Poštovane kolegice i kolege zastupnici nastavljamo s radom. Na redu je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona, prvo čitanje, P.Z.br. 77 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuje se odredba Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za pravosuđe i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Pitam želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenik ministra financija mr. Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, dame i gospodo saborski zastupnici. Stanje od 51 milijarde poreznog duga, opća insolventnost gospodarstva, neefikasnost naplate, netransparentnost i nelojalna konkurencija koja se očituje u neplaćanju javnih davanja predstavljaju činjenicu koje stoje pred nama da ih riješimo, a jedan od načina rješavanja gore navedenih problema je nastavak reforme poreznih akata kako bi se povećala transparentnost te konsolidiralo gospodarstvo. Nastavak reforme ogleda se kroz prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona kojim se predlažu sljedeće bitne promjene: dopuna članka 8. OPZ-a kojim se proširuje institut porezne tajne tako da se Poreznoj upravi omogućava da bez pristanka poreznog obveznika objavi popis poreznih dužnika koji ispunjavaju zakonom propisane kriterije. Zatim se uvodi institut proboja pravne osobnosti u upravnom postupku radi utvrđivanja zlouporabe prava u porezno-dužničkom odnosu. Uvodi se zakonski prijeboj dospjelog potraživanja poreznog dužnika prema državnom proračunu koji istovremeno ima evidentirane obveze na ime poreznog duga. I uvodi se mogućnost da zbog uvjeta opće nelikvidnosti te lakše naplate postojećih obveza Vlada Republike Hrvatske u iznimnim slučajevima kada je to od interesa za RH na prijedlog ministra financija donese odluku o podmirenju poreznog duga ustupanjem nekretnina. Radi unapređenja poreznog sustava osobito poticaja poreznih obveznika na pravovremeno ispunjavanje njihovih dospjelih obveza po osnovi poreza, postizanje veće učinkovitosti poreznih tijela prilikom naplate duga po ovoj osnovi i osiguravanja povjerenja građana u djelovanje pravne države, poštivanje pravnog poretka ocjenjuje se svrsishodnim omogućiti javno objavljivanje popisa poreznih obveznika koji imaju najviši iznos ukupnog poreznog duga po osnovi poreza na dodanu vrijednost, poreza na dobit, poreza na dohodak i prireza te doprinose za obvezna osiguranja, a ukupni iznos duga veći od 50 tisuća kuna za fizičke osobe koje obavljaju registriranu djelatnost, veći od iznosa 100 tisuća kuna za pravne osobe te veći od iznosa od 10 tisuća kuna za sve ostale porezne obveznike. Javno objavljivanje podataka temeljem evidencija kojima raspolaže Porezna uprava o onim poreznim obveznicima koji nisu pravovremeno podmirili dospjele porezne dugove uz pridržavanje zakonom propisanih kriterija predstavlja instrument kojim se nastoji poticati financijska disciplina poreznih obveznika na pravovremeno ispunjavanje dospjelih poreznih dugova kao i utjecati na svijest svih poreznih obveznika o neophodnosti i sudjelovanju u podmirivanju dospjelih poreznih dugova što je odlučno za funkcioniranje pravne države, mogućnost poduzimanja mjera potrebnih za poticanje gospodarskog razvitka i socijalno blagostanje te povjerenje građana u djelovanje pravne države, odnosno u poštivanje pravnog poretka i pridržavanje načela koja nalažu javni moral o jednakosti, pravednosti i ravnomjernoj raspodjeli poreznog tereta. Popis bi se odnosio samo na određeni dio poreznih obveznika prema naprijed navedenim kriterijima o vrsti poreza i ukupnom iznosu dospjelog neplaćenog duga pri čemu se vodilo računa da popisom budu obuhvaćeni kvalitativno i kvantitativno najznačajniji slučajevi neplaćanja dospjelih poreznih dugova, osobito koji imaju najnegativniji proračunski učinak. Pravna norma posve je jasna i predvidljiva pa je porezni obveznik koji ne plati dospjeli iznos poreza i ispunjava zakonom propisane uvjete za objavu poreznog duga u cijelosti upoznat s pravnim posljedicama takvog svojeg postupanja propuštanja zakonske obveze na pravovremeno ispunjavanje plaćanja porezne obveze. U smislu navedenog porezni obveznik koji nije platio utvrđeni dospjeli dug po osnovi poreza nije stavljen u neizvjesnu pravnu situaciju. Učinci njegovog propuštanja da pravovremeno ispuni zakonsku obvezu plaćanja poreznog duga unaprijed su predvidljivi i izvjesni. Druga bitna pretpostavka odnosi se na uvođenje instituta proboja pravne osobnosti radi provođenja postupka utvrđivanja zlouporabe prava u porezno-dužničkom odnosu. Institut proboja pravne osobnosti ogleda se kroz sljedeće primjere – otvaranje novih trgovačkih društava radi izbjegavanja plaćanja nastalih dugova, izvlačenje imovine i sredstava kroz pozajmice i kredite društva od strane članova društva čime se društvo onesposobljava za plaćanje svojih obveza, vođenje poslova društva na način da se obveze stvaraju za jedno društvo, a prihodi za drugo društvo, isplaćivanje akontacija dobiti unatoč nelikvidnosti društva, upućivanje vjerovnika da umjesto na račun društva potraživanje uplati na privatni račun članova društva. S ciljem izbjegavanja takvih slučajeva predlaže se izmjena i dopuna OPZ-a na način da se u tekst OPZ-a prenosi opća odredba Zakona o trgovačkim društvima koja uređuje odgovornost članova trgovačkog društva za obveze društva prema svim vjerovnicima i dopunjuje s obzirom na posebnosti poreznog dužničkog odnosa. Utvrđivanje zlouporaba prava u upravnom postupku dio je redovitog postupka nadzora i naplate poreza u kojem se traži financijska disciplina i odgovornost za poreznog obveznika koji je poduzimao štetne radnje i od poreznog jamca na kojega je prenio koristi od štetnih radnji ili koji je na drugi način bio sudionik štetnih radnji. Pretpostavke za proboj pravne osobnosti izvršavaju se tek po nemogućnosti namirenja u ovršnom postupku od dužnika, znači iscrpljene su sve mjere ovrhe, tek kada su ispunjene pretpostavke za odgovornost, znači zakonski propisane zloupotrebe u poslovanju te tek kada postoji izvlačenje koristi na jednoj strani, a pričinjena šteta na drugoj strani. Priloženim izmjenama i dopunama OPZ-a će se osigurati položaj države kao vjerovnika iz poreznog dužničkog odnosa, povećati razina odgovornosti osoba koje su pravno i stvarno odgovorno za vođenje poslova društva te ih glede ispunjenja porezne obveze izjednačiti sa ostalim poduzetnicima na tržištu, zaustaviti zloupotrebu prava i provesti efektivnu naplatu od osoba i društava u čiju korist ili uz čiju pomoć su provedena zabranjena raspolaganja na štetu poreznog tijela kao vjerovnika i na štetu proračunskih prihoda i drugih javnih davanja. Zahvaljujem.
Hvala vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. …/Da./… da. Izvolite. Odbor za financije, gospodin Srđan Gjurković.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Odbor za financije državni proračun Hrvatskog sabora raspravio na 9. sjednici održanoj 04.05.2012. godine prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona. Dakle, uvodno raspravu ste od predstavnika Vlade, odnosno od Ministarstva financija čuli, a ja ću samo istaknuti nekoliko činjenica koje su se u raspravi na odboru iznijele kao mišljenja, primjedbe i prijedlozi ovoga prijedloga zakona. Dakle, predloženi kriteriji za objavljivanje popisa poreznih obveznika koji imaju dospjeli neplaćeni porezni dug trebali bi sadržavati i vremensku dimenziju kako bi se bolje zaštitio kredibilitet same Porezne uprave, te stvorile pretpostavke da niti jedan porezni obveznik neopravdano ne bude objavljen na javnu listu zbog nepodmirenja svojih poreznih obaveza. Dalje, istaknuto je mišljenje da ovaj zakon mora biti korektan prema poduzetnicima u smislu da se obaveze države i državnih tvrtki u odnosu na valute plaćanja i podmirenja obaveza poduzetnicima na vrijeme isplaćuju kako ne bi postali uzrokom da poduzetnici zbog njihovih dugovanja ne mogu podmirit svoje porezne obaveze i budu prozivani. Također treba vodit računa da poduzetnici koji vode sudske sporove zbog svojih potraživanja, a inače su uredni porezni platiše ne budu objavljeni na popisu poreznih obveznika zbog nepodmirenja svoji poreznih obaveza. Također, dato je mišljenje da naplata poreznog duga predstavlja velik problem državi iz razloga što je nenaplaćeno oko 50 milijardi kuna, a od toga prema procijeni računa se na mogućnost naplate polovine toga duga. Iz tog razloga nužno je donijeti predložene izmjene i dopune ovoga zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Drugi odbori. Otvaram raspravu, prvo u ime klubova, u ime kluba SDP-a uvažena kolegica Dragica Zgrebec.
Hvala gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege. Pojava neplaćanja obaveza u Hrvatskoj je u zadnjih nekoliko godina zaprimila zabrinjavajuće razmjere. Neplaćanje stvara nered u platnom prometu, financijski uništava zdravo poslovno tkivo, znači nelojalnu konkurenciju, a u odnosu na uredne platiše, a kad se zbiva između javnog i privatnog sektora može ukazivati i na korupciju. Sve veći razmjeri ne izmirenih dugovanja u gospodarskom sektoru neminovno su utjecali i na sve veća dugovanja prema državi, a odnose se na poreze, porezne dugove, na dugove za državna i javna davanja. Ovakvo stanje traje godinama, a tome su pridonosili i propisi koji nisu u dovoljnoj mjeri štitili vjerovnike, ali ih država i njezine institucije koje nisu efikasno reagirale u slučaju kada je država vjerovnik, ali kada je država i dužnik nije davala primjer urednog platiše. Neizmirene dospjele obveze udvostručile su se u vrijeme krize, ali i tada nisu poduzimane efikasne mjere da se odstrane oni subjekti koji nisu sposobni da opstanu, odnosno da se odstrane dijelovi koji nemaju mogućnosti poslovanja. Službeni podaci prate dospjele neizvršene obveze koje su prijavljene, odnosno blokirane, ali veliki je dio takvih obaveza neevidentiran jer ih dužnici, odnosno niti vjerovnici ne prijavljuju. Zadnji objavljeni podaci za ožujak 2012. godine govore o 42,43 milijarde neizvršenih plaćanja koja se odnose na 72959 poslovnih subjekata, te 13,08 milijardi kuna koje se odnose na 212317 građana. Kod poslovnih subjekata dominiraju pravne osobe sa 52% ili 83% ukupnog iznosa neizvršenih obveza plaćanja, od toga 75% poslovnih subjekata nalazi se u dugotrajnoj blokadi sa iznosom duga od 82%, a 37% ih je blokirano pet i više godina što znači da zaista nemaju nikakve šanse da nastave s poslovanjem. Država je zakonom u tri navrata omogućavala poreznim dužnicima da reguliraju svoje obveze, ali efekti su bili mali. Da bi poduzetnici bili u ravnopravnom položaju u pravima i obvezama, država mora osigurati efikasne mehanizme nadzora, ali i sankcioniranja, a sudstvo ažurno rješavanje predmeta. Stoga nije dovoljno da država bude uredna u svojim potraživanjima i dugovanjima, već to mora osigurati svim poduzetnicima i građanima. Kada se radi o državnim potraživanjima koja su velikim dijelom sporna za naplatu, Porezna uprava je evidentirala 51,037 milijardi kuna kod 761 365 obveznika, od čega se 17 milijardi odnosi na kamate. Na pravne osobe se odnosi 60% duga, na fizičke osobe koje obavljaju registriranu djelatnosti 18, a na građane čak 22%. Da se takvim rabotama može stati na kraj, ako postoji politička volja govore i aktualni podaci o naplati poreza, a posebno doprinosa na plaće čim su najavljeni nadzor i kazne koje su, kaznene mjere za neuredne porezne obveznike. Analizirajući uzroke sve većeg izbjegavanja neplaćanje obveza, uočene su i mnoge kaznene radnje kao što su npr. da se otvaraju nove trgovačka društva radi izbjegavanja plaćanja obveza, izvlačenje imovine i sredstava od strane članova društva, povezivanje društava radi izbjegavanja plaćanja ili izvlačenja sredstava, izdavanje fiktivnih računa, isplaćivanje akontacije dobiti iako je društvo nelikvidno, upućivanje vjerovnika da obvezu uplate na privatni račun a ne na račun društva, prebacivanje udjela i imovine na novo osnovano društvo, a na postojećem društvu ostaju obveze i zaposleni, zlouporaba blokada računa kada to čine kćeri trgovačkog društva. Ove izmjene Općeg poreznog zakona uvode tri značajne novine. Prvo je objava poreznog dužnika, zatim institut proboja pravne osobnosti odnosno uvodi se porezni jamac i osobna odgovornost ne neisplaćene porezne dugove, prijeboj potraživanja i dugovanja prema državnom proračunu. Objava poreznih dužnika omogućena je izmjenom članka 8. Općeg poreznog zakona, utvrđivanjem kriterija po vrsti poreza i po iznosu duga i pri tome odgoda ili obročno plaćanje te reprogram smatraju se reguliranom obvezom. Objava poreznog dužnika je moguće i u slučaju ako on dostavlja netočne i nepotpune informacije sredstvima javnog priopćavanja. Ovakvom mogućnošću želi se postići jačanje financijske discipline, pravovremeno ispunjavanje poreznih obveza svih obveznika, veću učinkovitost poreznih tijela prilikom naplate, te bi se time osigurala i javnost u postupanju Porezne uprave. U Općeg poreznog zakon uvodi se institut proboja pravne osobnosti odnosno poreznog jamstva i osobne odgovornosti za neizvršavanje porezne obveze koji se temelji na načelima jednakosti, pravednosti, zabrane zloupotrebe prava, savjesnost i poštenja, pažnje dobrog gospodarstvenika i slobode poduzetništva. Članovi uprave i izvršni direktori odgovaraju kao i porezni jamci ako zloupotrebljavaju ovlasti što za posljedicu ima nemogućnost izvršavanja u ovom slučaju porezne obveze. A članovi javnog trgovačkog društva odgovaraju za obveze društva osobno, solidarno i neograničeno cijelom svojom imovinom. Odgovornost nastaje ako se koristi društvo da bi se postigao cilj koji je zabranjen dakle koji nije zakonit, ako se koristi društvo da bi se oštetilo vjerovnike, ako suprotno zakonom se upravlja imovinom kao da je njegova privatna imovina, ako u svoju ili korist ili korist druge osobe umanji imovinu društva iako se zna da će to za posljedicu imati nemogućnost izmirenja obveze. Ovim izmjenama Općeg poreznog zakona uvodi se i mogućnost prijeboja dospjelog duga s potraživanjima dužnika iz državnog proračuna, mogućnost sklapanja upravnog ugovora ili nagodbe radi postupka izvršenja rješenja, te iznimno i mogućnost izmirivanja ustupanjem nekretnina. Htjela bih ovdje reći da se ovih dana i ovdje u sabornici ali i jučer na sjednici Hrvatske udruge poslodavaca mogle su se čuti ocjene da su dosadašnje mjere Vlade udar na poduzetništvo, da se poduzetnici tretiraju kao kriminalci, da ih se želi pribiti na stup srama, da vlada antipoduzetnička klima u Hrvatskoj. U teškoj ekonomskoj situaciji mjere koje provodi Vlada nažalost najviše su pogodile građane potrošače jer se gospodarstvo željelo rasteretiti barem dijela javnih davanja, kao npr. smanjen je zdravstveni doprinos na plaće, smanjeni su neka druga davanja koja se odnose na šume, spomeničku rentu, vodni doprinos, reinvestiranu dobit na koju se ne plaća porez, osigurana su i značajna sredstva za investicije u javnom sektoru ali i u privatnom sektoru kroz poduzetničke aktivnosti pa i za obrtništvo. Poduzetnici su oni koji ulažu stvaraju novu vrijednost, čiji je posao i rizičan jer ulaz u vlastiti kapital oni zapošljavaju, plaćaju državi namete, ali postoje nažalost i poduzetnici koji ne plaćaju radnike, ne plaćaju dobavljače, ne plaćaju poreze i druga davanja i dovode u poslovne probleme svoje poslovne partnere. Takvima treba stati na kraj, a to je zapravo obveza države ali i poduzetnika koji će takve izolirati iz poslovnih aktivnosti. Ocjenjujemo da će izmjena Općeg poreznog zakona u ovakvom obliku polučiti utvrđene ciljeve u domeni prikupljanja javnih davanja i sređivanja poreznih evidencija. Ali upozoravamo na hitnost donošenja i drugih propisa koji će omogućiti sređivanje ukupne nelikvidnosti i osigurati normalno gospodarsko poslovanje svim poduzetnicima. Klub SDP-a prihvaća izmjene Zakon o Opće poreznom zakonu.
Zahvaljujem kolegici Zgrebec. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista govorit će uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Klub Hrvatskih laburista podržat će ovaj prijedlog zakona. Ovih dana, a posebice jučer iz redova dijela hrvatskih poslodavaca bila je vidljiva i dolazila je velika nervoza, adrenalin maksimalno visoko, a oštrina njihovih javnih nastupa nije zabilježena kao što je to bilo posebice jučer od osnivanja njihovih asocijacija, konkretno mislim na Hrvatsku udrugu poslodavaca. Mi smo jasno rekli ali upotrebljavajući stup srama, bilo je jasno da se referiraju na ovaj prijedlog zakona za koji smatraju da za njih nije dobar. Listu poreznih dužnika nazvali su stupom srama. 2002.porezni dugovi iznosili su 8 milijardi i 100, 2004. 21,5 milijardu, na početku krize 2008. 31,7 milijardi, na kraju ili sredinom 2011. 46, a u ime predlagatelja zamjenik je danas rekao 51 milijardu. Više od polovine tog duga nastao je prije početka krize. Država se u međuvremenu zaduživala kreditima, prodajom državnih obveznica, a doma je imala nenaplaćenih više od 50 milijardi poreznog duga i dodao bih 9 milijardi potraživanja po koncesijama i negdje oko 5,5 milijardi potraživanja po doprinosima. Jer je neki dan objavljen podatak da za zdravstveno osiguranje nije plaćeno 2,8 milijarde, kada tome pridodamo i mirovinski doprinos to je oko 5,5 milijardi. Naravno da je istina da dio poduzetnika koji su danas evidentirani kao porezni dužnici nisu mogli plaćati. Tko ih je doveo u tu situaciju? Vjerojatno toliko slučajeva koliko njih na listi. I sada kada se pokušava napraviti red, kada se porez naplaćuje, ali i kada se traži, a to smo zadnji put zahtijevali i sada, zakon nudi da podatak o poreznim dužnicima bude javan, to je nazvani stup srama. A što je u međuvremenu bilo s radnicima kojima se ovrha vršila i zbog neplaćene televizijske pretplate, zbog komunalnog doprinosa, neplaćenog kredita. I odmah, najčešće bez dostave ovršnog naloga FINA blokira račun, a naročito onima koji su takve nesretne ugovore potpisali prije sredine 2008. i dali izjavu da pristaju na ovrhu cjelokupnih primanja, cijele plaće, ne 1/3 kao što je to zakon 2008. mijenjao nego cjelokupne plaće. I danas je ovrha na cijeloj plaći. Jesu li oni na stupu srama zato što su bili dužni? Ne, njima se novac, njihova plaća skida, uzima s računa, a ako ulože prigovor ili žalbu ovrha se nastavlja. Poručili su nam da oni nisu problem nego rješenje, poslodavci. Točno. Poslodavci koji uredno posluju plaćaju porez državi i radnicima plaće jesu rješenje problema gospodarske krize, ali oni koji su utajivali porez i koji su stvorili dug od 51 milijardu što je skoro 50% proračuna ne mogu biti rješenje izlaska iz gospodarske krize. Oni doista jesu problem. Predlagatelj je u ocjeni stanja napisao da ove mjere predlaže kako bi funkcionirala pravna država, zaštitio se ustavni poredak, osigurala financijska disciplina i pomoglo gospodarskom napretku. Ja bih dodao, i da je razlog tome javni interes jer građani ove zemlje imaju pravo znati tko ne plaća porez, da je i suzbijanje nelojalne konkurencije među poduzetnicima jedan od važnijih razloga zašto ovaj zakon moramo donijeti i uvesti reda u plaćanju poreza, ali i uvođenje društvene pravednosti. Bez porezne discipline ne možemo govoriti o društvu u kojem vrijedi jednako pravilo za sve. To su razlozi zbog kojih ćemo podržati ovaj zakon, pogotovo zbog toga što je u njemu jasno definirano da će se javno objavljivati podaci za 50 ili više tisuća kuna za fizičke osobe koje obavljaju djelatnost, 100 tisuća za pravne osobe i iznad 10 tisuća kuna poreznog duga za sve ostale porezne obveze. Međutim, jedna dvojba koja je u članku 1. izmjena i dopuna je u odredbi da se iznimno i od javnosti i tog popisa neće sadržavati podatke o dugovima poreznih obveznika kojima je porezno tijelo odobrilo odgodu ili obročno plaćanje duga ili reprogramiranje naplate poreznog duga. Kada tu odredbu povežemo sa predloženim člankom 9. izmjena i dopuna, a koji se odnosi na članak 120., onda su dva momenta bitna. U članku 9. izmjena postoji odredba: u iznimnim slučajevima, kada je to od interesa za Republiku Hrvatsku Vlada Republike Hrvatske na prijedlog ministra financija može donijeti odluku o potpunom ili djelomičnom namirenju poreznog duga ustupanjem nekretnina, a to je dodatak članku 120. zakona koji već sada u svojem sadržaju ima odredbu da Vlada Republike Hrvatske može na prijedlog ministra financija donijeti odluku o prodaji ili otpisu poreznog duga iz porezno-dužničkog odnosa. Dakle, Vlada može donijeti odluku da porezni dug nečiji proda, da ga otpiše. Sada se unosi i pravo ili predviđa pravo Vlade da porezni dug namiri kroz nekretnine i to nije javni podatak. Dakle problematiziram i pitam zašto odgoda, dogovor o obročnoj otplati, naplata poreznog duga prodajom poreznog duga ili namirenje poreznog duga kroz nekretnine poreznog dužnika ne bi bio javan podatak barem Hrvatskom saboru. Dakle ne radi se o listi srama, radi se o podacima koji moraju biti javno dostupni da je Vlada reprogramom, dogovorom o obročnoj otplati, prodajom nekretnina ili prodajom poreznog duga namirila određena porezna potraživanja. To tim više što se radi o dosta škakljivom pitanju jer na prijedlog ministra financija Vlada takvu odluku može donijeti. Ako nikako drugačije, onda u svojem godišnjem izvješću barem jedanput godišnje Vlada odnosno Ministarstvo financija, Sabor, mora izvijestiti o izvršenim ili korištenim pravom iz članka 120. zakona. Onda je to transparentno, jasno, čisto i svi porezni dužnici su tada u istom položaju u odnosu na javnost. Drugo pitanje ili dilema odnosi se na nove predložene članke 26.a i 26.b koji reguliraju društva osoba i dionička društva, odnosno društva s ograničenom odgovornošću i jasno definiraju njihovu poziciju. Međutim, nisam našao nijednu odredbu o odgovornosti tajnih društava. Tajna društva. članak 148. do 158. Zakona o trgovačkim društvima. Da li ove odredbe iz članka 26.a, 26.b, 26.c se odnose i na tajna društva. To je pitanje za koje molim da u očitovanju se da jasan odgovor. Nadam se da ne moram nikoga podsjećati da prema Zakonu o trgovačkim društvima se i takva društva mogu postojati. I jedan prijedlog. U članku 8. izmjena koji se odnosi na članak 115. predviđeno je da ukoliko porezni dužnik ima potraživanja od državnog proračuna da se može izvršiti preboj duga i to je dobro i o tome smo nekoliko puta govorili da pitanje preboja pa čak i općeg preboja moramo koristiti kao sredstvo smanjenja poreznog duga. Međutim pitam zašto samo prema državnom proračunu? Postoji po našim informacijama dosta veliki broj poduzetnika koji imaju poreznih obaveza prema jedinicama lokalne i regionalne samouprave, ali ujedno i od njih potražuju. Zašto preboj po modelu članka 115. ne proširiti na proračune, porezne dužnike i potražitelje proračuna jedinice lokalne i regionalne samouprave. Veoma bitno jer doista po podacima s kojima raspolažemo i onima koji su se javljali upozoravaju da nema sad takvih situacija samo kod državnog nego i lokalnih proračuna. I uvođenjem takvog preboja mislim da bi još više olakšali i evidenciju i tu tobožnju listu srama ali i doista korektnost jer ne može općina, grad ili županija ovrhom naplaćivati svoja potraživanja od poreznih obveznika, a da im istovremeno duguje za obavljene radove ili usluge. I završavam sljedećim. Konačno će nadam se biti onemogućeno poslovanje dijela poduzetnika koji bi radi utaje poreza, ali i izbjegavanja prava obaveza isplata plaća radili po modelu A, B, C, D, E pa su osnovali jedno poduzeće A u kojem su zaposlili radnike, u poduzeću B su imali proizvodne hale, u poduzeću C strojeve, a kroz poduzeće D su prodavali proizvode i usluge i naplaćivali. Onda su se još dosjetili pa je žena vlasnika osnovala štedno-kreditnu zadrugu koja je davala pozajmice ili kredite poduzeću A koje nije moglo isplaćivati plaće i tako ih dovodile u stečaj. I kad je stečaj otvoren to poduzeće A nije imalo nikakvu imovinu. Iz stečajne mase radnici su mogli naplatiti maglu. Dosljednom primjenom članka 24a. i želim vjerovati da nitko više u Poreznoj upravi na upite o takvim malverzacijama neće moći odgovoriti da ne postoji ovlasti na način da se takvo ponašanje i poslovanje spriječi. Ni jedan poslodavac koji posluje s ciljem stvaranja dobiti i podmiruje porezne obveze prema državi, a radnicima plaće i doprinose ne može se nazvati problemom nego rješenjem. Ali svaki onaj koji smatra da ima pravo ne plaćati porez, ne isplaćivati plaće i ne plaćati doprinose u Hrvatskoj se može nazvat samo problemom a ne rješenjem problema.
Zahvaljujem kolegi Lesaru. Sa stajalištem kluba IDS-a o izmjenama Općeg poreznog zakona upoznat će nas uvaženi kolega Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra itd. Pa ja ću reći najprije veliki broj poduzetnika u ovoj zemlji su korektni. Čak se usuđujem kazati da su žrtve vremena. Veliki broj radnika u ovoj zemlji su korektni jer su žrtve vremena. I veliki broj službenika su isto tako korektni i žrtve vremena. Prema tome, moramo i mi pokušati korektno sagledati ove odredbe. Normalno i mi ćemo ih podržati. Kada govorim o ovom Općem poreskom zakonu ja se usuđujem kazati da je ovaj Zakon revolucija u odnosu na ovaj dosadašnji zakon. Ovaj Zakon ono što je bitno ovdje briše tu poslovnu tajnu, ali i uvodi jedan posve novi institut kojega smo imali prije kod fizičkih osoba, kod obrtnika, odgovornost cjelokupnom svojom imovinom. E sad, da li će sve to dovesti do reda to ćemo vidjeti. Da li će to dovesti do većeg ili manjeg broja radnog vremena uskoro će to pokazati vrijeme. Međutim, nekako da krenem i ja redom. Prijedlogom ministra financija ili ministarstva, svejedno evo danas se pristupa promjeni ovog Općeg poreznog zakona temeljem kojeg između ostalog bi i članovi uprava kako javnih tvrtki da ih sada ne imenujem od HEP-a, nekoga vodovoda, komunalnog poduzeća itd. tako i privatnih tvrtki trebali odgovarati za neuspjeh tvrtki cjelokupnom svojom imovinom. Bit će zanimljivo vidjeti tko će se prihvatiti ili nastaviti voditi na primjer jedno društvo poput Hrvatskih željeznica. Slično rješenje gospodo ono što sam već i rekao postoji gdje se fizičke osobe, znači obrtnici pojavljuju kao nosioci nekog posla. Čini mi se da sam pred dva tjedna pročitao jedan intervju gospodina Marasa, ministra da ga tako nazovem malog gospodarstva i on je između ostalog, zapisao sam si tu rečenicu, izgovorio to je bilo u naslovu mislim u Večernjem listu, da obrtnici trebaju za posao jamčiti samo onom imovinom koja im služi za stvaranje prometa ne i djedovinom. Gotov citat. Vidimo da Ministarstvo financija evo ide korak dalje i da zapravo rješenje vraća na ono koje je poznavao Zakon o trgovačkim društvima kada je riječ o fizičkim osobama, znači obrtnicima. Znači, jedno ministarstvo, gospodin Maras, inzistira da se samo na poslovnoj imovini, a ovo drugo financija inzistira na osobnoj i poslovnoj imovini. Očigledno da će proći zakon gdje će u buduće i svi i fizičke i pravne osobe odgovarati cjelokupnom svojom imovinom, poslovnom imovinom, jednom riječju i djedovinom. Onda bi si ja postavio i ovakvo pitanje. Ako već moraju osobnom imovinom odgovarati mali i veliki poduzetnici da li bi na isti način u ovoj zemlji na primjer trebali odgovarati i ministri, potpredsjednici Vlade, predsjednici Vlade, države ako financijski i gospodarski parametri budu lošiji recimo nego prethodne godine. Da li bi tu odgovornost trebalo protegnuti na Hrvatsku narodnu banku ili na primjer sudove u slučaju da im viši sud ospori neku presudu. Da li bi tu odgovornost ali bi tu odgovornost ako se prilike u nekoj lokalnoj samoupravi pogoršaju trebalo protegnuti na župane, na načelnike, na gradonačelnike. Da li bi tu vrstu odgovornosti trebalo protegnuti na zastupnike koji dižu ruke slušajući stranačke šefove, a ne vlastitu savjest? Mi, da budem otvoren, i u Sloveniji imamo nešto slično što sada predlaže naše Ministarstvo financija. Ali tamo direktori vlasnici tvrtki odgovaraju za poslovne odluke do jednogodišnje isplaćene ako se ne varam neto plaće. Ja se slažem sa svima onima koji su govorili prije mene, i SDP i Klub laburista i Ministarstvo financija itd., da ne neke stvari u Hrvatskoj treba presjeći. Na današnji dan porezni dugovi, da ih tako nazovem, iznose 55 milijardi kuna. Ne 51 nego 55 milijardi kuna. Ne polovica, dvije trećine tih dugova nikada se neće naplatiti. Mi svi znamo primjere gdje su mnogi pod navodnicima "direktori" ili ti vlasnici koji su postali vlasnici poglavito ovih pretvorenih tvrtki '90-ih godina i svjesno upropaštavali tvrtke da bi rasprodali u pretvorbi recimo stečenu imovinu kojom bi kasnije ne znam ne vjerujući da takva jedna šizofrena situacija može egzistirati u jednoj uređenoj zemlji 20 godina, znači kasnije su kupovali vile, mercedese, imali su za ljubavnice, ali nisu imali za radnika i za države. Međutim, ja želim kazati i to da svi koji su u poslu nisu kriminalci. Zakonom, ovim zakonom što se propisuje? Citiram, "Da će se porezna jamstva prema prijedlogu Općeg poreznog zakona aktivirati ako država u upravnom postupku utvrdi da je direktor ili član društva izvlačio novac iz imovine društva, u redu, poslovao preko povezanih osoba, u redu, premještao dobit i gubitke između društva majke i kćeri, u redu, izdavao fiktivne račune, u redu, prenosio imovine na članove obitelji i druge bliske osobe, u redu, davao fiktivne pozajmice između društva i članova, u redu, zlonamjerno koristio vladajući položaj u društvu, u redu samo to ne znam kako ćete to uspjeti, u to ne vjerujem te u drugim slučajevima u kojima član društva zlorabi okolnost da član društva ne odgovara za njegove obveze svojim vjerovnicima pa tako ni državi za podmirenje obveze iz porezno-dužničkog odnosa. E sad idemo korak dalje, kakav će taj postupak biti? Taj postupak trebao bi biti hitan. Tko će ga voditi ili sprovoditi? Trebala bi ga sprovoditi Porezna uprava. Točno, rješenje naplate potraživanja na sudovima u ovom trenutku ili dosada se čekalo dvije, tri što ja znam koliko godina. Porezna bi uprava rješenje prisilne naplate iz privatne imovine trebala donositi u roku od 60 dana. Konačno, ja kažem, da je Porezna uprava u nekom ranijem razdoblju radila svoj posao pa ne bi Hrvatska vlada ili Hrvatska država svejedno potraživali u ovom trenutku 55 milijardi kuna što od građana, što od fizičkih odnosno pravnih osoba. Da li je moguće s druge strane nečiju krivnju za pogubno, ne znam kako da se izrazim, vođenje posla utvrditi van Kaznenog zakona. Da li je moguće plijeniti nečiju imovinu bez pravomoćne sudske odluke, odnosno presude? Čiji je to posao? Da li je to posao suda ili Porezne uprave? Apsolutno, svi se mi slažemo da reda u ovoj zemlji mora biti jer zbog ovakvog nereda država je ostala bez 55 milijardi kuna. To je brat bratu 40% proračuna za 2012. godinu. 55 milijardi kuna to su otprilike tri ceste od Zagreba do Splita i nazad, jasno. Zbog ovakvog nereda Hrvatska 2012. ima 270 tisuća manje zaposlenih nego 2008., ali bez obzira na sve svi u Hrvatskoj koji se bave nekim biznisom, poslom, svejedno kako ćemo to nazvati, nisu lopovi, nisu prevaranti itd. Ja se usuđujem kazati gospodo da još uvijek, ja to više puta govorim za ovom govornicom, da je još uvijek najlakše u javnom sektoru. Nedavno je išao jedan podatak, doduše on ne odgovara stvarnoj istini, da prosječna neto plaća u privatnom sektoru 2011. iznosila 4673 kune, da je rapidno pala za nekih 600 kuna u odnosu na 2010., a u javnom sektoru možda i zbog izborne godine 2010. iznosila je 5919 kuna, a 2011. 6536 i išla je gore negdje oko 550 kuna. Konačno, ne jedanput sam rekao za ovom govornicom, kada god netko od nas traži da nekome pomogne onda traži posao u nekoj javnoj službi, a ne u privatnoj. Kad govorimo o tom ustupanju nekretnina, kako? Netko, ajde recimo je nešto nije bitno gdje da li je pretvorba ili nešto drugo dobio. I to im sada Vlada prodaje. Da li će Vlada procijeniti neku prosječnu cijenu ili Ministarstvo financija ili će to prodati i tako dobivenom cijenom podmiriti porezni dug? Imajte na umu činjenicu da u ovom trenutku u ovoj zemlji de facto nitko ništa ne može prodati, bilo da je riječ o Istri, bilo da je riječ o Zagrebu jer da je drugačije ne bi ovdje imali 30-ak tisuća neprodanih stanova i tu građevinsku aktivnost naprosto na koljenima. Na strani 2. se govori da će se objavljivati itd., ako znači netko ne podmiri porez na dobit, dohodak, ne znam PDV, prirez veći od 50 tisuća kuna, veći od 100 tisuća kuna za pravne osobe, 50 tisuća kuna za fizičke osobe koje obavljaju djelatnost, to su obrtnici. Znači, 100 tisuća kuna za pravne osobe, 10 tisuća kuna za sve ostale porezne obveznike, znači građanina za 10 tisuća kuna. No kad smo već kod nelikvidnosti, kad smo već kod neplaćanja, kad smo već kod blokada samo da kažem da u ožujku 2012. godine imali smo 72 tisuće 959 blokiranih tvrtki i obrta. Dug su oni imali od 42,3 milijarde kuna. U istom periodu u ožujku znači ove godine imali smo 212 tisuća 317 građana blokiranih čiji je dug iznosi 13 milijardi i 80 milijuna kuna. Da li će ovaj zakon nešto promijeniti ostaje da se vidi. Sumnjam, rekoh prije da će se dvije trećine tih obveza naplatiti. Prije su banke recimo imale otežanu naplatu 3 do 4%, danas je takvih 12,5% znači nenaplaćenih kredita. No, veliki dug znamo i sami kako je se stvarao. Ja se usuđujem kazati da je danas u ovom društvu najteže malom poduzetniku, najteže je malom obrtniku, zanatliji, onome koji zapošljava, dva, tri, pet, deset ljudi, ljudi koji odgovaraju cijelom svojom imovinom. Ti ljudi, usuđujem se kazati da su često u težoj poziciji i od radnika koji rade kod njih, oni već odgovaraju cjelokupnom svojom imovinom to se proteže sada i na tvrtke. Radnik odgovara radom i to je prevelika odgovornost i to je preveliki teret i to je isto tako poražavajuće, ali mi moramo sve učinit da radnik radi, da može zaradit, ali što ako ove mjere budu destimulirale i ako ne potaknu zapošljavanje? Jasno, ono što smo imali mi moramo napustiti, onu praksu koju smo imali da plaćaju samo oni koji su, recimo politički nepodobni, oni drugi da ne. Ja bih se založio da prije ovih objava isto tako porezna uprava razgovara sa svakim poduzetnikom, ne treba imati razumijevanja ali razgovarati naprosto mora, jer nisu svi koji se bave poslom u ovoj zemlji lopovi. Prošetajte gradom Zagrebom, idete ovdje dolje Radićevom, preko trga, nije bitno Preradovićevom, Ilicom itd. svaki treći lokal koji se pred dvadeset godina kupovao, plaćao zlatom danas je zatvoren, svaka treća trgovina je zatvorena. Bandić govori ako ne korigiramo plaće u Holdingu, za 3, 4 mjeseca možda će se ostati bez jedne plaće, lako za Bandića, slično je nešto reko jučer i premijer na ovome skupu poslodavaca da možda ako se tako nastavi što je daleko ozbiljnije neće biti možda ni za plaće. 270 tisuća ljudi ostalo je i u ovoj zemlji bez posla u 4 godine. U Istri negdje 4 do 5 tisuća, a imamo više u Istri zaposlenih nego devedesete kada se tvrdilo da su svi u radnom odnosu. No, ja isto kažem kad bi svi imali takvih problema kakvih ima Istra, Istra ima silnih problema onda i Hrvatska naprosto ne bi imala i svima bi bilo lakše. Na strani, koliko imam još? Da. Apsolutno, da mi ćemo stati iza zakona, vidjet ćemo kako će to završiti. Treba podržati izjavu premijera jučer da treba postojati red kad je riječ o poreznim obvezama, s druge strane čovjek si postavlja pitanje što znače ove najave nekih ministara, kresanje kolektivnih ugovora, božićnica, regresa, rezanje beneficiranog staža. Poruka ako se tako nastavi neće biti za plaće, nije dobra poruka jer naprosto ona plaši, a da bi se nešto pokrenulo treba naprosto ohrabriti ljude i kazati im imajte, radite, plaćajte poreze, isplaćujte plaće, država će se pratiti i ako to možete zašto ne, bogatite se, a ne da imamo samo ovu situaciju koju imamo sada da na svakom drugom kantonu ili kantunu stoji jedan prodavač koji otkupljuje zlato pa je u prva tri mjeseca iz Hrvatske izvezeno negdje oko 330 milijuna kuna samo zlata. Na strani pet ovoga zakona, između ostalog se govori da su uočene pojavnosti osnivanja trgovačkih društava, ponajviše društva s ograničenom odgovornošću u velikom broju slučajeva i samo s jednim članom. Slučajevi u kojim pojedinci i društva su osnovali veliki broj novih pravnih osoba itd. Apsolutno to treba zaustaviti, tu praksu obveze tebi prava mene, ta praksa treba postati na neki način prošlost [[Upadica Stazić: Privedite kraju, molim vas.]] Šta je isteklo vrijeme, jer ovome [[Upadica Stazić: Je isteklo je vrijeme, da.]] Onda vas to dekoncentrira gospodine potpredsjedniče. No, bez obzira na sve slažem se, završit ću. Zakon da, ali isto tako shvatimo da je danas u ovom trenutku možda najteži posao voditi neku tvrtku, osnovati je je lako, opstati na tržištu je teško, raditi, isplaćivati plaće, servisirati obveze je još teže. I to valja naprosto cijeniti.
Hvala. U ime kluba SDSS-a govorit će uvaženi zastupnik Vojislav Stanimirović.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnikom. Klub SDSS-a ovim prijedlogom zakona smatra da Vlada zaista hrabro pokušava uvesti reda u financijsko poslovanje, vezano za Opći porezni zakon, da se pokušava ojačati financijska disciplina i tako štititi pravni poredak, kao i moralno jačanje svakog sudionika porezno – pravnog odnosa da postupa u dobroj vjeri, savjesno i pošteno u skladu sa zakonom. Poznata je činjenica da su nenaplaćena potraživanja 51 milijardu ili 55 kako gospodin Kajin kaže, kuna, od poreza, doprinosa i drugih davanja. Velika nepravda se čini prema onim subjektima koji su redovne platiše, koji svoje obaveze redovito izmiruju, u odnosu na one među kojima ima i onih najvećih, koji su nedodirljivi i koji se godinama, kojima se godinama tolerira neplaćanje ili odgađanje svojih obaveza i doprinosa na zaposlene, na dobit i drugo. Vrlo često se dešavalo u interesu kupovine socijalnog mira da država otpisuje potraživanja kako bi neki privredni subjekti opstali ili se čak u njihovo ime država zaduživala raznim kreditima i plaćala dospjele obaveze. Analizom postojećeg stanja nepravovremenim plaćanjem dospjelih obaveza po osnovi poreza među poduzetnicima i javno-pravnim tijelima dovodi se u pitanje redovno funkcioniranje pravne države, zaštita pravnog poretka, te aktivna uloga države u poticanju gospodarskog napretka i razvoja. Ova izmjena Općeg poreznog zakona, ona predviđa tri bitne komponente koje je bitno naglasiti, to je objava popisa poreznih dužnika, institut proboja pravne osobnosti i prijeboj dugova. Objava popisa poreznih dužnika smatramo da je jedan koristan instrument i komponenta, ona omogućava da se javno objavljivanje popisa poreznih dužnika ozakoni, posebno oni koji imaju dospjele i nenaplaćene porezne dugove na osnovu poreza na dodanu vrijednost, na dobit, poreza na dohodak, te poreza, te doprinosa za obvezno osiguranje. Smatra se da ne bi se objavljivali podaci dužnicima kojima je porezno tijelo odgodilo odgodu ili obročno plaćanje. Znači ne bi se objavljivali oni podaci o onima ako se napravi dogovor o odgodi ili obročno plaćanje. Predviđeno je da objavljivanje dugova za pravne osobe ide od 100 tisuća, za fizičke 50, a za građane 10 tisuća kuna. Kod primjene Općeg poreznog zakona primijećene su brojne teškoće i ovaj iznos duga od 51 milijardu ili 55 kako hoćete što se može realizirati jer su brojne pravne osobe koje imaju nepodmireni dug duže vrijeme neaktivne ili se nad njima vrši stečajni postupak, a poslovanje su prenijeli na nove tvrtke u cilju izbjegavanja plaćanja poreza. Postoji po sadašnjem zakonu mogućnost da brojna društva s ograničenom odgovornošću imaju samo jednog člana društva bez potrebe dokaza o financijskom kredibilitetu osnivača bez provjere sjedišta, bez sredstava osiguranja koji sa lakoćom otvaraju račune i ulaze u sastav poreza na dodanu vrijednost. Oko instituta proboja pravne osobnosti tu se uvodi osobna odgovornost članova uprave, direktora koji garantiraju svojom imovinom za poslovanje i porezni jamci. Ova komponenta ukazuje da je uočeno u brojnim slučajevima kako se sa dobiti manipulira i premješta dobit između tvrtki majki i tvrtki kćeri da se izdaju fiktivni računi, otvaraju nove tvrtke a da starima zapravo ostaju dugovi. Kontrola proboja pravne osobnosti u upravnom postupku bit će omogućena tek onda kada se uspostavi sustav OIB-a, a što se praktično očekuje do kraja 6. mjeseca ove godine. Prijeboj dugova vezano za predloženi zakon, prijeboj dospjelih potraživanja poreznih obveznika prema državnom proračunu zbog nelikvidnosti te lakše naplate postojećih obveza i mogućnosti namirivanja duga prema državi. Ako se država za to odluči ili ima interes može se uraditi poravnanje kroz institut podmirenja dugova preko preuzimanja odnosno ustupka nekretnina dužnika. Mi smatramo također kao i kolega iz Stranke rada da ovaj podatak treba da bude također javan. Sve ove mjere ukazuju na ozbiljne namjere ukoliko se bude uspjelo u primjeni Općeg poreznog zakona te suzbijanje instituta privilegiranih u odnosu na one koji svoje obaveze redovito izmiruju. Klub SDSS-a će podržati ovaj prijedlog Općeg poreznog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. I pozivam sada za govornicu uvaženu zastupnicu Martinu Dalić da nas upozna sa stanovištima kluba HDZ-a.
Poštovane kolegice i kolege uvaženi zastupnici. Ove izmjene Općeg poreznog zakona kao što je i sam predlagatelj opisuje i objašnjava u uvodu napravljene su u kontekstu jačanja financijske porezne discipline. Opći cilj predlagača o potrebi jačanja financijske i porezne discipline sigurno slažemo se podržavamo i kao klub HDZ-a i osobno. Međutim, ovaj zakon i smatram to njegovom prvom velikom zanimljivošću ustvari i sadrži neke odredbe koji ne idu u pravcu jačanja financijske i porezne discipline. Mislim prvenstveno na zakonski članak koji jednom rečenicom negdje u drugom dijelu zakona kaže "da je moguće namiriti porezni dug ustupanjem nekretnina kada je to od interesa za RH". A kada bi to bilo od interesa za RH naplatiti porezni dug ustupanjem nekretnina, jer isti taj OPZ kaže da je porez novčano davanje. Od interesa je za RH naplatiti porez u novcu. Ustupanje nekretnina se po ovoj rečenici odvija na način da o tome odlučuje Vlada. Danas se u prisilnoj naplati po postojećem OPZ-u čini ovrha u slučaju kada se porez prisilno naplaćuje na nekretninama, tada se naplaćuje u ovršnom postupku, u prodaji nekretnina u ovršnom postupku pred sudom. Zakon ništa ne kaže da li možda se na ovaj način uvodi mogućnost da u ovršnom postupku država preuzme nekretnine pa je to na neki način izjednačavanje prava države i recimo banka u prisilnoj naplati? Kaže se da će to biti utvrđeno odlukom Vlade. Mislim da se na ovaj način narušava ono za što se ovaj zakon zalaže, a to je institucionalni i financijski red, jer se uvodi ustupanje naplate duga ustupanjem nekretnina. Kako kojim kriterijima, tko su oni koji će se kvalificirati za mogućnost naplate poreza ustupanje nekretnina? Kako će to RH odnosno Vlada utvrditi interes? Kojim to kriterijima? To ovdje ništa ne piše. A osim toga sadašnji OPZ također kaže da kada se obavlja prisilna naplata poreza pljenidbom pokretnina imovinskih prava i udjela u kapitalu onda zakon ujedno kaže što se radi sa tako zaplijenjenim stvarima. Prodaju se javnom dražbom. Što se radi sa ovako prikupljenim nekretninama ustupanjem, zakon ne govori. Pa nije RH nekretninski fond da sakuplja nekretnine za koje nije jasno što će onda s njima raditi. jer podsjećam cilj je doći do novca. Zakon ostaje nijem što će država raditi sa ovako ustupljenim nekretninama. Mi smo naime ovakvu praksu već vidjeli i poznato je Ministarstvu financija koji su rezultati ovakve prakse. Naime, 2001. donesen je Zakon o naplati dospjelih poreza carina, doprinosa i državnih jamstava koji omogućuje ustupanje nekretnina, prijeboje, kompenzacije i razno razne druge kombinacije. Rezultat toga zakona bio je da je Ministarstvo financija postalo vlasnik mnogobrojnih nekretnina, kojekakvih garaža, kojekakvih apartmana s kojima nije znalo što bi. Danas su te i takve nekretnine prenesene na audio, još uvijek tamo čuče i prodane nisu niti su ti porezi na taj način naplaćeni ikada dovedeni i transformirani do novca. Mislim da Ministarstvo financija ima dosta iskustva sa negativnosti ovakvog načina naplate sa narušavanjima koje unosi u red u poreznom sustavu i držim da ovakva odredba posebno na ovako jednostavan način narušava i tržišno gospodarstvo i funkcioniranje i institucionalnog sustava i institucija za koje se ovako svi zalažemo, a posebno o tome govore predstavnici vlasti ovih dana. Stoga držim da ovakva odredba nije dobra i ne ide u pravcu jačanja financijske discipline. Naravno, drugi element ovoga zakona o kojem svi govore jest javna objava. U teoriji javna objava je mjera koja sigurno može i treba doprinijeti jačanju porezne discipline i javna objava će pridonijeti jačanju porezne discipline pro futuro, u budućnosti, a za dugove koji već postoje javna objava neće posebno pridonijeti njihovoj naplati. Zato držim da je vrlo važno, s obzirom da formiramo odredbu pro futuro, da ta pravna norma bude puno kvalitetnija nego što je sada. Ideja o javnoj objavi nije nova. Ja mogu osobno svjedočiti da se raspravljala i diskutirala u Ministarstvu financija za vrijeme zadnja tri HDZ-ova ministra, a vjerujem da je takvih razgovora bilo i za vrijeme ministra Crkvenca. Međutim, zbog opasnosti koje nedovoljno dobra pravna norma nosi od takvih se ideja odustajalo. Ja sam stoga iznenađena što je porezna uprava, Ministarstvo financija na ovako prejednostavan način formuliralo ovu pravnu normu otvarajući ogroman prostor u kojem se ne vlastitom krivnjom mogu naći uredni porezni obveznici, a u ovakvom poslu, u javnoj objavi poreznih dugova ne smije biti greške, niti za jednu kunu. U pravnoj normi ništa se ne govori o datumu sa kojim će biti objavljeni ti podaci, ništa se ne govori o vremenskom odmaku između objave i datuma jer poznato je da porezna uprava nema svakoga dana u svakom trenutku potpuno točne evidencije. O tome ovdje ništa ne piše. Točnost tih evidencija naravno ovisi o dinamici knjiženja, ali ovisi i o dinamici usklađivanja. Naime, u provedbi Zakona o posebnoj mjeri naplate poreznog duga stanje poreznog duga se utvrđuje tako da se usklađuje s poreznim obveznikom. Ja sam bila jedna od onih koja sam imala priliku pitati poreznu upravu zašto morate usklađivati. Odgovorili su zato jer naše porezne evidencije ne odgovaraju vjerojatno evidencijama poreznih obveznika i moramo se uskladiti prije nego što donesemo rješenje o obročnoj otplati. E pa ako je tome tako, a jest, i ako evidencije porezne uprave nisu sasvim točne onda mislim da svi vidimo kolika je opasnost da na tim popisima završe i porezni obveznici koji su uredni, vlastitom greškom ili greškom porezne uprave. Ali nemojmo zaboraviti, 97,9% poreznih prihoda i zaduženih poreznih prihoda je naplaćeno prošle godine. 107,4 milijarde uplatili su uredni porezni obveznici i nitko od njih ne zaslužuje da administrativnom nemarnošću bude izvrgnut javnoj poruzi. Odredba se podsjećam donosi pro futuro. S druge strane, porezna uprava točno zna tko su porezni dužnici i kako se zovu. Ako moguće postoje neki razlozi koji poreznu upravu sprečavaju u naplati poreza onda ne vidim kako će se ti razlozi otkloniti objavom ovoga popisa. Nova je vlada ovdje pet mjeseci. Ako je pitanje naplate poreznih dugova tako jednostavno postavljam pitanje zašto nisu naplaćeni. Ako je sve to tako jednostavno i ako će se riješiti objavom popisa. Zato plediram na poreznu upravu da ovu pravnu normu učini kvalitetnijom jer 100 tisuća kuna zaostalog poreznog duga, što znači za poreznog obveznika koji godišnje uplaćuje nekoliko stotina milijuna kuna poreza u državni proračun. Pitanje greške obračuna, greške zaokruživanja. Što znači zakasniti u naplati poreza jedan dan? Naime, svi koji se bavi financijskim poslovanjem znaju da proces naplate ima određene korake, ima prvu opomenu, ima drugu opomenu, ima blokadu, ima ovrhu. Zakon ne kaže kada i u kojem trenutku će se netko kvalificirati da dođe na ovaj popis. Da li zato što je zakasnio sa uplatom poreza jedan dan, da li zato što se na 50 milijuna kuna porezne obveze za PDV na neki datum došlo do greške u obračunu za 100 tisuća kuna ili će se na tome popisu naći ako višekratno, opetovano i kontinuirano kasni s plaćanjem svojih obveza. Zakon to ne govori, on samo kaže objavit će se popis. Mislim stoga da način na koji će se objaviti ovaj popis će imati sigurno značajne utjecaje na ono što se ovdje naziva i što svi zajedno nazivamo poduzetnička klima. Mislim da smo zakonskim propisima i jasnoćom zakonskom propisa dužni pridonositi kvaliteti te porezne klime, jedan po jedan, korak po korak. Mislim da smo također kvalitetom i načinom zakonskih propisa dužni ograničiti i spriječiti i onemogućiti arbitrarnost javne administracije, uključujući i poreznu upravu. Odredbe kako o preuzimanju nekretnina, tako i odredbe o objavi poreznih dužnika to ne omogućavaju. Mislim da je dobro da se ovaj zakon nalazi u prvom čitanju čime će porezna uprava i Ministarstvo financija imati prilike moguće razmotriti primjedbe koje su ovdje date i od drugih kolega od kojih su također mnoge mislim na mjestu. Ono što bih podržala u ovome zakonu, što mislim da je jako dobro jest jedna odredba o kojoj nije bilo puno riječi, a koja kaže da porezna uprava ima pravo objaviti sve podatke o poreznom dužniku koji pušta podatke o poreznim dugovima u medije. Takvih je slučajeva bilo, takvih će slučajeva vjerojatno biti ubuduće, gdje pojedini porezni dužnici zlonamjerno tumače svoje porezno stanje u medijima znajući da Porezna uprava po postojećim zakonskim rješenjima nije mogla odgovoriti. Zakonskim rješenjem potrebno je zaštititi i dostojanstvo Porezne uprave, ali i dostojanstvo poreznih obveznika. U ovome trenutku način kako je stipulirana odredba o objavi poreznih dugova to ne čini. Hvala lijepo.
Zahvaljujem i vama. U 10,40 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Mi nastavljamo raspravu po klubovima. Tako je došlo vrijeme da čujemo stajalište kluba HNS-a. iznijet će ih poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjeniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle oko milijardi, čuli smo razne brojke, ali ono što možemo sigurno zaključiti, ono što je ministar financija prije mjesec dana iznosio, a to je da samo pola od 51 milijarde je moguće naplatiti s obzirom da se radi o dugovima koji su naplativi od aktivnih tvrtki. Ovo sve drugo je ili u stečaju ili nenaplativo ili su prestali obavljati djelatnosti. O samoj strukturi već je nešto govoreno, ali treba ponoviti pravne osobe su tu 39%, govorim o aktivnim tvrtkama, naplativim mogućim sredstvima, fizičke osobe samostalnih djelatnosti 43%, a građani 18%. Ono šta je već izneseno ali je potrebno istaknuti, a to je da u vrijeme gospodarske ekspanzije dug je narasao 2008. godine na 31 milijardu kuna. Ovi katastrofalni brojevi dugovanja prema državnom proračunu, prema Republici Hrvatskoj nisu se mogli dogoditi to je sasvim jasno samo zbog recesije već prvenstveno zbog činjenice što država se nije ponašala uredno i ponašala se nemarno u svom poslovanju. Zato treba uvesti red i regulaciju odnosa prema državi na način koji neće dopuštati manipulacije. To je zaokret ove koalicijske vlasti i odgovoran pristup prema građanima, prema poreznim obveznicima, prema svima onima koji su uredno podmirivali svoje obaveze, koji su do sada na taj način često se moglo čut bili kažnjeni jer su bili korektni, jer su se ponašali onako kako je po zakonu. Ovaj Opći porezni zakon, on je naravno preduvjet za rješavanje fiskalne odgovornosti i naplate sredstava u dobrom dijelu i za opću likvidnost, urednog podmirenja obveza prema državi. Ali iako u ovom zakonu ne piše, sasvim je jasno da ako država ne bude plaćala svoje obaveze uredno i ako državne tvrtke kao povezane osobe ako to možemo reći prema ovome Zakonu ne budu podmirivale uredno svoju obavezu onda sve ovo skupa teško da će imati i onu pravednost zbog koje se oni donose. Tri su ključne novine. Uvodi se institut pravne osobnosti. Porezna uprava će objaviti listu dužnika po kriteriju visine duga, naravno ne samo poduzetnika, privatnika već i svih iz javnog sektora. I promjena zakona daje mogućnost nagodbe kao međusobno prebijanje države i poreznog dužnika o čemu je već govoreno. Kad se govori o odgovornosti direktora, odnosno povezanih osoba treba spomenuti da se po Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru od 2010. godine prilikom osnivanja tvrtke uvelo da treba predati ovjerenu javno-bilježničku izjavu da se ne duguje porez i doprinos ili da tvrtka u kojoj osnivač ima 5% ili više posto udjela nema dugovanja državi. Naravno ovim se nije moglo spriječiti da netko u tuđe ime osnuje tvrtku, pa da je proda onome koji ne mora dostaviti javno-bilježničku izjavu da nema dugovanja prema državi, pa time se to lako i zaobilazilo čega smo svjesni. Prema državi i drugim vjerovnicima moglo se i dalje gomilati dugove, varati, gasiti ili otvarati ili preuzimati nove tvrtke, a sve da prođe bez sankcija osim što nam se gospodarstvo i javne financije pri tome urušavalo. Po ovome Zakonu je porezni dug tvrtke u kojem u krajnjem rješenju po prvi put platit će i odgovorne osobe i povezani pojedinci i po potrebi svoje imovine koja postaje jamstvo. Za naglasit je i uvođenje materijalne odgovornosti uprava u Općem poreznom zakonu kojeg imamo pred sobom, da ima temelj i u Zakonu o trgovačkim društvima koji poznaje proboj pravne osobnosti trgovačkog društva. Ako nesavjesno posluju uprave odgovaraju svojom imovinom za štetu vjerovnicima, a isto tako i članovi društva koji imaju utjecaj na poslovanje. Ovim Zakonom se taksativno nabrajaju povezana društva koja će biti u Općem poreznom zakonu. Posebno se ističe odnos ovisnog i vladajućeg društva, povezane osobe, da bi se u ovu skupinu svrstale i osobe čija povezanost ne proizlazi samo iz zakona ili obveznog odnosa, te se definira odnos kontrole u smislu Općeg poreznog zakona. Značajno je za istaknuti da postupak utvrđivanja zlouporabe prava provodit će se tek kad su iscrpljene sve mogućnosti naplate u ovršnom postupku. Naravno, čuli smo razne komentare i pitanja kao i pitanje stimulacije ulaska u poslovne vode uvođenja ovoga zakona. Na primjer, što ako poduzetnik početnik osnuje tvrtku i ne uspije, ne plati obaveze. Jednostavno tvrtka propadne što zaista na žalost i nije teško budući da jedna od 10 uspije. Tako kaže statistika. Ulazak u poduzetništvo je poslovni rizik u kojem sudjelujete. Naravno, možete zaraditi ili propasti, ali to ne znači da možete svjesno varati državu, građane ili što ovaj Zakon naravno želi spriječiti povećati svoje osobno bogatstvo na teret drugih koji posluju uredno i gomilati dugove a ne stvarati neuspjeh na realnom poduzetničkom poduhvatu. Opći porezni zakon jasno definira da se odgovornost i sankcija prema osobama koje vode poslove društva i povezanih osoba odnosi samo u slučajevima zlouporabe svoje ovlasti što ima za posljedicu nemogućnost ispunjenja obaveza iz porezno-dužničkog odnosa i oštećenja poreznog tijela. Dakle, ovaj Zakon samo ubrzava procese i skraćuje vrijeme naplate u odnosu prema državi. Nemojmo zaboraviti, da oni koji ne plaćaju poreze stvaraju i nelojalnu konkurenciju. Svima onima, a jako ih je puno koji su uredni u podmirenju obaveza i pospješuje se na taj način ne plaćanjem poreza nered na tržištu direktno i indirektno utječe na likvidnost cijelog sustava. Tu još jednom ponavljam očekuje se od državnih tvrtki da izvršavaju uredno svoje obaveze. Samo uredno postavljeni fiskalni sustav u tržišno orijentiranoj državi, jasna pravila i odgovornosti mogu osigurati i konkurentnost i sigurnost poduzetničkog ulaganja. Poduzetnici su pokretači razvoja i zapošljavanja i napretka cijelog društva. Poduzetnicima ova koalicijska Vlada osigurava olakšice za zapošljavanje, stimulira ih za reinvestiranu dobit, osigurala je stabilnost kreditnog rejtinga što omogućava ne samo da kamate na kredite rastu već da su dostupni sa kamatama ispod 4%, najavljeni su i avansi od 10% za sve poslove koji će se financirati od strane javnog sektora. Nema razvijene i uspješne zemlje, uspješnog gospodarstva u demokratskim zemljama ako nije u stanju kontrolirati svoje prihode i rashode. Koalicijska Vlada ima obavezu i pravo koristiti sve instrumente da zaštiti i tržište i gospodarstvo i slobodnu konkurenciju i transparentnost i stabilnost javnih financija, jednakost svih građana i tvrtki pred zakonom. Opći porezni zakon koji je u Saboru je jedan od takvih instrumenata za urednu, pravednu i bolju državu Hrvatsku. Klub HNS-a podržat će ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. Posljednji u nizu prijavljenih klubova, ali ne zato manje vrijedan, klub HDSSB-a i uvaženi zastupnik Zoran Vinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, predstavnici Ministarstva financija, Vlade RH. Ja ću podsjetiti da je upravo HDSSB prilikom rasprave o proračunu za 2012. godinu upravo ukazao na problem velikog poreznog duga, ukazao na gotovo 55 milijardi kuna poreznog duga i upravo tražio ovakvu jednu mjeru objave svih poreznih dužnika. Tada sam u ime kluba rekao da se objave bar oni iznad 100 tisuća kuna. Tako da je ovo odmah odgovor i onima koji tvrde da je ovo zaokret koalicijske vlasti. Nama je drago da je Ministarstvo financija prihvatilo ovaj prijedlog HDSSB-a i ovdje se ne radi o nikakvom zaokretu koalicijske vlasti prema naplati poreznih dugova nego radi se o jedinom razumnom rješenju. No, vezano za stanje u gospodarstvu bojim se da umjesto zaokreta i kretanja prema naprijed ne doživimo kopernikanski obrat i vratimo se tamo gdje smo i bili. Vezano za samu objavu ovih poreznih dužnika smatram da to nije nikakav stup srama niti indijanski stup za mučenje jer na njemu ne treba doista biti izuzetaka. Oni koji su dužni ovoj državi dužni su i svim njihovim građanima, građankama i tu nema i ne smije biti nikakvih izuzetaka i nadam se da Porezna uprava neće raditi izuzetke kao što je to radila bivša garnitura kada je ta pitanja rješavala na osnovu političke pripadnosti ili političke podobnosti, a kažnjavala bake na tržnicama ili na pjaci i to doista rigorozno. I ovo je prijedlog koji je vezan za ovaj Porezni zakon da na takvoj listi i u takvoj objavi svakako trebaju biti i oni koji su postigli dogovor sa Poreznom upravom, odnosno sa državom o obročnoj otplati duga jer prije svega ta ista država im na osnovu tog ugovora, odnosno nagodbe otpisuje i one kamate koje svo vrijeme poreznog duga su se nagomilale i taj porezni dug je daleko veći od one glavnice. Dakle, HDSSB se zalaže da i u tome nema izuzetaka nego da prije svega se i objave i ti porezni dužnici koji su potpisali otplatu ovog poreznog duga na obroke i to na 36 mjeseci. Međutim, činjenica da stanje poreznog duga pokazuje i to da od ove 51 milijarde kuna poreznog duga ili negdje gotovo 50% realnog Hrvatskog državnog proračuna da je samo oko 25,8 milijardi postoji mogućnost naplate, a za ostalih 25%, odnosno 25 ili 26 ili 30 milijardi kuna ne postoji mogućnost nikakve naplate. Činjenica je da je ovo prije svega i nasljedstvo bivših Vlada, ali i zbog toga upravo ne treba govoriti o zaokretu i revoluciji nego prije svega o nečemu što je sasvim normalno u financijskom poslovanju. Od tih 26 milijardi 40% otpada na tvrtke, 43% na fizičke osobe koje se bave samostalnom djelatnošću, a 18% na građane. Ukupno je tvrtki 131 tisuća, fizičkih osoba koje se bave samostalnom djelatnošću 261 tisuća, a građana koji duguju za poreze gotovo milijun i 400 tisuća. Prijedlog HDSSB-a je taj da se i građanima omogući obročna otplata poreznog duga obzirom da iznosi poreznog duga predstavljaju pojedinačno nisu toliko veliki, ali u svakom slučaju za svakog građanina ili za svaku obitelj predstavljaju itekako veliki iznos. Vezano za samu projekciju proračuna za 2012. godinu, ali isto tako i za samo punjenje proračuna vidljivo je da, iako je to za neke doista složen sustav sastavljano od stotina i tisuća sastavnica koje katkad prosječan ljudski um ne može shvatiti. Vidljivo je da upravo kroz ovu vrstu naplate i kroz, ja bih rekao jednu čitavu inicijativu, da je povećan prihod proračuna, ali je to isključivo vezano za ovo prvo tromjesečje i ti prihodi su veći za 5,6% više u odnosu na prošlogodišnji proračun. Istovremeno, obzirom da nemamo u Hrvatskoj velikih investicija, rashodi su smanjeni za 0,8%, pa i bez obzira na ovo povećano punjenje državnog proračuna od 5,6% više u odnosu na lani ponovno je ostvaren deficit koji iznosi 2,2 milijarde kuna u prvom tromjesečju. Istovremeno, dakle ukoliko se, ukoliko svi uđu u mogućnost obročne otplate vidljivo je da će se ovaj tempo, dakle usporiti i produžiti na tri godine, a istovremeno će se smanjiti prihodi proračuna koji su vezani na porez na dohodak jer smo svjedoci da svakodnevno i svaki dan i danas nije zaustavljeno, zaustavljen porast broja, broja nezaposlenosti. Ove svakako mjere utječu kao što je to rekao jedan od prethodnika, utječu na stanje u čitavoj državi i upravo ova objava poreznih dužnika ne može nikoga ljutiti, niti poduzetnike, niti se ovim, ovom objavom stvara antipoduzetnička klima, niti se ovom objavom poreznih dužnika stvara bilo kakva mogućnost, odnosno nemogućnost razvoja poduzetništva na prostoru Republike Hrvatske. To Ministarstvo financija neophodno mora produžiti onaj rok za mogućnost obročne otplate za sve porezne dužnike ali uz ovu objavu. U svakom slučaju zalažemo se da u ovaj porezni zakon ne uđu samo dugovi prema Republici Hrvatskoj, odnosno prema poreznoj upravi nego u svakom slučaju ovaj Opći porezni zakon obzirom da Porezna uprava jedina ima u Republici Hrvatskoj, ima gotovo sve podatke koji su vezani za porezne dužnike, svakako trebaju ući i obaveze i prema jedinicama lokalne samouprave, ali isto tako i prema jedinicama regionalne samouprave kako bi ovaj cjelokupni postupak naplate poreznog duga bio završen. Ima i nekoliko analitičara koji predviđaju da ova ubrzana naplata ili prolongirana naplata poreznog duga neće bitno utjecati na, ne samo na prihode državnog proračuna nego i na, ja bih rekao obnovu hrvatskog gospodarstva obzirom da su predviđanja i to ne nekih nezavisnih ekonomskih analitičara, nego ekonomskih instituta da već u zadnjem tromjesečju prošle godine hrvatsko gospodarstvo zabilježilo je daljnji pad bruto nacionalnog dohotka od 0,4%, a raspoloživi podaci za prvo tromjesečje pokazuju, dakle za 2012. godinu ukazuju na daljnji porast, pad bruto nacionalnog dohotka i prema tome je vrlo lako zaključiti da je hrvatsko gospodarstvo ponovno ušlo u recesiju. I upravo stoga, i radi zaštite radnih mjesta, radi zaštite radničkih prava, radi otvaranja novih radnih mjesta Vlada Republike Hrvatske mora učiniti sve. Uz ovu naplatu poreznog duga omogućiti i razvoj i mjere za razvoj hrvatskog gospodarstva. Podsjetit ću da se problem i pokretanje razvoja hrvatskog gospodarstva ne može rješavati samo na nivou države, nego se ono prije svega treba rješavati i na prostoru djelovanja lokalne i regionalne samouprave i upravo prilikom donošenja ovog jednog Poreznog zakona koji je prije svega usmjeren ka, ja bih rekao jednoj disciplini prilikom plaćanja poreznih obaveza prema Republici Hrvatskoj. Podsjetit ću da ponovno tražimo i da ćemo vrlo brzo ići sa novim i potpunim izmjenama i dopunama Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave jer nakon ove mini porezne reforme većina jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj može biti proglašena kao jedinice od posebne državne skrbi. Jer ona igra sa decentraliziranim sredstvima, igra sa porezom na dohodak, s povećanjem neoporezivog dijela plaće nije utjecala na nikakvu konsolidaciju i financijsku stabilnost jedinica lokalne samouprave i mogućnosti lokalne i regionalne samouprave u kreiranju i programa i projekata koji su vezani za obnovu gospodarstva isto tako i za otvaranje novih radnih mjesta. Podsjetit ću i na i uvodni govor premijera ili predsjednika hrvatske Vlade Zorana Milanovića koji je upravo pred svim zastupnicama i zastupnicima obećao decentralizaciju, fiskalnu decentralizaciju ali od te fiskalne decentralizacije stvarne decentralizacije ostalo je samo mrtvo slovo na papiru i neizostavno ova Vlada mora ići u izmjenu odluka o porezu na dohodak, poreza na dobit, poreza na dodanu vrijednost i porez na promet nekretnina kako bi što veći dio tih prihoda išao prema jedinicama lokalne i regionalne samouprave na način koji ste već čuli ovdje jer je onaj omjer koji je bio prošlih godina da je prihod opće države porezni prihod opće države 92%, a 8% koji je išao prema jedinicama lokalne samouprave svega 8%, sada je taj omjer 96% u korist države, a svega 4% prema jedinicama lokalne samouprave. Dakle, i u Slavoniji i u Baranji ali i u ovim nerazvijenim dijelovima Hrvatske žive također hrvatske građanke i građani ne žive samo u Zagrebu, ne žive samo u velikim gradovima i zbog toga je neophodno izvršiti decentralizaciju. Svima onima koji vjeruju ponavljam [[Upadica: Vrijeme.]] Zadnja rečenica, da je objava popisa poreznih dužnika stup srama, odgovorno tvrdim da nije nego je odgovornost upravo platiti porezni dug državi na način ili obročne otplate ili za one koji su ta sredstva smjestili na Kajmanska ostrva, otočja ili otoke da jednostavno iz onih of shore kompanije podignu novce ili iz crnih torbi i da plate ono što su dužni ovoj Hrvatskoj jer mnogi su za ovu Hrvatsku život dali. Klub HDSSB-a će podržati ovaj zakon evo uz ove primjedbe koje smo imali, nadam se da će Ministarstvo financija o tome raspraviti. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Vašom raspravom završili smo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru, sada ćemo prijeći na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Prvi za riječ o ovoj temi prijavio se poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedavajući. Evo biti ću slobodan nadovezati se na raspravu uvaženog kolege Vinkovića. Činjenica je da se porezi ne naplaćuju zato što je tako eto došlo državi da građanima uzima novac, nego zato što se iz poreznih prihoda financiraju škole, bolnice, vrtići, grade se ceste itd. porezi se moraju platiti. Neplaćanje poreza je jedan veliki krimen ne samo prema državi nego prema cijeloj zajednici. I upravo zbog toga mislim da objava, objava onih koji duguju porez ne može nikome naškoditi. Dapače, ona je vrlo korisna i treba ju podržati. Samo zbog te objave naravno neće se porez odmah i naplatiti ali taj nazovimo ga ipak i stup srama biti će koristan kao pritisak prema onima koji mogu a ipak su odlučili porez neplatiti. Međutim, ova objava dužnika je damo jedan po mom sudu manji iako ne i nebitan dio ovog zakona. Ono što je meni posebno važno u ovom zakonu je što Porezna uprava dobiva jedan strašan alat, jednu strašnu polugu kojom će moći naplaćivati poreze koji su do sada to plaćanje izbjegavali. I to ne na onaj jednostavan način da se porez jednostavno ne plati već smišljenim rekao bih čak i perfidnim načinima gdje su se osnivale nove firme, gdje su se osnivala povezana društva, a sve sa ciljem izbjegavanja plaćanja obveza i to pogotovo onih prema državnom proračunu. Upravo zato smatram da ovaj zakon treba podržati pogotovo u onom dijelu gdje ide za sankcioniranjem proboja pravne osobnosti i gdje ide za sankcioniranjem neplaćanja putem povezanih odnosno vladajućih i ovisnih društava. Nadam se da će se sa ovim alatom desiti nešto što se sa OIB-om nažalost nakon njegovog uvođenja nije dešavalo. Mi smo svjesni, mi znamo da je OIB uveden prije nekoliko godina, ali tek prije 4 mjeseca se stekla politička volja odnosno želja vladajućih da taj OIB primjene i da putem njega sankcioniraju one koji izbjegavaju plaćanje poreza. Imali smo prilike vidjeti što se dešava kada Porezna uprava želi i hoće raditi svoj posao. To je jedan dio. Drugi dio koji bih posebno pozdravio je pitanje prijeboja. Mislim da ne treba puno govoriti ali moram podsjetiti, čitav niz trgovačkih društva u RH je propao zbog toga što im država nije plaćala svoje obveze, a istovremeno je od njih naplaćivala poreze. I što se dešava? Trgovačka društva s jedne strane duguju državi i to se naplaćuje u jednom poreznom ovršnom postupku koji je hitan, brz i koliko toliko učinkovit, a s druge strane država njima duguje i to potraživanje nije sporno, ali ne želi platiti. Do sada se takve obveze nisu mogle prebijati. Donošenjem ovog zakona taj problem ćemo riješiti. Za mnoge će nažalost biti kasno ali spriječit ćemo da se u budućnosti ne dešavaju problemi kojima smo bili svjedoci. Evo, neću dalje duljiti. Svakako smatram da ovaj zakon treba podržati. On je koristan, on je korak naprijed i mislim da u jednom dijelu moramo biti spremni žrtvovati privatnost građana kada se radi o građanima koji ne izvršavaju svoje obveze. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Poštovanoj Tanji Vrbat zamolio bih da u skladu sa demokratskim poslovničkim standardom odustane od replike jer smo se dogovorili da repliku ne koristimo u istom klubu iz istog kluba, pa vas lijepo molim da poduprete taj standard [[Upadica: Dobro.]] Hvala vam lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom, poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi predstavnici ministarstva. Konačno, dame i gospodo konačno jedan zakon koji će dovesti red i disciplinu u plaćanju obaveza prema državi. Ja se slažem da država treba servisirati svoje obaveze ali mora se uvesti red i u servisiranju obaveza prema državi. Krajnje je vrijeme da prestanu biti bitni i veliki i pravi oni poduzetnici koji ne plaćaju porez i koji se još s time i ponose. Pitam se kako je to do sada bilo uopće moguće dame i gospodo? Bilo je moguće zato što su državni službenici porezni kontrolori imali naredbu sa vrhova kod koga se ne ide u kontrolu. Kod podobnih nisu išli, a kod malih i poštenih su išli i njima su tražili greške, njima su tražili dlake u jajetu, a velike se puštalo. Ne samo velike nego i podobne. Stvorila se situacija i klima u zemlji da si sposoban i dobar poduzetnik onoliko koliko poreza nisi platio. I zato još jedanput konačno, konačno, i tu čestitam i ravnateljici porezne uprave koja je krenula u raščišćavanje ove močvare, konačno gospodo. Naročito bih pozdravio i odredbu po kojoj bi kaznenu odgovornost imali utajivači poreza, ali i njihovi pomagači jer zaista ima puno primjera netočnih podataka, odnosno friziranih knjigovodstvenih podataka. Bilo je u dosadašnjoj praksi da porezni službenici budu poslani u kontrole po dojavama, ali onda ne nađu ništa sporno. I opet se pitam kako, dame i gospodo, zbog pogodnosti poduzetnika ili nesposobnosti državnih službenika? Ja ne vjerujem da su oni nesposobni, ja mislim da oni znaju svoj posao. Ali se opet vraćamo da su u ovoj državi do sada neki bili jednakiji od drugih. Navest ću vam samo jedan primjer. Kada su poreznici došli kod poduzetnika koji otkupljuje poljoprivredne proizvode od fizičkih osoba, dakle poljoprivrednih proizvođača, došli su na dojavu a nisu našli ništa jer je porezna knjiga bila uredno ispisana, zbrojena i prenesena u PDV obrazac. Križaljka je štimala, a da su se samo malo osvrnuli našli bi milijune kuna utajenog poreza. Nisu htjeli poduzeti ništa jer je dotični poduzetnik ime. E pa ja vam kažem dame i gospodo, meni je dosta takvih poduzetnika, meni je dosta poduzetnika koji nauštrb radnika, nauštrb utaje poreza su uspješni. Dosta mi je onih koji vozaju luksuzne automobile i jahte, a čini se da i sve nas vozaju. Toga je dosta. Toga je dosta dame i gospodo. Iznad svega i najviše pozdravljam onemogućavanje da poduzetnici koji su prevarili državu, radnike i vjerovnike u istom prostoru, sa istim osnovnim sredstvima nastavljaju rad pod drugim imenom i kreću u nove prijevare. Toga je dosta i zato još jednom konačno, konačno ste meni kao zastupniku i mojim kolegicama i kolegama dali zakon koji valja svesrdno podržati. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče Hajduković. Na vaše izlaganje imamo prijavljen jedan ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Željko Reiner, izvolite.
Uvaženi zastupnik Hajduković je vrlo glasno, tako da smo svi mogli čuti, rekao što je rekao, međutim što bih ja ispravio je činjenica da je on izrijekom rekao da ima spoznaje o tome da su neki članovi bivše vlasti očito naređivali nekome da nekome idu u porezne kontrole i da naplaćuju porez, a nekome ne. Ako je to točno onda je uvaženi zastupnik, budući da je neplaćanje poreza kazneno djelo, trebao to prijaviti i ja očekujem da on i danas to prijavi jer spoznaja o kaznenom djelu ako se ne prijavi je sama po sebi kazneno djelo. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. To je klasična replika jer nije bilo ispravka netočnog navoda nego replika, ali dobro, sve u redu. Idemo na sljedeću raspravu. Poštovana zastupnica Lidija Bagarić ima pravo na 10 minuta. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi zamjeniče ministra financija sa suradnikom, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Donošenje izmjena Općeg poreznog zakona smatram iznimno važnim za budući gospodarski razvoj, a glavni razlog za predložene izmjene su enormna potraživanja Hrvatske države na osnovu poreza gdje su kao što smo već nekoliko puta čuli ukupni dugovi sa kamatama prešli 50 milijardi kuna. Također je veliki broj dužnika od kojih se po nekim procjenama spominje 760 tisuća što građana, što trgovačkih društava i obrtnika. Upitno je što se danas od toga uopće može naplatiti pa se po nekim procjenama govori o polovici iznosa, a po nekima o čak 2/3 nenaplativih potraživanja. Zbog ovakvog nereda država je ostala bez 40% proračuna za ovu godinu. Svjedoci smo svi ovdje brojnih slučajeva u kojima su vlasnici trgovačkih društava koji su ujedno i direktori poduzeća svjesno upropaštavali društva. Imali smo prilike vidjeti, već je i spomenuto da su tu bila sredstva za vile, za skupe automobile, za brodove, ali ne za radnike i državu. A bez obzira na to što su ostali dužni i državi i radnicima i poslovnim partnerima oni su i danas poslovno aktivni. Postoje slučajevi da su pojedine osobe vlasnici i po 20-tak trgovačkih društava ili imaju udjele u njih čak 50-tak. Veliki i često spominjani problem su tzv. fikus tvrtke koje su napravile oko 25 milijardi nenaplativih potraživanja. Prema ovom Prijedlogu općeg poreznog zakona porezna jamstva će se aktivirati ako država u upravnom postupku utvrdi da je član društva nezakonito izvlačio novac iz imovine društva, premještao dobit i gubitke između više društava, izdavao fiktivne račune ili prenosio imovinu na članove obitelji i prijatelje i slične postupke. Opći porezni zakon također omogućava ono što je obećano, a to je objava identiteta dužnika i iznos duga. Prošla vlast pokušala je stati na kraj gomilanju dugovanja kroz mogućnost reprograma, ali to nije donijelo željeni rezultat jer je nelikvidnost nastavila rast. Stoga je neophodan novi model. Objava dužnika može se smatrati grubim potezom pa iako u Hrvatskoj udruzi poslodavaca objavu dužnika smatraju nekorektnom i nazivaju stupom srama, činjenica je da dosadašnji modeli nisu polučili rezultate. Već samim time što je najavljena objava liste dužnika porezna uprava zabilježila je bolju naplatu poreza za oko 3%. Unatoč prethodnom navedenom, ne može se ni približno govoriti o tome da su svi poduzetnici u Hrvatskoj lopovi i prevaranti. To posebno želim naglasiti jer poduzetništvo je to koje nas u ovoj krizi treba pokrenuti naprijed pa baš stoga treba razlikovati poduzetnike koji uredno plaćaju svoje obveze i time doprinose ukupnom razvoju gospodarstva od onih koji koriste situaciju i izbjegavaju plaćanja. Kod nas je čak razvijena kultura da je uspješniji onaj što bolje prevari državu i ošteti radnike. To je kultura i svijest koju trebamo mijenjati, a poduzetnike koji uredno plaćaju svoje obveze poticati i maksimalno rasteretiti … [[Govornica isključena, ne čuje se.]] uz prisiljavanje građana i gospodarstvenika da plaćaju svoje dugove država prva treba biti primjer urednog platiše i na tome treba inzistirati. Ponavljam, iako djeluje grubo vjerujem da će ovaj Zakon unijeti više reda u odgovornost u plaćanju obveza. Hvala.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Evo nismo u istom klubu. Ovako uvažena kolegice, treba razlikovati doista poduzetnike od poduzetnika. I vidim obzirom na ovu najavljenu listu ovdje da će sada uskoro uslijediti eskapade konačno, konačno, konačno itd. A ja želim ponovo samo podsjetiti da upravo za onom govornicom je to prvi tražio klub HDSSB-a i na svu sreću to je ministar financija prihvatio. Međutim, danas u Saboru ne možemo stvoriti upravo ovim govorima jednu anti poduzetničku klimu, jer niti svi poduzetnici, a niti svi građani prema svojim obavezama nisu isti. I upravo je sada tu i na nama odgovornost, ali isto tako i na hrvatskoj Vladi da pokrene poduzetništvo jer ovo je samo mjera naplate poreznog duga. Dakle, ne trebamo se zavaravati da će naplata poreznog duga povećati i obnoviti hrvatsko gospodarstvo, jer to se dešavalo i u nekim drugim zemljama gdje su prihodi proračuna u prvom tromjesečju, u prvoj godini išli prema naprijed, a zahvaljujući nepostojanju drugih mjera gospodarstvo, bruto nacionalni dohodak padao. Neću spominjati druge države, ali ne bih volio da se to desi u Hrvatskoj. Tako da ne hvalimo previše ono što je zdravo i logično tražiti od Porezne uprave da naplati porezni dug od onih koji su to tražili. Jedna od mjera koju bi hrvatska Vlada u svakom slučaju trebala napraviti je smanjiti porez na dodanu vrijednost, jer on neće tako povećan pokrenuti hrvatsko gospodarstvo. Ugledajte se samo na primjer Njemačke gdje je proizvodnja i gospodarstvo pokrenuto smanjenjem PDV-a, ne povećanjem.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Lidija Bagarić.
Evo uvaženi zastupniče Vinković, drago mi je da se slažemo u tome da je ovaj zakon neophodan, da nisu svi poduzetnici isti. Ne daj Bože to sam posebno istaknula. Ali da bi država mogla poticati gospodarstvo ona mora imati i sredstva. Znači mora se puniti državni proračun da bi se iz tog proračuna moglo omogućiti daljnji razvoj. Toliko. Hvala.
hvala lijepa. Sljedeći zastupnik je poštovani Igor Rađenović i njegovih 10 minuta.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra, gospodine pomoćniče ministra. Treba li u zemlji u kojoj je jedna četvrtina bruto društvenog proizvoda porezni dug, treba li uopće razgovarati o tome da li treba pojačavati poreznu disciplinu. Mislim da prema ovim diskusima prije mene je jasno da će ovaj zakon dobiti u tom segmentu podršku. 52 milijarde nenaplaćenih dugova, 26 milijardi onih aktivnih su pred nama. I što je tu uloga Parlamenta? Uloga Parlamenta je da stvori uvjete, da da alate Poreznoj upravi za njenu efikasnost. I osnovna promjena, promjena krovnoga zakona koji će Poreznoj upravi dati pojačanu efikasnost i alate da to učine je upravo danas pred nama. Dakle, Opći porezni zakon. Imenovanjem nove Vlade Republike Hrvatske, imenovanjem novih ljudi u Ministarstvu financija, novih ljudi u Poreznoj upravi naglo je porasla ta efikasnost. Promijenila se očigledno klima, probudio se neki medvjed iz zimskoga sna i tome se svakako radujemo i to pohvaljujemo. I da se približim apelu kolege Hajdukovića konačno, konačno se to dogodilo. 52 milijarde razrezanih, a ne naplaćenih poreza samo je jedan dio poreza koje je ova država propustila naplatiti. Puno toga i nije razrezano, puno toga nije uočeno, puno toga nije samim time nije naplaćeno što zbog sive ekonomije koja znamo da odnosi svagdje, a kod nas nešto više. Ali primjerice izvan raznih estradnih zvijezda u Republici Hrvatskoj koji čas pjevaju, čas ne pjevaju a Porezna uprava ih sve ove godine nije vidjela, zbog razno raznih tipova koji nekoliko puta odlete u južnu Ameriku, pa se iz nje vrate, a onda grade hacijende na tisućama kvadrata, voze bijesne aute itd. itd. Svi su oni svih ovih godina bili ispod rada Porezne uprave makar su propisi doneseni u ovome Domu omogućavali Poreznoj upravi da provjeri, dakle mogućnost stjecanja te imovine koja je očigledno odskakala od svih realnih gabarita, zapravo njihovih realnih prihoda. Stoga i rečeno je ovdje da je nova Vlada donijela niz mjera za rasterećenje gospodarstva i uz strateški cilj rasta gospodarstva dakako glavni preduvjet da se porezi počnu smanjivati to je na neki način replika kolegi Vinkoviću koji je sada govorio je da se, činjenica da se porezi moraju i plaćati i to je najbolji način da se stvore preduvjeti, dakle da poreze u nekoj budućnosti uspijemo dovesti na manju razinu i za građane, a kažemo o rasterećenju gospodarstva smo dosta govorili nije tema ovdje. Zato je nužno nastaviti i niz novih zakona, najavljenih zakona i propisa od Zakona o financijskoj odgovornosti, od fiskalne blagajne itd. itd. i tim zakonima koji će doći do ljeta u ovu sabornicu se unaprijed veselim. Kolegice i kolege, kada bi naplatili samo 10% od ovih 52 milijarde nenaplaćenih to bi bilo otprilike kao i budžeti svih županija u Republici Hrvatskoj, godišnji budžeti sa izuzetkom grada Zagreba čisto da dobijemo sliku koliko taj nemar ili koliko je toga propušteno u ovim prethodnim godinama. Cilj ovog zakona je, osnovna dva cilja dakle ovog zakona poboljšanje financijske discipline, transparentnost rada Porezne uprave, da uđem malo dublje u suštinu. Dobro je da zakon ide u dva čitanja uz sve normalne odnose u jednoj sabornici, dakle nešto vehementnije rasprave. Ali procjenjujem da se ipak radi o konstruktivnoj raspravi. Takva rasprava je bila i na odborima kojima sam sudjelovao. Što su promjene ovog Zakona? Najviše riječi je o poreznoj tajni. O tome ću reći nešto kasnije. Dakle, novina je i promjena, pardon proboj pravne osobnosti, nagodba radi postupka rješenje izvršenja, prijeboj dospjelog duga, te ustupanje nekretnina iznimno dakle odlukom Vlade Republike Hrvatske. Najvažnija dakle izmjena je izmjena porezne tajne i to ne na način da se porezna tajna ukida već se, dakle institut porezne tajne samo na dva, u dva aspekta ublažava i to kroz objavu liste dužnika, dakle ovog stupa srama kako su ga neki nazvali previše neprimjereno. Moram reći da objava liste dužnike recimo u skandinavskim zemljama tj. u skandinavskim zemljama i što sjevernije idete praktičke nema instituta porezne tajne i svi su podaci javni i otvoreni i to je ja mislim inače stanje društva pa tako i u ovim dijelovima, dakle financijske odgovornosti je jedan cilj kojem mi težimo u konačnici. Mislim da je to daleko bolje. Što dalje idete prema jugu to je taj institut porezne tajne zaštićeniji. I drugi institut koji ublažava dakle poreznu tajnu koja ponavljam ostaje je mogućnost objave Porezne uprave dakle nakon neke netočne izjave ili objave u medijima oko visine određenih poreza. Podsjetit ću vas, često jedan čelnik jedne sportske udruge nogometnog kluba, često govori o tome kakve silne količine i milijune je uplatio u državni proračun i da to daleko premašuje ono što je državni proračun pružio toj jednoj udruzi našeg najpopularnijeg nogometnog kluba, a Porezna uprava do donošenja ovog zakona neće praktički imati mogućnosti da tako nešto objavi ili za sve druge slučajeve. Model oko toga, oko te javne objave praktički živi u susjednim zemljama u Mađarskoj i Sloveniji tako da ne radi se o ničem posebno drastičnom. Dobro je da zakon ide u dva čitanja, dobro je da bi riješili određene nedoumice dakle oko moguće eventualne pogreške ili jasnijeg čitanje te objave koja će biti na stranicama Porezne uprave. Dobro je da, vjerojatno ćemo u konačnici u drugom čitanju, doći do nekog obrasca koji će u srazmjer dakle staviti i veličinu obveznika. Nije isto da li netko duguje 101 tisuću kuna na 200 tisuća kuna prometa ili na milijune ili desetke milijuna prometa. Zatim tu je i vremenska dimenzija duga, a vjerujem i znam da uvijek ima problema i oko IT sustava i mogućih pogrešaka. Vjerujem da će u ovih mjesec dana do drugog čitanja se učiniti sve da se osigura da ažurnost IT sustava dakle bude bez pogreške. Stoga i zaključno, dakle objavljivanje poreznog duga i sva druga poboljšanja ovim zakonom pomoći će samim poduzetnicima da identificiraju sami sa sobom koji su to dobri, koji su loši poduzetnici za sklapanje eventualno nekih drugih poslova. U svakom slučaju će pomoći za suzbijanje nelojalne konkurencije, oko toga je puno danas bilo riječi. Conditio cine qua non ovog zakona a to omogućuje u jednom dijelu ovaj institut prijeboja je da država na vrijeme plaća svoje obveze i to je ova Vlada spremna i vjerujem da će vrlo brzo i zaživjeti ta mjera. Pozitivan benefit ovih promjena zakona je i mogućnost za transparentni rad Porezne uprave, za smanjivanje sada subjektivnog prostora pojedinih poreznih inspektora i njihovih čelnika, usklađenja rada i standarda rada između pojedinih ispostava Porezne uprave. Sve su to posredni benefiti koji će biti izvučeni iz ovog zakona. I vjerujem da, kažem svi rezultati ovih mjera, će osloboditi potencijale za učinkovito obavljanje i drugih poreza Porezne uprave i da će ona daleko efikasnija biti upravo u ovom traženju poreza koje dosad nije uspjela obuhvatiti. I kao završnu riječ još jednom kolegi Hajdukoviću, konačno.
Hvala lijepo poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje kao neposredan efekt imamo prijavljeno 5 replika i 1 ispravak netočnog navoda. Idemo sa ispravkom netočnog navoda. Poštovani zastupnik Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodin Rađenović je izjavio da je ova Vlada donijela niz mjera za rasterećivanje gospodarstva. Smatram da je taj navod netočan jer ova Vlada je donijela niz mjera koje su opteretile rad hrvatskog gospodarstva. Povećala je troškove proizvodnje kroz povećanje cijene struje, kroz povećanje cijena plina, kroz povećanje PDV-a, kroz porast inflacije i dalje da ne nabrajam. Nijedan od efekata koji su tobože trebali biti rasterećenje gospodarstva nije donio nikakav efekt, dapače nezaposlenost raste, uvjeti poslovanja su otežani, kao posljedica toga Hrvatska u gospodarskom smislu stagnira. Hvala lijepa.
Za repliku se javio gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Rađenović, konačno, mislim konačno jel', to je trebala biti mjera koja je kroz povijest poznata jer se uvijek dug naplaćivao nekad milom, a nekad silom. To je jednostavno sasvim normalno. I ne treba gledati ovu mjeru koja je u normalnom svijetu uređenim državama sasvim normalna stvar. Nažalost, mi očigledno još uvijek nismo uređena država i ne treba gledati kao mjeru koja će doista pokrenuti sve u ovoj Lijepoj našoj nego treba gledati jednostavno kao jedan normalan zakonski postupak. Ja znam da sada slijede hvalospjevi o ministru itd., i doista proračun se s jedne strane puni zahvaljujući ovoj mjeri, međutim postoji tu i niz paralelnih da tako kažem razvoja situacija gdje imate jednostavno stvar da mi imamo pad BDP-a, da imamo pad poreza na dohodak, da smo jedan veliki dio ovih troškova i nameta prebacili na same građane, da nitko još danas nije ozbiljno sjeo sa gospodarstvenicima osim ovoga jučer i razgovarao o mogućim privatnim investicijama jer ne treba zaboraviti da hrvatski poduzetnici mogu investirati gotovo 2 milijarde eura u Hrvatskoj i da cjelokupna investicija se ne treba pretvoriti u onaj boljševičko-kolhonski način da isključivo ili iz onih petoljetki da isključivo država ide u investicije. Dakle, smatram da postoji još niz mjera kojim se može krenuti u razvoj i pomoć gospodarstvu. Jedna svakako od mjera je smanjenje PDV-a, ali isto tako i fiskalna decentralizacija. Jer država sama ne može riješiti problem 350 tisuća nezaposlenih, pada BDP-a, nego to može i lokalna i regionalna samouprava ali ne sa ovim mrvicama koje padaju sa stola nego sa jednom stvarnom fiskalnom decentralizacijom i poreznom reformom. Zahvaljujem.
Javljate se za odgovor gospodine Rađenović? Izvolite. Odgovor na repliku.
Evo konačno kolega Vinković koja obično prebacuje vrijeme, ali dobro navikli smo u skupštini… … [[Upadica se ne čuje.]] Uključio sam samo tiho govorim, hvala. Puno je toga rečeno, ali zasmetalo mi je ponajviše ono da nitko nije sjeo u ovoj Vladi sa gospodarstvenicima. U ovoj Vladi se dnevno sjedi sa gospodarstvenicima, čelnici ove Vlade su i prije ovih samih izbora puno, puno sjedili sa gospodarstvenicima i dobar niz mjera osim ove jučerašnje dosta, praktički glavni niz mjera je i podržan od strane Hrvatske udruge poslodavaca, neki dan sam citirao ovdje i biltene Hrvatske udruge poslodavaca. Ovaj jučerašnji, jučerašnja reakcija je bila malo izvan toga tona, ali i to je dokaz, po meni, da je ovaj potez i niz drugih poteza ako ste me pažljivo slušali, ja sam upravo govorio o nizu drugih poteza zbog efektnosti kolege Hajdukovića to konačno ne mislim samo na ovaj zakon, nego na sve druge zakone i na sve mjere koje Ministarstvo financija provodi. Vlada je, da još jednom kažemo, rasteretila ovo hrvatsko gospodarstvo u iznosima milijarda kuna samo na porezu na, na smanjenju doprinosa za zdravstvo, dakle 2% ukupno, a efekat od 2,8 milijardi, to je jednak efekat kao sve investicije u Republici Hrvatskoj. Kamate, dakle na te investicije, redovite kamate na sve investicije u Republici Hrvatskoj na godišnjoj razini. To je jedan od koraka, spomenička renta, naknada za šume itd. Gospodarstvo je rasterećeno. U istom iznosu znamo da smo smanjili proračun, u istom iznosu je nažalost kroz efekte PDV-a to posloženo, ali kao što rekoh u svojoj raspravi nakon, kada svi počnu plaćati poreze onda se stiče osnovni preduvjet da se ti porezi počnu smanjivati. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Nikola Vuljanić, također replika. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Gotovo da nemam primjedbi na ovo što je kolega rekao o dobrim stranama zakona. Činjenica je da je pozitivno da se o poreznim davanjima govori javno, da su dužnici javni. Činjenica je da je pozitivno da oni koji dovedu firmu u groznu situaciju, kakvih tisuće ima u Hrvatskoj, trebaju odgovarat za to. Nije mi jasno zašto se Udruga poslodavaca pobunila tako protiv toga? Tu se ne radi o poslodavcima onima koji dobro funkcioniraju, tu se radi o onim drugima, pa njih ne bi trebali štititi ni Udruga poslodavaca, no to je njihov problem. Malo me brine zašto u zakonu nigdje ni spomena nema o tajnim društvima, ona jesu dio sustava trgovačkih društava u Hrvatskoj pa eto valjda, valjda su tajna pa ih ne treba puno spominjati. Jedna stvar me brine više, porezna naplata se značajno poboljšala i dobro da se poboljšala, međutim trebalo bi pripaziti u ovoj euforiji prikupljanja poreznog novca da se ne napravi veća društvena šteta nego što je korist od prikupljenog novca. Oporezivanjem imovine za koje se ne zna porijeklo, legalizira se ukradena, lopovska i gangsterska imovina. Vi ćete jednom dileru naplatiti sad 100% poreza, nema veze koliko posto poreza na imovinu, a znate da ju nije drugačije mogao zaraditi, sutra je on pošten građanin sa imovinom. Mislim da se to ne bi smjelo dogoditi i mislim da bi Vlada trebala poduzeti neke korake u tom smjeru. Mi smo predlagali izmjene Poreznog zakona gdje bi se takva imovina za koju se ne zna na koji način je, do nje se došlo, a onda je očito nelegalno se došlo, da bi se takva imovina oduzela. I mislim da je to jedino što država koja misli o svojoj budućnosti može napraviti. Hvala.
Dalje za repliku se prijavila gospođa zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Kolega Rađenović je kazao, kada bi se naplatilo samo 10% poreznih dugova to bi bilo nešto. Pa ja ustvari pitam, možda će nam zamjenik ministra odgovorit, pa zašto se nije naplatilo? Evo Vlada je tu već 5 mjeseci, stvar je poprilično trivijalna. Ja pitam zašto se eto nije naplatilo? Kada se u ovoj raspravi stvara dojam da se u stanju poreznih dugova radi eto o nekim naredbama, da se od nekih naplaćuje od nekih ne naplaćuje i sve ovo što je izrečeno u prethodnim raspravama. Ja se s toga pridružujem vašem pitanju, zašto se već nije naplatilo? A govori se ovdje također i o dobroj naplati poreznih prihoda. Ne možemo o tome govoriti jel nema objave, a jedna od naših tema je danas javna objava poreznih dužnika. Mi govorimo o naplati poreznih prihoda na temelju anegdotalnih informacija jer se na web situ Ministarstva financija nalazi samo siječanj i veljača, a ona ništa ne kazuje o nekoj fenomenalnoj naplati. Doprinosi šest milijardi sto sedamdeset pet, prošle godine šest milijardi sto osamdeset šest. Porez na dodanu vrijednost tu negdje isto kao i u istom razdoblju prošle godine. Ja bih rado proanalizirala i pohvalila napredak u naplati poreznih prihoda samo bi zato željela imat podatke koji se javno objavljuju po ustaljenom redu na kraju mjeseca za prethodni mjesec, ali tu Ministarstvo financija ne vidi prednosti javne objave. A konačno pjevači, pozivali su se oduvijek u Poreznu upravu porezni obveznici samo im se pozivi nisu slali medijima, ro je razlika u sadašnjem radu Porezne uprave u odnosu na prethodni. Porezi se šalju medijima. I konačno prijeboj, kolega, kažete prijeboj će omogućiti da država na vrijeme plaća svoje obaveze. Pa smisao je obveze platiti prijebojem. Što država će znači kao najjači ekonomski subjekt se namirivati prijebojima, a što će ostali? Pa to je suspenzija monetarne ekonomije tržišnog gospodarstva i povratak ne znam u varter razmjenu. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Igor Rađenović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog Sabora. Pa teško mogu odgovoriti na pitanje gospođi bivšoj ministrici financija koja je to bila 26 zadnjih mjeseci, zašto se nije naplatilo to, to pitanje primarno trebali uputiti sami sebi [[Upadica Dalić: Ne.]] Evo ja vas, predsjedniče, ja vas molim.
Nećete to više raditi, jel tako? Hvala vam.
Rekli ste u svojoj raspravi da je razina doprinosa ako sam dobro čuo desetak tisuća kuna gore dolje, dakle razina doprinosa i to kao negativni podatak naplate u ovoj godini u odnosu na prošlu godinu otprilike na istoj razini, dobro sam vas čudo, jel tako? E da, ali ste zanemarili podatak upravo ovaj da su doprinosi na zdravstvo smanjeni za 2 poena, a dakle u apsolutnom iznosu u relativnom iznosu za 15%-tnih poena. Bilo je tu još dosta toga ali čisto sam izgubio koncentraciju a i zbog toga što ste dozvolili određenu nedisciplinu gospodine predsjedniče i ja molim da to ubuduće ne činite. Hvala vam lijepo.
Pa evo ja nastojim gospodine zastupniče Rađenović voditi plenarne sjednice Sabora da budemo svi maksimalno tolerantni jedni prema drugima pa i onda evo gospođa zastupnica Dalić koja je jedna nova zastupnica. Ona misli da može govoriti kada ne dobije riječ, a ja vas molim da to ne radite. Vi sada ne možete replicirati to znate. Hvala lijepa. Nemojte molim vas. Gospođa zastupnica Ruža Tomašić ima repliku. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine Rađenoviću slažem se s vama, porez se mora plaćati, samo žalosno je što država ili Porezna uprava trenira strogoću na malim, srednjim poduzetnicima. Imate gdje zatvore obrt trgovkinji koja duguje 1200 kuna a ne zatvore velikim tajkunima koji duguju milione, čak im država oprašta te dugove. Kažu, pa oni zapošljavaju po 200 ljudi, a možda u malim mjestima 5 zaposlenih ljudi znači puno više nego 200 u nekim velikim gradovima. Ja bih željela da ovo bude transparentnija, da se točno vidi tko duguje, kako, zašto i na koji način, a kome su se oprostili dugovi, a tko je morao za 1200 kuna zatvoriti obrt kao u slučaju jedne frizerke koja je samohrana majka za 1200 kuna država joj zatvorila obrt. Dakle, nismo pred zakonom svi isti, a ovdje svi ponavljaju da pred zakonom trebali bi biti svi isti. Hvala lijepa.
Kako bi rekao potpredsjednik Sabora gospodin Leko, ostali govornik ima riječ, prema tome izvolite dati odgovor na repliku gospodin Rađenović.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Evo i tehnički ću se sada bolje čuti, hvala kolegicama. Pa kao što reče gospođa Ruža Tomašić u svojoj replici da se ulaganom slaže sa mnom, i ja se slažem s njenom replikom. Upravo to i je cilj i to su bili u mom govoru benefiti ovoga zakona. Znači upravo će on omogućiti transparentnije, otvorenije, jasniji rad Porezne uprave i s tom objavom vidjet će se među onim dakle inspektorima Porezne uprave ali i među njegovim šefovima puno lakše da se neće moći stvari gurati u ladicu čega se nažalost događalo što je teško dokazati ali vidljivo je iz ovih svih predmeta. A jasno je da Porezna uprava nije aktivno reagirali kod ovih velikih subjekata i nekada bi bilo dobro da prije reagirala i da su neki subjekti bili pa čak i prema procesu stečaja da se na vrijeme s tim krenulo bilo bi bolje za hrvatsko gospodarstvo i onda se ovo gomilanje ova kuglica koja je bila relativno mala na početku mandata gospodina Šukera i gospođe Dalić a … približno … 52 milijarde. Hvala.
Hvala. I na koncu gospodin zastupnik Željko Reiner ima repliku. Izvolite.
U sveopćem oduševljenju vladajućih sa ovim zakonom ja bih samo skrenuo pozornost da kada se uspoređuju stvari onda se ne mogu uspoređivati jabuke, kruške i biljarske kugle. Dakle, točno je da je podjednako prikupljanje PDV-A ali se zaboravlja da je u međuvremenu PDV povećan. Pa ako je ista suma prikupljena onda postoji neki problem danas. Točno je da su doprinositi za zdravstvo smanjeni ali tek od 1. svibnja, pa je onda opet teško objasniti zašto postoji odnosno ne postoji razlika prije 1. svibnja. No, ono što sam ja htio reći je zapravo uvaženi zastupnik je nekoliko puta sa velikom pohvalom rekao da je dobro što ovaj zakon ide u drugo čitanje. Ja osobno mislim da je zapravo zastrašujuće to da mi hvalimo činjenicu da neki zakon ide u drugo čitanje. Naime, znamo da po Poslovniku po članku 159.je jasno rečeno da samo iznimno se zakon donosi po hitnom postupku samo kada to zahtijevaju interesi obrane i drugi osobito opravdani državni razlozi odnosno kada je to nužno radi sprečavanja i otklanjanja većih poremećaja u gospodarstvu. Zato je zaprepašćujuće da mi većinu zakona do sada smo donosili po hitnom postupku uključujući Zakon o grobljima koji sigurno niti je vezan za obranu niti za ogromne poremećaje u gospodarstvu pa me brine to što moramo hvaliti činjenicu da jedan zakon donosimo po normalnom postupku, a to je u najmanje dva čitanja, a znamo da smo u prošlosti često puta važne zakone i u tri čitanja donosili. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Igor Rađenović.
Pa hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ne poznam toliko dobro gospodina zastupnika pa nisam siguran da li je bio ciničan ili je ozbiljno mislio, ali je stvarno dobra činjenica da se zakoni u ovom Domu donose u dva čitanja. Ovo je vrlo osjetljiv zakon radi se o milijardama kuna, tangira stotine tisuća gospodarstvenika prema tome dobro je da se donosi u dva čitanja tako da ukoliko niste bili cinični onda mi niste bili jasni jer vrlo često sam slušao predsjednicu vašeg kluba i stranke kada govori a kako je moguće da donosite po hitnom postupku neke zakone koji su ovdje bili izglasani. Hvala vam lijepo.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege. Svi ćemo se vjerujem redom složiti da je uz nezaposlenost, neplaćanje svakako jedna od najdramatičnijih manifestacija negativnih kretanja u Hrvatskoj posljednjih godina. Neplaćanje je zapravo po meni jedan oblik sustavne pljačke, jer neplatiti porez državi ili neplatiti dobavljaču za isporučenu robu ili izvršenu uslugu nije ništa drugo do krađa odnosno pljačka. Neplatiti vjerovniku znači neovlašteno dakle bez dopuštenja vjerovnika koristiti njegov obrtni kapital i to bez plaćanja kamate kao naknade za korištenje tog njegovog obrtnog kapitala. Neplaćanje je u Hrvatskoj toliko rašireno i toliko tvrdokorno da zapravo s opravdanjem možemo govoriti o kulturi neplaćanja. U Japanu bi se porezni neplatiša ubio, napravio bi harakiri, a u Hrvatskoj se dužnik nasmije vjerovniku u lice kada ga vjerovnik prozove da mu eto nije nešto platio. Zbog kulture neplaćanja obveze ne podmiruju ni oni koji imaju novaca zato jer se eto do sada u Hrvatskoj neplaćanjem moglo i jest se profitiralo. Dokaz tome da ima novaca, a namjerno se ne podmiruju porezne obveze je i to da je već sama najava ministra Linića da će se pooštriti mjere u smislu pojačanje porezne discipline doprinijela tome da se poboljša naplata poreza. U ovakvom reći ću slobodno nakaradnom okruženju poduzetnik koji uredno podmiruje dospjele obveze doživljava se potpunom budalom, nesnalažljivim čovjekom. Govorim dakle o jednoj potpunoj odsutnosti društvene odgovornosti za poslovanje nažalost jednog dosta velikog broja hrvatskih poduzetnika, ne svih, srećom ne svih, ali nažalost jednog dosta velikog broja. Upravo je nevjerojatna njihova domišljatost u kreiranju modela i načina da se prevari država. Zaduži se primjerice postojeća tvrtka, a onda se bez provjere financijskog kredibiliteta otvaraju sve nove i nove tvrtke pri čemu se na starima kumuliraju dugovi i obaveze, a prihodi se kumuliraju na računu nove tvrtke ili pak se usmjeravaju na privatni račun. Premještaju se gubici i dobit između tvrtki majki i kćeri, izvlači se imovina poduzeća, koristi se u privatne svrhe i mobilizira se trajno u potrošnim dobrima kao što je recimo kupnja vila, apartmana, skupih automobila, umjetnina, kao što su egzotična putovanja itd. Jednom rječju problem je eto eskalirao do krajnosti, neplaćanje doslovno paralizira i gospodarske i financijske tokove i onaj preostali dio poštenog poslovnog svijeta u Hrvatskoj zaista vapi za time da se uvede financijski red. I upravo iz tog razloga rješavanje problema neplaćanja je prioritetni, primarni zadatak ove Vlade. Naime, i hrvatski Ustav propisuje načelo o pravednosti i jednakosti poreznog sustava i razmjernoj raspodjeli poreznog tereta prema ekonomskoj snazi svakog pojedinca. Ispunjenja tog načela nema dok jedni plaćaju i to su u pravilu oni koji nemaju ili imaju manje, a drugi ne plaćaju, a to su uglavnom oni koji imaju ili imaju više, što znači da je neplaćanje u suštini jedno diskriminatorno ponašanje. I upravo iz razloga što neplaćanje predstavlja suštinu poslovnog reći ću nemorala u Hrvatskoj ideja ovog zakonskog prijedloga je nastojanje da se takav nemoral mijenja, da se osudi neplaćanje, da se javno prokažu neplatiše te da se utječe na svijest poreznih obveznika o nužnosti podmirivanja poreznih dugova jer na tome počiva država, bez toga ne mogu funkcionirati državne institucije. Dakle izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona propisuje se koji se podaci smatraju poreznom tajnom, koje osobe su dužne paziti na institut porezne tajne i u kojim slučajevima iznošenjem podataka nije povrijeđen institut čuvanja porezne tajne. Ovakvim izmjenama i dopunama omogućeno je poreznoj upravi da bez pristanka poreznog obveznika objavi na svojim web stranicama popis onih poreznih obveznika koji ne podmiruju pravovremeno svoje dospjele porezne dugove. Takva praksa objavljivanja podataka o poreznim neplatišama poznata je i u drugim zemljama članicama EU, čak i u onima gdje problem neplaćanja nije tako izrazit kao što je to slučaj u Hrvatskoj. Podrazumijeva se da bi popis uključivao porezne obveznike prema jasno i precizno definiranim kriterijima, dakle prema vrsti poreza, prema ukupnom iznosu duga i naravno obavezno prema razdoblju na koje se taj dug odnosi. Dakle razdoblje je u cijeloj toj priči izuzetno važno, ne smije se dogoditi da se na popisu nađe porezni obveznik koji je eto dužan jedan dan. Dakako, mora se voditi računa i o tome da se prikazuju najveći neplatiše, dakle oni koji imaju najznačajniji negativni učinak na proračun. Naravno pretpostavka je, vrlo važna pretpostavka, i da država kao ja bih rekla najvažnija karika u lancu plaćanja uredno podmiruje svoje obveze. Ne smije se dogoditi da neplaćanje države bude uzrokom da poduzetnici ne mogu podmirivati svoje porezne obveze. To bi trebalo biti pravilo. Isto tako, ne bi se smjelo dogoditi da se na popisu neurednih poreznih obveznika nađu oni koji nisu uspjeli podmiriti porezni dug iz razloga što vode sudske sporove za naplatu svojih dospjelih potraživanja, a inače su u principu uredni platiše. Ono što je također u ovom zakonskom prijedlogu vrijedno i dobro je preciznije reguliranje pitanja odgovornosti članova društva, naročito u slučajevima zlouporabe u gospodarskom poslovanju koja ima za posljedicu nemogućnost plaćanja u dužničko-vjerovničkim odnosima. Takve odgovorne osobe za neplaćeni ili manje plaćeni porez odgovarat će kao porezni jamci i to svojom imovinom. Dakle konačno će odgovorna osoba na papiru postati odgovorna osoba u stvarnosti. I ono što na kraju želim reći je da su zakonski propisi, pa i ovaj o kojem danas govorimo, samo jedan solidan, reći ću to kompjutorskim rječnikom hardver. Da bi taj hardver bio efikasan treba naravno i dobar softver, a taj softver kojeg nažalost do sada nije bilo ili ga je bilo premalo je politička volja, politička volja da se zakoni provode. Dakle, ova Vlada ima i političke volje i upornosti i smjelosti i želje da ustraje da Hrvatska postane uređena država. Hvala.
Gospodin zastupnik Ante Babić, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Zapravo kolegica Jelaš je, ukoliko sam dobro pratio, rekla da je ovaj zakon, da se zapravo govori o poreznoj vjerodostojnosti i pravednosti, a spomenula je i političku volju. Pa kako vjerovati tome kad recimo nadzor nad financijama, a i sutra registrom dužnika vrši pomoćnik ministra Ministarstva financija, a istovremeno je recimo njegova supruga po ovom Godišnjem izvješću o poslovanju Financijske agencije od 29.2.2012 godine imenovana članom Upravnog odbora recimo Financijske agencije. To sigurno nije vjerodostojno i vjerujem da nije u sukobu interesa. Hvala.
Jesam ja vidio dobro? Netko je digao repliku? Vi, imate repliku? Izvolite. Gospođa zastupnica Martina Dalić.
Hvala lijepo. Pitanje političke volje, znate može se izmjeriti, a pitanje političke volje i kako radi ili kako radi porezna uprava ako ona radi samo pod utjecajem političke volje, se mjeri omjerom naplate i zaduženja. Pa evo ja ću sad pročitati. 2000. godina kaže omjer naplate i zaduženja, naplaćeno 97,8%, 2001. 98,7%, 2002. 97,4%, 2003. 97,3%, 2011. 97,9% Stoga kada se barata paušalnim iskazima o tome da Porezna uprava radi pod utjecajem i na nagovor političke volje onda treba malo pogledati i u brojeve. I ponovo se na taj način vraćamo na ono o čemu razgovaramo, o tome da li i na koji način će ove odredbe pridonijeti većoj financijskoj disciplini i ateraktivnijoj poduzetničkoj klimi ili će samo pridonijeti dojmu porezne represije i poreznoga progona. A Porezna uprava i porezne vlasti nisu ovdje da obavljaju porezni progon, nego da sve porezne obveznike tretiraju na jednak način, da se prema njima na jednak način odnose i da naplate porez instrumentima koji im stoje na raspolaganju.
Hvala. Imate odgovor na repliku gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Pa evo kolegice Dalić vi ste u podacima pokušali dokumentirati da je zapravo Porezna uprava kroz ovih desetak posljednjih godina dobro odrađivala svoj posao. Dakle, da je postojala ta politička volja o kojoj ja govorim. Međutim, ono što nije jasno i zbog čega ja postavljam pitanje eto i vama i svima nama, a kako je onda nastalo ovih 50 milijardi neplaćenih, odnosno nenaplaćenih poreznih dugova. Dakle, potkraj 2000. ti porezni dugovi su iznosili upola manje, nešto više od 20-tak milijardi. Danas su oni 50-tak milijardi. To je pitanje koje traži odgovor.
Hvala. Dalje u pojedinačnoj raspravi ima gospodin zastupnik Damir Rilje. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra da suradnikom, kolegice i kolege. Pa evo, ovdje su više-manje svi govorili o ovom Zakonu koji nam je očigledno nužan, ali se ne možemo očito naći oko toga tko je više, tko je manje u pravu, a ja mislim da ćemo biti u pravu jedino onda kad postignemo efikasnost poslovanja poreznog sustava, takvu koja će evo svima nama skupa kao državi moći osigurati jednu korektnu namjeru poreznih davanja od poreznih dužnika iako bih ja voli da ta davanja budu raspoređena upravo onako kako su ona na neki način i zapravo propisana, a to znači da ih se može plaćati. Naime, ovim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama OPZ-a omogućavaju se mjere koje su neophodne u uređenoj državi u financijskom smislu. To ne znači da do sad nismo bili uređena država, ali da moramo napraviti nekakve moguće bolja ili neka rješenja koja će možda biti efikasnija. Dakle, javno objavljivanje podataka u svakom slučaju o poreznim obveznicima koji imaju dospjeli a ne plaćeni porezni dug po osnovi PDV-a, poreza na dobit, poreza na dohodak, prireza te doprinosa za obvezna osiguranja, a osim dugova za koje je porezno tijelo odobrilo obročnu otplatu odnosno reprogramiranje. Predviđena je mogućnost dodatnih objavljivanja podataka, odnosno nadopuna podataka o poreznim dužnicima. Članovi uprave, izvršni direktori društva kapitala odgovaraju kao porezni jamci ako pri vođenju poslova društva zlouporabljuju svoje ovlasti što bi za posljedicu imalo nemogućnost ispunjenja poreznog duga, propisuju se radnje kojima se takva odgovornost ili šteta nanosi, te definiraju odgovornosti članova društva kao i povezanih osoba. Kako bi se naplatio porezni dug posebno se navodi u smislu proširenja društva koji ima većinska prava vladajućeg društva na povezana ili ovisna društva. Uvodi se mogućnost poreznog akta kojim se odlučuje o pojedinačnim pravima i obvezama, uvodi se i mogućnost sklapanja upravnog ugovora radi izvršenja poreznog rješenja i radi usklađenja sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku, uvodi se i mogućnost prijeboja poreznog dužnika koji ima potraživanja prema proračunu. Propisuje se mogućnost u posebnim slučajevima naplate poreznog duga ustupanju nekretnina. Otklanjaju se i dvojbe u svezi usluge DORH-a u zastupanju poreznog tijela u imovinskim i drugim pravima pred sudom, ali kod ovrhe nad nekretninama ili postupku zasnivanja založnog prava nad nekretninama. Postupak utvrđivanja zlouporabe prava sudionika porezno-dužničkog odnosa provodi se tek ako se ne uspiju iskoristiti svi oblici prisilne naplate pod uvjetom da se zlouporaba dokaže. Izjednačuje se rješenje o zaključenju stečajnog postupka sa podacima elektronički dostavljenim iz registarskog suda radi ekonomičnosti i ubrzanja postupka i propisuje se kako odgovaraju dužnici iz porezno-dužničkog odnosa za obveze i u kojem opsegu se provodi ovrha. Točno je da je Ustavom propisano porezno načelo pravednosti, jednakosti poreznog sustava te ravnomjernoj raspodjeli podmirivanja poreza i javnih troškova prema ekonomskoj snazi. To je moguće provesti ako se porezni obveznici dovedu u situaciju da pravovremeno podmiruju dugove po osnovu dospjelih poreznih obveza koje su im prethodno utvrđene na zakonom propisani način. Točno je i da zbog jačanja financijske discipline, zaštite pravnog poretka i jačanja morala, te poštivanja načela prema kojem porezni obveznik kao sudionik porezno-pravnog odnosa mora postupati u dobroj vjeri, odnosno savjesno i pošteno u skladu sa zakonom. Naravno, to je moralo biti i do sada. Svakako da ovaj Zakon stvara podlogu kojom se uređuje odnos unutar porezno-pravnih odnosa u društvu i stvara pretpostavke za financijski red. Ja neću ovdje govoriti o onim poreznim obveznicima koji su možebitno koristili razne oblike izbjegavanja plaćanja poreznih obveza, a zaista je ta činjenica recimo utvrđena od odgovarajućih tijela. Jer znamo da je to radnja koja se regulira sukladno zakonskim propisima. Običaj neplaćanja poreznih i svih drugih obveza nužan je dio financijske kulture življenja a za to nam trebaju i konkretne, jednostavne mjere i propisi da bismo ih doveli u red. Ne smiju postojati oni koji to mogu izbjeći ili zaobići u smislu kontrole i zakonskog nadzora i na tome graditi svoj profit. Naime, porezi bi morali biti uređeni prema poreznim obveznicima na način da stimuliraju gospodarstvenu aktivnost kojom se oni bave i da stvaraju nove vrijednosti na tržištu kao, a osobito i zapošljavanje. Ovdje osobito treba voditi računa o urednim poreznim platišama i onim poduzetnicima koji uredno plaćaju svoje obveze, odnosno koji uredno posluju. Da bi se to postiglo svakako da se prije toga mora uvesti red u porezni sustav, a potom decentralizacija sredstava prema jedinicama lokalne samouprave. Naravno, ja ne kažem da njega do sada nije bilo, ali decentralizacije nije bilo. Dakle, nije bilo dovoljno reda iz sljedećih razloga koje ću evo ja navesti iz nekih od mojih konkretnih slučajeva iz života. Naime, ja potpuno podržavam ovaj zakon ali evo jedno malo pitanje koje me muči. To su oni porezni preneseni dugovi u kojima je u odgovarajuće vrijeme načinjen odgovarajući porezni dug, a nekad evo nije intervenirala Porezna uprava na odgovarajući način. Možda za to postoje i zato postoje odgovarajući razlozi ja ne znam, ali recimo ti dugovi su se uz odgovarajuću zakonsku zateznu kamatu u neko prošlo vrijeme multiplicirali i stvorili veliko opterećenje i uvećanje duga. Postoje slučajevi stvaranja odgovornosti ne plaćanjem poreza, a što nije dozvoljeno ni po postojećem zakonu, dakle za to nam nije trebao novi zakon, a da za to nije bilo traženja odgovornosti. Ovdje se sada spominje DORH u zastupanju prava. Ja pitam može li retroaktivno? Zašto? Zato jer imam slučaj ili imamo slučaj u kojemu je zatečen dug po obvezama ne samo prema državi već i prema bankama, drugim vjerovnicima, a opteretio je imovinu bilo državnu, u ovom slučaju i jedinice lokalne samouprave. Povod je mislim upravo na takav primjer. Sva reprogramiranja i odgode mogu i otklonit će dio dugovanja, ali iz odgovarajućeg vremena nastajao je odgovarajući porezni dug koji je narastao zajedno sa odgovarajućom zateznom zakonskom kamatom i naravno u svoje vrijeme Porezna uprava je sa novim plaćanjima namirivala te stare dugove, dakle kroz redovita plaćanja. Stari dug je redovito ostajao. Zašto se on nije mogao podmiriti? Zato što nije bilo mogućnosti za nova kreditna zaduženja u situaciji prevelike kreditne zaduženosti i nesolventnosti recimo u ovom slučaju jedinice lokalne samouprave. Važno je napomenuti da je takva situacija postala realnost u trenutku kad je utvrđeno da su se zaduženja i nove obveze, odnosno sve obaveze nisu prijavljivale Ministarstvu financija pa se u tom slučaju ne možemo ponašati kao da je današnji dan početak stvaranja recimo poreznog duga koji je nastajao nekad ranije i nije ga se moglo na drugi način vratiti. To je čak problem i u ovim novim okvirima reprograma i mogućnosti za reprogramiranjem duga. Dakle, kad se malo dublje zagrebe onda se utvrdi i postavi pitanje gdje su uopće ta sredstva koja tad u odgovarajućem trenutku nisu, kojima nije plaćen odgovarajući porezni dug, odnosno ista ona temeljem kojih se odgovarajući kapital koji je bio u prometu i na koji je morao biti plaćen odgovarajući porez u što se uložio. Jer iza toga ne postoje niti su prepoznata odgovarajuća općekorisna društvena, odnosno državna ili ulaganja na razini jedinica lokalne samouprave. Ovime ne želim samo istaknuti problem već naglasiti da netko tko nije podmirio porezni dug, a naravno nije niti predvidio sredstva za to već po toj osnovi prenio dugovanja na naredne godine mora objasniti gdje su ta sredstva i ako su završila u osobnu korist na bilo koji način direktno ili putem odgovarajuće tvrtke ista sredstva se mora biti iznađen način da se ista sredstva vrate. Naime, sad moramo platiti poreze koji su trebali biti plaćeni davno, neki nisu plaćeni jer su se plaćale obveze kako ne bi dolazilo do blokada računa i ne rad je stvarao nered i nedisciplinu. Naravno ono što nije plaćeno ne može ostati ne plaćeno, ali netko tko to nije prijavljivao netko se nije potrudio niti naplatiti. A netko je iskoristio taj novac jer novca nema, a današnji priljev sredstava je u gospodarenju svakako manji. Možda netko iz prošlosti ima više imovine nego bi trebao imati. Ovdje se meni pojavljuju dva pitanja, svi oni porezni obveznici koji su dužni prijavljivati realne veličine prometa radi plaćanja realnog iznosa poreza moraju biti podložni dovoljno temeljitoj kontroli financijskog poslovanja i što je sa poreznim dužnicima koji nemaju mogućnost platiti poreze koji ranije nisu plaćani radi nepravilnog rada drugih, a priljev sredstava tvrtke ne udovoljava mogućnostima povrata poreznog duga iz redovitog poslovanja? Hoće li Ministarstvo financija nakon porezne reforme provoditi restriktivnu poreznu naplatu i hoće li se to odnositi na sva porezna davanja? Ja kao što sam rekao podržavam ovaj zakon i evo hvala na pažnji.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite, imate riječ.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, poštovani zamjeniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Plaćanje ili ne plaćanje poreza s jedne strane od strane poreznih obveznika, a jednako tako dosada rad Ministarstva financija, odnosno Porezne uprave mogli bi okarakterizirati na način da je radio s dvije brzine. Prva brzina je bila, odnosno ona najsporija bila je kad su u pitanju bili veliki porezni obveznici. A ona najbrža kada su u pitanju bili najmanji obrtnici ili čak fizičke osobe. I to je nešto što je ova Vlada nakanila promijeniti. Zbog toga plaćanje poreza kao nešto, odnosno ne plaćanje poreza kao nešto što bi trebalo povlačiti prije svega ne zakonske posljedice nego društvenu osudu koja je najjača, već smo danas čuli iz govora mnogih koji su rekli da upravo oni koji su plaćali poreze bili su tretirani, imali su ugled u društvu kakav? Kao oni koji su beznačajni, koji su tako beznačajni da čak i moraju plaćati porez. A s druge strane ugled onih koji nisu plaćali i koji su se rugali sa svima to su veliki uglednici. To su često donatori, njih ćete viđati po gala večerama. Zbog toga bi bilo zaista neophodno radi zdravlja, duševnog zdravlja nacije objaviti prije svega njihova imena pa onda one koji su dužni 10 tisuća ili nekoliko tisuća, desetina tisuća. Jer prema milijunima i desetinama milijuna to je doista beznačajno. A mi moramo jednostavno sustav ustabiliti i moramo povratiti što je najteže povjerenje građana. Jer građani su dakle upravo takvo postupanje države kroz ove institucije shvaćali kao izvor velike nepravde i velikih zlouporaba. A nijedna vlast ne može funkcionirati bez povjerenja svojih građana, bez obzira na izborne rezultate. I zato mi se čini da je najveća uloga vlasti, današnje vlasti, upravo da zadobije povjerenje građana. To povjerenje prije svega postiže se pravednošću i u svaki zakon, a pogotovo u ovakav mora biti u njegovim temeljima ugrađena ta pravednost. Pravednost naplate poreza da su svi pred zakonom jednaki. Da se ne dogodi upravo prekomjerno granatiranje onih obrtnika o kojima je ovdje bilo riječ koji ne samo što su zatvorili obrt kao što su neke kolege pričali nego koji su ostali bez ne vlastite samo imovine nego imovine čitave svoje obitelji, a da ih nitko nije pitao niti su mogli staviti prigovor da to čak nije njihovo, za beznačajne iznose. Tu je čak država bila toliko da je prije godinu dana, bila toliko revna da je prodala svoj dug faktoring tvrtkama kako bi ove to naplatile. Tolika revnost, ali ne radi se o revnosti, ne radi se čak ni o zlokobnosti prema tim malim, prema malim obrtnicima, prema individuama. Radi se o nečemu što je mnogo, mnogo opasnije i što možemo vidjeti kroz djelovanje do sada, do promjene vlasti, kroz djelovanje policije i kroz djelovanje Poreske uprave kao dijela represivnog aparata prema građanima. I zašto građani onda nisu imali povjerenje i rekli su na izborima što su rekli, i zašto će onda upravo pozorno gledati postupke nove vlasti, da li se ta nepravda, velika nepravda ispravlja. Dakle, umjesto kroz ta dva velika sustava da budu bar zaštite onih slabijih, a oštri prema onim najjačima mi smo upravo imali situaciju da je to često bilo sredstvo za obračun sa svojim političkim neistomišljenicima. Praksa, ja mislim da će to biti i objavljeno i to treba biti objavljeno, jer su ljudi sada spremni svjedočiti, a to se može pogledati isto tako i provjeriti, to je potrebno učiniti govorim vam radi zdravlja, radi funkcioniranja ovog zakona i koji ima dobre nakane da bi on zaista u praksi polučio i takve rezultate. Dakle, gdje su po naređenju odlazili u poreske kontrole i kada su poreski službenici da tu nema ništa, da je sve u redu dobili su naredbu: "nađi nešto", a s druge strane gdje su postojale prijave, potpisane da u određenim firmama ili kod određenih obrtnika nije u redu, tu se nije postupalo. I to je toliko evidentno i to toliko naših ljudi znaju da bi upravo sada ovim prijedlogom zakona, ovo je dobra podloga da se krene upravo prema onim najvećim poreskim dužnicima. Naime, također je važno da se vrlo brzo uspostavi jedno povjerenje prema svim građanima i da treba umiriti jer su se stvorila, stvorilo se jedno određeno uznemirenje građana, stvorio se dojam da je ovo jedna kampanja, a sve kampanje nisu se dobro završile, dakle ovo je početak jednog trajnog vjernog procesa koji se ne radi preko novina, ispočetka dok ne budu stvari čiste jer ako nešto, ako neki podatak dođe u medije prije nego što je zaista pravomoćan i o kome, o čemu stanka mora biti obaviještena, onda o tome građani neće imati dobro mišljenje shvatit će to kao neku trenutnu kampanju. Dakle, Opći porezni zakon u svojoj prvoj normi, nekad je sadržavao temeljno pravilo odnos povjerenja države prema poreskom obvezniku. Država mora cijeniti svog poreznog obveznika, koji nije lako došao do svog posla, koji nije lako napravio posao, koji nije lako naplatio i koji je onda dužan platiti između ostalih i državu. S druge strane, isto tako država ne može gledati dakle u poreznom obvezniku kao nekoga ko je želi pošto poto prevariti, a s druge strane ni porezni obveznik prema državi, gledati državu kao ona koja ga želi oguliti. Zato je i transparentnost trošenja takvih sredstava od ključne uloge i od ključnog značenja. Dakle, odnos povjerenja prema poreskom obvezniku i obrnuto, to je nešto što mora biti temeljno načelo postupanja u svakom trenutku i koje se onda mora viditi i kroz svaku, gotovo odredbu. Zašto smo mi došli do ovakvog stanja alarmantnom i koliki je neisplaćeni, koliko je nenaplaćenih poreskih obveza? Prije svega, ne samo zbog ovakve prakse o čemu sam rekla jer isto tako možemo imati i dobre zakone i demokratske zakone, ali puno više nažalost bilo je nedemokratske prakse, ali u ovom slučaju kod naplate poreza svjesno se od 2004. godine išlo za tim da se pogoduju određeni miljenici, jer kako drugačije objasniti situaciju da smo mi do 2003. godine, 2000. godine kao koalicijska ondašnja vlast, smo bili uveli jedan zaštitni mehanizam da nitko ne može osnovati novu tvrtku prije nego što je isplatio radnike, prije nego što je isplatio državu i druge svoje vjerovnike bez obzira bili oni kreditori ili bilo koji drugi vjerovnici. Međutim, sjećate se onog velikog projekta Hitro.hr, pa je tobože pod takvom jednom, plaštom, brze registracije, niko nema ništa protiv da se brzo registriraju tvrtke ali mi smo upravo bili protiv toga da se omogući onima koji su prevarili svih, koji su izazvali dugotrajne parnice i kada su ostali bez ičega jedno su stavili, to im je vlast, ondašnja omogućila da stave ključ u bravu. Koliko upropaštenih obitelji sa pravomoćnim presudama, kako onda one da vjeruju u takav sustav koji ih je tako bezočno prevario i izigrao. I tek pred kraj mandata onda najavljujete uvođenje takvog jednog mehanizma. Prema tome, osjećajte se vi sada u opoziciji krivim što ste omogućili, dakle svima onima da kradu, varaju i pljačkaju jer ste im omogućili da unatoč tome registriraju svoju tvrtku. To je nešto, to je neoprostiv grijeh. S druge strane tražili smo upravo, kako je moguće da od 1997. godine mi nemamo kazneno djelo ne uplata doprinosa, ne samo poreza to je ostalo, ali zašto je poplava neisplata mirovinskog i zdravstvenog doprinosa za radnike? Jer je 1997. godine to ukinuto. Mi smo 2000. godine to vratili u Kazneni zakon, naravno niste za to glasali. Prema tome, čitav niz mehanizama je stvoren, koji je stvoren onda u javnosti kako se treba ponašati, prema tome, ovo nisu ponašanja koja su slučajna, ovo su ponašanja koja imaju zakonsko ukorjenjenje, i to je nešto što treba iskorijeniti. I zato sve ove norme o kojima su ostali kolege govorili, kojima se to priječi, itekako treba pozdraviti. Međutim, posebno skrećem pozornost, da bi ovaj zakon imao i polučio sve ono što predlagatelj namjerava i svi mi podržavamo ovaj zakon, on se ne smije blamirati, što znači da nikako na stup srama ne mogu doći oni koji imaju, čiji je porezni dug odnosno rješenje o poreznom dugu konačno. Mi smo uređena država, mi moramo slušati pravorijek suda. Dakle, i do pravomoćnog i do ne samo konačnog nego do pravomoćnog okončanja takve jedne stvari nema vješanja na stup srama, jer vi ćete naići tamo o mnogim poreznim dugovima gdje su, koji su ispočetka izgledali kao dugovi međutim upravo Upravni sud je poništio takva rješenja a s druge strane naići ćete i ja postavljam pitanje odgovornosti tih poreznih službenika koji su u ime države predali sudu za naplatu ono što je davno, davno zastarjelo. I koga su oni oštetili? Glumili su da su bili savjesni, a zastarjela potraživanja su počeli naplaćivati. Hvala lijepa.
Hvala. Samo jedan ispravak netočnog navoda i dvije replike imate gospođo zastupnice. Evo gospodin zastupnik Stjepan Milinković ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegica Antičević-Marinović je rekla da ovaj zakon treba donijeti zbog duševnog zdravlja nacije. To je netočno. Ja nisam neki porezni stručnjak ali sam razumio da ga treba donesti radi učinkovite naplate poreza naravno i stabilnosti financija. Ali želim reći isto tako kolegice da neće duševnom zdravlju nacije donesti zasigurno niti povećanje PDV-a, povišenje cijene energenata, naravno rast nezaposlenosti, jer po definiciji Svjetske zdravstvene organizacije zdravlje je potpuno duševno, tjelesno i socijalno blagostanje. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče. Pa puno bi se ovdje moglo replicirati na izlaganje kolegice Antičević evo ja ću samo jednu misao. Sabor jest jedno mjesto gdje se može i na neki način uljepšavati ili umanjivati neke ili misli ili činjenice ali ovo pretvarati u jedan salon demagogije to je mislim prešlo je svaku mjeru. Kolegice Antičević vi ste po mom mišljenju, po mom sudu jedan obični jeftini demagog u ovom svom izlaganju i ništa više, jer govorite o duševnom stanju nacije da treba uvesti novu pravednost u smislu da se naplati porez ili dug. To je smisao vašeg izlaganja. A vi ste oni koji ste obustavili ovrhe, vi ste ti odnosno vi osobno koji ste zastupali da treba i to ste i napravili obustaviti naplatu ovrha preko ovršitelja, znate o čemu govorim. I da smo mi to išli po onom zakonu važećem kao što jest danas bi bilo puno manje dugova u Hrvatskoj, puno više duhovnog zdravlja i duševnog zdravlja. I kako se usuđujete govoriti da sada hoćete efikasniju državu. A nota bene usput evo vam ovako kažem ako netko ovdje misli da će sama objava podataka o jednom dužniku ili o svim dužnicima nešto promijeniti, ne. Po mom mišljenju neće promijeniti ništa jer onaj tko može platiti porez on ga plaća, onaj tko vodi računa o svom ugledu u društvu o obitelji on plaća porez. Jedna ga opomena ili druga opomena će ga podsjetiti na njegov dug, čovjek se … Poreznoj upravi plati će taj porez i bit će sve uredu. Ali onaj tko ne vodi računa o svom ugledu onaj tko nema od kuda platiti porez sama činjenica objave podataka ništa neće promijeniti. Eto to je moje mišljenje. Hvala.
Hvala. Sada ćemo čuti mišljenje kroz odgovor na repliku gospođe zastupnice Antičević. Izvolite.
Ove vaše objede to prepuštam vama i vašem kućnom odgoju i ne želim odgovarati. Nego vam želim odgovoriti na ovo što se djelomično mogu složiti time da sam zakon neće to učiniti sam po sebi. Ali što govorite da bi država također i trebala i to su ostali kolege govorili i s time se također slažem, da upravo onaj koji je nakanio disciplinirati druge mora prije svega disciplinirati sebe i to se upravo vidi sada iz ponašanja vlasti, da plati sve ono što je obvezna i što se za vrijeme vaše vlasti se nije plaćalo, nego bi se plaćalo onome kome hoće što je bilo izvor korupcije, velike korupcije. A jednako tako onome koji je htio malo požuriti svoje plaćanje da bi mogao dalje plaćati svojim dužnicima bilo je rečeno ako budeš potraživao nećeš dobiti sljedeće poslove. dakle, to je bila slika takve jedne države. Prema tome, evo dragi kolega što vi kažete da javna objava neće polučiti rezultat jer da onaj tko ima društveni ugled inače sam plaća, to bi tako trebalo biti, ali nažalost nije. I to je ono što sam vam pokušala reći i to vi dobro znate pa ćemo sada vidjeti tu sliku velikih uspješnih gospodarstvenika koji tako sebe prikazuju koji nisu bili uspješni u plaćanju svojih poreza, ali to je najmanje njihova krivnja. Najviše je vaša krivnja što to od njih niste tražili. A zašto niste tražili to je svakom jasno.
Hvala lijepa. I replika gospođa zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolegica Ingrid je kazala da se išlo na svjesno pogodovanje. E da, izvrsno ste to otvorili tu temu jer ste mi omogućili da vas pitam nešto što sam oduvijek željela znati. Zašto je u 2003. godini na 2004. porezni dug povećan 10 milijardi kuna? 8 godina sam radila u Ministarstvu financija, nikada to nisam shvatila. Kraj 2003. 23,8 milijardi kuna dug, kraj 2002., 13,3 ukupno naplativo, sporno naplativo, živo, neživo, zatezne kamate. Nikada se više ni u jednoj godini iza toga nije porezni dug u jednoj godini povećao za taj iznos. Čitam u 2004. rast za 2,4 milijarde zajedno sa zateznim kamatama, u petoj 3, u šestoj 2,7 u sedmoj 3,2 u 2009.godini najteže krize što nas je jučer informirao DZS da je BDP pao 7%, dug je povećan zajedno sa zateznim kamatama 5,6 milijardi u desetoj 4 milijarde u jedanaestoj 1,6 milijardi kuna. Kako i zbog čega je u 2003. povećan za 10 milijardi? Vi ste bili ministrica pravosuđa pa mi objasnite kako i što onda znači to pogodovanje? Meni se čini da je pogodovanje jako bilo kada se u jednoj godini poveća dug za 10 milijardi. Kažete da se stječe dojam da se vode kampanje i da će se sada nakon što se objavi ovaj popis krenuti prema velikim poreznim obveznicima, pa naravno da je kampanja, pa Porezna uprava zna tko su porezni dužnici. Pa ako je to smisao naplate zašto [[Upadica: Hvala.]] Porezna uprava ne naplati? Ako je to sve tako jednostavno i samo pitanje političke volje, postavljam to pitanje ponovno?
Hvala. I dobit ćete vjerojatno odgovor kroz odgovor na repliku gospođe Antičević-Marinović. Izvolite.
Pozivate se na rane godine 2000.godine, govorite o tome kako sam ja bila ministrica i dok sam ja bila ministrica u pravosuđu nije bilo ni neisplaćenih ni prekovremenih ni ničega i zaposlili smo 500 ljudi. Toliko o mom resoru. Međutim kao ministrici i onda mi je poznato da smo 2002.godine zatekli porezni dug od 24 milijarde. Ali vi meni gospođo Dalić odgovorite kako ste vi kao ministrica financija ostavili ovoj vlasti ovoj državi dug od 50 milijardi kuna?
E sad ona vama to ne može objasniti jer nema više pravo da… … [[Upadica se ne razumije.]] Kažem ne može vam nažalost bivša ministrica objasnit ali to ćete vi moći javno objasniti i kolegici poslije rasprave. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Idemo dalje u raspravu, pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Melita Mulić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo kolegica Antičević-Marinović je završila svoj odgovor na repliku sa 51 milijardom kuna duga. Iako su neki predstavnici klubova već jutros naveli da su nenaplaćena potraživanja u iznosu od 55 milijardi kuna, ograničit ću se na podatke Ministarstva financija, odnosno na prezentaciju koja je pratila i ove izmjene Općeg poreznog zakona pa ću još jedanput podebljati da je stanje duga aktivnih i sporo naplativih poreznih obveznika što se glavnice tiče bilo skoro 34 milijarde kuna, uz kamate ukupno dakle preko 51 milijardu kuna. Budući da je na jednom mjestu nemoguće naći objedinjene, podrobnije podatke o nenaplaćenim porezima, dakle za svaku vrstu poreza i u smislu poreza na dodanu vrijednost, poreza na dobit, poreza na dohodak te doprinosi za obvezna osiguranja, analizom izvješća FINA-e te podacima Instituta za javne financije nenaplaćeni doprinosi, samo o doprinosima govorim u 2010. godini primjerice iznosili su oko 13% od ukupno naplaćenih poreza i doprinosa. Treba li podsjetiti kolegice i kolege da je nakon najave i nakon prvih dana primjene uredbe koju je donijela ova Vlada, a koja onemogućuje isplatu neto plaća bez uplate doprinosa s liste tzv. loših poslodavaca izuzeto gotovo 13800 poduzetnika s oko 105000 zaposlenih od čega ih je oko 5000 uplatilo dug za doprinose. Samo nenaplaćeni doprinosi u 2010. godini su oko 2 milijarde kuna, a ako se usporede podaci u 10-godišnjem razdoblju onda se vidi da su nenaplaćena potraživanja rasla od 2004.godine, a značajniji rast 2009. i 2010. Dijelom je to posljedica i krize. Budući da prema Općem poreznom zakonu, odnosno njegovom članku 96. apsolutni rok zastare za utvrđivanje porezne obveze i kamata te njihovu naplatu nastupa šest godina od dana kada je zastara počela prvi put teći, procjena je da od ukupnog duga od skoro 51 milijardu za poreze i doprinose bi se mogla naplatiti samo polovica toga, dakle imamo otpisa skoro oko 25 milijardi kuna. Apelirala bih na Ministarstvo financija dakle da objavi podrobnije podatke o nenaplaćenim porezima i doprinosima, dakle po njihovoj strukturi dakle na jednom mjestu i dio ovih koji će se otpisati. Posebno je potrebno pozdraviti izmjene pravnog instituta porezne tajne, odnosno javnu objavu popisa poreznih obveznika koji imaju najviši iznos ukupnog poreznog duga. Naime, ako nam je cilj socijalno blagostanje građana, ako nam je cilj gospodarski razvoj, ako nam je cilj kontrola i smanjenje javnog duga i deficita, ako nam je cilj funkcioniranje pravne države, zaštite pravnog poretka i ako očekujemo aktivnu ulogu države u tome onda moramo podržati ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona. Ovim prijedlogom omogućujemo pravovremeno plaćanje obveza, a obveze sudjelovanja u podmirenju javnih troškova u skladu s gospodarskim mogućnostima i na načelima jednakosti i pravednosti ustavna je obveza svakoga, a svima nama i kolega Marasoviću je dužnost štititi Ustav, a Ustavom propisano porezno načelo u stvarnosti je provedivo tek ukoliko svi pravodobno podmirujemo svoje obveze. Također pozdravljam namjeru da se zakonom utvrde jasni i precizni kriteriji za objavljivanje popisa dužnika jer će ovakvim predloženim rješenjem biti obuhvaćeno kvalitativno i kvantitativno najznačajniji slučajevi, dakle oni koji imaju najveću ugrozu, odnosno negativne efekte na državni proračun jer je ovdje nekoliko kolegica i kolega govorilo o prokazivanju malih poduzetnika. I jasno je navedeno da će u tom smislu i zaštite osobnih podataka i drugih podataka biti zaštićeni oni čija su, recimo građana čija su dugovanja ispod 10000 kuna. Kad smo kod ustavnih obveza, dakle ako je sudjelovanje u podmirenju javnih troškova ustavna obveza svakoga ustavna je obveza i pravo na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti i konvencija Vijeća Europe, a koja se temelji na načelima presumpcije javnosti službenih dokumenata i razmjernosti u ograničenju, a u službi javnog interesa, svi službeni dokumenti kojima raspolažu tijela javne vlasti trebaju biti dostupni zainteresiranima, osim naravno ukoliko se radi o ugrozi nacionalne sigurnosti. Institut porezne tajne se dakle konačno mijenja i to je u interesu javnosti. U interesu javnosti je transparentno postupanje porezne uprave, u interesu svakog građanina je aktivna uloga države koja ovako osigurava socijalno blagostanje i gospodarski razvitak. U interesu radnika je da ima pravodobno plaćene doprinose da bi mogao imati mirovinu sura i u interesu radnika je ono što se komplicirano zove institut proboja pravne osobnosti, a radi se o tome da će se konačno zapriječiti da se kod lošeg ili nezakonitog poslovanja jednostavno osnuje nova tvrtka, da vlasnik zadrži kapital, a da se radnika nema iz čega isplatiti jer ga se primjerice zaposli u društvu kćeri sa skromnim kapitalom, a zadrži znatnu imovinu u temeljnom kapitalu društva majke. Članovi uprave i osnivači društava konačno će odgovarati osobnom imovinom, a ne samo dijelom osobnog uloženog kapitala, naravno pod jasno definiranim odredbama. I da zaključim, smanjenje javnog duga i deficita, pravo na pristup informacijama koje su od javnog interesa, transparentan rad tijela državne uprave, osiguranje radnika u vidu osiguranja prava na sigurnu mirovinu uplatom doprinosa, ali posredno i osiguranje radnog mjesta te radnika kao vjerovnika, neposredno osiguranje države kao vjerovnika više su nego dovoljni razlozi da se ovaj zakon podrži, da se podrži uvođenje reda i pravne sigurnosti. Hvala.
Prije nego vam dam gospodine zastupniče Vinkoviću riječ za repliku, samo bih vas pitao jer kad je kolegica Mulić počela govorit, kolegice i kolege je rekla, vi ste već digli repliku. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Registrirao sam to. Ne, ne, imate pravo, samo ne znam zbog čega. Izvolite.
Ja ipak znam uvaženi gospodine predsjedniče sustav i način kako SDP funkcionira, to ćete mi dozvolit. /Smijeh. I ja na ovo izlaganje mogu reći samo uh, uh. Jer ako nam je uvažena kolegice uistinu cilj blagostanje građana tada tim građanima ne dižemo PDV, pa kad odu u trgovinu moraju 2% sve skuplje plaćati, ne dižemo im plin, ne dižemo im struju, ne dižemo im niz stvari. Uglavnom dižemo im tlak sa ovakvim prijedlozima. I doista to nije onda put koji vodi ka blagostanju. Ove mjere ja sam rekao da smo mi to prvi inicirali. Ne radi se o nikakvom stupu srama. Radi se o jednoj normalnoj, poreznoj financijskoj aktivnosti. Naplati od onih koji nisu platili. Međutim, to da li će utjecati na smanjenje deficita neće. Jer ako ste pomno pročitali prijedlog proračuna za 2012. Godinu i onaj prošli proračun za 2011. Vidjeli bi da je onaj bio planiran 7,7 a ostvaren je deficit oko 14,7 milijardi kuna, a ovaj proračun je planiran deficitom 9,9 milijardi kuna uz novo kreditno zaduženje od 20 milijardi kuna. I ako pročitate pokazatelje da je ukupni dug države ova prva vanjskog zaduženja narastao tada očigledno mi ponovno krećemo prema onoj Sanaderovoj ili HDZ-ovoj banani. I ovo neće ništa riješiti osim što će se privremeno napuniti proračun. Sad na kraju meni je žao što to moram reći, ali očigledno ja bih mogao staviti s punom odgovornošću znak identiteta, ne jednakosti. To vam je ono sa tri jednake vodoravne crte. HDZ identično SDP. Zahvaljujem.
Hvala vam. Ne baš na ono što ste zadnje rekli, ali ste to rekli. Izvolite gospođa zastupnica. Polako molim vas. Odgovor na repliku gospođa zastupnica Mulić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Vinkoviću, jedini koji je ovdje građanima a i zastupnicima i zastupnicama diže tlak jeste vi u smislu, dakle konstantnog ponavljanja netočnosti, a apropos podizanja PDV. Kao prvo jasno je da i jučer ste se svi mogli svi uvjeriti da povećanje PDV-a cijene nisu rasle a PDV je povećan kako bismo mogli rasteretiti gospodarstvo i otvarati radna mjesta.
Jučer ste iskoristili. Vaš kolega je iskoristio povredu Poslovnika, jer ste zloupotrijebili. Hoćete to dalje činiti? Jer vam dati riječ, ali vam mogu i oduzeti vrlo brzo. Izvolite gospodine zastupniče Vinkoviću. U čemu je povreda, pozovite se molim vas na odredbu Poslovnika. Molim vas.
… [[Govornik naknadno uključen.]] putem sudske presude, a ovdje je prije svega riječ o povredi članka 214. gdje ste vi trebali opomenuti uvaženu zastupnicu s obzirom da je omalovažavala ili vrijeđala, mene je teško uvrijediti, druge zastupnike. To piše u članku 214. Trebali ste, gledajte ja sam vas pozorno slušao, a hrvatsku Vladu je vrlo teško uvrijediti nakon plana 21 koji je postao plan 25. A veću glupost o tome da cijene nisu otišle gore nisam čuo u životu. Isto tako i da cijene u trgovini nisu poskupile. Očigledno od kako ste ušli u Sabor niste ušli u trgovinu.
Molim vas. To je već rasprava, molim vas. Rekao sam to je već rasprava. Gospodine zastupniče moram vam nešto reći. Vi ste jako osjetljivi. Jeste, jeste kad se o vama radi. Ali kad se radi o drugima onda nemate potrebu da sagledate moguću osjetljivost vaših kolegica i kolega. Evo to je ono što ja moram vama sada reći povodom vaše povrede Poslovnika koju ste potegnuli da biste rekli evo ovo što ste rekli. Hvala. Pa ste tako i završili. Hvala vam. I imamo repliku. Pa gledajte, ako koristimo repliku, a ne ispravak netočnog navoda kojega dok ga još malo imamo onda je dobro da se tako i ponašamo. Dakle, vi date svoje mišljenje na izlaganje osnovnog govornika ili govornice. Onda dobijete odgovor, onda nema više potrebe da koristite neki drugi institut koji se ne smije koristiti. Ja vas molim. To će sigurno tako postupiti i gospodin zastupnik Boro Grubišić kad će dati repliku na izlaganje gospođe Mulić. Izvolite gospodine zastupniče Grubišić. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nemate riječ gospodine, nemate riječ.
Hvala lijepo. Kolegice Mulić, govorili ste …
Molim vas nemate riječ.
pa rekli ste sad, pa jeste me pozvali?
Ne, ne, vi da. Ali gospodin, gledajte vaš kolega Vinković vam ne da govoriti, pa ja njemu kažem da ne govori više. Ja ga lijepo molim. Da. Hvala. Izvolite gospodine zastupniče Grubišić.
Hvala lijepo. Kolegice Mulić, vi ste govorili o institutu porezne tajne, pa ste onda govorili o načelu jednakosti i pravednosti. Slažem se ja s vama u tome. Međutim, puno bi bolje bilo kada bi institut porezne tajne značio i to da dobimo popis ili objavu kako god hoćete onih koji su diskrecijskim pravom Porezne uprave u proteklom periodu od 12 godina ne samo zadnjih 8 godina vladavine, gdje su, gdje je došlo do porezne zastare i otpisa poreza. A znate da toga ima, rekli ste 25 milijardi kuna. Valjalo bi nama vidjeti svima kome se to otpisalo i što je sve otišlo u zastaru i kome je otišlo u zastaru. Dakle, s obzirom da se ovdje iz rasprave čulo da je na kraju mandata SDP-a 2004. godine bilo 24 milijarde poreznog duga, a sada ima 50 ili 51 rekao bih da je to jednakost. Upravo je to jednakost SDP-a i HDZ-a, dakle dokazana. Pa zapravo radi se o tome da se rugala vrana vrani.
Hvala. Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Mulić. Izvolite.
Ja se zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, ja sam u svojoj raspravi već jedan put istaknula ne može se podvući znak jednakosti. Naime, ako pogledate krivulju, ako jasno pogledate nenaplaćena potraživanja u proteklih 10 godina od 2004. godine ona progresivno rastu. A i ja sam se posebno u 2009. i 2010. godini, a ja sam se osobno u svojoj vlastitoj raspravi založila za to da Ministarstvo financija jasno napravi popis i onih potraživanja koja će otpisati sukladno Općem poreznom zakonu i njegovom članku 96. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Dražen Đurović ima riječ u pojedinačnoj raspravi. Izvolite.
Evo gospodine predsjedniče Sabora, zastupnice i zastupnici. Nakon ovoliko kompetentnih i duhovitih predgovornika koji su sve rekli evo pokušat ću i ja dat svoj obol ovoj raspravi. Dakle, što se tiče tog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona cijeli je taj zakon usmjeren na učinkovitu provedbu naplate svih poreznih i inih obveza prema državi. Što se mene tiče, a i kolega Vinković je govorio u ime kluba, samo naprijed. Objavite porezne dužnike, objavite i mene ako i kad sam imao kakav porezni dug ili ako ga budem imao. Detektirajte povezana i ovisna društva, povezane osobe. Neka država učinkovito i beskompromisno naplaćuje dospjele obveze. Neka nema nedodirljivih, neka nema povlaštenih, neka kod naplate poreza ne bude više ni vaših ni naših. Poruka koju ovaj prijedlog izmjena zakona šalje je dobra poruka da će svi građani bit pred zakonom jednaki. I neka se tzv. poduzetnici i bune da se time potiče antipoduzetnička klima ili potiče otpor prema poduzetništvu, mnogi od njih nisu se bunili kad su radnici završavali na ulicama, kad su propadale tvrtke, kad su nazadovale hrvatske regije ili kad mladi nemaju novih radnih mjesta. Mnogi od njih bune se zato što su, da ne bi bilo javno obznanjeno kako su veliki dužnici prema državi. Skrivaju svoje profite, a rekao bih nekad i svoje niske interese iza visokih ili velikih riječi. Pokažite da ste dosljedni i kako ministar financija često kaže da neće biti nedodirljivih. No to sigurno treba dokazati i moći će se dokazati ne na Thompsonu već recimo na Štroku, na svojima, na svojima to treba dokazati. Gdje su problemi? Država se ovim zakonom pa i općenito usmjerenjem Ministarstva financija i Porezne uprave čvrsto usmjerila da stabilizira svoje fiskalne prihode, da se beskompromisno obračuna sa svima onima koji neće biti disciplinirani u izvršavanju svojih obveza. S druge pak strane velik dio tvrtki praktički je na rubu. Za razliku od prvog potpredsjednika Vlade koji je te tvrtke koje se nalaze na rubu, dijelom u privatnom, dijelom u državnom vlasništvu nazvao mrtvim tkivom koje treba kirurški odstraniti ja mislim da se tu u dobrom dijelu ne radi o mrtvom već o inficiranom tkivu kojem ne treba kirurški nož i odstranjenje već učinkovit i ciljani antibiotik kojim bi se to gospodarsko tkivo moglo u najvećoj mjeri spašavati, a ne odstranjivati. Taj antibiotik za gospodarstvo treba osigurati država kroz ciljane i učinkovite mjere potpore onim tvrtkama koje bi se mogle spašavati. Država sama sebi ne služi, ni sebi, ni bankama, ni nekakvim gospodarsko-političkim elitama. Država sama sebi ne treba biti svrha, država služi uređivanju odnosa među ljudima, stvaranju uvjeta u kojima ljudi mogu živjeti bolje i kvalitetnije. Stoga država i ne treba biti fokusirana sama na sebe već na boljitak svojih građana. Jer što je bogata država, a siromašni građani? To je slično onoj uzrečici da je operacija uspjela, ali je pacijent umro. U ovih par mjeseci ova Vlada povukla je nekoliko dobrih poteza i mjera kojima je rasterećeno gospodarstvo i mi smo sve te mjere i sve te poteze poduprli i za njih glasovali ovdje u Hrvatskom saboru. Podržat ćemo i ovaj prijedlog zakona jer ovaj prijedlog zakona ima smisla i to je jedna dobra mjera. No s druge strane država se u nekim drugim svojim aspektima ponaša kao pijan milijunaš i povlači cijeli niz, po mome mišljenju, posve pogrešnih poteza. Osnivaju se brojne, jako skupe i bespotrebne agencije s velikim brojem novozaposlenih djelatnika koji preuzimaju one poslove koje bi mogla provoditi već postojeća državna tijela. Stotine milijuna kuna usmjerene su na unaprijed sigurno propale mjere poticanja smanjenja nezaposlenosti kroz projekte samozapošljavanja ili kroz olakšice za zapošljavanje nezaposlenih. Taj novac treba usmjeravati u stvaranje nove vrijednosti koja će otvarati prava radna mjesta u realnom sektoru, a ne fiktivna u javnom. Sprema se prodaja i ono malo preostalih javnih dobara koje su stvarale generacije prije nas. Sprema se predaja ostataka bankarskog sektora u ruke stranog kapitala, onog koji je još u hrvatskom vlasništvu. Slovenske banke 2011. završile su s nekoliko stotina milijuna kuna gubitaka. Hrvatske banke u stranom vlasništvu završile su s milijardama kuna dobitaka. Tko je tu profitirao? Da li Hrvati ili Slovenci? Ukidaju se javni natječaji i zapošljavaju isključivo stranački kadrovi često posve nekompetentni za ta radna mjesta. Zašto je smijenjen Leo Begović? Čovjek koji je iza Mravka naslijedio nered u HEP-u i dugove od preko milijardu kuna i u relativno kratkom roku konsolidirao HEP i doveo ga u pozitivno poslovanje. Samo zato što ga je postavila HDZ-ova vlada. Pa taj je čovjek imao izvrstan poslovni rezultat, a na njegovo mjesto doveden je osvjedočeno nesposoban čovjek koji je kao prvu mjeru podigao cijenu struje za preko 20%. Podignute su cijene plina, struje i drugih energenata, promijenjen je način obračuna energenata pa više građani uopće nemaju uvida u to koliko troše. Podignuta je cijena PDV-a, poskupio je javni prijevoz, voda, razne naknade. A jedini središnji politički fokus Vlade je na punjenju državnog proračuna. Građani su dovedeni do ruba i gurnuti preko tog ruba i onda se postavlja pitanje da li država služi građanima ili građani služe državi? Jedna prispodoba. Kad su učenici ogladnjeli otišli su u žitno polje brati klasje i onda su farizeji pitali Isusa – subota je, ne smije se subotom raditi. A Isus im je odgovorio da li služi subota čovjeku ili čovjek suboti? Evo ja, slijed paralela bih povukao, da li država služi građanima ili građani služe državi? Što čemu služi? Mislim da niste detektirali strukturne probleme hrvatskog gospodarstva i hrvatskog društva niti na te strukturne probleme ponudili prave odgovore. Na jednu dobru mjeru kao što je ova dođu dvije koje nisu dobre, koje su promašene. Dakle da rezimiram, ja podupirem kao što je i klub HDSSB-a podupirao ove izmjene zakona, one su dobre, one su potrebne no treba početi provoditi i one mjere koje će biti u interesu građana, koje će građani konačno u svojim realnim životima, u svojim prihodima osjetiti da se na njih odnose. Većina građana ove mjere podebljavanja državnog proračuna ni na koji način ne osjećaju da imaju veze s njima. Dakle, ne samo mjere koje potiču ili olakšavaju poziciju kapitala ili središnje države, već one mjere koje će zaista biti usmjerene prema građanima, koje će građani u svojim životima osjetiti kao one mjere koje njima čine život bolji, kvalitetnijim ili lakšim. Jer u ovom trenutku građani su dovedeni do ruba, a država i dalje tone u recesiju kojoj se ne nazire dno. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Zoran Vinković ima repliku. Izvolite.
Uvaženi kolega. Nadam se da vama neću dić tlak [[Upadica: Nećete.]] A obzirom da sam ja ovaj, nisam toliko osjetljiv, tako da mi možete i odgovoriti. Naime, doista vam želi replicirat, iako se nalazimo u istom klubu, Rekli ste da smo poduprijeli i sve mjere oporavka hrvatskog gospodarstva, ja ću reći samo određene mjere ali ne i povećanje, povećanje PDV-a, jer SDP smatra, odnosno Kukuriku koalicija da je povećanje PDV-a jedna od mjera koja će pokrenuti hrvatsko gospodarstvo. To nema niti u jednoj, pa ja bih rekao čak i u onom dječjem vrtiću za ekonomiste, niti u jednom udžbeniku ekonomije, da rast PDV-a može pokrenuti proizvodnju i gospodarstvo. Treba se ugledati ipak na ove značajnije zemlje u Europskoj uniji, ne prodavati maglu građanima i hrvatskim poduzetnicima. Vjerujem da treba manje telefonirati radi visine plaća prosječnog hrvatskog građanina, ali to manje telefoniranje u svakom slučaju neće omogućiti da se ta jedna prosječna hrvatska obitelj bolje zagrije u onu tešku zimu kad je lupe ove velebne mjere hrvatske Vlade od povećanja plina, struje i prešućene naknade za te iste energente. I samo da vas, vezano za ove statističke podatke, krajem 1999. godine 6,1 milijarda kuna poreznog duga, početkom 2003. 14,7 milijardi poreznog duga, krajem 2003. ti rani dvijetisućiti 24,7 milijardi kuna, a početkom 2012. sada dakle 51 milijarda kuna. Znak identičnosti je tu. Hvala.
Ne bi bilo loše da smo i ranije priručnike za ekonomiste odnosno ekonomiju u dječje vrtiće, ali nismo, ja ne znam to vi znate dal negdje postoji? Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Dražen Đurović.
Hvala. Pa evo [[Upadica: Komentirate, ja nemam pravo govoriti.]] "Quod licet lovi, not licet bovi." Jel tako gospodine predsjedniče?
Izvolite.
Naravno, mi nismo u ovom trenutku u Hrvatskom Saboru, mi smo… … [[Upadica se ne razumije.]] Mi smo oporba to je posve jasno, međutim nismo nikakva niti nekritička oporba, niti smo nekakvi zabavljači ovdje onih kojima je do smijeha ili do zabave. Mi ovdje nastojimo i radimo i pokušavamo biti konstruktivni i zato nećemo se ponašati kao što je bila praksa ili lijevih ili desnih da nekritički sve odbacujemo ili nekritički sve prihvaćamo što se nađe u ponudi. Prema tome, poduprli smo sve one mjere koje su razumne, koje su razvojne i koje idu za boljitak građana kao što smo isto tako i jasno i glasno bili protiv svega onoga što nije išlo u korist građana i u korist boljitka ove države. Hvala.
Hvala lijepa. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Je li ovo što predlaže Vlada, a prijedlog je preuzela od Hrvatskih laburista koji su upravo u Saboru tražili slično rješenje za porezne neplatiše, jel to stup srama? Želi li vlast upiranjem prsta u one koji ne žele plaćati porez stvoriti antipoduzetničku klimu kako to tvrdi šef Hrvatske udruge poslodavaca Ivan Ergović. Predsjednik HUP-a kaže: "Mi nismo problem, mi smo rješenje problema." Jesu, naravno ali pod uvjetom da se ne samo pridržavaju hrvatskih zakona već i pod uvjetom da rade po načelima primjerice skandinavskog poslovnog modela. Kapitalistički grabežljivci nisu rješenje već su problem. I u gotovo svemu je šef HUP-a Ergović u krivu. Nisu rješenje problema naši poslodavci, točnije kapitalisti, već su rješenje problema radnici. Jer preko leđa radnika se rješavaju svi problemi, čak i problemi ogromnih gubitaka u bankama. U Hrvatskoj kapitalisti najčešće nisu rješenje problema zato što sve svoj frustracije, sve svoje neznanje, osobne i obiteljske probitke rješavaju upravo na račun radnika. A koliko njih guši skupa država, toliko oni guše radništvo, sve svoje probleme, nesposobnost, lošu kadrovsku politiku, neinventivnost, loša ulaganja, krive procijene mnogi kapitalisti misle riješiti ukidanjem kolektivnih ugovora. Žele ispod ljudskog dostojanstva jeftinog radnika, državu koja će žmiriti na njihovu neisplatu plaća, neplaćanje poreza te neplaćanje doprinosa, dakle, nisu radnici problem. Prvi i najveći problem su nesposobni menadžeri i nesposobni poslodavci, drugi najveći problem je skupa država čija vlast nema hrabrosti sprovesti u djelo niti jednu reformu. Vlast se bavi isključivo ubiranjem poreza i kozmetikom, strategijama niti traga, naravno da omogućavanje objave poreznih dužnika nije stup srama, već poticajna mjera koja bi trebala biti da je malo više hrabrosti i mnogo konkretnija i mnogo žešća. Zbog čega bi država prema jednima trebala biti majka, prema drugima maćeha? Zbog čega dio vrijednih, poštenih i uistinu poduzetnih kapitalista čini sve ne bi li prvo plaćao račune, hladni pogon, plaće radnika i doprinose, a tek onda trpa profit u džep, a dio bez da plaća račune prvo kupuje dvorce, avione, jahte, skupe automobile, šalje djecu na školovanje u inozemstvo te se s tuđim novcem šepuri na naslovnim stranicama plaćeničkih novina. Zbog čega dio kapitalista posluje u skladu sa zakonom, a glasniji dio poput šefa HUP-a Ergovića ne želi poštivati zakone i kolektivne ugovore. Ergović već duže vrijeme krši zakon te sustavno zakida radnike, ali vidi vraga država čak i ne zna ili ne želi znati za takvo ponašanje prvog čovjeka u Hrvatskoj udruzi poslodavaca. Sudeći po njegovoj praksi u Hrvatskoj prije svih klima vlada anti radnička klima. Ergović je radnicima nezakonito smanjio kolektivnim ugovorom propisane plaće za čak 25% ali je zato daje menadžerima posebne premije. I još k tome dijeli s visoka lekciju o poslu i etici. Radnici u Nexe Grupi dobijaju plaće sa zakašnjenjem ali ne zbog svog nerada i ne zbog anatipoduzetničke klime već zbog megalomanije i njihovog gazde koji se ponaša poput nedodirljivog oligarha. Naciju podučava poslovanju i poslovnoj etici Ivica Mudrinić surovi menadžer koji ne bi li povećao profit gazdama Hametice otpušta radnike. I on se naravno usudi govoriti o antipoduzetničkoj klimi kao da rad nije dio poduzetništva. Mi punimo proračun bajao je jučer s govornice Ergović, a radnici ga ne pune. Uostalom na čija leđa je svaljeno povećanje PDV-a? Na leđa građana radnika a ne kapitalista. Gospodarski razvoj sprečavaju upravo oni koji državi duguju više od 50 milijardi poreza, ali i država koja često neplaćanjem naručenih izvršenih poslova upropaštava tvrtke naročito one manje. Zašto bi neplaćanje PDV-a, neplaćanje poreza na dobit, neplaćanje poreza na dohodak i neplaćanje proreza bila tajna, naročito tako nema opravdanja za neplaćanje, naročito ako vlasnik ili menadžer tvrtke krčme novac za osobne užitke. Ljute se hrvatski kapitalisti zato što ih javnost doživljava uglavnom negativnim. I za taj negativna dojam krive politiku i medije, a medije tajkuni drže ili u svojim rukama ili u šaci. Građani nisu zaboravili tajkunizaciju Hrvatske na pljačkarski način. Uostalom što je HUP učinio da se izopći kukolj u svojim redovima? Ništa. Zabunkerirao je stanje, a to građani ne honoriraju već kažnjavaju nepovjerenjem. Da, objavu neplatiša dužnika potaknuti će se i vraćanje dijela poreznog duga i pravovremenije plaćanje tekućeg poraza i doprinosa. Ovaj zakon prisiljava da osobe koje vode tvrtke budu odgovorne daleko odgovornije nego sada. Naravno na tom zidu poreznog srama kako objavu dužnika definira HUP-ovac Ergović ne smiju se naći oni dužnici prema državni kojima ta ista država duguje novac ili oni dužnici koji vode sudski spor zbog vlastitih potraživanja ili oni dužnici kojima duguje novac lokalna samouprava, ali i nakon što se nađu u javnom registru dužnika poslodavci su u enormnoj prednosti u odnosu na radnike. Prema radnicima je država maćeha koja je omogućila represivnom aparatu, bilježnicima, odvjetnicima, sudovima da naplati duga od 350 kuna no dodaje pet puta više troškova za svoj račun. Poslodavcima se opraštaju kamate ako ne plate duh odmah, radnicima se naplaćuje dug odmah s 500% kamata. Dakle, zakon je prihvatljiv no neke od predloženih izmjena Opće poreznog zakona su nelogične i nepravedne jer za iste prekršaje tretiraju poslovne subjekte različito. Nepravedan je ovaj prijedlog izmjena zakona prema obrtnicima kojima bi se trebalo na popisu dužnika pojaviti i ime i prezime. Zašto ne samo ime obrta? Da, fizička osoba jest vlasnik obrta ali jednako tako i fizička osoba i predsjednik uprave društva, gazda. Zbog čega se zbog poreznog duga obrtnika proganja obitelj do 4. koljena a predsjednik uprave društva odgovara sam? Zar predsjednik uprave društva ne može novac tvrtke utrošiti primjerice na kćerkin ili sinovljev stan? Ne bi to bilo prvi put ni zadnji put. Obitelj mora biti porezni jamac obrtnicima ali ne mora predsjednicima uprava koji najčešće skrive tisuću puta veće zločine prema državi. Ako je poduzetnik fizička osoba postupak utvrđivanja zlouporabe prava može obuhvaćati one činjenice koje nisu u vezi s njegovom gospodarskom djelatnošću kaže se u prijedlogu zakona. Zašto se isto ne odnosi i na predsjednika uprave društva? Dakle, zbog čega obrtnik mora jamčiti povrat duga državi u 4. koljenu a član uprave društva ne mora? Zašto je zakon primjerice prema postolaru ili pekaru rigorozniji, nepravičniji nego prema recimo nekom od malih ili velikih ergovića? I na kraju onaj tko može platiti porez plaća rekao je kolega Marasović malo prije, to nije točno. Oni koji su porezni dug platili odmah znači da su imali novac. Platili su tek pod prijetnjom ali onako kako njima odgovara. Uvjete hoće li ili neće platiti kamate postavlja primjerice Todorić, a ne država. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeći za raspravu prijavio se poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog državnog sabora. Naime, danas je sve već rečeno u svezi Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona. Jasno da je onaj bivši ili famozni članak 8. Kojim je institut porezne tajne bio široko korišten pa i onda kada saborski zastupnici bilo pisanim putem bilo ovdje u saborskim klupama ili pak sa saborske govornice priupitaju za izravno za određene porezne dužnike odnosno za njihovu eventualnu zastaru, otpis ili dug poreza koji je bio prema nekim saznanjima ali jasno neslužbenim, više stotina milijuna kuna, odgovor je uvijek bio prema članku 8. Općeg poreznog zakona, taj vam se podatak ne može dati osim ili isključivo u slučaju sudskog spora. A sudskih sporova za zastaru ili za porezni dug od 51 milijarde kuna zapravo nije nikada ni bio. To je zapravo pravo pitanje. Zašto nikad nije došlo do oštrih i jasnih sankcija prema poreznim dužnicima koji su dugovali pa ajde da kažemo od ovih 10 tisuća kuna koji su ovdje predviđeni za obične smrtnike do onih stotina milijuna kuna za nekakve medijske magnate koji su pisali i bili podobni onima koji su vladali bilo jednih bilo drugih bilo Kukuriku bilo SDP-a, a pisali u njihovu korist veličajući njihovu mudrost i pamet koju evo imamo sada pretočenu u povišenju PDV-a sa 23 na 25%, povišenju cijena energenata pri tome govorim o struji, plinu, gorivu i povećanju općenito cijena u svim trgovinama veleprodaji, maloprodaji itd. Kaže se kako reče moj kolega Đurović da mrtvo tkivo ili gangrena kako bi to rekli medicinski reče prvi potpredsjednik Vlade treba odstraniti. To je ona kirurška ponekad odrezati znači izliječiti, ponekad ali samo ponekad. Međutim, ako nekome govorim o ljudskom tijelu odrežemo nešto primjerice nogu, ta država ili to društvo postaje vrlo često invalid itekako. Odrežimo Jadrankamen, odrezala se Đakovština, KIO Orahovica i ne znam ni ja tko sve ne. Što smo mi time dobili, što se postiglo takvim rezanjem. Da nemamo nijedne tvornice recimo keramičkih pločica u Hrvatskoj nego je očito da se uvozi iz Španjolske i Italije. Okrenite pločicu ako je netko kupio pa ćete vidjeti gdje piše made in. I samo pločicu, čak i kamenčiće ukrasne uvozimo iz Chine kako je rekao kolega Vinković. Skupa država. Rečeno je od guvernera Rohatinskoga da sve što nije trebalo pasti palo je. Tko god što mislio o toj izjavi mislim da je, govoreći isključivo ekonomskim jezikom, sve jasno rečeno, od bruto društvenog proizvoda, proizvodnje, izvoza i svega ostaloga. A opet iz službenih krugova Vlade kaže Hrvatska se čupa sporije iz krize jer je kasnije i ušla u krizu, odnosno kasnije je ušla u recesiju. Po čemu je kasnije ušla, po izjavi Sanadera da će nas recesija samo okrznuti, a već je bila i onda kad je on to izrekao i to duboko, već je 8 godina trajala i više. Zato nikad nije ni izašla iz krize i recesije svih ovih 20 godina. Jasno, dodajući banke, sad na redu osiguravajuće društvo Croatia, Poštansku banku, pa tako možemo ići dok ne prodamo cijelu Hrvatsku kao što je Grčka prodala infrastrukturu Kinu ili ne znam ni ja kome. HDSSB i osobno i je i jesam za Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona s time, s jednim malim ovakvim prijedlogom da se i prije drugog čitanja i prije ove objave kako god hoćete reći stupa srama ili ne znam ni ja, još jedanput ponudi onima, ponudi i porazgovara sa onima koji ne žele na taj stup srama da podmire svoje porezne obveze kako ne bi tamo dospjeli. Cilj ovoga zakona nije ljude sramotiti na stupu srama nego cilj ovoga zakona trebao bi biti dodatno punjenje državnog proračuna. Jedino je pitanje kamo i kako se to punjenje koje je gospodin Linić nazvao da se izvrsno dakle puni državni proračun, dakle država je na dobiti, kamo i kako se troši. Jer očito je, niti ova Vlada kao ni ona bivša nema nimalo inventivnosti kako Hrvatsku izvesti iz krize. Vidi se i po lošim ulaganjima. O tome, o HUP-ovim prvacima i šampionima poput Ergovića, Mudrinića i takvih koji daje savjete ne bih htio govoriti ovdje, jer možda sa 200, 300 tisuća kuna plaće možeš govorit što god hoćeš u ovoj državi, a pogotovo ako imaš medije u svom neću reći vlasništvu, ali ili u suvlasništvu ili pod kontrolom jer će netko za par tisuća kuna napisat što god hoće u novinama. Može vas oblatiti ili može vas pozlatiti u novinama ili na elektronskom mediju nekakvom. Točno je da ako država puni svoj proračun, dakle ona stabilizira svoje financije, ali povećanjem cijena struje, plina, vode, povećanjem PDV-a, trošarina itd., što se dobiva, dobivate jaku državu, a siromašan narod. I ova će mjera povući i najvjerojatnije i napuniti još dodatno državni proračun, ali narod će ostat siromašan i bez posla. Voljeli bismo kada bi ove mjere rezultirale jednim pametnim investiranjem, pametnim i jednom inventivnošću kojom će se napokon potaknuti ono što stvara dobit, što stvara dodanu vrijednost. A to da država bude jaka i da može rastrošno se ponašati osnivanjem, kako reče netko, novih agencija i zapošljavanjem podobnih, a nepotrebnim stvaranjem tih agencija i nepotrebnim novim zapošljavanjem u administraciji prije svega, a agencije su administracija, e to ne ide tako. Prijeboj, bilo je riječi ovdje o prijeboju. Pitam se sam, razmišljao sam malo kad izađem na terasu ovamo, što bi to značio prijeboj. Država duguje seljaku za poticaj, a on njoj za nekakav porez pa bi trebao biti prijeboj. Pa on to može samo donijet prase u poreznu upravu ili janje da bi prebio svoj dug. Hoće li država podmiriti svoje obveze koje potražuju seljaci i ovih dana i po pitanju poticaja i po pitanju potpora koje su potpisane od strane Vlade ili ova Vlada ne priznaje bivše, potpise bivše Vlade, kao da smo neka druga država ili okupirana država. Dakle, pitam se kako će to izgledati taj prijeboj. Kao robna razmjena, kao prvobitno društvo, ti meni 200 kg kukuruza, ja tebi jednu ovcu ili prase. Ako ne može platiti taj seljak koji je zapravo doveden u stanje socijalnog slučaja pa zato i neke stvari ne može platiti, čime će on to platit onda ako ga pritisne porezna uprava ili država, drugim riječima. Dakle, ima stvari o kojima treba razmisliti do drugog čitanja i mislim da se može i poboljšati još ovaj zakonski prijedlog koji mi podupiremo u biti, u osnovi. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Prije nego što dam pravo poslovnički na repliku poštovanom zastupniku Zoranu Vinkoviću htio bih istaknuti da istina je da zastupnici u Hrvatskom parlamentu nemaju imperativni mandat, ali istina je i to da klubovi zastupnika u Hrvatskom parlamentu predstavljaju svoju politiku i politike kao klubovi pa smo htjeli graditi jedan demokratski standard da nema replika unutar istog kluba, ali s obzirom da neće ni moći biti zabranjena takva praksa, ali to je demokratski standard, dat ćemo pravo na repliku poštovanom zastupniku Zoranu Vinkoviću. Izvolite.
Ne, ne. Po Poslovniku mi važećem morate dat. Ovo je demokratski standard, a mi smo demokratska stranka pa dopustite da o nekim stvarima možemo kroz ovu repliku se i dopuniti. Kolega je spomenuo Đakovštinu, spomenuo pretvorbu i privatizaciju, spomenuo KIO, nije spomenuo Dalmacija vino i niz da tako kažem Jadrankamen i niz susreta hrvatske Vlade sa poduzetnicima i radnicima slanjem vjerojatno policije. Ali vratit ću se ovdje na Đakovštinu gdje je država bila jedan od krivaca kroz dva člana nadzornog odbora što se nisu plaćali ni porezi ni doprinosi ni zdravstveno ni mirovinsko ni tako dalje, ni tako dalje. Ali ovdje uvaženi kolega ne trebamo pričati o stupu srama niti je to indijanski stup za mučenje. Ovdje se radi o popisu obaveza onih koji su dužni državi. Većina ja vjerujem i želim vjerovati da 70% od ove mogućnosti naplate ovih poduzetnika da nije svojom krivnjom upala, ali ni onom svjetskom gospodarskom krizom nije došla u situaciju da u ovom trenutku, dakle svojom krivnjom ne može platiti dug. Jedna velika većina i to se treba omogućiti bez obzira na onaj rok iz zakona, treba se omogućit upravo da se napravi obročna otplata normalno sa zakonskim osiguranjem naplate. Dakle, ovo niti je anti poduzetnički zakon, niti a nadam se da i ove rasprave u Saboru i ukazivanje na probleme poduzetnici neće shvatiti kao anti poduzetničku klimu. Naprotiv usmjerena je ka razvoju zdravog poduzetništva i ne trebamo svi zajedno zaboraviti da nije jedino Vlada koja može pokrenuti Hrvatsku, nego upravo hrvatski poduzetnici, jer u ovom trenutku mogu investirati 2 milijarde eura.
Stranački kolega, poštovani zastupnik Boro Grubišić želi odgovoriti na.
Da, hvala kolegi Vinkoviću na dopuni. Naime, bilo je govora ovdje od 2% manjem doprinosu za zdravstvo. To je kao kad krava namuze puno mlijeka, a onda se ritne pa sve prevrne sa 20% povećanjem cijene struje, plina i ostalog, energenata. Što se tiče Dalmacijavina kojega ste spomenuli pouzdano znam, a mogu i sada ponuditi Vladi Republike Hrvatske rješenje, ali Vlada to nije prihvatila. Rađe je htjela oprostiti Berkovicu trošarine koje nema pravo nitko oprostiti, ali su mu oprostili i ipak nije uspjelo, a ima, bilo je domaćih kupaca koji su nudili spas Dalmacijavina ali Vlada namjerno nije htjela učiniti i spasiti Dalmacijavino. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Sada bi zastali sa raspravom, napravili pauzu pa se vidjeli u 15,00 sati. Sljedeći prvi govornik je poštovani zastupnik Saša Đuić. Hvala lijepa.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Pojedinačna rasprava. Zastupnik Saša Đujić, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovaj zakon nastavak je uvođenja mjera koje pokazuju zaokret i novi smjer politike u Hrvatskoj, a taj novi smjer je uvođenje reda ne samo u poreznom smislu već i u svim drugim dijelovima našeg društva. Mjere koje su dosada uvedene, ali i sama najava uvođenja određenih mjera kao što je objava popisa poreznih dužnika doveli su do iznad planiranja punjenja državnog proračuna. Pa tako posljednjih dana Hrvatskom kruži jedan vic, a vic glasi – znate li što radi Chuck Norris u Zagrebu? Traži Slavka Linića da mu plati porez. No šalu na stranu sve to što se dešava i kakve su reakcije na uvođenje ovoga zakona samim time opravdavaju i uvođenje ovih mjera. Proteklih 8 godina u Hrvatskoj vođena je politika u kojoj je očito u nečijem interesu bila stvarana klima nereda, izbjegavanja odgovornosti i stvarana je opća nelikvidnost. Pojedinci su izbjegavali plaćanje poreza, gomilali dugove, potom zatvarali tvrtke i otvarali nove pa onda sve opet ispočetka. Pojedini poduzetnici i tvrtke gomilali su milijunske dugove, a drugima je već za par desetaka tisuća kuna duga blokirana i plijenjena imovina. Time se stvarala nelojalna konkurencija. Poduzetnici koji uredno podmiruju svoje obaveze dovedeni su u neravnopravan položaj, mnogi su zbog toga i propadali, država nije naplatila svoja potraživanja, a zbog takvih neodgovornih poduzetnika koji su svjesno izbjegavali svoje obaveze pod zaštitom politike stvorena je ružna slika o poduzetnicima kao negativcima o čemu smo mogli slušati i jučer. Veliki dio potraživanja otišao je u zastaru i nije nikada naplaćen i to zato jer su se nečiji predmeti držali u ladici, a drugi su već idući dan išli u proceduru i na taj način su uništene mnoge tvrtke i ugašen je veliki broj radnih mjesta. Situaciju je dodatno pogoršala gospodarska kriza, ali i država koja je također bila jedan od generatora nelikvidnosti budući da ni sama nije izvršavala svoje obaveze. Kršili su se zakoni pa i od same države i bilo je normalno da nitko nikome ništa ne plaća. Podržat ću ovaj zakon iako ovaj zakon neće riješiti sve probleme koje imamo u financijskom poslovanju u zemlji, ali ovaj zakon kao i ostali koje će nova Vlada predložiti pokazuju zaokret u politici, uvođenje reda, stvaranje odgovornosti i mijenjanje svijesti svih. Jer moramo znati da imamo pravo od države tražiti da rješava naše probleme, ali i da svi mi moramo uredno podmirivati svoje obaveze prema državi i tu ne smije biti iznimki već pravila moraju biti ista za sve. Također, trebalo bi razmisliti i o tome da se također zakonski omogući i gradovima i općinama objava popisa dužnika te da se i njima pomogne u naplati svojih potraživanja. Ponovno naglašavam da podržavam ovaj zakon i da je važno ovdje naglasiti da se ovakvim zakonima omogućuje uvođenje reda, odgovornosti, ravnopravnosti i jednakih uvjeta za sve bez obzira o kome se radilo. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća za raspravu zastupnica Vanja Posavac, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, zamjeniče ministra sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Ako polazimo od činjenice da je upravo pravovremeno plaćanje svih obveza važno za funkcioniranje pravne države tj. zaštitu pravnog poretka, osiguranje financijske discipline te aktivnu ulogu države u poticanju gospodarskog napretka i socijalnog blagostanja građana onda je iz te rečenice sasvim jasno da ovaj zakon mora ići. Mora se osigurati sudjelovanje svih građana u pravovremenom podmirenju dospjelih obveza po osnovi poreza u skladu sa njihovim gospodarskim mogućnostima i naravno uz puno poštivanja načela jednakosti i pravednosti. Upravo da bi porezna tijela bila učinkovita i da bi građani imali povjerenje, a to podcrtavam, u djelovanje pravne države mora se omogućiti javno objavljivanje popisa poreznih obveznika koji imaju najviši iznos poreznog duga po osnovi poreza na dodanu vrijednost, poreza na dobit, poreza na dohodak i prireza te doprinosa za obvezna osiguranja, ali naravno i tu postoje kategorije, ovaj zakon to jasno i govori. Na taj popis idu oni koji su veći od iznosa od 50 tisuća kuna za fizičke osobe koje obavljaju djelatnost, veći od iznosa od 100 tisuća kuna za pravne osobe i veći od iznosa od 10 tisuća kuna za sve ostale porezne obveznike. Napominjem, obveza sudjelovanja u javnim troškovima propisana je člankom 51. stavka 1. Ustava RH. Upravo javno objavljivanje podataka predstavlja instrument kojim se nastoji poticati financijska disciplina poreznih obveznika da pravovremeno ispunjavaju svoje obveze i ja sam uvjerena i nadam se da će se to dogoditi u što skorašnjem roku. Svjesni smo da je javnost itekako zainteresirana za omogućavanje uvida u ove podatke i u rad Porezne uprave. Podaci će biti objavljeni na temelju jasnih i preciznih kriterija propisanih zakonom. Mora se jačati financijska disciplina jer građani to od nas očekuju, a toga dosada nije bilo. Dopunama članka 8. ovog zakona stavkom 10. uvodi se još nešto što je vrlo važno, a to je kaže: "Savjesno i pošteno u skladu sa zakonom." A to znači da ukoliko porezni obveznik dostavlja netočne ili nepotpune informacije sredstvima javnog priopćavanja krši zakon. I tu dileme nema. Također, uočeni su i problemi koji nastaju prilikom naplate poreza zbog nepodmirenih obveza brojnih pravnih osoba koje su u dužem vremenskom razdoblju neaktivne ili je nad njima otvoren stečajni postupak, a poslovanje je preneseno na druge nove tvrtke s ciljem izbjegavanja plaćanja poreza. Mislim da nema sredine gdje nemamo slučajeva osnivanja trgovačkih društava, pogotovo d.o.o. uglavnom s jednim članom, slučajevi u kojima su pojedinci i društvo osnovali velik broj novih pravnih osoba te formirali dakle niz lanaca preko kojih se odvija poslovanje. Nažalost u ovom trenutku vrlo je široka mogućnost osnivanja novih društava bez dokaza o financijskom kredibilitetu osnivača, bez provjere sjedišta, bez sredstava osiguranja, a zapravo sve završava na leđima radnika o čemu je već i bilo riječi. Oni su se izvukli, u većini slučajeva i to se više ne smije događati. Radnici nisu, ostali su bez doprinosa, ostali su bez plaća. I onda imamo situaciju da porezno tijelo kao vjerovnik u porezno-dužničkom odnosu ne uspijeva naplatiti ili ne uspijeva u potpunosti naplatiti poreznu obvezu i to u brojnim slučajevima to nam je jasno zašto. Tko bi više kome ušao u trag, koja firma, majka, kćer, otac, sin itd. To više nitko nije mogao ustanoviti. Polazeći od ustavnog načela slobode poduzetništva i načela zabrane zloupotrebe prava zaključak je da se društvo smije koristiti kao sredstvo za ostvarenje interesa njegovih članova, ali se ne smije dopustiti da ga se zlorabi na štetu vjerovnika i svih ostalih, i tu mora biti reda. Slijedom toga izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona izbjeći će se dakle slučajevi nemogućnosti provođenja naplate koje provodi porezno tijelo. Uređuje se i pitanje odgovornosti članova društva i poreznih osoba povezanih osoba i definiraju se povezana društva i kontrola, propisuju se pretpostavke za utvrđivanje odgovornosti. Dakle, da zaključim uvodi se red, uvodi se financijska disciplina a to građani traže i očekuju i to se mora napraviti jer smo svi zajedno odgovorni prema njima. Također, uvode se pretpostavke normalnog funkcioniranja pravne države koja onda može osigurati gospodarske uvijete i socijalna prava. Ovaj zakon ne da mora ić, mora ić i to, ja bi čak rekla što hitnije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Slijedeći za raspravu zastupnik Deneš Šoja. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, predstavnici Poreske uprave, odnosno Ministarstva financija, kolegice i kolege. Apsolutno podržavam donošenje ovakvog propisa, međutim s obzirom da se, da je to prvo čitanje ja bih htio reći par riječi vezano za članak 8. U članku 8. se zapravo mijenja zapravo članak 115. i dodaje se odredba po kojemu poreznom dužniku koji ima dospjela potraživanja prema državnom proračunu istovremeno i evidentirane obaveze itd. Ja bih sugerirao da bi ovdje moguće trebalo naglasiti ako ima potraživanja, ne samo od državnog proračuna ili da li to već sam po sebi podrazumijeva i proračun županije, odnosno općina jer u praksi se dešava pa čak i od firmi koji su isključivo u državnom, odnosno vlasništvu županije ili općine ili većinski vlasnici su država ili općina, odnosno županija, da pojedini, pogotovo kad se radi o komunalnim firmama. Konkretno recimo poduzetnik ili obrtnik, ako izvrši određene radove za komunalnu firmu na održavanju vodovoda i potražuje tako velik iznos koji premašuje njegove poreske obaveze, a istovremeno niti komunalna firma ili općina ili županija nisu u mogućnosti isplatiti, možda bi bilo pošteno, odnosno uputno da se to malo razradi jer na ovakav način nisam siguran da ćemo postići onaj pravi efekat. Nadalje bih, kad sam već uzeo riječi, rekao nešto i o tome da nigdje se ne spominje zapravo i efikasnost rada Poreske uprave, odnosno tog dijela naplatne službe, mislim da sa intenzivnijim i efikasnijim radom kod jednog dijela obveznika gotovo sigurno i uvjeren sam da bi postotak naplate utvrđenih poreza mogao biti bolji. I nadalje, možda još jedna sugestija za razmišljanje da se pojedini propisi razmotre, da li bi bilo uputno izmijeniti jer nekada, ja sam radio u Poreskoj službi pa mi je to poznato, nije se moglo steći nekretnina, nije se moglo upisati u gruntovnim knjigama dok nije podmirio svoje poreske obaveze i moguće da postoje još područja gdje bi stjecanje određene imovine ili prava mogli uvjetovati sa onom potvrdom ili uvjerenjem da su svi porezi plaćeni. I mislim da bi to sve moglo doprinijeti jednoj boljoj naplati svih obveza, odnosno i obveza poreza i doprinosa. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća za raspravu zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Budući da je danas uistinu vrlo iscrpno se govorilo tokom cijelog jutra, evo već tokom popodneva o ovom po meni vrlo važnom zakonu koji konačno jel pravnu državu u ovoj sferi diže na jednu višu razinu i gdje se znači daje mogućnost državi da uvede više reda u jedan prostor u kojem kao što vidimo prema podacima koje imamo vladao je i nažalost vlada u ovom trenutku poprilično velik nered koji ide direktno na štetu države. Ali moramo biti sasvim jasni ide na štetu ustvari građana Republike Hrvatske jer su porezi nešto od čega ukupna društvena infrastruktura i javna infrastruktura živi u jednoj državi. Ono o čemu bi ja samo kratko progovorila je, evo baš jučerašnje okupljanje Hrvatske udruge poslodavaca i njihova primjedba koja je između redaka išla ustvari i na račun upravo donošenja ovog zakona, gdje mislim da su oni koji su o tome govorili na negativan način i koji su govorili o ovom Općem poreznom zakonu i dijelu odredbi koje govore o objavi, objavi poreznih dužnika, javnoj objavi poreznih dužnika nešto što je stup srama za naše poduzetnike. Pa ja bi to ipak malo drukčije protumačila, mislim da se upravo sa ovom mjerom koja se uvodi ovim zakonom, će omogućiti da svi oni pošteni i odgovorni poduzetnici koji rade u Republici Hrvatskoj, od kojeg svi mi živimo pa i mi kao saborski zastupnici dobivamo plaće, se izdvoje od onih koji su ovu državu cijelo vrijeme potkradali, koji su varali ovu državu ne plaćajući im poreze, ali ne samo to nego su bili nelojalna konkurencija upravo ovim poštenih i odgovornim poduzetnicima i stvarali su nered na slobodnom tržištu. Znači svim odgovornim, poštenim poduzetnicima u ovoj državi bi upravo ova mjera javne objave onih koji su, koji su kršili zakone trebala ići u prilog, i upravo oni bi trebali ovakve zakone podržavati. Da, možda u zemljama koje imaju dužu tradiciju slobodnog tržišta, dužu tradiciju i demokracije nego što ima Republika Hrvatska. Možda ovakve, ovako prenormirani možda čak zakoni u kojima se u detalje govori o tome na koji način će se objavljivati dužnici poreza, vjerojatno u većini takvih država to ni ne postoji. Međutim, nažalost u našoj tranziciji se dogodilo što se dogodilo i činjenica da je ovo jedna mjera koja možda dugoročno ni neće ostati dio zakona dok se mi u svim tim dobrim tradicijama slobodnog tržišta i dobrim tradicije demokracije i dobrim tradicijama poštivanja pravne države značajno ne promijenimo. Znači evo želeći izdvojiti ustvari založiti se za one poduzetnike i prenijeti njihovo mišljenje ovdje da ustvari podržavaju da se njih izdigne da oni koji su koji neće biti na nikakvim popisima da će biti sigurno u boljoj poziciji upravo temeljem ovog zakona u budućnosti raditi na slobodnom tržištu u RH bez nelojalne konkurencije i bez prevaranata i lopova koji će se kroz ovaj dio zakona etiketirati pa će onda temeljem te etikete da li kroz sankcije ili na neke druge načine na slobodnom tržištu ipak doći tamo gdje im je i mjesto. U tom smislu osobno podržavam donošenje ovog zakona, a isto tako i klub moje stranke. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća za raspravu zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Čuli smo danas i cijeli dan slušamo kako je donošenje ovog zakona i ja se osobno s time slažem, ali plašim se da ono kao takvo ne rješava problem koji imamo. Naime, čitam u ocjeni stanja i pitanjima koja se trebaju ovakvim zakonom riješiti i posljedicama koje će njegovo provođenje izazvati između ostalog i to da se u praćenju primjene Općeg poreznog zakona uočilo probleme koji nastaju prilikom naplate poreza zbog nepodmirenih obveza kod onih brojnih pravnih osoba koje su dužne u dužem vremenskom razdoblju zbog toga što su negativne ili zbog toga što je nad njima otvoren stečajni postupak, a poslovanje kao takvo preneseno na druge tvrtke s ciljem izbjegavanja plaćanja poreza. Konstatirali smo da po pitanju obračunatih a ne namirenih poreza, po svim osnovama i doprinosa država potražuje oko 51 milijardu kuna. Laburisti su se potrudili pa napravili bazu podataka svih subjekata u RH na kojima je trenutno pokrenut stečajni postupak. Ima ih više od 1300 i njihov utvrđen dug iznosi 4 milijarde i 340 milijuna kuna od čega je namireno 638 milijuna kuna, a uz to preostala nenovčana imovina tih poduzeća iznosi dodatnih 11,5 milijardi kuna. Tražbine radnika u tim poduzećima iznose 1 milijardu i 897 milijuna kuna i drago mi je da ćemo u ovom javnom registru dužnika građana čiji pojedinačni dug iznosi više od 10 tisuća kuna moći vidjeti koliko je njih državi dužno porez samo iz razloga što nisu mjesecima primali plaću. Bilo bi dobro kada ocjenjujemo produktivnost Porezne uprave možda vidjeti i podatak osim toga po kojoj osnovi i koliko dugo koji građanin nije platio porez, vidjeti podatak koliko vremena nije dobio plaću i da li je on uistinu svjesno zakinuo državni proračun za iznos neplaćenog poreza radi nekakve osobne koristi i zarade ili iz nekog drugog razloga u ovom slučaju za to što i on od nekoga potražuje puno više za svoj rad negoli od onoga što je dužan. Na taj bismo način imali veću i dublju bazu podataka i model na koji bi Porezna uprava mogla odreagirati brže i promptnije upravo prema onima koji svjesno i sustavno rade sve zbog kojeg danas i raspravljamo o ovom i ovakvom zakonu ovdje u Saboru. Konstatirano je isto tako da je do ovakvih problema između ostalog došlo i zato što se svakodnevno osnivaju mnoga trgovačka društva ponajviše ona s ograničenom odgovornošću koja smo usput rečeno i potencirali između ostalog i samim famoznim Hitro.hr. U velikom broju slučajeva se osnivaju samo s jednim članom te tako formirali niz lanaca preko kojih se odvijalo njihovo poslovanje. Zbog trenutne zakonske regulative vrlo je široka mogućnost osnivanja novih društava bez dokaza o financijskom kredibilitetu osnivača bez provjere sjedišta bez sredstava osiguranja uz trenutačno otvaranje računa i ulazak u sustav poreza na dodatnu vrijednost. Mi smo ovakvim tumačenjem i prijedlogom izmjena ovog zakona detektirali problem, ali u ovom današnjem prijedlogu zakona nigdje ne vidim da smo se nekakvom novom i drugačijom praksom odlučili tom problemu stati i na kraju. Javni registar poreznih dužnika je dobar ali on ovaj problem zasigurno ne rješava. Čini mi se kao da ga ustvari nema namjeru riješiti. Zašto? Naime, ovim prijedlogom Vlada sugerira da bi iz popisa bili vidljivi sljedeći podaci dužnika, ime i prezime fizičke osobe ili naziv firme. Takva se poduzeća registriraju i vode nazivom firme i postavljam pitanje, kako će oni poduzetnici koji iščitavaju taj popis isključivo zato da vide s kojim to pravnim subjektima na tržištu imaju posla i ulaze u nekakav posao moći dobiti relevantni podatak da li je ta firma dužnik državi ili nije? Kako će građani koji kupuju npr. stanove od građevinskih firmi moći znati da posluju sa solventnom firmom ako je vlasnik te firme od kojeg kupuju stan registrirala firmu s kojom sklapaju ugovor o kupnji tek prije nekoliko dana i igrom slučaja zbog toga nije na registru poreznih dužnika? Odgovor je nikako. Svaka firma ima svog osnivača imenom i prezimenom i zato predlažem predlagatelju ovog zakona i ovakvog zakona da uz naziv firme obavezno bude naznačeno i ime i prezime njezinog osnivača odnosno vlasnika. Onda ćemo tek moći reći da ovakav zakon ima smisla jer njime želimo kazniti one koji sustavno i planski nepodmiruju svoje obveze samo radi svoje osobne koristi. Adresa sjedišta pravne osobe ne znači nam ništa jer takve osobe svoje poduzeće mogu registrirati na 5, 6 ili nekoliko različitih adresa zavisno o tome koliko i gdje im odgovara a onda ih ne možemo povezati kao jednu osobu odnosno pravni subjekt istog vlasnika. Imenom i prezimenom ovim zakonom odgovaraju samo oni koji odgovaraju cjelokupnom svojom imovinom, građani i obrtnici i to je jednostavno apsurd. Oni koji su najviše odgovorni za porezni dug u iznosu od 51 milijardu kuna odgovaraju imenom odnosno nazivom svoje firme plus minut d.o.o okovani patak d.o.o. sirovina benz d.o.o. dimo promet d.o.o., crvena magla d.o.o. i tome slično. I Vlada ovim zakonom taj problem ne rješava i to moramo jasno reći svima onima koji se nadaju i jedva čekaju da taj zakon ugleda svjetlo dana iz jednostavnog razloga što žele da konačno budu barem malo sigurniji s kim i kako posluju. Kako navodi Vlada, ovim zakonom će se između ostalog postići i veća učinkovitost poreznih tijela prilikom naplate duga. U dosadašnjim raspravama čuli smo da se ovogodišnja učinkovitost poreznih tijela baš i nema čime pohvaliti u odnosu na onu prijašnju, barem što se tiče statistike. Objašnjenje koje dodatno opterećuje sadašnju Vladu i ovakav prijedlog zakona jeste i taj da se oni poduzetnici koji su u roku od 8 dana podmirili svoje porezne obveze, a pritom im je oprošten obračunati iznos kamata, neće naći u ovakvim javnim objavama dužnika porezne uprave. Ostaje otvoreno pitanje je li time porezna vlast, tim istim poduzetnicima prilikom uplate postavila pitanje otkud im sredstva za podmirenje cjelokupnog dugovanja. Je li im postavljeno pitanje zašto nisu platili dugovanja kada je očito da sredstva za to imaju jer su ih našli u roku od 8 dana. Oni ne samo da nisu na ovakvom popisu nego im se još i smanjuju dugovi za iznos kamata, a na štetu ovog istog proračuna koga danas ovim zakonom želimo čim brže i promptnije puniti. Dokle god svi ne budemo isti, dokle se god problemi budu rješavali na leđima malih, dokle god prijedlozi zakona ne rješavaju temeljni razlog problema neće biti kruha, biti će očito samo igara. I za kraj samo pitanje, tko je odgovoran za onaj dio nenaplaćenih poreznih potraživanja od 51 milijardu kuna koje se ne budu uspjele naplatiti. Znači li to da je Vlada stvarno spremna do kraja biti transparentna i objaviti i popis s imenima i prezimenima onih koji svoj posao nisu radili onako kako su trebali, iako su za to dobivali uredno svaki mjesec svoja primanja. Naime, i takav bi jedan popis puno značio u buđenju svijesti osobne odgovornosti i prema obavezama i prema proračunu i prema državi o čemu danas pričamo, odnosno problemu koji ovim zakonom želimo riješiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći za raspravu zastupnik Željko Kolar. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Slušajući ovu raspravu čitav dan imao sam osjećaj da smo zapravo u drugom ili trećem mandatu na vlasti, da je kolega Lalovac već jedno 9, 10 godina zamjenika ministra financija, da zapravo trebamo odgovarati na pitanja koja je trebalo postavit nekome drugome i žao mi je što nema kolegice Dalić jer mi nije nikako bilo jasno što je to smiješno danas toliko bilo u sabornici i da nema kolege Salapića da ju upozori da nije lijepo da se smije dok netko govori. Ovaj zakon nije usmjeren protiv nikoga nego se stvaraju uvjeti za funkcioniranje sustava, da funkcionira država i njene institucije. To nije zakon protiv Hrvatske udruge poslodavaca, to je jednostavno zakon da se stvari postave na svoje mjesto. Svatko u Republici Hrvatskoj mora plaćati porez i svi moramo biti u istoj poziciji. Objava javne liste poreznih dužnika treba nazvat jednostavno javna lista poreznih dužnika, nikakav stup srama, totem ili kako su se sve nazivi ovdje danas čuli. Vidjet će se razlozi, što je prije rekla kolegica, tko je mogao platiti, tko nije i iz kojih je to razloga napravljeno. U ovom zakonu također sigurno nije cilj stvaranje antipoduzetničke klime, dapače. I kolegica je isto nešto o tome govorila. Svakom poduzetniku, dobronamjernom poduzetniku, a to je gro, ogromna većina, netko je govorio o 70% i 90%, trebalo bi biti u cilju da sustav funkcionira. I mi se moramo pobrinuti još nešto, kada ćemo se riješit ovih koji ne plaćaju porez, koji nisu bili lojalna konkurencija, trebamo se i pozabaviti radom na crno jer i to je nelojalna konkurencija. To je jedan dio segmenta koji u svakom slučaju treba još odraditi. Mladi kolega Hajduković imao je jednu malo žustriju raspravu, mlad je, intelektualac, školovan i onda je netko rekao da je to euforija. Ja bih to prije nazvao vapaj jednog mladog intelektualca koji želi živjeti u uređenoj državi i koji želi da sustav funkcionira. Ono što smatram da je isto bitno u ovom dijelu, a to je ovaj tzv. prijeboj, znači da se poreznom dužniku koji ima dospjelo potraživanje prema državnom proračunu, a istovremeno ima evidentirane obveze na ime poreznog duga, iznos potraživanja do iznosa duga obustavit će se radi prijeboja s poreznim dugom i to je dobro i to su poduzetnici dugo tražili. Međutim, ova Vlada Zorana Milanovića i nadležna ministarstva imat će još jedan ogroman problem, a to je rješavanje javnih poduzeća u državnom vlasništvu. To je možda veći problem nego ovo jer imate javna poduzeća u državnom vlasništvu koja još iz 2010. godine nisu platili svoje obveze poduzetnicima. I to je nešto što nas čeka. Svaki zakon koji se donosi, a koji ide u cilju sređivanja stanja u državi, treba podržati pa tako i ovaj. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći za raspravu zastupnik Mario Habek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Opći porezni zakon o kojem danas govorio donesen je 2008. godine i stupio je na snagu 1. siječnja 2009. te uređuje sve bitne značajke porezno-pravnog odnosa tj. prava i obveze sudionika u tom odnosu tj. poreznih tijela i poreznih obveznika. U međuvremenu je doživio i nekoliko izmjena. Bez obzira na sadržani broj izmjena i dopuna ovog zakona valja istaknuti tri bitne dopune koje su stvarne novine ovog zakonskog prijedloga: objava liste poreznih dužnika, proboj instituta osobne odgovornosti te zakonski prijeboj svih dugovanja i potraživanja državnog proračuna. Iako se naizgled čini da se radi o ciljano različitim dopunama ovo su mjere regulatorne politike te izravne mjere čiji je jedini cilj povećanje financijske discipline poreznih obveznika koja se u konačnici očituje u efikasnoj, ali i povećanoj naplati poreza. Objavom liste poreznih dužnika Porezna uprava omogućit će da svima budu poznati oni porezni obveznici koji svojim poslovanjem ne podmiruju svoje porezne obveze te na taj način ne participiraju u podmirenju javnih troškova. Popularno nazvana lista srama dobar je put stvaranju financijske discipline iz nekoliko razloga. I ranije donijeta Uredba o nemogućnosti isplate plaće bez uplate doprinosa pokazala je da je određeni broj poreznih obveznika ipak našao sredstva da podmiri svoja dugovanja kako se ne bi našao na listi loših poslodavaca koji svojim radnicima ne uplaćuju doprinose, a isti učinak može se očekivati i od odluke o objavi poreznih dužnika. Nadalje, na listu objave poreznih dužnika prema prijedlogu zakona neće doći oni porezni obveznici koji stvarno rade, a koji su zbog pada gospodarske aktivnosti došli u probleme u obavljanju svog poslovanja jer takvi porezni obveznici traže putove rješavanja svojih problema i ti su sada sigurno već postigli dogovorne odnose sa Poreznom upravom glede načina namirenja svog duga. Ima nekoliko mjera. To je mjera reprograma, obročne otplate ili odgode, a što je naravno prema prijedlogu razlog da nisu na listi poreznih dužnika. Sumirajući navedeno na listu poreznih dužnika doći će i porezni obveznici kojima dug poreza očito nije problem, pa je to i razloga da takvi budu poznati i široj javnosti. Nadalje, praksa danas pokazuje da se ustoličilo pravilo ako dođeš u probleme osnuj novu tvrtku i nastavi dalje. Uvedeni OIB u punoj primjeni i danas razotkriva da postoje cijeli nizovi povezanih društava, odnosno da postoji popriličan broj osoba koji su osnivači članovi društva u nizu trgovačkih društava. Naravno nekada je potreba osnivanja većeg broja društva potreba poslovanja. Međutim, danas nam život pokazuje da je u najvećem broju slučajeva iza toga lanac povezanih društava osoba koje namjernim radnjama, fiktivnim poslovanjem samo između svojih društava izvlači novac iz državnog proračuna potraživanjem PDV-a, prebacuje izvučeni novac između svojih povezanih društava, te u konačnici taj novac prebacuje u stjecanje osobne imovine ili imovine članova svoje obitelji. Takvim ponašanjem osoba je izravno odgovorna za učinjenu štetu u poslovanju oštećenih društava, te je sasvim normalno da tom protupravno stečenom imovinom i odgovara za dugove društva. Ovakvo ponašanje probat će u svojem poslovanju utvrditi upravo Porezna uprava pa je logičan slijed na temelju dokazanih činjenica proširi mogućnost naplate dugova društva iz imovine osobe koja je svojim ponašanjem i uzrokovala postojeće stanje. U konačnici možemo li smatrati normalnim da netko potražuje pravo iz državnog proračuna, a da pri tome ne smatra potrebitim da podmiri i svoja dugovanja koja ima prema istom tom proračunu. Ako se isto ne smatra normalnim onda svakako moramo pozdraviti prepisivanje i zakonske mjere kojim se onemogućuje isplata iz proračuna, propisivanje zakonske mjere kojom se onemogućuje isplata iz proračuna bez prethodnog namirenja dugova prema istom proračunu. I na kraju, sve ove mjere naplate poreza, a što je zakonska i ustavna dužnost svih poreznih obveznika. Teško je bilo povjerovati da postoji netko tko može biti protiv ovih prijedloga koji uvode tako željenu financijsku disciplinu. Zato danas svi zajedno podržimo ovaj prijedlog zakona s vjerom u stvaranje zakonskih uvjeta za povećanje financijske discipline i efikasnosti naplate poreza. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Završili smo sa pojedinačnom raspravom. Pet minutna rasprava u ime klubova. Prijavio se klub Hrvatske narodne stranke, zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, zamjeniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Kratko u ime kluba Hrvatske narodne stranke. Zaključno za Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona. Ako država dopušta da se njoj duguje kako možemo očekivati i kako građani mogu imati povjerenje u državu koja nije u stanju sebi u ime građana osigurati ono što je javni novac, ono što je novac građana, a kamo tek očekivati da će ta ista država za koju želimo i hoćemo da bude uređena štiti sve ostale vjerovnike koji rade na tržištu i bore se kao radnici ili kao poduzetnici. Da smo imali Opći porezni zakon ovaj koji je sada u prijedlogu do sada i naravno da se provodio, a nismo, ne bi nam se dogodio niti Dalmacijavino, niti Jadrankamen. Ne bi nam se dogodio jedan apsurd da država, državna firma duguje državi, duguje radnicima što za plaće, što za doprinose i naravno ne bi nam se dogodilo da poduzetnik može stvarat dugove, izvlačit novac ovako kako se radilo u Jadrankamenu. Mi smo među zemljama svjetske ekonomije, njih je 59 koji se registriraju kao zemlje konkurentne na svjetskom tržištu koje su priznate. U vrhu smo odnosno u vrhu dna 58. ili 59. po konkurentnosti. Jedan od tih kriterija konkurentnosti je i funkcioniranje ovoga o čemu mi danas pričamo i naplate poreza i urednog načina rada porezne i fiskalne politike. Objava dužnika, proračuni kako državne tako i regionalne i lokalne samouprave su javni. To je javni novac i mi ovdje raspravljamo i imamo revizije i otvoreno je na internetu i svakome dostupno. Ne postoji razlog da onaj koji duguje javni novac, to je novac građana ili u državnoj ili privatnoj tvrtci ne bude isto tako objavljen da se zna da poštuje ili ne poštuje, a on ima naravno pravo reći da li je u mogućnosti ili nije ili da li država je uzrokovala problem u kojem se nalazi. Platiti državi je i poštovanje prema državi u kojoj se živi, platiti državi nije samo obaveza, platiti državi je ponos jer država s tim sredstvima može i hoće kao i ova koalicijska vlast upravljati i ulagati u razvoj i za bolju budućnost. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja zamjenik ministra, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Evo moram vam reći da sam jako zadovoljan današnjom raspravom i zahvaljujem vam, jer vidim da postoji konsenzus oko ovoga pitanja koje je goruće pitanje rješavanje, pitanje nelikvidnosti, pitanje insolventnosti, konsolidacije gospodarstva. Vidim da je tu jedno suglasje i da svi znate zapravo pred kakvim izazovom se nalazi Vlada Zorana Milanovića u rješavanju ovoga teškoga gorućega problema. Samo ne znam da li ste znali da jedan podatak koji sam nedavno kada sam vadio podatke iz FINA-e da od 43,4 milijarde kuna nenaplaćenog, znači insolventnosti, da se oko 20 milijardi odnosi na ona poduzeća koji nemaju zaposlene, a oko 10 do 15 milijardi, znači ne da nemaju zaposlene, nemaju ni imovinu. I onda smo ih zapravo da kažem pronašli da se bave djelatnošću trgovine. Pa vam sve to ukazuje u kakvom neredu se susrećemo u gospodarstvu, znači da su ovaj nered koji je se dogodio u našoj privredi su generirali oni koji ne zapošljavaju, oni koji nisu uložili svoj kapital, a izvukli su ga i oni koji se bave trgovinom, znači djelatnošću koja je zapravo u konačnici u RH smo rekli da ćemo se opredijeliti za industriju, za proizvodnju, za prerađivačku industriju. I onda smo zapravo upravo analizom takvog stanja gospodarstva došli do zaključka zapravo da moramo biti puno agresivniji u tom dijelu, odnosno da država mora biti proaktivna. Sjediti i da će nam netko riješiti problem neće osim nas samih i ovo je drugi korak, kako da kažem, u rješavanju ovog teškog problema privrede. Ono što želimo poručiti je da će biti jasna pravila zapravo za sve, da nema jednakijih, da nema pozivanja nemoj ovoga, ne onoga itd. to je moj ili ono, svi su jednaki sad, moraju biti, jasna moraju biti pravila igre i ono što pokušavamo utvrditi, znači ne smijete činiti štetu drugima. Ne smijete činiti štetu drugima i pozivati se da ste poduzetnici. To nisu poduzetnici. Također želim naglasiti da u ovoj bitci želimo biti zapravo dobiti jedan konsenzus jer i ovo je jedna isto dugoročna bitka. Treći korak, ovo je kako da kažem drugi, treći će biti konsolidacija gospodarstva gdje će se ubrzo pred vama se nalaziti Zakon o financijskom poslovanju gdje kada dobijemo cjelokupni jedan paket zakona možemo reći da će ova godina biti godina teških odluka, godina u kojoj će se morati donijeti nepopularni potezi, ali godina koju ćemo postaviti kao temelj da znamo s čime startamo jer mi još uvijek sa ovako rastućom nelikvidnošću ne znamo. Morat će biti čišćenja, morat će biti jasnih pravila i tu neće biti iznimki. Mislim ukoliko postavimo jasna pravila da naši poduzetnici, oni o kojima zapravo govorimo, koji nose ovo gospodarstvo, da će podržati ovaj zakon i da će zapravo i oni građani koji zapravo uredno plaćaju poreze, želio bih da više pričamo o njima, a ne cijelo vrijeme o onima koji duguju državi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem zamjeniče ministra. I ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se stvore uvjeti.
Prelazimo na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona, prvo čitanje, P.Z. br.77 Rasprava je zaključena pa sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje slijedeći zaključak: "Prvo prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona i drugo sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlaganju radi pripreme konačnog prijedloga zakona." Molim tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da i većinom glasova 91 glas za, 17 protiv, 1 suzdržani ovaj zaključak usvojen.
Dogovor Predsjedništva Sabora je da se Prijedlog Odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskog sabora raspravlja u srijedu, a sada nastavljamo sa sljedećom točkom, to je - Konačni prijedlog Zakona o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 89 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata ste primili u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu i Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite, zamjeniče ministra Lalovac.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Predmetni zakon donosi se radi daljnjeg usklađivanja s pravnom stečevinom EU na način da su pravila o konačnosti namire primjenjiva na platne sustave, hrvatski sustav velikih plaća je INK-S i sustave za namiru financijskih instrumenata tzv. sustav namjere i prijeboja SKDDA ovim zakonom primjenjuju se i na tzv. interoperabilne sustave povezane sustave više zemalja, a zbog sve učestalije prakse međusobnog povezivanja u sustave EU. Interoperabilni sustavi zasada nisu prisutni na našem tržištu, međutim ulaskom u EU moguće je povezivanje sa srodnim sustavima u EU. U EU je prisutan porast zahtjeva za prekograničnim povezivanjem takvih sustava. Zakonom se otklanja rizik u navedenim sustavima koji bi mogao nastati u slučaju otvaranja postupka zbog insolventnosti nad pojedinim sudionikom sustava npr. stečaja jer konačnost namjere podrazumijeva da su nalozi za prijenos valjani i obvezujući ukoliko su prihvaćeni u sustav prije trenutka otvaranja postupka stečaja. Zbog iznimne važnosti takvih sustava za gospodarstvo nužno je da se provedeni nalog pod određenim pretpostavkama bude neopoziv i neprobojan. Na ovaj način isključuju se pravni rizici kojim su izloženi platni sustavi, sustavi namjere vrijednosnih papira i drugih financijskih instrumenata u slučaju otvaranja postupaka zbog kojih je moguće pobijanje pravnih radnji poduzetih u takvom sustavu. Budući da navedeni sustavi čine financijsku okosnicu gospodarskog sustava navedenim se pravilima u konačnosti sprječava širenje rizika u gospodarstvu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Izvolite, Srđan Gjurković Odbor za financije i proračun.
Hvala gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Vezano za oba zakona Odbor za proračun i financije je raspravljao, podržao je jednoglasno donošenje oba zakona i predlaže Hrvatskom saboru da izglasaju zakone s kojim se usklađujemo sa pravnom stečevinom EU i unapređujemo financijski sustav u suradnji sa Europom. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnik Igor Rađenović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Budući da je gužva ja sam požurio. Uvaženi zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege pred nama je Konačni prijedlog Zakona o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata. Uvodno je važno reći da se ovim prijedlogom usklađujemo sa EU regulativom i direktivama 2009/44., 98/26. te 2002/47. Cilj tih direktiva, a posljedično i ovog zakona, jest isključivanje pravnih rizika kojima su izloženi platni sustavi i sustavi za namjeru vrijednosnih papira i drugih financijskih instrumenata u slučaju otvaranja postupaka zbog kojih se mogu pobijati pravne radnje poduzete u tim sustavima. Sustavni rizik koji se pritom neminovno javlja jest rizik da se zbog poremećaja u samom sustavu ili zbog nemogućnosti jednog ili nekoliko sudionika koji ne ispunjavaju svoje obveze da ispunjavaju svoje obveze pokrene lavina i dođe do nemogućnosti drugih sudionika sustava ili financijskih institucija da uredno podmiruju svoje obveze. Vama je poznato, kolegice i kolege, da u Hrvatskoj postoje tri sustava platnog prometa – hrvatski sustav velikih plaćanja pod kontrolom HNB-a dakle koje je vlasnik i upravitelj tog sustava, sudionici su banke HNB te Središnja depozitarna agencija. Zato tu je NKS, Nacionalni kriznički sustav, dakle sav sustav plaćanja preko FINA-, operativni upravitelj dakle tog sustava i vlasnik tog sustava je FINA, te sustav prijeboja i namjere Središnjeg odvjetničkog depozitarnog društva koji je pod kontrolom HANFA-e. Svi ti sustavi manje-više dobru su organizirani i sa njihovim funkcioniranjem na sreću nije bilo do sada većih problema. Problemi bi eventualno mogli nastati skorim ulaskom u Europsku uniju kada će pojedini platni nalozi iz inozemstva puno učestalije ulaziti u naš platni promet te se posljedično tome mogu pojaviti određeni rizici. Ti se rizici prije svega odnose na izvršavanje platnog naloga u slučaju otvaranja stečaja zbog nelikvidnosti pojedinih subjekata, i stoga je namjera da se oni ovim prijedlogom maksimalno smanje. Odredbama ovog zakona naime osiguravamo da svi nalozi za prijenos koji uđu u sustave platnog prometa prije otvaranja stečaja budu i realizirani. Pri tome konačnost namjere pojedinog naloga za prijenos znači da je nalog bezuvjetno i neopozivo proveden i da njegovo izvršenje ni na koji način nije moguće naknadno pobijati, odnosno poništavati. Time štitimo sve sudionike u platnom prometu, primarno vjerovnike dakako ili jednostavnije rečeno zakonom ćemo onemogućiti stečajne upravitelje da eventualno odbiju izvršenje platnih naloga koji su u sustav ušli prije trenutka otvaranja stečaja koji odredbama ovog zakona, a točno propisano u članku 47., dakle počinje na točno određeni datum, sat i minutu, donošenjem relevantne odluke suda ili drugog nadležnog tijela. Važno je još istaknuti kolegice i kolege da se sve većim širenjem platnog prometa izvan granica pojedinih država, tj. između subjekata koji nisu u istim državama, stvara povećana potreba za ujednačavanje propisa u zemljama Europske unije. Stoga, su u interesu svih, a temeljem u uvodnom dijelu navedenih direktiva nacionalna zakonodavstva ugrađuju jedinstvena pravila te time stvara podloga da se kroz interoperabilne sustave gubi što manje vremena u platnom prometu te postigne veća razina sigurnosti svih sudionika. Stoga, zaključno klub SDP-a podržati će ove, donošenje ovog zakona budući sa njegovim donošenjem pripremamo za skorašnji suživot unutar i financijskog sustava Europske unije, ubrzavamo sustave platnog prometa te stvaramo pretpostavke za izgradnju interoperabilnih sustava platnog prometa sa drugim članicama Europske unije, podižemo transparentnost sustava platnog prometa i sprječavamo eventualno zlouporaba stečajnih upravitelja kroz onemogućavanje probojnosti naloga za prijenos ili čak tempiranog otvaranja stečaja u trenutku izvršavanja pojedinih naloga za prijenos, nažalost bilo je i takvih slučajeva u našoj povijesti. Jednom riječju maksimalno smanjujemo rizike i štitimo sve sudionike u sustavu da zbog sporosti ili eventualne osporivosti prijenosa budu oštećeni neizvršavanjem njihovog platnog naloga. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Više nemamo prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se stvore uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o konačnosti namjere u platnim sustavima i sustavima za namjeru financijskih instrumenata, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.br. 89. Rasprava je zaključena i dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 91 glas za, 17 protiv, 1 suzdržan donesen Zakon o konačnosti i namjeri u platnim sustavima i sustavima za namjeru financijskih instrumenata u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na slijedeću točku - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom osiguranju, hitni postupak prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 88. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata primili ste u pretince i sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije državni proračun, Odbor za lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu i Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja? Zamjeniče ministra izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospode zastupnici. Predmetni zakon donosi se radi daljnjeg usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije, Direktivom 2009/44/EZ kojom se mijenja i dopunjuje Direktiva o konačnosti namjere i Direktiva o sporazumima o financijskom osiguranju, na način da se proširuje krug dosadašnjih raspoloživih instrumenata financijskog osiguranja, financijski instrument i novčana sredstva uvođenjem kreditnog potraživanja kao novog instrumenta financijskog osiguranja između sudionika navedenih u zakonu. To su Republika Hrvatska, HNB, HBOR, kreditne ili financijske institucije, subjekti financijskog tržišta, a druga strana mogu biti i drugi subjekti, te se propisuju uvjeti pod kojima se ono može dati i isključeno je kreditno potraživanje u kojem je dužnik potrošač. Još jedna novina kod izmjene Zakona o financijskom osiguranju odnosi se na financijsko osiguranje se više ne može zasnivati općenito na tražbini po računu već novčana sredstva moraju biti iskazana u određenom iznosu koji odgovara financijskoj obavezi osiguranoj ugovorom o financijskome osiguranju. Izmjenama se detaljnije definiraju i subjekti financijskog tržišta u Republici Hrvatskoj na koji se ovaj zakon odnosi. Ovim zakonom propisuju se nova pravila za osiguranje financijskih obaveza kreditnim potraživanjima uz postojeća pravila dodatno povećava se pravna sigurnost, smanjuje kreditni rizik, olakšavaju prekogranične transakcije te jača tržište kapitala i financijski sustav u cjelini. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Živimo u dinamičnom vremenu, rizici u poslovanju su sve veći i upravo su ti povećani rizici s jedne strane, a s druge strane nastojanje da se međusobne kreditne obveze izmiruju što brže i lakše i po mogućnosti sa što manje angažiranja dodatnog novca, razlog za kreiranje novih dodatnih instrumenata osiguranja u kreditnom poslovanju. Tako je Europska unija čiji će punopravni član Hrvatska postati, eto za godinu dana Direktivom 2009/44 uz postojeće instrumente osiguranja u kreditnom poslovanju uvela još jedan instrument, kreditno potraživanje. Usklađivanjem sada važećeg našeg Zakona o financijskom poslovanju s ovom direktivom i hrvatskim će vjerovnicima biti omogućeno da u slučaju da svoju ugovornu obvezu ne uspiju podmiriti redovnim putem, da u tom slučaju koriste svoje kreditno potraživanje kao jedan od instrumenata osiguranja u kreditnom poslovanju. Što je zapravo kreditno potraživanje? To je potraživanje nastalo po ugovoru o kreditu ili ugovoru o zajmu u kojem je davatelj kredita ili zajma kreditna institucija, dakle banka, Hrvatska narodna banka, Hrvatska banka za obnovu i razvoj, Investicijsko društvo, Društvo za osiguranje i reosiguranje, investicijski i mirovinski fondovi, Središnje klirinško depozitarno društvo, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, agenti za namiru i klirinške organizacije. Nabrojeni vjerovnici, a vidimo da je redom riječ o velikim i respektabilnim državnim sustavima osim naravno poslovnih banaka moći će za podmirenje svojih dugova u međunarodnom kreditnom poslovanju ustupiti svoja potraživanja od svojih dužnika. Dakle, njihov dužnik praktički postaje njihov jamac prema vjerovniku. Međutim važno je naglasiti da kreditno potraživanje može postati instrument osiguranja u kreditnom poslovanju tek ako su zadovoljena dva uvjeta. Prvi uvjet bolje reći ograničenje jest da instrument financijskog osiguranja ne može biti ono kreditno potraživanje u kojem dužnik potrošač definiran kao takav po zakonu kojim je uređeno potrošačko kreditiranje. Pojednostavljeno rečeno, potraživanja poslovnih banaka po potrošačkim kreditima građana ne mogu biti instrument financijskog osiguranja u kreditnom poslovanju. Drugi uvjet je da dužnik u ugovoru o kreditnom potraživanju koje se daje instrument financijskog osiguranja mora dati svoj pristanak da njegovo dugovanje po kreditu služi kao jamstvo. Bez pristanka dužnika vjerovnik ne može ponuditi svoje kreditno potraživanje kao instrument osiguranja svom vjerovniku. Istovremenost davanjem tog pristanka odnosno suglasnosti dužnik se posebnom izjavom obvezuje da neće prebijati svoja eventualna potraživanja s dugovima prema vjerovniku iz tog kreditnog potraživanja u cijelom razdoblju dok se predmetno kreditno potraživanje koristi kao instrument financijskog osiguranja. Dakle, dug mora cijelo vrijeme ostati nepromijenjen jer je to uvjet da nepromijenjeno ostane i kreditno potraživanje vjerovnika kao instrument osiguranja. Jasno kod korištenja kreditnog potraživanja kao instrumenta financijskog osiguranja potrebno je precizno utvrditi i sve druge uvjete pod kojima se ovi instrumenti daju kako se ne bi ugrozio položaj primatelja osiguranja ali isto tako kako se ne bi ugrozio ni položaj dužnika po kreditnom potraživanju. Ovim zakonskim prijedlogom dobivamo dakle još jedan instrument financijskog osiguranja još jednu mogućnost izmirivanja dospjelih obveza bez upotrebe gotovog novca što je izuzetno važno u ovim uvjetima sveopće nelikvidnosti. No, još je po meni daleko važnije to što se povećava stupanj sigurnosti i smanjuje taj sistemski rizik posebno u prekograničnom financijskom poslovanju na čemu eto EU inzistira, a klub SDP-a to podržava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Ovim bismo završili današnji dan. Sutra nastavljamo sa Godišnjim izvješćem o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2011.godinu. Hvala vam lijepa.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.br. 88. Rasprava je zaključena, te dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 91 glas za, 17 protiv i 1 suzdržan donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom osiguranju u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.