Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 64. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva, kao i Savjeta ministara BiH, međunarodnih organizacija i ambasada koje redovno prate rad našeg Doma, medija. Na sjednicu su pozvani i predstavnici Kancelarije za reviziju institucija BiH, Odbora za žalbe građana Parlamentarne skupštine, Komisije za izbor i praćenje rada Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije Parlamentarne skupštine, kao i parlamentarni vojni povjerenik, čiji su izvještaji na dnevnom redu današnje sjednice. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo sa sjednice, odnosno kašnjenje je najavio poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Prisutno je trenutno 32 poslanika. Konstatujem da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda sjednice želim napomenuti sljedeće. Na dnevni red je dodana tačka 20. Informacija o pripremi uslova za korištenje novog instrumenta pretpristupne pomoći Evropske unije za period 2014.-2020. Dopunjena je i tačka 6. sa Mišljenjem Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost BiH, koje je negativno po drugi put, a u vezi sa Zakonom o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorističkih organizacija. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Uvaženi kolega Mladen Bosić. Izvolite.
Znači, SDS je predložila Zakon o izmjenama i dopunama Izbornog zakona po hitnoj proceduri da se uvrsti u dnevni red Predstavničkog doma. I na Proširenom kolegijumu je taj zahtjev odbijen, uz obrazloženje da se već u proceduri nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona od strane SDP-a. I tačno je da u Poslovniku stoji da ne mogu u proceduri istovremeno biti dva ista prijedloga zakona, odnosno o istoj tematici, ali SDS se poziva na presedane koji su se desili u ranijim periodima zasjedanja Skupštine, imajući u vidu da se ovdje radi o Zakonu koji bi trebao da omogući da, ukoliko bi se desili vanredni izbori u posljednjoj godini mandata, ti ljudi koji bi bili izabrani na vanrednim izborima imaju mandat od četiri godine u vršenju svoje funkcije, i na taj način izbjegla situacija da se eventualno ostavi mogućnost da se izbori ponove nakon dva ili tri mjeseca. 2 Znači, ovaj Prijedlog zakona je i predložen da bi se ovakva mogućnost otvorila uopšte u BiH da se krizne situacije rješavaju vanrednim izborima. BiH ima veliki problem što kada dođe u političku krizu, kao normalne demokratske države, ne može da raspiše vanredne izbore koi bi razriješavali tu političku krizu. I zato je SDS po hitnoj proceduri predložila ovaj Prijedlog zakona da bi onima koji imaju skupštinske većine omogućila da donesu odluke da li im je pametnije čekati oktobar mjesec i izaći na izbore, ili ovu političku krizu rješavati tako što bi se u najkraćem roku donijele odluke o raspuštanju i o provođenju prijevremenih izbora. To je razlog zašto mi predlažemo ponovo da Predstavnički dom glasa o našem prijedlogu da se ovaj Zakon nađe na dnevnom redu današnjeg zasijedanja iako, ponavljam, postoji poslovnička odredba koja može da spriječi to pojavljivanje. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Saša Magazinović. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani zamjenici, kolegice i kolege, predstavnici Vijeća ministara, sve vas pozdravljam i želim uspješan rada na današnjoj sjednici. Kolega Bosić je u svojoj posljednjoj rečenici zapravo rekao suštinu, on je potvrdio da predlaže nešto što je protivno Poslovniku Predstavničkog doma. I time se, što se nas tiče, ova priča završava, s tim da dio izlaganja u kome ukazuje potrebu za uvođenjem mogućnosti održavanja vanrednih izbora na način kako je to i kroz medije SDS prezentirao, dakle na mandan od četiri godine, je nešto što je apsolutno prihvatljivo za nas kao Klub SDP-a. I upravo iz tog razloga smo mjesec dana prije nego što se SDS sjetio tako briljantne ideje, stavili u proceduru Zakon koji reguliše tu oblast i on je danas na dnevnom redu. Prema tome, mislim da je situacija jasna i da ne trebamo gubiti vrijeme. I ukoliko SDS zaista ima namjeru da se ozbiljno bavi mogućnošću održavanja vanrednih izbora ja ih pozivam da podrže Prijedlog zakona koji je predložio SDP, a ukoliko je namjera voditi politički rat u RS- u, prije svega sa SNSD-om, onda je pošteno da nam se to kaže, pa ćemo se i mi spram toga odnositi na taj način. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Mladen Bosić. Izvolite.
Znači, prije svega da objasnim da se ovdje ne radi o dvije iste stvari. U prijedlogu koji je dao SDP se predviđa da Parlament BiH ima pravo da raspusti sve nivoe vlasti u BiH. Znači, i entitetski i opštinski nivo vlasti. I taj prijedlog je od SDP-a došao uz njihovo znanje da parlamentarci iz RS-a nešto takvo sigurno neće podržati. I taj prijedlog je unaprijed osuđen na propast i jasno je da je demagoške prirode. Mi nemamo ništa protiv da ostane taj prijedlog, iako postoji problem oko proceduralnog prijavljivanja te tačke dnevnog reda, koje mi ne insistiramo. 3 Ona je prijavljena kao, predlagač se pojavio Klub poslanika SDP-a a ne poslanika ili grupa poslanika, kako je to predviđeno da se radi. Ali evo, mi smatramo da je potrebno raspraviti te stvari. Ali ja se ustvari pozivam ovdje na kratkoću vremena do sljedećih izbora. To je razlog zašto je ova tačka predložena po hitnom postupku. Ako mislite odlagati to, ako ćemo raspravljati o tome za dva ili tri mjeseca u redovnoj proceduri bolje nikako da i ne raspravljamo. Zato ja apelujem da se tačka stavi na dnevni red i da se ili prihvati ili odbije i ta priča završi u ovoj fazi, sedam mjeseci prije raspisivanja, odnosno provođenja opštih izbora.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Milorad Živković, predsjedatelj Doma.
Zahvaljujem. Kolegice i kolege poslanici, članovi Savjeta ministara, dame i gospodo. Kolega Bosiću, Vi ste ustvari vjerovatno uzeli stenogram i moju diskusiju od 05. decembra samo ponovili. Ja sam tada pozivao, vjerovatno će se sjetiti i uvaženi kolega Belkić, da u prošlom sazivu ovaj Parlament, jer u Kolegiju nismo mogli da napravimo saglasnost, ovaj Dom je odlučio da se mogu staviti tačke koje tretiraju istu materiju, i sjetite se da je Zakon o policijskim, Agenciji za koordinaciju policijskih tijela u tri oblika bilo na dnevnom redu jedne sjednice. Na Vaš zahtjev mi smo ovdje, i ovaj Parlament je glasao 05. decembra 2013. da se moj prijedlog za hitnu proceduru Zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona ne stavi, jer isto tako u Kolegijumu nismo imali saglasnost. Ovaj Dom je, znači napravio praksu za razliku od prethodnog saziva da se istoimeni prijedlozi zakona, bez obzira da li su u hitnom, skraćenom ili redovnom procesu, ne mogu da stave na dnevni red. I mi smo time završili priču u skladu sa Poslovnikom. Kada u Kolegijumu nema saglasnosti o jednom pitanju, to nije riješeno Poslovnikom decidirano, ovaj Dom ima pravo o tome da odluči. I evo, mi smo sada raspravljali sa kolegama u Kolegijumu, mi ne možemo čak ni staviti Vaš prijedlog na dnevni red, jer je Dom to već jednom uradio, i stavio ovdje praksu i to se dešava, kada nismo princpjelni. Ovdje se ne radi o tome da li je neko za Vaš ili SDP-ov prijedlog zakona, mi ćemo se o tome izjasniti kada to dođe na dnevni red, ovdje je pitanje da li proceduralno možemo da završimo. Očigledno kada nismo principjelni zapadnemo svaki put u zamku. Mi ne možemo, nažalost, staviti Vaš prijedlog uopšte na glasanje, jer ovaj Dom je utvrdio praksu da prijedlozi zakona koji tretiraju istu materiju ne mogu se naći na istoj sjednici. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Slavko Jovičić, replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Uvaženi članovi Savjeta ministara, kolege i kolegice poslanici, gosti. 4 Pa, replika na izlaganje gospodina Bosića i to u samo jednoj rečenici. Sve ste obrazložili gospodine Bosiću, imate pravo da predlažete šta hoćete. Odakle vama pravo da kažete šta je nekome ovdje pametno, šta nije? Pa valjda ja znam, evo drugi sam mandat, šta mi je pametno. Pametno mi je što nisam s vama. Da sam s vama propao bih. Drugo, evo neću biti kandidat, pa da se borim za nešto hoće li biti pet mjeseci izbori, eto vi se kao borite jedini za BiH. Pa fino vam je rekao uvaženi kolega Magazinović, sve nesreće koje pravite RS-u, na svim nivoima, želite ovdje da prenesete. I sada se kao vi borite za BiH.
Molim vas, na dnevnom redu smo, dajte, imaćemo vremena u toku sjednice ...
Pa dnevni red je. Gospodine predsjedavajući, dnevni red je. Ne mogu da dozvolim da neko kaže i da odlučuje, odakle mu pravo da kaže šta je meni pametno, šta nije?
Ovdje je Kolegij već odlučio u vezi sa ovim, samo da čujemo šta još ostali poslanici kažu.
Moram da reagujem na to, ne mogu to da dozvolim da me neko vrijeđa, a ja drugi mandat u Parlamentu i sad će mi neko, bio on predsjednik stranke, bio ne znam ko, bio ovaj, meni će sad odlučivati šta je meni pametno, šta nije. Pa, valjda ja znam šta mi je pametno. To, samo na to reagujem.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ukoliko želimo da u BiH imamo vanredne izbore mislim da danas imamo priliku da to uradimo i to bi bilo dobro, po mom, dakle, mišljenju, i mislim da je danas krajnji rok kada se trebamo o tome odlučiti. Vrijeme za redovne izbore se približava i što se više približava vrijeme za redovne izbore to se besmislenijom čini rasprava oko organiziranja vanrednih izbora u BiH. Ja mislim da je danas posljednji datum, danas posljednja sjednica i imamo priliku, jer imamo uvršten Zakon u dnevni red, kojeg je predložio Klub SDP-a. Ukoliko to danas ne uradimo ja mislim da onda u BiH treba prestati sa diskusijom i pričom oko vanrednih izbora i onda jednostavno sačekati redovne izbore. Danas je, dakle ko želi da ima izbore prije vremena, da se oni održe za dva mjeseca u BiH a ne u oktobru mjesecu ove godine, ima priliku da to uradi kroz ovaj tekst kojeg imamo u prijedlogu SDP-a. Pazite, nije tačno da se ovdje radi o prenosu nadležnosti. BiH mora voditi računa o integritetu izbornog procesa, a integritet izbornog procesa kaže da se četvorogodišnji izbori održavaju na svim nivoima, kada su generalni izbori u pitanju, i posebno lokalni izbori. Prijedlog kojeg smo dobili i imali priliku da vidimo, kojeg predlažu koleginice i kolege iz Kluba SDS-a, 5 zapravo zahvata samo državni nivo i on rješava samo pitanje, dakle državnim zakonom rješava se samo pitanje državnog nivoa. Mi hoćemo državnim zakonom da riješimo pitanje svih nivoa, jer kako god je održavanje izbora za sve nivoe riješeno državnim zakonom, također redovni, također je vazda moguće i da vanredne izbore imamo uređeno državnim zakonom za sve nivoe. Dakle, to nije prijenos nadležnosti. Ukoliko počnemo da ovo parcelišemo sada udarićemo na integritet izbornog procesa. Dakle, sada trebamo čekati kada će to uraditi Narodna skupština RS- a, kad će šefovi entiteta sebe raspustiti, je li tako, kada će to uraditi Parlament Federacije i onda tek imamo haos u BiH. Dakle, možemo organizirati izbore za ovu Parlamentarnu skupštinu, ne možemo za Dom naroda, jer Dom naroda izvlači svoje korijenje iz entitetskih domova naroda, opet iz jednog entiteta, ovaj vuče korijenje iz ovih kantonalnih. Dakle, ovo je proces koji mora imati očuvan integritet. I zato ja vas molim, dakle, mi nemamo ništa protiv toga da imamo ove vanredne izbore. Vi ste ih nazvali prijevremenim sa četverogodišnjim mandatom. I to je možda izlaz iz ove situacije, ali mora se voditi računa o integritetu. I dakle, prijedlog SDP-a nije išao za tim da se priskrbe nadležnosti institucijama BiH, nego je vodio računa, ja sam dakle dobro upoznat sa tim prijedlogom, o integritetu izbornog procesa u BiH. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Ja sam mislila da je samo SDP kada je predlagao ovaj Zakon ponudio ustvari nešto za što su unaprijed znali da nije usklađeno sa ustavno-pravnim sistemom BiH i da su ustvari ponudili „plivadon“ ovim građanima koji protestuju u Sarajevu, da ih smire, znajući unaprijed da će ovaj Prijedlog biti odbijen od strane poslanika iz RS-a. Sada vidim da taj „plivadon“ biračima nudi i SDA. Naime, ukoliko bi ovo bilo prihvaćeno to bi značilo da moramo mijenjati entitetske ustave. Prema Ustavu RS-a Narodnu skupštinu RS-a raspušta predsjednik Republike uz pribavljeno mišljenje predsjednika Vlade RS-a i predsjednika Narodne skupštine RS-a. Parlamentarna skupština BiH ne može raspustiti Narodnu skupštinu RS-a, i predladgaču je bilo jasno da mi tako nešto ne možemo prihvatiti. S druge strane, ove izmjene i dopune koje je ponudio SDP su nepotpune i kontradiktorne. Naime, postojeći Izborni zakon kaže da se redovni izbori održavaju u oktobru mjesecu. I to je jedini zakon na ovom svijetu koji fiksno određuje prva nedjelja u oktobru mjesecu. Kada bismo po prijedlogu SDP-a, koji kaže da mandat izabranih organa traje četiri godine, izabrali, sad raspisali izbore znate koliko bi mandat trajao? Četiri i po godine, jer niste promijenili odredbu, izbrisali onaj oktobar iz Izbornog zakona. Dakle, Prijedlog je potpuno, i ako ćemo već kod formalnosti član Poslovnika 99. kaže – prijedlog zakona može da podnese svaki poslanik, komisija Doma, zajednička komisija, itd. S formalne strane prijedlog SDP-a je podnio Klub poslanika SDP-a, ali ga nije potpisao Klub. Neovlašteni predlagač ... ne znam kako je i s formalne strane uopšte uvršten ovaj Zakon u dnevni red, jer dobro znam, gdje je Klub poslanika SDS-a predlagao zakone nama su ih vraćali i tražili da svi mi poslanici ih potpišemo. Sjetićete 6 se, to je bilo, kada je bila riječ o Zakonu o prestanku rada Suda i Tužilaštva BiH koji su uputili klubovi poslanika SDS-a i SNSD-a, ali smo ih morali potpisati svi mi poslanici. Dakle, ja ne vidim ovdje potpise ostalih poslanika SDP-a. I s formalne strane predlagač je po ovom neovlašten i Zakon nije mogao biti u proceduri. I mi opet nemamo ništa protiv da ovaj Zakon bude na dnevnom redu, ali dajte šansu i ovom drugom, da danas završimo tu priču. Hvala.
Kolegice i kolege poslanici, mi smo danas ovdje na dnevnom redu i molio bih vas da svoju raspravu u vezi sa time. Kada dođe na dnevni red Zakon koji tretira tu materiju, molim vas onda o tome pričajte šta god mislite da treba da kažete. Imali ste prilike i na Proširenom kolegijumu napraviti primjedbu na predloženi dnevni red u vezi sa ovim pitanjem koje se tiče SDP-ovog Zakona i mogli smo na Proširenom kolegijumu da to raspravimo i da stavimo na glasanje. Da bi onda nakon toga mogao da bude zahtjev i razmotreno za hitni postupak, jer bi tada po tome i bio izbačen ovaj Zakon s dnevnog reda. S obzirom da to nije urađeno ne vidim razloga zašto bi sada od toga pravili problem? Ja bih zamolio slijedeća dva koja su se javila za diskusiju da odustanu od diskusije kako bi mogli da utvrdimo dnevni red koji je predložen i da nastavimo da dalje idemo sa sjednicom. Evo, kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Ja se nisam uopšte javio za diskusiju, nego sam se javio za poslovničku intervenciju ...
Evo, ja sam mislio da je u tom pravcu bilo.
upravo u smislu da zatražim od Vas ovo što ste sada rekli. Ali da zamolim i kolege, nije fer i korektno, svi mi znamo Poslovnik i svi mi imamo stavove o ovim pitanjima o kojim su prethodnici govorili. I nemojte zloupotrebljavati, zaista nema smisla. Molim kolege poslanike, dakle koji odlično poznaju Poslovnik. Gospodin Bosić je predložio tačku dnevnog reda, Kolegij je objasnio poslovničku situaciju, izvolite predsjedniče voditi sjednicu. Hvala.
Zahvaljujem se kolegi Belkiću. Zaključujem raspravu. Nema predloženih izmjena i dopuna dnevnog reda. Konstatujem da smo usvojili sljedeći: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika sa 63. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobijene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 7 3. Razmatranje Inicijative za rekonstrukciju Savjeta ministara BiH – smjena ministra bezbjednosti BiH, Fahrudina Radončića – predlagači: poslanici iz Kluba SDA, broj: 01-50-1-233/14, od 13.02.2014.; 4. Zahtjev poslanika iz Kluba SDPBiH za razmatranje Predloga zakona o dopuni Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Poslovnika, zakon broj: 01-02-1-6/14, od 11.02.12014.; 5. Predlog zakona o javnim nabavkama – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-59/13, od 10.12.2013. godine, (drugo čitanje); 6. Predlog zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorističkih aktivnosti – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-52/13, od 20.11.2013. godine s Mišljenjem Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost BiH; 7. Predlog zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagač: poslanik Mirsad Đugum, zakon broj: 01-02-1-61/13, od 27.12.2013. godine (prvo čitanje); 8. Predlog zakona o dopunama Zakona o Pravobranilaštvu Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-3/14, od 30.01.2014. godine (prvo čitanje); 9. Predlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-4/14, od 04.02.2014. godine (prvo čitanje); 10. Predlog zakona o elektronskom dokumentu – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-5/14, od 05.02.2014. godine (prvo čitanje); 11. Predlog zakona o utvrđivanju visine plate zaposlenih u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: poslanik Milorad Živković, zakon broj: 01-02-1-7/14, od 28.02.2014. godine (prvo čitanje); 12. Predlog rezolucije o provjeri porijekla imovine – predlagač: poslanik Denis Bećirović, broj 01-02-2-1354/13, od 31.12.2013. godine; 13. Predlog poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH – predlagač: Privremena zajednička komisija oba doma Parlamentarne skupštine BiH za izradu predloga izmjena i dopuna Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH i Poslovnika Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH, broj: 01-02-4-172/14, od 29.01.2014. godine (prvo čitanje); 14. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH o postizanju identičnog teksta Zakona o programu zaštite svjedoka u Bosni i Hercegovini – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-20/13, od 22.04.2013. godine; 15. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka: „Rezultati reforme javne uprave“, materijal Kancelarije za reviziju institucija BiH, broj: 01/4-16-1-1346/13, od 30.12.2013. godine 16. Izvještaj o radu Odbora za žalbe građana Parlamentarne skupštine BiH za 2013. godinu, broj: 05/2-50-13-28-57-3/14, od 24.01.2014. godine; 17. Izvještaj o radu parlamentarnog vojnog povjerenika BiH za 2013. godinu, broj: 01,02- 37-230/14, od 12.02.2014. godine; 8 18. Izvještaj o radu Komisije za izbor i praćenje rada Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije Parlamentarne skupštine BiH za 2013. godinu, broj: 01,02-50-19-232/14, od 13.02.2014. godine; 19. Informacija o godišnjem planu obuke i vježbi pripadnika i jedinica Oružanih snaga Bosne i Hercegovine u inostranstvu za 2014. godinu, materijal Ministarstva odbrane BiH, s Mišljenjem Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost BiH, broj: 01,02-03- 1228/13, od 11.02.2014. godine; 20. Informacija o pripremi uslova za korištenje novog instrumenta pretpristupne pomoći Evropske unije za period 2014.-2020., materijal Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH, broj: 01,02-06-1265/13, od 06.12.2013. godine; 21. Imenovanje člana Centralne izborne komisije BiH iz hrvatskog naroda, rang-lista Komisije za izbor i imenovanje članova Centralne izborne komisije BiH, broj: 01-34- 1-205/14, od 05.02.2014. godine; 22. Razmatranje Inicijative poslanika Saše Bursaća sa 62. sjednice Predstavničkog doma, održane 23.01.2014. godine, koja glasi: „Predlažem da Parlamentarna skupština BiH uvrsti u dnevni red naredne sjednice tačku dnevnog reda koja bi glasila – Odluka o obavezi Državne komisije za integrisano upravljanje granicom BiH da svakih šest mjeseci napravi izvještaj o stanju na svim graničnim prelazima, sa osvrtom na svaki posebno. Koji je status svakog graničnog prelaza koji je bio aktivan prije ulaska Hrvatske u EU, šta je u planu sa svakim graničnim prelazom, kako se odvija prelaz robe i građana na svakom graničnom prelazu, koji su ostali problemi sa graničnim prelazima?“, broj: 01-50-1-118/14, od 23.01.2014. godine; 23. Davanje saglasnosti za retifikaciju Sporazuma između Savjeta ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike San Marino o međunarodnom drumskom prevozu putnika i robe, broj: 01,02-05-2-187/14, od 31.01.2014. godine; 24. Davanje saglasnosti za retifikaciju Sporazuma o zajmu za Projekat Sistem vodosnabdijevanja za opštinu Livno – Livanjski horizont – sjeverni krak faza II između Bosne i Hercegovine, koju predstavlja Ministarstvo finansija i trezora i Raiffeisen Bank International AG, broj: 01,02-05-2-188/14, od 31.01.2014. godine; 25. Davanje saglasnosti za retifikaciju Sporazuma o grantu EK IPA (Projekat kanalzacionog sistema u Ljubuškom) između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj u funkciji administratora Evropske komisije za Trast fond pretpristupnog instrumenta Evropske unije, broj: 01,02-05-2-223/14, od 11.02.2014. godine; 26. Davanje saglasnosti za retifikaciju Prvog amandmana na Sporazum o kreditu sklopljen 25.10.2011. godine za finansiranje izgradnje kanalizacionog sistema i sistema vodosnabdijevanja u opštini Čelić između Bosne i Hercegovine, koju zastupa Ministarstvo finansija i trezora (zajmoprimac) i UniCredit Bank Austria AG Beč, Austrija (banka), broj: 01,02-05-2-269/14, od 21.02.2014. godine. Prelazimo na realizaciju dnevnog reda. Uvaženi kolega Saša Magazinović, poslovnička. Izvolite. 9
Stenograma radi ja bih Vas zamolio da ponovite 8. tačku dnevnog reda, budući da ste vjerovatno nenamjerno napravili grešku, rekli ste – Prijedlog zakona o dopunama Zakona o prebivalištu, a ovo je Zakon o Pravobranilaštvu.
8. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o Pravobranilaštvu BiH – predlagač Savjet ministara, ali mislim da sam pročitao i broj Zakona tako da ne može biti greška nikakvam, kad se pročita tačno broj tu greška ne može da bude. U svakom slučaju zahvaljujem. Prelazimo na tačku jedan, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 63. sjednice Predstavničkog doma Zapisnik ste dobili. Ima li primjedbi? Ako ne zaključujem raspravu. Prelazimo na, Ad. 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobijene odgovore
... [[nije uključen mikrofon]] od tri postavljena poslanička pitanja koja obrađuju istu materiju dobio sam odgovor od dva. Vijeću ministara iskreno zahvaljujem, Vladi RS-a takođe zahvaljujem i naravno zahvaljujem i Vladi Federacije BiH koja je ostala dosljedna sebi u svojoj arogantnosti i nadmoćnosti i pomalo bezobraštini. Postavio sam vrlo teško pitanje, emocionalno teško, kako god hoćete, o nedostatku i zloupotrebi primjene citostatika u BiH. Poseban je moj osvrt bio da je ogroman broj naše djece i omladine obolio od najtežih malignih oboljenja. Svaki prekid takve terapije je osuda na smrt, to mnogi zaboravljaju. I vrlo mi je krivo što je upravo Federacija BiH, koja me je i potakla na to pitanje, jer je u nekoliko naših kantonalnih bolnica došlo do stvarno velike uzbune zbog jednostavnog prekida u dobijanju citostatika, i naravno vidite kako se ponašaju. Apropo Vijeća ministara BiH, ja im se iskreno zahvaljujem samo na jednoj konstataciji koja ponovo utvrđuje da BiH nije država kakvu je ovaj narod zaslužio, apsolutno. I od njihovog odgovora se vidi da kada je u pitanju zdravstvo Vijeće ministara BiH apsolutno nema nikakve nadležnosti, apsolutno nikakve. Ja im se samo zahvaljujem što su potvrdili ono što svi treba da znamo. Dakle, odgovorni su entiteti. Apropo opet odgovora iz Vlade entiteta Republika Srpska iskreno od srca im zahvaljujem što su iako prikriveno, znate, ipak malo straha ima. Ali sam duboko uvjeren da među ljudima koji su spremali ovaj odgovor ima bar neko ko ima u svojoj porodici, među svojim prijateljima, komšijama, kolegama s posla, poznanicima, nekoga ko boluje od tako teških oboljenja i trudio se je da iskreno odgovori na moje postavljeno pitanje. Vlada RS-a u svom odgovoru jasno nagovještava da je strahovit pritisak tzv. farmaceutskog lobija, ja bi ga otvoreno nazvao više mafijom nego lobijem, i tu vrši mnoge vrlo ružne stvari – ucjene, pritiske, prepucavanja i naravno nametanja pojedinih farmaceutskih kompanija da bi se sklopili određeni ugovori koji su vrijedni milione i milione maraka u ovoj zemlji. Hvala im na iskrenosti. A opet ponavljam nisam zadovoljan stavom Federacije BiH, sramotno je da oni koji su imali ove probleme direktno na terenu nisu se udostojili bilo kakvog odgovora, pa makar i negativnog. Hvala lijepo.
Komentar na dostavljeni odgovor ima i zamjenik predsjedavajućeg Božo Ljubić. Izvolite. 11
Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ja moram reći da sam izuzetno zadovoljan odgovorom i reakcijom Vijeća ministara na inicijativu koju sam podnio na jednoj od prethodnih sjednica, a inicijativa se ticala izrade sveobuhvatne analize stanja na tržištu rada u BiH i pripremama smjernica kao polazište za izradu strategije o usklađenosti proizvodnje stručnih kadrova svih razina u skladu sa projekcijom potreba BiH u narednom petogodišnjem periodu. Dakle, Vijeće ministara je na jednoj od svojih sjednica, u suradnji sa odgovarajućim zavodima za zapošljavanje na svim razinama BiH, dakle državnoj, entitetskim i Distriktom Brčko, pripremilo jedan materijal vrlo sveobuhvatan, vrlo analitičan, na 19 stranica koji nosi naslov – Analiza stanja tržišta rada u BiH i smjernice kao polazište za izradu strategije usklađenosti proizvodnje stručnih kadrova svih nivoa u skladu sa projekcijom potreba BiH u narednom petogodišnjem periodu. Budući da vi svi vjerojatno imate taj materijal ja ga ne bih ovdje ... pred vama, ali ću samo ponoviti par glavnih naglasaka iz ove analize ili smjenica koje je Vijeće ministara utvrdilo, a to je da generalno postoji strukturalna neravnoteža na tržištu rada, neusklađenost ponuda i potražnje za radnom snagom u pogledu zanimanja, obrazovanja i kvalifikacija, što, po zaključcima Vijeća ministara, znatno smanjuje vrijednost ljudskog kapitala, a što je veliko opterećenje za gospodarski razvoj BiH, što je izuzetno važno. Dalje, vrlo važno i što korespondira i sa određenim incijativama ovdje u ovom Parlamentu, smanjeni zahtjevi za znanjem, niski kreteriji u obrazovanju dovode do prekomjernosti u obrazovanju i umjesto koristi društvo i gospodarstvo od toga imaju samo štetu. Naime, izdaci iz obrazovanja se povećavaju a umjesto povećenja umanjuju društveno bogatstvo. Dalje, što je vrlo indikativno,, što je, da tako kažem, kolateralni podatak u ovoj analizi, a koji je takođe ovdje važno spomenuti i također za druge institucije kao poruka da se pozabave time, je da prema podacima zavoda u BiH ima 683.645 zaposlenih radnika. Međutim, prema anketnim podacima njih je puno više, dakle 820.600 zaposlenih u BiH, a ova razlika od 137 tisuća između podataka zavoda i anketnih podataka bi mogli biti, pod navodnicima, radnici na crno. I na kraju, evo ova analiza i ove smjernice meni su poticaj da na jednoj od sljedećih sjednica ovom Domu predložim ovo kao točku dnevnog reda da o ovome ozbiljno raspravimo i da na osnovu ove rasrpave onda Vijeće ministara u suradnji sa svim nadležnim organima entiteta, kantona, Distrikta Brčko, itd., itd., pristupi izradi, na osnovu ovih smjernica, strategije, a nakon toga i akcionog plana koji će pristupiti otklanjanju ovih dizbalansa u proizvodnji kadrova i potreba na tržištu rada BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Ljubiću. Riječ ima Mato Franjičević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. 12 Ja sam dobio odgovor od Vijeća ministara na pitanje koje sam prvi put postavio prije više od godinu dana, a ponovio sam ga na 62. sjednici i zahvaljujem se prije svega predsjedatelju jer je on tada obećao na toj sjednici da će inzistirati da se što prije odgovori. Zadovoljan sam što sam dobio odgovor, nisam zadovoljan onim što sadrži sam odgovor, jer iz odgovora je vidljivo da problematika vodnog gospodarstva i međusobne suradnje između BiH i Republike Hrvatske sa akcentom na problematiku Buškog jezera i lokalnih voda koje se prikupljaju na području općina Livno i Tomislavgrad a koriste za proizvodnje električne energije u Republici Hrvatskoj je potpuno zanemarena i potpuno neadekvatno tretirana kad je riječ o institucijama koje bi trebale brinuti ovu brigu. Iz odgovora je jasno da Povjerenstvo za vodno gospodarstvo uspostavljeno temeljem sporazuma između BiH i Republike Hrvatske iz 1996. godine da je to Povjerenstvo imenovano naš dio još 2005. godine i potpuno je nejasno na koji rok. Također je iz odgovora jasno da samo Povjerenstvo nikad Parlamentarnoj skupštini nije podnijelo nikakvo izvješće o stanju u oblasti kojom se bavi. No dobro, temeljem svega ovoga ja ću u drugom dijelu ove točke dnevnog reda podnijeti jednu zastupničku inicijativu. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege, dame i gospodo. Ja sam dobio odgovor na zastupničko pitanje s kojim uopće nisam zadovoljan jer je pitanje glasilo – kad će biti uspostavljen platni sustav u poljoprivredi i ruralnom razvoju BiH. Istina u odgovoru je kazano da je uspostavljen i da ne funkcionira. Nažalost, dakle jednu instituciju od najvažnijih institucija koja treba da povlači sredstva iz, dakle jedna od najvažnijih institucija za povlačenje sredstava za poljoprivredu i ruralni razvoj na nivou države BiH ne funkcionira. I zato ću u narednom periodu inzistirati na ovoj uspostavi, a i postaviću nakon ovoga ponovo zastupničko pitanje zašto ne funkcionira. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mirsad Đugum. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, članovi Vijeća ministara. Ja sam dobio tri odgovora, ali po običaju to su parcijalna i uopšteni odgovori i apsolutno nisu vezani na relacijama agencija i ministarstava koji trebaju da vode i daju konkretan i decidan odgovor na postavljena pitanja i zato ću iskoristiti da komentar kompletan na dostavljena pitanja dam na idućoj sjednici. Toliko i hvala.
Zahvaljujem. 13 Uvažen zastupnica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Ja moram reći da tokom tri i po godine ovdje nisam dobila nikad ... odgovor od ovog kojeg sam dobila od Centralne banke. Moje pitanje upućeno Centralnoj bankci bilo je ko su članovi Investicionog komiteta i kolike su im mjesečne naknade. I u obrazloženju tog sam navela da je Centralna banka na transakcijama zlata u 2013. godini izgubila 71 milion maraka. I umjesto konkretnog odgovora iz Centralne banke sam dobila odgovor – da nije tačno da su izgubili 71 milion maraka na transakcijama zlata, a pri tom nigdje to nisu dokazali i to je vrlo lako iz njihovih izvještaja izračunati, a ko su članovi Investicionog komiteta koji su nas oštetili sve za 71 miliona kaže se – ako smatrate neophodnim presonalnu identifikaciju članova pozivamo vas da to učinite kroz posjetu našoj instituciji gdje bi ste se kroz neposredan kontakt lično upoznali sa svakim od članova, njihovim biografijama, profesionalnim odnosom, itd. Pa ako su oni takvi genijalci i ovdje se hvale nekim rezultatima zašto kriju svoj identitet, hajte da ih vidimo pa da im možemo aplaudirati jer tako dobro rade. I ne znam zašto onda, ako stvarno tako dobro rade, što kriju kolike su im naknade u tom slučaju ih i zaslužuju. Dakle, ja uopšte nisam dobila odgovor na poslaničko, na postavljeno poslaničko pitanje.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Borislav Bojić. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo. Pitanje realnog sektora je vrlo često sporadično postavljano na svim nivoima vlasti, često prikazujući kao potrebu da se o tom pitanju razgovara, i moram da kažem da ta tema nije zauzimala mjesto u parlamentima kakvo mu objektivno i pripada. S tim u vezi je stanje kapitala kojim raspolažu realan sektor, dakle stanje obrtnog kapitala, a s tim u vezi ja nezvanično a sada tražim da mi se zvanično dostavi informacija u vezi sa stanjem obrtnog kapitala sa pregledom za posljednjih pet godina, jer je činjenica da je četiri puta manje obrtnog kapitala u realnom sektoru što objektivno otežava poslovanje u realnom sektoru, dovodi ga u situaciju da je nelikvidan, da mora da traži nova zaduženja, da uzima kamate pod nepovoljnim uslovima. Pa da bi mogli to sagledati u RS-u i Federaciji i svakako u kantonima molim da mi nadležne institucije entiteta dostave pregled stanja obrtnog kapitala kako bi smo na bazi toga mogli da imamo bar elementaran pregled i da pogledamo zaista šta se zbiva u realnom sektoru koji se nalazi u ozbiljnom problemu. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo. 14 Ja sam dobio odgovor na jedno zastupničko pitanje al' kroz komentar ovog odgovora komentiraću nešto što je inače problem kod ovih naših zastupničkih pitanja. Mi često puta tražimo i dobijemo određene informacije ali ne zato što nismo informirani nego zato da bi smo javnost upozorili, da bi smo upozorili odgovarajuće odgovorne institucije da neke stvari nisu uredu, da nisu dobre, da nisu normalne, nego da su nezakonite, itd. Imam dojam da oni kojima upućujemo odgovore misle da su sve uradili kad nama dostave informaciju i točka, ništa se poslije toga ne događa. Ja sam tražio informaciju – kolike su cijene zakupa koje plaćaju institucije BiH za prostore koje koriste diljem BiH. I dobio sam informaciju, koju sam znao od ranije, da se te cijene kreću od 5,5 KM po četvornom metru, do 154 marke. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 154 marke. Pazite, ovaj, i ja sam znao da su negdje do skoro 50 maraka po kvadratu, znači to sam znao, ali pazite desetorostruko je razlika, evo zanemarićemo jedan slučaj da ima 150 maraka, ovaj, zanemarićemo ove 154 marke, ali ima puno slučajeva, znači puno slučajeva gdje su te cijene zakupa preko 30 maraka, gdje su cijene zakupa preko 40 maraka. Koji su to standardi koji vrijede za zakup prostora u ime države? Mi se inače ovo u posljednje vrijeme utrkujemo kako bi smo državi priskrbili nekakve uštede kroz ovakve i onakve inicijative, a s druge strane milioni maraka nekontrolirano odlaze i pune nečije džepove, pod vrlo, moram reći, u najmanju ruku interesantnim okolnostima. I evo, da ne bi ova inicijativa i ovo zastupničko pitanje prošlo bez, ja upućujem inicijativu Vijeću ministara – Da žurno podzakonskim aktima definira najveću moguću cijenu koju mogu platiti insititucije BiH za zakup četvornog metra prostora za institucije BiH. Pa nek sami procijene koliko je to, evo temeljem ovih cijena koje su do sad važeće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, kolegice i kolege. Dobio sam odgovor na pitanje – koliko u strukturi stranih direktnih investicija učestvuju međukompanijski krediti. Pretpostavljao sam da tu postoji veliki udio međukompanijskih kredita, dakle investitora u BiH, koliko daju oni svojim filijalama, odnosno poduzećima koja operiraju u BiH. Podatak da je to 23% od ukupnih investicija koje iznose 10,96 milijardi koncem 2012. godine, znači da je to 2,5 milijarde KM sadržano u međukompanijskim kreditima. Suština je u tome da su to krediti za koje postoji obaveza vraćanja ali se tretiraju kao strane direktne investicije, i nama daju jednu prividnu sliku da je riječ o ulaganjima na trajnoj osnovi, a ustvari su to ulaganja koja podliježu vraćanju. To je metodologija MMF-a. Dakle odgovor koji je dala Centralna banka je sigurno pouzdan, ali on ukazuje na veliki značaj tih kredita, odnosno učešće i prilično problematičnu situaciju sa stanovišta platnog bilansa. Mi smo često uvjereni da su strane 15 direktne investicije najkvalitetnija komponenta platnog bilansa na kapitalnom računu, ali ovdje vidimo da postoje, dakle, elementi pasive, obaveza koji se tretiraju kao strane direktne investicije. Moja preporuka, uz zahvalnost za sadržajnu analizu, je da se na Vijeću ministara razmotri ova informacija i da se, da se sugeriraju mjere u dopuni politike stranih direktnih investicija u smislu regulacije obima međukompanijskih kredita kako bi se oni učinili bareme stabilnijom komponentom u ovome dijelu, dakle u ovom kompleksu stranih direktnih investicija. Naime, samo još da kažem da najveći udio međukompanijskih kredita ima Rusija, zatim Austrija, i da je to vjerovatno povezano sa obimom realnih kvalitetnih investicija stranih direktnih investicija u BiH. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine zamjeniče predsjedavajućeg. Dame i gospodo, članovi Savjeta ministara i drugi gosti sve vas pozdravljam. Moje poslaničko pitanje odnosilo se – šta je Ministarstvo inostranih poslova uradilo na pomoći radnicima iz BiH koji su bili zatvoreni u gradu Sočiju, u Rusiji? Zadovoljan sam odgovorom koji su poslali i vidi se da su preduzete određene aktivnosti i da je to na jedan korektan način i urađeno. Međutim, više sam ustao da kažem kao jedan apel našim građanima koji se nalaze u dosta teškoj situaciji tražeći posao pa su prisiljeni da u određenim trenutcima preko raznih mešetara lako povjeruju i odu na rad u inostranstvo i u dobrom dijelu slučajeva se desi da se vrate bez ikakvih prava, da budu tamo zarobljeni, da ne isplati im se ono što su ovdje dogovarali, pa je moja sugestija da zavodi za zapošljavanje zajedno sa agencijom koja se nalazi na državnom nivou, koja je jedina ovlaštena da sklapa aranžmane i daje dozvole za odlazak, da se ne ide tamo gdje nisu potpisani međudržavni ugovori sa zavodom, odnosno sa Agencijom za zapošljavanje i gdje se nema te saglasnosti. Ukoliko nemate tu saglasnost bićete izloženi vrlo teškim i neprijatnim situacijama i gdje je ono što vam ponude u 90% slučajeva neće biti ispoštovano. Iz tih razloga sam i ustao da kažem nekoliko riječi apelujući da više aktivnosti moraju da vode i zavodi za zapošljavanje i Agencija na objašnjavanju građanima koji traže posao da ne nasjedaju na takve provokacije, jer nema mjeseca da se ne desi tako jedan od incidenata. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih zastupnika za komentare. Prelazimo na b) Nova zastupnička pitanja Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević. Izvolite. 16
Zahvaljujem se predsjedavajući. Iskoristila bih priliku, s obzirom da je ovdje uvaženi ministar Hadžić, ako može možda i odmah sad da odgovori pitanje nije teško. Naime, meni se obratila grupa roditelja iz Banja Luke, riječ je o roditeljima koji imaju djecu sa invaliditetom, i oni su još prije dvije godine Ministarstvu uputili peticiju i molbu da se izmijeni Pravilnik o načinu obilježavanja vozila kojim upravljaju lica sa oštećenim ekstremitetima. Naime, roditelji ove djece koja su oboljela od distrofije, multipleksa, cerebralne itd., ne mogu pred bolnicama, socijalnim ustanovama, parkirati svoja vozila na mjesta obilježena za invalide, vrlo često negdje daleko moraju ostavljati automobile i nositi svoju djecu i s tim su suočeni svaki dan. Prije dvije godine iz Ministarstva su rekli da su u toku izmjene Pravilnika. I oni su mene zamolili da Vas pitam – Da li će ova kategorija biti uvrštena u Pravilnik i kada će, ako hoće, kada će taj Pravilnik biti urađen? I zamolila bi, ako znate odgovor, ako ne možemo sačekati i pismeni. I još jedno pitanje, nije ovaj put ministru Hadžiću, nego je Vladi Federacije, i to pitanje sam postavila 20. novembra 2013., ali odgovor nikad nije stigao. A pitanje glasi – Zašto ni jedan predratni radnik srpske nacionalnosti od njih 700 u „Aluminijumu“ Mostar nije dobio dionice ovog preduzeća i na osnovu kojeg sporazuma je 12% ovog preduzeća pripalo Republici Hrvatskoj? Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Denis Bećirović, zamjenik predsjedatelja. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, cijenjeni članovi Vijeća ministara BiH, poštovani gosti i predstavnici medija. Ja imam dvije inicijative i nekoliko pitanja koje ću dostaviti naravno u pisanoj formi kako Poslovnik nalaže, a obrazložiću samo jednu inicijativu i usmeno. Naime, na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma podnosim poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da najkasnije u roku od tri mjeseca od dana usvajanja ove inicijative izradi i u parlamentarnu proceduru dostavi Prijedlog zakona o Vrhovnom sudu BiH. O potrebi formiranja Vrhovnog suda BiH opširno sam obrazložio, pa i pisao i visokom predstavniku, i delegaciji Evropske komisije, i ambasadorima zemalja svjedoka Dejtonskog mirovnog sporazuma i prije dvije godine. Mislim da bi bilo dobro da i najviši zakonodavni organ ove zemlje, Parlamentarna skupština BiH, ima jednu aktivnu ulogu i da i mi pokrenemo neke stvari koje su neminovne i neizbježne kad je riječ o BiH. Zašto da kasnimo dvije, četiri ili pet godina sa stvarima koje nas neminovno čekaju na našem evroatlanskom putu. U okviru ove inicijative u obrazloženju vrlo jasno sam naveo nekoliko grupa argumenata zašto je potrebno što prije formirati Vrhovni sud BiH. To su uporedno pravni argument, argument državnosti, argument ustavnog prava, argument Ustavnog suda, argument sudske prakse, argument pridruživanja integracijama u EU, argument međunarodnih zahtjeva. Posebno sam obrazložio činjenicu da BiH ipak pripada jednom pravnom krugu evropskih država u koji je integrirana i da 17 je nužno pravosuđe BiH usklađivati sa pravosuđem EU na našem putu ka realizaciji našeg strateškog vanjsko-političkog cilja ili jednog od naših strateških vanjsko-političkih ciljeva – članstva u EU. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Ja imam jedno zastpuničko pitanje upućujem ministru sigurnosti i direktoru SIPA-e. Obzirom da je objelodanjena informacija u javnosti da je Tužilaštvo BiH pokrenulo istragu protiv pomoćnika direktora SIPA-e Anđelka Hrgića, a u vezi sa osnovima sumnje za određena krivična djela na prostoru Livna, postavljam pitanje – Zašto direktor SIPA-e nije privremeno suspendirao Hrgića, ta da li je protiv istog pokrenut disciplinski postupak zbog ponašanja koja šteti ugledu službe, kao što je to prošle sedmice učinio i direktor Granične policije Vinko Dumančić protiv trećerazrednog ovlaštenog službenog lica koje se takođe tereti za ista krivična djela, a što je praksa u svim policijskim agencijama, te postavljam pitanje da li to ne važe ista pravila za visokorangirane policijske službenike ili ne? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege smijem se zato što vidim da i po poslaničkim pitanjima se vidi uveliko da smo blizu izbora. Hajd ovo je, možda će najbolje biti da se napravi jedna inicijativa da ukinemo poslanička pitanja do kraja mandata. Imam jedno pitanje i jednu poslaničku inicijativu. Pitanje je vezano za nepokretnu vojnu imovinu koja je, evo i danas nam na dnevnom redu i to je konkretno pitanje – Koliko je lokacija u ovom momentu spremnu za knjiženje, koje su to lokacije, navesti sve lokacije pojedinačno, grupisati po entitetskoj pripadnosti? Koliko je lokacija u ovom momentu koje čekaju uknjižbu uz sprovođenje formalno-pravnih radnji, dakle usaglašavanje katastarskim i zemljišno-knjižnim evidencijama, navesti takođe na isti način? Koliko je lokacija za koje nije pribavljena zemljišno- knjižna dokumentacija zbog nepoštovanja zakonskih obaveza nadležnih službi za katastar opština u kojima se te lokacije nalaze? I koliko je lokacija za koje nije moguće uopšte pribaviti katastarsku i zemljišno-knjižnu dokumentaciju zbog nedefinisanog zemljišnog obuhvata od strane Zajedničkog štaba Oružanih snaga BiH? To je pitanje. A jedna inicijativa koja se tiče svih nas. Evidentno je da se u dužem, već u posljednje vrijeme u Parlamentarnoj skupštini služi flaširana voda veoma sumnjivog kvaliteta. Prema ... isporučilac je izabran na tenderu. Tražim da se uzorci svih vrsta vode za piće koji se nabavljaju prema posljednjem tenderu dostave nadležnom Zavodu za zdravstvenu zaštitu, svejedno da li 18 jednog ili drugog entiteta, radi analiza kvaliteta vode za piće koja je u upotrebi. Tražim od Sekretarijata Parlamentarne skupštine BiH da to pitanje pokrene u najkraćem roku i da ovaj Dom obavjesti o rezultatima analize.
Zahvaljujem. Naravno da ne možemo ukinuti zastupnička pitanja bez izmjene Poslovnika, ali se svaki zastupnik i zastupnica mogu suzdržati od postavljanja zastupničkih pitanja. Uvaženi zastupnik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Pošto nisam bio zadovoljan odgovorom na moje postavljeno pitanje vezano za rad platnog sustava u poljoprivredi i ruralnom razvoju za BiH, ponovo postavljam zastupničko pitanje Vijeću ministara, a ono se odnosi na dio koji se odnosi na povlačenje sredstava iz evropskih fondova za BiH kad je u pitanju poljoprivreda i ruralni razvoj. I mislim da je to nešto najhitnije što Vijeće ministara treba da osposobi i da je to vrlo bitno i zbog toga ovo pitanje upućujem Vijeću ministara. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege poslanici, uvaženi gosti, sve skupa vas pozdravljam. Za današnju sjednicu ja sam pripremio jedno poslaničko pitanje i jednu poslaničku inicijativu. Međutim, prije toga bih rekao da do sada u protekle 2,5 ili 3 godine predlagao sam najčešće pitanja iz oblasti ekonomije, iz oblasti privrede. Nažalost puno se govorilo o nekim višim temama od kojih smo vidjeli da nema do danas ništa i imamo stanje kakvo jeste. Nažalost, ekonomija ovih zadnjih mjesec, dva dolazi izgleda sve više do izražaja. Međutim, ministri naši imaju izgleda izuzetno dobar sluh, ali posluh im nije baš najbolji. Poslaničko pitanje koje ovom prilikom sam pripremio za entitetska i kantonalna ministarstva prostornog uređenja i zaštitu životne okoline glasi – Šta su nadležne službe i inspekcije iz vaše oblasti i nadležnosti poduzeli u dijelu zaštite zraka emisije i imisije nakon uočavanja nedostataka i nepravilnosti, kako kroz propise tako i na terenu u periodu 2010.-2013. godina? I poslaničku inicijativu koju sam sačinio na osnovu mase dopisa firmi iz BiH, dakle iz svih dijelova, a odnosi se na izmjenu Uputstva o primjeni Zakona o javnim nabavkama BiH na način da se u članu 20., dakle Uputstva ne zakona, u članu 20. stav 1 tačka b) glasi – prilikom obračuna cijena ponuda u svrhu poređenja ponuda umanje cijene domaćih ponuda za preferencijalni faktor i to 20% za ugovore koji se dodjeljuju 2014.-2018. godine, 15% za ugovore koji se dodjeljuju od 2019.-2022. godine i 10% za ugovore koji se dodjeljuju od 2023.- 19 2025. godine. Takođe u članu 20. ima opisani tekst, da ne čitam, da skratimo vrijeme, obrazloženje je navedeno sa svim prilozima i nadam se da će u Vijeću ministara biti sluha za ovo, jer ovo upravo potiče predstojeće aktivnosti u oblasti energetike i iznosa koji su predviđeni za ovaj sektor. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Ja sam u prethodnom razdoblju postavio pitanja vezana za neplaćanje poreza i doprinosa od visoko profitabilnih javnih poduzeća. Ne vjerujem da je išta poduzeto i to je otprilike tako, evo radi ko šta hoće, ali sad postavljam, pošto oni ne plaćaju poreze, postavljam pitanje Vijeću ministara, vladama entiteta i državnoj i entitetskim regulatorima električne energije – Ko je dopustio i temeljem kog propisa, ko je dao ovlaštenje, elektroprivredama u BiH da obračunavaju i naplaćju tzv. industrijsku struju koju obračunavaju samostalnim zanatskim radnjama, trgovačkim radnjama, javnim ustanovama, znači koje nisu veliki potrošači? I ja to doživljavam kao svojevrstan parafiskalni namet tom sitnom poduzetništvu kojemu inače i država nameće značajan broj poreza i doprinosa, odnosno ne oslobađa, pa zašto makar se ne spriječi da i javna poduzeća koja za to nemaju ovlasti nameću svojevrsne parafiskalne namete ovim poduzećima? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine zamjeniče predsjedavajućeg, uvažene koleginice i kolege ministri i kolege poslanice i poslanici. Moje pitanje je upućeno Agenciji za lijekove. Naime, ovih dana javnost je obaviještena da postoje problemi, dakle da je BiH jedna od zemalja u kojoj su lijekovi u odnosu na sve evropske zemlje najskuplji. U skladu sa zakonom Agencija za lijekove je 2011. godine usvojila Pravilnik, dakle o utvrđivanju cijena lijekova i shodno tome predvidjela podzakonski akt da se Uputstvo o utvrđivanju maksimalno dozvoljene cijene lijekova u veleprodaji, da Agencija uradi koje bi se primjenjivalo. Parametri za to su bili da se kompariraju cijene lijekova, maksimalno dozvoljenih cijena lijekova u Srbiji, Hrvatskoj, Austriji i Sloveniji. Nažalost, ovaj Pravilnik je objavljen 2011. godine i rok za utvrđivanje ovog Uputstva bio je 25.12.2011. godine. Pod različitim pritiscima lobija, farmaceutskih lobija u BiH, u čiju funkciju se stavljaju i ministri koji bi trebali da misle o zdravlju građana BiH, u BiH se još uvijek ne primjenjuje ovo Uputstvo, tako da mi imamo situaciju da su cijene lijekova u BiH u odnosu na Srbiju tri puta skuplje, da je participacija za lijek u Zvorniku, za određeni lijek u Zvorniku veća dva puta nego puna cijena lijeka proizvođača Bosnalijeka u Malom Zvorniku, da je cijena lijekova u Brodu u odnosu na Slavonski Brod duplo skuplja nego u Hrvatskoj i da se u tu 20 funkciju postavljaju čak udruženja proizvođača stranih lijekova onemogućavajući stavljanje, odnosno primjenu Uputstva o maksimalno utvrđenoj cijeni lijekova kod veleprodaje u BiH. Imam pismo u kome čak udruženje ovo govori kako bi se primjenom ovog Uputstva, zbog nekonzistentnih nekih pravnih stavova iz ranije objavljenog Pravilnika, doveli u neravnopravan položaj u odnosu na cijene u evropskim zemljama. Oni treba da se dovedu u ravnopravan položaj, sada su u favorizovanom, tri puta povlaštenijem položaju držeći građane BiH u maksimalno stanje siromaštva, maksimalnom stanju bijede i bolesti i neutičiću na to ništa. U tom smislu zahtijevam da Agencija za lijekove, direktor Agencije za lijekove, u skladu sa ovim Uputstvom i Pravilnikom uputi i farmaceutske inspektore i primijeni zakonske mjere prema veleprodajama u BiH. Oni koji neće poštovati ovo Uputstvo treba da odjave svoje lijekove u BiH, ima onih koji bi registrovali lijekove u BiH i prodavali ih po normalnim cijenama. Istovremeno molim ministra civilnih poslova da se odblokira rad Komisije za lijekove pri Agenciji za lijekove BiH. Šta znači uopšte, izvinjavam se predsjedavajući isteklo mi je vrijeme, da ministar zdravstva Federacije onemogući rad Komisiji za lijekove da se ne bi lijekovi, dakle ova Komisija je osnovana u smislu registracije lijekova, da se ne mogu registrovati kako bi se favorizovali neki od proizvođača u BiH. Da li je to briga o građanima BiH, o zdravlju građana BiH, o razvoju zdravstva ili bilo čega? Toliko i hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mato Franjičević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Iz razloga koje sam naveo u komentaru na dobijeni odgovore i koji nemam potrebe da ponavljam, pokrećem temeljem članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine, podnosim Vijeću ministara inicijativu da pripremi i dostavi Parlamentarnoj skupštini informaciju o stanju u oblasti vodnog gospodarstva od zajedničkog interesa za BiH i Republiku Hrvatsku. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. U zadnje vrijeme se češće spominje novi pristup EU za BiH. Ja s tim u vezi predlažem da Vijeće ministara BiH razmotri i utvrdi listu prioriteta za realizaciju programa i potencijalnog novog pristupa EU prema BiH s akcentom na jačanje ekonomske stabilnosti zemlje, institucija pravne države i borbu protiv korupcije, te da isti dostavi Parlamentarnoj skupštini BiH, a najkasnije u roku od 30 dana. 21 Dakle, da smo realizirali jednu od ranijih inicijativa koju sam podnio, a koju je ovaj Dom usvojio, dakle sada bismo bili puno spremniji. Zato koristim, evo i ovu priliku da ponovo zatražim dakle informaciju – Zašto se do sada nije realizirao zaključak i odluka ovoga Doma, da se obavi rasprava o trenutnoj poziciji BiH na evropskom putu s aspekta našeg ispunjavanja uvjeta za otpočinjanje pregovora u članstvo u EU? Dakle, ovaj Dom je usvojio tu inicijativu, Zajednički kolegij je takođe prihvatio tu inicijativu, imamo spremne materijale od Komisije za evropske integracije i moje pitanje je ponovo rukovodstvu Domu koje ima obavezu da uvrsti ovu tačku i realizira ovaj zaključak – Zašto to do sada nije uradilo i zašto zapravo vi odbijate da realizirate odluke koje ovaj Dom usvaja? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Upravo sam rekao sekretaru da to zabilježi i vidjet ćemo da li postoji mogućnost za iduću sjednicu odmah da napravimo. Uvaženi kolega Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pozdravljam cijenjeno predsjedništvo, kolegice i kolege poslanike, gospodu iz Savjeta ministara, sve prisutne. Evo, imam jedno poslaničko pitanje. Ovih dana su me kontaktirali neki naši privrednici, hajde da kažem sitni mali privrednici koji pokušavaju da privređuju ovom društvu i da obezbjeđuju sebi egzistenciju, i susreću se sa jednim realnim problemom, pa ću ja u tom kontekstu da postavim pitanje Upravi za indirektno oporezivanje, Savjetu ministara, tačnije Ministarstvu finansija. Dakle, – Zašto se na PDV broj mora čekati u prosjeku do 15 dana i može li se ubrzati procedura izdavanja istog? Moje obrazloženje za ovakvo pitanje: Zaista ako neko otvara bilo šta kod nas u BiH treba da je dobrodošao i po meni je prevelik, znači taj broj dana, 15 dana, da bi neko došao do PDV broja. I mislim da tu direktno gubimo mi svi u BiH, znači generalno BiH na svakom razvlačenju gubi. Mislim da sasvim prirodno, hajde da kažemo opravdano je maksimalno do 5 dana da se čeka na bilo koji dokument, a obzirom da je Uprava za indirektno oporezivanje pokazala veliki profesionalizam ne znam zašto to razvlače 15 dana. Ja sam otprilike izračunao sa teritorije grada s kojeg ja dolazim, gdje se otprilike ovakvih preduzeća, o kojima ja pričam, godišnje otvara oko 150. Kada bi skratili proceduru na 5 dana, praktično znači kada bi imali 10 dana kraću proceduru, neka svako preduzeće ima po jednog zaposlenog, znači to vam je otprilike 1.500 dnevnica na samo teritoriji grada Prijedora koji ima otprilike 100.000 stanovnika, tačnije nešto više od 97.000. Preračunajte znači to po ovom zadnjem popisu na ukupan broj stanovnika u BiH i vidjet ćete da mi praktično gubimo definitivno otprilike oko nekih 45.000 dnevnica po jednom zaposlenom, znači, po samo jednom zaposlenom u eventualno nekom novootvorenom preduzeću. Kada to, znači, preračunamo na ovaj broj stanovnika u BiH mi otprilike po jednom zaposlenom na tom čekanju za 10 dana gubimo 2.025.000, znači samo za firme koje imaju po jednog zaposlenog. Zato molim, znači Upravu za indirektno oporezivanje i Savjet ministara, tačnije Ministarstvo finansija da, ako je ikako moguće, skrati tu proceduru, jer definitivno ovo, po meni, znači ja sam ovako to ugrubo izračunao, to je cifra daleko veća. I ako BiH, znači, godišnje gubi nekoliko miliona maraka samo zato što se na jedan papir, praktično na jedan broj čeka 15 dana 22 umjesto na 5, mislim da tu treba zaposliti jednog ili dva radnika, evo ja odmah bi podržao tu inicijativu. Mislim da to treba prepoznati Savjet ministara,
Vrijeme.
evo sekunda samo, mislim da to treba prepoznati i Savjet ministara, jer definitivno to je jedno životno pitanje, malo jedno životno na kojem mi jako mnogo gubimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mirsad Đugum, pitanje novo. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja bih ponovio svoje pitanje Agenciji za lijekove, i podržavam kolegu Prodanovića gdje su u potpunosti isti stavovi već onoga što Savez za bolju budućnost godinu i po govori u ovome Parlamentu. Lijekovi i na lijekovima na godišnjem nivou se može ušparati oko 100 miliona maraka. Sada se momentalno 470 miliona maraka izdvaja na račun samo recepata bez onoga što se uzima u slobodnoj prodaji. Cijene su, ono kada sam pokazao i račun prije pola godine ovdje, tri puta skuplje u BiH nego u Srbiji. Ako znamo da cijena lijeka se formira na osnovu nacionalne liste lijekova Republike Srbije, Republike Hrvatske i Republike Slovenije, da se to množi sa određenim faktorom, mi moramo imati znatno jeftinije lijekove. Da li nesporazum, da li želja da dođe do nesporazuma, da li volja da jednostavno ostane formiranje na entitetskim nivoima jedinstvene esencijalne i nacionalne liste lijekova, koja će biti osnov za formiranje entitetskih lista lijekova i liste lijekova u Distriktu Brčkom, je stvar interesa pojedinaca da mogu samoinicijativno formirati cijene lijekove i dogovarati se s farmaceutskim industrijama. Do sada na sve zahtjeve da se analiziraju liste lijekovima u entitetima, Distriktu Brčko i uporede sa zakonom koji je predvidio cijenu lijeka, nikada od Agencije za kontrolu lijekova nismo dobili odgovor. Dobili smo odgovor od ministra civilnih poslova da je uputio sve prema Vijeću ministara još prije godinu dana, da se formira agencija, u agenciji postavi direktor, dostavila sva se dokumentacija prema Vijeću ministara, i još nemamo preko godinu i nešto dana postavljanje direktora i zamjenika direktora Agencije za lijekove. Nemamo liste lijekova koja se neće da usvoji od pojedinih u ministarstvima zdravstva i zato imamo skupe lijekove. A ponovo govorim 570 miliona ova Skupština je odobrila kredita za zdravstvene ustanove i razvoj zdravstvenih ustanova u BiH bez i jednog faktički plana, posebno iz Federacije, plana o potrebi izgradnje takvih objekata na nivou Federacije. I zato molim, zahtijevam i tražim da do sljedeće sjednice, kada trebam objediniti odgovore na dosadašnja dobivena pitanja, Agencija za lijekove da tačno uporedne cijene sadašnjih esencijalnih listi koje su na entitetima sa cijenama koje bi stvarno bili na zakonskom nivou i prema Zakonu o lijekovima. Toliko i hvala. 23
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege. Ja imam tri zastupnička pitanja. Pročitat ću prvo od njih, a ono glasi – U kojoj fazi je rješavanje pitanja priznavanja vozačkih dozvola državljana BiH u Saveznoj Republici Njemačkoj i kada naši državljani mogu očekivati da ovo pitanje bude riješeno budući da se, dakle svakodnevno suočavaju sa nemogućnošću zamjene vozačkih dozvola, unatoč tome što iz Ministarstva postoje određene informacije da su ta pitanja riješena? Ljudi, dakle, tamo u svojim matičnim općinama u Njemačkoj dolaze u situaciju da im se kaže da moraju polagati vozački ispit, dakle i usmeni i praktični dio, čak i prvu pomoć iako se u ovom slučaju konkretnom radi o čovjeku dugogodišnjem zdravstvenom djelatniku. Dakle, molim da mi se dostavi odgovor na ovo pitanje, a ostala dva dostavljam u pismenoj formi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Nermina Ćemalović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući dozvolite da pozdravim sve prisutne. Evo, i moje pitanje, kao ljekara, upućujem Agenciji za lijekove BiH i da podržim kolege doktore, našeg Lazara Prodanovića i Mirsada Đuguma, vezano za imenovanje direktora Agencije za lijekove. Moje pitanje glasi – Da li postoji mogućnost uvođenja velikih pakovanja lijekova za pacijente sa hroničnim bolestima, a koje primaju terapiju preko esencijalne liste lijekova. U obrazloženju ću navesti sljedeće: Lijekovi koji se propisuju hroničnim bolesnicima i koji su u stalnoj faktički trajnoj terapiji, uglavnom su pakovanja 20 do 30 tableta, što nije dostatno normalno za terapiju ni za 15 dana. Samim tim pacijenti se često nepravilno naručuju na kontrole i faktički ugrožena su njihova ljudska prava, prava na zdravlje. Zbog lakšeg pristupa terapiji i manjoj zloupotrebi recepata sa esencijalne liste lijekova treba vidjeti mogućnost uvođenja većih pakovanja lijekova za terapiju ovih pacijenata. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. 24 Ja imam jedno pitanje koje je do sada ovdje problematizirano u ovom Domu, ne ovako konkretno, a od kojih pitanja se mi pomalo zbog naše svakodnevnice ovdje u BiH udaljavamo, a ne smijemo se udaljavati i ne smijemo ih zaboravljati. Dakle, pitanje se odnosi na korištenje hidro elektroenergetskih potencijala BiH koja se nalaze u graničnom pojasu u cjelosti ili dijelom i na teritoriji BiH, a koriste se od strane susjednih zemalja. Pitanje glasi – Da li Vijeće ministara BiH poduzima ikakve aktivnosti kako bi se u tom pogledu uredili odnosi sa susjednim zemljama u najboljem interesu BiH? Ovdje prije svega mislim na hidrocentralu i hidroelektranu Bajina Bašta, zatim Zvornik, zatim na hidroelektrane iz sliva Trebišnjice i vodu koja ide prema hidroelektrani Plat u Dubrovniku, mislim na hidropotencijal Buško Blato koji se u cjelosti koristi za hidroelektranu Orlovac u Hrvatskoj. Dakle, – Da li je BiH poduzimala i koje mjere poduzima da se ovo pitanje uredi u najboljem interesu BiH? Možda neke od tih potencijala nisam pomenuo, ovo se odnosi na sve, dakle, potencijale ovakve vrste. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda, Ad. 3. Razmatranje Inicijative za rekonstrukciju Savjeta ministara BiH – smjena ministra bezbjednosti BiH, Fahrudina Radončića – predlagači: poslanici iz Kluba SDA Poslanici iz Kluba SDA 13.02.2014. godine dostavili su u parlamentarnu proceduru Inicijativu za rekonstrukciju Savjeta ministara. Istog dana Inicijativa je, u skladu sa članom 143. stav 3. Poslovnika, dostavljena Savjetu ministara, poslanicima u Predstavničkom domu i Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH. Savjet ministara nije dostavio svoje mišljenje o Inicijativi u rokovima predviđenim Poslovnikom Doma, član 144. Poslovnika. Otvaram raspravu. Uvaženi kolega Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Dakle, kako ste rekli u uvodu, Klub poslanika SDA je 13.02. podnio ovu Inicijativu za smjenu ministra sigurnosti, gospodina Radončića. O razlozima ove Inicijative ste dobili u prilogu, dakle to neću ponavljati, želim samo istaći da ćemo mi u toku sjednice predložiti Odluku ovome Domu kakvu smo imali identičnu, dakle po pitaju smjene ministra Šarovića. Dakle, Klub SDA će predložiti u toku sjednice Odluku za smjenu ministra sigurnosti, gospodina Radončića. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mirsad Đugum. Izvolite. 25
Zahvaljujem predsjedavajući. Pošto smo čuli ponovo argumentaciju da zahtjev za rekonstrukciju Vijeća ministara, odnosno smjenu ministra sigurnosti BiH, da je Klub SDA bazirao svoje obrazloženje na Odluku o uspostavljanju Ministarskog vijeća za saradnju po policijskim pitanjima jasno je da je apsolutno ovaj dio Odluke Vijeća ministara iz 2005. godine prestao da važi 2008. godine. Uspostavljanjem Agencije za koordinaciju je prestala ova privremena odluka i uloga na Vijeću ministara. To je jedno obrazloženje. U drugom dijelu obrazloženja je navedeno da nije poduzeo radnje iz svoje nadležnosti kako bi se zaštitila lična i imovinska sigurnost građana i državna imovina. Sama spoznaja da je ministar sigurnosti stupio direktno u kontakt sa direktorom Agencije za koordinaciju policijskih tijela i sa direktorom SIPA-e je ona koja je u nadležnosti Ministarstva sigurnosti BiH. Uloga za zaštitu je na nivoima entiteta. Zahtjevi da se formira krizni štab na nivou BiH su apsolutno zahtjevi koji bi odveli da ministar sigurnosti i Ministarstvo radi protivustavno. Jasno je iz jednoga samo podatka da je 06.02.2014. godine Federalno ministarstvo formiralo Krizni štab i da je to javni red i mir u nadležnosti entiteta, a ne u nadležnosti ministra sigurnosti na državnom nivou. Da apsurd bude još veći, formiranjem Kriznog štaba na nivou Federacije 06.02., dan poslije nemilih dojgađaja koji su se desili paljenjem, koje niko ne odobrava, ali proteste sigurno odobravamo, mirne proteste, dan prije toga je formiran Krizni štab o kome apsolutno ministar sigurnosti nije bio obaviješten, ali je zato službenik koji je informisao ministra sigurnosti, kasnije, da je formiran Krizni štab na nivou Federacije, protiv njega je pokrenut disciplinski postupak. Koji je to hijerarhijski proces da ministar sigurnosti ne može ili nije dobio informaciju da je formiran Krizni štab na nivou Federacije? Apsurd, čisti apsurd, to su neshvatljive stvari i ne može čovjek da vjeruje da se takve stvari mogu dešavati. Obrazloženje je vjerovatno jasno svima ovdje. Nastojanja ili pritisci, da tako kažem, indirektni da ministar sigurnosti formira Krizni štab na nivou države a za dio jednog entiteta, jer su nemiri bili u Federaciji BiH, je uvođenje u antiustavno djelovanje. Da li je to bio zahtjev da se napravi eventualna greška i da ne daj Bože se desi bilo koji incident koji bi doveo do gubljenja ljudskog života, kakve bi tek optužbe tada bile na ministra sigurnosti da je formiran Krizni štab protivustavno i svi procesi koji bi išli išli bi direktno prema ministru sigurnosti. I da li je ovo bila zamka, želja ili volja da se tako nešto uradi, vjerovatno će se saznati u određenom vremenskom periodu. Najveća zaštita građana i imovine je bila to što je se reklo da se ne upotrebljava sila prema gladnom narodu, prema ljudima koji su obespravljeni, prema ljudima koji žive u ovakvoj bijedi i siromaštvu. Krizni štab je trebao poduzeti pa isto tako postaviti rešetke ispred i Predsjedništva i kantonalnih skupština, a ne samo ispred Vlade Federacije BiH. Šta da se ne daj Bože desio bilo kakav incident, da je izgubljen jedan ljudski život? Da li su neki očekivali da se ovdje desi Ukrajina? Naš rad mora biti u interesu građana, svih građana BiH i moramo biti svjesni da je glad stalni stanovnik većine građana BiH. Naše rasprave u ovome smjeru, a već se održavaju skoro tri godine, ne smiju dovesti da se razvoj, ekonomija i ostale stvari ..., a ne da se ovakvim podvalama i čak procesima tjeranja nekoga da radi protivustavno formira nešto što apsolutno nije u nadležnosti i onda je to argument da se traži smjena. Iz tog razloga Klub SBB-a apsolutno ne prihvata obrazloženje koje je Klub poslanika SDA dostavio za smjenu ministra sigurnosti. I druga stvar, apsolutno nemamo mišljenje predsjedavajućeg Vijeća ministara koje, i po članu 144., bi trebali imati, Poslovnika o radu. Toliko i hvala. 26
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dame i gospodo. Da budemo pošteni, idu izbori, predizborna je kampanja u toku, tenzije rastu, situacija je veoma burna na području čitave BiH, svakom njenom segmentu. Svako zna šta je danas, ali niko ne zna šta će biti sutra. Između ostalog, način na koji se neko obračunava sa jednim od najboljih resornih ministara u ovom mandatu je stvarno za apsurd. Kako ćemo stati svi mi koji sjedimo ovdje, a i mnogi iz Vijeća ministara i drugih državnih institucija pred strance, pred predstavnike zemalja u okruženju, gdje je upravo ovaj resorni ministar dobio najviše pohvala za uspješan rad. Pokrenuo je toliko procesa koji su godinama stajali u ladici i bio je za to nagrađivan od svih onih koji paze na mir i sigurnost u ovoj zemlji, da bude koliko toliko približan jednoj normalnoj državi. I on je to veoma dobro radio. Kako ćemo sada, s kakvim obrazom reći – taj i takav ministar, koji je zaslužio sva priznanja, eh sad ne valja, sad ćemo ga otjerati. Kada je ovdje razmatrano zašto mora da se otpusti ovaj ministar, ja se pitam koliko je ljudi koji je ovo sve pripremalo, a izgleda da ih je podosta, koliko je njih bilo ili u vojsci ili u policiji? Za neke sam siguran da jesu, za neke u jednom ili u drugom. Ja sam prije više od pola vijeka bio u jednoj vojsci, Jugoslovenskoj narodnoj armiji, i sada kada je trebalo, u Armiji BiH. Penzionisani sam oficir Armije. Princip svih uniformisanih, a to je i policija i vojska u svakoj državi, ima nešto što se zove princip subordinacije. Kada se desi na terenu nešto, nema čekanja naređenja, nego se postupa po slobodnim okolnosima koje su vam dozvoljene. U ratu, kada krene napad niko ne čeka naređenje za odbranu. Automatski odbrana stupa na scenu. Kada su se dešavale sve one tužne i ružne i vrlo prljave stvari, što i jesu, mi od toga niko ne bježi, šta je radila uniformisana policija, čije je naređenje čekala? Kako ono ima ona serija, nemojte se ljutiti, moram malo da budem, malo i ciničan, Selo gori a baba se češlja, jel'. Tko je mogao da izda naređenje za odbranu svih onih zgrada koje su simbol ove države? Ja sam svojim životom branio ovu zemlju. Krvavu cijenu platio i plaćam i dan danas za to. Proklet bio onaj ko je god uradio ono što je uradio, apsolutno me neinteresuje ko je. Ali to se moglo spriječiti. Pa pogledajte svaki dan koliko mi policajaca imamo na ulicama. Ko je tu ispustio svoju šansu da bude pravi oficir na pravom mjestu među uniformisanim policajcima ove države? Na sreću to se desilo samo na jednom dijelu, ali nažalost desilo se u jednom glavnom gradu jedne države. To je još veći šamar svima onima koji su to trebali da spriječe. Zašto nije upotrebljen princip subordinacije, nije se čekalo naređenje s viših nivoa kada se na terenu dešava to što se dešava. I u tome je sav problem. Po onoj čuvenoj, neka visi Pedro, znate. Sad neko traži pored svih anomalija, svih uzburkanosti u kompletnom policijskom sistemu ove države. Pa pogledajte, ja sam slijep čovjek ali slušam radio i slušam televiziju, nema ko koga na vrhu ove države, posebno u Federaciji BiH, ne optužuje i ne krivi. I svi traže smjenu svakoga i krivicu svakoga. Ali da bi se našao jedan opšti krivac koji će to sve pokriti smjenit ćemo ministra bezbjednosti. Ministar bezbjednosti koji nije uniformisano lice, koji nema, nije uključen u sistem zapovjedne odgovornosti, razumijete on je ministar, a ne general policije ili komandir bilo kojeg odjeljenja u policiji. Sve ove argumente koje su iznijeli za i protiv lako je naslutiti da se nekome treba napakovati, da se otresu ruke zadovoljno trljajući i reći – narode evo mi smo našli ko je kriv za 27 sve. Stidim se takvih postupaka. I što se mene lično tiče, vjerujte mi, apsolutno se ne obazirem na to, ako ova Skupština, ovaj Parlament hoće od dobrih naših ministara da stalno pravi ovakve situacije i da se brukamo za ono malo časti i obraza što nam je pred svijetom, međunarodnom zajednicom ostao, onda samo gospodo nastavite takvim putem. Samo ne zaboravite, motka uvijek ima dva kraja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Neću replicirati kolegi Adnanu, nego doktoru Đugumu. Dakle, govorio je jako puno o reformi policije i o nadležnostima policijskih agencija i Ministarstva sigurnosti. Istina je sljedeća. Dakle, reformom policije, 2008. godine jeste riješena koordinacija policijskih struktura na nivou BiH. I zato kada govorimo o Ministarskom vijeću za saradnju po policijskim pitanjima, rečeno je da će to pitanje za niže nivoe vlasti, odnosno niže policijske strukture u BiH biti riješeno ustavnom reformom. Tako da i dalje ta nadležnost je ostala pri ministarstvu. A ne treba biti pravni ekspert, treba samo otići na stranicu SIPA-e, na stranicu Ministarstva sigurnosti i vidjeti šta su to nadležnosti. Nije niko tražio ni od gospodina ministra, ni od bilo koga da tuče gladni, obespravljeni narod koji traži svoja prava, ali i gospodin ministar i svi ostali nadležni, dakle nije ni gospodin Radončić sam kriv za ovu nastalu situaciju, ali danas evo razgovaramo o njemu. Dakle, treba samo otići na stranicu SIPA-e ili Ministarstva sigurnosti i vidjeti šta su nadležnosti. Treba pogledati Zakon o SIPA-i, gdje se kaže da je direktor odgovoran ministru i Vijeću ministara. Dakle, prvo ministru, pa onda Vijeću ministara. Svjesni smo mi koordinirajuće uloge ministra sigurnosti, ali sva ova krivična djela koja su evidentno počinjena, a u nadležnosti Suda BiH, se tiču i gospodina ministra sigurnosti, Direkcije za Agenciju, Direkcije za koordinaciju policijskih struktura i, naravno, ovo sve što proizilazi iz zakonskih i drugih odredaba koje su prethodno provedene. Dakle, ovdje nema nikakvog lično ataka na gospodina Radončića. Ovu proceduru su prolazili i ministri prije njega i prolaziće vjerovatno i poslije njega. Dakle, mi cijenimo da ovdje ima elemenata i mi danas ćemo, kako sam rekao u uvodu, predložiti prijedlog odluke kakvu smo imali gotovo identičnu za gospodina Šarovića na prethodnim sjednicama. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Mirsad Đugum. Izvolite.
Zahvaljujem se. Žao mi je što gospodin Sarajlić nije bio na Proširenom kolegiju prošli put kada je bio i direktor SIPA-e, kada je jasno svima nama obrazložio i dao šta su to nadležnosti SIPA-e i tima policijskog koji je u SIPA-i. Sa tim timovima mogu rukovoditi samo tužioci, a ne ministar sigurnosti. Jasno je da je 2008. godine, donošenjem Zakona, Odluka prestala da važi, da ministar 28 sigurnosti u ovom dijelu nema apsolutno nikakvu ingerenciju za formiranje kriznoga štaba. Ali sam samo očekivao ovdje odgovor gospodina Sarajlića, zašto, a sigurno su znali, da je formiran Krizni štab na nivou Federacije, dan prije 07.02., zašto o tome ministar sigurnosti nije upoznat? Zašto je pokrenuta suspenzija, odnosno disciplinski postupak protiv uposlenika koji je obavijestio kasnije ministra sigurnosti da je formiran Krizni štab na nivou Federacije i jasna nadležnost za javni red i mir da je na nivou entiteta. Toliko.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Amir Sarajlić. Izvolite.
Vrlo ću kratko. Ja ponovo ponavljam, reformom policije iz 2008. godine je riješeno pitanje koordinacije policijskih struktura na nivou države BiH za koordinaciju sa nižim nivoima vlasti, entitetima, kantonima, rečeno je da će to biti predmet ustavne reforme, daljnje ustavne reforme u BiH. Dakle, obaveza postoji. Što se tiče nadležnosti SIPA-e, ne treba meni direktor da tumači, postoji Zakon o SIPA-i u BiH, koji kaže da je direktor odgovoran ministru i Vijeću ministara. A što se tiče samo nadležnosti SIPA-e, samo ću nešto što sam skinuo sa interneta, evo sad, pročitati i podijeliti sa kolegom Đugumom. Nadležnosti Jedinice za specijalnu podršku pri SIPA-i, kaže – podrška pri zaštiti objekata od posebnog značaja, naročito kada postoji izražen stepen veće terorističke prijetnje i napada na objekte, te kao podrška Odjelu za osiguranje ličnosti i objekata, u uspostavljanju narušenog javnog reda i mira u većem obimu, u blizini štićenih objekata. Pa, nadam se da je zgrada Predsjedništva jedan od takvih objekata. Hvala.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Mato Franjičević. Izvolite.
Evo ja ću ukratko iznijeti stav Kluba HDZ-a. Ja mislim da je, očigledno da je i ovo jedan od poteza nekakve stranačke utakmice koja se intenzivirala nakon prosvjeda i tiče se prvenstveno nekakvih unutar bošnjačkih političkih odnosa i pozicija. Činjenica je doista da se umjesto da se ozbiljno pozabavimo uzrocima prosvjeda, deklarativno se svi slažemo da su uzroci, da uzroci leže u teškoj ekonomskoj i socijalnoj situaciji u BiH, umjesto da se, dakle, ozbiljno pozabavimo razlozima koji su doveli do prosvjeda, umjesto toga servira se demagoška priča i traje demagoška utakmica. U fokusu nije opći interes, u fokusu je vrlo jasno stranači interes pojedinih političkih opcija. Ja bih želio samo podsjetiti da je za tešku ekonomsku i socijalnu situaciju, da dobrim dijelom krivicu snose određene političke snage koje su na način kako su, i s predpostavkama koje su poznate, formirale neustavnu i nezakonitu Vladu Federacije, rezultat čijeg djelovanja je također dramatično pogoršavanje ekonomske i socijalne situacije u Federaciji BiH. Stoga i ovu 29 inicijativu mi iz Kluba HDZ-a doživljavamo kao nešto što ne ide za tim da stabilizira političke prilike u BiH i da time bude u funkciji tog općeg interesa, nego da destabilizira, njeni rezultati, ne vjerujem da su namjere takve, ali njene posljedice bi bile daljnja destabilizacija političkih prilika u BiH. Parlamentarna većina, koja je sada takva kakva je, postala bi ovim upitna, bez jasnih naznaka o nekakvim korekcijama koje bi mogle dodatno stabilizirati tu parlamentarnu većinu, a samim tim političke prilike. A bez stabilnih političkih prilika u BiH nema ozbiljnog suočavanja sa pravim uzrocima koji su doveli do prosvjeda. Iz tih razloga, dakle, Klub HDZ-a neće podržati ovu inicijativu. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Emir Kabil. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Uvaženi poslanici. Moja replika se odnosi na govor gospodina Sarajlića. Pazite, mi moramo biti potpuno jasni ovdje, ovdje se radi o jednoj predizbornoj utakmici koja ima za cilj da, ja bih rekao, ukloni čovjeka koji je nesumljivo napravio značajne pomake u tom Ministarstvu. I mi možemo govoriti šta hoćemo, možemo govoriti o ovlastima manjim ili većim, a ovdje je jasno da se radi o, što je rekao i gospodin Franjičević, predizbornoj utrci koja treba da eliminira neke ljude koji mogu biti potencijalna opasnost za izborne rezultate stranaka. I to je manje više jasno. Ja bih rekao da o tome ne trebamo puno da diskutujemo. Da se radilo kojim slučajem o nekom drugom čovjeku ili nekoj drugoj poziciji sigurno niko ne bi pokretao tu inicijativu, sigurno niko ne bi ni razmišljao o tome, i to bi se zaboravilo kao što se mnoge druge stvari zaboravljaju, a one najvažnije stvari koje su dovele i koje su suština ovih problema, ovih prosvjeda su korupcija u zdravstvu, korupcija u fondovima, korupcija u nabavci lijekova i sve druge stvari. O tome neću govoriti, ali ću reći jednu drugu stvar. Apsolutno mi je prihvatljiva činjenica, apsolutno je Vaše gospodine Sarajliću legitimno pravo i SDA da pokrenete tu inicijativu za svaku smjenu, pa i ministra sigurnosti, ali morate znati da Ministarstvo sigurnosti radi zajedno sa Vijećem ministara. I jasno ste dobro citirali, upravu ste, da treba da postoji koordinacija između Ministarstva sigurnosti ... SIPA, odnosno institucija državnih sa Ministarstvom sigurnosti i sa Vijećem ministara. Meni je jednostavno nepojmljivo da iz tog cijelog konglomerata koje se zove Vijeće ministara, koje se nijednom svojom riječju nije oglasilo o svim aktivnostima, barem javno, jeste bilo u medijima, pojedinci su se oglašavali, nije se oglasilo i niste nijednom svojom riječju, ja bih rekao, optužili to isto Vijeće ministara koje je odgovorno za sve te aktivnosti koje su se dešavale u nemilim događajima. Naravno, vi imate pravo kao i svako drugi da pokrene inicijativu, ali ja bih rekao neprincipjelnost je jedna stalna konstanta u ovom Parlamentu, a vidjećemo i kod drugih zakona o kojima ćemo danas govoriti. Smatram da jednostavno vaša argumentacija nije dovoljno kvalitetna, nije obrazložena elementima koji su suštinski, koji na najbolji mogući način detektiraju meritum problema. Problem je što je Radončić u svojim istupima potpuno otvoreno, možda previše emotivno govorio o stvarnom problemu ljudi koji su izazvali ove prosvjede. Šta bi se desilo da je naređeno da se sa puškama brane zgrade institucija, da su pala 3-4 života? Mislim da bi bio jedan nekontrolisani haos koji bi doveo do scenarija koji se zove Ukrajina. Možda je to neko i želio, ja ne znam, ali u svakom slučaju, svi grijesi i svi problemi, što je rekao i gospodin Đugum, bi se prebacili samo na jednog čovjeka ... ministarstva. 30
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Ismeta Dervoz, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvažene koleginice i kolege, dame i gospodo, gošće i gosti. Dvije ključne riječi se ponavljaju kontinuirano, odgovornost, nadležnost, koordinacija, dodajem i treću. Odgovornost je očigledno bila na onima koji za to imaju i zakonske odrednice. Odgovornost je bila na entitetskim nivoima da spriječe, da predvide moguća događanja koja su na sve nas ostavila ovakvoga traga. Nadležnosti su potpuno jasne i ne znam kome ih više treba ponavljati. Ali ono što se podvodi pod koordinaciju je izgleda najveći problem u BiH. A u entitetu u Federaciji se to nažalost potvrđuje. Koordinacije kada je u sistem u pitanju očigledno nema. Nema je, jer oni koji bi trebali koordinirati su oni koji apsolutno ne žele niti razgovarati jedni s drugima, koji komuniciraju putem optužbi u medijima, koji komuniciraju putem podnošenja tužbi jednih protiv drugih i koji komuniciraju na način da pokušavaju svoje dužnosti i svoju odgovornost prebaciti na one druge ili treće. Koordinacija u sistemu sigurnosti u Federaciji je zakazala već u nekoliko prethodnih slučajeva. Svi se sjećamo šta se događalo punih 50 minuta ovdje ispred ove zgrade, pred Ambasadom SAD-a, kada smo čekali da se isti oni koji sad kažu da su čekali da im ministar Radončić da upute, naloge i zadatke, čekali jedni od drugih upute ko treba da zaustavi suludog teroristu koji je pucao na ulicama glavnog grada BiH. Kako ni tada nisu znali ili nisu htijeli znati šta je njihova odgovornost, tako ni sada to nisu znali, ili nisu htijeli znati, ili nisu željeli da urade svoj posao, možda sa unaprijed pripremljenim scenarijem za neka daljnja događanja koja bi trebala i ovako tešku situaciju u BiH učiniti još složenijom. Ono o čemu se ovdje govori, gospodin Sarajlić je rekao, ne, niko nije priželjkivao da se tuče gladni i obespravljeni narod. A kako se onda, gospodine Sarajliću, može obrazložiti to da se događanja od 07. ovog mjeseca tretiraju kao državni udar ili terorizam? Koliko ja mogu promisliti u svojoj građanskoj i vrlo maloj političkoj karijeri i svijesti, ako neko želi počiniti državni udar ili ako je to akt terorizma, pa valjda morate reagirati. Ako su građani, koji su izašli na ulice da traže svoja prava, 20 godina uskraćivani za ono što se zove osnovne norme za jedan pristojan život, teroristi ili su htijeli počiniti državni udar, onda se po meni ništa drugo i nije prizivalo nego da se te građne tuče i da se s tim građanima na takav način obračunava. Dozvolite da podsjetim da je bilo 19 prekomjernih primjena sile od strane policijskih snaga evidentiranih u Tuzli. Je li to ono što je trebalo da se dogodi u cijeloj BiH kad građani kažu da žele da rade, da imaju pristojne uvjete za život, da za svoju djecu žele budućnost i da ne žele da gledaju više na pozicijama i na mjestima one koji bezočno trpaju isključivo i samo u svoje džepove sve što mogu da uzmu od tih građana, već dvije decenije. Građani su u pravu. Građani BiH žele da mi ovdje u ovoj Paralmentarnoj skupštini, i u svim nebrojenim skupštinama koje imamo u ovoj zemlji, odluke donosimo na način da će oni moći živjeti bolje, sigurnije i sa nekom mogućnošću da će imati bilo kakvu viziju bezbjedne budućnosti. Građane ne zanima jako hoćemo li mi imati vanredne izbore sada ili ćemo ih imati u oktobru. Njih zanima ko će biti izabran na tim izborima i hoćemo li opet pokrasti glasove. Kako je moguće, uvažene koleginice i kolege, da su građani 2013. godine izašli na ulice da ruše onu vlast koju su navodno 2012. godine tako plebiscitarno izabrali? Da nije možda ipak bilo malo krađa na tim izborima, ili je 31 ipak sve se dogodilo u ovih godinu dana, pa sada odjedanput od 2012. do 2013. građani kažu da više ne mogu da žive u ovoj zemlji ovakvoj kakva jeste. Ono što je vrlo značajno je da se u svim ovim i ovakvim inicijativama, u svim ovim i ovakvim raspravama i u Parlamentarnoj skupštini i na svim drugim nivoima, i u medijima nažalost, koriste kvalifikacije u cilju diskvalifikacije i ličnosti, i političkih projekata, i pozicija, a na taj način se definitivno generalno još samo više učvršćuje taj već poljuljani položaj i državnih institucija i pozicija na kojima su ljudi koji treba da budu oni kojima građani vjeruju i kojima se oni obraćaju za rješavanje njihovih problema. Pocrtaću još jednaput, svjedoci smo ovih dana sukoba, optužbi, smjena onih koji treba da koordiniraju. Oni se međusobno smjenjuju, međusobno se optužuju, međusobno jedni drugima šalju poruke preko medija, a ne koordiniraju. Da li to znači da mi opet možemo očekivati u prvoj slijedećoj prilici kada se dogodi ili stvarni teroristički ... ili to što neko priželjkuje da dobijemo Ukrajinu na ulicama u BiH, mi ćemo opet imati one koji ne znaju šta znači koordinirati i koji ne znaju šta znači šta je njihov zadatak i njihov posao. Želim samo istaknuti, kao članica Kluba SBB-a ja sam ponosna da je gospodin Radončić, u ovom mandatu koji obnaša u Ministarstvu sigurnosti, pokazao da se u ovoj zemlji može raditi, da se u ovoj zemlji može dobro raditi, da se u ovoj zemlji može postići rezultate u interesu građana i u interesu funkcioniranja ove zemlje. I također pokazao da samim svojim primjerom, odricanjem od svoje ministarske plate, uskraćivanjem svih onih povlastica koje su neki od ljudi u tom Ministarstvu imali do danas i njima se obilato koristili, da također postoje i ljudi koji znaju šta je odgovornost prema onima koji su nas birali i koji od nas očekuju da pokažemo, ako ništa drugo, spoznaju o tome kako stvarno ljudi žive u BiH. I zato nemojte dozvoliti da građane BiH, koji opravdano protestiraju i opravdano traže mogućnost za normalan i dostojanstven život u ovoj zemlji, svrstavamo u kategorije terorista, da njihove proteste zloupotrebljavamo za dnevnopolitičke ili izborne potrebe, da falsificiramo njihove zahtjeve na način da govorimo o državnim udarima ili da govorimo o nečemu što će ne daj Bože ti obespravljeni građani učiniti nama kao parlamentarcima ili drugim izabranim zvaničnicima. Molim vas da govorimo o tome kako ćemo postići da sva naša ministarstva imaju rezultate kakvo je Ministarstvo sigurnosti, predvođeno gospodinom Radončićem, imalo u ovih godinu dana. Zahvaljujem gospodine predsjedavajući.
Zahvaljujem. Za riječ se javio prvi zamjenik predsjedavajućeg, uvaženi kolega Božo Ljubić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Mislim da ova danas točka je i prilika i povod da progovorimo o suštinskim nekim problemima. Ne ulazeći u ovom momentu u argumentaciju predlagatelja, ne ulazeći u ovom momentu ni ocjeni ponašanja pojedinih aktera u čitavim ovim događajima po vertikali od Ministarstva sigurnosti, preko Tužiteljstva, agencije jedne, druge, treće, policijskih agencija, entiteta, kantona, itd., itd., puno je važnije da mi ovdje danas spoznamo ili barem identificiramo dio uzroka zbog čega se ovo sve skupa dešavalo. Isto tako mnogo je važnije identificirati 32 tendencije pojedinih aktera u čitavom tom procesu i nakon toga procesa. Naime, ja tvrdim da je zapravo uzrok svih ovih događaja, s kojima se mi sada suočavamo i koje bih ja nazvao eskalacija krize koja je permanentno stanje zapravo ove države nakon rata do danas, prvo u jednom nekoherentnom sistemu, kako ustavnom, ali tako i sistemu, da tako kažem, svih agencija za provođenje zakona. Što bi rekli Amerikanci ... S druge strane, uzrok ovoga čitavog stanja je ponašanje političkih elita od rata na ovamo, a pojedini uzroci su već i u ratu buli, da tako kažem, tendencije naznačene na način sijanja određenih iluzija i utopija da se može bez rada, bez proizvodnje, sticajem određenih prava funkcionirati u ovom vrlo okrutnom tržištu svjetskom i okruženju, gdje trebate pokazati sposobnost da proizvodite i da prodate svoj proizvod. Pa onda, sijanje, da tako kažem, iluzije da je moguće poklanjanjem poduzeća, a ne privatizacijom, učiniti zadovoljnim i radnike i društvo, itd., itd. I ja ne mogu tvrditi, jer nemam sve podatke, ali predpostavljam da većina tih poduzeća čiji su radnici obespravljeni, osiromašeni, poniženi, izašli na prosvjede u Tuzli, Zenici, manje bi to vrijedilo za Sarajevo i za neke druge dijelove, ... Krivaja, Konjuha, Dite, Polihema, itd., itd. Ustavari radnici poduzeća koja su po nekakvom političkom, da tako kažem, protekcionizmu poklonjena nekomu, a onda opljačkana i uništena i radnici ostali obezpravljeni. A u isto vrijeme godinama i mandatima, da tako kažem, su izdvajane stotine milijuna maraka za subvencioniranje tih poduzeća za koje se znalo da im te subvencije neće moći pomoći. Pa sada pogledajte podatke Federalne vlade u prošlom mandatu, u predprošlom, ovom, itd., itd., pa saberimo koja su sredstva, da tako kažem, izdvojena za ta poduzeća od Krivaje pa na dalje. Ja vjerujem da ćemo doći do stotine miliona maraka. A nismo pomogli, odnosno nisu pomogli ti koji su prosvjedovali ni tim poduzećima, ni tim radnicima, ni njihovim obiteljima. I onda dolazimo do jedne na oko paradoksalne situacije da zapravo oni koji su prosvjedovali u Zenici, Tuzli i Sarajevu, itd., prosvjedovali su upravo protiv onih koji su im krivi za to. Nisu prosvjedovali ljudi u Zapadnoj Hercegovini, u Širokom Brijegu, Grudama, itd. Zašto? Pa zato što tamo uopće da upitate prosječnog građanina na ulici, prosječnog građanina, što znači radnik na čekanju? Što znači demobilisani borac? Što znači uvezivanje radnog staža? Vjerujte da vam niko u Širokom Brijegu ne bi znao odgovoriti, jer taj pojam ne postoji. Postoji radnik koji radi, koji proizvodi, koji prodaje proizvod, čija firma prodaje proizvod, koji prima za to plaću i točka. Postoji čovjek koji je na Zavodu za zapošljavanje koji nema posla, koji ima određena, da tako kažem, prava na osnovu toga svoga statusa, itd. Ostali, šta znači demobilisani borac? Pa ja sam demobilisani borac, evo me pred penzijom i radim ovdje. A da ne radim ovdje bio bih u ordinaciji ili ambulanti. Prema tome, oni koji su sijali te iluzije nisu bili u stanju reći ljudima, da tako kažem, šta je njihov problem, i sada naravno, žanju rezultate toga. E sad, ono što ja ovdje želim reći, što je vrlo opasna tendencija, i ja ne mogu se oteti utisku da zapravo ovi događaji nekomu nisu bili projekt ili u najmanju ruku povod za vaninstitucionalno mijenjanje sistema ove države. Čime to argumentiram? Gledajte ponašanje stranaka, političkih stranaka u ovih četiri kantona, itd., od Bihaća, Zenice, Sarajeva, Tuzle, itd., koje imaju tamo većinu. I gledajte, kaže tretman tih stranaka u tim parlamentima, dakle uvođenje vaninstitucionalnih, da tako kažem, elemenata u institucionalni sistem, tzv plenuma građana, njihovih zahtjeva, sudjelovanje čak tih predstavnika njihovih na sjednicama, itd., itd., šta to znači? Koja je to poruka dalje? A šta meni ukazuje na to da se ovi događaji koriste u najmanju ruku kao povod. Evo, prije nekoliko dana, dobio sam informaciju da je ova Federalna, ponoviću još jedan put, neustavna, nelegitimna i nelegalna vlada u proceduru uputila Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Ministarstvu unutrašnjih poslova Federacije BiH, u kojem piše da svi kantonalni ministri dolaze u subordinaciju prema federalnom ministru unutrašnjih poslova. Isto tako svi kantonalni komesari policije dolaze u subordinaciju prema federalnom, odnosno direktoru Policije Federacije. Šta to znači? Znači zapravo neustavno mijenjanje, da tako kažem, 33 u ovom momentu strukture, ustavne strukture i sistema u Federaciji, a šta dalje, to možemo samo predpostaviti. I na kraju da kažem, što bi značila smjena ministra sigurnosti danas ovdje, dakle ne ulazeći ni u argumentaciju, ni u nešto drugo? Značila bi gubitak parlamentarne većine ovdje, u ovoj situaciji koja je inače ... rovita u BiH, značilo bi dovođenje i držravnih institucija u vaninstitucionalnu situaciju, bez prijedloga, dakle, za rekonstrukciju. Iako mi imamo naziv rekonstrukcija, ali ja ne vidim tu prijedloga za rekonstrukciju. Prema tome, moram reći na kraju, da ja naravno ne mogu podržati ovu inicijativu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Mirsad Mešić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Ja ne mogu prihvatiti istupanje nekih poslanika koji vezuju sudbinu obespravljenih građana BiH sa sudbinom gospodina Radončića. Ovo nije rasprava o tome, ovo je rasprava o smjeni ministra koji, po nama, nije učinio sve ono što mu zakon omogućava i ovako uređenom sistemu, da poduzme, a nije poduzeo. SDP će kao politička, ozbiljna politička partija podržati inicijativu kolega iz SDA. Razlozi zbog kojih ćemo to učiniti mogu se svesti u dvije grupe. Jedna je moralnog karaktera, a druga je faktičko formalnog karaktera. Moralni karakter ima veze sa činjenicom da gotovo ni u jednoj zemlji svijeta ministar sigurnosti ne bi preživio paljenje zgrade Predsjedništva. To je kraj. Pitanje je u kojoj zemlji svijeta ministar sigurnosti, koji je moram priznati mene lično, svojim istupima 06., 07., 08., 10. izbezumio porukama koje nisu imale veze sa ministrom sigurnosti, a u potpisu je bio ministar sigurnosti. Više su imale veze sa liderom jedne političke partije i nastupom prema onima koji su opravdano počeli demonstrirati i opravdano ugroženi statusom u kome se nalaze. Šta to zapravo znači? Moralni razlog za podnošenje ostavke gospodina Radončića bio bi i struktura povrijeđenih. Samo u Sarajevu, po meni, kao posljedica direktnih uputa, odnosno direktnog obraćanja ministra sigurnosti je takva da od 142 povrijeđena u Sarajevskom kantonu, odnosno u Sarajevu, 122 su ljudi iz policijskih struktura. Koliko su to demonstranti mogli da ...? Vi sami sebi odgovorite, kada su ranili 122 između ostalog i specijalca. Koji je to nivo sile i kako se ... [[ne razumije se prekrio mirkofon papirima]] Mi u SDP-u apsolutno podržavamo opravdane zahtjeve ljudi i prema tome se i ponašamo. I, gospodine Ljubiću, ne mijenjajući ustavnu strukturu države BiH, odnosno Federacije, mi raspravljamo sa demonstrantima i pokušavamo naći najbolju mjeru odgovora kako neke stvari riješiti, ali u okviru institucija, hajde recimo kantona, odnosno Federacije. Šta su to formalni, odnosno faktičko-formalni razlozi zbog kojih podržavamo smjenu gospodina Radončića mogu se svesti na istupe gospodina Radončića. Ja sam od naših službi dobio jedan intervju koji je objavljen 10.02. na Radio BiH u kome naš ministar sigurnosti priznaje da nema pojma o tome šta se događa u BiH i citiram „Biću iskren pa ću reći potpuno direktno, iako će to možda šokirati mnoge slušaoce Radija BiH, ja nisam raspolagao niti sa jednom informacijom o zbivanjima u prošli petak“, tako ste rekli. „Čak i ovih dana u vrlo dramatičnim dešavanjima, dakle govorimo o 10. februaru, ne dobijem niti jedan operativni 34 podatak od bilo koje naše agencije za provođenje zakona, policije, Obavještajne službe, niti su oni to po zakonu obvezni“, ustvrdio je naravno naš ministar, a istina je da bi mogao po zakonu zatražiti te informacije o dešavanjima od Direkcije za koordinaciju, ali ih nažalost nije dobio. Zašto mi u SDP-u mislimo da sljedeća pitanja diskvalificiraju gospodina Radončića da može obavljati funkciju ministra sigurnosti. Ta pitanja su sljedeća: Zašto su policijski komesari u Zenici, Tuzli, Sarajevu poklekli pod prijetnjom, pod navodnicima, koju je kod Nezavisnog odbora inicirao ministar sigurnosti BiH već prvi dan nasilnih demonstracija, zbog navodne prekomjerne upotrebe sile u Tuzli? Sljedeće pitanje je bilo – je li sukladno članu 8. tačka f) Zakona o Agenciji za koordinaciju gospodin Selimović podnio ministru sigurnosti izvještaj o stanju sigurnosti 07. februara? Očigledno da nije, jer je bar tako izjavio ministar. I je li ga tražio ministar Radončić, a morao ga je tražiti? Zašto nisu djelovale institucije sistema, zašto nije djelovala Specijalna jedinica SIPA-e čiju je upotrebu ministar sigurnosti koordinirao o događajima koji su bili ... i koji su svima nama bili poznati? Ovim kratkim prilogom za smjenu gospodina Radončića htio sam prikazati da je, bez obzira na slabosti sistema, gospodin Radončić imao na dispoziciji i imao prostora da djeluje drugačije i da njegova obraćanja ne idu u koristi destrukcije, nego u korist smirivanja stanja. I to je zapravo razlog zbog čega mi podržavamo smjenu Vas gospodine Radončiću.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Emir Kabil, druga. Izvolite.
Pa, ja bih replicirao mom uvaženom kolegi, gospodinu Mešiću, na razlozima zašto je pokrenuta ova inicijativa. Mene naravno tangira samo jedan razlog a to je moralni razlog. Ovdje govorimo o moralnom razlogu i odgovornosti, moralnoj odgovornosti. Moralna kategorja u ovoj državi je davnih dana, već zadnjih 20 godina izgubila bilo kakav značaj. To nema nikakve veze sa životom. Ima jedna anegdota. Vi znate kada su napravili najbrži voz u Japanu, voz je kasnio 3 minute. Direktor Željeznica Japana je izvršio harakiri. To je moralni razlog, zato što je obećao svojim građanima da će voz doći uvijek i kasniti najviše 2 sekunde. To nije anegdota, to je istina, ali dobilo anegdotalne razmjene. U našoj zemlji, odnosno u Federaciji građani su se pobunili protiv lokalnih vlasti. Vi znate u kojim kantonima su izbili nemiri. Nemiri nisu izbili na nivou države, nemiri nisu izbili u RS-u. Izbili su u četiri kantona, i zna se ko je na vlasti u ta četiri kantona. Ako ćemo govoriti o moralnoj kategoriji oni su tražili ostavke, otiđite. A zašto, precizirajući tu vrijednost moralnu, moj uvaženi zastupniče, svi ti odgovorni rukovodioci i ljudi da bi preduprijedili ono sve što će se kasnije desiti, nisu odmah podnijeli ostavku. Jer, čim su neki podnijeli ostavku nakon pauze od 6, 7 dana nemiri su se smirili. Znači, ja govorim da ne koristimo tako krupne riječi moral, etika, kada je moral i etika u našoj politici bosanskohercegovačkoj zaista totalno devijantna kategorija. Moral ovdje ne živi, moral ne živi ni u ovom Parlamentu. Ostavka gospodina Radončića hoće li poboljšati stanje građana u ovoj državi? Ako hoće, on će odmah podnijeti ostavku. Povećaće plate – hoće, povećaće sigurnost – hoće. Ne, ovdje se radi o jednoj zamjeni klasičnoj teza, da istupi tog čovjeka jednostavno remete određene i 35 etablirane principe ponašanja koji trebaju da drže status kvo. Jasno je rekao šta je problem, to stalno ponavlja i to jasno iritira, pogotovo u godini koja je sada aktuelna, a to je predizborna godina. Prema tome, ja vas molim da te moralne kategorije zaista izbacimo. Sve ostalo možemo staviti na dnevni red i o svemu diskutovati, ali moralnu kategoriju staviti kao glavnu kategoriju za ovo sve, je mislim apurdno i deplasirano. Hvala.
Zahvaljujem. Druga replika, uvaženi kolega Mirsad Đugum. Izvolite.
Zahvaljujem. Druga replika i zadnja replika, ali kolegi Mirsadu Mešiću bih postavio jedno pitanje. Da li ste o tome što se uradilo i kako se uradilo upitali svog ministra na nivou Federacije? Ministar u Federaciji je iz SDP-a, da li ste upitali njega da li je i zašto nije dostavljeno obavještenje ministru sigurnosti da je formiran Krizni štab na nivou Federacije? Da li i šta je uradio Krizni štab? Zašto su postavljene samo željezne ograde pred Vladom a nisu pred Predsjedništvom, jer Predsjedništvo je u nadležnosti Federalnog MUP-a, zato što je tamo i Predsjedništvo Federacije. Da li ste razradili čitav sistem odgovornosti u ovome dijelu koji se vodi u ovom procesu i što je trebalo uraditi i čija je druga odgovornost? Mjesec i 10 dana je prošlo, mjesec i 10 ili 12 dana je prošlo, nisam vidio nijedan, nijedan zahtjev na nivou Federacije da se nešto uradi po ovom što se desilo tačno u Federaciji, ne u RS-u, osim što se sve prebacuje na ministra sigurnosti, iako su nadležnosti tačno u entitetu. Jedini zahtjev za suspenzijom ili odgovornosti je na uposleniku koji je dostavio informaciju ministru sigurnosti da je formiran Krizni štab. I to se smatra nelegalno, protuzakonito, da uposlenik Federalnog ministarstva informiše ministra sigurnosti na državnom nivou da je formiran Krizni štab. Klevet je kiša koja pada samo po uspješnim. Toliko i hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zvonko Jurišić, diskusija. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo, ova točka dnevnog reda koja govori o inicijativi za smjenu ministra sigurnosti BiH, gospodina Fahrudina Radončića, našla se na dnevnom redu. I čini mi se iz ovih dosadašnjih diskusija i replika najmanje se govori o potrebama smjene gospodina ministra sa ove pozicije, nego se puno više govori o razlozima koji su doveli do ovakvog stanja da se ovo desi. Pa da eventualno, je li, nakon ovih nereda koji su bili 06., odnosno 07.02. naravno se za takvu jednu situaciju kada se desi u državi treba nači dežurni krivac. Ovo je i predizborna godina a mi smo kroz neka zastupnička pitanja i kroz neke rasprave bili vrlo jasni i decidni o potrebama i prijevremenih izbora, o odgovornosti, ne samo ministra, ako je odgovoran ministar, nego cjelkupnog Ministarskog vijeća, cjelokupne Vlade Federacije, cjelokupne Vlade Kantona Sarajevo, jer ovo što se desilo, ako govorimo o Sarajevu, ako 36 govorimo o Sarajevu je li, onda se desilo nešto na prostoru gdje je nadležna Kantonalna policijska uprava i Kantonalno ministarstvo ... Mi ćemo se vratiti godinu i nešto dana, kada smo bili mi ovdje opkoljeni i tada je bila, kaže, koordinacijska uloga ministra. Ministar je bio tada na visini zadatka, ali nisu bili kantonalni ministar i kantonalni načelnik Policijske uprave, oni nisu bili na zadatku jer ta koordinacijska uloga je tada prestala, jer ti ljudi nisu iz istih političkih stranaka, pa je neko priželjkivao, da bi zadobio eventualno političke poene, priželjkivao je nerede koji su se desili ovdje oko nas, gdje smo mi bili na neki način zatočeni ovdje u ovoj zgradi. Što je kolegica Dervoz govorila, nešto slično se desilo, imamo čovjeka koji puca, policijska stanica je tu 100 metara, ali ljudi stoje i gledaju, kaže to nije naša nadležnost, mi smo lokalna, općinska, Općina Centar, to je nadležnost, ne znam ni ja, kantonalne, pa evo federalne, itd. O ovom problemu je raspravljao i Federalni parlament gdje je jasno rečeno da je nadležnost Kantonalnog ministarstva i Policijske uprave i Federalnog ministarstva, što je u konačnici potvrdio i sam direktor Federalne uprave za policijske poslove, gospodin Lukač, koji je na neki način tražio, kada je bila ugrožena zgrada Predsjedništva, odnosno dio zgrade u kojoj je predsjednik i dopredsjednici Federacije, pa je onda i reagirao i nije došlo do većih tamo, onaj, paleži, razbijanja, ne znam ni ja ranjavanja, itd., povređivanja u biti. Nije bilo ranjavanja dok je ova kantonalna zgrada stradala. Ovdje, kaže bilo je riječi, odnosno ova dešavanja su bila u četiri kantona. Evo, ja postavljam pitanje svima nama – da li je ministar odgovoran i za dešavanja u Mostaru, gdje sam ja bio, gdje nema uopće policijskog komesara, evo, pitam ja je li ministar odgovoran, ministre što neimenujete policijskog komesara u Mostaru? Pa ne mogu da se stranke dogovore koje su na vlasti, koje su na vlasti legalne, legitimne, ustavne, eto oni se ne mogu dogovoriti oko komesara, pa prema tome nema ko rukovoditi policijom, pa je to eto trebao ministar Radončić nekoga dole nazvati – de momci rasporedite se da ne bi izgorile neke strančke zgrade. Prema tome, ovdje su se zamijenile teze, kada su u pitanju, gdje se traži, traži se znači neko u ovom svemu, a i u normalnim državama, kada se ovakve stvari dese onda i treba neko odgovarati, to je činjenica. Ali obzirom da BiH nema uređen sustav, jer koordinacija, ako ministar koordinira nekim snagama on koordinira, on nema ovlasti zapovjediti, nema ovlasti smijeniti, itd., to su ovlasti na sasvim nekim drugim razinama. I mislim da treba tražiti problem za ovakvo stanje, ovo već ako jeste problem, na tim razinama. Problem nije djelovanje policijskih snaga. Policijske snage su tu da štite ustavni poredak BiH, da štite građane, da štite objekte i u tu svrhu sigurno je i ministar Radončić, koji je, moram iskreno reći, na poziciji ministra pokazao da se može drugačije raditi nešto što je to bila dosadašnja paksa. Da se one ovlasti koje, ili privilegije, kad smo govorili o privilegijama i zlouporabama privilegija koje imaju njegovi najbliži suradnici, da se mogu svesti na neku minimalnu mjeru, odnosno da se mogu te privilegije, ako govorimo o njima, i oduzeti i što je sam pokazao svojim nekim činom. Ne traži se od bilo koga od nas da radimo bez naknade, da radimo bez plaće, mi to i nismo u mogućnosti mnogi od nas, ali kažem, pokazao je sasvim jednu drugu stranu kako se može raditi. A ovi obezpravljeni, poniženi građani BiH upravo oni vide šta mi radimo, za rauzliku od nas koji mi njih ne vidimo, jer smo se mi opili nekakvom vlašću, nekakvom moći financijskom, političkom itd., i ne vidimo te obične ljude, jer nije zadnja godina, zadnje dvije godine dovele do ovakve situacije. 20 godina, 20 godina upravljaju neki ovim sustavima, od razine kantona, općine, Federacije, RS-a, ne znam ni ja, države BiH, mi se danas pitamo što nam je ovakvo stanje? 37 Evo kolega Ljubić je dopredsjedavajući Parlamenta, profesor doktor Božo Ljubić je govorio i o neustavnoj, i o nelegalnoj, i nelegitimnoj vladi, i nesposobnoj vladi, a on je u vlasti od kada ga ja znam, ili je ministar, ili dopredsjednik Parlamenta, evo i danas. Znači, bio je pet godina ministar, pet godina je držao Ministarstvo prometa i veza BiH, ja on, ja njegov nasljednik, pa još nema ovog mosta tamo na Savi u Orašju, evo prekinut je ovaj natječaj. Šta je? Pa o kriminalu se radi. Da je to tako svjedoči nam i iz ove naše bliske prijateljske, susjedne države Hrvatske, osuda političke stranke, to se nikada u povjesti nije desilo. Možda će ovaj ministar sigurnosti doprinijeti na takav način da se pokrenu neki procesi, a već jeste nešto, o utvrđivanju odgovornih i počinitelja za neka djela koja su se desila na prostoru BiH, za što sam ja kao zastupnik itekako zainteresiran, a mislim i sam gospodin Božo Ljubić, o slučaju, dobro znate o čemu govorim, slučaju Leotar, o kojem je ministar sigurnosti u zadnje vrijeme počeo govoriti. I kažem da, znači neko ko je bio na vlasti i sada kaže, odjednom je dogovoran neko ko je, ne znam ni ja, ovakav ili onakav. Da je neko neustavan imao je priliku, znači, imao je priliku jer su tada postojali ljudi, da Ustavni sud o tome odluči, ali su onemogućili, onemogućili su priliku i Ustavnom sudu Federacije BiH da kaže da li je neko neustavan. I nije uredu da neko govori ko i nije ni pravnik, niti je to u njegovim ingerencijama ili ovlastima da govori da je neko ili nešto neustavno. Nego evo, to su ono kao papagaji, vidjeli smo ovdje, kolega Franjičević, Božo Ljubić pred kamerama iziđu ovdje, kaže da je neko neustavan, nelegitiman, nelegalan, ali eto, tamo gdje ste vi ustavni, legalni, nelegitimni, stanje nam i nije baš tako. Ja sam bio predsjednik Vlade u Širokom Brijegu, oko 2.800 ljudi u Zapadno- Hercegovačkoj županiji ima, profesore Ljubiću, kojima nije uvezan radni staž. Firme koje su propale, nedavno je jedna od agencija, ne agencija udruga zapalila svijeće u Ljubuškom za firme koje su propale, čiji su radnici ostali bez posla, Hotel Bigeste, Konfekcija Ljubuški, Vinarija Ljubuški, Duhanska stanica Ljubuški, ne znam još koje, mislim da je Soko ili Famos. Nešto slično u Širokom Brijegu, ja sam se bavio tom problematikom, to je OTP, Novogradnja, Duhanska stanica u središtu grada, itd. Znači 2.800 ljudi ima koji, i postoje i tamo razvojačeni branitelji. Nego, što, kaže, tamo ljudi ne pričaju ovdje o ovim stvarima kao što se to dešava recimo u dijelovima Bosne? Pa ljudi imaju, moramo biti iskreni, i što je govorio profesor Kabil, moral ovdje, znači moramo se gledati u oči, ljudi imaju hrvatske putovnice, kao što imamo i Vi i ja, pa imaju priliku, od mojih Jurišića je otišlo ima tri mjeseca, 20 u Njemačku. Pa su otišli tamo raditi, obzirom da je to nama, i u povjesti smo išli, bio je moj otac u Njemačkoj, znači otišli su tamo. Znači to svoje nezadovoljstvo nisu izražavali, znači na ulici, nego su otišli, otišli su znači raditi u Njemačku.
Kolega Jurišiću, možete na replici, kad kolega Ljubić ...
Evo samo da završim, Evo da završim.
Hajde, izvolite.
Evo, i ja mogu reći ovdje šta je gospodin Franjičević rekao, klub, Mješoviti klub, je li, a vjerovatno u ime Bože Ljubića mada se ... nisam ..., nije spreman dati potporu inicijativi SDA kada je u pitanju smjena ministra sigurnosti, gospodina Fahre Radončića. 38
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Božo Ljubić. Izvolite.
Kolega Jurišiću, veliko mi je zadovoljstvo da Vi poštujete predsjednika Kluba mješovitoga, pa temeljem, dakle moje rasprave takođe nećete podržati ovu smjenu. Druga stvar, da, istina je da ste Vi bili na čelu Vlade Zapadno-Hercegovačke županije 4 godine u velikoj mjeri i mojom zaslugom, međutim nažalost mnogi me zbog toga danas prozivaju. Ali ne bih o tome. Dakle, nisam ja bio na vlasti 20 godina i u tom periodu gdje sam bio, u institucijama sam bio samo u službi narodu a ne na vlasti. A od 2000. do 2007. godine nisam bio po mojoj, da tako kažem, čvrstoj odluci u vlasti, kako se kaže, ni u mjesnoj zajednici, jer nisam htio, bio sam šef katedre za ortopediju i traumatologiju na Medicinskom fakultetu i liječnik u bolnici, prema tome, nije. Međutim, kad sam ja spomenuo ovu vladu neustavnu, nelegalnu, nelegitimnu i Vi ste dodali nesposobnu, čime se potpuno slažem, ja sam to spomenuo samo u kontekstu da je ona najodgovornija za eskalaciju ove krize u zadnje tri godine, a ne da je ona jedina odgovorna i najodgovornija za sve to što se natoložilo kao uzrok ovoga nezadovoljstva i ove, da tako kažem, osiromašenosti i poniženosti ljudi koji su počeli prosvjedovati od Tuzle pa nadalje. A to je naravno jasno. I sad naravno mi možemo oko toga sada špekulirati zašto ti demonstranti, dakle nisu ni okrznuli ni jednu federalnu instituciju ni u Sarajevu, ni u Mostaru, zašto su u Mostaru uredno zaobišli zgradu federalnih institucija koja im je bila na putu od istočne obale odakle su krenuli prema zapadnom dijelu Mostaru gdje su zapalili zgradu Vlade i stranke, itd., itd. To su sva pitanja koja sada mi možemo tražiti mnoge odgovore na njih. Ali ono suštinsko što bih volio, kad sam već izišao za govornicu, htio odgovoriti gospodinu Mešiću. Da, radi se o vaninstitucionalnom djelovanju i radi se o djelovanju koje upravo vlasti u ova četiri kantona, odnosno političke stranke koje su tu odgovorne za vlast podržavaju, uključujući, da tako kažem, predstavnike tzv. plenuma koji, kao što vidimo predstavljaju jedan mali, ne procenat već promil građana i u tim kantonima, da ne govorim o Federaciji i državi. A onda, da tako kažem, indikativno je to da ova Vlada Federacije stavlja u proceduru zakone koji znače dodatnu centralizaciju Federaciju, oduzimanja protuustavne nadležnosti kantona, a onda se meni to nameće zapravo jedan, da tako kažem, zaključak da su ovi prosvjedi možda iskorišteni kao projekt ili namjeru kao povod da bi se radilo ovo što se sada radi. Evo to toliko, hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi poslanik Mirsad Mešić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Iako ovo nema direktne veze sa raspravom koju je započeo gospodin Ljubić, ne znam temeljem čega uvaženi prvi dopredsjedavajući ovog Parlamenta tvrdite o vaninstitucionalnom 39 djelovanju. Dakle, radi se o zahtjevima koje neka vlast podržava ili ne podržava. U Zenici funkcionira Vlada u punom kapacitetu. Ako je to vaninstitucionalno onda ste upravu, ali mislim da niste.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zvonko Jurišić. Izvolite.
Evo, samo ću kratko, neću dugo, ovo što je gospodin Ljubić govorio da Vlada stavlja u proceduru zakon. Pa slušajte Vlada može staviti u proceduru zakon, postoji parlamentarna većina u kojoj je, koliko je meni još uvijek poznato, i HDZ 1990. U Zastupničkom domu, znači Federalnog parlamenta postoji, znači parlamentarna većina u kojoj je, između ostalog, i HDZ 1990. Postoji Klub naroda, postoji Dom naroda, znači hoće li zakon ugledati svjetlo itd. Svako može i ima pravo predlagati, ono sukladno nekim procedurama poslovničkim, zakonskim, ustavnim, može predlagati zakon. I prema tome može i ova Vlada, ali kažem neće niko sigurno uzeti bilo čije ustavne nadležnosti, pa sigurno i Vlada Federacije. Nisam ja ovdje da branim ovu Vladu Federacije ili da je napadam, ona nije tema današnje ove točke dnevnog reda.
Ali je uzrok.
Pa nije uzrok, ako je uzrok, evo ste me malo gospodine Franjičeviću, uvaženi kolega, Vi ste jedan od uzroka tu, HDZ BiH. I onda čitajući ove medije daje mi upravo za pravo da, još jednom ću ponoviti, da je upravo HDZ 1990 na čelu sa gospodinom Ljubićem napravio ovaj problem. Jer mi smo bili zajedno na izborima, mi smo izborna volja zajednička hrvatskoga naroda, Božo Ljubić i ja sa 52.000 glasova danas sjedimo ovdje, a danas smo, evo da ne kažem, u različitim taborima. Znači, ako govorimo o političkoj odgovornosti, moralnoj odgovornosti, onda se moramo zapitati gdje. Onda sigurno, znači da je ta koalicija koja se zvala Hrvatska koalicija, evo ovdje to i piše na ovim našim pločicama, je li, čini mi se ovo treći put govorim, i mi smo bili zajedno na ovim izborima i da smo formirali zajedno vlast onda ne bismo baš bili u ovakvoj situaciji. I onda mi, kažem, daje za pravo da razmišljam na način da se ovdje itekako umijašao, preko HDZ-a BiH, sestrinska stranka iz hrvatske, je li, koja je evo napravila ovo pa danas vi ovako govorite i nelegalna, i ovakva, i onakva. Ali kažem, nije to tema ove sjednice nego ovo što jeste i zato bi ovo volio da se ne priča ovdje baš previše o Vladi Federacije, jer tu nema ni ljudi da se mogu braniti eventualno. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Milorad Živković, predsjedatelj Doma, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem. 40 To što u dosadašnjoj diskusiji nije prijavljeno bilo poslanika koji dolaze iz RS-a ne znači da nas ova tema ne zanima i iako mislimo da je najveći dio problema ako izoštrimo visuru(?) u bošnjačkom dijelu u Federaciji BiH, iz nekoliko razloga moramo da kažemo da i nas zanima ova tema. U kontinuitetu ovo je treći ministar sigurnosti koji se mijenja u ovome Parlamentu. Sjetićete se da je to bio kolega Sadiković, pa kolega Ahmetović, pa sad kolega Radončić. Neću da govorim da, po mom ličnom mišljenju, kolega Radončić je bio najbolji ministar sigurnosti koji je do sada bio ovdje, ako spomenemo od ta tri ministra, ali isto tako želim da kažem da, ljudi riješite već jednom taj problem. Dajte čovjeka kojeg može da podrži i skupštinska većina i da radi svoj posao. Drugi razlog zbog čega sam se javio je što najveći dio ovdje problema stavljamo da je u pitanju samo individua na određenom mjestu. Kada je bila i opsada Parlamenta, pa i ovo što se dešavalo 07. februara, ne spominjemo a trebali bi da spominjemo da je glavni problem u Tužilaštvu BiH, pa i ostalih nivoa. Kod njih je pištaljka koju oni ne drže čak ni u ruci, ni u ustima, nego u džepu, kada će koja institucija da uradi svoj posao, a direktori tih institucija zaklanjaju se iza tih tužitelja. Znate zašto? Zato što njih niko ne može smijeniti. Niko im u ovoj državi ne može ništa. Ljudi su koji određuju sudbine, određuju čak i Ustav ove zemlje. Da li je neko pogriješio? Ove parlamentarce ovdje, nas kolege, oni ispituju i rade šta im je volja u ovoj državi jer im ne može niko ništa. I to neće ovdje u ovom Parlamentu niko da kaže nego da je ministar kriv. Naravno da će ministar, koji god dođe ministar, ovo mi se čini hvatanje nekih predizbornih pozicija u bošnjačkom narodu za visoke funkcije od Predsjedništva pa nadalje, i da je borba baš u toj poziciji, da je sasvim logično da ministri traže veću kompetenciju na nivou BiH i da to neće dobiti iz RS-a, što je svima jasno. Znači, nije problem ko je individua tamo i nije problem da iz RS-a neće dobiti podršku za tako nešto, ali isto tako ne možete od nas tražiti da entitetskim glasanjem pokušamo zaustaviti da se neki ministar smjenjuje ili ne smjenjuje. Kolege iz Federacije dogovorite se, mi iz RS-a ćemo poštovati vaš dogovor koji god bude dogovor napravljen, jer znamo da koji god dođe ministar šta je njemu činiti, iz kojeg naroda, kada dođe na tu poziciju. Ali sam izašao samo zato da kažem da nije u redu da završimo čitavu ovu diskusiju o tome ko je kriv u ovoj državi, a da se ne spomene da je glavni krivac u instituciji koja je izašla iz sistema, koja je sebi sama dovoljna, koja odlučuje o sudbini, kako ljudi tako i čitavog sistema u BiH, a to je Tužilaštvo. I na kraju, drago mi je kolege iz SDA, kada smo govorili o smjeni Šarovića, kada ste govorili da je to nelegalno kako će to pasti na sudu, da ste isti taj princip sad primijenili. Ništa, hvala. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, ja ću vrlo kratko da obrazložim, odnosno da pojasnim našu poziciju u odnosu na ovu inicijativu. Dakle, mi ćemo biti suzdržani, kao što smo bili suzdržani i kada se imenovao mandatar, Vijeće ministara, i kada su vršene sve nakon toga konstrukcij, rekonstrukcije, kompozicije i sve ostalo već kako se kad nazivalo. Osnovni ključni razlog za ovu našu poziciju jeste kao i do sada. Ni jedna situacija i u vezi mandatara, Vijeća ministara, postavljanje ministara, promjena, itd., nije bila motivirana niti potkrijepljena programskim dokumentima, planovima, pravcima djelovanja, itd., nego jednostavno od samog starta na ovamo se radilo o političkoj borbi, da ne kažem obračunu za pozicije i borbi za fotelje, evo da budem jasan. Nakon, dakle 15 mjeseci, mi smo 15 mjeseci bili bez Vijeća ministara, a u 2 godine imali 3 41 rekonstrukcije ili prekompozicije, itd. Ni jedan od ovih činova ništa novo nije donio samo je pogoršavao situaciju i usporavao rad ovog Parlamenta. Govorim o čitavom nizu ovih događaja ove vrste. Dakle, mi nećemo, mi ćemo biti suzdržani. Naravno, bila bi prilika kao opozicionoj stranci da podsjetim izborne pobjednike da su izbore praktično dobili obećavajući programske koalicije, novi duh, itd. I izgleda da se obistinilo ono što smo mi govorili kada je postavljan mandatar da će se mandat 2006.-2010., u odnosu na ovaj, po dobru spominjati. I vrlo kratak komentar, dakle i osim toga, dakle sama stvar vezana za proteste, odnosno demonstracije građana itd., ovaj Parlament nikad nije i ne znam da li će dobiti neku vrstu oficijelne informacije o dešavanjima i hoće li se on njome baviti. Dakle, samo još par komentara, kad je riječ ja neću govoriti o opravdanim i neopravdanim demonstracijama građana iz prostog razloga jer su one usmjerene i prema meni kao političaru, odnosno mojoj stranci, bez obzira što smo mi sada ove posljednje tri godine u opoziciji, ali mogu reći da postoje dvije stvari koje bi ovaj Parlament mogao odmah uraditi u pravcu opravdanih, evo da ja sad kažem, opravdanih zahtjeva što se tiče ovog Parlamenta. Imamo na tački 11. plate, hajde odmah da te plate danas riješimo. I imamo mogućnost da napravimo prijevremene izbore, bojim se da je prilično kasno za njih, ali mi ćemo i to podržati, mi smo ih trebali uraditi kad se jasno pokazalo da parlamentarne većine u ovom Parlamentu nema, da ne funkcioniše, itd. Dakle, evo završavajući, još jedan kratak komentar, nije ni momenat ni vrijeme da sada polemiziram sa ovim bošnjačkim obračunom, političkim bošnjačkim obračunom, radi se ovdje o obračunu političkih partija, ja ne vidim da se bošnjaci nešto za vratove hvataju, niti se radi ovdje samo o bošnjačkom problemu, niti se ovdje samo radi o problemu četiri kantona. Ovdje se radi, ja vjerujem da smo to konačno shvatili, ako nismo shvatili onda imamo strašan problem, ovdje se radi o problemu sviju nas, problemu u BiH, problemu ljudi koji žive u BiH. Danas je ovdje, meni je drago da u Širokom Brijegu nema problema, drago mi je da nema u RS-u problema, drago mi je da nema u bilo kojem dijelu ove zemlje, ali ja se bojim da to nije tačno, da problema ima širom ove BiH i samo tako u kontekstu to treba posmatrati. Evo, ja se zahvaljujem.
Zahvaljujem. Kolega Božo Ljubić, druga replika. Izvolite.
Kolega Belkiću, dakle nisam ja rekao da u Širokom Brijegu nema problema, itekako ima problema. Mislim da ima 10.000 nezaposlenih ljudi. Ima problema i u Duvnu, odnosno Tomislavgradu iz kojega je, prema pisanju medija, zadnjih godinu dana odselilo tisuću radno aktivnih ljudi, ali je otišlo, dakle na rad u zemlje EU zato što tamo nisu našli posla. Međutim, niko ih nije tretirao niti su oni sebe tretirali kao radnike na čekanju, kao demobilisane borce, ali svi su bili borci naravno jer su u aktivnom dobu, itd., ja govorim, dakle o potrebi mijenjanja jedne filozofije, jednog mentaliteta, da tako kažem, koji će biti usmjeren ka razvojnim projektima, a ne sijanja iluzije ljudima da je moguće jedno mrtvo poduzeće, evo da spomenem jednu Ditu koja je bila respektabilna Tvornica deterdženata u bivšoj državi, koja je proizvodila i prodavala robu u čitavoj državi, dakle da je moguće oživjeti na način da se subvencionira od 42 prilike do prilike milionima donacija, dotacija, da tako kažem, iz federalnog proračuna, jer to nije moguće, da tako kažem. Prema tome, imamo mi i drugi primjer, imamo mog susjeda Mirka Grubešića koji je privatizirao, ali platio, Saponiu Osijek koja danas prodaje deterdžente, kaladonte itd. po čitavoj regiji i ovdje u BiH itd., itd. Prema tome, te stotine milijuna koje su otišle, da tako kažem, u Krivaju bezuspješno, u Konjuh, su trebale zapravo biti upotrijebljene u zdrave razvojne projekte i poticaje ljudima koji će pokrenuti proizvodnju, pa taman u sasvim novoosnovanom poduzeću koje bi danas zaposlilo možda sve te radnike ili većinu tih radnika. Dakle, ne daj Bože da sam rekao da nema problema, itekako ima problema. ¸ Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Bez namjere o nekoj ozbiljnoj diskusiji, razmišljao sam, ali mislim da ima potrebe sa dosta zakašnjenja da reagujem na ono što je rekao kolega Sarajlić, vezano za obraćanje direktora SIPA-e na sjednici Kolegijuma, o čemu je govorio kolega Đugum, i ono što je rekao, istrgunuto iz konteksta to je tako. Ne treba nama direktor SIPA-e govoriti o ovlaštenjima, mi to možemo vidjeti i u zakonu, i u izvodima, i na internetu i bilo gdje, međutim on je iz tog konteksta istrgnuo ulogu tužioca. I kada ulogu tužioca vratite, evo ulazi kolega Sarajlić, kada ulogu tužioca vratite u kontekst ovlaštenja direktora SIPA-e onda dobijete cjelinu. O toj ulozi tužioca nije govoreno, jer bježe svi, što bi se reklo ko đavo od krsta, od uloge tužioca. I svi bježe da ne pričaju o tužiocima i svi gledaju da njih zaobiđu, da to meni postaje sad da ne kažem više zanimljivo i neka vrsta opsesije kako svi bježe i čak upadaju u probleme bježeći od stvarnog problema, jer ne žele da kažu da, ja bi vas po ko zna koji put podsjetio na onu situaciju pred Sudom BiH kada je naveče tužilac u Tuzli iz kreveta naredio hapšenje. To je indikativna situacija, čovjek je gledao televiziju i sjeti se da ima zakonsko ovlaštenje i naredio istog momenta da onaj siledžija koji je tukao ženu bude uhapšen, jer njemu zakon to dozvoljava i on je zbog toga postavljen tu da istog momenta, iste sekunde može reagovati. I svi ćute zašto tužioci na drugim mjestima neće da reaguju, ni pred Predsjedništvom, ni na mnogim, ali evo ćute i dalje, evo kad vi ćutite ćutaću i ja. I onda još drugi čak snose posljedice zbog toga što neće tužioci i sudije da reaguju. Čak pristaju jer su bili dio ranije priče. A oni koji danas snose posljedice bili su dio priče nereagovanja tužilaca kad je bila blokirana ova zgrada. Bili su dio priče, podržavali namjere tužilaca da nas ovdje ljudi urade ono što su ... E sad su došli u situaciju da odgovaraju za ono što ne bi trebali da odgovaraju. To je činjenica o kojoj mnogi bježe, jer očekivao sam danas puno više iz ove rasprave, da će, ali očito svi ćute o glavnom problemu. Evo ćutaću i ja. Svi znaju mnogo više, ali o tome, svode to na nivo, jer je vrlo zanimljivo da svi posljednji mandati ministara bezbjednosti su bošnjački. I svi ministri bošnjaci su smijenjeni i svi su smijenjeni od strane bošnjaka. I sve i jedna smjena ministra bezbjednosti je bio neka vrsta unutar bošnjačkog obračuna. Šta je u pozadini? U pozadini je ono o čemu danas ćutimo, i o čemu se neće da govori, i kriju se neke druge stvari koje se kotrljaju koje su puno važnije, značajnije, onda se to svede na tog nekog pozornika, ne znam ni ja, je li trebao sad mu narediti ovaj ili onaj. Ali eto, to je situacija, da li tu funkciju prati neko, neću ja sad nazvati prokletstvo ili nekakav onaj usud, ali su ovo činjenice. Činjenice da je to došlo iz reda istih onih koji su ih imenovali uz, i svaki put je 43 ostalo dosta toga nerazjašnjenog. I gospodin Sadović je otišao a da sarmu nije probao, da nije rekao mnogo toga zbog čega, kako, desilo se nešto, i mnogi drugi, ne znam ni ja kako se dešava. Dok god budemo ćutali o tome, znači dok god je oni koji su dužni ovoj državi da štite zakon a oni ćute, ponašaju se, govorio je maloprije kolega Živković ...
Vrijeme.
kao država u državi, time završavam, i svi gledaju da tu svetu kravu ne diraju, čak i spremaju se za neko lično žrtvovanje, neka to bude i dalje tako. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Nermin Purić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege. Što bi rekao kolega Beriz biću kratak. Želim iznijeti stav DNZ-a po pitanju zahtjeva za smjenu ministra sigurnosti BiH. Kao što znate DNZ-a nije dio parlamentarne većine i samim time sam u komotnijoj poziciji ovdje, jer nemam obavezu da poštujem stavove parlamentarne većine. Ali želim ovim putem da iskažem zabrinutost zbog pristupa koji gajimo u Parlamentarnoj skupštini BiH, posebno kada je u pitanju funkcioniranje izvršne vlasti na nivou BiH. Lično smatram da se država ne može voditi na način da se od slučaja do slučaja donose ovakve odluke o rekonstrukcijama, odnosno o smjeni sad ovog sad onog ministra, da političke stranke koje su dio parlamentarne većine vraćaju usluge jedna drugoj na način da smjenjuje po želji jedne ili druge političke partije. Naravno ovo se može desiti zato što ne postoji jasan program koji stoji iza parlamentarne većine i ne može parlamentarna većina biti jednostavan zbroj ruku u Parlamentarnoj skupštini BiH. Može, ali ne bi trebalo, jer bi iza parlamentarne većine trebao postojati neki zajednički program i neki zajednički cilj ili ciljevi kuda ide ta parlamentarna većina, odnosno u kojem pravcu vodi BiH. Da li je ministar Radončić dobro radio svoj posao do sada ili nije to je vrlo teško reći, ali je evidentno da u radu Ministarstva sigurnosti BiH od kako je on ministar postoje određeni pomaci, postoje određene stvari, određeni napredak koji se može vidjeti. Da li će sljedeći ministar sigurnosti loše raditi posao, vjerovatno neće ni on jer ja hoću da vjerujem da ljudi koji dolaze na ovakve funkcije imaju dobre namjere kada je u pitanju BiH. Međutim, ono što zabrinjava zabrinjava, dakle ovaj pristup po kojem mi u izbornoj godini u izbornoj kampanji koja je već počela radimo rekonstrukciju Vijeća ministara i time mijenjamo vanjsku sliku, ali suština problema ostaje, jer ovo što mi radimo, dakle nije promjena sistema, a očigledno je dakle da sistem u BiH traži korjenite i brze promjene. Ja ću biti suzdržan prilikom glasanja o Inicijativi SDA, ali sam imao, dakle potrebu da kažem stav DNZ-a o ovom pitanju. Hvala lijepo. 44
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Magazinović, replika. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Stav Kluba poslanika SDP-a je iznio uvaženi kolega Mešić. I što se tiče tog stava mi kao Klub stojimo iza njega. Ono na šta želim da reagujem jeste nekoliko diskusija gdje se priča o unutar bošnjačkom sukobu. Ja mislim da je jako pogrešno politiku u BiH dijeliti na bošnjačku, srpsku i hrvatsku. I mislim da je to mač sa dvije oštrice čijih posljedica mogućih, nažalost i oni koji o tome govore, nisu svjesni. To što je trenutno na ovom pitanju većina poslanika, koji su između ostaloga i građani ove države a i Bošnjaci, podržava prijedlog za smjenu, to uopšte ne znači da je ovo pitanje kojim se trebaju samo bošnjaci baviti. Govori se o Ministarstvu i ministru sigurnosti. Jednako tako se ne može izvući zaključak da je hrvatsko pitanje da ministar ostane, pošto se većina zastupnika koji su Hrvati izjasnili u tom pravcu. Dakle, ja zaista apelujem, evo ova tačka je završena, ali ima još mnogo pitanja koji se na ovaj način tretiraju i zaista apelujem na kolege da ovu vrstu diskusije, bar iz Predstavničkog doma, pokušamo, ne izbaciti, ali suzbiti u najvećoj mogućoj mjeri. Ima Dom naroda koji služi za to. I kad sam se već javio da reagujem, ja želim reagovati takođe na jedan dio izlaganja uvaženog kolege Kabila. U svom izlaganju kao argument zbog čega će Klub SDP-a podržati ovu inicijativu kolega Mešić je rekao da postoje, što se nas tiče, moralni razlozi i formalni razlozi. U tom smislu kolega Kabil je reagovao rekavši, citiram, da je moralno u ovoj državi izgubilo značaj, s čim se vjerovatno većina nas ovdje slaže, ali je takođe rekao da moralnu kategoriju trebamo izbaciti kao razlog za ostavku. Ja ne znam šta je kolega Kabil pod ovim mislio, ali kad političar kaže da moralnu kategoriju treba izbaciti iz političkog života kao razlog za ostavku, onda je to vrlo negativna poruka koja se šalje javnosti. Mi, dragi kolega Kabil, trebamo zajednički težiti ka tome da moral za koji kažete da se izgubio u ovoj državi, a ja se u dobroj mjeri s Vama mogu složiti kad je politika u pitanju, da se to vrati u politiku a ne da kažemo da moralnu kategoriju treba izbaciti kao razlog za ostavku. Na koncu i Vaša stranka između ostaloga na tome potencira pa me i s toga ovaj Vaš nastup zbunio. Hvala.
Zahvaljujem.
Uvaženi zastupnik Milorad Živković, predsjedatelj Doma, replika. Izvolite.
Ne znam koliko daleko moram da idem sa izoštravanjem vizure o onome što sam mislio da govorim da kolege ne bi izvrnule riječi koje ovdje upotrebljavam, ali i moju misao koju sam htio da kažem. Znači, kada sam govorio unutar bošnjački sukob mislio sam konkretno na kolegu, trenutno ministra gospodina Radončića, na člana Predsjedništva gospodina Izetbegovića i na ministra spoljnih poslova gospodina Zlatka Lagumdžiju. Na tri Bošnjaka, čovjeka koja su se u prošlom mandatu takmičili ko će biti član Predsjedništva. I sada se, po mom mišljenju, u ovom predizbornom periodu takmiče ko će zauzeti najbolje početne pozicije za istu takvu bitku. Ko je 45 u tim timovima njima podrška, da li je to građanska, višenacionalna ili ostala podrška da bi oni postigli što bolje početne pozicije, o tome se može razmatrati, govoriti i sistematično raspravljati, ali moja misao je direktno bila na unutar bošnjački obračun na tri čovjeka koji mi se čini da su ponovo počeli da u predizbornom periodu najbolje pozicije postavljaju. Tako da možemo mi, na prijedlog EU, na prijedlog raznoraznih ambasada, da u BiH ne pričamo o međunacionalnim odnosima, ali BiH kakva god bila u želji tih ljudi je BiH koja je nama u srcu i ne možemo pobjeći da ne pričamo i o tom dijelu BiH. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mato Franjičević, replika. Izvolite.
Pa repliciram uvaženom kolegi Magazinoviću na podmetanje ili spinga da je hrvatski interes da ostane ministar sigurnosti. Ne radi se uopće o tome. Hrvatski interes, Hrvatima je manje više svejedno ko će od bošnjaka, ukoliko je to bošnjačka pozicija, biti ministar sigurnosti, međutim hrvatski interes apsolutno da BiH bude stabilna zemlja, da bude iznutra konsolidirana, da bude zemlja vladavine prava u kojoj će se poštovati Ustav i zakoni, a ne zemlja u kojoj će se mimo ili suprotno Ustavu, konkretno Federacije BiH, suprotno Izbornom zakonu BiH, suprotno stavu Izbornog povjerenstva BiH, kao jedinom državnom tijelu ovlaštenom da tumači odredbe Izbornog zakona, instalirati Vlada Federacija BiH, instalirati predsjednik Federacije BiH i time utrti put budućem, to je sad bliska prošlost, a pred nama je i nadam se nevelika budućnost, budućem neustavnom i nezakonitom i naravno nelegitimnom djelovanju tih i takvih pojedinaca, institucija i tijela. Dakle, hrvatski je interes da imamo stabiliziranu situaciju a ne novo destabiliziranje situacije jer je više nego jasno da u postojećoj situaciji smjena Inicijativa za smjenu ministra sigurnosti znači apsolutno veliki upitnik u smislu funkcioniranja Vijeća ministara i u smislu funkcioniranja općenito državnih tijela vlasti u BiH. I mi naravno nismo za to. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Magazinović, replika. Izvolite.
Ne mogu se oteti utisku da je velika šteta što kolega Franjičević nije poslanik u Federalnom parlamentu, budući da on svako svoje izlaganje, koja god da je tema, ili počinje ili završi sa nekom federalnom temom. Ko zna možda u idućem mandatu. Šta sam ja zapravo, na šta sam htio da reagujem? Htio sam da reagujem na potpuno krivu interpretaciju onoga što sam ja rekao od strane kolege Franjičevića i pokušat ću još jednom govoriti i govoriti malo sporije. Ja sam rekao – to što je većina poslanika, koji su između ostaloga i Bošnjaci, podržava smjenu ministra sigurnosti ne znači da je ovo samo bošnjačko pitanje. Kao što činjenica da je većina naših kolega koji su Hrvati protiv toga ne znači da je ovo hrvatsko pitanje. Dakle, tačno sam to rekao i kolega je reagovao na nešto što ja zapravo nisam ni spomenuo. 46
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Emir Kabil, imate diskusiju. Izvolite.
Nažalost više nemam replika, ali moram mom uvaženom kolegi Magazinoviću replicirati o moralnoj kategoriji, neću ići u metafiziku jer to mi nije cilj, mislim da sam tu dosta dobar. Tu sam jako dobar jer radim posao gdje je moral ključni dio mog posla i svega što svakodnevno radim i zato imam pravo da repliciram. Ovdje se govori o individualnom moralnom činu, a individualni moralni čin ili individualni moralni činovi u nekoj instituciji čine moralno društvo. Mi nemamo dovljno individualnih moralnih činova, uvažena gospodo. Apsolutno niste me shvatili kad ste rekli da nema morala, ali moral je na najnižoj mogućoj tački, možda ste me pogrešno shvatili, ne znam kako ste me shvatili. Žao mi je što sam replicirao mom uvaženom kolegi Mešiću koga izuzetno cijenim, i koji ima jedan izuzetno visoki moralni dignitet, i koji je zajedno s nama prije 4, 5 mjeseci iz SBB-a riješio jedan izuzetno amoralni čin i amoralnu stvar u ZE-DO kantonu, nabavku opreme medicinske koja je čista pljačka. Niko nije postavio pitanje zašto se trebalo da ukrade 10 miliona ili 6 miliona. Ja sam samo donio dokumente i argumente. To je moj interni moralni čin da pokažem da ono što se nabavlja košta tri puta skuplje nego što sam ja nabavio. Prema tome, imam pravo da govorim o moralnom dignitetu i moralnom činu. I šta sam htio reći, da se ne može svaliti sve na jednu instituciju, a to je Ministarstvo sigurnosti, i jednog čovjeka, bez obzira kakav je, volili ga, ne volili ga. Ja sam samo rekao da moralni čin je trebao mnogo prije da se čuje na nižim nivoima koji su obećali narodu kad su dobili plebiscitarnu vlast da će poboljšati život tog naroda. Narod je zakucao na njihova vrata. Nije na moja vrata zakucao. Svi su želili da se to prelije. Zašto? Zato što bi se prelio problem. Ne kažem da nema problema i u RS-u, ne kažem da nema problema u entitetima, odnosno u kantonima gdje je dominantno hrvatsko življe, ali problem se desio ovdje. Prema tome, govoriti o moralu u ovom slučaju, po mom mišljenju, je deplasirano. Hvala vam.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Mirsad Mešić. Izvolite.
Odustajem.
Odustajete. Uvaženi kolega Niko Lozančić, diskusija. Izvolite.
Unatoč očekivanju da će ova točka biti završena puno ranije nego što očigledno jeste, ... da evo se suzdržimo, bar mi u Klubu, evo predsjednik Kluba je vrlo jasno iznio naše stajalište. Teško je iz prostog razloga što uporno nastojanje, znači uporno nastojanje jednog dijela kolega 47 da ponovo forsira, primjenjuje, manifestira dvostruke i trostruke standarde, iritira. I zbog činjenice, znači da postoji ipak javnost, a ta javnost je, evo svoje nezadovoljstvo iskazivala ovih proteklih, i danas iskazuje bez obzira u kom broju, i iskazuje vrlo konkretnim primjedbama i vrlo konkretnim zahtjevima. I mene začuđuje da uvažene kolege koje posebno inzistiraju na suradnji sa, evo prosvjednicima, na uvažavanju njihovih stajališta, su krenuli prvo sa inicijativom za smjenu ministra sigurnosti,. Nisam čuo ni jednog prosvjednika da je tražio smjenu ministra sigurnosti. Pratio sam, vjerovatno kao i vi, ali ni jednog prosvjednika, ni na jednom mjestu, ni u jednom mjestu gdje se to događalo, niti jedan, evo Plenum, ovaj, kako god ga mi doživljavali, nisam čuo taj zahtjev. I sad mi je vrlo interesantno, ... braniti ministra sigurnosti uopće, nema potrebe, odakle taj zahtjev u vrhu prioriteta, ako već uvažavamo opravdane zahtjeve prosvjednika. Prosvjednici govore da se u ovoj državi dogodila kriminalna privatizacija. Ima li neko da možda misli da nije. S pravom kolega Kalabić upozorava kako to, mislim, da nemamo istraga o tim brojnim kriminalnim privatizacijama. Pa znamo li mi ko bi trebao voditi istrage, ako postoje, znači ako postoje kriminalne privatizacije? Ko su ti koji bi trebali pokrenuti te istrage? Jel' to ministar sigurnosti? Znači, ministar sigurnosti nema operativne nadležnosti, i to je nama svima jasno, znači, tako da ne vidim sad, opet kažem bez namjere i bez potrebe bez obzira o kome se radilo. Ja sam jednom od prethodnih danas spominjanih ministara sigurnosti sa ove tamo govornice znao govorit – nemoj se ti ljutiti, ne odnosi se ovo na tebe, ti se ne pitaš ništa, ti nemaš nadležnosti, ne možeš biti ni odgovoran. Ali on mene nije shvatio pa uđe sa mnom u svađu. Znači, nadam se da mi ovaj ministar neće zamjeriti kad mu kažem da se nažalost on ni za šta ne pita izvan ove zgrade. Prema tome, pitanje je koliko je moralno tražiti odgovornost od nekoga ko se ne pita. Znači, mi imamo tako postavljen sustav i mene čudi da, vezano za sve ove događaje, da se jedino, i zato mi pričamo puno više o drugim pitanjima nego o ovom formalnom zahtjevu. Znači, postojala je potreba da mi razmotrimo, ocijenimo, procijenimo ukupno stanje imajući u vidu ono što se događalo, imajući u vidu ono na što se ukazivalo, imajući u vidu ono što se zahtijevalo i da kao Zastupnički dom, kao najviše zakonodavno tijelo ove zemlje, kažemo svoj stav. Nismo te šanse imali i onda danas kad bi trebali maltene bez rasprave o ovoj točci se izjasniti, jer o ovoj točci i ovom zahtjevu svako će se izjasniti kako se unaprijed opredijelio. Znači, neće se niko izjašnjavati po tome hoće li ga neko uvjeriti svojim argumentom, jer ovdje vrlo su upitni argumenti. Ali moramo voditi računa, znači da ne možemo svako 15 dana uspostavljati nove standarde, svako 15 dana o istoj stvari potpuno drugačije govoriti, postupati, a onda praviti se kao da niko drugi to ne vidi, jer to malo vrijeđa nas koji pratimo to. Mi smo ovdje imali prije 15-ak, 20 dana raspravu o Prijedlogu zakona o Elektroprijenosu. Sjećam se da smo napadnuti kao najveći neprijatelji ove zemlje što smo mi eto neki koji smo podržali taj zakon. I od strane tih istih juče u Domu naroda taj se zakon podrži, nikom ništa. Jesu li oni sad neprijatelji ove zemlje, mislim da bar znamo da smo svi ako je to neprijateljstvo prema ovoj zemlji ako ne usvojite jedan zakon. Mi danas ne raspravljamo, i ne samo danas, nažalost o ovoj temi predugo raspravljamo da ne bismo raspravljali o pravim temama. I nama se često podmetne, i mi nažalost to i progutamo, da raspravljamo o nečemu o čemu ne bismo trebali raspravljati, da ne bismo raspravljali o nečemu o čemu bismo trebali raspravljati. I kad razmišljam o uzrocima i povodima ovoga što se događalo, da ne dajem nikakav naziv, u proteklih mjesec dana, što se i sad događa, sve sam bliže razmišljanju da ipak postoji nekakav scenarij. I teško je malo povjerovati da je to sve izraz spontanosti. Ja već godinu dana uporno, možda već nekima i dosadno, upozoravam da Elektroprivreda BiH ne plaća poreze i doprinose za rudare u Federaciji. Jel neko hoće da i rudari izađu na cestu, možda je i to dio scenarija. Jer ja ne mogu da zamislim da solventno poduzeće ne plati 200 48 miliona poreza i doprinosa od kojih je najveći dio mirovinskih i zdravstvenih rudarima, a da to eto bude onako slučajno. Jel' i to dio, mislim, hoćemo li o takvim stvarima onda raspravljati, da vidimo stvarno, da se pozabavimo stanjem u zemlji. Nemojte da nas stalno, da nam ljudi spontano izlaze. Ovih dana smo imali prosvjed poljoprivrednih proizvođača i onda dođu kod premijera i kaže – biće sutra. Pa što ljudi moraju dolaziti ako imaju pravo na to? Što im se to ne isplati? Što moraju prosvjedovati, i oni su prosvjedovali, ako imaju pravo, ako nemaju pravo, nemaju nikako. Očigledno da imaju. Ali eto, ko nije dovoljno ovo prosvjeda treba još prosvjeda. I ljudi s pravom upozoravaju. Druga je stvar, opet kažem, što evo nas mnogi upozoravaju iz nadležnosti ovog Ministarstva. Imali smo, i danas imamo na dnevnom redu zakon, ako sam dobro, u proceduri, biće proglašeno da je pao, jel' otprilike tako, bitan zakon, upozoravaju da će to imati štetne posljedice po građane ove zemlje, ali nećemo o tome raspravljati, hajmo o nečemu drugom. Hajmo raspravljati o tome hoće li ministar u jednom ministarstvu koje je apsolutno ispražnjeno od nadležnosti, hoće li biti ovaj ili onaj. Nažalost, nije previše važno, nažalost. Znači, da vodimo računa da, nismo svi kratkog pamćenja da pamtimo malo i da pokušamo biti korektniji i prema onim kojima upućujemo poruke. Znači, mi probleme ljudi ove zemlje, mi ovdje možemo rješavati kroz donošenje zakona koji će biti u interesu tih ljudi i to je najveći doprinos koji mi možemo pružiti za stabiliziranje političkih prilika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika jel', uvaženi kolega Mladen Bosić. Izvolite.
Pa, ja moram da repliciram gospodinu Lozančiću i da ga podsjetim da malo ko ovdje ima pravo da se poziva na principijelnost i na moralnost. Gospodine Lozančiću, zar stav HDZ-a nije bio da ćete uvijek podržati ono što traže većinski predstavnici iz jednog naroda? Zar niste rekli da podržavate smjenu Šarovića zato što to traži većinski SNSD? A sada nemate više taj princip. Znači, nemojte da se pozivate na principe i na moralnost i ovdje gdje je to kontraproduktivno. Što se tiče SDS-a nama je svejedno. Znači, evo i tu da Vam repliciram, mi ne znamo kako ćemo glasati. Donijet ćemo odluku na Klubu prije glasanja i svejedno nam je kako ćemo glasati, ne moramo ni glasati nikako, jer to nije naš posao. Ovo je dio političkog cirkusa i političkog folklora koji se dešava od formiranja ovog Parlamenta, od formiranja Kolegija Parlamenta, preko Savjeta ministara, preko smjena raznih kombinacija i uvijek su dva aktera SNSD i SDP i na njima je glavna odgovornost zato što su dobili najviše glasova u ovom Parlamentu i ne mogu pobjeći od svoje odgovornosti. I to su dvije stranke koje su formirale ovakvu klimu. I to nije nikakva tajna. Znači, pravite krizu konstantno da se ne bi vidjela katastrofalna situacija koja ostaje iza ove vlasti. I ova tačka dnevnog reda je takođe u smislu toga i zato je nama svejedno jer se ništa neće promijeniti bude li danas smijenjen gospodin Radončić ili ostane na svom mjestu. Hvala.
Zahvaljujem. 49 Uvaženi kolega Mato Franjičević, replika. Izvolite.
Ne mogu a da ne pokušam odgovoriti na ovaj napad na principijelnost od strane gospodina Bosića. Principijelni stav HDZ-a je upravo ovaj koji je kolega Bosić rekao, da HDZ će uvijek stati na onu stranu koja ima nacionalni legitimitet kad je riječ o srpskom narodu i njegovim predstavnicima i kad je riječ o bošnjačkom narodu. Međutim, u ovom slučaju mi nemamo, ne, mi, mi zaista nemamo izbora nego postupiti ovako kako postupamo. Zašto? Zato, iz dva razloga, zato što je vrlo jasno da je riječ o nekoliko mjeseci do izbora, to je jedna stvar, i druga stvar ovdje se, ovdje se ne nudi alternativa. U onom prethodnom slučaju bila je vrlo jasna alternativa, ovdje alternative nema, ovdje je alternativa destabiliziranje političkih prilika u BiH što, na što mi iz poznatih razloga naprosto nismo spremni pristati. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić, replika. Izvolite.
Uvaženi kolega Bosiću, ovaj ja ne znam gdje ste Vi našli uporište za našu ili moju neprincipijelnost kad sam govorio o ovim pitanjima o kojima sam govorio. Ako Vi mislite da je principijelno podržati zahtjev oporbene stranke a biti dio parlamentarne većine onda ja i Vi ne govorimo o istom pojmu kad govorimo o principima. Možda ste samo to trebali usmjeriti prema SDP-u kao dio vladajuće većine, jesu li oni principijelni kad podržavaju zahtjev oporbe za smjenu ministra koji je dio iste parlamentarne većine, ali to ne možete meni prigovoriti.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Milorad Živković, predsjedatelj Doma, replika. Izvolite.
Teško mi je govoriti u ime, da kažem, SNSD-a za cirkus o kojem ste vi ovdje govorili, hajte da govorimo o opštim stvarima. Pa zar niste bili vi dio tog cirkusa na početku formiranja ovog Parlamenta, zar vi niste inicirali ovaj cirkus da bi se uopšte Kolegij Doma napravio. I vi ste se naljutili samo kad ste u tom cirkusu izbačeni iz centralne arene i poslati u gledalište i zato se ljutite i zato govorite da su ovi ostali odgovorni za taj cirkus. Preuzmite odgovornost za cirkus kada ste učestvovali kao akteri, a onda ostavite da radi cirkus gledajući iz gledališta. Hvala. Uvaženi kolega Mladen Bosić, replika. Izvolite.
Ma nemam potrebu da polemišem s ovim. Znači, kolika je naša odgovornost mi snosimo taj dio odgovornosti, tačno je da smo mi odgovorni što smo uticali možda najdominantije na 50 formiranje ovog Parlamenta i da on počne s radom našim zahtjevom da se isforsira izbor članova Kolegija. I da vam kažem sad, evo mislim, ja mislim da svi vi znate, da su svi glavni nosioci vlasti sad, znači sadašnja skupštinska većina bila protiv toga, bila za blokadu odmah poslije provođenja opštih izbora 2010. godine. Ja mislim da to nije tajna uopšte, to je tako. I tačno je, mi smo smatrali da treba da funkcionišu institucije, da dublja politička kriza nije ni u čijem interesu. I da vam kažem, isto ste, mislim ja ne govorim ko je neprincipijelan tu, tu je neprincipijelan i SDP, jasno je, ali moram da vas napomenem da ste vi svoj legitimitet stalno izvlačili iz priče da ostali Hrvati nisu legitimni predstavnici zato što su manjinski. I to, ja na to vas upozoravam, to je vaša stvar, to je vaša politika, ali vas samo upozoravam nemojte govoriti o principijelnosti jer malo je ovdje principijelnosti.
Zahvaljujem. Ministar Radončić, ima li potrebe? Ministar Radončić, izvolite, imate riječ.
Zahvaljujem. Ja ću se truditi zaista da budem što kraći. Uz puno poštovanje prava SDA, SDP, da se problematizira moja smjena ja sam zbog javnosti i vas dužan dati nekoliko brzih i jednostavnih informacija. Nije moguće bilo formirati krizni štab, javni red i mir je u isključivoj nadležnosti entiteta, u Federaciji entiteta i kantona i to je regulisano Dejtonom. I to nije tako slučajno urađeno, niko nije bio toliko entuzijastičan da upravljanjem dugom i kratkom policijskom cijevi na entitetskim nivoima prebaci na nešto što se zove Ministarstvo sigurnosti. Nema potrebe da polemišemo šta kaže Odluka iz 2005., šta kaže njen član 4., da ona prestaje da važi kad se završi reforma policije i formira Direkcija za koordinaciju policijskih tijela. To su razlozi koje svako može tumačiti i uopšte ne mislim da oni mogu imati nekog efekta kad o ovome razgovaramo. Ja ovdje se možda vama zadnji put obraćam i moju odgovornost da vam kažem nekoliko stvari. Imali ste slučaj Jašarević, imali ste poznatu krizu oko ove zgrade, imamo sada ove događaje, jedina konstanta toga je da se sistem nije promjenio i da se rukovodeći ljudi u agencijama, koji tamo sjede po 10 godina, nisu promjenili. Da li smo mi krivi kao društvo što nemamo dobar sistem, što smo izmislili Neovisni odbor, što su ti neovisni odbori postali bastion za zaštitu nerada, što odgovornost pojedinih direktora, mislim i na državni nivo i na entitetski, isključivo zavisi od tih odbora a ne od Vijeća ministara ili entitetskih vlada, mislim na Federaciju pogotovo, to je druga stvar. I zaista želim da potvrdim ovo što je neko rekao iz SDA, mi kao Ministarstvo sigurnosti nismo imali niti jedno saznanje, niti jednu informaciju šta se dešava u Federaciji. Nažalost, zakon je takav, mi smo legalisti i moramo ga poštovati. Zakon kaže – Direkcija za koordinaciju policijskih tijela nema obavezu nas da informiše, OSA je pod ..., Federalna uprava policije nema potrebe da nas informiše, niti bih ja smio kao ministara da pitam što oni rade. Ja sam za vašu informaciju razgovarao sa gospodinom Kurtešom, gospodinom Goranom Zubcem i gospodinom Himzom Selimovićem kao direktorom i to ja, to je komunikacija koju sam ja mogao vršiti na način da razgovaram sa kolegom ministrom i direktorom Direkcije za koordinaciju. Ne bih govorio o političkoj zloupotrebi demonstracija. Vi znate da su se pojavile najodvratnije špekulacije da to rade siledžije, manijaci, piromani iz RS-a. To je rekao jedan vrlo visoki funkcioner SDA, sa aluzijom da ja to vodim. Šta se ispostavilo? Uhapšeno je sedam djece ili osam momaka piromana, vandala i ni jedan nije iz Lukavice, svi su iz Sarajeva. I mi se 51 potpuno kao legalisti zalažemo da oni budu potpuno, potpuno sankcionirani. Moguće je da sam ja kao ministar sigurnosti, svjestan svojih kompentencija ali i svjestan svojih društvenih obaveza da potaknem antikorupcijsku borbu, zasmetao, moguće da smo im mi, govorim o nivou Federacije, kao SBB zasmetali. Zahvaljujući našem pritisku otkriven je spisak najvećih dužnika uz velike otpore u Federaciji, otkriven je spisak, govorim o poreskim obveznicima, najvećih dužnika PDV-a na nivo države. Malo smo previše pričali o potrebi antikorupcijske borbe, o tome da je neko kupio 130 miliona talgo vozova koji ne odgovaraju bosanskohercegovačkim šinama. Možda sam i ja ovdje pretjerao što sam otvorio tabu temu političkih ubistava, al' sam sve to uradio s mnogo ponosa i tek ću nastaviti da radim na tome. Ja sam vam kao čovjek koji je gurnuo grudvu snijega, možete me ubiti, smijeniti, grudva antikorupcijske borbe je krenula i ide tamo gdje treba. Možemo se ljutiti, ne ljutiti, bitno je da nemam ličnog odnosa, da nema mješanja u rad agencija za provođenje zakona, da neko što je dobro primjetio ovdje, agencijama od SIPA-e, Direkcije, Federalne uprave policije upravljaju tužioci. Oni po našem zakonu vode istrage. I mi nažalost ili na sreću imamo takav sistem i moramo ga poštovati. Istragama ne upravlja, niti treba da upravlja ministar sigurnosti. Mi smo također kao ministarstvo uz pomoć ovog Parlamenta i Vijeća ministara dali preko 150 tačaka koje su usvojene ili nekih zakona koji su prošli, i ja se na tome zaista zahvaljujem. Ima ovdje, nemojte da mi mistificiramo stvari, vi znate ja se baš i ne bojim osvete i ni iranske ruke što su im deportovani diplomati, odnosno obavještajci i neki drugi. I nemam o tome uopšte, nemam straha da govorim, to je bila moja odgovornost kao ministra i građanina ove zemlje i ja ću se cijelog života s njome rado nositi. Želim ovdje da kažem da je dobro da u svim demokratskim zemljama svijeta se za ministre sigurnosti biraju političari, policajci po svom profesionalnom stavu ili tužitelji imaju tvrđi odnos prema nečemu što se zovu građanski nemiri, bilo da su socijalni, antikorupcijski ili politički. Neko me je prozvao što sam reagovao da ću se obratiti Neovisnom odboru jer je u Tuzli primijenjena velika sila. I jeste, pa vidjeli ste najrelevantnije svjetske institucije za zaštitu ljudskih prava izvadili su 19 slučajeva i tražili da se procesuiraju. Ovdje koristimo teške riječi, meni je jako žao povrijeđenih policajaca i svaki taj policajac je građanin naše zemlje, jednako loše živi. Ali nemojte opet da se bavimo falsifikatima. Ja sam kao ministar sigurnosti zajedno s cijelim Ministarstvom sutradan tražio da obiđem povrijeđene policajce, oni su nažalost imali povrede, ali ni jedna na sreću nije bila teška. Tako da mi moramo imati jedan stav da su i policajci kojima niko za 10 godina, uključujući tu Direkciju, nije nabavio gumeni metak ili suzavac i oni koji se bune, naši građani. Vi ste vidjeli i tu je cijela mistifikacija, napravljen je Krizni štab pri nivou Federacije, ja sam stvarno mislio, nisam dobio informaciju o tom Kriznom štabu, radi se o haosu, panici, gužvi, Štab je napravljen dan uoči spaljivanja ili pokušaja spaljivanja zgrade Predsjedništva. I ja sam mislio ljudi su zaboravili da informišu državno Ministarstvo sigurnosti o postojanju tog Štaba, a taj Štab kad se formira ima vrlo preciznu proceduru šta sve treba da se radi. Zar se tad nije mogla staviti metalna ograda oko Predsjedništva? Zat se tad nisu mogli izvesti policajci na ulicu? I još gora stvar od te je da su policajci koji su mene upoznali sa postojanjem tog Štaba maltene procesuirani. Šta bi se desilo ... vrlo iskreno da pričamo, da se takva pojava dogodila u MUP-u RS-a? Bismo li se sakrivali, stavljali kao noj glavu u pijesak ili bi smo to znali da politički i predizborno poentiramo? Dalje, da završim, od mene ili moju ostavku su inicirali i oni od kojih građani traže da odu i mene to raduje, ali nemojte se zavaravati, gospodo iz SDA, SDP-a, neće se time riješiti socijalno-ekonomsko nezadovoljstvo građana. Nije slučajno da su srušene sve vlasti tamo gdje većinski žive Bošnjaci, nije slučajno da su pale kantonalne vlade. Zašto? Oni su radili prljave privatizacije, one su imale stotine kompanije, neko je to nabrojao na primjeru Tuzle, koje su 52 uništene. Mi jednom smjenom, ja nisam siguran hoćete li mi napraviti uslugu da se posvetim predizbornoj kampanji i drugim stvarima, nećete riješiti osnovni problem građana i možda još važniju stvar – besćutnost, neosjećajnost vaših ljudi prema zahtjevima građana koje je najlakše proglasiti teroristima, ljudima koji ruše ustavni poredak, ljudima koje neko podržava, a radi se, da vas podsjetim, o 560 hiljada nezaposlenih ljudi, o 50% ljudi koji žive na ivici siromaštva po evropskim standardima, o 75% mladih koji žele da napuste BiH, ne zato što ne vole ovu zemlju, nego što nema perspektive u njoj. Tako da se izvinjavam i završavam sa jednom rečenicom, mene ovdje raduje rasprava, čak i to političko prepucavanje je li Radončić bošnjački ministar ili nije. Vrlo sam sretan da sam bio ministar svih naroda u BiH. Provjerite malo u Ministarstvu sigurnosti jesam li dozvoljavao diskriminaciju bilo kog, da li sam se osvrtao da li je neki pomoćnik ministra iz SDA ili SDP-a, da li je neko član hrvatskog ili srpskog naroda. To gdje neko se prepucava ja doživljavam osobnim komplimentom. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na glasanje u skladu sa dosadašnjom praksom i Poslovnikom.
nije uključen mikrofon
Nema potrebe svi smo tu, možemo glasati pa nakon.
nije uključen mikrofon
10 minuta pauze na prijedlog Kluba SNSD-a. [[PAUZA]] Predsjednik Kluba SNSD-a, kolega Drago Kalabić obrazloženje pauze. Izvolite.
Izvinjavam se kolegama na nešto dužem trajanju pauze, nema nikakve veze sa konsultacijama, nego smo ranije dogovorili pauzu po okončanju rasrpave, ne znajući da će uopšte biti glasanje, jer odluku smo, odluku smo puno ranije donijeli onaj što se tiče. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Molim vas da se pripremite, glasamo o Prijedlogu odluke o smjeni ministra sigurnosti BiH. Ima li potrebe da čitam Odluku, svi ste je dobili? 53 Nema potrebe. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 28, protiv 9, suzdržanih 5. Sa dovoljnom entitetskom većinom konstatujem da smo usvojili Odluku o smjeni ministra sigurnosti BiH, gospodina Fahrudina Radončića. Kolegice i kolege poslanici imamo dvije mogućnosti da napravimo pauzu do 15:00, nakon toga da se ograniči rasprava na 5 minuta za sve preostale tačke dnevnog reda i mislim da je time, ovaj, danas moguće završiti ovaj raspored. U 15:00 sati nastavljamo. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanici mi imamo kvorum, ako vi imate želju da nastavimo da radimo ja bih da pređemo na tačku četiri. ____________(?) Akcija.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, govorim o potrebi za hitni postupak, ne ulazim u detalje zakona, ukoliko se otvori rasprava u tom pravcu onda ću se i ja morati uklopiti u kršenje Poslovnika. Obaveza države BiH je da osigura funkcionisanje institucija vlasti i na taj način osigura građanima pravnu sigurnost i izvjesno je što je sastavni element principa vladavine prava. U samom ustavnom osnovu, gdje se pozivamo na član 1.2. Ustava BiH, utvrđeno je da je BiH demokratska država koja funkcioniše u skladu sa zakonom i na osnovu slobodnih i demokratskih izbora. Iz ove dvije prethodne rečenice, a imajući u vidu mogućnosti da se vanrednim izborima, koji u našem zakonodavstvu do sad nisu bili definisani, definisani su samo prijevremeni izbori, može riješiti neki politički problem, ili iz drugog razloga kroz održavanje vanrednih izbora unaprijediti političku situaciju unutar zemlje, mi smatramo da je to razlog za hitnost ovog, 54 usvajanje ovog zakona. Osim toga, imajući u vidu redovne izbore koji će, ako se budu održali, odnosno ako ovaj Zakon ne bude po volji većine u ovom Parlamentu, biti održani u oktobru mjesecu, kao što je čini mi se kolega Džaferović rekao jutros kod utvrđivanja dnevnog reda, ukoliko se ovakav zakon neće usvojiti po hitnoj proceduri, ukoliko uđemo u proceduralne peripetije onda i nema smisla usvajati zakon jer će se njegovo usvajanje poklopiti maltene sa raspisivanjem redovnih izbora. Dakle, što se tiče potrebe o donošenju ovog Zakona u hitnoj proceduri toliko, a kada otvorimo diskusiju o samom sadržaju zakona, ja ću se ponovo javiti.
Zahvaljujem. Ja vjerujem, kao što smo i do sada radili, da se neće moći izbjeći priča o čitavom zakonu, jer kad pređemo u dio koji se tiče glasanja, veoma teško tad možemo da otvorimo raspravu ako prođe hitan postupak, zato bih vas molio s obzirom da smo skratili raspravu na 5 minuta, da u okviru svoje rasprave kažete i što mislite o samom zakonu, jer mislim da je to efikasnije rješenje. Da ne bi sad svakoga pojedinačno upozoravao za to, evo kolega Magazinović još nekoliko, kao predlagač, rečenica da kaže. Izvolite.
Može predsjedavajući, poštujem. BiH je jedna od rijetkih država u EU, ako ne jedina koja nema institut vanrednih izbora u svom zakonodavnom okviru. Smatramo, a treba biti iskren i reći da su posljednja dešavanja bila okidač da se ide ka jednom ovakvom zakonskom rješenju, da i mi moramo imati mogućnost održavanja vanrednih izbora. Podsjetit ću vas, u našem Izbornom zakonu su definisani izvanredni izbori koji traju do kraja mandata, i tačno je propisano u kom slučaju se mogu, ja sam pogriješio rekao sam izvanrednih htio sam reći prijevremeni izbori, i tačno je propisano u kom slučaju se mogu desiti. Mi smo imali nekoliko slučajeva usljed smrtnog slučaja načelnika u općinama, nismo do sada nikada imali takve izbore kada je u pitanju entitetski, državni nivo i kantonalne skupštine. U ovom trenutku ne bi bilo svrsishodno održati izbore u maju mjesecu čiji bi mandat bio do oktobra, odnosno do održavanja redovnih izbora. To bi bilo bespotrebno trošenje i novca i energije. I neke ponude koje su, i pozivi koji su išli u tom pravcu, zaista ne smatramo da mogu biti rješenje. Stoga je intervencijom u Izborni zakon predviđeno da se opći izbori, ili lokalni izbori, ili jedni i drugi, u različitim vanrednim situacijama mogu održati u roku od 60 dana od donošenja odluke o njihovom održavanju, u skladu sa načinom donošenja te odluke koji je propisan našim zakonodavstvom. Ono što je najvažnije – mandat članova organa vlasti izabranih na vanrednim izborima traje puni mandat od 4 godine i sva ostala procedura je jednaka kao i za redovne izbore i provodi je Centralna izborna komisija jednako kao i za redovne izbore. Dakle, još jednom, osim prijevremenih izbora koji su vrlo jasno definisani u Izbornom zakonu BiH, pod kojim uslovima se mogu održati, ovom intervencijom na Izborni zakon omogućili bi održavanje vanrednih izbora na mandat od 4 godine i na taj način se, hajmo i to reći, pridružili u porodicu demokratskih država koje imaju ovaj institut. Ne znači da ga često koriste, ali evo, ne trebam vam ja nabrajati skorije primjere zemalja u EU koji su iz različitih razloga koristile ovaj institut. Hvala. 55
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Slavko Jovičić, replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Potpuno mi razumijemo prijedlog SDP-a, ali gospodine Magazinoviću mi ne možemo da se dogovorimo oko dvije stvari. Zar ne bi bilo korisnije za BiH da možemo objediniti opšte i lokalne izbore. 40 miliona maraka na jednim izborima bi uštedili. Možemo li to uraditi? Ne možemo. I vama je potpuno jasno da je to nemoguće takve intervencije kako nekom padne pet mjeseci ili šest mjeseci, ili pola godine pred izbore. Dodijao sam više sam sebi i možda ću sugestiju ... da me niko neće kandidati ni za šta, makar za lokalne izbore, neki odbornik da budem. Ponavljam stalno neću biti kandidat, evo sad hoću. Ali vam govorim za budućnost Parlamenta sljedećeg neka sve te inicijative budu u prvoj godini. Promjena Izbornog zakona, promjena ovog, promjena onog, ono što je ključno za BiH, a ne kad je već kraj mandata još ostalo pet mjeseca i vi gurate ovakve prijedloge potpuno svjesni da ovo ne može proći, potpuno svjesni. Hajmo ljudi još izdržati ovih pet mjeseci i učiniti sve da ovom narodu bude bolje, hajmo makar o ekonomiji dvije riječi reći. Kakvi izborni zakoni, kad se raspisuju izbori u maju. Ma evo, ja sad da vas pitam – možemo li hitno usvojiti da ovi opšti i parlamentarni izbori i lokalni budu zajedno, 40 miliona maraka je ušteda? Ne možemo. Šta onda možemo? Ne možemo ništa. Zato vas molim da stvarno odustanete od ovakvih inicijativa ili izmjena Izbornog zakona pred, ono kad je koševina obavljena livada već opašena, sve ovo prošlo, i sad se vi sjetili da ovo sad radimo kad je kraj mandata. Prekinite više s tim inicijativama kad nema niko koristi od toga. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Magazinović, replika. Izvolite.
Imam osjećaj da je kolega pod a) nije pročitao, pod b) poslije ručka je izgleda neki kolač pojeo, ima viška energije. To hoćete li Vi biti, dragi kolega, kandidat ili nećete to ja ne znam, ali izgleda da i Vi ne znate, ali nam ne treba biti to tema na svakoj tački dnevnog reda. Možemo imati posebnu tačku dnevnog reda hoće li Slavko Jovičić biti kandidat pa da raspravljamo. Ali nemojte tu temu na svaku tačku dnevnog reda, to je unutarstranačko pitanje. Što se tiče ove koševine livade tu Vas nisam razumio, slabo se u to razumijem, ali to neću ni komentarisati. Međutim, ono što hoću, nije problem ni da se predloži, evo Vi predložite zakon da se objedine lokalni i opći izbori u ovom okviru ili nekom drugom i razgovarat ćemo na tu temu. A u međuvremenu ja Vas zaista molim da pročitate ovaj zakon, pa i ako imate zamjerke ja nemam problem da o tome razgovaramo, ali sve ovo o čemu ste Vi govorili nema nikakve veze s ovim što je danas na dnevnom redu. 56
Zahvaljujem. E sad ćete čuti, uvaženi kolega Slavko Jovičić, odgovor na repliku. Izvolite.
Ne pominjem sebe, pominjem prijedlog. Zar vi stvarno mislite da sam ja neozbiljan i da sve što dođe iz SDP-a ja ne čitam. Pa da li vi vjerujete da ja to tri puta pročitam. Prvi put pročitam što me interesuje, drugi put da vidim da ne pogriješim, a treći put da bi znao reagovati šta ste vi predložili. Pa ja najviše, ja čitam više vaše materijale nego SNSD-a, jer znam šta ćemo mi predložiti, to ne trebam čitati. A vaše, što god dođe iz SDP-a ja to čitam, vjerovali ili ne i ne spavam, gledam da što prije pročitam da vidim šta ste vi to predložili, jer znam da ništa nije korisno. Zato ja to moram čitati. I nemojte nikad izražavati sumnju da to ne čitam. Hoćete li sad da vam citiram nekoliko tih članova napamet koje vi ne znate. ____________(?) Hajde. Pa neću ja predstavu da pravim ovdje. To ste jedva dočekali, jelde, a ne znate šta je trava, pa gdje ćete znati, asfalt ovdje u Sarajevu. Trebate malo otići u narodno selo da vidite šta je trava.
Molim vas pustite. Dobro, prelazimo dalje, diskusija, uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Pa evo, ja ću kratko, dakle prvo vezano za proceduru. Ja se bojim i ako usvojimo ovu hitnu proceduru da neće proizvesti efekat. Ako se izvede jedna računica, predviđanje jedno bojim se da ćemo ući možda u mjesec i po, dva dana razlike od, i trebala bi onda i finansijski aspekt vidjeti da li to je isplatnije, nije isplatnije, itd. Dakle, da se razumijemo ja ću podržati to, ali bi bilo dobro da je predlagač simulirao mogućnost, procijenio trajanje procedure ovih 60 dana, koristio iskustva koliko treba vremena Centralnoj izbornoj komisiji itd., ali da ne bi bio krivo shvaćen podržaćemo mi hitnu proceduru. Međutim, nažalost podržavajući hitnu proceduru onemogućava se prilika da čovjek ukaže na par stvari, ali možda se mogu i objasniti, možda sam ja u krivu. Ako kažemo u izuzetnim okolnostima a ne kažemo koje su to izuzetne okolnosti mislim da smo u određenom problemu. Dakle, ja recimo mislim da trenutna situacija u Parlamentarnoj skupštini BiH zavređuje da se odmah sutra naprave izbori za Parlamentarnu skupštinu BiH, uključujući oba doma, govorim i zbog situacije u oba doma. Dakle, jednostavno imamo problem sa funkcionisanjem institucija. Dakle, ovo izuzetno bi mi trebalo pojasniti da li se može podvesti niz različitih situacija koje treba, ili je to ostavljeno da se procjenjuje itd., što nosi sa sobom određenu opasnost. Tačno je, Zakon predviđa mogućnost, dakle u ovom stavu 2. člana 14.3.b) da se odredi da li su opšti ili lokalni ili opšti lokalni izbori zajedno. Meni se čini da se mi nekad nalazimo u situaciji da treba 57 održati izbore u jednom kantonu, možda u jednoj instituciji, u jednom entitetu, itd., možda je i to trebalo predvidjeti. Ali evo, dakle čim sam se opredijelio da podržim hitni postupak sva ova priča o sadržaju na neki način možda i nema smisla, ali možda ja griješim pa predlagač će možda imati argumentaciju koja će mene razuvjeriti. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, gotovo da nastavim tamo gdje je gospodin Belkić rekao. Dakle, kad je u pitanju procedura mislim da proceduru treba prihvatiti, a kad je u pitanju Zakon mislim da Zakon treba odbiti. Razlog zbog kojeg to kažem je prije svega da, kad se jedna politička partija sjeti da zemlji treba institut vanrednih izbora i to se sjetio u neki kasni čas, onda to se ne može shvatiti kao dobra namjera. Naročito kad se jedna politička partija sjeti da organizuje vanredne izbore na svim nivoima. A kao što znamo Parlamentarna skupština funkcioniše, Savjet ministara funkcioniše, Narodna skupština i Vlada RS-a funkcionišu. Ne funkcioniše Vlada Federacije, za koju je upravo odgovorna politička partija koja predlaže ovaj zakon, i ne funkcionišu u posljednje vrijeme četiri kantona. Ja vjerujem da je predlagač smatrao da će iza ovog prijedloga se sakriti ono što ne bi trebalo u javnosti da se vidi, a to je vlastita odgovornost za ove stvari koje se događaju. Dakle, Vlada Federacije odavno ne funkcioniše. I zna se ko su krivci za to. Previše vremena je SDP potrošio birajući najpodesnije, odnosno najpogodnije partnere za formiranje vlasti u Federaciji i vidjeli smo na šta je to izašlo. Ono što mene posebno zaprepašćuje da jedna politička partija od koje smo mnogo zaista očekivali svi, da je njen predsjednik nedavno rekao da ukoliko ne prođe ovaj Prijedlog zakona na Parlamentarnoj skupštini da traži od visokog predstavnika da se zakon nametne. Znate kako, čovjek možda ne vodi računa o vlastitom dostojanstvu, ali kad idete dotle da radite sve i svašta u formiranju vlasti, a onda kao plod vlastite nemoći se sjetite da postoji institucija visokog predstavnika, dakle onda se sjetite kad ste svjesni da nemate nikakve snage, mogućnosti da udesite stvari u društvu, jer ste pokvarili sve veze koje ste imali, onda se sjetite da bi to mogao visoki predstavnik nametnuti. E ja ne vjerujem da to može visoki predstavnik nametnuti i duboko se nadam da on to nikada neće uraditi, jer iskustvo koje je napravio od formiranja Federalne vlade mu je dovoljno poruka bila da se više ne upliće u te stvari. Previše stvari SDP čini u zadnje vrijeme. Konstantni prijedlozi Denisa Bećirovića takođe pokazuju da on samo želi da pokaže koliki broj pokušaja samo na Zakonu o praznicima su doveli dotle da on broji koliko je dobio negativnih, odnosno negativno glasanje iz RS-a. Svjesni smo mi toga, vidimo mi šta to znači. Nemate partnere nizašta od ovoga što predlažete, tako da ćete posljedice toga morati snositi sami. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Borislav Bojić, diskusija. Izvolite. 58
Prije nego što pređem na nekoliko konkretnih stvari vezano za sam predmetni zakon, da kažem da postoji zaista potreba za vanrednim izborima. To prosto govori i, evo nepostojanje većine, pa i u ovoj Parlamentarnoj skupštini, a i opšte stanje atmosfera u BiH, a posebno u RS-u ukazuje na to da postoji potreba za prijevremenim ili vanrednim izborima. Obzirom da je Kolegijum spriječio da zakon SDS-a dođe ovdje u proceduru u Parlamentarnu skupštinu, to je takođe jedan od pokazatelja da se ovdje ustvari nema namjera donijeti propis koji će nas dovesti u poziciju da se održe vanredni izbori. Ja se plašim onoga što će se desiti ukoliko ne dođe do donošenja propisa koji će obezbijediti održavanje prijevremenih ili vanrednih izbora, jer će biti nemoguće bilo ko da spriječi ono što će se dešavati u bliskoj budućnosti ukoliko ne bude bilo vanrednih izbora. Tolike štete su nanešene, narod je apsolutno nezadovoljan, to na kraju krajeva ne treba valjda da objašnjavam nikom. Zašto nereda nije bilo u RS-u i to mogu da objasnim, ali obzirom na kratkoću vremena neću ulaziti u to objašnjenje, ali biće prilike da i taj dio objasnim. Mislim da jednostavno sve po sebi ukazuje na stvarnu potrebu održavanja prijevremenih ili vanrednih izbora. A ovo što smo dobili kao prijedlog ukazuje na to da se ovdje ustvari ne želi doći u poziciju da se održe prijevremeni ili vanredni izbori. Ja znam da u SDP-u sigurno ima dovoljno kapaciteta da mogu da predlože zakon koji kao takav može biti nešto što bi bilo prihvatljivo kao samo zakonsko rješenje. Evo, pođimo od samog prvog člana. Recimo npr. u prvom članu kaže se – izuzetne okolnsoti, u izuzetnim okolnostima. Nigdje se ne opisuju koje su to izuzetne okolnosti. Dakle, kad govorite već o izuzetnim okolnostima onda da ste imali namjeru da ovaj zakon ima tu vrstu sadržaja vi biste opismenili ovaj dio izuzetnih okolnosti. Sljedeće, pominjete vanredne izbore, i sami ste govorili o njima, a ne govorite o poglavlju koje je u samom Zakonu, da vas podsjetim na ovaj tekst, izvorni tekst poglavlje 14. – ponovljeni, odgođeni i prijevremeni izbori. Obzirom da vi uvodite novu formulaciju vanrednih izbora, onda ste trebali bar da to formulišete onako kako treba da se formuliše, a formulacija bi bila ovakva – ponovljeni, odgođeni, vanredni i prijevremeni izbori. Da ste imali namjeru to da napravite ne vjerujem ja da vi ovo ne poznajete, nego ustvari vi ste htjeli samo da predložite nešto za što ste sigurni da uopšte neće proći u parlamentarnoj proceduri. Dakle, da ponovim kad su u pitanju okolnosti, trebalo je navesti direktno i konkretno okolnosti. Obzirom da se cijelo ovo jedno poglavlje mijenja, samim tim trebali ste i naslov poglavlja da glasi onako kako sam maloprije rekao. Što se tiče ovog drugog dijela koji se odnosi na određivanje da li će biti održani opšti, lokalni izbori itd., ovo se radi o direktnom prenosu nadležnosti. Vi znate kad predložite ovakvu odredbu da sigurno neće dosta odredbe biti podržano u RS-u. I to je jedan od dokaza da vi ustvari ne želite da se sam propis donese. Sljedeće, kad je u pitanju mandat članova organa vlasti izabranim na vanrednim izborima traje 4 godine. Mnogo je bolje rješenje koje je SDS-a predložila, a to je da u posljednjoj godini mandata, ukoliko se održava bilo kakva vrsta prijevremenih ili vanrednih izbora, bira se puni kapacitet ili kompletan mandat, biraju se predstavnici na 4 godine. Pa nelogično je da sad krenemo recimo u proceduru vanrednih ili prijevremenih izbora. Održimo izbore i taj mandat onih izabranih predstavnika trajao bi praktično 2 mjesec. Svi znamo koliko koštaju troškovi održavanja izbora. Pa, logičan je i prijedlog SDS-a da se izbori raspišu, da se održe i oni koji budu izabrani da imaju mandat na 4 godine. 59 Sljedeće, postoji masa manjkavosti u samom Zakonu koje ste mogli da ste imali namjeru to da riješite, koje ste mogli definisati. Na kraju krajeva nije definisano ni pitanje šta su redovni izbori. Ja znam sigurno da imate kapaciteta da ste mogli i ovo pitanje definicija redovnih izbora. Sljedeće, nigdje u našem izvornom Zakonu nema recimo npr. da se izbori održavaju u oktobru mjesecu. Pogledajte u okruženju, vidite u Hrvatskoj, u Srbiji, tačno decidno stoji kad se održavaju izbori, koja je to kaže se izborna godina, kada, koja, itd. To sve skupa se može opisati. Takođe kad je u pitanju izborni ciklus i trajanje mandata. I to pitanje svakako bi trebalo da bude predmet izmjena u samom postojećem zakonu, ali obzirom da vi niste htjeli da prihvatite da prijedlog SDS-a uopšte uđe u proceduru, onda meni ostaje malo prostora da mogu da bilo šta govorim u vezi s tim. Sljedeće, kada je u pitanju skraćenje svog tekućeg mandata, recimo član 8.9. To je isto tako jedno od vrlo značajnih pitanja koje treba, napraviti takav pristup koji će obezbijediti da pitanje skraćenja mandata se definiše zakonom. Obzirom da mi je vrijeme isteklo, a ima još masu pitanja koje sam htio da pomenem, ja vjerujem da će, to su naravnoj primjedbe na osnovni tekst. Ja nisam iznio samo primjedbe na osnovni tekst nego sam u suštini. Da zaključim, ovo što ste vi predložili u ovom Zakonu je dokaz da vi predlažete nešto da biste se opravdali pred biračima da im poručite, mi smo htjeli a oni tamo nisu htjeli, a ustvari to su tzv. lažna obećanja u smislu mi smo za izbore, ali eto, nisu drugi htjeli pa ne možemo sad eto ni mi. Otprilike tako to izgleda.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Milorad Živković, predsjedatelj Doma, netočan navod, ispravka. Izvolite.
Zahvaljujem. Meni je sasvim jasno da, s obzirom da će nakon nekog vremena doći i moj Prijedlog zakona ovdje pred parlamentarce, da bi bilo mnogo mudrije da se ne javljam, da se ne sučeljavam sa kolegama i da na neki način tražim podršku za taj zakon. Međutim, iza mene, (?) Ma ne možeš se ti strpiti. mogu se strpiti, samo iza mene stoje argumenti i kada govorim govorim snagom argumenata, a ne raznih animuziteta, bilo kakvih drugih političkih, da kažem, izreka koje smo ovdje čuli da je Kolegij spriječio da dođe zakon SDS-a danas na dnevni red. Neprincipijelnost SDS-a koja samo u nekoliko mjeseci je zaboravljena od vas istih je spriječila da danas dođe vaš zakon na dnevni red. Ja sam predlagao da se principijelno ponašamo i da onda, kada sam to rekao da treba da dođe onaj zakon koji sam ja predlagao, po istom tom principu bi danas vaš došao. Isto tako vaša principijelnost u vezi sa temama koje se tiču RS-a i sada je ovdje vašom izrekom pokazana. Zašto ne predložite zakon u Narodnoj skupštini koji se tiče izbora u Narodnoj skupštini ako je tolika stvar dole problematična. Zašto problematizujete čitav problem iz RS-a i stavljate ovdje u Parlament BiH da o tome govorimo? Toliko o vašoj principijelnosti, a o ostalim zakonima i podrškama ja bih vas molio da razgovarate argumentima, a ne raznoraznim animuzitetima. Hvala. 60 Uvaženi kolega Mato Franjičević, replika. Izvolite.
Ma, ja sam se javio da repliciram kolegi Bojiću iz razloga što se nikako ne mogu složiti s njegovom konstatacijom, odnosno zamjerkom da je SDP u svom Prijedlogu ovog zakona trebao preciznije definirati izvanredne okolnosti. Mislim, u slučaju da se izvanredne okolnosti precizno definiraj, svi bismo, a partija najviše naravno izgubila, jer onda ne bi bilo prostora za kreativno prosuđivanje koje okolnosti jesu izvanredne a koje okolnosti nisu izvanredne. Simptomatično je da je identična definicija, dakle nedostatak definicije izvanrednih okolnosti upotrijebljen i u zakonu koji je već spominjan, a kolega Magazinović mi neće zamjeriti što ću se opet referirati na federalnu razinu, Zakon o izmjenama Zakona o unutarnjim poslovima Federacije, i tamo se spominju izvanredne okolnosti. U nekim izvanrednim okolnostima ovlašćuje se ovaj ili onaj, potpuno naravno mimo i suprotno Ustavu, da može raditi što hoće, ali se ne definiraju precizno koje su to izvanredne okolnosti. Dakle, u tome, kolega Bojiću, i leži sva ljepota nedostatka preciznog definiranja izvanrednih okolnosti, jer je onda otvoreno široko polje za kreativan angažman partije.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Borislav Bojić. Izvolite.
Ovo je jako zanimljivo, mislim da je vrlo interesantno i opsežno šta znače te posebne ili vanredne okolnosti. Postavlja se pitanje ko zaista će imati, dakle ulogu ocjenjivanja koje su to okolnosti te baš koje će biti, evo da kažem relevantne kako bi se došlo do vanrednih ili prijevremenih izbora. Mnogo široka formulacija tako da ne bih ja ipak to da objašnjavam. No, gospodine Živkoviću, Vaš prijedlog je došao u Parlament i ovdje u Parlamentu o njemu glasano. Ovdje, dakle je bilo nedopustivo da prijedlog SDS-a dođe u Parlament da ga bar obrazložimo, da kažemo šta je njegov sadržaj. Ni to se nije desilo. Bar to ste mogli da, ako se sjećate, bar to bi bilo dobro da bude između ostaloga nešto. Sljedeće, što se tiče stanja u RS-u, tvrdim vam ukoliko ne bude bio prijevremenih ili vanrednih izbora desiće se nešto na što ne možemo ni ja ni vi da utičemo. Jednostavno je atmosfera prosto takva u RS-u. Vjerovali vi meni ili ne, zašto nije bilo problema ili nereda ili demonstracija u RS-u? Ne nereda u smislu da ja pozivam bilo koga da čini nešto što ne bi bilo demokratski, naprotiv. Demokratsko izražavanje neslaganja ili nevolje u kojoj su danas ljudi koji žive u RS-u je nešto što će se desiti u RS-u. Zašto se nije desilo? Iz prostog razloga što bi se pripisalo kako to, eto povod je iz Federacije i bilo bi to prenešeno na RS-u sa posebnim obrazloženjem kao mi smo, ili bi bili optuženi mnogi tamo, kako prenosi se ta vrsta aktivnosti u RS sa ciljem rušenja RS-a, odnosno ugrožavanje Dejtonskog mirovnog sporazuma BiH i tome slično. Ja vam tvrdim ako ne bude bilo prijevremenih ili vanrednih izbora, ako ne bude bilo razuma kod nas, ta vrsta nezadovoljstva koja je prisutna kod stanovnika u RS-u će se desiti, na što ne može ni ja ni vi uticati. Uvjeravam vas u to. Bolja je varijanta da smo pristupili donošenju zakona, a i sami ste kazali da se ne plašite prijevremenih izbora. Ako je to činjenica, tehničke uslove za provođenje izbora ne može da obezbijedi opozicija. Ne može SDS u Narodnoj 61 skupštini da obezbijedi tehničke uslove za provođenje izbora, to može SNSD jer ima kapacitet za to. To je činjenica. Dakle, ako imate namjeru da to što kažete da ste spremni da uđete u izborni proces, onda takva vrsta namjere se implementira u smislu prijedloga koji SNSD objektivno može da provede. No ovdje je prisutna priča, koju ćete vi plasirati u javnosti, kao mi se ne plašimo prijevremenih izbora, a u stvarnosti se dešava nešto drugo. Pričaćemo samo o tome, a to se zaista neće desiti. Ali ono što će se nama desiti u RS-u desiće se ono što nećemo ni ja ni vi moći kontrolisati. E to je veliki problem gospodine Živkoviću, vjerujte mi.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Milorad Živković, predsjedatelj Doma, odgovor na repliku. Izvolite.
Ja sam od ljudi koji hoće da istjera sve na čistac, da bude sasvim jasno šta se ovdje radilo, kako se radilo i na koji način se radilo. Kad se raspravljalo o mom zahtjevu jednoglasno Prošireni kolegij je 04. decembra ustanovio, na prijedlog Kluba poslanika SDP-a, da se Predstavnički dom izjasni da li postoje poslovnički uslovi za glasanje i uvrštavanje u dnevni red 58. sjednice Predstavničkog doma zahtjev poslanika Milorada Živkovića. I mi smo ovdje to već jednom raspravili i napravili praksu u ovom Domu da to ne može, za razliku od prethodnog saziva Doma koji je rekao da može. I ja kao predsjedavajući i član ovoga Parlamenta rekao sam – poštujem pravilo koje je ustanovio Dom. I Kolegij rekao jednoglasno da je to postalo pravilo u ovome mandatu i vi se ljutite. Ljutite se zato što ste bili neprincipijelni. Nemojte se ljutiti na to. Druga stvar, kada govorimo o izborima u RS-u, predsjednik SNSD-a je rekao – predložite taj zakon u RS-u pa ćemo vidjeti možda će i pozicija glasati. Što se bojite tog prijedloga? Zašto se bojite tog prijedloga? Zašto probleme koje imate ili mislite da ima RS-a, ne bježim od toga kakvo je stanje da raspričamo i o tome ako je vrijeme, ali da o tim pričama pričaju kolege u Narodnoj skupštini, da se džabe time ne bavimo. Predložite dole pa neka se oni bave, neka vidimo ko će glasati, ko neće glasati. S druge strane, kad sam već izašao da kažem, niko nije pitao Centralnu izbornu komisiju šta ona misli o ovome i kako stoje stvari. Hoćete da vam kažem da sada tenderi koji su raspisani a koji trebaju da se tiču biračkih materijala i svega ostalog za izbore u oktobru ove godine do 06. juna pa i dalje neće biti završeni. O čemu pričamo, o čemu govorimo? Ko ovdje spominje izbore sa nerealnim zahtjevima da se oni dese sutra, ne pitajući organizacije koje su zadužene u ovoj državi da se to može uraditi, evo i direktorica Agencije za javne nabavke klima glavom jer zna u kojoj fazi su te radnje koje bi omogućile uopšte da se u ovoj zemlji proizvode izbore i mi o tome nećemo ni jedne riječi da kažemo ovdje, nego se nadglasavamo, nema više ni novinara srećom, jer njihovo prenošenje s ovih sjednica ja ujutru ne mogu da prepoznam u novinama, vjerovatno je to do urednika i vlasnika medija, ali nije bitno to je jedna druga priča. Ali možemo li jedni drugima da budemo iskreni i pogledamo u oči i kažemo šta je istina? Kako se mogu organizovati izbori po ovome Zakonu? Ko je rekao od nadležnih institucija da se to može uraditi? Hvala. Uvaženi kolega Borislav Bojić, replika. Izvolite. 62
Dakle, tu postoji podijeljena nadležnosti. Ima dio nadležnosti koje ima Parlamentarna skupština BiH i naravno dio nadležnosti koje ima RS, odnosno parlamenti entiteta. I nesporna je stvar da smo mi ti koji donosimo zakone, a onda bi te državne institucije, o kojima vi govorite, koje treba da obezbijede tehničke pretpostavke dobile zakonsku obavezu da provedu taj dio procedura koje zakonom utvrdi Parlamentarna skupština BiH, odnosno Narodna skupština. Gospodine Živkoviću, ne mislite valjda kako je moguće da se opozicija bilo čega, po čemu bismo mi, pa mi ovu vrstu prijedloga smo potpuno jasno i nedvosmisleno iznijeli. Dakle, nemamo mi nikakve bojazani. Bojazan ima vlast od gubitka vlasti. Šta možemo mi da izgubimo iz opozicije, da odemo u opoziciju. Pa mislim, već smo u opoziciji, pa ... održimo izbore i mi nešto izgubili. Šta ćemo izgubiti? Pa u opoziciji smo. Održimo izbore i mi smo ponovo u opoziciji. Samo vlast može da izgubi. Ne može opozicija izgubiti. Prema tome, što se tiče izbora, definitivno i potpuno jasno i nedvosmisleno, da su to lažna obećanja i lažni pozivi da ste vi spremni da idete u prijevremene izbore, koji objektivno su neophodni u RS-u. Prijedlog pomenutog zakona identičan je Socijalističkoj internacionali koja dolazi iz Federaciji, iz SDP-a, potpuno identičan. Takođe prema biračkom tijelu poruka – ići ćemo u vanredne izbore kojih neće biti. To se vidi iz sadržaja, to se vidi iz teksta. Pa, nemojte da mi kažete da SDP nema namjeru da uradi to što je uradio, da poglavlje mijenja i nije napisao u poglavlju sadržaj koji mijenja. Pa, to priučen pravnik zna, to ne moram ja znati, to ja kao laik za tu oblast ukazujem na tu vrstu manjkavosti koje nisu napravljene namjerno, nisu napravljene nego namjerno. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Naravno. Između ostalog i ne navedu se službeni glasnici, to je dio tehnike. Dakle, to kad date nekom ovdje u službi pripremiće vam bolji prijedlog zakona od ovoga što je ponuđeno sad iz SDP-a. Pa, ja ne vjerujem da neko nije uzeo pred sebe ovaj zakon o kome smo govorili, da ga nije pročitao i na bazi ovog zakona predložio jedno suvisno rješenje o kome bismo bar mogli da kažemo – evo sadržaj zakona je takav. Dakle, ista je priča Socijalistička internacionala s jedne ili s druge strane, sasvim je svejedno, samo što jedna ima ove razloge, a druga ima ove razloge. Razlike nema, isto je to. Dakle, nema spremnosti za održavanje vanrednih ili prijevremenih izbora. Ali ponavljam vam, po treći put, ono što će se desiti u RS-u van je i mog i vašeg opredjeljenja kakav će epilog imati događaji u RS-u koji će uslijediti zbog nezadovoljstva ljudi koji žive, naroda, boraca, penzionera i svih onih koji su nezadovoljni, a prevelika je masa nezadovoljnih u RS-u, vjerujte.
Zahvaljujem. Vi sigurno znate da smo mi izbačeni iz te Socijalističke internacionale, ali nema veze. Uvažena kolegica Milica Marković. Izvolite. 63
Hvala gospodine predsjedavajući. Prvo ću reći nekoliko stvari o predloženom Zakonu, pa poslije, dakle prvo ću reći nešto generalno o Zakonu i o proceduri koja je predložena ovdje. Za SNSD je prihvatljiva ova procedura kako je predložena, ali samo u smislu da odbijemo taj zakon danas i da riješimo ovu situaciju. Ako SDP misli ozbiljno da ide na izmjene Izbornog zakona onda je trebalo voditi računa o tome da je naš Izborni zakon BiH već, neko je ovdje rekao, u Parlamentu već 17 ili 18 puta pretrpio izmjene i da je već davno sazrela situacija da se uradi novi potpuno prečišćeni tekst, nova verzija Izbornog zakona, a s tim u vezi znamo i da radna grupa koja je formirana da radi na Izbornom zakonu, na izmjenama Izbornog zakona ustvari ne radi ništa i da je prosto tu situacija blokirana. Što se tiče prijedloga ovih izmjena moram reći da je prvo sama koncepcija i sadržaj koji je dat ovdje toliko konfuzna da je prosto ovo neprovodivo. I kad bismo mi ovo danas usvojili ovako neprovodivo je iz nekoliko razloga. Prethodne kolege koje su govorile spominjali su ovdje ovaj prvi član gdje se kaže u izuzetnim okolnostima. SDP je pošao od toga da postoje neke vanredne ili neobične okolnosti zbog kojih bi trebalo raspisati vanredne izbore, ali ne postoji zakonski okvir kako bi se to provelo. Pri tome trebalo je voditi računa da možemo i da se složimo da postoje vanredne okolnosti, ali to su samo, kao što rekoše danas neke kolege, samo u četiri kantona Federacije BiH, a ne nikako na nivou BiH, što bi impliciralo održavanje vanrednih izbora. Znamo kad se vanredni izbori drže u normalnim zemljama. To je kad postoje zaista vanredne okolnosti, kada organi vlasti ne funkcionišu ili su blokirani usljed nepostojanja skupštinske većine, da više se ne može tako dalje, znači moraju se održati vanredni izbori. Ono što daje konfuznu odrednicu o ovom Prijedlogu izmjene zakona je to što se traži da se zakonom definiše održavanje vanrednih izbora ali da mandat koji bi se dobio po tim vanrednim izborima bude redovan. Kad o tome govorite i pričate onda sve više se čovjek mora prisjetiti one Andrićeve izjave, rečenice kojom je rekao – tamo gdje prestaje logika počinje Bosna, odnosno BiH. Dakle, neshvatljivo je da držite vanredne izbore a dobijete redovan mandat. Šta ako po ovom recimo Izbornom zakonu, izmjenama, se održe vanredni izbori pa nekome padne napamet u maju 2016. godine da kaže i sad su vanredne okolnosti hajmo ponovo održati sad vanredne izbore, pa vanredne izbore na vanredne izbore, pa šta mislite kad bismo došli do redovnih izbora. Znači, nije se vodilo računa o tome. Ovdje je neko pošao od pretpostavke da treba da se drže vanredni izbori zato što je vanredne situacija u četiri kantona Federacije BiH, a da ne govorim pri tome da bi i kad bismo mi prihvatili, mislim na nas iz Kluba SNSD-a, kad bismo prihvatili ovaj Prijedlog izmjena zakona da je ovdje defakto riječ o prenosu nadležnosti. Jer vanredne izbore je tačno propisano Ustavom RS-a kad se vanredni izbori mogu održati, kad se oni mogu raspisati i isključivo je i jedino u nadležnosti predsjednika RS-a da raspusti Narodnu skupštinu i raspiše vanredne izbore. Ili u drugoj situaciju kao kad je umro pokojni predsjednik Milan Jelić 2007. godine, tad su se isto morali držati vanredni predsjednički izbori. Dakle, ovo je potpuno neprovodivo naročito iz razloga što se, dakle traže vanredni, da se definiše održavanje vanrednih izbora, dobijanje redovnog mandata, što je nemoguće. Ako i za čim postoji potreba, i zbog čeg postoji potreba da se redefiniše, odnosno da se mijenja Izborni zakon to je onda, što je neko već spomenuo, spajanje opštih i lokalnih izbora svih zajedno da bi se prosto uštedilo na sredstvima. O tome nije niko pričao ni govorio, ali kolega Magazinović je rekao, pa eto predložite pa ćemo mi to, da o tome se razgovara ili razmišlja. Ali je potpuno deplasirano sad u ovom trenutku kad je ostalo manje od dva mjeseca kad Centralna izborna 64 komisija treba da predloži, da raspiše redovne izbore, što je rečeno da treba da se desi u prvoj dekadi maja mjeseca, dakle uoči samog raspisivanja redovnih izbora neko traži da se raspišu vanredni izbori. I zato moram reći da je to potpuno politikanstvo i predizborni markeing određenih partija. Možda je neko mislio da spere svoju savjest pred javnošću ili pred nekim ljudima koji su nezadovoljni pa da kaže, evo mi smo predložili da se održe vanredni izbori, ali prosto nema ko to da podrži, nemamo s kim da izmijenimo Izborni zakon kako bi se do toga došlo. I samo ću na kraju reći, što se tiče RS-a i stanja u RS-u upravo zbog toga što je ovakva opozicija koja traži da joj pozicija, odnosno SNSD stvori i uslove i ambijent i zakone i sve, a oni samo da izađu na izbore i navodno uzmu vlast, zbog toga ćete vi još dugo biti opozicija u RS-u, u to budite ubijeđeni. I vi da imate kapacitet kao što nemate onda biste se ponašali po principu kako je to uradio SNSD i Milorad Dodik u februaru 2006. godine kada je vama kao vlasti i pozicija SDS-u i PDP-u uzeo vam vlast iz ruku a bio je opozicija, znači stvorio je politički ambijent bez vanrednih izbora, bez zakona, bez ičega i uzeo vam vlast. Zbog toga ćete vi tako kako ste kapacitirani tako ćete i ostati opozicija još duže vremena.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se. Meni je drago da se SNSD ne boji prijevremenih izbora i zato očekujem onda da ćete podržati na sljedećoj sjednici ovaj naš zakon, pa eto kad ste tako sigurni i uvjereni u svoju pobjedu, izvjesnije vam je onda sad nego u oktobru mjesecu. Tako da drago mi je da možemo očekivati vašu podršku, koju je obećao uostalom i predsjednik Dodik, a građani su ti koji će odlučiti ko će gdje i kako biti. Što se tiče, kad već govorim o ovom moram se osvrnuti i na diskusije iz SDP-a u isto vrijeme, biću vrlo kratka. Izuzev što nisu nabrojani svi službeni glasnici Izbornog zakona dolazimo u jednu vrlo konfuznu situaciju, uvodi se kategorija vanrednih izbora gdje se kaže da mandat organa vlasti traje 4 godine, a članom 1.14. Izbornog zakona se kaže da se izbori održavaju u oktobru. Znači po ovom Zakonu mandat ne može nikako trajati 4 godine, evo da se sad održe vanredni izbori mandat bi trajao 4,5 godine. Ako ste već radili i bili ozbiljni u svojoj namjeri onda ste trebali promijeniti i ovaj član 1. tačka 14. pa izbrisati i onu obaveznu odredbu o izborima u prvoj nedelji oktobra. Dakle, meni sve ovo govori da je SDP samo površno onako nešto nabacao na papir i da ovaj papir treba biti „plivadon“ za ove ljude koji protestuju u Sarajevu.
Zahvaljujem. Diskusija, prvi zamjenik predsjedavajućeg, kolega Božo Ljubić. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici. 65 Iako sam čuo dosta protuargumenata, dakle prihvatljivosti ovoga Zakona danas i tehničke i političke naravi i rasprava koje su ukazivale na moguće motive predlagatelja, s kojim se od njih ja i slažem, ne bih ništa od toga ponavljao. Svakako da bi trebalo zakonski definirati institut izvanrednih izbora, ali se ja onda pitam zašto to nismo uradili na početku ovoga mandata jer smo svi skupa znali da to nemamo u zakonu. Prema tome, onda dolazimo do toga šta je motiv, pogotovo sada kada nemamo ni dva mjeseca do roka raspisivanja redovitih izbora. S druge strane, o tome je već bilo govora pa neću ponavljati, dakle ovo nejasno definiranje termina izuzetne okolnosti. Zapravo one su izuzetne u odnosu na stanje od ranije samo u četiri kantona. Prema tome, mi bismo onda mogli zaključiti po tome da bismo trebali omogućiti sazivanje prijevremenih izbora samo na razinama gdje to izuzetne okolnosti zahtijevaju, a onda opet dolazimo u koliziju sa ostalim razinama s obzirom da se npr. iz kantona, odnosno županija izvode domovi naroda na razini države, itd., itd. Prema tome, to sve govori o tome da ovu materiju treba sagledati na jedan puno ozbiljniji način i upravo Interresorna radna grupa je to mjesto gdje se trebaju sliti sve inicijative pa i ova i da ona konačno uobliči jedan konzistentan i koherentan prijedlog, a da naravno budemo još toliko strpljivi da sačekamo redovite izbore koji će se održati u desetom mjesecu. Da ne govorim da tu ima i drugih stvari, kao što je npr. da se može postaviti pitanje raspuštanje Parlamenta i sazivanje izvanrednih izbora npr. u prvoj godini saziva. Jer Ustav Federacije BiH npr. izričito zabranjuje raspuštanje Parlamenta i sazivanje vanrednih izbora u prvoj godini mandata. Znači li to kad bi mi usvojili ovakav zakon da on nalaže promjenu Ustava entiteta, a onda da dalje to ..., znači li to da mi možemo državnim zakonom bilo kojim mijenjati ustave jednog ili drugog entiteta, itd., itd. Prema tome, mi se suočavamo sa mnoštvom, da tako kažem, mogućih pitanja koja bi proizišla iz eventualnog usvajanja ovakvog jednog zakona, što vidimo danas i po ovoj raspravi da se neće desiti. Prema tome, ja sam izišao samo zato da, evo obrazložim svoje stajalište kod glasovanja, prema tome da čekamo redovite izbore i onda će se naravno pokazati. A vidimo za ove kantone gdje su izuzetne okolnosti, njima skoro da izbori i ne trebaju jer tamo oni poštuju plenumsku demokraciju, prema tome oni mogu sastavljati vlade i bez izbora.
Zahvaljujem. Ujvaženi kolega Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Ja mislim da je dobro da smo mi otvorili ovu temu, i evidentno je iz diskusija svih prethodnika da mi trebamo zakonski urediti ovu oblast, dakle da imamo mogućnost vanrednih izbora. Posebno su interesantne bile ove inspirativne replike mojih kolgica. Dakle, u ime Kluba SDA podržavamo hitnu proceduru, podržavamo i principe ovoga zakona. I kako sam danas čuo ovdje imaju prijedlozi iz SDS-a, imaju prijedlozi, najavio je gospodin Živković prijedlog iz SNSD-a, možda će se ovo završiti na način da će neki i od tih prijedloga možda u konačnici biti usvojen. Ali ono što je evidentno, dakle mi trebamo zakonski regulisanu mogućnost da imamo vanredne izbore, pogotovo zato što vrijeme koje je pred nama je 66 sigurno vrijeme nestabilnih vlada ili kratkih vlada. Zato nam je bitno da to zakonski uredimo i u tom smislu mi podržavamo i hutnu proceduru i podržavamo principe ovoga zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, je li tako, vodimo raspravu o proceduri hitnoj? Ali nažalost, svi su govorili, da, dobro. Pa evo, reći ću da smatram da postoji više razloga da mi ne možemo ovaj Zakon podržati ni u hitnoj, niti u redovnoj proceduri. Uz puno uvažavanje i potrebu da u BiH treba riješiti važno pitanje, a to je definisati način održavanja ponovnih, odgođenih ili prijevremenih, ili ovdje kako je rečeno vanrednih izbora. To je pitanje koje je od izuzetnog značaja, ali prije svega mora se vratiti na suštinske principe. Ne moguće je Zakonom definisati ono što Ustav nije definisao. Ustav BiH, dakle ovaj Ustav BiH nije definisao način prestanka, privremenog prestanka mandata Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine, dok je na dva načina jasno definisao način prestanka mandata Doma naroda. Ustav BiH nije definisao način, odnosno prestanak mandata Predsjedništvu BiH ni na jedan način i ne slučajno. U svih pet dosadašnjih saziva Predsjedništvo BiH bila je institucija koja se prva konstituisala i koja je funkcionisala nezavisno, ni od objektivnih razloga za prestanak mandata pojedinim članovima Predsjedništva BiH. Šta bi se desilo da je kojim slučajem data druga mogućnost? Onda bismo ušli u blokadu važne institucije koja je prije svega iz nadležnosti odbrane, iz nadležnosti spoljnih poslova, predlaganja budžeta, predlaganja predsjedavajućeg Savjeta ministara. Dakle, kako je moguće zakonom definisati prestanak mandata za ove dvije institucije ako to Ustavom nije definisano? Treba li to definisati? Moje je mišljenje da apsolutno treba definisati, treba jasno reći u kojim slučajevima i na koji način prestaje mandat izabranom zakonodavnom tijelu i koji su to, to mora biti jasno rečeno u Ustavu. Naša nadležnost se odnosi na Predsjedništvo, odnosno na Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH. Raspravljati o Prijedlogu izbornog zakona, ne definisati Ustavom ovo pitanje, to znači, dakle to je protivustavno, nemoguće je na takav način zakonom definisati ovu problematiku. Predložiti da se na svim nivoima da ova problematika bude u nadležnosti Parlamentarne skupštine, smatram da je apsolutno nepotrebna. Zakonom o lokalnoj samoupravi entiteta treba jasno definisati kada prestaje mandat najnižem zakonodavnom tijelu lokalne samouprave i na koji način se bira Skupština, odnosno načelnik lokalne samouprave. Istu tu problematiku, ovo što je rekao uvaženi kolega Božo Ljubić, treba definisati i ustavima entiteta, kada je u pitanju zakonodavno tijelo ili predsjednik, odnosno podpredsjednici entiteta. U protivnom mi ćemo ući u probleme koji su kršenje Ustava navedenih institucija. Ja sam bio poslanik kada su prijevremeni, kada su, dakle važila pravila OEBS-sa u BiH, kada su raspisani prijevremeni izbori za Narodnu skupštinu RS-a. Jasno definisano u skladu sa Ustavom, OEBS je dao saglasnost, provedena je procedura i tu nema nikakve dileme. Dakle, predlažem ono što ja mislim, dakle da ovaj Zakon, ovaj institut vanrednih izbora, mislim da u određenom smislu dovodi još također, u smislu nedefinisanje konfuznosti, definisanje ovog termina, dovodi nas u konfuziju s tim. Da li je moguće prijevremene izbore održati u BiH? Pa vidite, neću ponavljati što su kolege rekle, ako pođemo od toga, ovo je bezpotrebna priča na kojoj gubimo vrijeme. Ne treba BiH niti ovoj Parlamentarnoj skupštini 67 ovoliko trošenje vremena na ovoj priči. Treba danas završiti, oboriti ga, dakle i u proceduri i odmah ga oboriti da ne ide u redovnu proceduru, jer ćemo stalno pričati ko je u pravu ko nije u pravu. Gubimo vrijeme, gubimo energiju, objašnjavamo kako smo sposobni. Vidite, različite snove svako iznosi, recimo o stanju u RS- i tome slično. Znate šta je, dok ste vi takvi mi možemo da se ponašamo kao ustavan ... koji ponekad samo trepnemo jednom trepavicom. Nemoguće je tako imati vlast. Tužan sam što niste jači da nam ukazujete gdje imamo greške. Jedino što znate, znate samo fokusirati se kako je neko drugi loš. Ne znate reći građanima RS-a, niti BiH kako ćete ozbiljno riješiti ključno pitanje u ovoj zemlji. Tada biste bili u situaciji, ili da promijenite odnos snaga u ovom Parlamentu, da sada osam poslanika iz bilo koje političke partije pristupi vama da napravite većini. I kada govorite o opoziciji, danas ste bili apsolutna pozicija. Danas glasanjem o smjeni ministra bezbjednosti bili ste apsolutna pozicija. Da ne oduzimam vrijeme pošto mi je isteklo. Dakle, glasaću protiv i procedure hitnog postupka i glasaću protiv Prijedloga ovog zakona. Hvala lijepo.
Zashvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, druga replika. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Tek sad spoznah da opozicija treba da podržava vlast, iz diskusije gospodina Prodanovića. Opozicija treba da štiti ministra u Savjetu ministara, da bude protiv njihove smjene. Gospodine Prodanoviću, posao opozicije je da ruši svaku vlast. To je jedna stvar. Druga stvar, mi smo, ovaj Zakon ne valja i neće dobiti našu podršku, ali u Ustavu BiH nigdje ne piše, da se mandat Predstavničkog doma ne može skratiti, da se mandat članova Predsjedništva ne može skratiti. Naprotiv, imamo, istina nametnuti, Zakon o izboru zamjenskog člana Predsjedništva, znači nekog kome je skraćen mandat ili prestao iz ovih ili onih razloga, i za verifikaciju tog Zakona ovdje su glasali i poslanici SNSD-a. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Saša Magazinović, mora. Izvolite.
Pa vidite, mi danas nismo usvojili, mi nismo stavili na dnevni red Zakon koji je predložio SDS iz formalnih razloga i oni su učestvovali u donošenju te odluke, samo ne na današnjoj sjednici, nego na sjednici prije, dvije, tri sjednice otprilike kada su se na isti način odnosili prema jednom sličnom prijedlogu. E sad, žao mi je što taj, što ne možemo imati dva ista zakona na dnevnom redu da ih malo uporedimo i da o tome razgovramo. Jer ja mislim, recimo, da Zakon SDS-a ima i dobrih 68 elemenata. Recimo, meni je u tom Zakonu prihvatljivo i smatram to dobrim rješenjem, ukidanje entitetskog glasanja. Recimo taj prijedlog SDS-a kada bi se dodao ovom prijedlogu SDP-a mislim da bi to bila dobra kombinacija, jer, jedino ne znam kako bi to dogovorili na nivou RS-a. Vi ste predložili dvotrećinsku većinu, ali bez entitetskog glasanja, a ovdje je u skladu sa trenutnim Poslovnikom. Također bi bilo dobro da uporedimo ova dva zakona i možda napravimo neku kompilaciju, možda nešto zajednički napravimo u tom pravcu, kada je u pitanju, pitanju koje su evo već neki otvorili, – da li je moguće da se održe izbori na samo jednom nivou vlasti na mandat od četiri godine, što vi predviđate s ovim zakonom. Da li je moguće izabrati Dom naroda Parlamenta BiH bez da se održe izbori i u entitetima, a u Federaciji i u kantonima, jer je to sve povezano. Tako da, evo, stvarno mi je žao što nisu oba zakona istovremeno u proceduri i da ne postoji poslovnička mogućnost da se kombinuju članovi i jednog i drugog zakona. Možda čak i kada bi treći SNSD predložio da bi se došlo do rješenja. Ali, nastranu što mi je to žao, drago mi je što je jasno definitivno da postoji saglasnost za potrebu instituta vanrednih izbora u zakonodavstvu BiH. Pa evo, i ako ovaj pokušaj ne uspije, a meni bi to bilo izuzetno žao, dobro je da smo se izjasnili da smo svi za to, pa možda da tragamo za nekim rješenjem koje će biti za sve prihvatljivo.
Zahvaljujem. Replika, kolega Lazar Prodanović. Izvolite.
Moja replika odnosi se na uvaženog kolegu Sašu Magazinovića i uvaženu koleginicu Aleksandru Pandurević. Dakle, moguće je izvršiti izbor delegata u Domu naroda BiH bez novih izbora u entitetskim parlamentima, odnosno Narodnoj skupštini i Domu naroda Federacije BiH na dva načina. Dkle, ako neko podnese ostavku, popunjava se naredni sa liste ko je kandidovan. I drugi način je da se provede procedura u skladu sa Ustavom BiH i, dakle, onako kako je to čak predviđeno i ovim novim izmjenama. Kada govorite gospođice Pandurević, pošto Vi mislite da najviše, od svih nas 62 skupa i još toliko dva puta bolje poznajete, ja Vam moram reći da imam malo duže poslaničko iskustvo, i reći ću Vam – zamjenski član Predsjedništva u slučaju smjene člana Predsjedništva BiH iz reda srpskog naroda nije bio iz SNSD-a, bio je iz ... Gospodina Šarovića je zamijenio gospodin Paravac. Pa, nećete mi valjda reći da je SNSD predložio Paravca, makar bi tada predložio nekoga drugog i ne treba da govorimo kakva je procedura. Zašto je to urađeno? Odmah ću vam reći. Imamo loših, mislim, ja inače loše mislim u bilo kom smislu, da se bilo koji način i protiv sam bilo kada i bilo gdje, dakle, nametnutog zakona, ali nije to slučajno urađeno. RS ne bi imala izuzetno značajnog predstavnika u Predsjedništvu BiH. Zbog vitalnog nacionalnog interesa, zbog svih pitanja koje sam prethodno uradio i nikada Predsjedništvo BiH nije bilo u blokadi. I interes je RS-a da nikada i ne bude. Evo, toliko.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Boško Tomić, diskusija. Izvolite. 69
Hvala gospodine predsjedniče. Dame i gospodo. Evo, kolege iz SNSD-a su iznijele stavove naše političke prtije i zbog čega ne možemo podržati ovakav Zakon. Mislim da nije slučajno jer masa je u posljednje vrime tih zakona koji dolaze u posljednjoj godini, odnosno zadnjih 7, 8 mjeseci koliko je ostalo do izbora, vjerovatno kako bi se na neki način dodvorili ili populistički nastupili prema svojim biračima. Tako da smatram da i ovaj Zakon nije na kvalitetan način urađen, time što nije ni rečeno šta su to uslovi za vanredne izbore, te zbog toga ovaj Zakon te stvari nije precizirao, što znači ostavlja opet na volju da pojedinci ili da kad ko bude smatrao da nešto nije uredu da može da raspiše vanredne izbore. Neprihvatljivo je, evo i Zakon gledam koji je predložio SDS, u SDS-ovom Zakonu stoji da Centralna komisija najmanje 150 dana prije objavljuje izbore, itd. Pa, to je pet mjeseci, a nama je ostalo svega šest, evo sad da usvojimo, dok se objavi u Službenom glasu, ostalo nam je šest mjeseci. Ja stvarno ne vidim razloge zbog čega tolika hitnost. Ali, logično je, vlast će se povući samo onda kada nema rješenje za probleme. I ružno je kada govorimo o vlasti u RS-u što moramo ovdje da raspravljamo u Parlamentu BiH. Ovdje bi trebali o ovim stvarima koje su vezane za BiH da raspravljamo, ali kada već to spominjemo treba da kažemo da na nivou BiH stanje u odnosu na prošlu godinu nije značajnije pomjereno, bez obzira na svu ekonomsku krizu koja je došla. I redovno se isplaćuju penzije, redovno se isplaćuje uredskim korisnicima plate, isti broj je nezaposlenih. Prema tome, radi se znači o ničemu posebnom da bi sada zadnjih 3, 4 mjeseca trebalo insistirati na tome da se desi i da se dođe do prijevremenih izbora. Moram reći da opozicija, normalno je da se bori za vlast i ja to potpuno shvatam, ali već godinu dana opozicija se samo bori za vlast. I sad ovo bi jako dobro došlo da sada neko kaže, e vala mi ne znamo dalje, pa evo mi dajemo vanredne izbore, hajte vi dođite na vlast. Ko će to? To nikada niko još nije uradio. Doduše, izvinjavam se, jeste, bilo je i takvih situacija kada se predavala, ne predaje se vlast osim, korektno je kada ne znaš neke stvari i ne možeš da radiš, onda kažeš – gospodo ja ne želim dalje da idem. Prema tome, ovdje vlast mora da jednostavno pokaže svoju snagu, a opozicija bi dobro bilo da kaže – znate mi imamo program sa kojim garantujemo da ćemo zaposliti toliko, da ćemo povećati penzija, mora da kaže odakle će sredstva obezbjediti, nećemo od MMF-a nego ćemo to tražiti od, ne znam, drugih institucija, organizacija, itd. Znači moraju imati programe da bi uvjerili građane. Nije to dovoljno samo ovdje reći mi treba da se ovaj, gdje su programi investicioni, koje su to firme i sistemi koji će se dovući na ove prostore, ko je taj što je uspio da uspostavi te kontakte? Prema tome, mislim da je smiješno da pričamo o takvim stvarima. I još jedna moja sugestija. Nemojmo probleme vezane za Narodnu skupštinu, ostavimo to neka tamo poslanici u Narodnoj skupštini rješavaju, nemojmo ih prebacivati ovdje na nivo BiH, posebno kada su u pitanju i pojedine odredbe članova koje direktno prenose, direktno su u sukobu sa prenosom vlasništva na nivo BiH. Evo, ja mislim da iz tih razloga ovo treba skinuti i po mogućnosti da zamolimo sve kolege da do kraja izbora, ostalo je vrlo malo, ne idemo sa prijedlozima zakona koji objektivno nemaju šanse da prođu. A zakoni koji trebaju, koji će poboljšati stanje u BiH, popraviti zaposlenost, smanjiti vremenski period dobivanja dozvola, itd., sve to što je, hajte time da se bavimo, nemojmo ovim populističkim, mislim da i to narod prepoznaje, a neće ovdje proći u Parlamentu. Hvala lijepo. 70
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Petar Kunić. Izvolite.
Hvla predsjedniče. Ja bih molio, evo da ublažimo te varijante polemika koje su beskorisne. I moram reći da nas zamaraju, nemamo koristi od toga. Pa mi imamo dnevni red danas vrlo obiman, vrlo važan, ovdje je Zakon o javnim nabavkama. Poslanici ... da misle o opštem interesu šta je ovdje napisano onda bi bazirali svoje aktivnosti na ovakvim zakonima i na niz drugih zakona koji su predloženi, a ne da vodimo polemike koje su zaista beskorisne i koje predstavljaju jedan lanac, ovaj povuče ovog, onaj onog i tako ćemo dočekati 6, 7 sati, a evo sad je već pola pet. Pa vas molim, evo molim da te polemike malo smanjimo i da ne trebamo svi dolaziti do izražaja. Svi mi znamo ko šta možemo, kada bi to stavili na neki kantar onda bi vidjeli da je taj kantar veoma slab, ... da se izrazim. Ali, zaista ja to slušam, već ne znam koja je runda, te ovi poslanici protiv ovih, te oni protiv, a nema koristi, i nije, ne koristi to izbornoj kampanji. Gospodo, to ne koristi izbornoj kampanji, to umanjuje vrijednost. Prema tome, hajte molim vas, dajte da se orijentišemo na dnevni red. Hvala. I da kažem Lazi, ja sam bio predložen i od strane SNSD-a za člana Predsjedništva, imao sam podršku čak iz SDA, ali sam odustao. Nisam htio, prepustio sam to gospodinu Paravcu. Vidite da ima ljudi koji se ne bore za stolice stalno. [[zajednička diskusija]]
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo. Evo, na početku pozdravljam sve ovo što je rekao uvaženi profesor Kunić, ali mi bismo mogli ove isprazne rasprave izbjeći vrlo jednostavno kada ne bismo dobivali isprazne prijedloge u proceduru. E sada pazite, kada vam neko dostavi prijedlog koji je nesuvisal a predstavlja ga kao neko revolucionarno otkriće, ako ne kažete šta su mu nedostaci ispada da ga podržavate. Ovdje smo čuli čitav niz manjkavosti ovog Prijedloga što ukazuje na jednu činjenicu da je to Prijedlog koji je rađen navrat, nanos i da je pravljen da ne prođe. I to nije prvi prijedlog. Ja ću vas podsjetiti da smo mi prije 2, 3 mjeseca, ja mislim, formirali Interresornu radnu skupinu za izmjene izbornog zakonodavstva i možda ne znate, možda niste čuli, ta Interresorna radna skupina je obustavila svoj rad jer su uvjeti, u kojima su se politički subjekti krenuli utrkivati ko će uklizati Interresornoj radnoj skupini s nekakvim svojim prijedlogom, postali jednostavno nemogući za rad Interresorne radne skupine, i izvolite, predlažite šta kog ko misli da treba. A da nije problem ni u Izbornom zakonu, iako tehnički može ga se popravljati, ni u raspisivanju izbora najbolji pokazatelj je ova dvorana. Gledam maloprije prvi red, drugi red, treći red, četvrti preko polovice, u samo ove 3,5 godine svi bili vlast i nismo se proslavili, niko od nas, bez obzira kako 71 se ko doživljavao. Ja sam rekao uz, do pola, nisam ja rekao, ovaj, sve. Znamo mi dobro ko nije bio dio toga i znaju i oni, zna i javnost. Prema tome, ne treba, ovaj. Ko god misli da će raspisivanjem izbora 15 dana prije zakonom utvrđenog roka napraviti nekakav spektakularan efekat u grdnoj je zabludi, tako da nema potrebe, mi samo bez veze trošimo vrijeme na ovo. Nisam ja siguran da će i redoviti izbori, koji su planirani ove godine, promijeniti nešto u stanju. Mi živimo u državi, to sam rekao do sada nekoliko puta, nisam možda nikada ovdje u Parlamentu, koja ima konstrukcijsku grešku, i nema političkog subjekta koji se nije proslavio ili neproslavio, bio sudionik vlasti na ovoj ..., ne postoji takav. Kod nas nema nikakvih pravila. Kod nas oporba predlaže smjenu ministara a pozicija podržava to. To nema, nigdje, ... elementarni, ovaj, nekakvi demokratski standard. Znači, kod nas su, parlamentarne većine se stvaraju, znači, kakve to ima veze sa izborima, onda, stvaraju se od točke dnevnog reda do točke dnevnog reda. Mi imamo situaciju da prijedloge Vijeća ministara ruši pozicija, a da neke podržava oporba, što je opet paradoks svoje vrste. Znači, kakav god bio sastav, dok mi ne izmjenimo nekakve elementarne stvari. Znači, ovaj, da ja ne govorim da ovaj Prijedlog ima problema i sa Ustavom, mislim da je gospodin Prodanović najviše o tome govorio, znači neodrživ je sa aspekta važećeg Ustava BiH. Ako se htijelo iskreno tražiti mogućnost da se raspišu prijevremeni, vanredni, sad ne znam, moram reći u čemu je razlika, bilo je puno razloga već na početku ovog mandatnog razdoblja. Pa, mi preko 1,5 godinu dana nismo imali konstituirano Vijeće ministara. Zar to nije bio razlog da raspišemo vanredne izbore? Ne može biti bolji razlog, ali nismo to uradili. U, da opet kolege iz SDP-a ne zamjere ali mi moramo to spominjati, pazite, mi smo, vi ste vlast u Federaciji, formirali potpuno mimo rezultata izbora i mimo Ustava. Možda je dobro rješenje da i sada pozovemo visokog predstavnika, neka on raspiše izbore, šta će nam izmjene Zakona. Pa, on proglašava vlast i bez rezultata izbora i mimo Ustava, on to može. Prema tome, hajte uključite ga opet sada, neka riješi on probleme. Mi stalno govorimo o nedostacima ministra ovog, ministra onog, ne spominjemo tu vlast, vrlo bitnu u BiH, koja ne snosi odgovornost ni za što. Znači, koja ni za što ne snosi odgovornost, ali eto kada joj dođe malo se uplete, pa sada evo što kažu nepristrano, ovaj, neka svako cijeni pristrano, tako da ne vidim ja da mi ovoliko energije u ovom razodblju trošimo. I slažem se u ovom smislu, hajmo makar ovo malo zakona što imamo pokušati donijeti u nekoj normalnoj atmosferi. I mogli smo to do sada, da nismo potrošili puno vremena u ovim, evo optužbama ko je bolji, ko je gori. Narod će, građani će na izborima reći šta oni misle, kao što su i do sada govorili, bez obzira koliko mi se neki utrkivali i govorili kako je jedino nama garantirana pobjeda na izborima. O tom, po tom, vidjećemo kada budu raspisani izbori, a hajte da do tada pokušamo makar malo racionalnije potrošiti ovo vremena što nam je ostalo, da makar malo nadoknadimo ovo, propuštenih ovih 3,5 godine, evo. Hvala.
Zahvaljujem. Mladen Ivanković Lijanović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. Replika, uvaženom kolegi Lozančiću, a i svima prije koji su govorili vezano za formiranje vlasti i Izbornog zakona. Samo da podsjetim, radi svih nas, da članak 9.12. Izbornog zakona BiH kaže – 30 dana nakon objavljivanja zvaničnih rezultata izbora, 30 dana nakon toga 72 trebaju se sazvati skupštine kantona iliti županija i izabrati delegati ili izaslanici u Dom naroda. Na dan formiranja Vlade Federacije u Domu naroda od 17 Hrvata bilo je izabrano 12 Hrvata. Dakle, ta četiri i nešto mjeseca nije izabrano 17 Hrvata u Dom naroda, nego 12 Hrvata. Izričita odgovornost kršenja Izbornog zakona, članka 9.12.b) je bila na HDZ-u BiH jer je on imao većinu u skupštinama kantona iliti županija, odakle treba da budu izabrani delegati ili izaslanici u Dom naroda Federacije. Dakle, na dan, a u Ustavu Federacije piše da 1/3 izabranih u Dom naroda biraju predsjednika, mogu predložiti izbor predsjednika Federacije. Dakle, od 12 izabranih u tom momentu 1/3 pet Gospodo, ovo su točni podaci s kojima vi uporno, ja ne znam i SNSD se vidim pridružio u tome, dakle jedna stvar koja je jasna. Za prošle izbore intervencija visokog predstavnika nije uopće bila, nego je samo kazao da se ponaša po Izbornom zakonu, da je HDZ BiH prekršio Izborni zakon BiH i da je ... Mislim, to jedanput trebamo da stavimo točku na sve ovo o čemu je danas bilo riječi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić, replika. Izvolite.
Pa gledajte, uvaženi kolega Lijanoviću, Vaša matematika je meni poznata. Kada su jednog od vas pitali u čijem vlasništvu je firma vaša, onda je neko od vas rekao, nas četiri ima braće, pa po pola imamo firmu. Tako da mene ne čudi što ste vi došli od 17 da je 5 jedna trećina i ne mislim ja o tome raspravljati. Suština je znači da je vlast formirana neustavno. Ja sam maloprije rekao da kada se vlast ne formira blagovremeno treba raspisati izbore. Ja sam o tome govorio. Znači, to je ustavan način odgovora na ne konstituiranje vlasti nakon izbora. Međutim, mi smo ovdje imali nametnuto rješenje, imali smo poništenje, suspenziju odluke Centralne izborne komisije, jedinog tijela nadležnog za provedbu izbora, suspenziju njegove odluke, ne HDZ-ove odluke, to nemojte zaboraviti, znači da bi se vlast mogla uspostaviti neustavno. Pošto je to tako, da ne bismo ovoliko se mučili oko izmjena Zakona, opet treba pozvati istog, da ako treba donese zakon, donese odluku o raspisivanju izbora sutra odmah. Tako da, ovaj, svakako vama to nije toliko važno.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić, replika. Izvolite.
... pitanje, ovaj, dakle danas je na sceni bilo, po definicijama nekih ovdje kolega, prvo unutar politički bošnjački obračun, pa je onda izgleda bio unutar srpski, pa da li je ovo sad, kako vi obično gospodine Franjičeviću govorite za te bošnjačke, je li ovo neki hrvatski politički obračun ili je ovo obračun Lijanović, Franjičević, Lozančić, itd.?
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mato Franjičević će sada odgovoriti na to pitanje vjerovatno. Izvolite. 73
Ne daj Bože, kolega Belkiću, da je riječ o unutar hrvatskom obračunu. Ako je uopće obračun riječ, ja mislim da je riječ o nekakvoj raspravi koja nastoji biti koliko toliko suvisla između ljudi koji su birani glasovima hrvatskih birača, a pretendiram na to da smo ja i kolega Loznačić ti, i ljudi koji su kupovali glasove i temeljem toga došli na pozicije, i onda te pozicije iskoristili da budu eksponenti velikobošnjačke politike. U tom slučaju ne može se govoriti naravno o unutar hrvatskom obračunu, nego o širem kontekstu bosanskohercegovačkih odnosa političkih prilika i neprilika.
Zahvaljujem. Kolega Beriz Belkić, druga replika. Izvolite.
Dakle, vi bi se sada trebali ispraviti. Ono na prvoj tački dnevnog reda je bio obračun između onih koji žele smijeniti ministra i onih koji ne žele, a ne unutar politički bošnjački obračun, kako ste ga Vi nazvali. Sada smo se razumjeli. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Pa, s obzirom da nemam više pravo na repliku, a da je ovdje iznijeta jedna velika neistina, koju je rekao gospodin Magazinović, a koja se odnosi na Prijedlog zakona SDS-a, kako se njim ukida entitetsko glasanje. Vidite gospodine Magazinoviću, ovim Zakonom ne da se ne ukida entitetsko glasanje, jer se ono ne može ukinuti, ono je definisano u Ustavu, nego se čak pojačava i to se pojačava dvotrećinskom većinom, pa se kaže da Predstavnički dom se raspušta dvotrećinskom većinom onih koji su prisutni u glasanju. Član 10. stav 1. Ustava BiH, kolega Magazinoviću, kaže da se Ustav BiH mijenja na način dvotrećinskom većinom onih koji su prisutni i glasaju. Dakle, ovaj Dom ne bi mogli raspustiti ni SDS, ni SNSD, nego samo mi zajedno. I meni je žao što ste Vi vidjeli jedno prelijetanje jednog poslanika iz vladajuće partije u Narodnoj skupštini koji može da ne poznaje Ustav BiH, jer se čovjek svakodnevno bavi nekim drugim problemima i da ga ne čita, ali je nedopustivo da jedan poslanik u Parlamentu BiH očito nije pročitao Ustav BiH.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Lazar Prodanović, replika. A kolega Saša Vi ste sve ovaj, ovlastite nekog drugog, nemate ni diskusiju i to ste završili. 74
Nije predmet ove rasprave, dakle Predlog Izbornog zakona SDS-a koji, odmah moram reći da je mnogo, sa mnogo više nedostataka i grešaka nego ovaj, o tome ću govoriti na idućoj sjednici. Ali uvažena koleginice Pandurević samo da vam kažem.
Da je zamolimo da sačeka, da posluša to.
Otišla je, ali nema veze, ali moram reći ... Dakle, ovdje je od izuzetnog, ovaj Predlog daje mogućnost da se Predstavnički, Predlog SDS-a, i hvala uvaženom kolegi Saši Magazinoviću što poštuje Ustav BiH, daje mogućnost da se Predstavnički dom raspusti hipotetički, bez ijednog glasa poslanika izabranih na području izbornih jedinica u RS-u, bez ijednog glasa, ili sa jednim glasom, dakle sa tri izborne jedinice. Pazite, ako tumačimo što je u Dejtonu ovako napisano, zašto nije napisan način raspuštanja, pa onda je potpuno to sada jasno zbog čega. I drugo, njihov zahtjev za hitnu proceduru katastrofalno ukazuje na potpunu jednu priču o kojoj oni stalno govore kako se bore za interese srpskog naroda i RS-a, a ovdje oduzimaju mogućnost, mogli su reći kada kažu način raspuštanja koji uključuje namjanje 2/3 delegata, na najmanje 2/3 delegata recimo iz jednog entiteta ili minimalno 1/3 iz izborne jedinice. Dakle, to je ključno pitanje, ako mi damo mogućnost sa 2/3, to je potpuno hipotetičko pitanje koje nema nikakve veze i koje potpuno može da marginalizuje način funkcionisanja ovog Doma, da ga dovede u takvu situaciju. Dakle, nemoguće je na taj način definisati ovaj ukupni balans koji bi podrazumjevao minimalnu zastupljenost glasova, pozitivnih glasova, glasova za iz Federacije i RS-a, stvorio bi stabilnost ... odlučivanje. Meni je drago da raspravljamo o tome i reći ću jedan detalj, da postoje ljudi koji su bili i članovi Predsjedništva BiH i predsjednici Federacije, postoje oni koji sjajno poznaju ustavno pravo, ali ne mogu da vjerujem ovakav način tumačenja. Ja sam imao priliku sa još uvaženih kolega, da ne pominjem ime, da skoro 30 dana radimo oko ovog Izbornog zakona gdje je bilo ključne riječi oko blokade funkcionisanja institucija. I sva, dakle to su bili brilijantni članovi Centralne izborne komisije, pravni eksperti i ostalo, svuda je bila konstatacija da je ovo pitanje koje tretira ustavnu problematiku i ustavnu materiju, neophodno ova pitanja prestanka mandata ili raspuštanja zakonodavnog tijela ili Predsjedništva definisati Ustavom. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, kolega Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Samo kratko da kažem vezano za sukob hrvatski, bošnjački ili srpski. Dakle, ovo je sukob politika HDZ-a i Narodne stranke Radom za boljitak. Gospoda iz HDZ-a nakon ovog jasnog mog objašnjenja Izbornog zakona, člana 9.12.b) nažalost ništa drugo i nema. E, ja se neću na tu razinu osobnu spuštati, ne ukazati nešto što nije uopće suvislo. Da smo komentirali ovaj Zakon ja 75 bih i uvažio, međutim tako niske neke udarce, ja se ne želim na tu razinu spuštati. Ja im se zahvaljujem na tome. Hvala lijepo.
Dozvolite da i ja nešto kažem o tome. Uvaženi kolega, ako se ovdje računamo po tome ko je najbolji, volio bih da sam najbolji, ne kažem da jesam, ako ćemo da po tome računamo ko je najgori, hajde da i u tome prednjačim, pa da na kraju kada ste svi završili i ja uzmem diskusiju i da nešto kažem o tome. A svi su govorili kako trebamo da završimo, pa ćemo u pet minuta sve da kažemo, pa smo jedni drugima rekli sve u vezi sa time. Onda neki koji više nemaju ni replika, ni govora, se prosto naljute pa izađu tamo, jer im je sad vrijeme za televiziju, itd., itd. Toliko o uvažavanju međusobnom i o tome koliko možemo jedni drugima da i saslušamo kada su argumenti na našoj strani, ali da poslušamo kada ti argumenti nisu na našoj strani. Na kraju je kolega Prodanović rekao istinu koju svi vjerovatno dobro znamo, a to je, da je ovo materija koja je materija Ustava i da je nemoguće, kako god tumačili elastično pravo, da izvedemo iz Ustava mogućnost da se i Predsjedništvo i Predstavnički dom raspusti. Ako želite o tome da razgovaramo ozbiljno onda dajte da sjednemo i na Ustavnopravnoj komisiji. Ovi koji su najviše pričali ja nisam čuo njihov zahtjev da stave temu, ne da ima izmjene Ustava, nego da stave temu kao komisija, koji to dio i član se treba promijeniti kako bi se omogućilo samo uvođenje rečenice – u slučaju ili može se Predsjedništvo raspustiti i Predstavnički dom, a to će se urediti zakonom. Tačka. I to treba staviti u Ustav. I nećete da pričamo o tome, a hoćete sve druge varijacije da se ovdje ..., a da ne govorimo o tome. Hoćete da govorimo o izborima? Šta fali da se zaduži naša formirana Interresorna radna grupa da nastavi sa radom i u što kraćem roku, najdalje do polovine aprila, podnese domovima izvještaj o radu, jer ja nisam vidio izvještaj o radu, ja sam vidio izvještaj o neradu, i usaglašeni prijedlog izmjena i dopuna Izbornog zakona, ako se uspije išta dogovoriti, pa makar i jedan član kako bi poboljšali taj Izborni zakon pred izbore, koji će biti htijeli mi ili ne. Pa, zar su svi zadovoljni u izborima kako se glasa, javnost glasanja, transparentnost, nošenja kutija, rezervnih listića i sve ono što ne govorimo, a krađa je do neba. I svima je nama to uredu, samo je problem narednih izbora. A, uzeti na izborima, gledati nekog baju koji nosi kutiju, važnije je nego govoriti o svom političkom programu u selu. Je li to jasno, je li to svima jasno? Da nema političkog programa i nema političke stranke i nema potrebe ići biračima, jer je potrebno da nađete neke jake tipove koji će čuvati kutiju i na kraju kada se zatvore biračka mjesta da ispišu ko je pobijedio na tim izborima. Je li to ne smijete reći? Šta je kolege, u čemu je problem? Ne smijete da kažete da je takvo stanje u BiH, nego pričamo o OSCE-u i ostalim međunarodnim institucijama a da je ovdje sve sjajno. Da su ovdje transparentni izbori, da je demokratski proces. Hoćete da unapredimo to? Hoćete da stavimo kamere, jer smo svi bili u raznim zemljama gdje smo vidjeli kako se taj transparentni proces radi? Pa u jednoj Rusiji, u jednom Azejberdžanu imaju kamere na biračkim mjestima. Ne smijemo to da stavimo, je li? Je li ulazimo u transparentnost posla i privatnost osobe koji glasa. O čemu pričamo? ____________(?) Skupo. Skupo. Ma skupo je mnogo drugoga kolega. Htio sam da kažem da imamo dvije stvari uraditi. Ako hoćete Ustavnopravnoj komisiji, ozbiljno pričajte, stavite temu o mijenjanju Ustava 76 povodom izbora. Ako hoćete da Interresorna radna grupa nešto uradi do polovine aprila usvojite zakljčak u kome se ovo radi. Ako hoćete da izbori budu transparentni i demokratski, poradite više na samom procesu izbora, a priču ostavite za plenume, za televizijske emisije i za neka druga mjesta jer smo svi siti toga. Hvala. Mato Franjičević. Izvolite.
Pa morao sam u ovoj formi jer sam ispucao one dvije replike, a ne bih želio da bude bilo kakvih nepsorazuma između mene i kolege Lijanovića. Naime, ja nisam, možda sam se nespretno i izrazio, nisam htio reći da ste Vi osobno došli na ovu poziciju kupovinom glasova, ali htio sam reći, i to ću ponoviti, da stranka iz koje dolazite i Vi, koju na neki način predstavljate, se vrlo ozbiljno optužuje za te radnje, da su pokrenute brojne istražne radnje i sudski procesi koji su rezultat tih aktivnosti, bar po izjavama prilično relevantnih svjedoka, što je sramota za sustav parlamentarne demokracije u BiH i za samu BiH. Sramota za sve one koji su, ako je to točno, omogućili da to bude točno i da oni koj su krivi ovako dugo ostanu nedirnuti. To je jedna stvar. Druga stvar, da se mi ne bismo uvjeravali o tome tko je u pravu kada je riječ o instaliranju predsjednika Federacije i Vlade Federacije na neustavan i nezakonit način, ja ću vam reći samo da je jedino tijelo koje je po pravnom sustavu ove zemlje zaduženo da motri na zakonitost izbornog procesa, riječ je o Središnjem izbornom povjerenstvu, donijelo odluku da je Vlada Federacije izabrana suprotno odredbama Izbornog zakona. I na ovaj način naravno prekidam svaku dalju polemiku s vama.
Zahvaljujem. Hoćete vi? Neće niko, je li? Dobro, neće niko više da se javi. Zaključujem raspravu. Prelazimo na petu tačku dnevnog reda, Ad. 5. Predlog zakona o javnim nabavkama – predlagač: Savjet ministara BiH (drugo čitanje) Predlog zakona u prvom čitanju je usvojen na 62. sjednici Doma, održanoj 23.01. Tada je usvojen i zaključak kojim se nadležna Komisija za finansije i budžet zadužuje da se održi javna rasprava o Predlogu zakona. Javna raspava je održana 05.02. Nadležna komisija je Izvještaj dostavila 11.03. Usvojeno je 25 amandmana koji su sastavni dio teksta. Otvaram raspravu. Uvaženi kolega Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. 77 Kud ja, kud vi toliko u prethodnoj tački dnevnog reda, pa sam ja slušao koliko sam mogao. Evo, moram da kažem par stvari, obzirom da kao član Komisije za finansije i budžet, evo tu smo, mogu reći slobodno, veoma blizu jako bitnog Zakona, po meni jednog od najbitnijih od kako sam ja poslanik ovdje u ovim klupama. Ono što moram da kažem, moram da se osvrnem, znači na taj momenat kada smo imali taj zaključak ovdje, gdje neki poslanici nisu podržali inicijativu da imamo javnu raspravu. Ali evo, vidim da su i oni, znači prišli nama sa tim da smo napravili ispravnu stvar. I jesmo napravili vjerujte veoma ispravnu stvar. Došli su ovdje u prostoriju ljudi sa veoma, veoma kvalitetnim amandmanima, prijedlozima, diskusijama, o svemu se je pričalo. Dugo je, znači javna rasprava trajala, i mislim u svakom slučaju da je urodila plodom. Moram da se osvrnem na sve one optužbe koje smo imali i koje imamo ovih dana u medijima. Optužuju nas i dalje nevladine organizacije da mi ne radimo taj svoj posao. Ipak, sve ono što je bilo dobro, pa evo i sada, znači preko 70 amandmana smo imali, usvojili smo 25. Sasvim je bilo prirodno da uz SIGMA-u i Evropsku komisiju nismo mogli prihvatiti sve amandmadmane. Ali sve ono što je bilo korisno, znači što je mijenjalo Zakon u kontekstu boljeg to je prihvaćeno, i prihvatila je naravno to otprilike i Komisija za finansije i budžet. I evo, danas imamo taj Prijedlog zakona sa ugrađenim amandmanima u sam tekst. Tako da definitivno mislim da smo uradili veliki posao, nije bilo to ni tako jednostavno uraditi. Zadnju Komisiju smo imali jako dugo, vjerovatno će predsjednik Komisije o tome nešto i reći, znači sjedili smo jako, jako dugo, o svakom amandmanu smo se izjašnjavali, svaki smo čitali i o svakom se izjašnjavali. I to je dobro. Mislim da je žalosno kada neke političke partije ad hoc preuzmu od nekih nevladinih organizacija amandmane i kada ih donesu kao svoje prijedloge. U kontekstu tome da definitivno, ono što sam rekao, ne trebaju nevladine organizacije da diktiraju tempo života u ovoj zemlji, treba da radi svako svoj posao, definitivno jel'. Mislim da, još jednom ponavljam, da smo mi taj svoj posao odradili. Ne bi bilo ništa loše ni u tome da se uvaže svi amandmani i nevladinog sektora, moram to da ponovim, ali amandmani nevladinog sektora odnosili su se prije svega na zajedničke institucije, na institucije entiteta, kantona, pa čak i opština, a zanemaren je znači onaj drugi kontekst gdje praktično one javne nabavke koje život znače u BiH i mnogim drugim ljudima nisu obuhvaćene. Znači, nevladin sektor je to posmatrao iz jednog ugla. Mislim da smo mi to ovom javnom raspravom sveobuhvatno sagledali i da smo napravili veoma dobru stvar, da imamo sada prijedloge, evo vidim da su usvojeni, znači i neki od tih amandmana koje su predlgale neke nevladine organizacije, koje su dolazile vjerovatno svima vama na mailove kao i meni. I, ono što je bilo prihvatljivo bilo je, ono što nije, nije, i ja izražavam jedno veliko zadovoljstvo sa uspješno sprovedenim poslom koji se zove Prijedlog zakona o javnim nabavkama, sa svim onim što smo do sada imali. Hvala lijepo.
Uvažene kolegice i kolege, meni može biti strašno žao ili strašno drago u svemu ovome, ali nijedan amandman nije podnesen, niko nema pravo da brani svoj amandman, ništa nemamo više raspraviti u drugom čitanju osim da govorimo o tome koliko nam je drago i koliko nam je žao. Ako stvarno imate potrebu da to svi kažete redom koji ste se prijavili ja neću nikome oduzeti riječ, ali po Poslovniku, unaprijed upozoravam sve, da nijedan amandman nema niko da brani. Uvaženi kolega Boško Tomić. Izvolite. 78
Ja sam očekivao, gospodine predsjedniče, da će se javiti predsjedavajući Komisije. Iz tih razloga sam se prijavio. Da se on prijavio ja ne bih to uradio. Samo sam htio da objasnim da je provedena javna rasprava, da je na javnoj raspravi bilo 125 prisutnih iz svih segmenata društva, sa prostora cijele BiH, da je bila veoma kvalitetna, da su doneseni određeni prijedlozi amandmana koje su neke političke partije prihvatile. Mi smo na Komisiji za budžet i finansije u raspravi, koja je trajala nekoliko časova, jedan po jedan amandman raspravljali i uspjeli da usvojimo nekih 25 amandmana. Nijedan amandman za koji nismo dobili saglasnost Agencije za javne nabavke, a koja je prethodno dala saglasnost i SIGMA Švedska organizacija, nije bio prihvaćen. Ja, i mi iz SNSD-a nismo uopšte bili opterećeni, nismo imali nijedan svoj amandman. Namjerno smo htijeli, pošto je godinu i po dana se radilo, namjerno smo htijeli da se uvaže stavovi Agencije i da se uvaže stavovi SIGMA-e. Iz tih razloga sam se i javio i očekujem da ovaj Zakon, za koji smatram da je dosta dobro urađen, kvalitetan, sigurno neke manjkavosti koje će vjerovatno trebati brzo mijenjati, da na neki način danas poslanici ovo i prihvate. To bi bio jedan korak naprijed ka smanjenju i korupcije, ka poboljšanju uopšte uslova brže, efikasnije, kvalitetnije javnih nabavki. Evo to bi ...
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Borislav Bojić, diskusija. Izvolite.
Dakle, kada je u pitanju sam Prijedlog zakona i ono što je u njemu sadržano, ja želim da dam ocjenu samog Zakona i da kažem da zaista bih bio nekorektan kada bih rekao da u njemu nema poboljšanja. Ima ih i oni su uglavnom tehničke prirode. I ono što bi se složio sa kolegom Tomićem, to da će vrlo brzo trebati mijenjati ovaj Zakon. Dakle, i to je nešto što bih se ja složio, ali se ne mogu složiti, dakle da je urađen kvalitetan posao sa aspekta potrebe realnog sektora. Čini mi se da je više uvaženo onoga što je tražila EU i razne druge agencije koje dolaze s polja, a da je vrlo malo urađeno od onoga što je traženo od strane realnog sektora. Dakle, ovdje je najviše nezadovoljan realan sektor. I kada već govorimo o ovome, da i ja kažem nešto u vezi sa nevladinim organizacijama, da iznesem svoj stav i mišljenje o nevladinim organizacijama. Čini mi se da je mali broj nevladinih organizacija u BiH. Ja priznajem one koje se finansiraju iz članarina itd., ali vrlo malo je organizacija koje se finansiraju iz članarina. I naravno, pozdravljam one koji se bore za staleška prava u svojim nevladinim organizacijama. ... pitanja, uglavnom su one većinom vladine organizacije ili su bliske vlasti. Tako da o nevladinim organizacijama sada neću pričati, da se vratim ovom Zakonu, da ne odlutam od samog Zakona. Dakle, više su uvaženi zahtjevi stranih eksperata, nego što je to uvažen realni sektor koji kaže da samo zakonsko rješenje nije dovoljno transparentno, da samo zakonsko rješenje nije konkurentno, da samo zakonsko rješenje neće obezbijediti smanjenje korupcije koja je prisutna u 95% slučajeva kada su u pitanju javne nabavke. Dakle, najveći dio korupcije i kriminala vezan je za realne nabavke. Na kraju krajeva, u Srbiji polazak u obračun sa kriminalom i korupcijom upravo je krenuo od izmjena, odnosno od donošenja Zakona koji se odnosi na javne nabavke. 79 Ovdje je jako važno pitanje praćenja kontrole onoga svega što se dešava poslije provedenog postupka, tendera, odnosno poslije javnih nabavki. Postavlja se pitanje ko objektivno kontroliše da li je sve ono što je ugovoreno od radova, bilo da se radi o uslugama, bilo da se radi o robama, iskontrolisano, da li je upravo tako isporučeno kako je raspisano u samom tenderu. Takve vrste kontrole objektivno nema. Nema odgovornosti. Ja sam za to da se daju daleko veća ovlaštenja i mnogo veća odgovornost za one koji će pratiti realizaciju javnih nabavki. Mogu vam navesti i primjere kako se to u praksi događa. Pa, imate situaciju gdje recimo u uslovima tenderskim se kaže da nema avansa, recimo, i da je plaćanje u roku od 30 dana. Prođe firma koja čim je prošla odmah je dobila avans, što znači da se uopšte nije postupilo onako kako se radi. Postoji ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa jeste, ali nema kazni za prekršaje. Pogledajte kazne kakve smo mi predvidjeli. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem. Replika, uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući ja Vas molim da potaknete kolege na razmišljanje da ovo nije prva faza i da govorimo o principima, da je ovo faza kada govorimo o amandmanima, da znamo da nije obnovljen ni jedan jedini amandman prema Predstavničkom domu, i da priča na temu uopštenom o Zakonu, a potom o sukobu interesa, ili o tzv. nevladinim organizacijama, vidjeli smo da je, nevladine organizacije u ovom Zakonu, da su one odlučile da idu preko SBB, a ne preko ne znam koga. Dakle, ova faza je služila da se promjene stvari amandmanima. Moje pitanje je kolegi, zašto onda nije djelovao da sve te nedostatke, o kojima je sada govorio, ne učini ovaj Zakon kvalitetnijim, pa sve te prijedloge u konkretnoj formi pošalje prema Zajedničkoj komisiji za odbranu i bezbjednost, odnosno prema tome da se ovaj Zakon popravi. Priče koje sad, kolega Bojiću, pričate nemaju svrhu. To je priča radi priče, a ne radi toga da se popravi Zakon, ... uvijek na djelu. Sada može svako svašta da priča. A samo jednom imamo mogućnost a to je onaj rok kada se amandmani podnose, samo tad imate mogućnost da stvari promijenite. I ja Vas molim da upozoravate sviju da je amandmanska faza i da nema smisla ovo.
Zahvaljujem. Kolega uvaženi Borislav Bojić, replika. Izvolite.
Ne bih ni replicirao da nisam pomenut. Dakle, što se tiče samog opredjeljenja da li ćemo podržati Zakon ili ne valjda možemo da se izjasnimo u vezi s tim. I ja sam dao obrazloženje zašto nećemo podržati ovaj Zakon. Dakle, mi smo ovdje opozicija, ali istovremeno vam kažem da nije dovoljno ovo promjena što je napravljeno da bismo imali rezultate na osnovu Zakona o javnim nabavkama. 81 To što ćemo mi da predložimo, mi ćemo predložiti cjelovit Zakon koji će, prije svega, kada ga budemo mi predlagali, imati komparativnu analizu koja će biti urađena na bazi onoga što imamo u okruženju, koje rezultira borbom protiv kriminala i korupcije. Naravno, takva vrsta komparativne analize trebala se napraviti i kod odnošenja ovog Zakona. I mislim da bi bila jako korisna, posebno kada uzmemo iskustva Srbije i Hrvatske. Jer je upravo na svemu onome šta se dešavalo, kada je u pitanju kriminal i korupcija u ove dvije susjedne zemlje, moglo dobro da prosluži kod donošenja samog ovog zakonskog projekta. Ja znam da mi nemamo kapaciteta da obezbjedimo da naši prijedlozi prođu, ali biće. Evo Dušanka, mi čekamo priliku, kad bude prilike mi ćemo onda mijenjati sva tri ova zakona koji će obezbijediti uslove da javne nabavke budu ono što je potreba ovoga društva. A ja se nadam da ćete se složiti samo u jednoj stvari, da je izvor kriminala i korupcije u javnim nabavkama, u javnim nabavkama. Pa, ne može da se desi da neko podijeli nabavku u 300 dijelova, 380 dijelova, i to nije kriminal i korupcija. Pa, vidi se da sa namjerom dijeli da može da obezbjedi provođenje takvog postupka. Dakle, evidentno je to. Prema tome, postoje potpuno jasni pokazatelji da je ovo pitanje, pitanje javnih nabavki opterećeno kriminalom i korupcijom.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Bursać replika. Izvolite.
Ma, moram zaista da repliciram svom kolegi Bojiću. Ja Bojiću Vas poznajem godinama i znam da nikad niste bili licemjer, ali da vaš predstavnik ni jednom ne dođe i ne pojavi se ni na jednoj komisiji, ni na javnoj raspravi, niti bilo gdje, a da Vi sve znate o ovome Zakonu, potpuno mi je besmisleno, potpuno mi je besmisleno. I ovo je najkompleksniji Zakon, najsveobuhvatniji inače od svih zakona koje smo do sad usvajali. I o tome smo raspravljali i nisam htio, znači to govoriti zato što je to ... Znači, bilo bi fer i korektno bar da je vaš predstavnik, kad budete vi pravili te svoje čuvene zakone da vam bar kaže dešavalo se to i to na toj komisiji, on vama neće znati ni reći da, možda i ne zna čovjek da je danas na dnevnom redu ova tačka dnevnog reda. Hvala.
Zahvaljujem. Ima, ima, kolega Bojić ima još jednu repliku, izvolite slobodno.
Dakle, ja se nisam oko toga zanimao da li je naš predstavnik bio, pitajte njega, ja dakle nisam se zanimao oko toga, ja sam tačno pomno ovo pitanje posmatrao na način kako to posmatramo mi u stranci i budi siguran da će prijedlog rješenja koje ćemo mi ponuditi iz stranke biti kvalitan. O našem predstavniku, vi možete da sa njim raspravljate da li je on bio, nije bio, šta je radio itd., ali ja vam kažem da ovo zakonsko rješenje nije dovoljno dobro. Nisam rekao da ne valja u potpunosti, ima pomaka, ima dobrih stvari, ima dobrih stvari, ne želim da kažem da u tehničkom smislu nema dobrih stvari, i ne želim da se ne uvaži činjenica da je ovdje više stvari uvaženo od strane stranih eksperata nego od domaćih, domaćeg realnog sektora. I ja sam jako pažljivo pratio šta je realni sektor tražio u ovoj oblasti. Ja sam o tome govorio, dakle to je suština 82 moje diskusije koju meni niko ne diktira, nego ja govorim kao narodni poslanik. Dakle, to je moje mišljenje i moj stav, a ne, ne branim nikoga pa taman on bio iz SDS-a, moguće da griješi to mi uopšte nije nešto o čemu ja trebam da raspravljam i vodim računa. Na kraju krajeva nije problem da mi to usaglasimo, nemoj ti da brineš mi ćemo to usaglasiti vrlo kvalitetno.
Zahvaljujem. Evo ga, odgovor na repliku, uvaženi kolega Saša Bursać. Izvolite.
Ma, zaista moram još jednom. Evo ja da Vam kažem, gospodine Bojiću, kad nije bio vaš predstavnik ovdje. E ovdje otprilike gdje sjedi gospodin Jurišić sjedio je čovjek iz Prnjavora koji kaže da je zadužen za javne nabavke Opštine Prnjavor. Opštinu Prnjavor drži SDS, jedan od najglasnijih SDS-ovih ljuvi je načelnik Opštine Prnjavor kada treba da pljuje po SNSD-u konkretno. I taj je čovjek prvi na javnoj raspravi ustao i rekao da je Zakon odličan i da je ogroman pomak i da sa 55 članova na podignutih 127 je izuzetan pomak. Evo ljudi koji su sjedili ovdje tada sa mnom zajedno. I nemojte molim Vas, znači Vi ćete sad praviti neke nove, trebao je doći bar vaš čovjek ovdje pa da kaže – slušaj bili su naši iz SDS-a i rekli su Zakon je dobar, Zakon je pomak, Zakon je odličan, obuhvatio je sve ono što do sad nije bilo obuhvaćeno, znate. Definitivno ne želim Vama ništa da inputiram sad nešto loše, ali molim Vas znači kako je teška problematika, kako je naše, kako mi inače dolazimo do zakona ovdje, ogroman je napor uložen i ogroman je pomak. I ovo je jedan od evropskih zakona i koji mora takav biti ako želimo naprijed, mora takav biti, i morali smo ga raditi definitivno sa strancima, rađeno je sa SIGMA- om koja je iz Švedske organizacija, koja je jedna od vodećih u svijetu po tom pitanju. To s jedne strane i s druge strane usklađeno je sa evropskim direktivama. Vi ćete sad napraviti zakon koji će zanemariti evropske direktive i koji će reći da ovi iz Švedske nemaju pojma. Znači, nemojte molim vas, Zakon je u amandmanskoj fazi dobio, po meni, još jednu dodatnu veoma dobru dimenziju, a bio je kvalitetan i u nacrtu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić ima repliku. Izvolite.
Ma, mislim da nije korektno, unatoč upozorenjima i s Vaše strane, određenih kolega i kolegica da se ponašamo kao da to se ne događa, mislim onaj kao da nemamo Poslovnik, kao da ne znamo o čemu danas radimo itd. Ja želim samo reagirati na ocjene kako je ovo što je urađeno nula. Pazite, ovaj, ja nisam prezadovoljan svim rješenjima u ovom Zakonu, znači nisam prezadovoljan. Ja sam uložio 44 amandmana i ja sam svoj stav o Zakonu iskazao i u raspravi o principima, i u amandmanskoj fazi, i vjerujte nije mi ni pola amandmana prihvaćeno. I nisam ja presretan što mi nisu svi amandmani prihvaćeni, jer sam ja uložio truda napišem 44 amandmana, ali sam svjestan jedne činjenice da je ovo zakonsko rješenje sa ovim usvojenim amandmanima, ne samo mojim, znači nisu samo moji amandmani usvojeni, 25 amandmana je usvojeno, je puno bolje rješenje od postojećeg zakona. I to je ono, znači radili su ljudi u Agenciji za javne nabavke deset puta više nego što sam ja uložio truda, ovaj, i mnogi drugi koji su znači sudjelovali u 83 konsultacijama, izradi Nacrta zakona, imali smo javnu raspravu. Meni je žao što se nije više uvažavalo zahtjeva realnog sektora, ali prihvaćam obrazloženja da trebamo voditi računa i o Zakonu o državnoj pomoći koji mora biti dio ovog zajedničkog sustava, koji mora biti usuglašene sa evropskim direktivama, znači bez obzira što bi smo mi volili neka drugačija rješenja. Znači, evo ja pošto nisam obnovio ni jedan amandman, a nisam obnovio jer sam zaključio da nema dovoljno političke volje da se prihvate ti amandmani, ja sam zadovoljan i činjenicom da je prihvaćen broj amandmana koji je prihvaćen. Mislim da je Prijedlog zakona puno bolji od važećeg zakona. I ja jedino pozivam sve kolegice i kolege da podržimo ovo bolje rješenje.
Kolege i kolegice ja mislim da bi bilo svrsishodno da damo malu pauzu da se svi malo smirimo. Ja sam na izmaku snage jer vidim kako reagujem. Ne bih volio da ovdje nekome kažem nešto što je neprimjereno, pa evo zbog sebe dajem pauzu od 15 minuta. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanici nadam se da ste iskoristili ovo vrijeme da se malo osvježite i da nastavimo rad. Ja sam se osvježio i sve su prilike da ćemo imati nastavak sjednice. Uvažena kolegica Nermina Zaimović-Uzunović, diskusija. Znate da smo na drugom čitanju, nema predloženih amandmana. Izvolite.
Vrlo ću biti uviđavna, ja inače ne bi ni znala, sve kad bi htjela, diskutovati na način na koji su prethodnici raspravljali, ja ću biti faktografski jasna, vodeći računa da je ovo drugo čitanje i neću ponavljati, nisam uputila u ponovnu proceduru danas ni jedan amandman od onih koji su bili odbijeni. Ja ću samo da napomenem da nakon što je Zakon o javnim nabavkama došao Vijeću ministara već tada u toj fazi je upućen dobar dio prijedloga koji se stalno ponavljaju, pa evo i danas se izražava nezadovoljstvo što neki od tih amandmana nisu uvaženi. Moram da kažem da je ministar Osmić uputio prijedloge nevladinih organizacija i dio njih je tada usvojen, i kao takav Zakon je došao, upotpunjen djelom tih prijedloga došao je u parlamentarnu proceduru. Nakon rasprave i nakon prvog čitanje u amandmanskoj fazi pojavili su se ponovo isti amandmani, a dio nas je uputio i amandmane koje smo dobili upravo od onih koji su najviše zainteresirani za kvalitetan Zakon o javnim nabavkama, a to su privrednici. Ja sam konkretno imala amandmana privrednika Zaničko-dobojskog kantona, odnosno Zenice. Ja sam se potrudila da te amandmane prilagodim na način da oni upravo budu prihvatljivi za sve ovdje, i da budu usklađeni sa evropskim direktivama, odnosno normama koje je SIGMA tražila, odnosno predlagala. S tim u vezi dobar dio tih amandmana je, kao i drugih mojih kolega, usvojen i mi danas imamo pred sobom jedan zakona koji je sigurno bolji nego zakon koji danas imamo. Da zakon treba biti idealan to ne postoji, da je ovo zadnji Zakon o javnim nabavkama koji ovdje imamo pa sigurno i to nije, dakle sigurno ovaj Zakon nije vječan i on će u nekom periodu, kad bude drugačija struktura ovog Parlamenta, i kad bude drugačija klima politička, sigurno će on doživjeti i neke svoje izmjene. I zato se ne treba ljutiti ni na one koji kažu zašto Zakon nema više, više nije 84 izmjenjen, zašto nije više amandmana usvojeno. Moj odgovor je da je ovo bio maksimum koji se mogao u ovom momentu dogovoriti. Ja smatram da alternative ovom Prijedlogu ne bi trebalo da bude, ovom Prijedlogu sa usvojenim amandmanima, zato što je alternativa ustvari ostanak starog zakona. I ja apelujem na sve one koji su učestvovali u bilo kojoj fazi izrade ovog Zakona, kako oni koji su predlagali da odustanu od svojih kritika i napada i da ovaj Zakon konačno usvojimo pa ćemo vidjeti kako će se on pokazati, pa ćemo onda praviti u nekom narednom periodu neke izmjene i dopune. I evo, ja bi sad vas sve zamolila koji ovdje imate pravo glasa da podržimo ovaj Zakon zajedno sa usvojenim amandmanima da on ide dalje u proceduru prema Domu naroda.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Emir Kabil, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče. Pa evo, ja ću ispred Kluba Saveza za bolju budućnost reći da mi nećemo podržati ovaj Zakon zato što smatramo da kroz amandmansku formu nisu uvažene, bukvalno nije uvažena ni jedna inicijativa, prijedlog realnog sektora, Udruženja poslodavaca, pa ako hoćete i nevladinog sektora. Sproveli smo, ... mi mirna savjest, sproveli smo javnu raspravu parlamentarnu koja je jasno pokazala u tom trenutku da je postojao nekakav konsenzus da se nekakve ideje i prijedlozi iz realnog sektora prihvate. Naravno desilo se to što se desilo, jasno je da nema političke volje i želje da se te stvari usvoje i takva je politička konstalacija da nema šanse da i ponovo ulaganje amandmana realnog sektora bi moglo dobiti zeleno svjetlo. I u tom smislu neću lamentirati na to da li je Zakon dobar zakon, da li je Zakon loš, tužan sam što sudbinu ovog Zakona kroje stranci, protiv kog, znači pokazuju da mi nemamo ni kapaciteta nikakvih da odlučujemo i donose neka svoja rješenja, tako da se i na Komisiji usvajanje ili odbijanje Zakona uglavnom referiralo na odnos prema SIGMA-i i šta je SIGMA rekla to je sveto slovo, tako da defakto mi nismo mogli ništa da promjenimo. Naravno nije na Komisiji za budžet i finansije bilo baš tako sve kako izgleda večeras. U jednom trenutku se moglo desiti da ne prođe na Komisiji ovaj Zakon sa uvojenim amandmanima iz razloga što je postao problem kako će se vršiti žalbe u ova dva nova ureda u Mostaru i u Banja Luci i tu je bilo jako disonantnih tonova, konsultacija, tako da jedno glasanje koje je bilo vrlo upitno i ponovo, to samo zbog vaše informacije, ponovo sprovedeno, i SBB je ponovo bio konstruktivan i pomogao da to sve prođe. Znači, SBB neće prihvatiti ovaj Zakon, možda je nešto bolji nego što je raniji bio, tehnički je nešto dotjeran, ali suštinski ništa nije promijenjeno. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Ante Domazet. Izvolite. 85
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pa, ja uvažavam situaciju u kojoj se nalazimo ali bih morao da odreagiram i jednostavno iznijeću neke stavove na neke tvrdnje koje su ovdje iznesene da mi nemamo praktično ništa novoga, nego da je riječ o tehničkim poboljšanjima, ako i u toj sferi ima poboljšanja. Duboko sam uvjeren da je ovaj Prijedlog zakona sa amandmanima veliki napredak u području javnih nabavki i da posebno u povoljniji položaj stavlja poslovni sektor. Cijenjeni zastupnik, gospodin Bojić, kaže – pa čim vidite da se djele na lotove znači da je riječ o korupciji. Pa, kako Vi mislite omogućiti pristup malim i srednjim poduzećima javnim nabavkama ako nećete praviti podjelu na lotove? Ako vi treba da izvršite rekonstrukciju ArcelorMittal-a ili Šećerane u Bjeljini koja ne radi, znam, je li, kako će se mala firma pojaviti na taj projekat. To je velik projekat za nju, ali kad to podjelite na lotove i kažete – elektroinstalacije, onda i mala firma može da se pojavi. Pa shvatite ili je nešto krivo shvaćeno ili, ne znam, želite da nas ubjedite u nemoguće, ali podjela na lotove je interes poslovnog sektora, interes malih i srednjih poduzeća da im se olakša pristup javnim nabavkama. Prema tome, hoću da kažem da imamo ovdje dvadeset poboljšanja koja se tiču upravo realnog sektora. Objavljuje se plan nabavki javnih na web stranici ugovornog organa, objavljuju se svi konkurentski zahtjevi, nema, osim ovih od 6 hiljada, nema postupka javnih nabavki za nabavu kod prirodnih i zakonskih monopola. Sukob interesa je riješen u skladu sa direktivama EU. Postoje okvirni sporazumi. Takođe pregovarački postupak se mora provesti uz odjavu u Agenciji, prijavu Agenciji za javne nabavke. Provode se tehničke konsultacije, npr. kompanija može da da neka, pa čak i mala, može da da sugestije ugovornom organu da poboljša tehnička rješenja, jer ugovorni organi često ne znaju šta treba da nabave, nisu tehnički kompetentni, i mnoštvo drugih stvari. Recimo dokumentacija, ne treba davati originalnu dokumentacij dok ne dobijet posao, tek kad dobijete posao onda idete sa originalnom dokumentacijom ili nema garancija za poslove koji su ispod sto hiljada. Pa, to su poboljšanja za realni sektor. Ja ne znam kako vi to možete nazvati tehničkim poboljšanjima, pa to su suštinska, naravno oni imaju svoju formu, je li. Mislim, dakle da imamo jedan zakon koji je, prije svega, išao na ruku poslovnom sektoru. Drugo, stavio je u mnogo odgovorniju poziciju ugovorne organe što znači da je stvorio uslove za transparentne javne nabavke, za tehnički korektnije javne nabavke, za bržu realizaciju procesa javnih nabavki, za efikasnije korištenje javnog novca i posebno za izvještavanje o realizaciji poslova. Dakle, imamo jedan zakon koji pruža dobar regulatorni okvir. Ali je sad sljedeća faza ključna a to je pitanje implementacije tog Zakona. I naravno u toj sferi mi imamo puno posla svi i dajte da se fokusiramo na to da usvojimo Zakon, da stvorimo nove okvire za njegovu primjenu i da pokušavamo da pratimo njegove efekte. Tako možemo da napravimo neki progres. Još jedan samo osvrt na saradnju sa civilnim sektorom. Ja visoko cijenim doprinos civilnog sektora u ovoj oblasti, oni su puno radili godinama i bilježi se uz njihovu pomoć stalni progres u ovoj oblasti. Međutim, imam osjećaj kako mi idemo u susret njihovim zahtjevima da oni postaju sve zahtjevniji. Naravno to je dobro, podižu se ljestvice, nivo standarda, ali s njihove strane i marketing i dramaturgija poprimaju u intenzitetu. Ljetos, prošle godine kad smo pravili one izmjene, dvije izmjene, tada je šteta zbog korupcije u javnim nabavkama bila 800 miliona, oko Nove godine je bila milijardu, sada je milijarda i dvjesto, pa ako nastavimo tom progresijom praktično će sve što se radi u postupku javnih nabvki biti korupcija. Dajte malo da tu nađemo neku mjeru. 86 Dakle, mislim da imamo jedan dobar Zakon i da bi ga zaista trebalo usvojiti s tim da uložimo napore zaista u njegovu pravilnu implementaciju i nadzor i praćenje efekata. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvažni poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Pa, naime ja sam se javio sada iz razloga što sam ja svojevremeno polemisao sa kolegom Domazetom vezano za ovaj Zakon. Žao mi je što nisam, bio sam zaista spriječen jedno izvjesno razdoblje i nisam napravio amandmane i slažem se sa predsjednikom da treba sačiniti amandmane pa ih braniti i javiti se za diskusiju, ali evo dozvolite da kažem nekoliko stvari koje su, po mom mišljenju, veoma bitne. Sve ovo stoji što je rekao kolega Domazet, osigurana transparentnost, dakle bolja pozicija javnog sektora, javne kontrole poslovnog biznisa itd., što stvoreni su neki uslovi za efikasniju primjenu Zakona, zatim ima i drugih elemenata koji zaista predstavljaju jedan iskorak u odnosu na raniji zakon, tu nema dileme i to niko ne osporava. Zakon je išao u jednu širinu, u jednu deskripciju, što je i dobro za nas, no međutim Zakon je rađen, kao što je gospodin Bojić rekao, po ugledu, pod velikim uticajem evropskih savjetnika. Moram vam reći da su moja iskustva, ja sam učestvovao u dosta kapitalnih, sistemskih zakona u BiH počevši od Izbornog zakona, Poslovnika sadašnjeg itd., imao sam vrlo aktivnu ulogu u tom pogledu, moram reći da svi zakoni koji su, Krivični zakoi recimo, ili još neki koji su rađeni na bazi saradnje s njima su loši. Tto imam iskustvo i u RS-u i ovdje. Dakle, u čemu je ta loša stvar? Zakon se mora prilagođavati okolnostima i odnosima ambijenta u kojem treba da djeluje i mislim da smo mi to ispustili iz ruku i gotovo sve sistemske zakone nam donose, odnosno prevelik uticaj je sa strane, što ne valja. On mora biti izraz volje sredine u kojoj treba da se primjenjuje i tada ćemo, dakle da štiti autentične interese i da reguliše autentične odnose. Šta je izostalo, neću dugo, ovaj šta je izostalo u Vašem izlaganju? Koji su to mehanizmi stvoreni za sprječavanje prevara i korupcije? Dakle, to je za mene suštinsko pitanje.
nije uključen mikrofon
Nema suštinskijeg pitanja od tog. Dakle, osnovni cilj je bio kako spriječiti korupciju i prevare ovim Zakonom, odnosno drugim zakonskim propisima. Dogovorili smo se tada i složili ste se sa mnom da ćete dati inicijativu, dakle vi koji ste radili u Komisiji, svaka čast Komisiji puno je radila, ja zaista odajem veliko priznanje u tom pogledu, ali izostala je ova činjenica. Dakle, zašto nije mjenjan Krivični zakon, odnosno zašto nisu predviđena posebna krivična djela, izvršena klasifikacija, odnosno diferencijacija i da to bude predviđeno zakonom. Inače nikakve posljedice neće imati oni koji i dalje budu zloupotrebljavali odredbe ovog Zakona. Dakle, to je suštinsko pitanje. Vi ste rekli da ćete paralelno mjenjati Krivični zakon, međutim ne vidim ... Hvala. 87
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić, diskusija. Izvolite.
Vrlo kratko. Dakle, jasno je da usvajanje svih, svakog zakona pa i ovog je stvar parlamentarne većine i ja vjerujem da su se ljudi pobrinuli za to. Dakle, poslije početnog entuzijazma koji je zaista bio očigledan, dakle jednoglasno usvojeni principi Zakona itd., i ovdje konsenzusa da obavimo javnu raspravu, što je i urađeno, i ja sam bio, ne znam šta se je desilo. Da li je razlog ovom neslaganju veliki broj odbijenih amandmana, nespremnost prihvatanja naknadno itd., da sada oko toga ne oduzimam vrijeme. Ja sam prisiljen, pomalo zbunjen kontradiktornim tvrdnjama i ljudi ovdje i javnosti i poslovnog svijeta itd., nisam stručnjak za razliku, naravno vidim ima ovdje eksperata za javne nabavke, ja molim direktoricu Agencije za javne nabavke, jer ovaj Zakon ima dvije institucije koje provode ovaj Zakon, specijalizirane dvije institucije koje su plaćene i koštaju, molim direktoricu Agencije za javne nabavke da mi kaže je li ovo Zakon koji je apsolutno prihvatljiv i koji rješava probleme uključujući korupciju itd. Bude li sutra problema i kritika ja ću tražiti Vašu smjenu, dakle Vi ste direktorica Agencije za javne nabavke i trebali bi ste biti najkompetentnija osoba ovdje za ovu oblast, molim Vas da nam kažete je li ovo Zakon koji je ok.
Zahvaljujem. Evo javila se za riječ direktorica Agencije za javne nabavke, gospođa Dženita Fočo. Izvolite.
Dobar dan uvažene poslanice, poslanici. Evo, da kažem samo par riječi. Prije svega bi istakla da je ovaj Parlament u ovom sazivu donio četiri zaključka po razmatranju revizorskih izvještaja da se zadužuje Vijeće ministara da pripremi novi tekst Zakona o javnim nabavkama u skladu sa direktivama. Nemam ovdje brojeve tih zaključaka ali vrlo lako se mogu naći, što znači mi smo dobili zadaću da napravimo zakon u skladu sa direktivama. Tokom izrade Zakona od 2011. do oktobra 2012. kada smo mi dostavili tekst Zakona Vijeću ministara mi smo uradili analizu stanja u oblasti javnih nabavki na terenu, na osnovu te analize napravili tekst Zakona, znači mi ga pisali a komentare davali eksperti SIGMA-e. Dalje, ugradili direktive, pogotovo direktivu 17/2004 i direktivu o pravnoj zaštiti, što nam je obaveza po Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju, član 74. Sporazuma. Uvažili sva ona dešavanja na terenu i probleme koje smo imali, a koji su se iz godine u godinu ponavljali kroz revizorske izvještaje, ugradili nove alate koji su predviđeni direktivama iz 2004. Ugradili čak neka rješenja iz direktive iz 2014. godine koja je tek sad u januaru i februaru usvojena u Evropskom parlamentu. Amandmane i komentare koje smo dobijali od nevladinog sektora, od poslovnog sektora, cijelo vrijeme izrade Zakona ti amandmani su dostavljani u istoj formi i u konačnoj formi, na Komisiji za budžet i finansije, su se ponavljali, šest ili sedam puta su ti amandmani komentarisani od strane eksperata SIGMA-e, jer upravo Agencija nije htjela sebi da uzme za pravo da kaže – ovaj amandman nam se ne sviđa, ovaj sviđa. Mi smo tražili očitovanje stručnjaka iz ove oblasti i tek po tome zauzimali stav Agencije. 88 Molim vas, još jedno bi htjela reći, urađen je uporedni prikaz sa stanjem u regiji, preuzeta su rješenja vrlo slična u regiji, uvažavajući okolnosti i stanje u BiH. I ono što bi na kraju htjela da istaknem, ne može ovaj Zakon otkloniti sve probleme jer ovdje se radi o sistemu uvezanom, interne revizije, eksterne revizije, pravosuđa. Agencija za javne nabavke je regulator. Naš monitoring služi u svrhu da snimimo stanje na terenu i na osnovu toga da predlažemo izmjene podzakonskih akata, izmjene Zakona, nove stavove. A uporno se pokušava nametnuti inspekcijska kontrolna uloga jednom regulatoru što ne postoji nigdje u svijetu. Ovaj Zakon će biti olakšanje i za ponuđače i za ugovorne organe. Ono što mogu reći da puno uskih grla, koja su uočena u primjeni ovog Zakona koji je trenutno na snazi, ovim Zakonom će biti otklonjena. Povećan stepen transparentnosti, skraćeni rokovi za prijem ponuda za vrijednosti koje su ispod vrijednosnih razreda koji podliježu međunarodnoj objavi, obavezna objava realizacije ugovora, ovo o čemu je gospodin uvaženi poslanik Bojić govorio, kad se zaključi ugovor onda se tamo manipuliše. OECD je rekao dvije najkritičnije tačke za korupciju u oblasti nabavki su tehnička specifikacija i realizacija ugovora. Znači, ono što je predmet Zakona nije podložno korupciji. Tehnička specifikacija koju priprema ugovorni organ kako će je sastaviti da li na diskriminatornoj osnovi, ona je ..., ta je tačka kritična, i realizacija. Ja odgovorno ovdje tvrdim u ime Agencije za javne nabavke ovaj Zakon je veliki iskorak u odnosu na trenutno stanje u BiH. Hvala.
Zahvaljujem. Da li ima neko nejasnoće poslije ovih izlaganja? Hoćemo li tražiti od Savjeta ministara da se i on izjasni i resorno ministarstvo i to? Ako teba mislim možemo. Zaključujem raspravu, nema više prijavljenih. Prelazimo na šestu tačku, Ad. 6. Predlog zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorističkih aktivnosti – predlagač: Savjet ministara BiH, s Mišljenjem Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost BiH Na nastavku 63. sjednice Doma, održane 25.02., nije usvojeno negativno Mišljenje Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost, te je Zajednička komisija, u skladu sa članom 107. stav 3. Poslovnika, zadužena da sačini novo mišljenje o Predlogu zakona. Nadležna Komisija novo Mišljenje je dostavila 11.03.2014. godine. Mišljenje je ponovo negativno. Svima je jasno šta se dešava u slučaju ponovnog negativnog mišljenja, ali dobro je otvoriti raspravu. Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, ja sam prošli put govorila sve što sam imala, sad želim samo ukratko da napravim malu digresiju, da znači ne može dobiti podršku ono što uzurpira nadležnost RS-a, a nadležnost za pranje novca kao krivičnog djela je utvrđena Krivičnim zakonom RS-a. MUP RS-a je pravio detaljnu analizu koja će biti dostavljena Komitetu Munivala sa svim problemima vezanim za ovaj Zakon, ali i to da smo spremni da u daljem nastavku razgovora da se učini napor da od 89 strane svih aktera da bi se stvari promjenile, odnosno da bi se Akcioni plan, koji je radila neizabrana radna grupa, odnosno delegacija Munivala u Savjetu Evrope, da se promjeni i da se uvaže ono što je MUP RS-a na devet strana napisao kao preporuku. Dakle, mi nemamo nikakve mogućnosti izuzev da ne usvojimo taj Zakon. 26. i 27. će se održati velika konferencija u Banja Luci na koju će biti pozvani i predstavnici Manivala i Savjeta Evrope i svi akteri koji su bili vezani za ovaj Zakon i nadam se da će se tada neki stavovi približiti. Pa ukoliko u ovoj zemlji postoji dobra volja da saslušamo jedni druge, imamo možda priliku i da rješimo ovo pitanje. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Šefik Džaferović, diskusija. Izvolite.
Ja mislim da je beskorisno što se tiče budućnosti ovog Zakona voditi bilo kakvu raspravu ovdje, jer stvari su potpuno jasne, nažalost. Ali radi nekih budućih aktivnosti i mogućih negativnih posljedica za BiH da kažem samo nekoliko rečenica. Ne znam šta se dešava, zaista stvarno šta se dešava i zašto ovaj Zakon nema prolaz, jer prema svim informacijama koje sam ja prikupio predstavnici RS-a su učestvovali u izradi ovoga Zakona, uvažena su njihova mišljenja, a tek nakon što je Vijeće ministara usvojio ovaj Zakon došlo je naknadno mišljenje MUP-a RS-a vezano za ovaj Zakon. To je jedna stvar koju želim da kažem. Druga je da nema ni jedne odredbe u Zakonu kojom se u odnosu na postojeći važeći Zakon prenose nadležnosti sa entiteta na državu. Naprotiv u novim rješenjima, posebno u članu 81. i 62. su rješenja takva da se nadležnosti sa države zapravo prenose na entitete. Ponavljam, ne znam zaista šta je u pozadini razlog pa nema dozvole da se usvoji ovaj Zakon iz RS-a, ali ja sam ustao da kažem još jednu molbu prema Vijeću ministara, dakle da hitno krene u realizaciju novog teksta zakona, jer očigledno je to jedini put kako BiH ne bi imala negativne posljedice. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Ja hoću da kažem da nije tačno sve što je kolega Džaferović rekao. Prvo nije tačno to da je, jesu učestvovali predstavnici RS-a, ali na devet stranica amandmana odgovor je bio negativan. Dakle, ako ni jedan amandman ne može biti uvažen onda nismo akteri događaja. I ne može neko, vi ćete to morati zato što je rok toliko se približio kraju da će vas prozivati neko iz Komiteta Manivala. Gdje god nismo učestvovali nećemo nikada podržati taj zakon, tako da nikakvi rokovi, jer u ovoj zemlji Sejdić-Finci se pet godina utvrđuje i nije uzeto akterima za zlo. Blokada Doma naroda ... Zakon o prebivalištu koji je i dalje problematičan to nije sporno, a to je ključni zakon za liberalizaciju viznog režima. E nemojte reći da će ovo biti problem. Razgovarala sam i ja sa članovima Komiteta Manivala koji su bili ovdje, dobila jasan njihov stav, lako im je ovu zemlju, ona je svakako problematična, i lako im je gurnuti na dno samo jednim potezom. Dakle, oni imaju želju da se pomogne, imaju čak ... da pošalju svoje eksperte 90 da učestvuju u radu. Ja se oslanjam kako da izađemo iz ovoga, a ne kako da prisilimo poslanike iz RS-a da glasaju za zakon na koji nisu imali uticaj.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Nastojaću da ne bude ništa viška, dakle definitivno u ovoj situaciji u kojoj jesmo nešto se mora hitno činiti da se stvar popravi, odnosno da se provedu direktive koje su prema nama upućene, jednostavno smo stvorili međunarodne obaveze potpisujući određene konvencije i određene protokole, itd. Nama će se desiti, ja bi bio najsretniji da neće, ali najavljuje se i moguće je, nama će se desiti da idemo na tu sivu listu što će proizvesti gubitke za sav poslovni svijet u BiH bez obzira što članovi Komisije iz RS-a tvrde da u RS-u nema ni pranja novca i nema finansiranja terorističkih aktivnosti, ali mjere će se primijeniti na cijelu BiH. Dakle, kontrolisaće se, ja se, daj Bože da neće, ali onda treba poslovni svijet u BiH uključujući i poslovni svijet iz RS-a da zna zašto ima probleme u novčanim transakcijama. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Da, da, da zna zašto ima probleme u novčanim transakcijama itd. To je vrlo važno, to je vrlo važno da se zna. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem. Kolega Senad Šepić diskusija. Izvolite. /kratko prekinut snimak/ Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Mi u Kolegiju smo vidjeli da smo tek na sedmoj tački dnevnog reda, a da je već uveliko kasno i predložili bi Domu da nastavimo ovu sjednicu 26. u 1000 sati. Iduća sedmica je sva zauzeta, jer je ... seminar baš u ovoj sali, tako da je nemoguće to napraviti iduću sedmicu. I 91 postoji još jedan prijedlog da glasamo o tome da se dosadašnje tačke dnevnog reda koje smo uradili da se o tome glasa. Ako ste raspoloženi da glasamo i o jednom i o drugom. Znači prvo stavljam na glasanje prijedlog Kolegijuma da se nastavak ove sjednice zakaže za 26. u 1000 sati. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 35, bez protiv i suzdržanih. Konstatujem da je Dom odlučio da je nastavak sjednice 26. u 1000 sati. Sada vas pitam ko je za to da glasamo o 4. i 5. i 6. tački dnevnog reda, koje su do sad završene, sad odmah. Pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 35, protiv 1, suzdržanih nije bilo. Konstatujem da je Dom odlučio da pređemo na glasanje. Ima li potrebe da se pravi pauza? Ja mislim da nema. Pripremite se, glasamo o Zahtjevu poslanika iz Kluba SDP-a da se Predlog zakona o dopuni Izbornog zakona BiH razmatra po hitnom postupku.
nije uključen mikrofon
Ja se izvinjavam, upozorio me je sekretar da prije toga ima i Zapisnik. Znači, vraćamo se, prvo glasamo, tačka 1. – Usvajanje Zapisnika sa 63. sjednice Predstavničkog doma. Pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 36, protiv i suzdržanih nije bilo. Konstatujem da smo usvojili Zapisnik sa 63. sjednice Predstavničkog doma. Sada galsamo o tački 4. – Zahtjev poslanika iz Kluba SDPBiH za razmatranje Predloga zakona o dopuni Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Poslovnika. Gglasamo o zahtjevu za hitni postupak. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 34, protiv 2, suzdržanih 3, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo usvojili zahtjev za hitni postupak. Otvara se rasprava o Predlogu zakona, ali mislim da smo raspravili sve što se o tome može reći. 92 Sada glasamo o Predlogu zakona o dopuni Izbornog zakona BiH. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 16, protiv 20, suzdržanih 3, nema opštu većinu. Konstatujem da ovaj Prijedlog zakona nije usovjen. Sada glasamo o predlogu zaključka Milorada Živkovića. Ima li potrebe da čitam zaključak? ____________(?) Ima. Zadužuje se formirana Interresorna radna grupa da nastavi sa radom i u što kraćem roku, a najdalje do polovine aprila, podnese domovima izještaj o radu i usaglašeni Prijedlog izmjena i dopuna Izbornog zakona BiH. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 32, protiv 8, suzdržanih nije bilo. Konstatujem da je ovaj zaključak usvojen. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o javnim nabavkama. Glasamo o Zakonu u drugom čitanju sa Izvještajem Komisije za finansije i budžet u kome je sadržano usvojenih 25 amandmana. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]