u slučaju vožnje pod utjecajem alkohola nisu izravni uzročnici prometnih nesreća. Dakle, kad je netko pijan on može voziti umjesto ograničenja 60 200, ali može isto tako proći kroz crveno, može udariti nekoga jer ne drži razmak, udarit neko vozilo, može napraviti cijeli niz prekršaja ili kaznenih djela propisanih ovim zakonom i policija onda ne evidentira da jer da bi se utvrdilo da je neko pijan, pogotovo kad je u pitanju kazneno djelo, treba imati izričiti dokaz od liječnika da je izmjereno, ne znam 1,5 promila alkohola u krvi, a ne reći on se teturao na cesti. Znate policija zaustavlja vozila kad vidi čudnu vožnju, izmjeri alkohol, može pitati je li umoran ili neki drugi slučaj, dakle ne mora biti alkohol. Može biti lijek, može biti umor ili nešto četvrto što ovdje nisam spomenuo. Dakle, evidencije se vode na takav način statistike da se kaže ovo je bilo zbog alkohola, ovo je bilo zbog određeni lijekova. Naravno kad se provede kriminalističko istraživanje ako neko bude izdao neki optužni prijedlog ili ako se vodi kazneni postupak da će to sve biti u predmetu u fajlu evidentirano. Dakle, prekršaji su prolazak kroz crveno, neprilagođena vožnja, ne držanje razmaka i niz drugih prekršaja ili eventualno kaznenih djela dakle teška tjelesna ozljeda, ozljeda sa smrtnom posljedicom i slično. Ovdje je bilo pitanja koje su posljedice i za vozače kad govorimo ovdje o prijavljivanju, dakle izričito čl. 50. koji ovdje ako se ispričavam se ako nisam vas dobro čuo niko ga nije spominjao u čl. 50. kojim se mijenja čl. 89. st. 1. piše da vozač kojem je oduzeta vozačka dozvola ili je isključen iz prometa ili mu je izrečena mjera opreza privremenog oduzimanja vozačke dozvole ili zaštitna mjera zabrane upravljanja motornim vozilom odnosno zabrana korištenja vozačke dozvole ili mu je, što mijenjamo sad ovim zakonom, od strane liječnika koji je obavio pregled ili je liječio vozača ili izabranog liječnika izdao upozorenje i obaviještena je policijska uprava ili postaja o zdravstvenom stanju radi kojeg vozač privremeno nije sposoban sigurno upravljati vozilom te ne smije za to vrijeme upravljati vozilom u prometu na cesti. Istodobno ovaj čl. 289. čiji se čl. 1. dopunjuje i mijenja, on ujedno u st. 2. izriče dakle propisuje koje su to sankcije za takvog vozača za sva ova kažnjiva ponašanja koja su ovdje nabrojana. Prema tome, još bih dodao što je nekoliko zastupnika ovdje spominjalo, zašto pravilnik nije već donesen, pa pravilnik ne može biti donesen, da bi neki pravilnik podzakonski akt, zato se i zove podzakonski akt bio donesen mora prije stupiti na snagu zakon. Sad taj rok koji je bio u prvom čitanju 6 mjeseci, sada 12 mjeseci o tome se može razgovarati, možete to kritizirati premali rok, prekratak, predug to je podložno kritici i podložno je da svako o tome kaže svoje mišljenje i ja ga uvažavam i treba ga uvažavati. Prema tome, kad bude pravilnik donijet ove će se odredbe moći primijeniti kad se govori o privremenom ograničavanju odnosno privremenoj [[Upadica Radin: Vrijeme.]] nesposobnosti za vožnju. Hvala lijepa.
Čekajte, čekajte imate replike. Gospođa Orešković.
Hvala. Uvaženi predstavniče predlagatelja, ja vam se zahvaljujem što ste se uključili u raspravu, smatram da ste to trebali učiniti i ranije tim više što ste se u ovih pet minuta više osvrnuli na neke od replika ili od stavova koje su tijekom prijepodneva iznosili drugi saborski zastupnici ne ja. A ono što sam ja predložila ili niste čuli ili ste smatrali nebitnim. Naime, kada ste rekli da cijela oporba danas nešto kritizira kao da mislite da su to naši vlastiti stavovi. Nisu, to su stavovi primarne liječničke medicine koja je ukazala na određene probleme, probleme u provedbi. I ne znam zašto ne možete imati toliko sluha da pronađete neko rješenje, neki oblik kompromisa između jednog sustava, a to je zdravstvo i onog represivnog aparata koji bi trebao ostvariti veću sigurnost na cestama, dakle to je vaš zadatak. Niste pronašli dobar balans. Mi smo vam nudili rješenja, vi ih ne želite čuti [[Upadica Radin: Hvala lijepa, vrijeme.]] samo zato što dolaze s krive strane sabornice.
Hvala. Odgovor.
Poštovana gospođo zastupnice. Balans smo razgovarali smo o tome, međutim ni sa druge strane nije bilo ustrajalo se uporno na svojim stavovima, prema tome nismo ni od strane liječničkih udruga koje su nam se obraćale došli do njihovog prijedloga što bi bilo najbolje rješenje po njihovom mišljenju. Bilo je pozivanja eventualno da se izbjegne sankcija, dakle da ostane obveza prijavljivanja, ali bez sankcija, to je jedini prijedlog kojeg se ja sjećam, možda je još nešto bilo. A da pokušamo ovo vrlo važno pitanje i odlučivanje o zdravstvenoj sposobnosti vozača u ovom slučaju privremenoj zdravstvenoj nesposobnosti da ga pokušamo naći najbolji balans i da liječnici budu oni koji će reći što je to privremena nesposobnost, a ne policija.
Gospođa Peović.
Hvala. Prvo pitanje, zašto onda ne prihvatite taj prijedlog da bude bez sankcija, rekli ste da ništa drugo niste čuli od prijedloga, a taj prijedlog ste čuli pa evo odgovorite zašto ne taj prijedlog. A drugo, ako sam dobro shvatila vi ste ovdje javno priznali da vi ne vodite i nemate evidenciju koliko je prekršaja u prometu skrivljeno zbog utjecaja lijekova, ako sam dobro shvatila. Znači to baš i ne može biti točno zato što su mediji objavili da je prema podacima MUP-a od skoro 700.000 prometnih prekršaja evidentiranih u 2020. godini samo 0,02% slučajeva se radilo o upravljanju vozilom pod utjecajem droga ili lijekova. Znači to su podaci MUP-a, tako da ne znam kako ste došli do toga da ne možemo evidentirati te prekršaje koji bi bili uzrokovani onim što želite regulirati.
Hvala. Odgovor.
Oko ovih famoznih evidencija, dakle na početku sam u izlaganju rekao što to jest, kako se vode statistike i evidencije u MUP-u. Ovaj slučaj koji vi navodite koji su dakle vidite, manje nego u promilima se tiču onih slučajeva kada je netko zaustavljen, posumnjalo se da koristi određene supstance, provedeno je određeno ispitivanje i ustanovljeno je da su pod utjecajem droga ili lijekova, dakle nije bilo, to je samo po sebi prekršaj, ali nije bilo nekakvog drugog prekršaja, nije netko udario drugo vozilo, nije nekoga ozlijedio, nije prebrzo vozio, dakle to je bilo jedina, jedini prekršaj pod koji se moglo podvesti.
Mogu ja iskoristiti ovaj svoj, potpuno nepravilno jel da, ali da li … [[Govornik se ne razumije.]] se mogu ustanoviti neki samo analizom krvi, a ne puhanjem jel da? [[Upadica: Da, da, da.]] To mora biti teši prekršaj onda. Ja to pitam. Samo onda ne znam …
Koncentracija lijeka se može da utvrditi sa nekim analizom krvi, analizom krvi tako je.
Dobro, ništa. Gospodin Glavašević izvolite.
Zapravo moje pitanje je nekako na tragu ovoga, dakle ako sam shvatio, vode se evidencije i statistike onih slučajeva gdje je isključivo utvrđeno korištenje supstance bez da je bilo neko drugo kazneno djelo, bez da je skrivljena neka nesreća ako sam dobro shvatio. A unutar kategorije skrivenih nesreća ne vodit se evidencija o tome da li je to bilo zbog supstance neke druge osim alkohola. Moram priznati da nisam uspio zapravo shvatiti kakvu evidenciju vodite, a kakvu ne. Pa bih molio samo ako nam možete još jednom reći. Dakle, shvatili smo svi mislim ovaj mehanizam kako se vodi evidencija, ali kakvu i koju evidenciju vodite nisam siguran da nam je zapravo jasno. Stvarno evo da ne shvatite nije natovareno pitanje nego stvarno evo pokušavam shvatiti šta zapravo, kakvu evidenciju vodite.
Izvolite odgovor.
Poštovani gospodine zastupniče, dakle vodi se evidencija i prekršaja u prometu, kaznenih djela u prometu. Vidite zakon je vrlo obiman i vrlo veliki broj prekršaja je definirano i utvrđeno ovim zakonom, ne znam točno na što ste mislili, dakle.
Ne, ništa, nemate više replika [[Upadica: Hvala.]] Za sada, za sada. Gospođa Anka Mrak Taritaš, ima svoju pojedinačnu raspravu. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege, prvo ću se samo u dvije rečenice referirati na ono što smo u raspravi imamo cijeli dan i ono što je zapravo izazvalo i replike i nedoumice i raspravu u javnosti, a to su dvije stvari. Prva stvar da ovaj zakon odnos što liječnici opće prakse odnosno što će liječnici obiteljske medicine u konačnici činiti, kakav će biti međusobni odnos i što će se definirati jer da bi to moglo biti mora se donijeti pravilnik. A vidi čuda, taj pravilnik će donijeti naš već dobro poznati ministar koji je zadužen za zdravstvo i mislim da sad ima puno više problema od tog pravilnika i da mu je taj pravilnik negdje zadnja rupa na svirali, ali morat ćemo čekati njega da bi se mogao provoditi ovaj zakon. Pritom ne tako davno imali smo u saborskoj raspravi prošli tjedan jedan drugi zakon u kojem se je definiralo kako izgleda format A4, koliko grama ima papir na kojem se daje, na kojem se nešto i koje boje je. Dakle, taj zakon je definirao to, a ovaj zakon ne definira međusobni odnos, prepušta to jednom pravilniku koji je u nadležnosti jednog drugog ministra. Toliko o tome koliko je ovaj zakon otvorio problem, a nije ga riješio do kraja. Pritom moram reći, znate kad malo duže radite nekakav posao ili kad nešto malo duže pamtite onda pamtite različite stvari. Pred jedno 3-4 godine hit tema je bilo kad ne znamo kako riješiti problem to prebacujemo na komunalne redare koji su inače ljudi koji imaju srednju stručnu spremu. Pa su komunalni redari bili zaduženi za sve i svašta, ja sam s ove govornice izgovorila rečenicu da još jedinio te rastavljaju brakove, sve drugo su radili. E sad, hit tema su nam očito liječnici obiteljske medicine jer sve kad ne znamo kako napraviti ili kad odlučimo napraviti velike iskorake onda to kažemo to će oni raditi. Sjetite se od toga kad je trebalo, kad je uopće tema korone bila šta smo prebacivali na njih, sad je jednako tako već spomenuti ministar Beroš odlučio se za jednu veliku revoluciju ili reformu pa imamo ovaj određene preglede, pa će to raditi liječnici obiteljske medicine zapravo da ni ne znamo ni što, ni kako osim izmjerit tlak koji evo ja vam mogu izmjeriti jer si svako jutro mjerim ili šećer. Dakle, to moram se referirati to što imamo ovaj zakon i onda želim i nešto reći ono što je meni bila posebna tema i što sam željno očekivala da i ovaj zakon dođe u drugo čitanje. To je ono što se u ovom zakonu su definirana kao osobna prijevozna sredstva, a to je da je ne bih sada tu, to su vam zapravo motocikli s motornim električnim pogonom, romobili električnim pogonom. 2019. je stranka GLAS i ja dali u saborsku proceduru izmjene i dopune ovog istog zakona da bi se to reguliralo. Iz kog razloga? Jer su romobili postali svakodnevnica, iz razloga šta kad je romobil ušao u zapravo u sudar sa u principu ili s pješakom ili s nekim drugim, vozač romobila se je tretirao ko pješak, nastao je veliki problem s njima, a želja je bila da romobili postanu i uđu u naše zakonodavstvo, želja je bila da se to definira iz jednostavnog razloga što je vožnja pogotovo u gradovima romobilima bila brža, ekološki prihvatljivija i sve ostalo. Taj prijedlog je naravno bio odbijen to vam ne moram ni govorit i sad se nalazi u saborskoj proceduri isto prijedlog koji je ažuriran, ali mi prijedlog koji dobivamo ovdje imamo cijelu glavu i odredba članka koji je je u principu opet nismo stvar riješili do kraja. Pri tom u obrazloženju zakona predlagatelj navodi različite primjere, različitih zemalja, negdje su to riješili zemlje, negdje gradovi i navodi primjere i Njemačke i Francuske, Italije, samo da se odlučio slijediti do kraja jedan od tih primjera bilo bi nam lakše. Primjera radi, Španjolska je točno definirala brzina koja može biti ovisno o površini po kojoj se takvo sredstvo kreće, definirala je da moraju biti osigurana i definirala je ono što prebacuje na gradove koji trebaju regulirati u smislu eventualnog besplatnog parkiranja i sve ostalog. Da se recimo odlučilo za taj španjolski model olakšalo bi život ovom zakonu. Ovako u zakonu imamo romobile nismo stvar definirali do kraja i prije ili kasnije ćemo doći sa sljedećom izmjenom zakona, ali to je uvijek vezano s ljudskim životima. Da li [[Upadica Radin: Hvala vrijeme.]] netko treba platiti ljudskim životom da shvatimo da moramo to regulirati? Hvala.
Hvala i vama. Čekajte, čekajte. Gospođa Peović [[Upadica Mrak Taritaš: Aha, a dobro nisam vidjela.]]
Hvala. Državni tajnik se odlučio izaći za govornicu kako bi nas upozorio da mnogi od nas nismo niti pročitali zakon, a i da govorimo ovlaš o statistici uzroka prometnih nesreća što je meritum stvari. Ja ću podsjetiti da neprestano se i u javnosti, a i ovdje reklo da su četiri glavne ubojice u prometu brzina, alkohol, mobitel i ne nošenje pojasa i to je statistički fakt. Ali ono što mi nismo dobili nakon dva pitanja, znači mene i kolege Glavaševića je vodi li se ta statistika državni tajniče ili se ne vodi ta statistika. Znači, nešto ste nam objašnjavali da ne može svaki prekršaj bit evidentiran, ali je moram priznati da je bilo evidentno da zapravo ne znate o čemu se radi. Ako se to ne evidentira tim gore po vaše argumente, a naši argumenti su tim onda uvjerljiviji.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo kolegice Peović. Dakle, kad nemate argumente onda se poslužite uobičajeno da nešto netko nije pročitao, a onda je sljedeća rečenica da netko ako je i pročitao nije baš razumio što je autor htio reći. Ja nekako mislim da nas saborskih zastupnika ima različitih, ne mislim da se svi možemo razumjeti u sve, mislim da netko se bolje razumije u određenu problematiku netko u drugu i ne pokrivamo svi sva područja, ali malo vam je nelagodno i ja se osjećam nelagodno kad postavite pitanje onom ko u ime predlagatelja govori o zakonu, a ne dobijete odgovor koji je bio nekako elementaran. Ono što je pitao kolega Glavašević je samo pitao kako vodit evidenciju i kako to evidentirate temeljem čega i odgovor nije dobio. E sad, pitanje je ko je šta pročitao i ko je šta bio pripremljen, dakle mi se za rasprave pripremamo na jedan način, a predlagatelji bi se trebali pripremati na posve drugačiji.
Hvala. Gospođa Orešković:
Zahvaljujem. Kolegice Taritaš, slažem se s vama da mi zastupnici ne moramo zanati sve o svakoj temi, ali zakon bi trebao biti takav da je svima razumljiv jer ako adresat neke norme ne može uopće koncepcijski shvatiti što norma njemu nalaže onda mi kao zakonodavno tijelo ne radimo i ne kreiramo dobre propise. Ovaj zakon je nešto što se manje-više odnosi na svakog od nas, svi mi izravno ili ne izravno sudjelujemo u prometu, ono čega se danas nismo stigli dovoljno dotaknuti to je prometna infrastruktura pogotovo za nove oblike prijevoznih sredstava i mislim da će tu jedinice lokalne samouprave imati velikih poteškoća jer im ovaj zakon ne daje jasne smjernice što uopće trebaju raditi, a vidimo iz prakse da dobar dio motoriziranih vozila sada zauzima onaj prostor koji su trebali imati pješaci. O tim problemima ovaj zakon zapravo ništa ne govori [[Upadica Radin: Hvala.]] a mislim da će i tu biti dobar dio [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] novih nezgoda.
Odgovor.
Hvala lijepo na vašem pitanju kolegice Orešković jer to vaše pitanje zapravo otvara i u odgovoru niz problema kojih imamo. Dakle, mi s jedne strane imamo zakon koji donosimo, zakon koji govori o sigurnosti prometa. Moram se tu referirati i reći da je došlo vrijeme možda da imamo novi zakon jer ga je teško pratiti, imamo i presude ustavnog suda, ali pretpostavljam da će to u jednom trenutku doći do toga, a s druge strane imamo i taj odnos prema prometnim površinama. Kad sam govorila o romobilima u nekoliko navrata sam govorila o romobilima, mi sad imamo situaciju, dakle u odnosu na prometne površine mi imamo pločnik, imamo kolnikom. Pločnikom nam se sad hodaju pješaci, dio pločnika koriste biciklisti, dio pločnika će koristiti električni romobili odnosno ona se zovu osobna vozila i u tom sukobu njih troje zna se ko će uvijek stradat, pješak, a kad je po kolniku isto tako [[Upadica Radin: Hvala.]] i tu je niz problema koje ovaj zakon otvara, a nema odgovora.
Gospođa Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice. Znamo da su do sada liječnici obiteljske medicine bili dužnu promjenu medicinskog stanja prijaviti MUP-u dakle onoga koji bi mogao utjecati na sposobnost za vožnju i onda bi MUP slao na pregled liječnicima medicine rada i ukoliko bi se pokazalo da nisu da građanin nije sposoban on bi plaćao pregled, ali ako bi se pokazalo da je građanin ili građanka sposobna za vožnju onda bi to plaćao MUP. Sada se MUP ovim zakonom potpuno financijski izvukao i nažalost meni se nekako i nama čini da je zapravo to ta motivacija koja ovu sumanutu situaciju sad ozakonjuje, protiv koje je kompletna medicinska struka. Vrlo javno, jasno i glasno pa molim vas vaš komentar. Hvala lijepo.
Odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, ja razumijem različite motive, razumijem i različite ciljeve. Ne moram se svaki put s tim složiti, ali razumijem. Ovdje bi to išlo pod onu „brigo moja prijeđi na drugoga“. I za kog se odlučilo brigo moja prijeđi? Na liječnike obiteljske medicine. Dakle, imamo sad model koji funkcionira na način na koji funkcionira ali je očito financijska zapravo odgovornost na MUP-u, odnosno ono što su oni imali im se učinilo preveliko i oni su svoj problem riješili. Da li postoji zaista problem da netko vozi, a da se nalazi na terapiji koja mu ne onemogućuje da vozi. Je, problem je i nećemo to skrivati i reći da to ne treba riješiti. Dakle, to je problem. Ali kako rješavaš problem? Ne na način koji imaš do sad, jer u tom problemu onda i ti sudjeluješ, nego prebacuješ na nekog drugog. A onda je još gore. Onda tu odgovornost kažeš to ću onda za godinu dana, pa ću prolongirati na godinu dana, pa ću za godinu dana raditi nešto drugo. Ako imaš problem i cilj i način riješi ga [[Upadica Radin: Hvala.]] To ovaj zakon nije napravio.
Hvala lijepa. Nemate više replika. I sad prelazimo na završne riječi. Prva je gospođa Andreja Marić ispred SDP-a.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Evo završnih misli kluba SDP-a i odmah ću reći kao što smo u prvom čitanju bili protiv tako i u ovom konačnom prijedlogu nećemo podržati ovaj prijedlog zakona. Iznijeli smo puno stavova, međutim ne poštuje se ni mišljenje nas koji smo u krajnjoj liniji mnogi i struka, odnosno mišljenje strukovnih udruga, udruga pacijenata. Prvo mnogima očito ovaj prijedlog zakona nije baš potpuno jasan i to su baš oni koji kažu da mi nismo proučili zakon. Dakle, ovdje se radi o dodavanju, članak 37. oko kojeg je bilo najviše prijepora s pravom. Dakle, dodaje se novi stavak 4. koji se odnosi na privremena stanja, lijepo se definira najduže na šest mjeseci i to je neprihvatljivo. Niz stvari smo iznijeli, međutim jedino što će možda spasiti stvar da vi prihvatite amandmane koje smo mnogi od nas podnijeli. Odbor za zakonodavstvo kaže odgoda 12 mjeseci dok se ne donese pravilnik. Hoćete li poslušati struku? Hoćete li donijeti sve ono što su vam liječničke udruge govorile što treba biti definirano, koja stanja, koje dijagnoze, koje doze lijekova, semafor lijekova i stanja kao što je u nekim državama. Dakle, hoće li taj pravilnik spasiti stvar čisto sumnjam. Dakle i sad sam malo prije razgovarala sa predstavnicima liječničkih udruga koji su bili na sastanku jučer sa ministrom Božinovićem koji garantira da se neće kažnjavati. Kako on može to garantirati, ako piše u zakonu da postoji kaznena, odnosno novčana odgovornost. Prema tome, ne valja to sve skupa kako ste zamislili. Nadalje, na sigurnost prometa na cestama najviše utječu učinkovita i konzistentna provedba kaznenih odredbi, edukacija građana i informiranost, odnosno preventiva, a to se u ovom zakonu baš i ne vidi. Puno smo primjera iznijeli. Na žalost vidim da donosite odluke iz MUP-a u ime liječnika, a zapravo ne znate što će ovaj zakon zaista donijeti u praksi. E pa što će se dogoditi? Promjene koje dramatično utječu na liječnike obiteljske medicine, ali i na kompletnu liječničku struku, na odnos liječnika i pacijenta, na zdravlje građana koji će zbog ovakvog zakona izbjegavati odlazak liječniku. Odnosi se i na sve skupine i profesionalnih vozača i osoba koje upravljaju motornim vozilima, hitnim službama. Znači to su sve naši građani koji možda troše lijekove privremeno. A šta ćemo im uzeti vozačku dozvolu? Mi liječnici koji nismo medicina rada? Niti jedan prijedlog struke u e-savjetovanju nije prihvaćen. Mora se točno znati što je posao obiteljskog liječnika, što medicine rada, a što administrativni posao nadležnih službi. Dakle, MUP skida financijsku odgovornost sa svojih leđa i zapravo ih prebacuje na leđa nekog drugog dakle liječnika koje bi valjda trebalo kažnjavati. Prijedlog koji traži zapravo određuje da liječnik pri svakom pregledu svakog dana procjenjuje sposobnost pacijenta za upravljanje vozilom je neprihvatljiv, to neće pridonijeti sigurnosti prometu na cestama, poremetit će odnos liječnika i pacijenta, pacijenti neće dolaziti na preglede, neće iznositi stvarno svoje simptome tako da se ugrožava i zdravlje građana i liječnička egzistencija, dovodi ih se u potencijalni sukob sa pacijentima, konflikte itd. Osim toga, Republika Hrvatska nema sudsku praksu vezanu uz to područje, pa se postavlja pitanje tko će vještačiti u slučaju prometne nezgode za koju se liječnici mogu kazneno goniti ili u slučaju tužbe pacijenta ako mu je oduzeta vozačka dozvola. Obiteljski liječnici jasno kažu i svi mi koji nismo medicina rada, mi nemamo kompetencije koje su potrebne za rad onoga što su educirani liječnici medicine rada. Svi mi znamo da imamo svoju ulogu u sigurnosti cestovnog prometa, ali je na nama da upozorimo pacijenta i to činimo. O njegovom zdravstvenom stanju, o simptomima, o lijekovima koje uzima, ali nije na nama da onda to prijavljujemo MUP-u i nekome oduzimamo vozačku dozvolu. Dakle, u cijeloj ovoj priči molimo vas da preispitate cijeli taj zakon, da uvažite amandmane kojima smo koliko toliko pokušali spasiti stvar, jer ovo sada kako ste iznijeli ove članke 37. i 38. zbilja ne sliči na ništa i donijet će vam više problema nego što ste uopće zamislili da bi moglo biti koristi. Što se tiče onih malih par stvari koje ste vezano za kutiju prve pomoći i uvrštavanje kola što ste nam izašli u susret to je sve o.k. i zaštitna kaciga. Ali ovo sve što smo vas s pravom kritizirali to niš niste uvažili, pa vas molim da onda bar amandmane pogledate i prihvatite. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Maja Grba-Bujević ispred. Molim? … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne, nažalost ne, nažalost nije predviđeno [[Upadica iz klupe: Ali piše vam Ivana Posavec Krivec, mislim mogu ja, ali…]] Onda je predviđeno, izvolite …/Smijeh/…, izvolite, izvolite, ja sam pogrešno pročitao, izvolite, moja isprika.
Sve u redu. Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Na samom početku ću reći da iznimno cijenim vaš rad i vaš doprinos, ali da isto tako izražavam jednu tugu i žaljenje što danas ovdje uz vas ne sjedi i resorni ministar jer taj resorni ministar nosi veliku odgovornost, vi ga ne možete baš u svemu zamijeniti koliko god se trudili i koliko god pokušavali dati ovdje nama opravdanje, stvarno ovo je jedan trenutak u kojem bi resorni ministar, ne zanemarimo činjenicu, potpredsjednik Vlade RH trebao biti ovdje. Trebao bi biti ovdje zato što se ovaj zakon tiče svih građana RH starijih od 18.g., on se tiče i svih onih koji sutra žele postati vozači, on se tiče i mladih generacija, a on se tiče i one nešto starije populacije. Nema domaćinstva u RH koje ovaj zakon neće dotaknuti, nema liječnika primarne medicine, obiteljske medicine koje ovaj zakon neće dotaknuti, a onda posljedično, a zapravo možda i primarno nema niti jednog liječnika medicine rada koji se o ovom zakonu do sada nije odredio i zato uz sve ono što ste možda popravili u ovome zakonu ili što ste predvidjeli kao dobra rješenja danas ovdje u ime Kluba Socijaldemokrati moram sa velikim žaljenjem reći da je ovo loš zakon. Ovo je loš zakon koji će posljedično ukoliko dođe do njegovog usvajanja u ovakvom obliku reći ću preko koljena lomeći sve ono što je struka rekla, bez sluha za tu struku isključivo iz fotelje ministarstva nanijeti veliku štetu RH i veliku štetu generacijama koje su još ovdje ostale. Naravno, mi ćemo se složiti sa vama da imamo loše statistike što se tiče sigurnosti cestovnog prometa, ali ćemo se isto tako složiti da te loše statistike ne možemo rješavati samo odredbama koje namećemo, za koje nemamo suglasnosti i za koje se nije složila struka već da prije svega moramo raditi na drugim stvarima, a da moramo raditi na edukaciji, da moramo raditi na većoj kontroli i da moramo raditi na svemu onome što će dovesti do veće sigurnosti u prometu do toga da se svi skupa osjećamo sigurnije i da odgovornije kao vozači sjedamo za upravljače naših vozila. I kada o tome svemu ovako govorimo na kraju ove duge rasprave onda u svakom slučaju treba istaknuti da kroz ove izmjene Zakona o sigurnosti prometa na cestama koje predviđaju da će obiteljski liječnici prijavljivati policiji svoje pacijente koji zbog zdravstvenog stanja nisu sposobni upravljati vozilima na to sve upozoravali su u javnoj raspravi obiteljski liječnici i liječnici medicine rada, oni su upravo upozoravali na veliku štetnost koja se događa ovim zakonom. I ponavljam, to oduzimanje ili prijetnja oduzimanjem vozačkih dozvola nanosi vrlo lošu štetu društvu, taj osjećaj da nama neko cijelo vrijeme prijeti, da mi ne znamo što nas sutra očekuje, da s jedne strane ministar Beroš zaziva na sistematske preglede, a da s druge strane imamo prijetnju kako otići na taj sistematski pregled ako mi to sutra znači ostanak bez vozačke dozvole i nemogućnost odlaska na radno mjesto jer mi je prijevoz automobilom jedina mogućnost onda u Hrvatsku uvodimo nove elemente nesigurnosti i nove elemente nepovjerenja u ovu vladu, a to je ono što nam najmanje u ovom trenutku treba. I stoga apelirajući na potpuno razumijevanje materije, apelirajući na to da ste svjesni što je rekla i udruga, Hrvatska udruga medicine rada, što su rekli primarni zdravstveni djelatnici, što su rekli svi oni iz sustava zdravstva, mi u ime Kluba Socijaldemokrata uložili smo zaključak kojim vam nudimo rješenje izlaska iz ove situacije, a to je pustite zakon u treće čitanje. Ovaj zakon nije u cjelini sporan oporbi, on je sporan točno u segmentu koji smo naveli, sporan je u segmentu u kojem je sporan struci. Ima prostora da se u dogovoru sa strukom s jedne strane i sa vlašću s druge strane nađe rješenje, pustite zakon u treće čitanje, odgodite glasanje o njemu i nađite kompromis jer to je jedino što će pomiriti hrvatske građane i što neće dići novu bunu, što neće izazvati nove peticije i nove pobune. Hvala.
I vama. I sada gđa. Grba Bujević ako me niko ne demantira, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, državni tajniče, g. Mataja. Što se tiče predloženih izmjena i dopuna zakona uvodi se nova kategorija za vozila za koja postoji potreba propisivanja brzine kretanja vozila, te se uvodi dužnost vozača koji upravljaju s tim vozilima, a koje nisu ceste, na brzinu njihovog kretanja, prilagođavanje okolnostima i uvjetima površina po kojima se kreću. Također se povećava novčana kazna za prekršaj neprilagođene brzine kretanja koja je najčešći uzrok prometnih nesreća. Predloženim izmjenama omogućit će se i sankcioniranje nesavjesnih vozača koji parkiraju svoja mjesta tamo gdje se pune električnom energijom vozila, što nije u redu. Bitna stavka u izmjenama zakona predstavlja i koridor za prolazak hitnih službi koji predstavlja trakt namijenjen prioritetnim vozilima koji služe za prolaz vozila hitnih službi prilikom nastanka incidentne situacije kako bi se ubrzao proces pomoći stradalom čovjeku. Prema analizama nekih studija koridor za prolazak vozila hitnih službi može ubrzati dolazak hitne službe na mjesto događaja za 4 minute, te povećati šanse za preživljavanje stradalim osobama za 40%. Valja također naglasiti da je po prvi puta predviđena kazna za one koji nemaju u vozilu kutije prve pomoći, a svi znamo koliko je važno imati s čime i znati pružiti prvu pomoć i spasiti uvijek nekome dragi ljudski život. Bitna stavka je uređenje administrativnog i financijskog smanjenja opterećenja vozača, liječnika i policijskih uprava koje se odnosi na zdravstveni pregled vozača. Izmjenama zakona omogućit će se liječnicima da izdaju upozorenje vozaču da privremeno nije sposoban upravljati vozilom kako ne bi nastala neka nova incidentna situacija, a ta izmjena predstavlja ne samo financijsko rasterećenje nego i veliko smanjenje administrativnog opterećenja liječnika vezano uz slanje pismeno slanje pisanih obavijesti MUP što danas rade. Posebno valja naglasiti da će se članak koji regulira tu obvezu početi primjenjivati tek nakon što Ministarstvo zdravstva donese pravilnik u kojem će se stručno regulirati stanja bolesti i obaveze vezano uz prijavu po zdravstvenoj struci, a nikako ne po MUP-u. Sve predložene izmjene predstavljaju veliku korist koja će se utvrditi njihovom primjenom u daljnjem razdoblju, a naročito u vezi upotrebe novih tehnologija i prisutnosti novih oblika prijevoznih sredstva u prometu. Bitnu stavku predstavlja zaštita zdravlja i života sudionika u prometu koja će se povećati izmjenama ovih zakona. Za naglasiti je da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH te će klub HDZ-a podržati prijedlog vlade u odnosu na ovo drugo čitanje. Hvala.
I vama. Gospođa Raukar Gamulin ispred zeleno-lijeve itd. koalicije.
Zahvaljujem. Dakle, izmjene i dopune Zakona o sigurnosti na cestama o kojima danas raspravljamo su doista duboko problematične u više aspekata. Prije svega radi efekta kojeg navedene izmjene imaju na liječnike obiteljske medicine na što udruge liječnika upozoravaju mjesecima, no unatoč tome nikoga od medicinske struke vi niste uključili u radnu skupinu koja se bavila izradom nacrta ovih izmjena zakona. Dakle, predložene izmjene i dopune zakona o kojem sada razgovaramo podrazumijevaju da je liječnik obiteljske medicine odgovorna osoba koja bi trebala svakoga dana prilikom svakog pregleda, svakog pacijenta kontinuirano procjenjivati njegovu sposobnost za upravljanje motornim vozilima, a onda ako slučajno procijene da je došlo do bilo kakve promjene zdravstvenog stanja ili promjene u terapiji koja bi mogla potencijalno utjecati na sposobnost za vožnju odmah uputiti prijavu kroz CEZIH i time stornirati vozačku dozvolu pacijenta. Ukoliko liječnike već stavljate u ulogu policajaca koji prijavljuju svoje pacijente i za najmanju sumnju, sve što ćete postići jest da pacijenti neće odlaziti svojim liječnicima, neće prijavljivati svoje tegobe i neće uzimati terapiju koja bi im bila propisana i posljedično tome osim što ćete dovesti do značajno lošijih ishoda liječenja dovest ćete do situacije u kojoj ne liječeni pacijenti voze jer od straha od gubitka vozačke nisu prijavili svoje zdravstveno stanje. Uz to podsjećamo da mi nemamo jasne kriterije o tome koja stanja, koje terapije do koje mjere utječu na sposobnost za vožnju što zapravo znači da se odluka o storniranju nečije vozačke donosi na temelju subjektivne procjene. I uz sve ovo što smo naveli ovim izmjenama i dopunama dovodite LOM-ove u poziciju apsolutne pravne nesigurnosti jer ih stavljate u situaciju u kojoj moraju pred sudom odgovarati za svaku situaciju u kojoj njihov pacijent počinio prometni prekršaj ili sudjelovao u nesreći. Dakle, dovodite liječnike u situaciju teškog i neprihvatljivog sukoba interesa gdje moraju birati između vlastite sigurnosti i objektivne procjene pacijenta. Da li ste uopće svjesni da ovakvim izmjenama doslovce dovodite liječnike u poziciju da svakodnevno strepe nad svojom licencom i bazičnom egzistencijom? Pitanje koja je zapravo motivacija zakonodavca da se apsolutno ogluši na sve primjedbe i vapaje i prijedloge cijele medicinske struke? I mi smo došli do jednog možda potencijalno dakle objašnjenje, naime, do sada su LOM-ovi bili dužni promjenu medicinskog stanja koja bi mogla utjecati na sposobnost za vožnju prijaviti MUP-u koji bi onda vozače slao na izvanredni pregled specijalistu medicine rada i ukoliko bi taj građanin bio sposoban za vožnju to bi plaćao MUP, a ako ne bi to bi plaćao on. E onda kada se 2019.g. dogodila stravična nesreće gdje vozač pod utjecajem opijata sa 125 km pokosio automobil u kojem je bila tročlana obitelj, policija je odmah uhitila ekspresno liječnicu obiteljske medicine kao odgovornu zato što je jedna odrasla i punoljetna osoba vozila pod utjecajem opijata i počinila tešku prometnu nesreću. Posljedice, dvije sljedeće godine dakle 2020. prijave su skočile sa 1000 na 9000 prijava godišnje jer su se neravno liječnici obiteljske medicine htjeli zaštititi, da ne riskiraju da prođu kao njihova kolegica. I time su naravno očito značajno opteretili MUP financijski koji je morao platiti niz izvanrednih pregleda. E a od sada će LOM stornirati vozačku, a pacijent u tom slučaju može tražiti izvanredni pregled i sam ga platiti. Dakle, ovim odlukama osim što ćete narušiti povjerenje između pacijenta i liječnika dodatno ćete liječnika staviti u situaciju da uzrokuje dodatne financijske troškove svojim pacijentima. Dakle, MUP ovim je izmjenama zakona riješilo svoj problem da ne plaća liječničke pregleda i to je učinilo preko leđa liječnika obiteljske medicine, preko leđa pacijenata i na uštrb, a ne u korist što bi trebala biti intencija ovoga zakona, sigurnosti na cestama. Hvala.
Gospođa Selak Raspudić ispred Kluba zastupnika MOST-a, izvolite.
Možda osnovni problem koji je iznjedrila ova rasprava nije onaj tko treba prijavljivati nadležnim institucijama osobe koje koriste lijekove koji utječu na sposobnost upravljanja motornim vozilom, nego zašto uopće te ljude treba prijavljivati. I tu se pokazuje nedostatak osobne odgovornosti, a postavlja se pitanje na koje smo nužni ovdje dati odgovor. Zašto dolazi do tog nedostatka osobne odgovornosti? I rekla bih da tamo gdje je država slaba i neučinkovita odnosno tamo gdje građani nemaju povjerenja u tu istu državu i institucije skloni su kršiti pravila i zakonske propise jer ne vjeruju da će institucije ionako odraditi svoj posao tako da misle da se svatko treba pobrinuti sam za sebe. Dakle, posljedica višegodišnje institucionalne devastacije je i divlji zapad u prometu u smislu poštivanja prometnih pravila. Zato što naši građani ne vjeruju dovoljno svojim institucijama oni krše pravila koje su iznjedrile te iste institucije i onda dolaze na cestu u svakakvom stanju, a posljedično mi mislio da ćemo kroz obiteljske liječnike odnosno institucionalno djelovanje moći promijeniti takav tijek događaja. Nećemo. Potrebno je puno sustavnije djelovanje i puno šira izmjena da bi se vratilo povjerenje gađana u ovu državu, a da bi onda njima bilo i prirođeno, a ne samo normalno da poštuju pravila tih istih institucija pa i do one mjere upravljanja vozilima pod utjecajem lijekova. Voljela bih da je ova rasprava bila sustavnija u smislu toga da smo kada smo se već fokusirali na jedan segment ovog zakona i na obiteljske liječnike da smo barem pokušali artikulirati koliko je ozbiljan problem utjecaja lijekova na sposobnost upravljanja motornim vozilima. U tom smislu, zaključno bih htjela još jednom podsjetiti da mi doista imamo problem u poznavanju samih lijekova, u prihvaćanju činjenice dakle prema relevantnim znanstvenim istraživanjima koje sam navela da se ta ista pravila odnose na te konkretne konzumente lijekova jer manje od polovice ispitanika ih primjenjuje na same sebe. Dakle, ljudi se očito prečesto precjenjuju. A ono što je osobito važno istaknuti je da čak 70% lijekova koji se izdaju u javnim ljekarnama ima potencijalni utjecaj na sposobnost upravljanja vozilom. Što postavlja ozbiljno pitanje provedivosti i ovog fantomskog pravilnika ovog zakona u djelo jer to je ogroman bazen ljudi koji bi bio obuhvaćen ne samo upozorenjima nego možda i konkretnim sankcijama u korištenju vozačke dozvole jer ovo znači da većina lijekova koji se izdaju u ljekarni može utjecati na vozačku sposobnost pacijenata. Ono na čemu svakako treba dodatno raditi je informirani pristanak. Dakle, edukacija pacijenata o posljedicama uzimanja tih lijekova jer se čini da ako već govorimo o tom segmentu da je tu moguć najveći napredak budući da se kod nas evo prema ovim istraživanjima koja sam istaknula o tome najmanje vodi briga. A polovina ispitanika uopće nije informirana niti od strane svog liječnika, niti od strane ljekarnika o potencijalnom utjecaju propisanih izdanih lijekova na sposobnost upravljanja motornim vozilom. Većini, 88% prilikom propisivanja izdavanja lijeka nije postavljeno pitanje jesu li vozači, a nuspojave koje potencijalno mogu utjecati na sposobnost upravljanja motornim vozilom doživjelo je čak 37,9% ispitanika. Dakle, ne odgovornost obiteljskih liječnika nije u tome da prijavljuju pacijente MUP-u ali jest u tome da komuniciraju sa svojim pacijentima posljedice odnosno nuspojave lijekova koje koriste, a koji mogu utjecati na njihovu vozačku sposobnost.
Gospođa Katarina Peović, Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke i Radničke fronte. Izvolite.
Evo iako već ovako na kraju rasprave mogu vidjeti iz podnesenih amandmana da je većina zastupnika i zastupnica na neki način odustalo od ovog zakona, da zaključuju da ga se zapravo ne može niti mijenjati da bi on bio bolji ipak ćemo podnijeti amandman kojim mijenjamo ovu najkritičniju stavku, znači a to je da se dovodi u situaciju obiteljske liječnike da mogu biti prekršajno gonjeni u slučaju da ne prijave stanje svojeg pacijenta. Smatramo da je to i u smislu neke opće društvene klime dodatno i stigmatiziranje liječnika, a da ne govorimo o njihovoj radnoj obavezi i o pretrpanosti svojim radnim obavezama na svom radnom mjestu i još da će im se ovo staviti u opis posla. Ono što sam istaknula u samoj raspravi mislim da bi trebalo biti i na neki način neprihvatljivo kao oblik rasprave sa državnim tajnicima i sa ministarstvom kada predlaže neki prijedlog, a to je znači da se ipak na neki način raspravlja, a ne da se zastupnike optužuje da nisu pročitali zakon ako se ne zadovolje, niste zadovoljni s njihovim argumentima ali ono što smo shvatili dakle iz te rasprave je alarmantno uistinu, a to je da ministarstvo nema relevantan odgovor na pitanje da li zapravo provodi evidenciju prekršaja, prometnih prekršaja koji su uzrokovani drogama ili lijekovima, tu je državni tajnik, na neki način se od tog pitanja pokušavao rekla bih čak možda i izvući, čini mi se da niste imali odgovor, ako imate možete naravno se javiti na završno, al mi smo stekli dojam da uistinu nemate odgovor na pitanje. Ako je tako znači ako ste vi nas htjeli upozorit da nije provedena ta statistika i da se mi na nju ne možemo oslanjati, a podsjetit ću znači o kojoj se statistici radi, znači to je i objavljeno jel u medijima da je to podatak MUP-a jel da od skoro 70 tisuća prometnih prekršaja evidentiranih u 2020.g. u samo 0,02% slučajeva se radilo o upravljanju vozilom pod utjecajem droga i lijekova ako je riječ o tome da se takva statistika ne vodi kako ste vi na neki način nama sugerirali onda tim gore jel znači mi uopće nemamo podatke na kojima se temelji ovakva mjera, a ako se vodi i ako je ovo točno opet zapravo takva mjera pokazuje da nećemo napraviti ono što se htjelo napraviti i tu naravno da apsolutno pozdravljamo i želimo unaprijediti ta, te unaprijediti mogućnost da se smanje jel prometni prekršaji, ali to je u Hrvatskoj stvarno u najvećem broju slučajeva tzv. 4 glavne ubojice u prometu, brzina, alkohol, mobitel, nekorištenje sigurnosnog pojasa dok su se ne znam za nekorištenje sigurnosnog pojasa još, vodile su se nekakve kampanje, čini mi se da se baš odustalo od, od brzine, alkohola i mobitela i mislim vidimo i sami na ulici kako se vozi i na koji način ti mladi vozači voze automobile. Ono što je nama bitno je da upozorimo da je sama znanstvena zajednica rekla ne ovom zakonu i da je najdirektnije se osvrnula na ovaj segment i zato ćemo mi sa svojim amandmanom predložiti i ono što ste i sami rekli državni tajniče da je jedini prijedlog koji je afirmativan i koji ste uopće čuli ovdje, a to je da se zapravo liječnicima da, da upozorenje daju svojim pacijentima, pisano upozorenje, a ne da se, da oni to moraju prijavljivati MUP-u i to će biti neka naša intervencija na ovaj zakon. Hvala.
I gđa. Dalija Orešković zastupat će stavove Centra i GLAS-a završno što se tiče ovog zakona, prijedloga zakona, završno prijedloga zakona, malo pričam dok dođete, izvolite.
Hvala. Evo ja ću zamoliti ovdje prisutnog predlagatelja zakona da se prijavi za ono završno izlaganje, pa da mi u tom završnom izlaganju pojasni nekoliko stvari koje meni nisu jasne. Prva je, razumije li HDZ što je to participativna demokracija? Naime, ovdje se ne radi o tome da su oporbeni zastupnici iznosili neka svoja nebulozna rješenja nego se radi o tome da je jedan dio stručne javnosti i to onaj dio koji bi trebao provoditi jedan važan segment ovog zakona rekao da je model kojeg je predlagatelj osmislio neprovediv, nepravedan i da zadire u pravo na privatnost pacijenta. Drugo, voljela bi da mi predlagatelj pojasni zašto je toliko sporno kad su se već medicinari i liječnička struka toliko pobunili da im se barem primjerice smanje propisane sankcije za propust uvrštavanja podataka u informatički sustav o zdravstvenom stanju pacijenata. Evo to bi bio jedan ustupak ako ništa drugo kao izraz dobre volje i spremnosti na, na suradnju u pronalaženju rješenja. Drugo, zašto se nije osmislilo da se u taj sustav prijavljuje kao što sam predložila samo razdoblje u kojem postoji privremena nesposobnost upravljanja vozila bez navođenja indikacije odnosno liječničke zdravstvene dijagnoze, time bismo otklonili onaj prigovor da se ovim zakonom zadire u pravo na privatnost pacijenta. Treće, koje su to doista bolesti, oboljenja, stanja ili lijekovi koji mogu dovesti do ovako teških posljedica, a to je privremena nesposobnost upravljanja vozilom, trebali bi na neki način barem naznačiti u ovom zakonu odnosno najaviti tko će biti taj, dakle ne samo reći to će biti resorno Ministarstvo zdravstva, ali koja skupina, na temelju kojih znanstvenih podataka, na temelju kojih liječničkih spoznaja ćemo napisati katalog stanja koja će predstavljati razlog za izricanje privremene nesposobnosti, dakle riječ je o svega možda 2-3 amandmana koji bi za početak umirili dio stručne javnosti, a ovaj zakon priveli nekoj svojoj svrsi. Hvala.
Hvala i vama. Time zaključujemo raspravu, glasat ćemo kada se steknu uvjeti, hvala lijepa i sada imamo točno do 17 i 45 minuta imamo pauzu koja je uvjetovana tehničkim razlozima, zapravo video sestrima, strima, strima, video sestrima, hvala. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Strimuje … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] strimaju se vidovi. STANKA U 17,34 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 17,44 SATI]] - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama, drugo čitanje, P.Z.E. 199. On nije u drugom čitanju sa svim karakteristikama koje imaju zakoni u drugom čitanju. Znači amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik, politički sustav, Odbor za informiranje, informacije i medije, znači tri odbora. Želi li predsjednik predlagatelja državni tajnik gospodin Juto Martinović iz Ministarstva pravosuđa i uprave uzeti riječ? Stanka? Gdje? Vi? Izvolite gospođo Orešković stanka.
Hvala predsjedavatelju. Tražim stanku u ime kluba stranke CENTAR i stranke GLAS u trajanju od deset minuta radi dodatnih konzultacija. Naime, prije svega želim ukazati na činjenicu da je u ovom trenu praktički prazna sabornica, da je prisutno svega desetak saborskih zastupnika i to uoči početka rasprave o jednom od najvažnijih antikorupcijskih zakona.
Znači spomenuli ste ga ipak. Dobro, može. Radi se o ovom zakonu. Možete ići dalje.
Dakle, radi se o zakonu koji je ishodište, početak svakog prava građanina da se na svoje oči uvjeri na koji način ljudi koji su neposredno izabrani ili postavljaju, obavljaju poslove u njihovo ime, za njihov novac u javnom interesu, a sabornica je prazna. U državi koja je preplavljena i natopljena korupcijom ovakva situacija zapravo znači da smo državu prepustili hijenama tim više što je i Konačni prijedlog zakona pokazao ono na što smo ukazivali i prilikom prvog čitanja, a to je da se predloženim izmjenama urušavaju dostignuti standardi koji su već postojali kako u samom zakonu, a tako i u praksi samog povjerenika za informiranje koji je počeo donositi dobre odluke, a potom i prakse upravnih sudova koji su također kročili put prema naprijed. Odjednom sve se to briše između ostalog konkretno promjenom članka 16. stavak 3. koji dopušta da se informacije o raspolaganju javnim sredstvima sada zamrače dodatno time što će se moći uskratiti ako informacija predstavlja klasificirani podatak. Tom praksom će se služiti mahom trgovačka društva u državnom vlasništvu i u vlasništvu jedinice lokalne samouprave kada god će htjeti sakriti neki podatak o raspolaganju javnim sredstvima iz kojih proizlazi čisti korupcijski rizik. Ponovno smo korupciji otvorili širom vrata. Hvala.
Stanka se naravno odobrava, ali idemo dalje. Gospodin Juro Martinović, državni tajnik u Ministarstvu uprave i pravosuđa ima riječ kao predlagatelj.
Hvala vam lijepa uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Nacrtom konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama zakon se usklađuje sa direktivom o otvorenim podacima i ponovno je u uporabi informacija javnog sektora. Konačnim prijedlogom uređena je odredba u odnosu na informacije o raspolaganju javnim sredstvima. U odnosu na raspolaganje javnim sredstvima koje se odnose na osobno ime ili naziv, iznos i namjenu sredstava dostupne su javnosti i bez provođenja te razmjernosti i javnog interesa osim ako informacija predstavlja klasificirani podatak ili se može ograničiti temeljem drugih osnova propisanih člankom 15. ovog zakona i iz tog članka, dakle brisan je dio odredbe koji je glasio ili se može ograničiti temelje drugih osnova propisanih člankom 15. ovoga zakona. To je novina u odnosu na ono što je bilo u prvom čitanju. Nadalje, utvrđuje se obveza tijela javne vlasti da kada obavještava korisnika da je informaciju već dobio ili je informacija javno objavljena korisnika treba obavijestiti na koji način i kojim aktom mu je informacija već dostavljena, odnosno gdje je informacija javno dostupna navodeći mu poveznicu na kojoj je objavljena. To je također nešto što smo sukladno raspravi ne samo u Parlamentu, nego i javnoj raspravi uvažili i uredili bolje u ovom konačnom prijedlogu. Konačnim prijedlogom zakona u članku, dodaje se članak 25a. Utvrđuje se da izvršenje rješenja provodi povjerenik. Donošenjem rješenja o izvršenju koje se osigurava izricanjem novčane kazne odgovornoj osobi. Novčana kazna izvršava se obustavom od plaće odgovorne osobe, a visina novčane kazne propisana je člankom 142. stavkom 2. Zakona o općem upravnom postupku. Ove odredbe također nije bilo u prvom čitanju i to smo unijeli kao nešto što se promišljalo i u javnosti, ali u ovom Saboru prilikom prvog čitanja. Uz to uređuje se pitanje zamjenjivanja povjerenika u razdoblju kraćem od 6 mjeseci, te u prijelaznom razdoblju isteka mandata do imenovanja novog povjerenika. Osobu koja će privremeno upravljati uredom povjerenika i obavljati poslove povjerenika u razdobljima kraćim od 6 mjeseci određivat će povjerenik iz redova službenika koji upravljaju ustrojstvenim jedinicama u uredu povjerenika. Privremeno obavljanje poslova u slučaju nakon isteka mandata povjerenika ili prestanka dužnosti povjerenika prije isteka vremena na koje je izabran do izbora novog povjerenika ograničava se na razdoblje do najduže šest mjeseci. Tekst konačnog prijedloga zakona je ujedno nomotehnički dorađeno. Hvala lijepo.
Gospođa Selak Raspudić prva replika.
Kada govorimo o pravu na pristup informacijama ključnom antikorupcijskom alatu za koji smo mi iznijeli vlastiti zakonski prijedlog o kojem ću govoriti u raspravi, da se pokaže da smo konstruktivni i da doista pokažemo koliko ga smatramo važnim. Osnovno je pitanje želi li vlast uopće da se dođe do ključnih informacija. Naime, s ovim zakonom imamo niz povezanih zakona koji se odnose na pravo pristupu informacijama. Jedan od njih je Registar stvarnih vlasnika tvrtke i imali smo problem koji je artikuliran prilikom afere JANAF gdje mi nismo mogli doći do osoba koje imaju udjel u tvrtci pa makar bio i 100%-tan, a imali smo nominalne vlasnike čime smo prikrivali stvarne vlasnike. A ono što vas pitam, je li ovoj državi važnije imati registar onih koji traže informacije od prava na pristup informacijama jer da biste došli do Registra stvarnih vlasnika tvrtki vi se prvo morate [[Upadica: Hvala.]] on-line zapravo ulogirati i dati svoje podatke što obeshrabruje istraživačke novinare i svu ostalu zainteresiranu javnost.
Izvolite odgovor.
Uvažena zastupnice, ha dakle ovaj zakon ide za tim da se dakle javni sektor, javnopravna tijela moraju očitovati na traženje informacija za one činjenice i podatke kojima javnopravna tijela raspolažu. S druge strane snažno je naglašena dakle obveza javnopravnih tijela da obavještavaju javnost ali i na pojedinačne upite o načinu trošenja javnih sredstava. Naravno u cijeloj toj priči postoje i stanovita ograničenja o kojima se raspravljalo u ovom saboru. Ta harmonizacija ta nekakva test razmjernosti koji se u svakoj konkretnoj situaciji mora voditi da se dakle dva društvena interesa pomire ne može jednostavno nije nigdje ni u jednom društvu u svim demokracijama nigdje se ti podaci bukvalno i u cijelosti ne valjaju ulicama.
Gospođa Dalija Orešković.
Uvaženi predlagatelju nije mi jedna minuta dovoljna da se osvrnem na ovo što ste sada rekli da nije u svim demokracijama sve uvijek javno dostupno pa ću zapravo sažeti. Dakle, kažete da se ovim zakonom preuzimaju odredbe direktive. U direktivi izričito piše da se ona ne smije zloupotrijebiti na način da se pozivanjem na usklađivanje urušavaju postojeći demokratski standardi. A upravo ste to napravili ovim izmjenama zakona. I vrlo slično kao kod Zakona o sprječavanju sukoba interesa kad nešto pakirate sa velikom šarenom mašnom da je nekakvo poboljšanje i iskorak zapravo se radi o dubokom potkopavanju temeljnih instituta. Dosada su što kroz zakonsku odredbu kako je prije važila, a što kroz sudsku praksu podaci o načinu raspolaganja javnim sredstvima bili javno dostupni. Sada uvodite modalitet, a to su klasificirani podaci s kojim će se sve što je nekom bitno za sakriti moći sakriti. Kako to komentirate?
Hvala. Odgovorite.
A uvažena zastupnice, dakle vi tu iznosite i dio svoje osobne percepcije ja bih rekao i nekakvog političkog stava budući da dolazite iz oporbe. Jednostavno nije istina da je ovaj zakonski dokument, ove izmjene i dopune Zakona o pravu na pristup informacijama korak natrag. Ja zaista punim uvjerenjem tvrdim da je ovo itekako korak naprijed u uređenju ove itekako važne pravne materije.
Gospodin Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče sabora. Poštovani gospodine državi tajniče, Zakon o pravu na pristup informacijama je u posljednjih nekoliko godina bio jedan od vrlo važnih alata našim novinarkama i novinarima pomoću kojih je zapravo jako puno afera kojima smo, koje smo imali prilike vidjeti u posljednjih nekoliko godina razotkriveno. Ukoliko se bude posezalo odnosno ajde da formuliram pitanje ovako. Kako, kako razmišljate o mogućnosti da se zloupotrijebi institut klasificiranja podataka kako bi se dodatno otežao zapravo pristup informacijama onda kada je u interesu javnosti, kada ga mediji traže, kada ga novinar traže? Dakle, da li mislite da postoji prostor za takvu vrstu zloupotrebe ovih novih mjera i kako to prevenirati?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam uvaženi zastupnice, zastupniče, dakle i uvažena zastupnica Orešković je istu stvar na stanovit način propitkuje i dakle pita me. Naravno klasificirani podaci nisu materija ovog zakona. Ti klasificirani podaci su negdje, u stvari zakon koji to rješava je jedna sasvim druga zakonska materija. Ja ne mogu isključiti da na osobnim, u osobnim nekim u stvari u pojedinačnim slučajevima ne može doći do pokušaja da se to zlorabi, ali sustav kako smo ga uspostavili dakle s obzirom da javna, javnopravno tijela daju, ne daju, kriju se iza toga, nakon toga mi imamo učinkovita pravna sredstva koja idu prema povjereniku, povjerenik ima jake ovlasti kao priziv, kao tijelo koje rješava o žalbama i nakon toga naravno ima jake alate penalizirana, dakle kažnjavanja, provođenja tih rješenja što ranije nismo imali u ovom zakonu.
Gospodin Pavić.
Poštovani tajniče jasno mi je da je potrebno provoditi niz postupaka ukoliko želimo pristupiti osobnim podacima koji ne smiju biti dostupni javnosti pa jedan od tih postupaka je i anonimizacija podataka. Isto tako je jasno da taj postupak ima neke troškove i da institucije koje čuvaju te osobne podatke i koje ih trebaju analizirati moraju taj postupak provesti i da trebaju imati alate koji koštaju i nakon toga imaju još neke troškove prilikom samog postupka anonimizacije. Međutim, nije mi jasno zbog čega se taj postupak treba naplaćivati svima. Zašto se ta anonimizacija ne napravi jednom i onda nakon toga je dostupna svima koji su, koji trebaju te podatke? Radi se o istraživanja kojima, zbog kojih trebamo dostaviti te podatke koji se tiču osobnih podataka naših sugrađana.
Hvala. Odgovor.
Ha, nisam siguran da vas do kraja razumijem. Dakle, postoje neki podaci koji se objavljuju javno i ukoliko tamo postoji potreba za anonimiziranjem osobnih podataka oni su već učinjeni. Za podatke koji se traže, dakle koji se dostavljaju na traženje tamo naravno u bazama gdje se to čuva tamo nije izvršena anonimizacija i u tom slučaju ako javnopravno tijelo treba dostaviti neke podatke, a tamo se nalaze i osobni podatci učinit će se anonimizacija.
Gđa. Peović.
Hvala. Rekli ste da se informacije ne valjaju doslovno na cesti. Slažem se, ali neke informacije ipak nam trebaju, je li? I ovaj je Zakon, kao i niz drugih zakona, trebao bi ići u tom smjeru da olakša svima pristup informacijama. U tom smislu me zanima čl. 6, znači i ta formulacija informacije su dostupne, osim ako predstavljaju klasificirani podatak, znači da mi to definirate što ste ovdje mijenjali i na koji način je ovdje to mijenjano, a reći ću samo da sumnja koja je izražena ovdje i u prethodnim replikama je potpuno opravdana, imamo li u vidu zakone koji su se do sad donosili kao recimo, Zakon o sprječavanju sukoba interesa gdje smo doslovno od dana do dana mogli vidjeti kako lobističke skupine djeluju na vaše pisanje zakona pa su tako ravnatelji bolnica, odnosno liječnici lobirali da ispadnu znači iz tog zakona, odnosno predstojnici klinika. U tom smislu bojim se da nekad se i takvi klasificirani podaci koriste u krive svrhe.
Izvolite odgovor.
A to su vaše opservacije, dakle da svugdje u svijetu u društvima postoje lobiji, lobiji koji imaju nekakve svoje nekakve interese. Ja vam mogu reći da bi volio da kao zastupnica dođete u priliku sudjelovati u jednoj radnoj skupini koja kreira jedan od tih zakona. Naravno da tamo dolaze, dolaze i ja volim reći, dakle osim ministarstva kad je Ministarstvo pravosuđa u pitanju, dakle osim nas koji moramo harmonizirati propis, uskladiti ga sa, ako je usklađenje sa Europom ili nešto drugo, napravit ga, rekao bih što boljim, svi drugi koji dolaze, pa moja branša odvjetnička, dakle državnoodvjetnička, sudovi, prvi i drugi stupanj imaju različite interese i dolaze sa tih svojih pozicija, ja to volim nepopularno možda reći, dolaze sa svojom prtljagom na radne skupine. Ali, ti vanjski lobiji mislim da zaista, nestručni, dakle koji ne sudjeluju u radnim skupinama imaju utjecaj koliko i na vas.
Gđa. Urša Raukar-Gamulin.
Zahvaljujem poštovani. Ja znam da vi ne možete utjecati na dnevni red Sabora, ali ipak smatram i potrebnim ovdje reći da na dnevnom redu Sabora to govori Izvješće povjerenika za informiranje '20. i '21. već mjesecima im ne dolaze na raspravu, a eto, sigurna sam da bi rasprava o tome kako se do sada primjenjivao zakon, koji su problemi, koji su potrebe građana u tom temeljnom ljudskom pravu, pravu na informiranje, sasvim sigurno bila jedna značajna podloga za raspravu i o ovom prijedlogu i zbog toga s ovoga mjesta apeliram na Predsjedništvo Sabora da konačno počne stavljati na raspravu takva važna izvješća, a vas bi kao zakonodavca, predlagatelja zamolila da nama sabornim, .../nerazumljivo/... saborskim zastupnicima u tome pomognete pa vas molim za komentar vas osobno kako, kako je moguće da tih izvješća, '20. i '21. nema na raspravi u Saboru nego tavore na dnevnom redu? Hvala lijepo.
Ja nisam Predsjedništvo Sabora, ali ću prenijeti. Izvolite odgovor.
Pa dakle što se tiče moje pozicije, ona isto u tom smislu nema, nema, nemam nekakvu snažnu poziciju, to je izvješće koje podnosi povjerenik, podnosi ga Saboru, Vlada se na ta izvješća očituje kao Vlada, očituje se Saboru, dakle vama, a ja mogu govoriti iz svog iskustva, kada neka izvješća koja je recimo Ministarstvo pravosuđa podnosi i artikulira ovdje jer mi sudjelujemo, ja uvijek u ovakvim situacijama pitam, da li smo ga mi pravodobno podnijeli, a onda Sabor ima svoje procedure, svoje rokove i izvršna vlast nema utjecaja na to.
Ako ste gotovi, slobodni ste [[Upadica: Hvala vam.]] Na uvjetnoj slobodi [[Upadica: Hvala.]] jer ćete sigurno biti još ovaj pozvan. E, samo trenutak. Da li ima nekoga iz odbora koji želi uzeti riječ? Nema. Otvaram raspravu. Gđa. Selak Raspudić ispred Kluba Mosta. Izvolite.
Kada govorimo o posljednjem izvješću koje još uvijek nije došlo na dnevni red, dakle izvješću povjerenika za pravo na pristup informacijama koje je stiglo na dnevni red Sabora u travnju 2022. g. za 2021. g., bitno je istaknuti neke stvari koje bi bitno usmjerile ovu raspravu koju danas imamo o konačnom prijedlogu Zakona i tu se u ovim izvanrednim okolnostima pandemije Covid-19 događaju značajne promjene što vidimo u Izvješću u pristupu informacijama, a koje su ukazale na anomalije u sustavu potencirane nedostatkom pravodobnih informacija i nemogućnošću i nevoljnošću više njihovih traženja u izvanrednim okolnostima. Naime, u 2021. g. je zabilježen pad zaprimljenih zahtjeva za 21%, za jednu petinu u odnosu na prethodno izvještajno razdoblje. Osim toga, smanjen je broj tijela koja su rješavale zahtjeve s 2 209 u odnosu na 3 708, dakle ogroman broj tijela je prestao rješavati zahtjeve i povjerenik za pristup informacijama to interpretira da je slabiji interes rezultat toga što su se korisnici koncentrirali na ona tijela javne vlasti čuje su im informacije bile nužne i javno dostupne putem objavljenih informacija na internetskim stranicama. I sada dolazimo do onoga što je temeljni problem prava na pristup informacijama koji se ponavlja iz jednog u drugo izvještajno razdoblje, a koji ukazuje na to da većina tijela, županija, itd., ne objavljuje pravovremeno informacije na svojim stranicama. Dakle provedeno kontrolno plaćanje 20 županija je pokazao da još uvijek postoji visoka razina neispunjavanja pojedinih zakonskih obveza u cijelosti, pazite, županije, to su službena tijela u skladu s onime što zakon propisuje. Dio županija nije proveo ažuriranja ni potrebne izmjene na svojim internetskim stranicama s obzirom na ranije ukazane nedostatke u proaktivnoj objavi informacijama. Uočena je izrazito niska prosječna razina objave skupova podataka, a sve … [[Govornik se ne razumije]] su objavile svega dvije županije. Popis donacija i sponzorstava, dakle onih koji direktno utječu na političko djelovanje tijela županija nije objavilo 5 županija, njih 10 nema lako dostupne Pravilnike o unutarnjem redu upravnih odjela, te njih 13 nije objavilo plan prijema u službu za 2021., 8 županija nema ustrojenu zasebnu rubriku unutar koje se objavljuju natječaji za zapošljavanje, a kako se zapošljava u županijama trebamo li na to ukazivati, a njih 13 ne objavljuje obavijesti o ishodu natječajnih postupaka, a i čemu te obavijesti kad je sve unaprijed određeno, netko ciničan bi sigurno primijetio. Visoka razina nepravilnosti uočena je i u objavi informacija u ostvarivanju prava na pristup i ponovnu uporabu informacija, dakle o čemu se ovdje radi? Ja, ja sam se ovdje koncentrirala na onaj ključni dio na koji bi morali moći utjecati, dakle na tijela javne vlasti, na županije koje ne provode Zakon o pravu na pristup informacijama, na što uporno upozorava povjerenik za pravo na pristup informacijama, a mi ovdje radimo nove zakonske izmjene koje bi trebale unaprijediti pravo na pristup informacijama, pa nismo u stanju poštivati ni postojeći zakonski okvir i on se sustavno godinama ignorira, a ovdje ga nominalno unaprjeđujemo. Naravno da takvu praksu osuđujemo i da smatramo da informacije nisu dostupne, da nisu dostupne pravovremeno što se zaključit ću osobito zabrinjavajuće pokazuje u izvanrednim okolnostima gdje su se građani uvelike kao što povjerenik upozorava oslanjali na one informacije koje su dostupne putem interneta, a njih je kada govorimo o javnom servisu nedovoljno. Dobro je i promotriti tko su oni koji zaprimaju najviše zahtjeva za pristup informacijama, u prvom redu Hrvatske vode, pa nadalje jer se vidi da su vjerojatno u tim sustavima moguća najmanje transparentna postupanja ili određena kršenja zakona inače ne bi ni bilo toliko zahtjeva. No ovo nije samo pitanje kritike, budući da smatramo da je upravo pravo na pristup informacijama jedan od ključnih antikorupcijskih alata mi smo artikulirali vlastiti prijedlog izmjena Zakona o pravu na pristup informacijama i ovdje ću se u nastavku rasprave osvrnuti na ono što mi predlažemo kako bismo informacije učinili dostupnijima. Dakle kada govorimo o važećem Zakonu o pravu na pristup informacijama slučajevi neispunjavanja naloga i odluka povjerenika za informiranje regulirani su isključivo kao prekršaji, što se u stvarnosti pokazalo kao nedjelotvorna mjera za pravovremeno ostvarivanje prava na pristup informacijama. Bivša povjerenica za informiranje o tome je govorila javno i iscrpno pri čemu je naglašavala kako je prekršajni postupak dug i uglavnom pada u zastaru, te su povjereniku izmjenama zakona iz 2015. dodatno svezane ruke u tom pogledu, to je direktni citat povjerenice za informiranje jer povjerenik ne može kažnjavati tijelo nego samo čelnika ili drugu odgovornu osobu koja vrlo često u trenutku donošenja presude više i nije čelnik, pa je kažnjavanje besmisleno. Smisao je pravovremeno kazniti tijelo, sustav koji se opire zakonu, a ne samo pojedinca. Imajući u vidu navedeno našim izmjenama zakona koje pružaju alternativu ovim izmjenama Zakona o pravu na pristup informacijama koje predlaže vlade, povjereniku za informiranje kao neovisnom državnom tijelu dodjeljuje se ovlast izricanja upravne novčane kazne tijelu javne vlasti. Procjenjuje se da će nove ovlasti povjerenika u bitnome doprinjeti unaprjeđenju prava korisnika na potpuno i pravovremeno ostvarivanje prava na pristup informacijama. Osim toga u praksi rada državnih tijela i drugih tijela javne vlasti posljednjih godina zamjećuje se pojačana i vrlo intenzivna opće normativna aktivnost koja se ogleda u brojnim parcijalnim promjenama zakona i drugih propisa i općih akata. Parcijalne promjene opće normativnih akata čine te akte nepreglednim za njihove adresate s njihovim pravima i obvezama što je u suprotnosti s temeljnim zahtjevima vladavine prava. U tom smislu važeći Zakon o pravu na pristup informacijama sadržava odredbe po kojima su tijela javne vlasti obvezne na svojim internetskim stranicama na lako pretraživ način i u strojno čitljivom obliku objavljivati zakone i druge propise koji se odnose na područje njihovog rada. Ocjenjujemo kako spomenute odredbe ne ispunjavaju u cijelosti svoju svrhu, predlažemo ih dopuniti na način da sva tijela javne vlasti imaju jasno propisanu obvezu izrađivati i objavljivati pročišćene tekstove opće normativnih akata, zakona, uredbi, pravilnika koji su donositelji, dakle da ljudi mogu jasno hodati kroz zakone i pronaći onaj koji se na njih odnose, a ne da ih se zavlači sa previše dopuna i izmjena koje nisu čitljive ni pravnicima, a kamoli običnom građaninu kojem su namijenjeni. Nadalje, kada govorimo o onome što je i ovdje spomenuto, a to je ograničavanje pristupu informaciji ako je informacija klasificirana stupnjem tajnosti sukladno zakonu kojim se uređuje tajnost podataka. Odredbom čl. 16. st. 1. propisano je kako vlasnik informacije klasificirane stupnjem tajnosti ipak mora provesti test razmjernosti javnog interesa, a prije provođenja testa pribaviti i mišljenje Ureda vijeća za nacionalnu sigurnost. Opisana pravila postupanja po zahtjevima za pristup informaciji koja je klasificirana određenim stupnjem tajnosti u načelu su izrađena tako da uzimaju u obzir objektivnu potrebu da određene informacije u nekom roku moraju biti tajne, te samim time nedostupne javnosti dok se istovremeno zakonom ipak propisuje kako tijelo javno vlasti mora provesti test razmjernosti i javnog interesa prije donošenja odluke o zahtjevu. S obzirom na činjenicu da Ured vijeća za nacionalnu sigurnost ne sudjeluje u odlučivanju da se neka informacija klasificira nekim od stupnjeva tajnosti nema opravdanog razloga ni da sudjeluje u odlučivanju o zahtjevu za pristup toj informaciji pri čemu neopravdano uvođenje vijeća u postupak odlučivanja u bitnom produžuje rok za odlučivanje o zahtjevu. Stoga našim prijedlogom se predlaže izuzeti Ured Vijeća za nacionalnu sigurnost iz postupka odlučivanja o zahtjevu za pristup klasificiranim informacijama, posebno imajući u vidu da su Zakonom o tajnosti podataka tijela javne vlasti koja su vlasnici klasificiranih podataka obvezna tajno procjenjivati stupanj tajnosti klasificiranog podatka i izraditi periodičnu procjenu što vlasnici klasificiranih podataka čine samostalno. Dakle, naš zakonski prijedlog koji je alternativa ovom predloženom od vlade pruža puno kvalitetniji i obuhvatniji okvir koji bi omogućio stvarni pristup informacijama što ako gledamo i prethodno izvješće o kojem je već trebalo [[Upadica Radin: Hvala.]] raspraviti je i dalje veliki problem u hrvatskom društvu.
Gospodin Arsen Bauk zastupat će stavove SDP-a o ovom prijedlogu zakona. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Sjećam se iz političke povijesti ovog Parlamenta kako je baš SDP negdje dvije tisuće i koja je to bila deseta u političku orbitu lansirao naziv aktivno suzdržani, mislim da se to radilo o ovome arbitražnom sporazumu sa Slovenijom ako se toga sjećate. Tako je otprilike naš … [[Upadica se ne razumije.]] da, takav je otprilike i naš stav i oko ovog zakona. Dakle, držimo da neka rješenja u ovome zakonu popravljaju dosadašnju praksu odnosno uklanjaju neke nedostatke, ali da smo dosta oprezni što se tiče činjenice tko je predlagatelj odnosno koja stranka je većinska stranka vlade koja to predlaže. A kako kaže druga stara narodna poslovica „Ko se jednom opeče i na hladno puše“, pa sam ja tako dosta ozbiljno shvatio intervenciju kolegice Orešković na članak 16. st. 3. jer sam shvatio da njena intervencija ide u smislu da se u zakon uvode klasificirani podaci kao kriterij, ali oni su već sada u čl. 16. st. 3., tako da već ste nas bili pokolebali u smislu ovoga puhanja na hladno i molio bi državnog tajnika da bolje objasni što se mijenja u čl. 16. st. 3. jer to niste odgovorili, a imali ste priliku. Dakle, klasificirani podaci su već sada u čl. 16. st. 3. već sa važeći zakon, a ono što se dodaje u tu odredbu je osobno ime i prezime. Dakle, bilo bi dobro objasniti zašto se ta odredba mijenja jer ovako kako se interpretira ispada da se nešto dodatno ograničava što ne bi podržali. U prvom čitanju kao kriterij koji smo rekli hoćemo li podržati ovaj zakon ili ne, naveli smo ovlast povjerenika da udara po džepu čelnike tijela otprilike kao Povjerenstvo za sukob interesa, to je u formi mislim da je to čl. 25.a dakle to je prihvaćeno na način da za izvršene pravomoćnog rješenja da ide ovlast povjerenika i da može izricati novčanu kaznu onome ko ne izvršni pravomoćno rješenje. To podržavamo, smatramo da je to dobar korak naprijed. Treba li još nešto strožije? Vidjet ćemo u praksi. Dakle, mislim da će se na ovaj način smanjiti broj onih tijela koje ne izvršavaju rješenje i da će se izbjeći pokretanje postupaka pred prekršajnim sudom. ako ova mjera ne bude dovoljno stroga, dovoljno učinkovita trebalo bi onda ići i na postrožavanje. Zakon o pravu na pristup informacijama bio je jedan od deset zadnjih uvjeta koje je 2011.g. i '12. prilikom pristupanja EU dala Europska komisija kako bi eto dobili ono zeleno, zeleno, zeleno svjetlo na kraju nakon što je potpisan pristupni ugovor i sve ostalo i osobno sam imao čast i zadovoljstvo sudjelovati u izradi prvog Zakona o pravu na pristup informacijama i to su bile ustvari dosta izazovne radne grupe da ste s jedne strane imali pripadnike sigurnosnog sustava, a s druge strane nevladinih organizacija. Nije uvijek bilo lako pronaći pravi balans između ovoga što i danas se traži balans, dakle između klasificiranih podataka informacija s jedne strane i želje za transparentnošću i otvorenošću s druge strane. Praksa u zadnjih desetak godina pokazala je da smo bili oprezni, ali ne previše oprezni što znači da smo na početku imali određenu ručnu kočnicu da ne bi prevelika otvorenost ustvari imala negativne ili kontraefekt u odnosu na ono što se željelo postići, ali zato što smo imali malo više povjerenja u svoju vladu. U ovu vladu nemamo toliko povjerenja, prema tome tu smo ipak skloni manjem oprezu i sa većom pozornošću gledamo zašto se neko ograničenje traži. Ovaj zakon može dobiti prolaznu ocjenu uz ova još jedna dodatna objašnjenja, a mislimo da će njegovo usvajanje uz određene primjedbe ipak olakšati funkcioniranje povjerenika za informiranje, da će ići u korist građana sa izraženim određenim žaljenjem što taj korak nije nešto i veći. Međutim, s druge strane to je i odraz našeg povjerenja u aktualnog povjerenika za informiranje koji je također sudjelovao u izradi prvog zakona jer je bio moj zamjenik u Ministarstvu uprave, a također i onoga što je kao ostavština povjerenice gospođe Anamarije Muse s kojom se doista u jednom slučaju nisam složio, to je kolegica Marija Selak Raspudić i spomenula, kažnjavanje tijela. Koji je smisao kažnjavanje tijela? Ako je tijelo države onda sa jedne stavke u proračunu kazna ide u drugu stavku u proračunu. I onda umjesto da plati 5 tisuća kuna profita, ići će kao kazna pa će profit bit 5 tisuća kuna manji. Ako se radi o tijelu lokalne samouprave, dakle nekom vodovodu, okej, kaznit ćemo vodovod s 10 tisuća kuna, otići će novac u državni proračun, a tu razliku će platiti građani da je skuplja voda. Ima li to smisla? Prema tome, ako je netko pogriješio, pogriješio je svjesno ili nesvjesno. Onaj koji je trebao to napravit, a ne institucija, ne sustav, ne, ne mogu se, dakle i dandanas smatram da je to nepotrebno kažnjavati pravne osobe zbog propusta pojedinca u smislu Zakona o pravu na pristup informacijama, a generalno mi kažnjavanje pravnih osoba koje su u vlasništvu države ili u vlasništvu jedinice lokalne samouprave kao koncept je potpuno ovoga, besmislen, ali nema veze. To se birokracija prebacuje s jedne stavke proračuna u drugu sredstva građana koja onda nadoknade ponovo ti sami građani povećanjem cijena usluga. Također, želim reći da je u izvješćima međunarodnih organizacija, nevladinih udruga u ovom segmentu u pravu na pristup informacijama Hrvatska ocijenjena relativno dobro, puno bolje nego u mnogim drugim segmentima antikorupcijskih ili korupcijskih elemenata koji se ocjenjuju. Prema tome, tu smo dostigli jedan standard zbog kojega su zaslužni i institucija povjerenika ili povjerenice za informiranje i sud odnosno Visoki upravni sud koji je uspostavom takve prakse koja je bila do sad nije bilo ustvari, ne možemo se sjetiti, bilo je skandaloznih odluka sudova koje su bile izložene propitivanju javnosti, ali se ne možemo sjetiti nijedne skandalozne odluke Visokog upravnog suda koja se ticala prava na pristup informacijama. Prema tome i jasnoća zakona i sudska praksa u mnogočemu, o mnogočemu stvara percepciju kako se netko pravo ostvaruje. Ono što je problem je u vremenu u kojem se to pravo ostvaruje. Dakle informacija koju tražite danas, ako ju dobijete za 2 godine, da ostvarili ste svoje pravo, ali prekasno i nema, nema onaj učinak koji bi imala kada se tražila. Međutim, to nije problem zakona, to je problem Vlade. Ako vam neki čelnik tijela konstantno zloupotrebljava pravo građana na pristup informacijama, sudovi konstantno, povjerenik pa sudovi konstantno njegove ovaj, odluke poništavaju, onda tog čelnika smijenite jer je nesposoban ili je lopov. A što se događa kod nas? HBOR konstantno odbija zahtjeve za pristup informacijama, povjerenik konstantno usvaja žalbe, Visoki upravni sud konstantno donosi presude protiv HBOR-a, a onda državno odvjetništvo konstantno od Vrhovnog suda traži zahtjev za zaštitu zakonitosti po zahtjevu HBOR-a i time drži ljestve HBOR-u. To je, to je skandal koji je puno veći od mnogih pravosudnih skandala iz kaznene sfere koje smo imali prilike ovaj gledati u našem pravosudnom sustavu i žao mi je što to nije više preispitivano u javnosti kad je bilo. Da zaključim, ako se otklone naše sumnje i sumnje koje je kolegica Orešković izrekla oko čl. 16 uvažavajući da je prihvaćen djelomično naš prijedlog iz prvog čitanja o pravu, o povećanju prava povjerenika, Klub SDP-a spreman je i podržati ovaj Zakon, ali svakako ono što mogu reći da nećemo biti protiv. Hvala.
Gđa. Dalija Orešković, Klub zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju, hvala kolega Arsene Bauče na tome što ste rekli da sam vas barem uspjela pokolebati, evo to dobro zvuči u trenutku kada me svega 5 saborskih zastupnika uopće ima priliku i volju saslušati i čuti. Objasnit ću zašto sam uopće potegnula pitanje izmjene čl. 16 st. 3 jer vrag je uvijek u detaljima, ali kad HDZ nešto predlaže, to zapravo znači u provedbi, no to je jedna malo duža priča da mi vrijeme ne ode, prvo bih htjela reći na što se odnose moji amandmani. Naime, ovaj Zakon kaže da mi unosimo i prenosimo direktivu u hrvatsko zakonodavstvo, po pitanju otvorenosti podataka i njihovoj ponovnoj uporabi, a ignoriramo činjenicu da mi do dana današnjeg nismo u ovom Zakonu propisali što bi u svakom trenutku na web stranici bilo kojeg tijela javne vlasti trebalo pisati, što bi trebalo biti proaktivno objavljeno bez da ih itko ikada išta pita pa amandmanom predlažem da u Zakon stavimo obavezu da svako tijelo javne vlasti mora objaviti popis svih pojedinačnih isplata iz svog proračuna uz navođenje podataka o osobi, o nazivu, adresi, OIB-u, svrsi, iznosu, pravnoj osnovi za isplatu zajedno sa objavom dokumenta na temelju kojeg se isplata vrši u PDF formatu. Zatim, popis svih ugovora sklopljenih s tijelom javne vlasti zajedno sa objavom samog ugovora, također, u PDF ili nekom drugom prikladnom formatu. Zatim sistematizaciju radnih mjesta u tijelu javne vlasti s podacima o propisanim uvjetima za to radno mjesto i iznosom propisane plaće ili koeficijentom za izračun plaće za svako radno mjesto. Zatim prikaz podataka o popunjenosti radnih mjesta s podacima o kvalifikacijama koje netko ima i sa podacima o tome kada je i na temelju kojeg akta raspoređen, a ako tijelo javne vlasti raspolaže sa nekretninama, tada i sve podatke kako zemljišnoknjižno, tako i katastarske o toj nekretnini, kao i podatke kome je nekretnina dana na korištenje, za koju naknadu i plaća li se naknada na vrijeme. E sad, vratimo se na čl. 16 st. 3. Sjećate li se one priče ja mislim da je to zapravo bila izjava Zorana Milanovića koji je rekao da, ne znam, netko je trebao istjerati lisicu, a onda je istjerao King Konga? Mislim da se to zapravo dogodilo meni kada sam koristila Zakon o pravu na pristup informacijama. Naime, ja sam znala da HDZ protiv mene često koristi svoj uobičajeni arsenal floskula pa kaže da kad ja ukazujem na to da u antikorupcijskih standardima idemo nizbrdo da je to moj politički stav, e pa ja sam ih htjela takve prizemne i priglupe prigovore izbiti iz ruku. Cilj mi je bio zapravo baviti se besplatnom pravnom pomoći zato što država za to izdvaja 4 milijuna kuna godišnje, što je nedostatno, nedovoljno, pitanje je što se uopće s time dobiva, koliko mi štitimo te socijalne skupine i ja sam htjela staviti na vagu. U ravnotežu koliko izdvajamo za besplatnu pravnu pomoć, a koliko država i druga javnopravna tijela izdvaja za financiranje za plaćanje svojih odvjetnika. I računala sam s obzirom da imamo preko 1.000 primjerice trgovačkih društava da će cifra biti nekoliko stotina miliona kuna na strani toga kad država financira odvjetnike zato da samu sebe zastupa naspram ovih 4 miliona kuna za socijalne kategorije. Pa sam jedan upit koji kaže recite mi koliko ste platili odvjetnika u proteklih xy godine i koje uputila na 6.000 adresa, na sva tijela javne vlasti. Prvo što me šokiralo je to da u tijela u javne vlasti ubrajamo i privatne dječje vrtiće i njima namećemo sav teret obaveza koje proizlaze iz ovog zakona, a da za to možda uopće ne postoji racionalno opravdanje. Drugo što sam htjela postići, htjela sam vidjeti koliko gradovi i općine i županije kao tijela javne vlasti plaćaju odvjetnike, ali tu sam zapravo njima htjela ići na ruku jer smatram da bi bilo jeftinije da ih zastupa Državno odvjetništvo jer bi kao prvo troškovi bili manji, a pravna sigurnost veća. Vrlo često gradonačelnici, općinski načelnici angažiraju odvjetnike koji im daju neki pravni savjet s kojim se kasnije Državno odvjetništvo ne slaže pa kad se vlast promijeni izloženi su razno raznim kaznenim progonima. Treće što me iznenadilo, iznenadilo me da brojna trgovačka društva, prije svega lokalna komunalna su s voljom i na vrijeme u roku keks dostavila sve tražene podatke. Ugodno me iznenadilo što su me mnogi osobno telefonom nazivali da provjere je li uopće to autentični upit i autentična adresa jer su mislili da se netko poigrava s mojim ugledom i znanjem. Neki zahtjevi možda nisu bili najsretnije niti sročeni. Međutim, unatoč tome što su sva trgovačka društva odnosno većina njih je shvatila da je to javna obaveza koja se sama po sebi iz zakona podrazumijeva uvijek se nađu i oni kažu, e ja ti nešto dostaviti neću. I gle čuda tko se sve našao među njima. Ja sad neću baš sve njih poimence prozivati, nisam protiv svih niti ulagala tužbe da ne zatrpam rad samog povjerenika za informiranje, pa sam izabrala 2-3 koja bi trebala definirati sudsku praksu. Među njima je i JANAF. Dakle, pitanje je glasilo koja trgovačka društva su vas zastupala u proteklih 5 godina i koliko ste otprilike platiti odnosno ne otprilike nego točno koliko ste platiti za njihove financijske usluge. Ponavljam od 6.000 javnopravnih tijela, uključujući privatne dječje vrtiće svi su pristojno odgovorili na postavljeno pitanje. JANAF je imao argumentaciju koju je teško sažeti u 5 minuta, međutim između ostalog pozvali su se na to da dioničari nisu samo RH nego da tu ima i drugih dioničara, pa ako se meni daju javne informacije, a ne svim dioničarima to štiti odnosno šteti njihovim dioničarskim pravima. Zatim su rekli da to preciziranje iznosa koji je dobio svaki odvjetnički ured, a ja sam ovdje sigurna da se radi o nekoliko miliona kuna koje možda za duplo više premašuju ukupan godišnji iznos koji se izdvaja za besplatnu pravnu pomoć, da to uopće nije informacija od javnog interesa već se radi o poslovnim podacima čije iznošenje u javnost može prouzročiti gospodarsku štetu te se utvrđuje da u tom slučaju prevlada potreba zaštite prava na ograničenje nad javnim interesom. E sad kako se to podvlači pod ovaj Članak 16., da i prije je pisalo ukoliko postoji klasificirani podatak, to je točno. Međutim, ovdje se neke stvari razrađuju i kroz Članak 30, a taj Članak 30. kaže da se odredbe ovog zakona koje se odnose na ponovnu uporabu informacije ne primjenjuju na informacije, pa pod alinejom 11. ili točkom 11. na one informacije u posjedu trgovačkih društava koje su izrađena izvan opsega pružanja usluga od općeg interesa odnose koje se odnose na djelatnost izravno izloženoj tržišnom natjecanju i koje stoga sukladno propisima o javnoj nabavi ne podliježu pravilima o javnoj nabavi. E pa odvjetničke usluge za početak također ne podliježu pravilima o javnoj nabavi i sasvim sigurno ne spadaju u djelokrug rada nekog javnopravnog trgovačkog društva bilo državnog, bilo općinskog ili gradskog. Drugim riječima pod kamuflažom ovog zakona moći će se naprosto tumačenjem u daljnjoj praksi povjerenika za informiranje i u praksi upravnih sudova naći uporište za odbijanje prava na pristup informacijama kada se zatraži podatak o troškovima odvjetničkih usluga. To je samo jedan od primjera, vrlo konkretan kojeg mogu obrazložiti i dokumentirati na svih ovih 6.000 upita i odgovora na postavljene upite. A ovog trena ne mogu prejudicirati s obzirom da je postupak u tijeku kako pred povjerenikom, a očekujem možda u nekom trenutku jer sasvim sigurno netko od nas neće biti zadovoljan odgovorom i pred upravnim sudovima. I sjetimo se samo što se dogodilo sa Povjerenstvom za odlučivanje o sukobu interesa. Tu smo imali 6 godina, 6 punih godina konzistentnu, dosljednu, potvrđujuću praksu upravnih sudova i jedno područje, jedno važno preventivno antikorupcijsko područje gradilo se korak po korak, kamen po kamen. Slična situacija je i sa pravom na pristup informacijama, tu se čak u obrazloženju izmjena i navodi da su upravo upravni sudovi jačali, pojačavali, širili sudsku praksu i to na dobar način i sada je HDZ osmislio kako u sve to skupa unijeti kamen spoticanja. Šanse da upravni sudovi sad kad im je malo HDZ odškrinuo vrata zauzimaju oštre i jasne, nedvosmislene stavove kojima će se braniti pravo na pristup informacijama o utrošku svih [[Upadica Radin: Vrijeme.]] financijskih sredstava je gotovo nepostojeće. Hvala.
Hvala. Gospođa Raukar Gamulin Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani. Dakle, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona na pristup informacijama još je jedan u nizu zakona koji nam dolaze sa poznatom etiketom usklađuje se zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU, pri tom ćemo propustiti što je nažalost u ovom saboru voljom vladajuće većine postala standardna praksa, ocijeniti i unaprijediti zakon kako bi on bio bolje prilagođen svrsi svog postojanja, prilagođen našim specifičnim prilikama njegove provedbe bio bliže potrebama građana i s otklonjenim nedostacima koji su u njegovoj primjeni uočeni. Jer na ovoj sjednici sabora očito nećemo raspraviti prije donošenja Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama izvještaje koje o provedbi toga zakona već mjesecima čekaju na saborsku raspravu, a odnose se na 2020. i 2021.g. I sad gdje tu ima logike? Zašto se i u ovom slučaju stječe dojam da vlada i vladajuća većina postupaju i poručuju da su nam manje važni građani i njihove potrebe nego usklađivanje zakonodavstva RH sa zakonodavstvom EU jer upravo zato što je pravo na pristup informacijama tijela javne vlasti jedna od temeljnih ustavom zajamčenih ljudskih prava, nas bi itekako trebalo zanimati kako se ovaj zakon provodi, na koje p poteškoće i građani i mediji nailaze kada žele pristupiti informacijama, je li dobro uređen postupak sankcioniranja uskrata informacija ili ne provođenja javnih savjetovanja, jesu li građani dovoljno informirani o svojim pravima, povećava li se broj postupaka za zaštitu ovoga prava i kako tu zaštitu unaprijediti. Umjesto toga zakon se u najvećoj mjeri bavi tzv. ponovnom uporabom informacijama koji čine tek nekoliko postotaka od onih 20.000 postupaka koliko se godišnje u Hrvatskoj po pravu na pristup informacijama provode. O tome imamo potvrdu u spomenutim izvještajima, dakle tijela javne vlasti su tijekom 2020. zaprimila ukupno 23.548 zahtjeva od čega je 23.091 zahtjev za pristup informacijama, a 457 zahtjeva za ponovnu uporabu informacija, dakle 1,94%. Tijekom '21. tijela javne vlasti zaprimila su ukupno 18.576 zahtjeva od čega 18.246 zahtjeva za pristup informacijama i 330 zahtjeva za ponovnu uporabu informacija 1,78%. U žalbenim postupcima ponovna uporaba informacijama još je manje zastupljena. Tijekom '20., dakle 2020. povjerenik je zaprimio ukupno 1.516 žalbi od čega se 1.507 99,40% odnose na rješavanje zahtjeva za pristup informacijama, a 6 ili 0,63% na rješavanje zahtjeva za ponovnu uporabu informacija. Stoga bi bilo važno postaviti pitanje, zašto se institut ponovne uporabe informacija tako slabo koristi? I bilo bi potrebno naći zakonska rješenja i za promociju prava koje građani i informatičke tvrtke, znanstvenici i ukupna javnost očito slabo poznaju. Umjesto toga mi smo dobili konačni prijedlog zakona koji se ekstenzivno bavi primjenom direktive EU o ponovnoj uporabi informacija pri čemu dokazi čak i do smanjenja obima prava koja se možda zbog drugih razloga izuzetno slabo i inače koristi. Iznimno je zastupljena šutnja uprave i sustavno pogrešna primjena zakona u suprotnosti s temeljnim postulatima prava na pristup informacijama. Neodgovorno postupanje tijela ozbiljno vrijeđa načelo javnosti i slobodnog pristupa koje svakom korisniku omogućava dostupnost informacije te načelo koje uz potpunost i točnost korisniku omogućava i pravodobno dobivanje informacija. To su očito glavne teme kojima bismo se trebali baviti, a koje ističe povjerenik za informiranje u svom izvještaju za 2020. koje mi još uvijek nismo raspravili. Kada ćemo se dakle baviti središnjim pitanjem primjene ovog zakona koji se mijenja, a bez da smo mogli konstatirati sve njegove nedostatke? Zabrinjavajuće je visok udjel nezakonitog postupanja kod jedinica lokalne i regionalne samouprave, agencija, zavoda, fondova i centara te trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne i regionalne samouprave i vlasništvu navodi povjerenik za informiranje u svom izvještaju za '21. Dakle, kada ćemo zakonski razriješiti tu poteškoću koja nažalost baš i nije predmet ove promjene Zakona o pravu na pristup informacijama? Nije mogla ni biti uočena kada je vladajuća većina raspravu o izvještajima povjerenika za informiranje odgodila na neodređeno vrijeme kako valjda ne bi utjecali na promjene zakona koje su zaista i potrebne. Ali ajmo vidjeti što je dobro u ovom konačnom prijedlogu zakona jer bi bilo nepravedno reći da konačni prijedlog zakona nema i neka dobra rješenja, dakle dobro je da se u zakon prvi put eksplicitno navodi javni pristup dokumentima Europskog parlamenta, vijeća i komisije jer to dosada nije bilo spomenuto. Dobro je da se uvode i reguliraju tzv. dinamički podaci koje kao informacije u digitalnom obliku koje se ažuriraju često ili u stvarnom vremenu zbog njihove promjenjivosti ili brzog zastarijevanja kao i istraživački podaci kao informacije tijela javne vlasi u digitalnom obliku, a mogu poslužiti kao dokaz u istraživačkim postupcima. Dobro je da je bolje definirana odgovorna osoba kao čelnik tijela javne vlasti, dakle osoba ovlaštena za zastupanje i predstavljanje što su sudovi dosada dosta neujednačeno tumačili npr. da za postupanja protivno ZPPI može biti odgovoran i netko drugi, službenik za informiranje u tijelu javne vlasti ili slično. A sve temeljem nejasne odredbe da je odgovorna osoba ona osoba u tijelu javne vlasti čije je činjenje ii nečinjenje dovelo do povreda zakona. Dobro je da su tijela javne vlasti prilikom rješavanja zahtjeva za pristup informacija, informacijama novim zakonom obvezna obavijestiti korisnika gdje je informacija dostupna i kako se može do nje doći i dostaviti mu poveznicu na informaciju objavljenu na internetskoj stranici kao i da se na takve i slične obavijesti od sada može izjaviti i prigovor. Korisno je također da se izvršenje rješenje povjerenik provodi donošenjem rješenja o izvršenju koje se osigurava izricanjem novčane kazne odgovornoj osobi tijela javne vlasti kojom se izvršava, koja se izvršava obustavom od plaće odgovorne osobe. Umjesto dugih prekršajnih postupaka koje su neki čelnici tijela javne vlasti uspjeli opstruirati. Kao klubu zastupnika nama je posebno se čini korisnim da se kao visokovrijedni skupovi podataka definiraju geoprostorni podaci o promatranju zemlje i okoliša, meteorološki podaci i podaci o mobilnosti i migracijama. A zakonska rješenja koja ne rješavaju nepravilnosti u primjeni prava na pristup informacijama ću ipak ostaviti za pojedinačnu raspravu jer sada više neću stići. Hvala.
Hvala. Gospodin Luka Brčić, govorit će u ime HDZ-a. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče i državni tajniče sa suradnicom, sve vas pozdravljam kao i kolege i kolegice u kasno poslijepodne da ne kažem pozno doba. Evo, večeras je pred nama točka Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama. Kao što je ovdje u više navrata rečeno, između ostalog usklađuje se zakonodavstvo i ovom točkom RH sa zakonodavstvom EU. I ovo je zapravo još jedan način funkcioniranja unutar okvira EU čiji smo još ja bih rekao relativno svježi član. Možda nekima na poseban način, nama evo ovdje koji se nalazimo u političkoj areni sama riječ usklađenje direktiva u ovom kontekstu ili u nekim možda sličnim kontekstima ne zvuči uvijek simpatično, dobrodošlo. Možda je nekima to znak i nekakve opčinjenosti, ali u svakom slučaju činjenica je da sva usklađenja i direktive koje donosimo, donosimo prvenstveno zbog nas samih, zbog uređen ja svekolikog, svekolikog društvenog funkcioniranja. U tom smislu promatramo i ovaj prijedlog zakona. Mislim da je on vrlo značajan faktor u borbi za transparentnost, vidljivost u odlučivanju, u interesu za širu zajednicu i barem ono što smo čuli i u prvom čitanju i večeras ovdje, tu imamo određeni konsenzus da se svi slažemo da je ovo itekako značajan alat u borbi protiv korupcije. I ovo je zapravo i jedan proces koji će se i nadlaje stalno i on zahtjeva po svojoj naravi pratiti, usavršavati, posebno ako imamo na umu duh današnjeg vremena koji je izrazito dinamičan i u svim sferama brzo promjenjiv. I nadam se da ovo neće biti kako su neki spominjali mrtvo slovo na papiru, da će upravo svi oni dionici koji su u ovom procesu dati život ovim riječima. Sloboda informiranja, a time i pravo na dostupnost informacijama koju posjeduju tijela javne vlasti jedna je od temeljnih ljudskih prava koje osim Ustava RH propisuje i Europska konvencija o ljudskim pravima i temeljnim slobodama, Konvencija o pristup informacijama te međunarodni ugovori. Direktivom već možemo reći davne 2003. godine, izmjenama iz 2013. godine utvrđen je skup minimalnih pravila kojima se uređuju ponovna uporaba i praktični dogovori za olakšavanje ponovne uporabe postojećih dokumenata u posjedu tijela javnog sektora država članica među ostalim izvršnih, zakonodavnih i pravosudnih tijela. Istodobno brzi tehnološki razvoj omogućuje stvaranje novih usluga i aplikacija koje se temelje na uporabi, prikupljanju ili objedinjavanju podataka. Pravila izborno donesena 2003. i izmijenjena 2013. godine više ne idu u korak s nazočnim brzim promjenama, te se zbog toga propuštaju gospodarske i društvene prilike koje se pružaju ponovnom uporabom javnih podataka. Direktivom EU, Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. godine otvorenim podacima i ponovnoj uporabi informacija javnog sektora navedena dosadašnja direktiva je preinačena. Ona se temelji na općem načelu da se javni i javno financirani podaci trebaju ponovno upotrebljavati. U usporedbi sa prethodnom direktivom ključne promjene odnose se na sljedeće: jačanje kvalitete podataka za ponovnu uporabu, te objavljivanje dinamičnih podataka u realnom vremenu, te proširenje obveza objavljivanja otvorenih podataka na javna poduzeća u određenim sektorima koja su podvrgnuta javnoj nabavi. Što se tiče istraživanja koja su financirana javnim sredstvima trebaju biti javno dostupna jer imaju veliki potencijal za ponovnu uporabu izvan znanstvene zajednice, te ih se podvrgava načelu otvorenog pristupa. Ovim zakonom također se definiraju novi pojmovi kao što su otvoreni podaci, standardna dozvola, anonimizacija, dinamički podaci, istraživački podaci, razumni povrat ulaganja, treća osoba. Zasigurno da u kontekstu ovog prijedloga zakona i ove tematike treba naglasiti i vrlo bitnu i važnu ulogu povjerenika za informiranje. Kao što je poznato povjerenik za informiranje je osoba koja štiti, prati i promiče Ustavom RH zajamčena prava na pristup informacijama, te ponovnu uporabu informacija. Temeljem javnog poziva bira ga Hrvatski sabor na vrijeme od pet godina uz mogućnost ponovnog izbora. Zakonom o pravu na pristup informacijama propisano je da će Sabor razriješiti dužnosti povjerenika prije isteka vremena u slučaju ako je spriječen obavljati svoje dužnosti u razdoblju duljem od šest mjeseci a kako bi se prevladavala postojeća pravna praznina i osigurao kontinuitet obavljanja dužnosti. Konačnim prijedlogom zakona se predlaže utvrditi da povjerenik za informiranje po stupanju na dužnost odlukom određuje osobu iz reda službenika koji će privremeno upravljati Uredom povjerenika i obavljati poslove povjerenika u slučaju ako je povjerenik spriječen u obavljanju dužnosti u razdobljima kraćim od 6 mjeseci. Na kraju klub Hrvatske demokratske zajednice će prihvatiti ovaj prijedlog zakona jer smo uvjereni da će novi zakon pomoći da svi dionici u ovom procesu kvalitetnije i transparentnije rade svoje zakonske obveze. Hvala lijepa.
Hvala. Ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrata gospodin Željko Pavić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče sa suradnicom. Kad govorimo o ovom zakonu, na žalost moramo ogovoriti i o onim stvarima koje nisu dovoljno dobro definirane zbog naših specifičnosti o kojima slušamo gotovo pa svakodnevno, a to je razno razne korupcije, mito i sve ovo što se dešava u javnoj upravi. Na žalost mi smo se ovdje prilagodili direktivi kako je to bilo predviđeno zahtjevom EU parlamenta i Vijeća. Ali opet nismo dodali ništa u zakon što bi nam pomoglo da smanjimo tu korupciju. Na žalost ostali smo opet na onim istim primjedbama koje smo dali za ostale zakone koji su nam zapravo onemogućili da pokrećemo neke postupke, da imamo uvid u podatke, da imamo uvid u dokumentaciju itd. itd. Ovdje je jedna kolegica spomenula da bismo trebali imati uvid u podatke o javnoj nabavi, o dokumentaciji iz koje se zapravo vidi što je plaćeno, kako je plaćeno, zašto je plaćeno, kada je plaćeno, kome je plaćeno itd. itd. što je zapravo sigurno pohvalno i to bismo trebali vidjeti ali bismo prije toga trebali imati mogućnost da utječemo i na proces javne nabave. Kad se javna nabava provede i kad mi diskutiramo o tome što je plaćeno, kako je plaćeno i kome je plaćeno to je onda već kasno. Mi smo trebali imati mogućnost prije toga reagirati na sam sadržaj i na proces javne nabave. Na žalost to nemamo tu mogućnost, jer ne postoji tijelo koje bi kontroliralo same natječaje. Imamo komisiju za javnu nabavu koja reagira samo u slučaju kada dođe do nekih izvanrednih situacija i kada se javna nabava ne provede prema Zakonu o javnoj nabavi ili se kasnije izbor ne provede na taj način. Već smo puno puta govorili za ovom govornicom o problemima koje imamo sa podacima. Naime, evo nakon dvije godine našeg upornog ponavljanja sada smo prvi puta dobili podatke za državni proračun u nekom obliku koji se mogao obrađivati u nekoj tablici. Ako to isto tražite za proračune jedinica lokalnih samouprava to ćete dobiti gotovo nikada. Zašto? Zato što nikome nije u interesu da to još dodatno obradite u nekim svojim aplikacijama, nekim svojim sustavima koji bi vam možda dali nekakve dodatne informacije koje su vam potrebne i na temelju kojih biste mogli možda poduzeti neke radnje na samom gradskom vijeću ili na općinskom vijeću ili na gradskoj skupštini. Na žalost to je ostalo uvriježeno da se podaci isporučuju u PDF formatu i onda ukoliko želite te podatke obrađivati, naravno onda im morate sami prepisivati ili sa nekim u dogovoru da se ti podaci prepišu u digitalni oblik koji je prihvatljiv. Znači da se prepišu ili neke tablice excel tablice ili u neku aplikaciju koja će vam kasnije omogućiti obradu tih podataka i dobivanje smišljenih rezultata koji će kasnije koristiti za dodatne analize ili za skretanje pozornosti na neke nepravilnosti koje su, koje su se javile u samom donošenju proračuna ili, ili u donošenju nekakvog rebalansa tog proračuna. Nažalost, nažalost i ukoliko se podaci koji bi trebali biti dostupni javno ne dobiju na vrijeme kada se žalite Ministarstvu uprave, kada se žalite na tijela koja bi trebala to rješavati dobijete odgovor naravno kazne su gotovo pa nikakve. I ono što je još veći problem što se kažnjavaju tijela javne vlasti. Zašto se kažnjava tijelo javne vlasti, zašto se kažnjava neko poduzeće koje je u vlasništvu jedinice lokalne samouprave ili zašto se kažnjava sama jedinica kada to ne ide direktno iz džepa čelniku. Ono što je jedino efikasno je da se kazni čelnik tog tijela. Efikasno je da se kazni osoba koja je treba te informacije odnosno podatke pripremiti, a sve ostalo zapravo ide na trošak i na štetu naših sugrađana. Kada bismo uspjeli takve, takve članke zakona progurati i kad bi to bilo opće prihvaćen stav onda bismo imali i drugačiji, drugačiji odnos prema davanju tih informacija i prema davanju podataka koji su nam biti da bismo znali što nam se dešava posebice u tijelima lokalne samouprave. Naime, ima, ima dosta natječaja koji se provode za prodaju, za prodaju nekih poduzeća koja su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Primjerice sada su se, u proteklih nekoliko godina su se često dešavale prodaje plinarskih društava gdje nismo uspjeli dobiti nikakve podatke o tome koji su bili uvjeti, kome su se dostavljale ovoga zahtjevi da daju ponudu, na koji način se provodi natječaj. Znači nismo imali nikakav podatak jer se to sve skupa zapravo klasificiralo. Ono što je bilo pitanje da li postoji mogućnost da se takvi podaci odnosno takvi postupci zlorabe, da postoji mogućnost nažalost il je to sve skupa na štetu naših građana, na štetu naših sugrađana jer čelnik uvijek može reći ovo su klasificirani podaci i ja vam ih nisam dužan dati. I nažalost nakon toga kako ono kažu, ostali smo bez poduzeća, novaca smo dobili koliko smo dobili, a postupak za neku provjeru je gotovo nemoguće provesti. I zbog toga je potrebno dodati još stavke odnosno članke zakona koji bi to sve skupa regulirali i koji bi zapravo opteretili nakon toga sa kažnjavanjem čelnike jedinica lokalne samouprave ili čelnike poduzeća koja se u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. To vrijedi i za županije, to vrijedi i za državna poduzeća iz kojih ne možemo dobiti podatke na vrijeme ili u onom obliku u kojem ih tražimo. Ja sam inače, postavio sam tu i pitanje tajniku zašto se naplaćuje postupak anonimizacije. Naime, anonimizacije je relativno skup proces. Softveri za anonimizaciju, znači programi, programski sustavi za anonimizaciju su također skupi i ukoliko se to radi samo za jednu fizičku ili pravnu osobu to je stvarno ima visoku cijenu. Međutim, ukoliko se ti postupci automatiziraju onda je ta cijena puno manja. Znači kad se podaci napune u neku bazu podataka ukoliko se puštaju noćne obrade nad tim podacima onda anonimizacija košta samo onoliko koliko košta procesorsko vrijeme, a to je stvarno jako malo. Prema tome to se može napraviti, to se može automatizirati i onda je automatski i anonimizacija podataka puno jeftinija odnosno postupak ne bi trebali naplaćivati u toliko velikom obimu. Znamo da ukoliko imamo nekakav ekskluzivni zahtjev za anonimizaciju podataka i to velike količine podataka, ne govorim o broju slogova koje ćemo dobiti nego govorim o količini podataka koje treba anonimizirati onda naravno da je taj postupak i dalje skup. Ali velim ukoliko se to automatizira, ukoliko se pokuša predvidjeti što će korisnici tražiti onda možemo to dobiti relativno jeftino, a zapravo bi se omogućilo da u akademskoj zajednici odnosno u zajednici gdje se rade istraživanja se onda ti podaci koriste stvarno i češće i da se ti podaci čak možda i redovno dostavljaju na temelju onih zahtjeva koje će neka institucija bilo da je to fakultet ili neka istraživačka institucija tražiti od pojedine, pojedinog tijela javne vlasti. Naravno, na zastupam da nešto bude besplatno jer besplatno ne postoji, netko to treba platiti, ali evo predlažem da se jedinicama, jedinicama odnosno tijelima javne vlasti koja, koji imaju zahtjev za predaju podataka koji su osobni podaci i koji trebaju te podatke anonimizirati da ih zapravo anonimiziraju automatikom i da ukoliko dođe neki zahtjev da već imaju gotove anonimizirane podatke što je moguće vjerujte, provjereno i to radi i funkcionira, samo je pitanje dobre volje. Naravno, ovo ostalo što ste, što je navedeno u zakonu i ovi ostali skupovi podataka tu nemamo nekih velikih primjedaba. I ono što je rekla kolegica malo prije, prije mene u zakonu većina, većina tih stavaka odnosno članaka je u redu sa kojim se slažemo. Ono što je bilo sporno to sam evo sada iznio i nadam se da ćete to prihvatiti u razmatranju za sljedeću verziju zakona. Hvala lijepo.
Prelazimo na pojedinačne rasprave, prvi je g. Josip Borić, nema ga, gubi pravo. Gđa. Dalija Orešković, izvolite.
Zahvaljujem. Evo ja ću pokušati biti maksimalno sažeta i kratka. Niti jedan zakon ne bi trebao postojati samo zato što nam je to potrebno kao članici EU, pa će nekakva direktiva nalagati što bi otprilike u tom zakonu kao minimum standarda trebalo postojati. Mislim da bismo u nekom trenutku mi sami trebali osvijestiti želimo li biti pristojno uređena demokratska zemlja ili će sve ostati ovako kako je sada. Ovaj zakon ne nudi i ne donosi onako velike iskorake, niti poboljšanja kakvi nam zaista trebaju. Da, doista nekih dobrih detalja tu ima, primjerice reguliranje instituta zamjenika povjerenika za informiranje kada ovaj ne može obavljati svoju funkciju, ali to nije suština, to nije suština. Kad kažem da nam nedostaju ključne stvari tu ukazujem na činjenicu da RH nije ustrojila i nije uspostavila neke temeljne registre, jedan od njih je Registar državne imovine koji je sadržajan u smislu da se vidi točno s čim sve država raspolaže, dakle kao prvo sam popis, a kao drugo podatak o tome kome je ta imovina dana na raspolaganje uz sve prateće podatke, tko je donio odluku, na temelju kojih kriterija, uz koju naknadu i kad je ta naknada plaćena, dakle to je samo jedan od registara, a onda i svi ostali. S obzirom da smo država u kojoj postoji snažna i debelo ukorijenjena percepcija o nekom sustavu uhljebljivanja, o namještenim natječajima, o zapošljavanjima putem stranačkih, rodbinskih, rođačkih, kumskih i drugih veza, nužna nam je proaktivna, točna, pedantna objava sistematizacije radnih mjesta u svim tijelima javne vlasti sa propisanim uvjetima za svako od tih radnih mjesta i sa podacima o tome tko pojedinu funkciju u nekom trenutku obavlja kako bi svaki građanin mogao provjeriti ima li neka osoba koja eto tu negdje u nekakvom trgovačkom društvu ili na nekom šalteru radi uvjet je za to radno mjesto ili je negdje smještena po rođačkoj liniji. I za kraj prikaz svih uplata i isplata zajedno sa pravnom osnovom, tu mislim na ugovore, na narudžbenice, na odluke i na druge akte, također treba biti nešto što se objavljuje samo po sebi u realnom vremenu bez da se uopće mora ispuniti zahtjev na pravo, o pravu na pristup informacijama. Takav detaljizirani ili razrađeni sustav obaveza koje same po sebi postoje nije sadržan u postojećem zakonu i upravo se na to odnose moji amandmani. Evo, hvala.
Hvala lijepo, održali ste riječ, bili ste maksimalno kratki, ali imate dvije replike, g. Pavić.
Poštovana zastupnice, spomenuli ste Registar državne imovine, ja sam bio jedan od prvih koji je radio na tom registru, znači registar nije postojao, a mi smo ga izgradili, da vi znadete kolko je to bio turbulentan sustav i kolko je zapravo država bila nezainteresirana za taj registar, mislim da bi se svi šokirali, ali isti ovaj slučaj je i u Gradu Zagrebu, njima taj registar ne treba, dokle god ne postoji registar dotle se može raditi što se hoće, dotle su podaci netransparentni i ne možete se pozvati na apsolutno ništa. A što imate više ljudi koji se mogu pozvati na kvalitetne podatke, koji mogu te podatke proanalizirati imate veliki korektiv, e a taj korektiv nije nikome u interesu. Hvala.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Kad kažem javni registar mislim na javno objavljen i javno dostupan registar, njega naravno nema. Spomenuli ste Grad Zagreb, evo sutra ćemo raspravljati o izvješću Državnog ureda za reviziju, meni se čini da je godina 2014., al evo za godinu dopuštam da sam možda pogriješila tu negdje gdje je državni ured za reviziju utvrdio da čini mi se samo 173 JLS uopće znaju s čime raspolažu, ostale ne, niti jedna nema ustrojen javno dostupan registar svoje imovine, a sustav praćenja evidencija naplate, trošarina, zakupnina, najamnina, također nigdje ne funkcionira kako treba. To znači doslovno da je država skrojena tako da curi na sve strane, a zna se u čije se džepove javni novac tako slijeva.
Gđa. Raukar Gamulin, a dobro, oprostite, gđa. Raukar Gamulin ima, ima raspravu, mislio sam da imate repliku, imate raspravu, izvolite, izvolite, izvolite, izvolite, bolje da ne produbimo, izvolite.
Hvala vam lijepo, hvala. Dakle, sad bih rekla ono što mislimo da ne rješava nepravilnosti u primjeni prava na pristup informacijama, dakle promjena kojom se predlaže izmijeniti rok u kojem je povjerenik dužan donijeti rješenje o žalbi tako da se umjesto dosadašnjeg roka od 30 dana od dana predaje uredne, uredne, uredne žalbe utvrdi dvostruko veći rok od 60 dana od dana predaje uredne žalbe. To neće ići u prilog uspješne konzumacije prava na, na pristup informacijama kao ipak moramo ponovno reć ustavom zagarantiranog prava. Dakle danas kada su informacija korisnicima za obavljanje njihove nadzorne, medijske, korektivne ili neke slične funkcije potrebne čim prije i čim brže, produženje rokova zaista mislimo da nije dobro rješenje. Smatramo jačanje financijskih i ljudskih potencijala ureda povjerenika za informiranje ovdje bi bila korisnija odluka i to kao strateška i dugoročna kako ne bismo okretali kotač i išli unatrag. Također, ne vidimo nikakvu svrhu ni smisao ni osnovu da se u Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama mijenja da povjerenik za informiranje podnosi HS-u izvješće o provedbi ovoga Zakona i druga izvješća kad ocijeni da je to potrebno nego samo kad HS to od njega zatraži. Čemu služi stavljanje HS u ulogu nekog tko unaprijed određuje opseg svog odnosa sa tako važnim nezavisnim tijelom i zaštitnikom Ustavom zaštićenog prava i nova norma ne treba isključivati postojeću. Dakle neka se povjerenik obraća Saboru i kad ocijeni da je to potrebno i kad HS to od njega zatraži. Dakle st. 3 čl. 16 Zakona do sada, o čemu se već govorilo, informacije o raspolaganju javnim sredstvima dostupne su javnosti i bez provođenja postupka iz st. 1 ovog članka osim ako informacija predstavlja klasificirani podatak, a novi predloženi tekst čl. 6, sada 16, informacija o raspolaganju javnim sredstvima koja se odnose na osobno ime ili naziv, iznos i namjenu sredstava, dostupne su javnosti i bez provođenja testa razmjernosti i javnog interesa iz st. 1 ovog članka osim ako informacija predstavlja klasificirani podatak. Dakle samo ove koje sam naglasila informacije, moći će se dobiti bez provođenja testa razmjernosti i javnog interesa i bilo kakvo ograničavanje ove odredbe, a kako se predlaže u nacrtu izmjena i dopuna, bio bi značajan korak unatrag u odnosu na pravo građanki i građana da znaju kako se upravlja sredstvima koja izdvajaju za javne potrebe. Nas dodatno brine i čl. 17, čl. 32 st. 2 koji spominje naplatu stvarnih materijalnih troškova ponovne uporabe informacija jer što ako primjerice, tražimo API pristup registru stvarnih vlasnika, a vlasništvo nad trgovačkim društvima u prijedlogu Zakona spada u visokovrijedne podatke. Hoće li nam FINA smjeti naplatiti razvoj API pristup podacima, gdje piše da neće? Dodatno, popis tijela iz st. 3 toč. 3 koji će, kako stoji u zadnjem, 9. st. objaviti povjerenik, predlažemo stavljanje tog popisa na javno savjetovanje. Predlažemo i javno savjetovanje o rokovima objavljenim informacija pojedinih visokovrijednih tematskih kategorija podataka. Dodatno, premda nije obuhvaćeno ovim izmjenama, predloženo i da trajanje javnog savjetovanja bude propisano u trajanju ne manjem od 30 dana, osim u iznimnim situacijama koje će biti jasno propisane. Evo, ja sam svoje, [[Upadica: Hvala.]] još nešto ću u završnoj.
Hvala. Gđa. Orešković ima repliku.
K'o Santa Barbara idem u nastavcima. Da, pardon.
Hvala uvažena kolegice Urša Gamulin Raukar. Dakle i u Zagrebu je pobijedila jedna nova opcija, ja vas dobrim dijelom podržavam, navijam za to, dakle ne zato što mi se vi kao opcija sviđate nego zato što ovdje živim da napravite neke iskorake. Ono što smatram da nedostaje i počinje biti sve veći kamen spoticanja, a bit će čim ćemo više ulaziti u proces obnove je upravo taj nepostojeći registra gradske imovine, gradskih stanova, u ovom obliku kao što sam govorila, da je javan, da je transparentan, da se vidi tko se gdje nalazi ili ne nalazi, kome je dan na korištenje i po kojoj cijeni. Imate li informaciju što Grad Zagreb radi po tom pitanju? Kani li što poduzeti i kada možemo očekivati da takav jedan registar ugleda svjetlo dana?
Da, izvolite.
Zahvaljujem kolegice na tom pitanju. Kao što znate, zaista nisam u gradskoj upravi i nemam sada vam, kako da kažem, konkretne podatke, ali sasvim sigurno znam da se na takvom registru radi jer to je bilo, upravo smo mi bili ti koji smo i u opozicije, a i kao aktivisti prije nego što smo ušli u politiku zahtijevali tu vrstu transparentnosti. Na tom registru se radi, ne samo zbog transparentnosti koja je užasno važna, nego zbog toga da bi se uopće znalo s čime Grad Zagreb raspolaže i na koji način tu cijelu imovinu oploditi i njome na najbolji mogući način raspolagati. Bez tog elementarnog registra to se naprosto ne može. Da, na tome se radi. Kao što recimo, za transparentnost smo isto tako sa proračunom idemo u tu vrstu transparentnosti u ove razine u koje u drugim gradovima ne postoje, hvala vam na pitanju, da, mi to želimo provoditi i provest ćemo.
G. Pavić.
Poštovana zastupnice, ovo što ste sad naveli, to je stvarno pohvalno, ako to ostvarite, ako to realizirate jer nije realizirano dugi niz godina iako iskreno rečeno, sumnjam u to da ćete to uspjeti napraviti, ali dobro, što je, tu je. Ono što je bitno za napomenuti, javna objava podataka je izuzetno važna, a pogotovo je izuzetno važno da su tu podaci objavljeni na vrijeme. Naime, ukoliko oni koji pune proračun konkretno poduzetnici, obrtnici, na vrijeme ne predaju svoje godišnje izvješće do onog datuma koji država propisuje, plaćaju ogromne kazne, a ukoliko jedinice lokalne samouprave koju ti isti obveznici pune sa svojim novcem iz poreza na dobit, iz poreza na dohodak i njihovi radnici iz poreza na dohodak, što se dešava? Jedinice lokalne samouprave ne plaćaju gotovo ništa ili plaća ponovo sa novcem od poreznih obveznika. Prema tome, taj dio treba mijenjati, treba jasno definirati tko je odgovoran i tko plaća kazne, ali da to ne bude onda jedinica lokalne samouprave ili poduzeća u vlasništvu jedinica lokalne samouprave.
Hvala lijepa. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem. Pa ja mislim da nama nedostaje još iz bivšeg sustava ta osobna odgovornost. To se nekako prelilo, onda se to zvalo kolektivna odgovornost pa se sad to više ne zove kolektivna odgovornost jer je to nepopularno zbog tzv. socijalizma, komunizma ili ne znam čega s ovi, sa desne strane tako strašno groze, a znamo da zapravo su gospoda samo tj. drugovi su samo prešli u gospodu, ali nećemo sada o tome. Da naravno, potrebna je osobna odgovornost, potrebno je mi smo svjedoci da kada ili privatna poduzeća ili građani na bilo kakav račun ili na bilo šta zakasne plaćaju itekakve penale, a kada to radi ili jedinica lokalne samouprave ili državna neka instanca nema nikakvih sankcija. I naravno ja se s vama potpuno slažem da to treba mijenja jer bez te vrste odgovornosti se mi nećemo nikuda pokrenuti. Hvala lijepo.
Nemate više replika [[Upadica: Ja ću još završno.]] molim … [[Upadica se ne razumije.]] nisam shvatio, ali, ali često ne shvaćam stvari. Izvolite, gospodin Bojan Glavašević, izvolite vi ste na redu.
Hvala gospodine potpredsjedniče sabora. Poštovane kolegice i kolege, gospodine državni tajniče, demokracija, to je ono čime se bavimo, vladavinom građana [[Upadica: To može malo, malo duže trajati.]] molim [[Upadica: To može malo duže trajati, priča o demokraciji.]] ja imam mislim svoje [[Upadica: Ne, ne mi zaustavljamo ovaj klaunometar, kronometar.]] mislim. Građani izaberu nas svoje predstavnike, mi damo povjerenje vladi, donosimo zakone. Osim toga onda i mi i vlada bismo u teoriji barem trebali brinuti u sustavu demokratskih osigurača koji bi trebali biti neovisni i štititi demokraciju. Takvi osigurači su primjerice Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, sustav pravobranitelja, povjerenik za informiranje. Ako pogledate unazad par godina primijetit ćete da su sva ta tijela, taj cjelokupni zapravo sustav demokratskih osigurača svi značajno oslabljeni. Povjerenstvo za sukob interesa je izmjenama zakona ograničeno u svojim ovlastima, pučka pravobraniteljica je u zadnjih nekoliko godina više puta bila pod političkim pritiscima i to s najviše razine izvršne vlasti. Zadnji put kada je upozoravala na nasilje nad migrantima na hrvatskim granicama. A na toj temi slabost je pokazao i ZPPI između ostaloga o kojemu danas razgovaramo. Odnosno pokazao se više kao mrtvo slovo na papiru jer ga dužnosnici nisu poštivali i nikom ništa. Ali da se razumijemo ti isti dužnosnici nisu odgovarali ni na zastupnička pitanja ponovno bez posljedica. Što vam to govori? Da se zakoni ne poštuju jer sustav demokratskih osigurača nema snage da to osigura. Pa je tako sasvim ok u ovoj zemlji da jedna bivši lider jedne od najvećih političkih stranaka bude financiran i obiteljski povezan sa stranom neprijateljskom silom, a ne u sukobu interesa na primjer. Da se ombudsmanima prijeti s vrha vlasti i da se novinarima uskraćuju informacije koje su od javnog interesa. I nikom ništa. Dobrodošli u Hrvatsku nominalnu demokraciju. Jedino bitno pitanje o ovome zakonu glasi hoće li pristup informacijama od javnog interesa biti lakši ili teži nego dosada. A bojim se da će biti teži. I ako je to njegov efekt onda đaba sva priča o usklađivanju sa europskim zakonodavstvom jer naime mnogi oni podaci koje naša javnost ne može dobiti ni temeljem zastupničkog pitanja, a kamoli putem Zakona o pravu na pristup informacijama u debeloj većini europskih zemalja objavljeni su i javno dostupni bez da ih se mora tražiti. Toliko o tome kolegice i kolege. Hvala.
Gospođa Orešković replicira.
Hvala. Zapravo sam o tome htjela govoriti u završnom izlaganju od njega ću odustati, nema smisla, 5 nas je u sabornici, pa ću vama u replici. Kad ste govorili o antikorupcijskim institucijama i to mahom ovim preventivnim na jednu ste instituciju zaboravili, a to su građani. I mislim da je jedan od ključnih problema hrvatske države to što nismo ulagali u to da naše građane obrazujemo o tome što su njihova demokratska prava, a ja bi prije to rekla da su to demokratske obaveze. Građani koji su nezainteresirani za postavljenje legitimnih opravdanih pitanja, građani koji su nezainteresirani da sami provode kontrolu vlasti imaju vlast ovakvu kakvu imamo sada. Između ostalog mislim da bi se građani mogli pobuniti i protiv toga koliko nas ovog trena u sabornici ima. Međutim evo to su neka pitanja koja se nedovoljno postavljaju, a građani se nedovoljno potiču da ta pitanja postave sami.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala na replici kolegice Orešković, ja mislim da su antikorupcijske institucije jedan dio demokratskih osigurača. Ali znate šta, mislim da je aktivno građanstvo užasno važno i ono je jedan od najvažnijih dijelova demokracije, međutim ja ne bih, mislim da je užasno neprimjereno zapravo s ovog mjesta reći, a građani tako vam i treba imate vlast kakvu ste si, kakvu ste si odabrali jer nije baš tako. Dalo bi se, mislim jer puno se raspravlja o izbornim zakonima u RH i na koji način su oni napravljeni tako neki ovaj, neke političke stranke puno lakše dolaze na vlast od drugih odnosno o tome bi se isto dalo razgovarati. Želim samo reći prije nego što okrivimo građane koji inače vrlo često pokažu da su aktivni i vrlo često promjene vlast [[Upadica: Hvala.]] mislim da trebamo pogledati sebe prije svega.
Hvala, hvala lijepa, nemate više replika, hvala kolega Glavašević. I sada gospođa Raukar Gamulin završno u ime zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Poštovani preostali, dakle uoči ove današnje rasprave o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama GONG objavljuje kratku analizu rezultata Globl Date-a Barometar 2021. istraživanje kako bi upozorio na to da su izmjene zakona flaster rješenje koje će umjesto da ga poveća zapravo smanjiti doseg prava javnosti da raspolaže podacima javnog sektora. Hrvatska kasni s implementacijom direktive o otvorenim podacima javnog sektora u kojoj se prvi puta spominju i javna poduzeća. Dosadašnji hrvatski Zakon o pravu na pristup informacijama bio je među progresivnijima u EU upravo zato jer je obvezivao državne tvrtke i javna poduzeća odgovarati na zahtjeve građana i građanski za pristup informacijama. A sada kada ih direktiva izričito spominje kako bi i druge zemlje EU počele objavljivati podatke svojih javnih poduzeća, Hrvatska radi veliki korak natrag i ograničava pravo javnosti da traži otvaranje podataka državnih i javnih poduzeća, ne ukida potpuno pravo na pristup informacijama tvrtki, ali ga bome niti ne proširuje na obavezu dostave podataka u traženom odnosno dostupnom otvorenom formatu. Ne postojanje dovoljno snažne političke volje da se podaci otvore očita je i u činjenici Zakona o pravu na pristup informacijama, da Hrvatska nema nikakav drugi jasan i predvidiv zakonski okvir za prikupljanje i objavu podataka. Zato je Hrvatska u istraživanju Global Date-a Barometra provedenom u 109 zemalja svijeta zauzela 27. mjesto dok je među zemljama članicama EU ipak ostala ispod prosjeka. Podaci Globl Date-a Barometara prikupljeni kroz iscrpne upitnike za svaku zemlju stručne recenzente i dodatne izvore ispitivalo je ne samo koliko je podataka otvorila koja država nego i njegovu društvenu vrijednost, kvalitetu i upotrebljivost u područjima koja bitno utječu na kvalitetu života u zajednici. Hrvatska je ovdje svrstana u srednju kategoriju zemalja koje imaju razumno visok standard otvorenosti podataka, ali i ograničenja u političkom okruženju. Drugim riječima, premda Hrvatska objavljuje o javnim financijama, trgovačkim društvima, imovinskim karticama dužnosnika ovi skupovi su u formati koje je teško koristiti za ponovnu upotrebu. Nedostaje osim toga i regulacija lobiranja odnosno propisivanje obaveze prikupljanja podataka o lobističkim aktivnostima, a što predstavlja prioritet za praćenje utjecaja koji lobisti mogu imati na donošenje pojedinih odluka. Upravo ovi podaci pokazalo je istraživanje, pokazali su se ključni za razotkrivanje korupcije i pranja novca. Vrlo nisko je ocijenjena i dostupnost podataka registra stvarnih vlasnika kao i upotrebljivost podataka i imovinskih kartica dužnosnika, dakle svih skupova podataka ključnih za izloženost integriteta političara uvidu javnosti. Dakle, ja sam sada s vama i nadam se da ste čuli, podijelila izvješće GONG-a koji desetljećima prati ovu tematiku i mislim da je potrebno obratiti na pažnju na ono što GONG kaže. Hvala puno.
I vama. Gospodin Željko Pavić klub Socijaldemokrata završna riječ. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi predsjedavajući. Ja ću još reći samo u ime kluba Socijaldemokrata nekoliko rečenica o onome što nam zapravo trenutno nedostaje, već sam dao nekoliko prijedloga u izlaganju u ime kluba i sada ću još u završnoj riječi to malo nastaviti i malo obrazložiti. U zakonu imamo objašnjenje pojmove otvoreni podaci, anonimizacija, dinamički podaci, istraživački podaci, visoko vrijedni skupovi podataka itd., itd., međutim još uvijek nemamo definirano gdje ćemo, kada ćemo, kako ćemo napraviti izvore tih podataka, kako ćemo formirati te baze podatka. Tko je obveznik da to formirao znamo, jedinice lokalne samouprave. Tko je odgovoran u jedinice lokalne samouprave ukoliko neki podatak nije upisan u bazu podataka? Tko je odgovoran ukoliko ti podaci nisu javno dostupni? Tko je odgovoran za izgradnju registra? Kako se trebaju ti registri izraditi? Gdje se trebaju izraditi? U kojem formatu trebaju biti napravljene? U kojem roku trebaju biti ažurirani? To su sve pitanja koja su nam odnosno to su pitanja na koja treba dati odgovore ukoliko želimo imati stvarno podatke na raspolaganju onda kada se ti podaci traže. Nemojmo zaboraviti imamo državni oblak koji nismo imali prije 5,6,7 ili 8 godina, danas ga imamo. Krenuli smo u izgradnju tog oblaka još tamo davno 2014.g. sada je u potpunosti izrađen, ali ne sadržava one sustave koje bi trebao sadržavati. Nemojmo zaboraviti da imamo i jedinstveni sustav autetifikacije znači imamo e-Građani kroz koji možemo doći do svih podataka iz svih sustava ukoliko su ti sustavi na istom mjestu i ukoliko su napravljeni na isti način odnosno prema definicijama koje će propisati netko u vladi ili netko od stručnih osoba u Središnjem uredu za …. Ako to napravimo onda ćemo imati te podatke na pladnju, imat ćemo ih na dlanu, moći ćemo ih pregledavati, moći ćemo ih obrađivati, moći ćemo ih eksportirati, obrađivati na nekakvim svojim lokalnim računima i imat ćemo sigurno ono što je izuzetno važno, a to je transparentnost. Bez toga nema, nema transparentnosti. Zašto bi svaka jedinica lokalne samouprave imala svoje podatke u svojem formatu, na svom računalu u lokalu, zašto bi trošila novaca za nove servere, zašto bi trošila novac za novu komunikacijsku opremu, zašto bi trošila novac za jače linkove itd., itd. kad za to ne postoji potreba. Napominjem, mi imamo jedinstveni državni cloud na koji možemo računalni oblak na koji možemo staviti sve te sustave, diskovni prostor danas više nije skup, diskontni prostor danas se može nabaviti bez ikakvih problema, a kapaciteti pristupa koji bi trebali biti prema cloudu se plaćaju samo jednom i ono što je najvažnije kontroliraju se u jednoj točci, znači svi ti pristupi se kontroliraju u jednoj točci. Ona davna ideja republičkog komunikacijskog sustava je danas živa, ona danas radi, ona danas funkcionira, održava se u FINA-i i svi koji su zapravo tijela javne vlasti imaju mogućnost da pristupe preko tog sustava do drugih institucija i to nam je izuzetno važno. E sad, dobili smo prostor, znači to je taj državni cloud, znamo što trebamo tamo staviti, znamo kako do toga možemo pristupiti, pa ajmo to napraviti, ajmo to definirati, ajmo to napisati i obvezati čelnike JLS, ajmo obvezati čelnike poduzeća koja su u vlasništvu JLS, ajmo obvezati čelnike poduzeća koja su u državnom vlasništvu da te podatke na jedinstven način zapisuju na isto mjesto, pa će se onda moći do svim tih podataka doći na jedan jedinstveni način preko e-građana i dolazimo na registre, pa si odaberemo podatke iz registra koji oćemo i to je onda najjednostavnije, najjeftinije i najefikasnije i nema onda tu više tajne i nema potrebe da netko uči kako to izgleda u Općini Lovas ili kako to izgleda u Gradu Zagrebu jer su svi podaci upisani na isti način i onda to ima smisla jer će građani moći gledati sve te podatke, uspoređivati ih, gledati na onaj način koji zapravo njima to odgovara jer će to naučiti. Stoga evo apeliram da se i taj dio pokuša što je moguće prije zakonski regulirati da bismo stvarno povećali transparentnost i da bismo imali stvarno pravi pristup informacijama. Hvala lijepa.
Hvala lijepo g. Pavić, bili ste savršeno jasni, hvala, e tako. Gospodin Bauk, gđa. Orešković, gđa. Raukar Gamulin, g. Pavić i g. Brčić, molim vas da mi dozvolite da zaključim raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, a vi proširite radosnu vijest da sutra u 9 i pol imamo Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2021., doviđenja i laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 19,32 SATI Hvala vama. Gospođa Nadica Dreven Budinski HDZ.