Dame i gospodo zastupnici dobro jutro svima, i poštovani gosti, na nastavku 2. hitne sjednice Zastupničkog doma koja je započeta 14. lipnja 2019. godine. Srdačno pozdravljam sve nazočne zastupnike i goste. Odsutnost sa nastavka sjednice opravdali su: zamjenik predsjedateljice Denis Zvizdić, te zastupnica Nada Mladina, a zastupnica Mirjana Marinković-Lepić je najavila kašnjenje. Konstatiram da u ovom trenutku sjednica ima, u nastavku znači, sjednica ima kvorum za rad. Podsjećam da je sjednica prekinuta nakon izjašnjavanja o prijedlogu dnevnog reda u prvom krugu glasovanja. Kolegij Doma kao Povjerenstvo sukladno članku 86. stavak (1) Poslovnika obavio je naknadno usuglašavanje o prijedlogu dnevnog reda. Suglasnost nije postignuta, rasprava je okončana i sada je potrebno da se izjasnimo o prijedlogu dnevnog reda u drugom krugu glasanja. Molim vas da se pripremite za glasanje u drugom krugu. Od ukupno 28 nazočnih za 24, protiv 2, suzdržanih 2. Konstatiram da 2. sjednica Doma, 2. hitna sjednica Doma ima sljedeći Dnevni red 1. Aktualna situacija u pravosudnim institucijama Bosne i Hercegovine s naglaskom na obveze iz preporuka Evropske komisije; 2. Informacija Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o kontroli i upravljanju priljevom masovnog broja migranata, izbjeglica u Bosnu i Hercegovinu sa osvrtom na aktualnu sigurnosnu i humanitarnu situaciju na području Unsko- sanskog kantona Budući smo usvojili dnevni red, imamo zastupnik Jasmin Emrić, povreda Poslovnika. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem uvažena predsjedavajuća. Ja sam samo htio reagirati na način da tražim od sekretara Doma da pojasni po kojem članu Poslovnika smo se mi izjašnjavali o dnevnom redu uopće. Znači, zašto smo se uopće izjašnjavali o cjelokupnom dnevnom redu kada znamo da po Poslovniku se izjašnjavamo samo o izmjenama i dopunama dnevnog reda, ne o cijelom dnevnom redu? Evo, molio bih da sekretar tumačenje da, po Poslovniku. Hvala. 2
Vi ste sad zloupotrijebili poslovničke odredbe, mi smo se već izjašnjavali. O tome ste trebali raspravljati kad je bila rasprava o dnevnom redu. Ja Vam mogu dati odgovor na to da je i iz Vaše rasprave proisteklo, a i iz rasprave o dnevnom redu, imali smo prijedloge zastupnika koji su tražili skidanje jedne točke s dnevnog reda, kada smo iscrpili tu točku dnevnog reda ja sam pitala u Kolegiju da li ćemo se izjašnjavati jer poslovničke odredbe nisu jasne i u onom slučaju kad one nisu jasne, kad imamo jednu točku da se povlači, mi smo dali cjelokupan materijal na izjašnjavanje. I ja mislim da je to ono što ovom Domu treba, da se na demokratski način izjasni. Nijednog problema nismo imali ni da se izjašnjavamo, ni da se ne izjašnjavamo, to je bio stav faktički u Kolegiju, a u tom Kolegiju nas je bilo dvoje. Prelazimo na točku jedan ... Damir Arnaut, povreda Poslovnika.
Ako sam dobro shvatio, Vi i kolega Zvizdić ste se usaglasili da se glasa o dnevnom redu. Kad je Poslovnik u pitanju član 76. stav (2) kaže da predsjedavajući odlučuje o opravdanosti prigovora, ali ako sam Vas sad dobro shvatio, Vi ste imali podršku kolege Zvizdića da se prvi put u historiji ovog Doma otkako je ovaj Poslovnik na snazi Dom izjašnjava o dnevnom redu, a ne samo o izmjenama i dopunama. Hvala.
Zahvaljujem i konstatiram da ste zloupotrijebili poslovničke odredbe i molim Vas da ne tjerate da dolazimo do tumačenja, ja danas nemam s kim, izuzev odrebi koje su jasne poslovnički, protumačiti, ukoliko želimo da ovu sjednicu održimo. Hvala vam lijepa. Ne vidim više prijavljenih, prelazimo na točku jedan, Ad. 1. Aktualna situacija u pravosudnim institucijama Bosne i Hercegovine s naglaskom na obveze iz preporuka Evropske komisije Predlagatelji su materijal za raspravu o ovoj točki dostavili Godišnje izvješće Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća BiH za 2018. godinu. Otvaram raspravu. Rasprava, zastupnik Nermin Nikšić. Izvolite zastupniče.
Poštovana predsjedavajuća, kolegice i kolege zastupnici, predstavnici Vijeća ministara, ministri, uvaženi gosti. Kad je u pitanju aktuleno stanje u pravosudnim institucijama Bosne i Hercegovine sa akcentom na obaveze iz preporuka Evropske komisije ja ću se bazirati malo na stanju u pravosuđu. Davor Vuinović, Adis Šehović, Dženan Memić, Davor Dragičević, Slaviša Krunić, siguran sam da su svima poznata imena ubijenih policajaca, građana, privrednika. Zajedničko 3 za sve njih je da su brutalno ubijeni, likvidirani, a da počinioci još nisu otkriveni. Interesantno je da bi mogao sad nabrojati još nekih četrdesetak imena jer prema zvaničnim statističkim pokazateljima 40 slučajeva ubistva u Bosni i Hercegovini nije rasvjetljeno, nije razjašnjeno. Želim potpuno otvoreno i jasno istaći kako je reforma pravosuđa jedna od reformi koja je rađena pod packom predstavnika Međunarodne zajednice koji su forsirali i zagovarali ovakvu reformu. Tada je i nametnut, ne bukvalno, oni su isforsirali da se donesu zakoni, ali tada je nametnut ovakav sistem i ovakav sastav Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, kojeg li apsurda, s misijom osiguranja neovisnog, nepristrasnog i profesionalnog pravosuđa u Bosni i Hercegovini koji omogućava jedan pristup pravdi i jednakost svih građana pred zakonom. Sam sastav VSTV-a kojeg čine sudije, tužioci i advokati uz predstavnike Vijeća ministara i ovog našeg Doma u ovakoj složenoj i komplikovanoj državi kakva je Bosna i Hercegovina, budi sumnje u mogućnost korupcije. Da ne bude zabune, i u mnogo razvijenijim demokratijama i u razvijenijim državama teško bi bilo vjerovati da će sudije i tužioci biti objektivni u postupcima u kojim učestvuju advokati koji imaju moć da ih svojim glasom imenuju ili smijene ili da im spriječe njihovo napredovanje. Čast izuzecima, ali da se ne lažemo jako je malo onih koji su se spremni držati profesionalnih standarda zbog čega ustvari onda kasnije nemaju šansu da napreduju. Puno je više ovih drugih. Navest će primjer iz perioda kad sam bio premijer, kada smo se obratili sudu zbog narušenih odnosa u nacionalnom sastavu Vlade. Dobili smo presudu u kojoj je sudinica pozvala na odredbe Ustava koje su prije deset godina promijenjene. U presudi je rečeno kako nije narušen nacionalni sastav Vlade zato što svaki ministar ima zamjenika iz reda drugog konstitutivnog naroda. Dakle, žena nije znala da se u međuvemenu u Federaciji BiH utvrdila konstitutivnost sva tri naroda i kakav je sastav, nacionalni sastav Vlade. Kad smo to objavili na press konferenciji onda sam dobio prijavu da utičem na nezavisno pravosuđe, a interesantno je da je nakon tri mjeseca ta sudinica dobila unapređenje i otišla u Vrhovni sud Federacije. I to ustvari pokazuje na koji način i kako funkcioniše pravosudni sistem i VSTV u Bosni i Hercegovini. Mi u SDP-u smo prije sedam godina problematizirali način izbora glavnih tužilaca na svim nivoima i zatražili da Tužilaštvo treba za svoj rad odgovarati predstavnicima građana koje ti građani biraju u Parlament. Da podsjetim da je to slučaj u većini zemalja u svijetu, evo, samo da u našem okruženju, u Hrvatskoj Sabor imenuje glavnog tužioca, u Srbiji Skupština imenuje i tužioca i predsjednika suda, a kod nas je prijedlog dočekan ogromnim kritikama i to, interesantno, upravo od predstavnika Međunarodne zajednice i predstavnika i iz redova Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Čak su osporavali demokratski kapacitet i svijest zastupnika plašeći se političkog uticaja. Kako to sad smiješno izgleda iz ove perspektive. Danas je potpuno jasno zašto su oni to osporavali, i jedni i drugi. Možda se razlozi najbolje mogu vidjeti iz otvorenog pisma zamjenice predsjedatelja, predsjednika VSTV-a i gdje moguće iščitati i upitnike da li je zaista motiv u zadržavanju mogućnosti uticaja na rad pravosudnih organa. S druge strane, potpuno je jasno VSTV-u je očito odgovaralo takvo rješenje kako bi zadržali postojeće stanje što nas je dovelo na ovaj nivo gdje smo danas. Dakle, po meni je potpuno jasno kako je današnje stanje u VSTV-u što ima za direktnu posljedicu stanje u pravosudnom sistemu BiH upravo odgovornost onih koji ne žele priznati svoju krivicu ili grešku u provođenju reforme. Ako nije najgora, ovo je sigurno jedna od najlošijih reformi provedenih u Bosni i Hercegovini. Pokazalo se nažalost da je VSTV otuđeni centar moći koji se stavio iznad pravde i pravosuđa. Danas u VSTV-u imamo ljude koji su osuđeni za kriminal i sakrili su od VSTV-a presudu, ali kad je to otkriveno onda su ljudi u VSTV-u odbili sankcionisati tako nešto. Afera potkivanja je samo vrh ledenog brijega, ali smatram kako se jako puno još gorih stvari dešava unutar pravosudnog sistema. Mi ustvari smatramo kako 4 postoji veliki politički uticaj na pravosuđe, da su time pravosudne institucije kontaminirane, te da je to najveći razlog katastrofalno niskog povjerenja građana u institucije koje bi trebale biti garant prava i pravde u društvu, a očito je da to nisu. Kroz niz afera koje se s vremena na vrijeme pojavljuju u javnosti jasno se mogu prepoznati politički sukobi koji se prelamaju ne samo kroz pravosuđe, već i kroz obavještajno-sigurnosni državni aparat. Preduslov za napredak naše države je da pravosuđe konačno postane nezavisno, te da obavještajne policijske strukture počnu služiti državi i građanima, a ne političarima, odnosno njihovim stranačkim i ličnim interesima. Mi smo spremni da učestvujemo u procesu koji će u najkraćem mogućem roku rezultirati reformom u pravosudnom sistemu i kako bi ovaj izuzetno važni državni alat za obračun sa kriminalom i korupcijom konačno postao kapacitiran da se obračuna sa onima zbog kojih godinama žmire na oba oka, praveći se da ne vide šta se radi. Sistem u kojem sudije ne odgovaraju za svoje greške, u kojem tužioci zato što im padaju prijave ne odgovaraju, a oni čak i napreduju, takav sistem je neodrživ i vodi kompetnu državu u propast. Zbog sprege sa pojedincima iz pravosudnih institucija i politike, kriminalci se osjećaju nedodirljivim, a svi ostali mogu očekivati da budu izloženi politički motivisanim postupcima i nemjerljivoj šteti koja se na taj način nanosi. U posljednjih par godina najeklatantniji primjer su postupci protiv pojedinih političkih čelnika, ali ja ću ovdje ispričati slučaj mog prijatelja za šta sam sam bio u prilici da vidim što me smrzlo. Dakle, postupajući tužilac je podnio izvještaj glavnom tužiteljstvu u kojem je utvrdio da za gospodina Damira Hadžića ne postoje elementi ... krivično dijela, niti da je uradio to što mu se stavlja na teret. Poslije tri dana čovjek je bio priveden, dva mjeseca ostao u pritvoru, proveden sudski postupak, oslobođen po svim, i nikom ništa, niti odgovara tužilac, niti... Takav sistem smatram da je potpuno nedopustiv i da se takvi politički procesi moraju sankcionirati kad se dese, a pokaže se da su zaista politički motivisani. Dakle očito je kako je kompletan sistem zreo za renoviranje i zato bih predložio da se vratimo prijedlogu prema kojem predstavnicima građana, dakle, izabranim zastupnicima na svim, u svim predstavničkim tijelima treba omogućiti i dati nadležnost za izbor glavnih tužilaca u Bosni i Hercegovini. Zahvaljujem.
Zahvaljujem zastupniku. Rasprava, zastupnik Adil Osmanović. Izvolite zastupniče.
Hvala predsjedavajuća. Kolegice i kolege zastupnici, članovi Vijeća ministara, gosti, mediji. Obzirom da smo mi, evo, konačno usvojili dnevni red za 2. hitnu sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH tačke dnevnog reda su zaista aktuelne i hitne za razmatranje. Prva tačka nosi naziv, evo koju raspravljamo, aktuelna situacija u pravosudnim institucijama Bosne i Hercegovine. Mi smo na Klubu poslanika Stranke demokratske akcije raspravljali obje tačke dnevnog reda i zanima nas da li je neko pozvan ispred Visokog sudskog i tužilačkog vijeća? Da li je predsjednik Milan Tegeltija pozvan ili, ako on ne može doći, da li je Ružica Jukić ili Jadranka Lokmić-Misirača obzirom da će biti ovdje i ozbiljnih diskusija, pitanja, da bismo imali u puno kapacitetu mogućnost da dobijemo i odgovore na to? Ukoliko su pozvani, a nisu došli tražimo u ime Kluba poslanika Stranke demokratske akcije jednu pauzu da se obezbijedi, ako ne može predsjednik da dodje bar neko 5 od potpredsjednika da bismo zaista u punom kapacitetu mogli voditi raspravu o ovoj jako bitnoj temi. Hvala.
Evo, ja ću odmah prokomentirati. Što se tiče Kluba SDA vi možete tražiti pauzu ili iz tih ili iz nekih drugih razloga, ali moram vam reći da se niko od predstavnika institucija nije pozvao jer sukladno Poslovniku mi smo sazvali hitnu sjednicu i predlagatelji materijala su na neki način potpisnici onih točaka dnevnog reda koji su i zapravo tražili ovu hitnu sjednicu. Ukoliko se to nekad odluči, na neki način, to je trebala biti obavljena rasprava kroz Godišnje izvješće jer i ovo danas vidim da ide u tom pravcu, u tom slučaju bi bili pozvani svi predstavnici institucija sukladno našem Poslovniku kako ih i pozivamo. Tako da, evo, ostajete li kod prijedloga za pauzu da dam ili ?
Ja smatram da treba dati pauzu i od sat vremena da se obezbijedi neko da dodje ovdje. Ovo je zaista najviši Dom zakonodavni države Bosne i Hercegovine i ako mi ne možemo obezbijediti da neko dođe ispred Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, onda se postavlja posebno pitanje zaista dalje. Prema tome, ja tražim da se da pauza i da se pozove neko ispred Visokog sudskog i tužilačkog vijeća da bismo imali jednu ozbiljnu, argumentiranu raspravu sa i odgovorima na postavljena pitanja kojih će sigurno ovdje biti. Može pola sata, može sat, može 45 minuta, ali da se pozovu da znamo hoće il se odazvati ili se neće odazvati.
Evo, molim vas samo da se pridržavamo Poslovnika iako vidim ovdje da su, ovaj, određeni zastupnici intervenirali. Ovdje stoji članak 83. stavak (3) – ako klub zastupnika zatraži stanku dulju od 30 minuta, predsjedatelj Doma stavlja taj prijedlog na glasanje, pa vas molim da se izjasnimo, budući da je predsjedatelj Kluba SDA tražio pauzu od sat vremena da se pozovu određeni predstavnici političkih insitucija da nazoče. Sada vas molim, evo, prije nego što dam ovaj prijedlog za glasanje, Saša Magazinović, povreda Poslovnika. Izvolite zastupniče.
Odustajem od povrede, Vi ste ispravili.
Zastupnik Damir Arnaut, povreda Poslovnika.
Samo da pojasni možda, kolega je li traži 45 minuta ili sat vremena jer možemo i bez glasanja na pola sata, a ako već pojasni, možda bih mogao pojasniti i zašto njegov kolega, gospodin Zvizdić u Kolegiju nije potencirao pitanje. Kolegij samo može pozvati goste na sjednicu, ne može niko od nas predlagača. 6
Evo, ne bih komentirala, to su također poslovničke odredbe. Evo, predsjednika Kluba još jednom pitam – da li ostajete kod prijedloga da se izjasnimo o pauzi od sat vremena?
/nije uključen mikrofon/
A pola sata. Onda dajem, na prijedlog Kluba SDA dajem pauzu od pola sata. [[PAUZA]] Uvažene kolegice i kolege, budući da imamo kvorum, možemo nastaviti sa radom sjednice. Pozivam predsjednika Kluba Stranke demokratske akcije da nam obrazloži razloge traženja stanke. Izvolite predsjedniče.
Hvala predsjedavajuća. Ma mene zanima da li ste zvali ove, znači predsjednika VSTV-a ili zamjenike ili potpredsjednike, Vi ili sekretar?
Evo, još jednom da vas podsjetimo na poslovničke odredbe koje smo i kazali. Znači, predlagatelji ove točke i ove sjednice zapravo su određeni broj zastupnika koji to u svom pozivu nisu napravili, pa evo vas, radi podsjećanja, vi niste predlagatelji ove točke tako da, evo, ja kao predsjedavajuća niti sam mogla, niti imam pravo, nego sukladno Poslovniku, kada je sjednica redovna i kada utvrdimo, Kolegij, na sjednici proširenog Kolegija onda, naravno, sukladno svim točkama koje su obvezne, koje se nađu na sjednici dnevnog reda u prijedlogu, pozivaju se, da kažem, predstavnici određenih točaka sukladno odgovornosti koje imaju prema ovom Parlamentu. Danas nemamo takvu situaciju, tako da, evo toliko za odgovor. Zastupnik Šemsudin Mehmedović, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Ja sam i prošli put skrenuo pažnju da naziv tačke dnevnog reda i ponuđeni materijal nisu usaglašeni i zbog toga ja danas neću govoriti o formi, a forma je upravo Informacija o radu VSTV-a za 2018. godinu, jer je to zapravo iz godine u godinu skoro pa identičan izvještaj, odnosno informacija o radu VSTV-a. To dovoljno govori o neozbiljnosti ove institucije koja ima izuzetno važnu ulogu u bosanskohercegovačkom društvu. Zato ću malo više govoriti o suštini ove današnje tačke, a to su problemi u bh. pravosuđu, a kao što znate, VSTV je regulator po svim pitanjima u bh. pravosuđu. Zbog toga kada govorimo o radu, odnosno neradu VSTV- a i na šta imamo pravo kao zastupnici bh. građana jer i oni i mi bi trebali da polažemo račune 7 upravo bh. građanima onim koji su nas birali, međutim, oni su u svojoj oholosti i osionosti zadnjih nekoliko godina nudili nama ovdje Informaciju o radu i koliko se sjećam nismo nikad ni primili k znanju Informaciju o radu VSTV-a. Njima to nije bilo dovoljno, ali, znate, osjećaj nepravde u bh. društvu je ključni razlog odlaska mladih ljudi, ne samo mladih nego čitavih porodica iz Bosne i Hercegovine. Nemamo institucionalnu sigurnost, ako nemamo sigurnost, odnosno imamo pravnu nesigurnost, ko je za to odgovoran nego VSTV kao regulator? Zašto je to tako? Čini mi se da godinama smo insistirali na tome da VSTV dostavi ovom Parlamentu finansijski izvještaj. Oni su se branili time da nismo im kroz budžet ni obezbijedili sredstva, nego da su to donatorska sredstva. Iako su donatorska sredstva, ovaj Parlament, odnosno građani Bosne i Hercegovine moraju znati odakle i ko ih finansira. I naravno da oni koji ih finansiraju imaju poseban utjecaj i na njihov rad. Međutim, njihova oholost ide dalje, oni su od 2017. godine kada su im oni koji su im bili najveći donatori, kada su upozoravali da je snažan politički uticaj na rad VSTV-a, odnosno u pravosuđu generalno, oni i dalje nisu obraćali pažnju na takve, na takve izjave. Pa ću napraviti jednu retrospektivu tih nekih informacija, izvještaja, stavova itd. Naime, još 2017. godine američka ambasadorica je upozorila na sastanku sa VSTV-om, članovi Visokog sudskog i tužilačkog vijeća upozorila ih je da je pravosuđe u vezi sa korupcijom i političkim uticajem, pa čak i neki pripadnici pravosudnog sistema. Na samom početku razgovora članovi VSTV-a na čelu sa predsjednikom tadašnjim i sadašnjim Milanom Tegletijom jasno je stavila do znanja kako je itekako informirana i upućena u njihov angažman. U tom smislu Ambasada Sjedinjenih Američkih Država u Sarajevu je rekla da nije zadovoljna radom VSTV-a, da sumnjaju kako pojedini članovi imaju drugačije ciljeve od onih zbog kojih su izabrani, te da generalno ne shvaćaju veliku odgovornost koju imaju. Nadalje, u toku 2019. godine uočene su određene zabrinjavajuće pojave koje negativno utiču na provođenje reformi u pravosuđu, a vezana su za oblasti vođenja, rukovođenja VSTV-om, upravljanjem prevosudnog sistema u oblasti podnošenja imovinskih kartona, ocjenjivanja rada, te postupak imenovanja sudija i tužilaca. Vi se sjećate da se čitava javnost pritiskala i VSTV i da se konačno imovinski kartoni i sudija i tužilaca javno obznane, kao i nas zastupnika u Parlamentu. Međutim, očigledno je da to nekima nije odgovaralo. Ove pojave su ozbiljnije i čine se kao pokušaj da se odgode ili čak dovedu u pitanje zajednički reformski napori poduzimani u proteklom periodu. Već duže vrijeme Visoko sudsko i tužilačko vijeće loše rukovodi postupkom imenovanja. Konstatovano je da se određena imenovanja favorizuju, te se okončaju iznenađujuće brzo, a evo jedan od tih primjera je slučaj imenovanja glavnog okružnog tužioca u Doboju u martu 2019. godine. To je bilo hitnim postupkom, materijali su dostavljeni manje od dva dana prije zasjedanja VSTV-a iako Poslovnik o radu iziskuje duže vrijeme da se članovi VSTV-a mogu pripremiti. Favoriziranje određenjenih imenovanja, odgađanje drugih stvara dojam da postoje politički ili drugi razlozi kojima se Vijeće rukovodi u svom odlučivanju. Odgode i neefikasnost u postupcima imenovanja podrivaju vladavinu prava u Bosni i Hercegovini. Dana 17.05.2019. godine Evropska unija je dobila dopis od gospođe Aleksandre Martinović, predsjednice Ustavog suda Federacije u kojem ukazuje na probleme u funkcioniranju tog Suda uslijed nerazumno dugog procesa popunjavanja upražnjenih pozicija u tom Sudu. Kao što znate, postupak imenovanja sudija Ustavnog suda Federacije započinje upravo kandidiranjem od strane VSTV-a . Oni i dan danas to ne žele da urade i ne rade to iako Ustavni sud nije popunjen. Također, u pitanje su dovedeni i sistemi ocjenjivanja, rada i podnošenja imovinskih kartona koji su reformisani propisima Vijeća iz 2018. godine, a u skladu sa preporukama Evropske unije. Zašto navodim stav Ambasade SAD-a, Evropske unije? Upravo zato što nažalost u Bosni i Hercegovini postoje neke tri istine iako je istina samo jedna, 8 ali zbog nezavisnosti, zbog jednog korektnog stava prema VSTV-u, evo, hoću da napravim retrospektivu upravo stavova onih koji su im i veliki donatori i koji, do čijeg mišljenja oni drže. Očigledno je da u zadnje vrijeme ne drže ni do tih mišljenja. Već izvjesno vrijeme je jasno da u pravosuđu je potrebno provesti ozbiljne reforme. Najnovija dešavanja u VSTV-u su samo jedan dokaz u nizu u prilog ovoj tvrdnji. Mišljenje Evropske unije je po ovom pitanju vrlo jasno, neophodne su izmjene i dopune Zakona o VSTV-u. Odluke disciplinskih komisija VSTV-a su defakto osigurale nekažnjivost pojedinih članova VSTV-a. Šta više, eventualno nepropisno ponašanje predsjednika VSTV-a nije ni ispitano, već je samo konstatovano da ne postoji disciplinska odgovornost predsjednika VSTV-a. To je non sens. Zašto? Ne postoji niko ko nije odgovoran niti protiv koga se treba provesti procedura, postupak disciplinski, sudski, itd. Ovo govorim i iz ličnog iskustva, jer ipak sam proveo u sudskim klupama, u istragama itd. nekoliko godina, ali to ne znači da sam bio kriv, nego upravo očekujući jednu nepristrasnu, profesionalnu istragu, evo na kraju sam i pravnu bitku dobio. Mišljenje Evropske unije po ovom pitanju je vrlo jasno, očekuje se od nadležnih organa vlasti da ove preporuke shvate vrlo ozbiljno. Zamislite da predsjednik VSTV-a nađe se u jednoj aferi, pod navodnicima, potkivanja i da se ne vodi ni disciplinski postupak, ni postupak utvrđivanja njegove eventualne odgovornosti, a Vlada jedne naše bliske zemlje, Austrije, je u roku od sat vremena, znači, pala upravo zbog slične situacije, zato što je potpredsjednik Vlade našao se u sličnoj situaciji. Pa ako težimo demokratskim standardima, ako težimo Evropskoj uniji, ako težimo pravnom sistemu koji će garantirati sigurnost svima nama u Bosni i Hercegovini i običnom bosanskohercegovačkom građaninu, onda je bilo za očekivati i da predsjednik VSTV-a ponudi ostavku, odnosno da svi članovi VSTV-a ponude ostavku jer su suodgovorni. Evo, kao što smo vidjeli i nakon neprovođenja disciplinske odgovornosti, disciplinskog postupka očekivati je bilo da VSTV kao regulator pravosuđa, najviši organ u pravosudnom sistemu, trebalo je da podnese ostavku. Donošenje problematičnih zaključaka od strane VSTV-a u 2017. godini, VSTV je usvojio sporne zaključke koji su mogli ugroziti nezavisnost sudstva i samostalnost Tužilaštva, s obzirom da su, između ostalog, predviđali mogućnost smjene sudija i tužilaca na osnovu navodnih ranijih aktivnosti u toku rata, bez provođenja postupka. Ne može niko biti smijenjen, odgovoran, prije nego što se provede jedan adekvatan postupak. Očigledno je da je ovdje bilo uticaja, političkog uticaja jer zahtjev VSTV-u da im se dostavi informacija o tome da li su sudije i tužioci u Izvještaju Centra za istraživanje rata, ratnih zločina i traženje nestalih osoba RS-a bili predmetom istrage vrši neprimjeren pritisak, konkretno na ovo osobe, ali u širem kontekstu [[govornik se upozorava na vrijeme]] na svakog sudiju i tužioca u zemlji. Zbog toga, evo završit ću brzo, zbog toga ja ukazujem, evo, i na Specijalni izvještaj specijalne savjetnice engleske kraljice koja je na 79 stranica dostavila Izvještaj o stanju u bh. pravosuđu gdje ukazuje i daje preporuke. Druga stvar, imate preporuke Evropske komisije koje očigledno ne poštuje ni VSTV, zatim imate objektivne analize nevladinog sektora raznih univerzitetskih profesora i međunarodnih zvaničnika. Znači, da ne bi bilo da Parlament vrši pritisak ili uticaj na pravosuđe očekujemo da Visoko sudsko i tužilačko vijeće bar pokaže minimum poštovanja prema [[govornik se upozorava na vrijeme]] državi Bosni i Hercegovini i građanima Bosne i Hercegovine i zbog toga predlažem dva zaključka: - da Visoko sudsko i tužilačko vijeće u kompletnom sastavu podnese ostavke, i - da se po hitnoj proceduri u parlamentarnu proceduru dostave izmjene i dopune Zakona o VSTV-u. Hvala lijepo. 9
Zahvaljujem zastupniku. Rasprava, zastupnik Saša Magazinović. Izvolite zastupniče.
Uvažena predsjedavajuća, kolegice i kolege, sve vas srdačno pozdravljam. Izražavam svoje zadovoljstvo da smo i pored proceduralnih prepreka došli do situacije da danas u najvišem zakonodavnom tijelu države Bosne i Hercegovine govorimo o ovoj izuzetno važnoj temi. 2012. godine se pojavila incijativa da po uzoru na zemlje iz okruženja, prije svega Srbiju, Hrvatsku, a i Crnu Goru, glavnog tužioca bira Parlament BiH gdje on po uzoru na naše susjede treba i svake godine da polaže račun o radu ili neradu institucije koju predstavlja. Tada je to ocjenjeno kao atak na nezavisnost pravosuđa i od strane Međunarodne zajednice, ali i dijela medija koji su naše pravosuđe tretirali kao svetu kravu. Nešto što je nedodirljivo i o čemu se ne smije govoriti. Brojni su promjeri, predsjedavajuća Vi ćete se toga dobro sjetiti, poslanika iz svih političkih stranaka iz oba entiteta i iz svih naroda koji su u rijetkim prilikama kada smo mogli razgovarati o radu pravosuđa postavljali konkretna pitanja o slučajevima koji traju nedopustivo dugo, o očiglednim nepravilnostima za koje je primjere i poslanik Nikšić, evo, demonstrirao. Svaki put, svaki put je to bilo okarakterisano kao pritisak na pravosuđe i politički pokušaj ovladavanja pravosuđa. Jasno nam je svima da je VSTV dugo godina bio čedo Međunarodne zajednice i upravo zbog toga je imao jednu vrstu zaštite i oreola nedodirljivosti. U međuvremenu se to malo promijenilo, vjerovatno trenutak nepažnje Međunarodne zajednice su iskoristili domaći mangupi i danas je VSTV čedo domaćih političara koji ga koriste, da ne kažem zloupotrebljavaju, na način kako oni misle da to treba raditi. U ranijem periodu ni mediji koje nazivamo nezavisnim se nisu osjećali ugodno izvještavati i raditi ove teme jer bi se i oni dovodili u kontekst političkog ili ne znam ni ja kakvog pritiska na pravosuđe. Danas, danas mogu reći da je napravljen jedan veliki iskorak, bar kada je u pitanju razgovor o ovoj temi. Političari mnogo slobodnije nego ranije govore o nepravilnostima u pravosuđu, Međunarodna zajednica je također okrenula ploču i počela govoriti na jedan drugačiji način, a mediji imaju potpunu slobodu ne samo da izvještavaju, nego i da na jedan analitički način se osvrnu na pravosuđe u Bosni i Hercegovini. Zašto je to danas u redu, a nije bilo u redu prije pet, šest i sedam godina ja ne znam, ali pozdravljam promjenu pristupa ovom pitanju i Međunarodne zajednice i političara i dijela medija i mislim da u ovoj zemlji nijedna tema ne može biti sklonjena od Parlamenta i da u ovoj zemlji niko, bez obzira čiju zaštitu uživa, ne može biti neko ko je sklonjen od suda i javnosti i državnog Parlamenta. Povjerenje u pravosuđe je na historijskom minimumu, dakle nikad veće nepovjerenje u pravosudne institucije nije vladalo. Za razliku od onih koji kažu da ljudi iz države odlaze zato što ova ili ona stranka nije ušla u vlast ili je ušla, ja mislim da osim egzistecijalnih razloga ogromna većina onih koji napuštaju Bosnu i Hercegovinu čine to iz osjećaja beznađa, a prije svega pravne nesigurnosti. Zakoni vrijede za građane, ali ne vrijede za institucije i političke moćnike. Kada neko prođe kroz crveno svijetlo, kamera ga snimi, niko ga ne pita da li ti poštuješ Zakon o bezbjednosti saobraćaja ili ne poštuješ, da li ga prihvataš ili ne prihvataš, slijedi kazna, oduzimanje vozačke dozvole. Drugačija je stvar sa institucijama. Mi imamo aktuleni saziv Vijeća ministara koji ne poštuje zakone i nije ispoštovao Zakon o Vijeću ministara, a brojni su primjeri da zakoni se odnose na sve samo ne na političke moćnike. Situacija u pravosuđu je nulti uslov za naš put ka Evropskoj uniji. Vladavina prava je sve ono što svako od nas čuje na svakom sastanku sa bilo kojim predstavnikom Međunarodne zajednice i u posljednjem Mišljenju jasno je podcrtana vladavina prava. Zemlje u tranziciji, a mi smo 10 nedopustivo dugo zemlja u tranziciji, svoj tranzicijski put završavaju čišćenjem političke scene od ljudi koji su korumpirani, govorim o političarima, i ogrezli u kriminal. Mi još uvijek čekamo da naši sanaderi završe tamo gdje im je mjesto. Kad se to desi mi ćemo reći da smo jedan dio svoje tranzicije, veći dio, završili i da smo spremni ići prema Evropskoj uniji. Do tada, džaba nam sva mišljenja, džaba fingirano ispunjavanje uslova, mi se nećemo pomjeriti sa mjesta gdje smo sad. Kad naši sanaderi završe u zatvoru, miševi koji su trenutno oko njih će se zavući u rupe iz kojih su i izašli, a država i naše društvo će prodisati. Zato ovo što se danas dešava nije borba protiv institucije, nije borba protiv pojedinaca, ovo je borba za vladavinu prava u državi Bosni i Hercegovini i borbu da ova država prodiše. Ovo danas je, mislim na održavanje sjednice i na raspravu koju vodimo, je izuzetno krupan korak u tom pravcu i ja čestitam svima onima koji su pomogli da i pored svih blokada državni Parlament razgovara o ove dvije teme, a prije svega o temi pravosuđa. Za razliku od prethodne sjednice gdje sam imao razmimoilaženje u mišljenju sa kolegom Mehmedovićem, pozdravljam i njegov pristup i zaključke koje je predložio time demonstrirajući da ipak nije bio cilj da se zaustavi rasprava i ja se nadam da ćemo do okončanja rasprave sukladno Poslovniku imati veći broj zaključaka o kojima ćemo se moći i izjasniti. Hvala vam.
Zahvaljujem zastupniku Magazinoviću. Zastupnik Zlatan Begić, rasprava. Izvolite zastupniče, imate riječ.
Hvala predsjedavajuća. Poštovana predsjedavajuća, uvažene kolegice i kolege. Ja se, naravno, neću ponavljati u vezi sa svim ovim što su kolege već iznijele i držati ću se ovog Izvještaja, materijala kojega smo mi dobili u prilogu i u pripremi za ovu sjednicu. Ja sam ovaj Izvještaj pažljivo pročitao i moram vam reći da je on na nivou vodića za studente pa prve godine Pravnog fakulteta iz kojeg ne možete ništa zaključiti o suštinskim pitanjima što mene i ne čudi. Ne čudi me i neprisustvo ljudi iz pravosudnih institucija ovoj sjednici zbog toga jer je Parlamentarna skupština BiH u poziciji britanske kraljice, je li, kada je riječ o kontroli, možda je prekrupna riječ kontroli, ali nadzoru nad onim što je vladavina prava i rad u pravosudnim institucijama. Ja ću još jednom ponoviti da smo mi ravnopravna grana vlasti sa druge dvije grane vlasti i da itekako imamo i pravo u dužnost da vodimo računa o onome što je vladavina prava. Tako u ovom Izvještaju nema ništa o tome kako je moguće da u ovoj zemlji jedna te ista osoba u sudskim tečajnim postupcima se imenuje na poziciju stečajnog upravnika u sedam, osam, petnaest, pa čujem čak i sedamnaest preduzeća. Želio bih pitati sudiju koji dopušta tako nešto da li bi on mogao biti sudija recimo u petnaest različitih sudova, od čega naravno zavise sudbine brojih radnika i njihovih porodica? Pri tome treba napomenuti da su naknade po svakoj firmi izuzetno visoke, riječ je o basnoslovnim naknadama. Dalje, institucije pravosuđa, odnosno sudovi, neki sudovi, neki sudci, ne treba generalizirati stvari, ima tu i čestitih ljudi koji pokušavaju raditi svoj posao, još uvijek provode zakone koje je Ustavni sud proglasio neustavnim. Znate, mi smo vodili postupak pred Ustavnim sudom Federacije vezano za Zakon o stečajnom postupku i neke njegove odredbe i gore dokazali da su te odredbe neustavne, onda su sudovi, neki sudovi na području TK konstatovali da neke presude Ustavnog suda i ustavnih sudova za njih nisu izvor prava i da sve dok se Zakon ne promijeni da će oni primjenjivati odredbe za koje je konstatovano da si neustavne. Kada se 11 Zakon promijenio oni su i dalje nastavili da primjenjuju neustavne odredbe iako u novom zakonu, odnosno u izmjenama i dopunama je eksplicitno navedeno da se te odredbe ne primjenjuju. Znate, kada se mijenja neki zakon, obično u prelaznim i završnim odredbama se navede da svi postupci koji su započeti po starim propisima će se i dovršiti po starim propisima, ali ne možete to stavljati u izmjene i dopune zakona koji su rezultat postupka pred Ustavnim sudom jer bi to značilo da zakonodavac produžava neustavnost. I danas imamo slučaj da se primjenjuju odredbe koje je Ustavni sud proglasio neustavnim i koje su prestale da važe, ali, evo, ne u praksi sudova, nekih sudova. Tu je prisutna i različitost u percipiranju odluka ustavnih sudova u ovoj zemlji. Znate, dok, kada je riječ o stečajnim postupcima neki sudovi ne žele da prihvate praksu Ustavnog suda prije nego što se promijeni zakon. Recimo, kad je riječ o naknadi nematerijalne štete žrtvama genocida, ratnih zločina, zločina protiv čovječnosti, recimo porodicama žrtava zločina na Kapiji, onda se pozovu na presudu Ustavnog suda onemogućavajući žrtvama da dođu do svoje naknade u sudskom postupku što je potpuno skandalozno i što je neprihvatljivo sa stanovišta vladavine prava. Ja neću ulaziti u detalje, ali to je toliki besmisao kad uđete u te predmete da je to nevjerovatno. Dakle, postoji postupanje od slučaja do slučaja i uvijek preko leđa onih koji su najosjetljivije kategorije, žrtve ratnih zločina, zločina protiv čovječnosti, radnici itd. Dalje, izvršne i pravosnažne presude se ne provode kada je riječ o radničkim potraživanjima. Kada radnici odu kod nadležnih i pitaju zašto se izvršne i pravosnažne presude ne provode, zašto se ne pokreću postupci kako bi se namirila radnička potraživanja onda im predsjednici sudova, možete misliti, usmeno kažu da je, eto, sud u tom postupku pogriješio. Kada ih ja posavjetujem da se pismeno obrate i da traže tu vrstu obraloženja, naravno, nema pismenog odgovora. Dakle, pojedini predsjednici sudova u ovoj zemlji sebi uzimaju za pravo da cijene pravosnažne presude koje su donesene u postupcima, a za to vrijeme se izvlači imovina stečajnog dužnika, prodaje se, je li, čime se direktno implicira nemogućnost namirenja radničkih potraživanja. Dalje, znate meni se često dešava da mi dođu ljudi i pitanju me, ja se unaprijed izvinjavam na ovom dijelu moje diskusije, – jeste li Vi doktor Begić? Ja kažem – da, jesam. Kaže – ja sam došao kod Vas da vidim jesam li normalan. Ja kažem – znate, ja nisam ta vrsta doktora, ja sam doktor Ustavnog prava. Kaže – e, Vi meni i trebate. Zna se dešavati, da vam ne ulazim u detalje, da sud učini sve, pa čak i da konstatuje u presudi da nešto što je suprotno Ustavu nije, ne mora značiti da je suprotno moralu samo da bi nametnuo, pravnici će ovo razumijeti, rokove zastare, a budući da su osobe u pitanju, propustile te rokove, ne mogu doći do svojih zarađenih plaća u sudskom postupku. Dakle, da ne bi ugovor bio ništav, nego da bi rušljiv i, dakle, imate osjećaj da je sudija legao potrbuške, što je jedne prilike rekao kolega Mektić, i razmišljao kako da prevari tog radnika, ne samo jednog nego još 84, ja mislim da je tačan broj, iz te firme. I onda tu ženu, samohranu majku koja živi u garsonjeri, koja nije primila platu sedam, osam godina, još obaveže da plati 7.000-8.000 maraka sudskih troškova. Ta gospođa tresući se, je li, u jednom jako lošem stanju psihofizičkom uopšte ne pokrene drugostepeni postupak iz straha da joj ne ode jedino što ima za sudske troškove, a to je ta garsonjera u kojoj živi kao samohrana majka sa svojom kćerkom. Dalje, u ovom Izvještaju nema ništa o odbranama po službenoj dužnosti. Vidite, odbrane po službenoj dužnosti su inovirane da bi se osigurala pravičnost suđenja, da bi pravno neuka stranka dobila adekvatnu pravnu pomoć, to mi ovdje svi dobro znamo. Šta se dešava? Dešava se da često puta Bosna i Hercegovina bude jedna vrsta poligona gdje Međunarodna zajednica ispituje neke nove modele djelovanja u ovom slučaju, evo, unutar pravosuđa gdje onaj ko je osumljičen ima pravo da bira svog branitelja, a onda u tom njegovom pravu njemu se sugeriše 12 još u fazi ispitivanja kojeg advokata da uzme. I onda isto kao što se imenuju stečajni upravnici u 10-15 firmi, tako se pojedini advokati imenuju na 50-60 krivičnih postupaka da štite svoje klijente, onda se zloupotrebljava institut nagodbe i zapravo ono što je bilo predviđeno kao mehanizam zaštite prava osumljičenog se pretvorilo u nešto što se zove negiranje prava na pravičan postupak. Zbog čega? Pa zbog toga jer je država najbolji platiša. Znate, odbrane po službenoj dužnosti se plaćaju iz budžeta. Ustavno pravosuđe, neću ovdje komentarisati, onda je posebna, je li, četvrta grana vlasti, da tako kažemo, ali bih upozorio na potpuno neprimjereno samoograničavanje nadležnosti Ustavnog suda BiH, nadam se da će biti prilike da o tome detaljnije govorimo, i pridružio bih se većini prijedloga koji su se danas ovdje mogli čuti [[govornik se upozorava na vrijeme]] s tim što ja mislim da i dalje struka mora da bira, struka mora da bira i sudije i tužioce, ali predstavnička tijela kad predstavnici narodnog suverentiteta moraju da imaju mogućnost smjene onih nosilaca pravosudnih funkcija koji svoj posao ne rade kako treba. Na kraju krajeva, i naš Poslovnik pruža mogućnost za formiranje posebnog istražnog povjerenstva i čak održavanje javnog saslušanja bilo koga, pa i nosilaca pravosudnih funkcija što bi [[govornik se upozorava na vrijeme]] bilo, je li, pred očima javnosti uz prisustvo kamera, javnih servisa, tako da bi građani ovdje zemlje mogli, i gdje bi ja između ostalog, mogao postaviti i ova pitanja koja sam danas kazao, a o kojima nema niti .../govornik se upozrava na vrijeme/... riječi u Izvještaju koji nam je dostavljen. Također, molim vas, vrlo kratko bih upozorio i na sistemske probleme u normiranju sudaca i tužilaca. Sistem je podešen da se ti ljudi ne bave krupnim pitanjima i složenim predmetima, nego se traži ispunjenje mjesečne norme na nekim sitnim predmetima, zbog toga jer nema neke velike razlike kada je riječ o normiranju o složenim postupcima i [[govornik se upozorava na vrijeme]] postupcima koji su, koji su prilično jednostavni postupci. Izvinjavam se, onaj, što sam malo odužio. Hvala vam lijepa na vašoj pažnji.
Prije no što dam riječ zastupniku za ispravku krivog navoda, ja bih zamolila sve zastupnike i zastupnice da se pridržavaju vremena koje je poslovnički utvrđeno prilikom rasprave, i na, naravno, Poslovnika u svakim drugim situacijama. Zastupnik Saša Magazinović, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem, vrlo kratko. Kolega Begić je imao jednu široku i sveobuhvatnu raspravu koju ja u suštini podržavam, ja želim samo da pojasnim ovaj dio oko izbora. Dakle, ono o čemu smo mi razgovarali ovdje u Parlamentu i ono što je bio i prijedlog je svakako uključivao da struka bira, odnosno struka priprema Parlamentu kandidate, čak u prijedlogu je bilo da to bude VSTV, a da Parlament u okviru dva, tri kandidata koji jednako zadovoljavaju uslove, ima pravo da donese odluku i to dvotrećinskom, tropetinskom većinom na način kako ste i Vi to kazali, kao što je praksa zemalja u regiji. Ovo nikako nije značilo, ni tada, niti danas znači da bi to trebao biti politički izbor, nego je ovo pitanje upravo, što Vi kažete, predstavljanje građana i odgovornosti prema građanima koji su izabrali ljude u Parlament kako su već izabrali. Hvala. 13
Hvala ljepa. Vraćamo se na raspravu. Uvažena zastupnica Alma Čolo. Imate riječ.
Hvala predsjedavajuća. Pozdravljam sve zastupnike i sve prisutne u ovoj sali. U pripremi za današnju sjednicu ja sam imala ovaj Izvještaj VSTV-a koji je pripremljen na 110 strana i da se radi o beletristici trebalo bi vremena dosta da se pročita. Pažljivo sam ga pročitala, imam određene primjedbe i jako mi je žao što ovdje nema predsjednika VSTV-a ili nekog od ovlaštenih članova VSTV-a kojima bih željela da postavim određena pitanja, ali mislim da će ovaj glas doprijeti do javnosti i da nešto što želim da kažem će imati priliku da čuju ljudi i u pravosuđu i u VSTV-u koji imenuje nosioce pravosudnih funkcija. Ovaj Izvještaj prema Zakonu o VSTV-u oni su dužni sačiniti do 1. maja i dostaviti na nekom od narednih zasjedanja, ali ja bih željela reći da u ovih 110 strana najviše ima stvari o edukaciji sudija i tužilaca, o digitalizaciji, izračunavanju troškova sudskog postupka, o povećanju broja nesudskog osoblja, o samostalnosti budžeta jer pravosuđe želi svoj budžet. Nije im dovoljno ovo što se iz budžeta BiH finansiraju sudije i tužioci sa platama oko 5.000 maraka, nisu im dovoljna donatorska sredstva koja su od 2004. do 2018. godine prema podacima iz ovog Izvještaja iznosila oko 100 miliona maraka, nego trebaju da imaju svoje samostalne budžete da bi, navodno, bili samostalni i nezavisni u svom radu. Ja mislim da je pravosuđe u današnjem trenutku daleko od nezavisnosti i daleko od nepristrasnosti. U pravnoj teoriji nepristrasnost svakog tužioca i sudije se pretpostavlja, pa onaj koji ima razloga da sumnja da sudija nije, da je pristrasan, ima pravo da traži njegovo izuzeće, ali kada je u pitanju nezavisnost pravosuđa, onda tu imaju određeni kriteriji da su sudije i tužioci nezavisni od zakonodavne i izvršne vlasti. Evo mi smo ih pustili i oni su nezavisni i imaju svoj regulatorni organ koji ih imenuje i koji vrednuje njihove učinke rada. Malo poslije ću reći o tim kriterijima za vrednovanje njihovih učinaka rada, jer iz ovog Izvještaja proizilazi da su njihovi efekti u radu idealni, da oni super rade i da je pravosuđe besprijekorno, da je procenat osuđujućih presuda maltene na zavidnom nivou, da su tu procenti kreću od nekih 98% do 100% kada su u pitanju određene tužilačke odluke. Kao što sam rekla, da bi pravosuđe bilo nezavisno mora biti odvojeno od zakonodavne i izvršne vlasti što je, evo, učinjeno Zakonom o VSTV-u. Mora biti osigurano njegovo nezavisno finansiranje, oni imaju u okviru budžeta BiH određena sredstva za svoje finansiranje koja nisu mala i u budžetima drugih organizacionih jedinica u ovoj državi i moraju biti oslobođeni od pritisaka. Predsjednik VSTV-a u svom ovom uvodnom obraćanju kaže da političari prestanu da vrše pritisak na VSTV- Ja bih voljela da on kaže koji političari vrše pritisak na njega, a pod pritiskom u smislu nezavisnosti se treba podrazumijevati i potpuni otklon od susreta sa strankama u postupku. Tužilac i sudija i član VSTV-a ne smije da ima susrete sa strankama u postupku. To su oštećeni, to su oni koji imaju određeni pravni interes da taj postupak se završi na ovakav ili onakav način, u njihovu korist ili ne. Imamo nesumnjive dokaze da neki od članova VSTV-a imaju sastanke sa onima koji su učesnici u postupku što je u ozbljnoj mjeri dovelo u sumnju nezavisnost pravosuđa. To je ona vanjska nezavisnost pravosuđa, šta je unutrašnja nezavisnost pravosuđa? Pa to je stručnost samih sudija i tužilaca, da li su dovoljno stručni da obavljaju tu poziciju, da li su moralno nepokolebljivi u obavljanju svoje pozicije i da li su svjesni o važnosti funkcije koju obavljaju. Ja mislim da je, da su svi ovi kriteriji u našem društvu dobro poljuljani, nismo sigurno da su sudije i tužioci dovoljno stručni, nismo sigurni da su moralno nepokolebljivi i nismo sigurno da su oslobođeni uticaja stranaka u postupku. 14 Ja bih se osvrnula na nekoliko stvari iz ovog Izvještaja, rekla sam, o tim kriterijima. Oni su napravili kriterije kojima vrednuju efikasnost sudskih i tužilačkih odluka. Ja sam deset godina bila tužilac, pa bih malo, ovaj, se osvrnula na tužilački rad kad su u pitanju naredbe o neprovođenju istrage. Ovdje u Izvještaju stoji da su te neredbe u 98%, odnosno 100% slučajeva donesene potpuno ispravno, znači tužilac je donio naredbu da neće provoditi istragu i da naredba je ostala u konačnici. Postavlja se pitanje može li se iko žaliti na njegovu naredbu kojom je on odlučio da neće provoditi istragu? Pa ne može se niko žaliti, vi u ovom sistemu nemate oštećenog kao tužioca. Meni je ubijen neko u porodici, tužilac kaže – nema dovoljno dokaza, nema dovoljno osnovane sumnje da ja procesuiram počinioca tog ubistva, da li ja kao oštećeni mogu preduzeti mjere krivičnog gonjenja? Ranije ste mogli preuzeti krivično gonjenje pa vi kao oštećeni zastupate optužnicu i insistirate na tome da se počinilac krivičnog djela u sudskom postupku kazni na osnovu zakonito provedenih dokaza. To je reforma Međunarodne zajednice, oni su izbacili oštećenog kao tužioca, oni su u ovoj zemlji ukinuli 80 tužilaštava. Mi smo prije reforme koji je proveo visoki predstavnik 2002. godine kada je donio Zakon o tužilaštvima imali 98 tužilaštava u Bosni i Hercegovini. Znate li koliko ih sada imamo? 18. I ovdje u jednom pasusu stoji da VSTV mora iznaći mjere da nekako ta putovanja tužilaca smanji. Pa kako ćete smanjiti putovanje tužioca koji putuje naprimjer iz Okružnog tužilašta u Zenici u Maglaj jer se tamo desilo neko ubistvo, desila se saobraćajna nesreća, on mora otputovati da izvrši uviđaj u Maglaju, ili u Zavidovićima... Znači, široka teritorija na koju tužioci putuju, vode istragu. Dali smo im 2003. godine da vode istragu, ukinuli istražnog sudiju, sve je to Međunarodna zajednica uradila, i ukinuli 80 tužilaštava. Nikad racionalizacija tužilačkog sistema nije bila takva, tako radikalna i tako opasnih razmjera. I sad se pitamo zašto, a nema odgovora u ovom Izvještaju. U ovom Izvještaju VSTV nema odgovore na ta pitanja, nego kažu, samo ću vam reći koliko tužilac u toku mjeseca uradi optužnica, samo dvije optužnice. To se vidi iz njihovog Izvještaja jer kažu – u 2018. godini bilo 12.201 optužnica, imamo ukupno 377 tužilaca na svim nivoima. To su 32 optužnice godišnje. Podjelite na 12 mjeseci to je 2,6 optužnica mjesečno jedan tužilac uradi, od toga 218 za korupciju. Znači naših 377 tužilaca u Bosni i Hercegovini nisu u stanju godišnje da urade jednu optužnicu za korupciju. Iz ovoga proizilazi potpuna neefikasnost tužilačkog sistema u Bosni i Hercegovini. VSTV ne nudi nikakve odgovore, oni traže da njihovi budžeti budu samostalni i da povećaju vansudsko osoblje i time će riješiti problem koji postoji u pravosuđu. Ja smatram da ovo Visoko sudsko i tužilačko vijeće je sve, a nije nezavisno, je sve, a nije nepristrasno, poljuljalo je svoj ugled svojim postupcima i pridružujem se zaključcima, prijedlogu zaključaka koje je predložio [[govornik se upozorava na vrijeme]] kolega Mehmedović. Hvala.
Hvala uvaženoj zastupnici. Zastupnik Branislav Borenović. Izvolite, imate riječ zastupniče.
Hvala uvažena predsjedavajuća. Uvažene kolegice i kolege parlamentarci. Mislim da je jako značajno da danas imamo priliku da kažemo nekoliko riječi o temi koja zaista dominira javnosti u cijeloj Bosni i Hercegovini i, evo, možda to nije tipično ali pohvaljujem diskusiju uvažene kolegice Čolo koja je pogodila sve ono što je možda i gorući 15 problem pravosudnog sistema u kojem danas živimo. Gdje je danas pravosuđe? Odgovor je jednostavan, potpuni krah je doživila reforma pravosudnog sistema u ovoj zemlji i mi smo danas taoci jedne vrlo loše odluke u kojoj su učestvovali i pojedinci iz Međunarodne zajednice u kojoj je stvoren jedan opasni konglomerat, jedna hobotnica koja je potpuno otuđena od naroda, od svojih institucija i u stanju je da radi šta god želi. Tri ključne riječi koje treba da opišu pravosuđe u Bosni i Hercegovini su nerad, nečinjenje i nezamjeranje. Imam osjećaj da iako tamo ima čestitih i kvalitetnih ljudi da najveći dio njih ne želi da radi svoj posao odgovorno i čestito, ne želi da se zamjera određenim pojedincima i da ključni ljudi u pravosudnom sistemu u Bosni i Hercegovini nose i najveću odgovornost. Svjedok sam tih događaja, srećom nisam imalo lično prilike da, osim nekoliko puta kroz neke građanske parnice, da budem svjedok, ali sam imao priliku da kao neko ko dolazi iz političke stranke koja se bavila podnošenjem krivičnih prijava po pitanju korpcije i kriminala, vidim kakvo je stanje u pravosudnom sistemu i Republike Srpske i Bosne i Hercegovine, i neko kao član Anketnog odbora koji je sredinom prošle godine se bavio pitanjem i utvrđivanjem činjenica oko stradanja mladog momka u Banja Luci, Davida Dragičevića, i njegove smrti, to jest ubistva. Kao potpredsjednik stranke još 2013. godine na poziv vladajućih stranaka da, tada kao opoziciona stranka, ako imamo određena saznanja da podnesemo krivične prijave za razne zloupotrebe, vi znate da smo mi pokrenuli u javnosti dobro poznatu priču vezanu za 150 afera od kojih jedan dio tih afera smo pretočili kroz ozbiljne krivične prijave i uputili u Tužilaštvo Republike Srpske na postupanje. I desilo se ono što se dešava u 99% slučajeva, donose se naredbe o nesprovođenju istrage, to jest obustavljanju istražnih radnji kao najlakši instrument da se skloni pažnja sa osjetljivih tema i da se izbjegne neka ozbiljna priča o borbi protiv korupcije i kriminala. Mi smo tada ukazivali na brojne devijacije, pogrešne odluke koje su koštale građane Republike Srpske i Bosne i Hercegovine desetine miliona KM, raznorazne afere vezane za privatizacioni proces, za slučajeve u kojim je evidentno bilo da ako ništa drugo, Tužilaštvo je trebalo bar provesti istragu i doći do određenog epiloga i reći da li smo mi u pravu ili ne. Drugi, drugo učešće moje lično kada je u pitanju bilo stanje u pravosudnom sistemu Republike Srpske i Bosne i Hercegovine je bilo prošle godine kao neko ko je učestvovao u radu Anketnog odbora koji se bavio ispitivanjem činjenica vezano za ubistvo mladog čovjeka, Davida Dragičevića, koji je rođen i odrastao u Banja Luci, i tada sam vidio svu besmislenost, beskrupuloznost pravosudnog sistema u kojoj ste potpuno u pravu, sve zavisi isključivo i samo od tužilačke volje. Vi nemate nikakvu drugu mogućnost da krivično gonite i tražite svoja prava, pa i za svoje najmilije i za one najteže slučajeve ako ne postoji tužilačka volja. To je ukinuto prije mnogo, mnogo godina i vi imate tu stepenicu koju treba da pređete ako želite da dođete do sudskog postupka i da tražite pravdu, istinu za sebe, za svoju porodicu, za svoje društvo i to se mora promijeniti jer ovo što se dešavalo u posljednjih nekoliko godina, brojna neistražena ubistva, brojne koruptivne radnje, kriminalne aktivnosti, pokazuju da se nešto ozbiljno mora, zaista ozbiljno mijenjati u ovom sistemu koji nam prouzrokuje svima ogromnu štetu bez obzira iz kojeg dijela Bosne i Hercegovini dolazili, bez obzira iz kojeg naroda dolazili. Ovo je jednostavno jedna rak rana društva u kojem živimo i mora se sve učiniti da se to promijeni. Tada sam po prvi put osjetio i neku vrstu straha šta se to može desiti u narednom periodu kada imate situaciju da vidite da ključna institucija koja treba da štiti istinu i pravdu ne radi svoj posao, pošto nemamo vremena, tu su brojni dokazi do kojih smo mi došli, zašto nadležno tužilaštvo čak nije ni stotinu dana donijelo bilo kakvu naredbu o istražnim radnjama, a vi znate da se za stotinu dana može prikriti svako krivično dijelo, a posebno ono najteže, koje se tiče ubistva. Da ne govorim o brojnim propustima za koje ne mogu čak tužioci i sudije ni da odgovoraju. Oni ne mogu da odgovoraju ni po službenoj dužnosti za propuste koje su izvršili, a koje mogu biti opredjeljujuće, da li će slučaj istražiti do kraja ili ne. 16 Imam osjećaj da je u ovoj reformi pravosuđa najveći fokus bio, neko je govorio, na ratnim zločinima i da je tu bilo određenih dešavanja gdje je bio ključni cilj da se učini što efikasniji proces krivičih dijela ratnih zločina i tu moramo biti svjesni da je bilo određenih nepravdi, da tu imamo situaciju da su pojedini ljudi jednostavno zato što su bili optuženi od strane i onih koji su vršili ratne zločine u svim narodima, bili krivi za nešto što nisu uradili, a nemaju nikakvu mogućnost da dođe do revizije postupaka. Bio sam svjedok slučajeva porodica Janković i porodica Dević koji su na bazi prijave ili svjedočenja jednog ili dvojice koji su stvarno bili odgovorni za ratne zločine dobili po 20 godina zatvorske kazne ni krivi, ni dužni, samo zato što je to tada bio fokus interesa pravosudne reforme i moramo i o tome progovoriti. I ono što je evidentno da se najmanje radilo po pitanju ozbiljne borbe protiv korupcije i kriminala, ona je bila u zaplećku i zato se nalazimo danas ovdje gdje se nalazimo. Ja mislim da je jako bitno da i šefovi poslaničkih klubova bez obzira iz koje političke partije dolaze, da sjednu i da izađemo sa određenim konkretnim zaključcima koji bi pomogli i došli u situaciju da i mi kao Parlament pošaljemo snažnu poruku šta je to potrebno uraditi kako bi se riješilo pitanje u pravosudnom sistemu Bosne i Hercegovine. Slažem se da je potrebno hitno pristupiti izmjenama Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu čije su odredbe nejasne i neprecizne i podložne proizvoljnoj primjeni, naročito po pitanju utvrđivanja odgovornosti nosilaca funkcija izbora kandidata itd. To je veliki posao u koji treba da budu uključeni svi bez bilo kakvih predrasuda, i iz stručne javnosti, i iz međunarodne javnosti i iz političke i svake druge javnosti. I mora se o svemu informisati javnost kako bi taj posao i taj proces bio transparentan. Potrebno je razmotriti ideju koja je bila prisutna i u ovom Parlamentu, da se odvoje vijeća, posebno savjeti za sudije i savjeti za tužioce jer su tužioci samo stranka u postupku, to je svima jasno i tome se već mnogo puta govorilo. Mislim da i treba razmisliti da li advokati imaju mjesta u ovakvim savjetima, ovakvim vijećima, jer i oni imaju svoja, svoja udruženja i imaju svoje komore koje trebaju brinuti i o interesima advokata koji su vrlo važni u pravosudnom sistemu. Potrebno je izmijeniti, pristupiti izmjenama zakona o krivičnim postupcima na svim nivoima radi uspostavljanja sudske kontrole u vođenju istrage od strane tužilaca. Ja mislim da to ima u Srbiji i u Hrvatskoj slično napravljeno jer tužioci imaju ogromna ovlaštenja, a njih ova odgovornost skoro i da ne postoji ili ne postoji nikako. Poznati su slučajevi i Memić i Dragičević u kojima Tužilaštvo pored i više nego dovoljno dokaza ne vodi djelotvorne istrage i tako nastoje čak učestvovati u zataškavanju ozbiljne istrage po pitanju ovih ubistava. Takođe je potrebno popraviti položaj oštećenih, žrtava u krivičnom postupku i tu se potpuno slažem da se mora naći način da se omogući oštećenoj strani da može da nastavi krivično gonjenje u sudskom procesu da bude strana koja ne zavisi samo i isključivo od tužilačke volje i odluke [[govornik se upozorava na vrijeme]] jednog ili dva tužioca. Još samo dvije rečenice i završavam, i mislim da je značajno da danas sa ove sjednice izađemo sa određenim zaključcima koji će biti dovoljno snažni, dovoljno ozbiljni i koji će ukazati na jednu potrebu vrlo, vrlo hrabrih izmjena po pitanju pravosudnog sistema i rada pravosudnih institucija u Bosni i Hercegovini. Hvala.
Hvala zastupniku. Zastupnik Zukan Helez, rasprava. Izvolite zastupniče. 17
Hvala lijepa. Uvažena predsjedavajuća, dame i gospodo zastupnici, predstavnici medija, predstavnici međunarodnih organizacija. Pa, evo, drago mi je da je ova tačka dnevnog reda ugledala svijetlo dana iako ne tako lako i nisam, odmah na početku da kažem, za to da nam stranci nametaju rješenja i ne vjerujem da iko u ovoj sali voli da mu je društvo korumpirano, ali evo stranci to nama nametnu pa ćemo tako ući u Evropsku uniju. Ja mislim da, bar ja, što se mene tiče, bez obzira na pristup Evropskoj uniji meni je stalo da ova država bude sa što manje korupcije, da bude što razvijenija i, naravno, sa što više morala. Za razliku od kolege Mehmedovića koji je na jedan drugi način doživio, ovaj, bio je procesuiran, oslobođen je, dokazao je, ja sam imao jedno iskustvo kao ministar za pitanja boraca u Vladi Federacije i želim to da podijelim sa vama zastupnicima i sa cijelokupnom javnosti u Bosni i Hercegovini. Znači, tipičan primjer kad naiđete na bahate tužioce, tužioce koji su u lancu kriminala i korupcije i koji jednostavno neće da govore činjenicama, argumentima, neće da procesuiraju, ovaj, došao sam do tadašnjeg predsjednika Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, čini mi se Novković da se zvao, čak ni on nije, iako je čini mi se imao volju, nije mogao da utiče da se procesuiraju ljudi. O čemu se radi? Znači kad sam tamo došao na čelo Ministarstva za nekih pola godine saznao sam, spoznao, da ljudi u Ministarstvu, pomoćnik ministra Martin Frančešević i Dragan Majstorović, niži činovnik jedan, da izdaju uvjerenja o vojnoj pripadnosti, da izdaju tamo o činovanju uvjerenja što oni svakako to nisu mogli raditi,a po nalogu jedne stranke. I to smo podnijeli u Federalni MUP, Federalni MUP je izvršio vještačenje i oni su kazali da je to falsifikat. I to je trajalo, tužilac, tužiteljica Nives Kanevčev uporno je čuvala u ladici, nije željela da proslijedi sudcu za prethodni postupak, da se to procesuira. Obavio sam razgovor i kazao da to nije nije pritisak na Tužilaštvo, nego ne znam zašto se to čeka. I onda su mi rekli da neko nazove, i rekli su mi ko je taj sudac, iz VSTV- a, kad to se približi, pritisak, da to uzme sudac za prethodni postupak, to sudca promjene, imenuju ga na neku drugu poziciju. I poslije toga sam zastupnik u Parlamentu Federacije, postavljao sam pitanja novoj tužiteljici koja se zvala Dalida Burzić i ona je rekla da nema elemenata da se to procesuira, odgovorila mi. Nakon toga dolazi ministar Salko Bukvarević koji vraća te ljude koji su falsifikovali na njihova radna mjesta i onda u Federalni MUP, po nalogu jednog tužioca, dolazi nalog da se uhapsi jedan od tih ljudi. Kad se uhapsio jedan od tih ljudi desi se na svu sreću da sutkinja jedna iz Istočnog Sarajeva kojoj ne želim da pominjem ime, zato što bi u svakoj državi ona trebala da bude nagrađena, a ja se bojim, obzirom na stanje u našem društvu, da ne bude kažnjena, i želim ovom prilikom da joj čestitam, ali ne želim da joj kažem ime. Ona je to procesuirala i kad sam obavio razgovor, davao izjavu, ovaj, bio sam oduševljen koliko je ušla u taj predmet. Čak je bolje poznavala od mene koliko je to krivično djelo. I rekla je ovim riječima – mene mama školovala sa 300 maraka, a ovaj čovjek je zaradio ogromne svote, milionske svote novca, i ja želim da to procesuiram. Istina, mlada je, hoće li to tako ostati, ja se nadam da hoće. I zato želim da kažem da nisu svi isti, da ima tamo poštenih, čestitih ljudi i tim ljudima treba svakog momenta davati, davati podršku. I gledajte sad, i ova Dalida Burzić, poslije svega, i ministar Bukvarević, niko neće odgovarati što su napravili, takođe, krivična djela u tom lancu. Mi u ovoj državi moramo uraditi izmjene Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću. Ja ću samo poređenje napraviti sa Republikom Hrvatskom. Uhapšen je premijer Sanader, procesuiran, nekad glavni biznismen Kutle, danas bježi, skriva se u Bosni i Hercegovini. Znate šta se desilo sa najbogatijim čovjekom u Hrvatskoj, Todorićem? U Srbiji jedno vrijeme prijetilo je da mafija preuzme državu u potpunosti, napravili su jednu veliku akciju Sablja pa koliko toliko to spriječili. Sve sam više 18 ubjeđenja da u Bosni i Hercegovini ne možemo iz ovog izaći zato što je u nas potpuno, kompletno društvo korumpirano. Korumpirani birači, na ovaj ili onaj način, dobiju donaciju, dobiju dotaciju neku, upišu mu dijete na fakultet, i onda biraju korumpirane političare. Političari, pogledajte, provjerite gdje rade djeca od tužilaca i sudija. To su sve atraktivne državne firme i tu se završava jedan lanac korupcije koji je nedodirljiv i čini mi se sa ovom većinom da to neće ići, izmjena ovog Zakona. Kolege iz jedne stranke vladajuće imali su dobre diskusije, ali niko nije pomenuo pandoru tešku preko milijardu maraka, gdje su šefovi stranka, nažalost jedan je i rahmetli, bili uključeni u čitavu aferu jer su zvali i naređivali da se to radi, i jedne i druge i treće stranke šefovi. Danas se sudi Čauševiću za zloupotrebu položaja i ovlasti za nekih par stotina hiljada maraka, a čitava afera gdje su ključni političari u Bosni i Hercegovini uključeni iznosi preko milijardu. Znači, to nije moglo bez političkog utjecaja na pravosuđe. Da bismo sve ovo promijenili imaju tri načina, ja sam za ovaj prvi i mislim da je najbolji ukoliko želimo da naša država što prije krene ka Evropskoj uniji, da u zakon unesemo da predsjednik VSTV-a, glavni tužilac i predsjednik Suda BiH budu stranci, ali da to ne bude iz Bjelorusije i Bugarske, mada i takve države, kakve god da su imaju veći stepen demokratije nego Bosna i Hercegovina, ali da to bude iz ovih država koje imaju višegodišnju demokratiju, to je Njemačka, skandinavske države itd. Mislim, ako bismo to uradili da ne bi bilo političkih moćnika, da bismo, ne treba više od deset godina, samo da nam pokažu kako se to radi. Drugi način je da biramo u Parlamentu, da 2/3 i pozicije i opozicije glasa za glavnog tužioca i treći način, slično kao u Sjedinjenim Američkim Državama, da sudije i tužioci idu na listu, da se biraju isto kao mi u ovom Parlamentu. Bez toga, ukoliko ostane ovaj zatvoreni krug, nikada mi na zelenu granu, pod navnodnicima, nećemo doći. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Zastupnik Enver Bijedić, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem. Pozdravljam predsjedavajuću i sve kolege. Naravno, ispravka krivog navoda se odnosi na mog kolegu Zukana samo zato da proširim ovu njegovu diskusiju, pa se nadam da ćete mi dati priliku da se obratim. Ja također želim da istaknem jedan od negativnih primjera iz oblasti rada pravosuđa u vrijeme dok smo mi radili u Vladi Federacije. To je kada sam ja kao ministar imao pozive od strane glavnog tužioca da objasnim neke procese u oblasti autocesta u izgradnji, tenderima i ostalim primjerima. Napominjem da su bili u pitanju tenderi koje se Autoceste provodile u potpunosti mimo odgovornosti, znanja i saglasnosti Ministarstva. Također, poznat je slučaj Sarajevska obilaznica gdje se spominjala debljina asfalta. Predmet koji je rađen dugo godina i na kraju je došlo od Tužilaštva, dobio sam dokument da nema dokaza, naravno, jer ministar, ni o čemu tome ne odlučuje. Ali, evo, govorim u sljedećem smislu, na tim pozivanjima, na saslušanjima, u državnom Tužilaštvu od mene je traženo tada kao federalnog ministra za promet i komunikacije da optužim, da kažem da su za takve neke eventualne nepravilnosti ukoliko ih ima, da optužim tadašnjeg predsjednika SDP-a, Zlatka Lagumdžiju, da otpužim premijera Nermina Nikšića i državnog ministra Damira Hadžića. Znači, svo to pozivanje, svo to maltretiranje, medijsko eksponiranje, blaćenje je bilo u smislu da se opterete tadašnji čelnici SDP-a. Ponavljam, po završetku svih tih istražnih radnji koje su [[govornik se upozorava na 19 vrijeme]] vođene sam dobio dokument [[govornik se upozorava na vrijeme]] da nema nikakve odgovornosti, da nema dokaza i to nigdje nije objavljeno. I mediji su to, naravno, iskoristili, to je bilo pogodno u tom momentu za vladajuću partiju, jer su oni bili tad pobjednička partija [[govornik se upozorava na vrijeme]] ali Izvještaj Tužilaštva u kojem se negira odgovornost i dokazivanje korupcije i bilo kakve krivice nigdje nije objavljen. Naravno da su to samo, kažem u prilog diskusije mog prethodnika, tako da, oprostite što sam malo otišao od teme. Hvala vam.
Zahvaljujem i, evo, moram konstatirati da ste zastupniče zloupotrijebili poslovničku odredbu jer ste se morali referirati. Ukoliko imate nešto kazati na drugačiji način ili dopuniti, naravno, javite se u skladu sa Poslovnikom za raspravu. Zastupnik Predrag Kožul, rasprava. Izvolite zastupniče.
Uvažena predsjedavajuća, kolegice i kolege, uvaženi gosti, najprije vas srdačno pozdravljam. Pa moram reći da vrlo nerado i sa jednim velikim respektom govorim o ovoj temi danas ovdje, posebno nakon kolega koji su govorili prije, za koje sam vidio da su uvaženi ustavni stručnjaci ili su bili u pravosuđu, ili na neki drugi način su imali bliske dodire sa pravosuđem, kao ove kolege, makar ja znam i njihove druge bliske dodire sa pravosuđem koje ovdje nisu navodili, ali ja neću ovdje govoriti o imenima i o pojedinačnim slučajevima. Ja ni po vokaciji ni po obrazovanju nisam blizu pravosuđu, dapače na sasvim sam suprotnoj strani. Jednako tako često se pohvalim da nikada u životu, a među starijim sam ovdje, nisam bio na sudu ni u kakvom svojstvu, eventualno u gruntovnici možda par puta, makar mi kažu da se s time ne bih trebao hvaliti, to nije neka referenca za bavljenje politikom. Ali, evo, ipak sam obvezan ovdje kazati nekoliko riječi u kontekstu prijedloga koji je ovaj naš Klub iznio na zadnjoj sjednici, a iza kojeg i danas stojim, prijedloga da ovu točku dnevnog reda danas, ovdje i na ovakav način ne obrađujemo i ne raspravljamo jer to po nama nije dobro, dapače, bit će kontraproduktivno. Pokušat ću objasniti u nekoliko riječi to, ponajprije ću citirati nekoliko rečenica iz uvoda ovog materijala Izvješća Visokog sudskog i tužiteljskog vijeća – rezultate koje sam spomenuo nismo postigli izolirano, postigli smo ih zajedno sa sucima i tužiteljima, partnerima u domaćoj vlasti i Međunarodnoj zajednici i zajedno s njima sa jednakom posvećenosti i ozbiljnosti VSTV želi nastaviti sa rješavanjem pitanja itd. Kada je riječ o zakonodavnoj i izvršnoj vlasti Vijeće je otvoreno za suradnju o svim važnim pitanjima iz područja reforme pravosuđa. Dobar dio našeg uspjeha dugujemo brojnim međunarodnim prijateljima koji su nas kao i prethodnih godina velikodušno podržavali. Ja moram reći da ove rečenice stoje, dakako dobar dio nas ovdje bi ovo – rezultate i ovo – uspjehe stavilo u navodnike, ali za te rezultate i uspjehe bili u navodnicima ili bez navodnika dobro su locirani odgovorni ili krivci, i Vijeće ali i Međunarodna zajednica u prvom redu na to upozoravam, jer reforma pravosuđa je rađena kroz donacije, kako se ovdje kaže, i pod direktnim patronatom Međunarodne zajednice i ovakav VSTV, šta god mi o njemu mislili, je nastao pod direktnim utjecajem Međunarodne zajednice. Zašto govorim da danas nije možda dobro o toj temi ovdje govoriti, da smo morali birati sretnije vrijeme da o tome raspravljamo? Pa najpre ću pitati, evo, sve nas kada se pravosuđe pokvarilo? Kad je se VSTV pokvario? Ja ovdje imamo izlistaj rezultata glasanja o Izvješću VSTV-a za zadnjih pet, šest godina, ali evo držat ću mandata od 2013. na ovamo kada sam i ja ovdje bio. Moram reći, jedina 20 stranka iz Federacije, bio zastupnik kroz čitavo vrijeme, zastupnici li poslanici iz Republike Srpske su bili konzistentno protiv tog Izvješća, oba dijela iz Republike Srpske, i oni koji su vlast i oporba itd. Iz Federacije jedino je konzistentno protiv ovog Izvješća VSTV-a glasova Klub Hrvatske demokratske zajednice. Podsjetit ću vas, više ili manje konzistentne kroz sve te godine, SDA, SDP, SBB, djelimično i DF je uvijek podržavao Izvješće Visokog sudskog i tužiteljskog vijeća i danas smo ovdje da razgovaramo kako taj VSTV ne valja. Mi iz HDZ-a tvrdimo već godinama i to je rezultat ovog glasanja i kada to kažemo, tu nema ništa osobno, tu ne mislimo na ljude koji sjede na VSTV-u, mogu biti ovakvi ili onakvi, mislimo na strukturu pravosuđa gledano kroz VSTV, na način izbora, na način reizbora, na nadležnost i ovlast mandata itd. i to je zaista problem. Ali ako ćemo razgovarati u dobroj vjeri o ovoj temi i sa željom da nešto popravimo, mi trebamo imati ovdje, kao parlamentarci, kao zakonodavac, ono što nemamo, relevantne materijale i relevantne sugovornike. I nije, nisu članovi VSTV-a za mene relevantni sagovornici u zakonodavnom tijelu. Mi njihova izvješća imamo u redovnoj proceduri, usvajamo svake godine ovako, uz potporu puno vas koji ste danas ovdje inicirali ovu temu. Po meni, relevantan sugovornik za ovu temu je Vijeće ministara kao predlagatelj zakonodavnih rješenja, ali Vijeće ministara u punom kapacitetu i u punom legitimitetu. Relevatni materijali su, ne Izvješće VSTV-a prepuno statističkih podataka, digitalizacije, brojki koji možemo ... one su vjerovajatno više ili manje točne, osim onih opaski ili zaključaka ove naravi o uspjesima. Relevantni materijali su za mene zaključci, materijali, prijedlozi zakonodavni nastali na onim brojnim sesijama koje se tiču strukturne reforme pravosuđa koje se odvijaju. Jedna je se odvijala i prošli put kada smo mi ovdje htjeli zasjedati o ovoj temi i koji će biti podloga za zaista promjene Zakona o pravosuđu. Zašto još nije dobro da danas ovdje, u ovoj atmosferi razgovaramo o ovoj temi? Pa ova točka je nastala kao prijedlog na temelju jedne afere, ja bih je nazvao, vrlo suspektne afere, sa vrlo nejasnim činjenicama, sa vrlo upitnim činjenicama, sa aferom koja je, eto, prijedlog pravosudnih tijela. O njoj oni, ovaj, vode proces i postupak. Mi kao, i maloprije kolege, u nekim drugim predmetima ovdje, i sudimo, i tužimo i presuđujemo i o ovoj temi. Je li to dobro i je li to prava podloga za razgovor o ozbiljnoj strukturnoj refomi pravosuđa prosudite sami. Ja držim da nije, ja držim da je ovo tema o kojoj se treba raspravljati na temelju relevantnih materijala sa relevantnim sugovornicama kada se govori o nama zakonodavcima, kao zakonodavcima i da će tada to dati efekta. Još ću jednom ponoviti, mi smo danas na ovaj način raspravljajući o ovoj temi kontaminirali i onu drugu točku dnevnog reda o kojoj ćemo ko zna kada početi raspravljati, a oko nje imamo šta pričati i oko nje, čak bih rekao, u većem dijelu imamo i jedno zajedničko mišljenje ili dobar dio konsenzusa. I zato je bio ovaj naš prijedlog, zato držim da je dobar, da o ovoj temi raspravljamo kada imadnemo u punom kapacitetu, legitimitetu i Vijeće ministara, kada ne budemo imali kolega koji su u dvojakoj ulozi u ovom Parlamentu i kada mognemo razgovarati o materijalima koji su podloga za eventualno reformu pravosuđa. Ovdje od toga ništa nećemo postići bilo kakvim zaključcima, biće to kozmetički zaključci upravo za onu upotrebu zbog koje je ova sjednica i nastala, da bi to imaginarno javno, javnost, se imala čime zabavljati, a mi kazati kako smo konačno uradili nešto dobro, a jesmo li, vrlo upitno. Zahvaljujem.
Hvala zastupniku. Zastupnik Saša Magazinović, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče. 21
Kolega Kožul je u potpunosti u pravu u ovome što je naveo ko je, kako, i na koji način se u ranijem periodu izjašnjavao o izvještajima VSTV-a. Dakle to je faktografija i ovo što je čovjek rekao, to jeste tako. HDZ i SNSD su bili u pravilu protiv, ostali za. Zašto je to bilo tako? Zato što se stvarala godinama atmosfera da se u slučaju izjašnjavanja o izvještajima pravosudnih institucija glasa za i protiv postojanja tih institucija, za i protiv države. Kao što se takva slika stvara o brojnim drugim pitanjima kada se želi sakriti suština, jednako tako i oni koji su glasali protiv Izvještaja nisam siguran da su glasali protiv zbog njegove suštine i nezadovoljstva radom pravosuđa. Dobro je i pozdravljam diskusiju kolege Kožula da danas i to pitanje raščistimo i da, evo, kroz ovu sjednicu se stvaraju preduslovi da se ubuduće bez obzira čiji je izvještaj izjašnjavamo o suštini rada, a ne o podmetanjima i spinovima da onaj, recimo, ko iz Republike Srpske podrži, da je izdajnik nekog ili nečeg, kao i onaj iz Federacije koji će glasati protiv. Mislim da je i ovo, kolega Kožul, što ste Vi sada govorili, značajan doprinos i rezultat ove rasprave, da konačno raščistimo sa tim mitovima da nečiji izvještaj mora biti usvojen zato što on dolazi iz neke institucije, a da svi oni koji će glasati protiv su unaprijed osuđeni kao protivnici države zato što su [[govornik se upozorava na vrijeme]] nezadovoljni radom te institucije.
Zahvaljujem. Zastupnik Zlatan Begić, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Poštovana predsjedavajuća, poštovane kolegice i kolege. Potpuno cijeneći i uvažavajući mišljenje i stavove koje je iznio uvaženi kolega Kožul, ja moram ipak da kažem, mene što se tiče ja nisam danas ovdje da bih se zabavljao, niti da bih zabavljao javnost. Izvinjavam se ako sam pogrešno shvatio intenciju uvaženog kolege Kožula, ovdje su iznesena, izneseni brojni problemi počev od drugih kolega, pa i mene samog. Ja tu ne vidim apsolutno ništa što je zabavno i što je za zabavljanje javnosti i mislim da mi kao najviše ustavotvorno i zakonodavno tijelo koje ima nesumljive nadležnosti u ovoj oblasti bi trebali imati stalnu tačku dnevnog reda koja se tiče rada pravosudnih institucija, a imajući u vidu sve ono što se dešava unutar te grane vlasti. Ja sam tokom svog izlaganja naveo samo neke probleme koji se direktno reflektuju na svakog građanina, pojedinca, nebitno sa kojeg dijela teritorije Bosne i Hercegovine on dolazi. To su strašne životne priče. Ljudi nam se ubijaju radi sudskih odluka, a to i ne znamo. Ljudi nam se ubijaju radi tužilačkih progona, a to mi ovdje i ne znamo, ustvari, ja znam. Toliko, uz potpuno uvažavanje stava, i ja se slažem da je ovo trebalo da bude i sa mnogo više informacija, i sa pripremljenim materijalima, ali, na kraju krajeva, i to govori o odnosu čitavog pravosudnog sistema prema onome što je odgovornost prema građanima, ali i prema druge dvije grane vlasti. Hvala lijepa predsjedavajuća.
Hvala. Zastupnik Zukan Helez, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče. 22
Pazite, kolega Kožul je možda djelimično i u pravu, mi ne znamo je li to uradio gospodin Tegeltija ili nije, ali gdje smo u pravu, a kolega Kožul nije? Onog momenta kada je disciplinski sudac rekao da neće da istražuje ili da kaže – u redu, evo ok, tako je, nije ništa uradio, tada je sumnja i tada morali smo reagovati. Ima li većeg jada i ima li većeg dokaza da političke stranke imaju uticaj na sud kad Sudsko vijeće koje je sastavljeno od Srbina, Hrvata i Bošnjaka glasa oko ratnog zločina i sad, evo, da ne bih nekoga povrijedio, kad se glasa o jednom iz reda tog naroda koji je počinio gnusne zločine, taj je protiv da se taj osudi. Ima li većeg jada da sudija koji je na vrhu jedne države kaže – ok, taj je pripadnik mog naroda i ja neću da glasam da je on ratni zločinac? Hvala lijepo.
Hvala. Zastupnica Alma Čolo, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupnice.
Hvala predsjedavajuća. Ja nemam ništa, ovaj, da ispravim što se tiče diskusije gospodina Kožula, cijenim njegov stav i njegovu diskusiju, međutim tokom izlaganja je rekao da podaci koji su izneseni u Izvještaju VTSV-a po njegovom mišljenju su tačni. Međutim, ja želim da kažem da podaci koji su izneseni na ovih 110 strana su napravljeni tako da pokažu das pravosuđe funkcionira idealno i daću vam samo jedan primjer da tim podaci nisu tačni. Oni su ovako rekli – ukupan broj krivičnih prijava je protiv 51.673 lica, od tih 51.000 pokrenuto je 20.000 istraga i izračunali su da je to 65%. Golim okom se vidi da od 51.000 20.000 istraga nije 65%, to je ako ćemo pravo 40% i sve je ovakvo u ovom Izvještaju. Oni prave neke svoje kriterije kojima mjere uspješnost rada sudova i tužilaštava, a koji su ustvari pogrešni. Naredba o neprovođenju istrage, na nju imate pravo kao oštećeni da podnesete pritužbu Kolegiju tužioca. Kolegij tužioca nikada neće donijeti drugačiju odluku i oni kažu, njihove naredbe su 100% uspješne. To su kriteriji koji su ispačeni i koji ne dovode do tačnih podataka, pogotovo ova izračunavanja koja nisu tačna. 20.000 od 51.000 ne može biti 65%.
Hvala zastupnice. Branislav Borenović, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Hvala. Pa ja mislim da zaista je Parlament mjesto gdje treba prvo dati ocjenu stanja rada pravosudnih institucija, da je to naša obaveza kao zakonodavanih nosilaca funkcija i od nas se to očekuje i ne vidim niti jedan razlog zašto to ne bismo uradili, a mislim da smo svi saglasni kakvo je stanje u pravosuđu u Bosni i Hercegovini. Moramo svi jasno reći i govorimo šta su najveći nedostaci i šta je to potrebno uraditi da nosioci pravosudnih pozicija ili privilegija kako to sada izgleda, budu odgovorniji i rade svoj posao efikasno, čestito, zakonito i u interesu građana koji očekuju pravdu i istinu za brojne slučajeve. Na desetine teških zloupotreba, 23 kriminalnih koruptivnih radnji, ubistava, ljudi koji su nezaštićeni i da o tome i ne govorim. Moramo, ako ništa drugo dati i određene prijedloge, a vidim da se slažemo da Zakon o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu se mora pod hitno promijeniti, da se mora naći način da supsidijarnog tužioca, da se da šansa da oštećena strana ima pravo krivičnog gonjenja u sudskom postupku, da se mora učiniti rad pravosudnih nosilaca funkcija odgovornijim i da moraju odgovarati po službenoj dužnosti, ako propuste određenu radnju, napravili su veliku štetu. Šta znači kada ne donesete odluku ili naredbu o sprovođenju istrage protiv n.n. lica za ubistvo u 30 ili 90 ili 100 dana i date šansu nekome da sakrije dokaze, a vi ne odgovarate? Da li ste to uradili u sprezi sa nekim? Da li je to bio dogovor da se svojim neradom, nečinjenjem onemogući istina i pravda za one koji željno iščekuju to i s pravom ljudi negoduju, s pravom izlaze čak i na ulicu [[govornik se upozorava na vrijeme]] kažu da su nezadovoljni stanjem kad je u pitanju pravosudni sistem u Bosni i Hercegovini.
Hvala. Zastupnik Predrag Kožul, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Ma, evo, ja ću potrošiti jednu ispravku krivog navoda, makar će mi možda poslije trebati da, evo, samo kažem kolegici Čolo da ja nisam rekao da su ovi materijali točni, nego da je to zbir statističkih pokazatelja koji se tiču bilo novca, bilo predmeta koji su možda točni i da kao takvi nisu relevantan materijal za točku dnevnog reda onako kako je naslovljena.
Hvala lijepa. Zastupnik Zlatan Begić, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Poštovana predsjedavajuća. Čisto da preciziram, dakle, u dijelu kada sam govorio o tužilačkim progonima, dodao bih i progon koji se provodi nad institucijama, nad građanima od strane institucija javne vlasti, pa i kad su u pitanju građani koji traže svoja prava, koristeći demokratska sredstva. Dakle, nemamo tužilačkih postupaka tamo gdje bi trebali biti, a čini mi se da sistem institucija javne vlasti svoju ... usmjerava prema građanima onda kada oni opravdano zahtjevaju neka svoja prava. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zastupnik Nikola Lovrinović, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Hvala lijepa predsjedavajuća. Poštovana predsjedavajuća, kolegice i kolege, svi nazočni sve vas lijepo pozdravljam. 24 Prvi put se javljam, naime htio bih da se referiram na nekoliko konstatacija koje su moje kolege Magazinović, Begić, Helez i Čolo iznijeli na račun diskusije mog kolege Predraga Kožula. Naime, kolega Magazinović i Begić su rekli da mi imamo šta pričati, da možda nismo bili nekad konkretni, ja bih rekao da, i potvrdio ono što je kolega Kožul rekao, da smo se mi danas sastali, a da nemamo materijala. Hoćemo li mi danas na kraju ove sjednice glasovati o Izvješću VSTV-a? Ono je jedini materijal, ono je jedini materijal na tragu onoga što je kolega Kožul govorio, a u ranijim vremenima kolega Magazinoviću podsjetiću Vas da smo mi tražili i netko je ovdje govorio, mislim kolega Bijedić, da to nisu samo puki statistički podaci, mi smo tražili od čelnih ljudi, različitih institucija da daju svoj osvrt na materijal koji su nama dali. Da oni kažu kakvo je stanje u toj instituciji, pa i od tužitelja, pa i od predsjednika VSTV-a, međutim to nikad nismo dobili nego smo sami izvlačili zaključke kako je gospođa Čolo izvlačila, ovakvi ili onakvi, ili ja, nebitno je dakle. Druga stvar, kolega Helez, nije samo disciplinski sudac, dakle, u ovom slučaju o kojem ste Vi govorili tako postupio, ja sam godinu dana čekao odgovor disciplinskoga sudca na uhićenje jedne skupine šestorice u Kiseljaku koji su u postupku podizanja optužnice bili oslobođeni jer nisu bili ni za šta krivi, u Tužiteljstvu nema nikakvog dokaza. Rekao mi je disciplinski sudac, meni kao zastupniku, da pokrenem postupak, da budem stranka u postupku. Dakle, razgovarali smo o tome i suštinski kolega, i suštinski smo razgovarali, tražili smo od ovih institucija, mislimo da danas nije materijal pripremljen, da mi ne možemo, kao što je koleginica uzela VSTV-ovo Izvješće pa kazala o ovome, o onome i tako, imala elaboraciju o svemu što je vidjela tamo i pročitala, mi, dakle, to nemamo. I zato nam se čini, uz dužno poštovanje kolega Begiću da ste se samo neki danas pripremili da ovdje pred javnošću kažete ono što znate o toj temi, zato tako mislimo, to je samo dojam, ne moramo biti u pravu [[govornik se upozorava na vrijeme]] Dakle, Vi ste govorili o činjenicama o kojim mi u ovom Parlamentu govorimo ko zna koliko, pet, šest godina, i kako birati tužitelja, i kako struku uvesti, kako ... itd. Dakle, mi smo to već govorili, međutim kad dobijemo taj materijal, bilo Zakon o VSTV-u, bilo informaciju onda će vaša rasprava imati smisla. Ona ima smisla i danas, ali nemamo materijal, šta ćemo na kraju sve ove priče ja bih volio [[govornik se upozorava na vrijeme]] da znam. Hvala.
Zahvaljujem zastupniku. Zastupnik Damir Arnaut, povreda Poslovnika. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Član 82. stav (2) Poslovnika vezano za konstataciju kolege Lovrinovića da nemamo materijala. Kada iz rasprave o tački dnevnog reda proistekne više prijedloga zaključaka itd., Dom glasa o zaključcima. Dakle, mi ćemo ovdje, već imamo jedan predložen, očito je da ćemo više, a u svakom slučaju zaključci očito proističu iz rasprave o tački dnevnog reda. Prema tome, apsolutno ne stoji tvrdnja da nemamo materijala, mislim da ćemo ga do konca ove sjednice imati jako puno, i da će nam trebati pauza da razmotrimo sav materijal koji, kako Poslovnik sam kaže, proistekne iz rasprave o tački dnevnog reda. Hvala. 25
Zahvaljujem zastupniku. Vraćamo se na rasprave, zastupnik Zlatan Begić je treća ispravka, nemate na to poslovnički pravo. Zastupnica Edita Đapo, rasprava. Izvolite zastupnice.
Hvala cijenjena predsjedavajuća. Moje poštovanje svim kolegicama i kolegama, stručnim službama, gostima, medijima i svima koji prate ovu raspravu. Današnja tema jeste aktuelna situacija u pravosuđu i neki su se osvrnuli malo i na to, dali retrospektivu, je li, od '17 godine, evo ja ću se osvrnuti i reći šta su bile preporuke Venecijanske komisije još '12. i '14. godine, a tada su oni upozoravali na slabosti, anomalije i devijacije pravosudnog sistema i VSTV-a govoreći da treba poboljšati pravila izbora članova VSTV-a, osnovati dva vijeća, tužilačko i sudijsko, izbjegavati nacionalne kvote i izbjegavati uticaj politike. Šta imamo danas kako preporuku Evropske unije za nas, da bismo kročili i postali zemljom kandidatom jeste da treba mijenjati Zakon o VSTV-u i to je nešto oko čega se svi slažemo. Politički uticaj, ukoliko posmatramo od ovih preporuka Venecijanske komisije bio je iznimno izražen i, evo, ja ću samo citirati Nikolasa Hila koji je vodio Američku ambasadu '14. godinu, na svom oproštajnom blogu on kaže – državno Tužilaštvo je pod vodstvom glavnog tužioca za kojeg se uveliko smatra da je pod ozbiljnim uticajem bošnjačkih političkih snaga i treba se revnosno raditi na depolitizaciji Tužilaštva. Također, imamo saznanja da u Tužilaštvu radi previše slijepih sljedbenika SDA, završavam citat. Dakle, šta smo kasnije imali, imali smo u Tužilaštvu faktički spajanje suda i Tužilaštva, ja pretpostavljam da se sjećate predmeta Radončić u kojem se predsjednica suda Medžida Kreso i Goran Salihović davali čak zajednička saopštenja za štampu kritikujući svoje pravnike i svoje kolege, kao i bosanskohercegovačke intelektualce da ne smiju razgovarati o pravosuđu. Dakle, ovaj uticaj, je li, evo ja mogu reći da je došlo do nekog poboljšanja, barem su se, je li, danas sud i Tužilaštvo razdvojili iako, naravno, ovih anomalija još uvijek ima u pravosudnom sistemu. Ono što možemo vidjeti iz, je li, što se dešavalo u tom periodu jesu politička hapšenja, ja ću vas podsjetiti da je uhapšen gospodin Fahrudin Radončić, premijer Unsko-sanskog kantona, gospodin Lipovača, potom bivši ministar unutrašnjih poslova gospodin Predrag Kurteš, potom ministar transporta i telekomunikacija, gospodin Damir Hadžić. Danas znamo da su to sve nevini ljudi, a o njihovoj čestitosti ne trebamo ni govoriti i znamo, je li, da se radilo o političkim procesima. Međutim, sva četvorica su uhapšena sa pretjerano velikom, prekomjernom upotrebom sile, i uz to još da ne govorim da je čak i televizija snimala njihova hapšenja. Znači došlo je do kršenja Konvencije ljudskih prava prilikom njihovog hapšenja, a drugo, ono što mene najviše boli kao majku maloljetnog djeteta, jeste da se u slučaju Hamdije Lipovače ili pak u slučaju Radončića, da je došlo do kršenja Konvencije dječijih prava. Napad koji je izvršen, odnosno upad te policije koju je, pretpostavljam, vodio tužioc u kuću gospodina Hamdije Lipovače gdje ste imali tvoje maloljetne djece vjerovatno starosti do pet godina, je li, za mene, a vjerujem i za većinu građana koji su to gledali na televiziji izazvalo je zgražavanje toga znajući koliko su djeca, maloljetna djeca, mala djeca fizički i psihički, je li, krhka i koliko se nešto poput toga da vide one specijalce sa maskama i sa dugim cijevima, koliko taj šok može uticati na njih, pa čak i na fizički i psihički razvoj. Slična situacija se desila u slučaju Radončić. Vi znate kako je on uhapšen, je li, tu nadomak Sarajeva, na autoputu. Međutim, u isto vrijeme su pripadnici SIPA-e ili tih drugih 26 istražnih agencija bili su poslati u Avaz, u stan, u kući i u stan gdje je bio njegov maloljetni sin. Zar je bilo potrebe, zar nije mogao zakucati policajac i policajka i objasniti djetetu da bojeći se, je li, zbog uništenja nekih dokaza ili slično, da će sjediti sa djetetom sat, dva, tri, dok ne dođe majka, nego su uperili puške u dijete. Znači, to je stravično kršenje dječijih prava i ja tražim od ovog Doma da se izjasnimo o zaključku u kojem se zadužuje Vijeće ministara da obezbijedi finansijska sredstva, evo, tu je ministar pravde pa sada neka on procijeni da li će on pregovarati sa, je li, nekim ambasadama, našim prijateljima koji, evo vidimo iz Izvještaja VSTV-a poprilično plaćaju tu edukaciju ili pak iz budžeta Bosne i Hercegovine kako bi se izvršila obuka tužioca, ali i agencija koje sprovode zakon kako i na koji način mogu izvršiti hapšenje okorijelih kriminalaca, ljudi koji se bave drugom, ne znam, trgovinom ljudi, trgovinom organima, a da ne povrijede djecu. Mi imamo stručnjaka, psihijatara, psihologa, koji vam, koji mogu dati obuku, a sigurno sam, ukoliko bi se pogledali zakoni sigurnosnih agencija, programi policijskih tih, ovaj, Policijske akademije gdje se oni školuju da o tome bi trebalo da uče. Ali, evo, ja želim da se hitno omogući edukacija tužioca i onih koji sprovode zakon kako ne bi ubuduće kršili Konvenciju dječijih prava. Evo, obzirom da imam još vremena ja ću se osvrnuti na to da problem u Tužilaštvu jeste očigledno Ured disciplinskog tužioca. Postoje neke preporuke, je li, da ga treba izolirati od VSTV-a ili ne, međutim, očigledno je da imamo netransparentan i nedovoljno dobar sistem gdje se tužioci ne ocjenjuju proporcionalno učinku ili djelu koje si učinili, one su neprimjerene i nemaju onaj preventivni karakter. Ukoliko neko nije pokrenuo niti jednu procesnu radnju za 22 ili 27 predmeta, kažnjen je sa kaznom 10%, ukoliko je neko priznao krivicu da je ... svjedoka da svjedoči u određenim slučajevima dobije kaznu od 30% smanjenja na platu. Kakvu tu poruku šalje drugim tužiocima i sudijama? Nikakvu, oni će, znači, da rade i montiraju šta hoće. Stoga, tužioci odnosno Ured disciplinskog tužioca, sankcije koje daje, mora razmisljati o tome da su one djelotvorne i mislim da je najbolje da budu transparentne kako bi opet se vidio taj uticaj javnosti i kako bismo mi kao javnost, a pogotovo mi ovdje u Parlamentu mogli dati neko svoje mišljenje o tome. Hvala vam.
Zahvaljujem. Zastupnica Mirjana Marinković-Lepić, rasprava. Izvolite zastupnice.
Ja pozdravljam prije svega Vas predsjedavajuća i sve prisutne. Ja sam i na onoj prethodnoj sjednici, dakle, odnosno sjednici na kojoj smo raspravljali o dnevnom redu rekla da smatram da je Izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, znači, dovoljan da raspravljamo upravo o stanju u pravosuđu, dakle, o onim lošim stvarima u pravosuđu. Meni je jako drago da je ova tema došla na dnevni red, obzirom da svi znamo da je percepcija građana Bosne i Hercegovine da nam je pravosuđe potpuno neefikasno, da jednostavno su ljudi unaprijed obeshrabreni kada pokreću sudske postupke, prije svega zbog razmišljanja da pravosuđe upravo nije nepristrasno, zatim zbog skupih troškova postupka, a posebno zbog dužine postupka. Ja ću se, dakle, samo u diskusiji zadržati upravo na Izvještaju Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i smatram da je to tema danas i podloga za ovu raspravu, a malo bih se referirala na kolegu koji je rekao da smo mi danas ovdje, na kolegu Kožula, zato što je izbila 27 afera koja je sumnjiva itd. Mislim, to je samo bio vjerovatno vrhunac dešavanja koji nas je konačno osvijestio, da tako kažem, da bismo po hitnoj proceduri stavili ovu tačku na dnevni red. Odmah ću se nadovezati, evo, na Izvještaj u smislu prije svega sastava VSTV-a koji je u Izvještaju naveden. Naime samo letimična pretraga elektronskih medija kad krenemo od jednog do drugog člana Visokog sudskog i tužilačkog vijeća nam pokazuje da su za većinu od njih vezane kojekave afere i da je izgleda i za pravosuđe postala referenca da se dođe do najviših sudskih i tužilačkih funkcija ako za sobom imamo afere, što je u svakom slučaju sramotno. Sam Zakon o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću kaže da članovi Visokog sudskog i tužilačkog vijeća moraju biti osobe, između ostalog, visokog moralnog kvaliteta. Šta smo mi vidjeli i u onom čuvenom snimku vezanu za ovu aferu? Dakle, vidjeli smo da predsjednik VSTV-a u kafani razgovara sa strankom u postupku, pita ga za podatke u predmetu i, znači, ne ponaša se u skladu sa onim kriterijima koji su utvrđeni i zakonom, ali i njihovim etičkim kodeksom. Takođe, u Izvještaju je navedeno, a vezano, dakle, za ova načela moralnosti i etičnosti i tako dalje, da su unaprijeđeni etički kodeksi vezani za rad i sudija i tužilaca u 2018. godini i da je, dakle, uveden i pojam integriteta i doličnog ponašanja. Da li je dolično ponašanje da se predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća susreće u kafani i, kao što sam već rekla, na neprimjeren način raspravlja o nekom slučaju? U Izvještaju je naveden podatak da je blizu 100 miliona potrošeno od 2004. do 2018. godine za reformu pravosuđa, a evo, mi danas raspravljamo o stanju u pravosuđu u smislu da ono ima itekako mana i da ustvari cilj te reforme pravosuđa nije ni postignut. Mene je onako malo začudila, ali i zabrinula konstatacija u Izvještaju da medijski natpisi narušavaju ugled i neovisnost pravosuđa. Ako bi se ispunili svi ovi uslovi koji su potrebni i u zakonu, a i u etičkom kodeksu za sudije i tužioce, onda bi mediji imali malo posla, jer mi danas smo u situaciji da vidimo da mediji ustvari otkrivaju afere umjesto da se kriminal, dakle, rješava na zakonom propisani način. Ono što mene kao ženu na neki način boli i što sam uočila u ovom Izvještaju je, takođe konstatacija kada je u pitanju ravnopravnost polova da se svijest o rodnoj ravnopravnosti unutar pravosuđa nalazi na srednjoj razini. Molim vas lijepo, mi imamo Zakon o ravnopravnosti spolova i Zakon o zabrani diskriminacije, jedan je već na snazi deset, jedan devet godina i mi još uvijek imamo svijest o ravnopravnosti spolova na niskoj razini kada su u pitanju i sudovi i tužilaštva, a pokazuju ustvari istraživanja nevladinog sektora da ovo, ne da je na srednjoj razini, nego da je na niskoj razini, jer da ni sami sudije i tužioci ne znaju da uoče da li nešto spada u domen diskriminacije, neravnopravnosti spolova itd. I ja bih na kraju samo rekla još da 895 pritužbi na rad nosilaca pravosudnih funkcija itekako govori u kakvom stanju nam je pravosuđe i da se nikako, dakle, VSTV ne može pohvaliti bilo kakvim uspjehom. I sigurno je da se itekako mora razmotriti pitanje izmjene Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, a pogotovo kad je u pitanju upravo odgovornost članova Visokog sudskog i tužilačkog vijeća jer se doista ne zna kome oni odgovoraju, ko ih može procesuirati osim, naravno, nekog krivičnog postupka itd. Tako da pravosuđe treba da bude nepristrasno, treba da bude nezavisno, ali to u svakom slučaju ne podrazumijeva samovolju. Hvala lijepo.
Hvala zastupnici. Zastupnik Damir Arnaut, rasprava. Izvolite zastupniče. 28
Hvala predsjedavajuća. Činjenica je da je ova tačka dnevnog reda potaknuta video snimkom na kojem je zabilježen sastanak u kafani između predsjednika VSTV-a, inspektora SIPA-e, stranke u aktuelnom postupku, te, da slika bude baš potpuna, kumom. Ovako počinju vicevi u Americi, predsjednik VSTV-a, inspektor SIPA-e, stranka u postupku i kum uđu u kafanu, ali ovo nažalost nije vic. Onaj snimak je stvaran i nedopustivo je da o tome nismo ovdje, u ovom Domu, raspravljali već idući dan kao što bi to bio slučaj u svakoj demokratskoj zemlji u kojoj postoji vladavina prava, u svakoj zemlji Evropske unije čijem članstvu mi težimo i to je suština ove cijele stvari. Mi ne da nećemo postati članica Evropske unije, već nećemo dobiti kandidatski status ili otvoriti ključna poglavlja dok god imamo ovakvu situaciju u VSTV-u, a time u pravosuđu jer je VSTV krov pravosudnog sistema ne samo na nivou Bosne i Hercegovine, već na svim nivoima, državnom, entitetskim i kantonalnim. Mi nećemo napraviti ni korak ka Evropskoj uniji dok god VSTV daje bjanko podršku svom predsjedniku manje od 15 minuta od početka sjednice na kojoj su to razmatrali, pa onaj snimak traje oko 15 minuta, te je nejasno na osnovu čega su dali tu bjanko podršku. Ako ne vjerujete ovo što govorim pogledajte saopštenja ambasada zemalja koje se o tome nešto pitaju, pa i same Evropske komisije. Mi nećemo napraviti ni korak ka članstvu u Evropskoj uniji dok god bilo ko u ovoj državi donosi odluke koje jasno drže da je to tijelo, ili neki njihov član iznad, izvan ili mimo zakona, ako sumnjate u ovo što govorim, pogledajte ova saopštenja. Mi nećemo napraviti pomake ka Evropskoj uniji dok god se ovdje ne uspostavi svijest da nije prihvatljivo da politički i pravosudni zvaničnici uspostavljaju ili održavaju, imaju prisne kontakte i odnose, pogotovo netransparentne prirode. Komunikacija mimo institucionalnih mehanizama, zvaničnih kanala, između predstavnika jedne i druge grane vlasti je u državama u kojima postoji vladavina prava neprihvatljivo. I sad dolazimo na zašto, zašto nećemo napredovati ka Evropskoj uniji? Jer je percepcija dovoljna. Nakon objave onog snimka bilo mi je tužno gledati advokate i samoprozvane ugledne pravnike kako se utrkuju analizama da nema krivičnog djela. Da budem potpuno jasan, bilo bi mi jednako tužno gledati da je neko tvrdio da ima krivičnog djela, ne zbog presumpcije nevinosti, već iz razloga što je krivični aspekt ovdje potpuno, potpuno nebitan. Poruke da nećemo napraviti pomake ka Evropskoj uniji nismo iz ovih ambasada dobili iz razloga krivične prirode, oni se sigurno nisu upuštali u utvrđivanje krivične odgovornosti. Te poruke smo dobili zbog percepcije koja je katastrofalna, a percepcija je proporcionalna povjerenju, a kad nema povjerenja, nema vladavine prava, jer kad nema povjerenja naših ključnih saveznika čijem članstvu težimo i institucija čijem članstvu težimo, onda te zemlje i institucije nemaju s kim raditi na uspostavi vladavine prava. Evropska unija nikoga nije skinula sa liste putnika u Pariz zbog postojanja ili nepostojanja krivične odgovornosti, već zbog katastrofalne percepcije i potpunog nedostatka povjerenja. Sva ova saopštenja, ovi potezi i buduće mjere naših ključnih saveznika i institucija čijem članstvu težimo su dovoljan dokaz da je ovaj saziv VSTV-a nepovratno izgubio sposobnost da provede neophodne reforme, da vodi procese od kojih će zavisiti prvi test, čak i kad dobijemo kandidatski status. Zna se koja se poglavlja prva otvaraju, ona koja se tiču vladavine prava. Ovdje, u ovom Domu, za potrebe ove rasprave, nije bitno da li će za tri, četri godine, jer toliko traju postupci, neko od ovih ljudi biti osuđen, ovdje, za potrebe ove rasprave, u ovom Domu je bitno hoće li Bosna i Hercegovina za te tri, četri godine otvoriti i zatvoriti neka poglavlja za EU članstvo. Sa ovim sazivom VSTV-a, sa ovakvim stanjem u tom sistemu, ja vam garantujem da ih nećemo ni otvoriti za tri, četri godine. Ako ne vjerujete meni, opet pročitajte saopštenja i poruke naših ključnih saveznika, institucija koje o tome odlučuju. Neophodno je istaći da situacija nije beznadežna, da pravosuđe nije u cijelosti ovakvo. Naprotiv, ogromna većina sudija i tužioca pošteno, nezavisno u institucijama, a ne pred 29 kamerama, rade svoj posao. Da nije tako, ne bi imalo od čega početi. Ja sam u više navrata u javnim istupima istakao, predsjednik VSTV-a prije izbijanja ove afere imao je oko 77.000 hitova kad ukucate njegovo ime na google. Nakon što je afera izbila, sad ima preko 200.000, ali dan pred izbijanje 77.000. Njegova zamjenica, pretpostavljate koja, blizu 50.000. To je previše čak i za prosječnog političara, a kamo li za nosioca pravosudne dužnosti. Da uporedim, predsjednik Državnog sudbenog vijeća Republike Hrvatske, Darko Milković, ima oko 2.000 hitova, njegova zamjenica Gordana Jalšovečki manje od 1.000. Ne trče ljudi pred kamere, ne oglašavaju se javno o svakoj temi, ne pišu mišljenja o pravnim pitanjima na facebooku, ne sastaju se sa strankama u aktulenim postupcima po kafanama, ne prijete medijima, a baš tako i treba biti. Tako se to radi u Evropskoj uniji čijem članstvu mi težimo. Međutim, tako kao ovo dvoje pravosudnih dužnosnika iz susjedne države koja je članica Evropske unije, tako kao i oni radi i ogromna većina sudija i tužilaca u Bosni i Hercegovini i upravo zbog te tihe, profesionalne i poštene većine ova zemlja i njene EU aspiracije uopšte imaju šansu, ali na tom putu ovaj Dom ima obavezu da igra svoju ulogu i da ne ostane sve na ovoj raspravi. Ja sam već na početku mandata uputio incijativu za izmjene i dopune Zakona o VSTV-u kako bi se bliski srodnici pravosudnih djelatnika uveli u sukob interesa na isti način na koji se to odnosi na izabrane i imenovane zvaničnike, da onemogućimo situacije o kojima je kolega Helez ovdje govorio, ali kako Dom ne zasjeda, o tome se još nije raspravljalo. Stoga, da mi ne bi čekali da Dom ponovo počne zasjedati u redovnim sesijama, predlažem u skladu sa članom 29. stav (1) tačka b) Poslovnika, osnivanje privremene istražne komisije ovog Doma koja će istražiti aktuelno stanje u pravosudnim institucijama u Bosni i Hercegovini, sa posebnim osvrtom na sposobnost VSTV-a da učestvuje u procesima neophodnim za put Bosne i Hercegovine ka članstvu u Evropskoj uniji. Istražna komisija u skladu sa istim članom Poslovnika ima zadatak da provede sve radnje potrebne za ostvarenje ovih ciljeva koje sam upravo naveo u skladu sa Zakonom o parlamentarnom nadzoru i Poslovnikom. U skladu sa članom 29. stav (3) Poslovnika, komisija broji najmanje pet, a najviše devet članova. Svaki klub koji želi učestvovati u radu ove Komisije može dostaviti najviše jednog člana komisije najkasnije u roku od sedam dana od usvajanja ovog zaključka. Klubovi koji ne žele nisu obavezni, jedino ograničenje je da komisija treba brojati pet članova, a član Poslovnika kojeg sam upravo citirao precizira da Dom određuje sastav i broj članova Komisije, dakle, on nije zakovan ili potkovan. Hvala vam.
Hvala zastupniku. Zastupnik Jasmin Emrić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Evo upravo je kolega Arnaut svima nama pojasnio zašto smo se mi danas sastali i zašto imamo ovu tačku na dnevnom redu 2. hitne sjednice. Nije zbog toga što je nama predlagačima bilo dosadno pa nismo imali šta drugo predložiti za dnevni red hitne sjednice već zbog toga što je situacija u pravosuđu percepcijski doživjela neuspjeh i ona se promatra kao vrlo, vrlo štetan utjecaj je imao ovaj događaj koji je vezan za predsjednika Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Kolege su ovdje postavljale pitanja i o tome zašto je u prijedlogu ovog saziva hitne sjednice došao i Godišnji izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, te su također izražavali primjedbe da nema materijala za ovu prvu tačku dnevnog reda, a tačka dnevnog reda je – 30 Aktualna situacija u pravosudnim institucijama Bosne i Hercegovine s akcentom na obaveze iz preporuka Europske komisije. Evo ja bih sada podsjetio kolege da u ovom Godišnjem izvještaju za 2018. godinu u Poglavlju 1. Evropske integracije, pod tačkom 1.1. je Realizacija preporuka proizašlih iz Peer Review misija. U ovom Poglavlju, koje ima negdje devet i pol stranica teksta, navedene su skoro devedeset i jedne, navedena je skoro devedeset i jedna preporuka, naravno ima ih više i nusu one sve ovdje taksativno obrađene, ali su one najvažnije i naglašene. Pa u ovom Poglavlju, a koje je u vezi sa ovom tačkom dnevnog reda, preporuke Peer Review izvještaja koje se odnose na disciplinske postupke u pravosuđu su 34, znači 34 preporuke koje su u vezi sa disciplinskim postupcima. A upravo smo vidjeli slabost disciplinskih postupaka i provođenja disciplinskih postupaka od strane disciplinskih komisija koje je imenovalo Visoko sudsko i tužilačko vijeće u najpoznatijoj aferi ovog saziva Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, koja je u vezi sa predsjednikom Tegeltijom, a naziva se u medijima i „Potkivanje“. Također u dijelu imenovanje nosioca pravosudnih funkcija je 27 preporuka. Ocjenjivanje rada nosioca pravosudnih funkcija, vrlo važna preporuka koja se odnosi na ocjenjivanje nosioca pravosudnih funkcija i urađen je nacrt pravilnika kako će se unaprijediti ocjenjivanje pravosudnih funkcija. U dijelu osobni financijski izvještaji je 10 preporuka. U dijelu područje edukacije 13 preporuka. Borba protiv korupcije i organiziranog kriminala, uključujući i pranje novca 7 preporuka. Što znači da je ovo, ovo Poglavlje i te kako pravi materijal za današnju raspravu i materijal na osnovu kojih se mogu i predložiti vrlo konkretni zaključci, a ja ću se na kraju i osvrnuti na te zaključke. Danas je ključno pitanje, također, da mi kao članovi ovog uvaženog Doma kažemo svoj stav o aktualnoj situaciji u pravosuđu i pravosudnom sistemu i da se osvrnemo na aktualnu aferu „Potkivanje“ koja je u vezi sa predsjednikom Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, gospodinom Tegeltijom. Ja smatram i moj je stav da je afera koju je prouzrokovao predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća narušila ugled pravosudnih institucija, najviše je narušila ugled saziva, ovog aktualnog saziva Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i oni su, čini mi se, žrtva tog nedoličnog i neprihvatljivog ponašanja predsjednika Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća ne smije sebi dozvoliti da uopće dođe u takav kontekst i u takvu situaciju i to je poanta. Kao predsjednik je morao znati da ima sukob interesa ako u kafani razgovara sa strankom o konkretnom predmetu. Ja sam pročitao Zakon o visokom sudskom i tužilačkom vijeću, prvo sam sebi postavio pitanje – Zašto se zove Zakon o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, zašto se ne zove samo zakon o sudskom i tužilačkom vijeću? Pa upravo zbog toga što je zakonodavac htio naglasiti da je to visok položaj, da je to najviši nivo profesionalnog djelovanja, transparentnosti, objektivnosti i stručnosti u radu i onaj tko želi biti član takvog tijela mora znati da je na najvišem pravosudnom položaju i ne smije sebi dozvoliti niti jednu situaciju neprihvatljivog, nedoličnog ponašanja i tu mi poruku moramo poslati ne ulazeći u ispitivanje činjenica sada i danas na ovoj sjednici. Mediji, stručna javnost su se o ovome izjasnili, oni su sve rekli, mi danas smo zadnji koji o tome govorimo, ali moramo poslati poruke da mi kao članovi ovog uvaženog tijela imamo svoj stav o aktualnoj situaciji i nismo mi doveli Visoko sudsko i tužilačko vijeće u ovakvu situaciju nego predsjednik koji je od njih načinio žrtveno jagnje i oni su upali u tu zamku, igrali se vrlo neodgovorno i vrlo neodgovorno proveli disciplinski postupak. I sada imamo opći stav nepovjerenja u pravosudni sistem i pravosudne institucije, a tamo ima najveći broj časnih ljudi i profesionalaca koji žele da rade svoj dio posla i oni se ovih dana oglašavaju kroz medije, oni su svoje rekli, dali su svoj sud, očekuju od nas da mi kažemo svoj sud i mi ćemo reći danas svoj sud, rećićemo svojim diskusijama i zbog toga nam nisu bili baš potrebni konkretni materijali. A ja postavljam pitanje – od koga ćemo mi dobiti i konkretan materijal o konkretnoj aferi koja u najboljoj mjeri prikazuje ukupno stanje u pravosudnom sistemu? To je vrh piramide koji se je srušio, a on kad 31 se ruši ne može se ustaviti, jer su plohe piramide strme i ruši se na dno. Prema tome, mi nismo ti koji su učestvovali u dovođenju ovog saziva Visokog sudskog i tužilačkog vijeća u ovakvu situaciju već oni što nisu pravovremeno i trezveno reagirali i to je moj sud i nisu u najboljoj namjeri proveli disciplinski postupak. Kada se pročitaju akti i kada se pročita Poslovnik o radu Visokog sudskog i tužilačkog vijeća nigdje ne piše da predsjednik ima pravo i da treba da sjedi u kafani i razgovara o predmetima, nema nigdje toga. A u ovom dijelu, u ovom poglavlju, Poglavlje 1. to je ovog Godišnjeg izvještaja, nije trebalo pročitati cijeli Godišnji izvještaj samo Poglavlje 1. i ovih prvih deset strana, je navedeno da je Visoko sudsko i tužilačko vijeće izmijenilo Etički kodeks i posebno unaprijedili su, unaprijedili su, između ostalog, i integritet i dolično ponašanje. Pa molim lijepo, znači oni su to izmijenili u 2018. godini, to je u području disciplinski postupci u pravosuđu BiH, lijepo je to navedeno, to je 17. stranica i toga se ne pridržavaju. Zašto? Pa zato što sam ja predsjednik, kao na predsjednika se ništa ne odnosi. Pa da nije sudac ne bi mogao ni biti član Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Kakve su to poruke od disciplinskih komisija, da ne ulazimo u detalje. Ja podržavam ranije zaključke i stoga ću pročitati dva zaključka koji na neki način su u vezi sa ranijim prijedlozima: 1. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH podržava preporuke iz Peer Review izvještaja koje su navedene u Poglavlju 1. tačka 1.1. Realizacija preporuka proizašlih iz Peer Review misija Godišnjeg izvještaja za 2018. godinu Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH, a posebno usvojenu inicijativu za reviziju Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću BiH od strane Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH. Zadužuje se Ministarstvo pravde BiH i Vijeće ministara BiH da formiraju interresornu radnu grupu koja će izvršiti [[govornik se upozorava na vrijeme]] svih navedenih preporuka i na osnovu istih i navedene inicijative izraditi prijedlog izmjena i dopuna Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću BiH. 2. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH poziva članice i članove Visokog sudskog i tužilačkog vijeća da u skladu s članom 6. stav (1) tačka c) Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću BiH, a zbog nastale cjelokupne aktualne negativne situacije, koja je nastala u Vijeću i narušila povjerenje u pravosudni sistem i pravosudne institucije Bosne i Hercegovine, podnesu pojedinačne ostavke, te na taj način prihvate punu odgovornost i pokažu da su članovi Vijeća kao osobe visokih moralnih kvaliteta i profesionalne [[govornik se upozorava na vrijeme]] poznate po djelotvornosti i stručnosti i profesionalnoj nepristrasnosti kako je to utvrđeno članom 4. stavom (2) Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću BiH. Hvala.
Hvala zastupniče. Zastupnik Dragan Mektić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Hvala predsjedavajuća. Pozdravljam kolege, poslanice, poslanike, uvaženi gosti. 32 Osvrnuo bi se malo na neke diskusije koje su se ovdje pojavljivale, nemam namjeru da polemišem ni sa jednim poslanikom ovdje, možda bih samo evo pomenuo ovo što je gospodin, uvaženi poslanik Kožul rekao nabrajajući uslove koje treba da steknemo ovdje da bismo otvorili jednu ovakvu raspravu, pa rekao je da treba prije toga ovo, ovo, ovo, a sve u protivnom je zabava za narod. Nisam siguran da je narodu do zabave, ja mislim da ovom zabavom kojom mi zabavljamo narod već godinama, mislim na kompletnu političku elitu, pa između ostalog i ovaj Parlament u kome se mi danas dolazimo, narodu je došlo do guše. Ako ih budemo dalje ovako zabavljali, mislim da će se nastaviti, jedini njihov odgovor kako oni reaguju na čitavu ovu situaciju, a to je da bježe i da odlaze sa ovih prostora. Drugu stvar, htio bih možda sam sebe da upitam ili sve nas skupa ovdje – kakva je svrha zaključaka koje donosi ovaj Parlament, šta oni znače, je li to jedna puka formalnost, obavezuju li oni ikoga, pratimo li mi realizaciju tih zaključaka, šta ako se ti zaključci ne realizuju il' mi mlatimo praznu slamu ovdje u ovom Parlamentu? A to vas pitam zato što smo već po pitanju jedne informacije o stanju u pravosuđu povodom Izvještaja Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, čini mi se negdje sredinom 2017. godine, donijeli, evo ih, sedam zaključaka. Ne znam da li ih imate ovdje, ima previše da čitamo, ali zadužuje se Ministarstvo pravde, Savjet ministara, novi zakon, tralalalala, ovo, ono i vidite od 2017. godine nijedan nije realizovan, nijedan. Jel' to sudbina i ovih današnjih zaključaka koje ćemo mi ovdje donositi? Ako sudbina zaključaka ovog Parlamenta bude kao i ovih iz 2017. godine ja ne osjećam nikakvu potrebu da u ovom Parlamentu niti predlažem zaključke, niti glasam za te zaključke ... ja imam i drugi vid komunikacije sa građanima, a to je na način da putem medija izađem i govorim građanima ono što mislim i pozivam građane, da kažem tako, na jedan opšti pritisak da se stanje mijenja ovdje u Bosni i Hercegovini, a nemam nikakvu potrebu da učestvujem ovdje u donošenju besmislenih zaključaka. Sledeća stvar, kaže da li imamo potrebne materijale da raspravljamo danas o ovoj tačci dnevnog reda. Svi su govorili, većina je govorila imamo izvještaj, izvještaj je povod .... može biti materijal za raspravu itd. itd. Ja imam jedno sasvim drugo mišljenje, za mene je Izvještaj VSTV-a zbir nebitnih podataka i u velikoj mjeri netačnih podataka i ja ne vidim da on može biti motiv uopšte i razlog ovdje i povod da vodimo raspravu o stanju u VSTV-u. Gdje su išli na edukacije, kakve, što nisu naveli destinacije egzotične na koje su išli. I da ne govorim dalje, dakle, to po meni nije uopšte relevantno, to uopšte nije bitno. Za mene je motiv povod da raspravljamo o ovoj situaciji percepcija građana ove države i nepovjerenje građana u pravosudnu i sudsku vlast u ovoj državi. Ako hoćete još dodatne razloge, je li imamo analizu OSCE-a koja je katastrofalno ocijenila rad pravosudnih institucija unutar Bosne i Hercegovine i rekla kojim se sve manipulacijama služe da bi zamajali javnost ovdje u Bosni i Hercegovini da nešto rade. Pa kaže cjepkaju predmete, cijepaju na, jedan predmet iscijepaju na šest-sedam predmeta pa da bi ostvarili neku normu, pa na taj način ponovo u ratnim zločinima traumatiziraju žrtve itd. itd. I jel', dakle, analiza OSCE-a povod za raspravu? Je su li preporuke Evropske unije dovoljno materijal i povod za ovu raspravu, koje su isto tako katastrofalno ocijenile rad pravosudnih institucija u Bosni i Hercegovini posebno sa stanovišta korupcije i kriminala? Pa je se obratilo nekoliko ambasada ovdje, koje smo mi danas svi ovdje ocijenili kao dobronamjerne, kao ambasade koje žele da pomognu ovdje u pravosudnom sistemu Bosne i Hercegovine, koje su donirali ogromna sredstva da bi uspostavili ovdje pravnu državu i vladavinu zakona, pa koji čak i ovi u ovakvom Izvještaju VSTV-a nazivaju naši međunarodni prijatelji na i oglasili se jednim saopštenjem, da ne govorim kakvo je, vidjeli ste, čuli ste vjerovatno, pročitali ste. A onda je zamjenica predsjednika VSTV-a ustala, Ružica Jukić, i rekla – neće se oni nama miješati u naš rad, ne mogu se oni petljati u rad pravosuđa. Očitala im lekciju, zaprijetila im, a to su države koje imaju stogodišnji sistem vladavine prava, poštivanje 33 zakona, pravnu državu, demokratski sistem. Ali ne, nododirljiv, VSTV je nedodirljiv. Pa i u ovom slučaju jel' dokazano, u ovoj aferi „Potkivanje“ Milanu Tegeltiji da je počinio, evo da kažemo ili krivično djelo, pa čak i disciplinsku povredu radne dužnosti. Evo recimo nije bitno ni to – šta je bitno? Što je disciplinska komisija, koju je VSTV imenovao, rekla da je disciplinska prijava nedopuštena. Znači, nema odgovornosti, ne postoji za njega odgovornost. Jel' vidite, on se jednom legitimiše kao sudija kad mu to ide u prilog, a u ovom slučaju kao predsjednik VSTV-a za koga ne postoji odgovornost. Pa ko u ovoj državi ima da ne postoji odgovornost, za svoj rad nema odgovornost itd.? Vidite da su se otuđili od države, otuđili se od naroda i direktno doprinijeli tome da je Bosna i Hercegovina kompletna danas u jednoj sistemskoj teškoj korupciji, da je korupcija način života i način na koji se odvija, da kažem, i institucionalni i svaki drugi način života u Bosni i Hercegovini. Zar nije povod za raspravu o stanju u pravosuđu, rekao sam, katastrofalna percepcija građana, a saću vam reći da i određen broj nosilaca pravosudnih funkcija u Bosni i Hercegovini podigao svoj glas, da ne kažem, pod navodnicima, pobunu protiv VSTV-a i rekao ovako niko ne može, ovako se više ne može, ovaj sistem ne funkcioniše, ovo propada, ovo se raspada. Pa vladavina prava u jednoj državi je osnovni temelj za svaku, za razvoj svih drugih oblasti života u te države. Pa vi ako nemate [[govornik se upozorava na vrijeme]] pravne sigurnosti, vi nemate onda ni ekonomije, koji će normalan [[govornik se upozorava na vrijeme]] pametan, evo saću, strani investitor da dođe u državu ovdje, donese svoj kapital ako nema pravne sigurnosti. I imao bih još puno toga da kažem, ovdje ću da završim s tim da naš Klub ima prijedlog zaključaka određenih za ovu današnju raspravu, koju će vam dostaviti ovdje i da kažem javno podržavam ovu inicijativu i predlog Damira Arnauta da formiramo istražnu komisiju i da jednom počnemo da radimo i da pružimo, pokušamo pružiti nadu građanima ove države. Hvala.
Hvala. Zastupnik Predrag Kožul, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Ja ću zamolit, odnosno zahtjevati od stručnih službi da stenogram onoga što sam ja rekao dostavi kolegi Mektiću i meni, ostale kolege ne bih opterećivao, kako bi se iz toga jasno vidjelo da ni u kojem kontekstu, a posebno u kontekstu zabavljanja ja nisam spomenuo narod. Ja inače izuzetno pazim da se uludo i bez pokrića ne pozivam ni ovdje, ni na bilo kojem drugom mjestu na narod i građane, što je česta praksa, rekao bih, i u ovom Domu. Jednako tako ono što mi je bilo zanimljivo u izlaganju kolege Mektića, on je jedan od 14 potpisnika inicijative za sazivanje ove hitne sjednice i on nam je skupa sa tim zahtjevom priložio Izvješće Visokog sudskog i tužilačkog vijeća kao materijal. Ovdje smo od njega čuli da taj materijal ništa ne valja, to nema logike od predlagača. Zahvaljujem.
Hvala zastupniče. Zastupnik Nikola Lovrinović, ispravak krivog navoda. 34
Dakle, referiram se na ono što je govorio kolega Mektić, po članku 82. mi ćemo se morati izjasniti o ovom Izvješću jer to je materijal, osim zaključaka koje ste predložili. Dakle, kako god ga Vi smatrali ovakvim ili onakvim, pročitajte drugi stavak, čini mi se, pa ćete vidjeti. Ali što sam se ja javio, ja ne mogu da vjerujem da ovako priča ministar sigurnosti, je ne mogu vjerovati, ja ne mogu vjerovati ljudi, pa Vi ste i sad ministar sigurnosti. Pa .... pa što niste te zaključke iz 2017. na Vijeću ministara proveli? Pa Vi ste ih trebali, pa kome držite prodike, pa ko, pa ja, ja ne mogu sebi doći šta Vi radite ovdje. Ko zabavlja narod? Pa Vi narod zabavljate. Napustite mjesto zastupnika i u Vijeću ministara i povedite narod tamo kud ga stalno zovete i vodite. Pa gospodine ministre, šta ste već, kolega, pa Vi ste u Vijeću ministara, pa Vi ste ..., Vi ste ministar sigurnosti. Vi nama pričate šta se događa u pravosuđu, ovdje sad nako četiri godine, pet. Pa što niste to govorili prije tri godine, četiri ..., ovim, mi smo rekli na početku oni koji su sazvali ovu sjednicu bili su za ova izvjšća svih ovih godina. Nemojte da govorim kolegi Arnautu da je bio za sva izvješća, kolega Emrić za dva, na jednom nije bio na glasovanju. O tom mi govorimo, dakle, dajte nam materijal, što nam niste to napisali Vi, evo kao ministar sigurnosti, pa da raspravimo o Vašem materijalu, to što ste sad govorili, što niste napisali, da kao kolege raspravimo, da kao Parlament raspravimo. Pa ja ne mogu sebi doći, kolega, ministre, ne znam više šta ste. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zastupnik Damir Arnaut, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Hvala predsjedavajuća. Očito na diskusiju kolege Lovrinovića, ovako prije svega kad je u pitanju glasanje o bivšim izvještajima VSTV-a, stotine hiljada ljudi u Austriji su dali glas Straheu, ali onda se pojavio snimak i da Strahe sad izađe na izbore džaba vam priča da je stotine hiljada ljudi glasalo ne bi čovjek ni hiljadu glasova dobio. Ovdje se pojavio snimak, kolega Lovrinoviću, i ne možete ignorisati činjenicu da je povod za ovu sjednicu i tačku dnevnog reda katastrofalan snimak oko kojeg u normalnim državama u kojim vlada vladavina prava se dešavaju tektonske promjene, a ne prijetnje medijima i onima koji ukažu da je takav snimak katastrofalan. Što se tiče ovoga, ja samo evo kao, kao neko ko zna nešto o ovim pitanjima, trebam ispraviti krivi navod, da je ministar sigurnosti trebao nešto uraditi po ovom pitanju, to je isključiva nadležnost ministra pravde. A kad pominjete godine unazad, prije, sada, prije godinu, prije tri godine, prije četiri godine, da idem dalje, prije osam godina, prije 12 godina ministar pravde je uvijek bio iz HDZ-a. Hvala.
Hvala zastupniče. Dragan Mektić, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče. 35
Pa meni je prije svega drago što sam izazvao ovakvu reakciju posle ove moje diskusije, znači da je na neki način bila provokativna i da je vrijedila nečemu, ali bih odgovorio gospodinu Lovrinoviću, djelimično mu je odgovorio Damir Arnaut. Nisam htio namjerno da pominjem ove zaključke i sve ovo što ste Vi govorili, ali evo saću Vam reći – tačka 1. zadužuje se Ministarstvo pravde BiH, pa sad, da ispuni uslove iz tačke 2. i iz tačke 3. Tačka 5. zadužuje se Ministarstvo pravde BiH. Tačka 6. zadužuje se Ministarstvo pravde BiH. Tačka 7. zadužuje se Ministarstvo pravde BiH da uradi ovo što ste Vi govorili sada. Pa ovo je nadležnost Ministarstva pravde.
[[nije uključen mikrofon]] I Vijeća ministara.
I Vijeća ministara, al' Ministarstvo pravde, žao mi je nemam namjeru, nisam imao namjeru da provociram kolegu ovdje Josipa, strogo sam vodio računa o tome, ali ste Vi sad neveli tu diskusiju na to da govorimo jasno i otvoreno o tome. Dakle, Ministarstvo pravde, prijedlog Vijeću ministara i ja kao Vijeće ministara, član Vijeća ministara snosim tu odgovornost, al' ne možete pozivati ministar bezbjednosti da predlaže zakone iz oblasti pravde i ne znam ni ja tužilaštva i pravosuđa, pa onda ste trebali biti konkretni, znate Vi valjda ko je nadležan za to, ali evo računam pokušali ste da obmanete sve nas skupa ovdje, nije prošlo, nikom ništa – mir, mir, mir niko nije kriv. Hvala.
Zastupnik Jasmin Emrić, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Pa samo da pojasnim, kolega Lovrinović je naveo primjer da sam ja glasao za neke izvještaje Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Da naravno, glasao sam, kolega Lovrinoviću, s namjerom da podržim reforme koje su bile u tim izvještajima, ovi izvještaji su obično skup statističkih podataka, onoga što je urađeno, što se ne može promijeniti. Podržao sam ja imenovanje i Vijeća ministara sa namjerom da otvorimo reformski put Bosne i Hercegovine, da provedemo reformsku agendu, a nisam podržao da rade ovako traljavo, da se ne uradi ništa, da obično nemamo pravovremenu reakciju niti na jednu incidentnu situaciju, pa ni na migrantsku krizu itd. To sam ja podržao, ali to ne znači da se ja slažem sa onim što oni rade i naravno da imam pravo da to kritiziram. U ovoj konkretnoj situaciji, kolega Lovrinoviću, vrlo je važno da Predstavnički dom djeluje na određenu pojavu, na incident. To je kad, to je ono kada mi moramo dati dio sebe, gdje moramo iznijeti svoj stav jasno i glasno. Ne znači ako ja pričam o tome da Visoko sudsko i tužilačko vijeće mora podnijeti ostavku da odbrane profesionalizam, da vrate povjerenje u pravosudni sistem i institucije. Jer ja postavljam pitanje – šta može ovaj saziv Visokog sudskog i tužilačkog vijeća sada uraditi da vrati povjerenje građana u pravosudni sistem, u pravosudne institucije, u vladavinu prava, šta može? Pa ne mogu ništa zbog toga što su to pronevjerili, to su potrošili, a nisam im ja kriv što su to uradili, oni su Visoko sudsko i tužilačko vijeće, u svakoj situaciji se moraju ponašati visoko profesionalno, odgovorno, a ne da kažu znate nismo mi imali dovoljno informacija pa nas je prevario, sve je 36 bilo brzo, sazvana sjednica u 9:00 sati, mi se nismo snašli. Tko se nije snašao? [[govornik se upozorava na vrijeme]] Članovi Visokog sudskog i tužilačkog vijeća se nisu snašli. Ma o čemu pričamo [[govornik se upozorava na vrijeme]] to su sudije, to su tužioci, visoko kvalitetni, profesionalni, koji moraju u svakoj situaciji dati najbolji odgovor, jer oni su ti koji nadziru kompletan pravosudni sistem. Hvala.
Hvala. Vraćamo se na rasprave. Zastupnik Dženan Đonlagić. Izvolite zastupniče.
Poštovana predsjedavajuća, kolegice i kolege. Ovo što ću sada kroz svoju diskusiju kazati su zapravo citati iz Mišljenja Evropske komisije u vezi pravosuđa i urgentne potrebe za njegovom reformom. Dakle, ako je iko imao ikakve dvojbe da li postoji razlog za jednu ovakvu iscrpnu diskusiju i potrebu za ovakvom diskusijom, ja mislim da poslije zaista dobrih i kvalitetnih diskusija koje smo imali od početka ovog zasjedanja, više nema te dileme i te dvojbe. Prvi citat, dakle, iz Mišljenja Evropske komisije – Vremenom su provedene važne reforme u oblasti pravosuđa, posebno kroz osnivanje Suda BiH i samoregulatornog pravosudnog tijela, dakle ovog VSTV-a. Ustavni i zakonodavni okvir je nepotpun, dakle to stoji u Mišljenju, i ne garantira u dovoljnoj mjeri nezavisnost, samostalnost, odgovornost i efikasnost pravosuđu. Dakle, vrlo jasno, vrlo eksplicitno se kaže da ovo što sada ima nije dobro. VSTV i sudski sistem na državnom nivou treba imati eksplicitan ustavni status. Zakon o VSTV-u treba revidirati kako bi se bolje regulirala imenovanja i ocjenjivanje rada članova pravosuđa i disciplinski postupci protiv njih, te osigurali odgovarajući pravni lijekovi protiv pravosnažnih odluka VSTV-a. Drugi citat – Borba, odnosno borbu protiv korupcije i organiziranog kriminala ometaju nedovoljno usklađeni propisi u zemlji i slaba institucionalna saradnja i koordinacija. Raširena je korupcija i svi nivoi vlasti pokazuju znakove da su pod kontrolom politike što izravno utiče na svakodnevni život građana, posebno u oblastima zdravstva, obrazovanja, zapošljavanja i javnih nabavki. Okvir strateške politike i institucionalni i pravni okvir za sprječavanje korupcije su fragmentirani i imaju značajne nedostatke. Agencije za sprovođenje zakona su fragmentirane i podložne neprimjerenom političkom uplitanju. Dakle, ovo je ono kakvo mišljenje u Evropskoj uniji imaju o pravosuđu u Bosni i Hercegovini. Kažu dalje – Tužioci nisu dovoljno proaktivni, finansijske istrage i zaplijena imovine su uglavnom neefikasni. Potrebno je intenzivirati borbu protiv pranja novca. Treći citat – Ustavni sud je tumač Ustava i zadnja instanca kada je riječ o sukobu nadležnosti između različitih nivoa vlasti. Profesionalnost i nezavisnost sudija Ustavnog suda treba ojačati počevši od unaprijeđenja kriterija za njihov izbor i postupaka imenovanja. Na kraju, više je nego jasno da je potrebno izvršiti sveobuhvatnu reformu pravosuđa u skladu sa mjerama, to jest preporukama Evropske komisije na način kako je to praksa u zemljama Evropske unije. Svi djelatnici u pravosudnom sistemu moraju imati takav nivo ličnog integriteta koji bi garantirao njihovu pretpostavljenu nezavisnost. Prema svim djelatnicima u pravosudnom sistemu trebaju postojati utvrđene norme koje daju mogućnost korekcija kada oni ne rade dobro svoj posao. Posebno treba obratiti pažnju na novo zakonsko rješenje prema mjerama iz Mišljenja Evropske komisije koje mora sadržavati kvalitetniju proceduru za imenovanja i ocjenjivanja 37 rada članova pravosuđa i eventualni disciplinski postupci protiv njih. Kao primjer, evo, navest ću samo izbor sudaca, recimo, Ustavnog suda BiH koji se biraju na neograničene mandate, dakle, doživotne, što im daje mogućnost da donese veoma loše, ponekad upitne, i eventualno politički motivirane odluke. Mandat svih učesnika u pravosudnom sistemu mora biti ograničen, mora biti predmetom reizbora na bazi rezultata njihovog rada i mora sadržavati takve kriterije da se svi djelatnici u pravosudnom sistemu biraju na osnovu rezultata prethodnog rada, a ne kao što je sada slučaj u mnogim pravosudnim institucijama, na bazi blizine nekoj od političkih stranaka. Sve ovo navedeno zapravo nisu izmišljene stvari, dakle nije fikcija, nego je ono što je država Bosna i Hercegovina u jednom od posljednjih, dakle, relacija sa Evropskom unijom dobila u pisanoj formi, sve su ovo elementi koji zahtjevaju izmjene mnogih zakona u ovoj oblasti, donošenje novih zakona gdje se trebamo voditi, dakle, mjerama ili preporukama iz Mišljenja Evropske komisije. Ukoliko to se ne uradi, bez toga, dakle, kandidatski status Bosne i Hercegovine za članstvo u Evropskoj uniji jednostavno neće biti moguć. Hvala.
Hvala. Zastupnik Nikola Lovrinović, rasprava. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Pa, dakle, nisam to dosada rekao, ali žao mi je što stvarno moram govoriti o onome što su govorile kolege, jer nema materijala. O Izvješću VSTV-a se izjašnjavalo negdje na redovitoj sjednici, ali on je danas kao materijal i na dnevnom je redu. Zato, neka kolega Mektić ne misli da je on mene navukao na tanak led, sad ćemo mu postaviti nova pitanja, biće još točaka, pa ćemo vidjeti ko će koga navući na tanak led. Dakle, ja moram govoriti o onome što vi govorite jer smo mi to tako rekli, da danas nije trenutak da o tome raspravljamo, jer nemamo materijala. Vi svi tvrdite da imamo materijal, pa onda kad ustanete taj materijal, ne znam šta od njega radite, a tvrdite da imamo. Mi smo samo govorili da je ovo tema za raspravu, svakako, ali ne danas i ne na ovakav način, nismo mi protiv te rasprave. I drugo, kolega Emriću i kolega Arnaut, dakle, nije meni se trebao dogoditi incident pa da ja budem protiv Izvješća VSTV-a, nego sam uporno protiv toga pet godina, a vama je trebao incident da shvatite šta se događa u VSTV-u, ako ćemo tako pričati. Ja opet kažem, žao mi je što se moram referirati na vaše izjave iznešene stvari, jer nemam na šta drugo. Dakle, Kolega Mektić je, zlorabeći situaciju da je i zastupnik ovdje i da gospodin kolega, njegov ministar, nema mogućnost da priča šta on priča, i neće da kaže da je neke stvari i pokretao na Vijeću ministara, pa nisu prolazile, pa stojite sad u tehničkom mandatu, pa govorite o pravnoj državi, pa o sigurnosti, ma dajte gospodinu Mektiću, dajte se saberite, šta ste, ko ste i šta hoćete biti. Budite zastupnik, nikakav problem nije, samo onda se opredjelite šta hoćete biti. Budite pravna država, budite vi, ne možete Vi kao ministar sigurnosti govoriti da Vas se ne tiče šta se događa u Vijeću ministara, kao da ste bili oporba ove četri godine. Samo ministar pravosuđa je Vijeće ministara je li, i pokretao je čovjek određene postupke i zakone, ali znate i sami da nisu prolazili. Prema tome, nemojte tako pričati. Druga stvar, kolege su, a opet kažem, žao mi je što se moram referirati na njihove govore, njihove izrečene stvari ovdje, govorili o pravu, o pravdi, a vrlo mi je interesatna bila priča kako je ovaj Zakon o VSTV-u donio OHR, kako su Međunarodna zajednica ... Odlično, 38 dakle, to sam uživao da čujem u ovom Parlamentu ovdje, a kad je taj isti OHR mijenjao Ustav Federacije, kad je mijenjao ustave županija, kad je mijenjao Statut Mostara, pa mi deset godina govorimo šta se jednom narodu radi odlukama takvih institucija i pojedinaca, onda to nije bitno u ovom Domu, onda nije bitno da neko nama Izbornim zakonom, koristeći ga, zlorabeći ga bira naše predstavnike, to nije bitno, a sad je bitno kad se dogodio incident potkivanja,da vidimo je li taj Tegeltija može bit na čelu VSTV-a ili ne može. Dajte gospodo ako ste za pravnu državu, budite za pravnu državu. Promijenjen je Ustav, dakle, sudac i kod presude Sejdić-Finci, pa i Venecijanska komisija govori o tome da sudovi ne mogu mijenjati Ustav, ne mogu sudovi svojim odlukama mijenjati Ustav, a to se događalo. To se događalo, dakle, i odlukom Sejdić- Finci gdje su se izuzeli određene sudije, rečeno je ja sam za to da diskiminacija postoji, ali ne mogu odlukama suda mijenjati ono što se Mirovnim sporazumom postiglo. To se događa gospodo, to se ovdje događa. Konstantno od 2001., 2002, hrvatskom narodu se događa nepravda i mi ne može doći do onoga što je naše političko pravo i to je pravna država. To nemojmo, ostavimo to za neku drugu prigodu, a mi ćemo sad kad nam paše o VSTV-u, pa kad nam paše pa ćemo o nekom drugom incidentu, a ovo će ostati jedna ako ne i najvažnija za nas, najvažnija pitanja su naš politički položaj. Naš politički položaj, najvažnija pitanja. Prema tome, mi želimo o tome razgovarati, a svakako i o ovim temama, da uredimo tu pravnu državu, da nam se ne radi šta god ko hoće, da ne tumači Ustav kako god ko hoće. Dakle, pravosudne institucije su u ovoj situaciji reagirale, ali eto, nama se ne sviđa kako su reagirale. Visoki sudac je trebao gospodina Tegeltiju osuditi, evo i ja sam za, ali znači, nama se ne sviđa šta su oni radili. Oni su reagirali kako su reagirali, pa šta smo mi uradili? Hoćete i danas zaključke gospodine Mektiću koji su neprovodivi što kažete Vi, i oni prijašnji koji su bili. I danas ćemo ih donijeti, kome to ostavljamo? Kojem Vijeću ministara, kad će biti formirano? Kad ćemo to napraviti? Dajte ljudi, zato smo mi danas govorili da nije vrijeme ovakoj vrsti rasprave, dok nemamo materijal, pa ćemo na taj materijal kazati pa u tom poglavlju, pa u tom dijelu itd. Ovako mi pričamo jedni s drugima i kažete da ne zabavljamo narod, mi mislimo da ovo nije tema za zabavu za narod, ali ovako kako mi radimo, evo, evo imate zaključke pa vidjet ćemo, evo vidjet ćemo kolega Mektiću za godinu dana pitat ću Vas šta je sa ovim zaključcima, evo ja ću Vas pitati, pa da vidimo hoće li biti provedeni ako doneseni budu danas. Hvala lijepo.
Zahvaljujem zastupniku. Saša Magazinović, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
... povreda Poslovnika.
A sad ste promijenili?
Jesam. Vrlo kratko. Kolega Lovrinović zna da u odredbama za sazivanje sjednice na ovaj način stoji da se do okončanja rasprave mogu uložiti dodatni materijali. Dakle, niko od nas, nikome od nas nije bilo zabranjeno da uz ovaj materijal koji smo, prošli put smo rekli kako smo došli do njega, 39 skinuli ga sa stranice VSTV-a, nismo ga dobili kroz Parlament, ali je to jedino što nam je bilo na raspolaganju, dakle, svako može uložiti dodatni materijal uključujući i Vas. Ja pretpostavljam da ministar pravde Vam je mogao pomoći u tome da se ovaj materijal obogati, zašto to niste uradili ne znam, ali nam nije bila namjera da Vas ili bilo koga provociramo ovim, nego da omogućimo da se o ovome razgovara. Mene je obradovalo prisustvo ministra, ja sam očekivao da će se možda i obratiti, ali evo, ima još do kraja, vjerujem da će i on dati svoj sud o ovome što se dešava. Hvala.
Hvala zastupniku. Evo, sad ću i ja uzeti riječ o raspravi. Poštovane kolegice i kolege. Evo danas, ja bih rekla, poslije ove višesatne rasprave, mnogo smo toga čuli pod ovom temom – aktuelna situacija u pravosudnim institucijama Bosne i Hercegovine s aspektom na obveze iz preporuka Evropske komisije, pa smo čuli imamo materijal, nemamo, pa smo čuli pojedinačne slučajeve itd., ja se ne bih sad osvrtala na taj dio što je zapravo kome poslužilo kao osnova za današnje rasprave. Ja mislim i ja ću ih gledati sa aspekta onoga, i želje, da ova Bosna i Hercegovina ustinu bude pravna država, što danas nije slučaj, što smo vidjeli sa aspekta onoga ko u konačnici donosi odluke i na zadnji način, ja bih rekla, tumači ove naše zakone koje smo mi donijeli. Pa, bez obzira, govorilo se o nekim zakonima, organizacijske, ne znam, materijalno-pravne, procesno-pravne ili pak neke druge prirode, čuli su se i da kažem, pojedinačni nekakvi slučajevi. Neka neko ne misli da možda i ja ili još neko ovdje ko danas nije spomenuo ne bi mogao govoriti o nekakvim pojedinačnim slučajevima. Ja kao pravnica koja i danas u politici djelujem tako i uistinu me zanima moja struka, pratim koliko god mogu normativni dio, naravno, a i sve oko što je vezano za pravnu struku, bilo za upravnu oblast, bilo za pravosudnu, naravno, koliko to moje vrijeme, moje iskustvo i moja pozicija dozvoljava. Pa sam i ja, također, vidjela raznorazne optužnice naših tužiteljstava koje ne bi potvrdio ni diplomirani pravnik koji je jučer završio fakultet i koji još uvijek ne zna dok ne položi pravosudni ispit što je to, na koji način se potvrđuje optužnica, što su elementi kaznenog djela itd., ali naravno da je i to imalo u određenom trenutku svoj cilj. Trebalo je maknuti određene sa određenih pozicija u institucijama i tijelima vlasti. Svjedočimo mi toga, svega toga znamo. Znamo i danas kako postoje slučajevi da se neko ne slaže sa određenim stavovima itd. kako mu se izravno prijeti preko pravosudnih institucija. Pa i još jedan, da ne idem preširoko, mogu vam govoriti sa aspekta posla i pozicije koju obnašam, da kao članica Kolegija u prošlom sazivu Doma, a i sada imamo stalne odgovore na pozive institucija pravosudnih koje pozivaju naše izaslanike, zastupnike, na određena sudska ročišta po određenim stvarima koja su isključivo regulirana zakonom, samo za potrebe medija i neke druge stvari. Ali da ne idem preširoko, samo ću još nešto reći, na iste takve stvari vjerujete da imamo i danas u Parlamentu, to vam mogu pokazati, odluke sudova koji su o jednom te istom predmetu donijeli različite odluke. Tako da kažem, svako bi mogao koristiti svoja nekakva iskustva, a što želim reći, možda samo dodati svim nekim drugim raspravama koje idu u prilog toga, da niko od nas možda nije sretan takvim stvarima i ja ovo pričam iz želje da uistinu da Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće, ako će ono biti, ili će se zvati nekako drugačije, uistinu bude tijelo koje će fukncionirati sa jednim ciljem, da uspostavi neovisno, nepristrano, učinkovito, apolitično, profesionalno pravosuđe što danas nije slučaj. Ali da ne zaboravim reći jer je to i ovdje nekad kazano, kao i svugdje tako i tamo u tim institucijama postoje vrlo vrijedni, profesionalni i 40 odgovorni ljudi, pojedinici koji sigurno trude se da na najbolji način rade svoj posao. Ja mislim da i to zaslužuje da kažemo ovdje pored silnih nezadovoljstava koje smo čuli i u smislu funkcioniranja i uspostave ovog neovisnog Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća, a i samog funkcioniranja i neučinkovitosti rada pravosuđa. Također ću, možda, podsjetiti, evo, i u proteklih deset godina sve ono što je određeni broj kolega ovdje i kazao, znači provedene su brojne reforme i doneseni su novi zakoni iz svih oblasti, znači procesno-pravne, materijalno- pravne, organizacijske i sve ove reforme podrazumijevale su, na neki način čak i prijenos nadležnosti sa razine entiteta, evo, u smislu uspostave Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća, da ne govorim koji mu je bio zadatak. Nitko ne spori, znači, da te institucije moraju biti neovisne, te da zajedno sa drugim agencijama za provedbu zakona, posebno policijskim, trebaju jamčiti borbu protiv svih vidova kriminaliteta, osobitno organiziranog kriminala i korupcije. Kršenje prava na pravično suđenje, nažalost, dio je sustavnih nedostataka u organiziraju pravosuđa i efektivnom ostvarivaju nadležnosti iz tog područja, ali za podsjećanje, što je i kazano, sve ove zakone, i o Visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću, i o Sudu BiH, i o Tužiteljstvu, kreirala je Međunarodna zajednica, ali su i prošli redovnu proceduru unutar ovog Doma iako i ovdje je to kazano, Ustav BiH ne poznaje pravosuđe na državnoj razini. Znači, Međunarodna zajednica je imala izravan utjecaj na ne samo konkretna zakonska rješenja jer smo ih, ne zaboravite, ovdje u ovim domovima usvajali po principu uzmi ili ostavi, bez ikakvih izmjena, nego je imala i utjecaj na kadrovska rješenja kod imenovanja na određene pozicije u pravosudnim institucijama. Dosada smo, evo čuli, da smo i pričali o izvješćima, ne bih se na to spominjala, to nije nikad dalo nekakav rezultat, jer i ta redovna izvješća koja dobijamo od Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća ja se sjećam dobro, ko ih god pažljivo pročita vidjet ćete da su po istom scenariju napravljena, nekad zaborave promijeniti i onu godinu na koju se odnose, a nekad ostanu im pasusi iz nekog prošlog saziva, potpuno isti, možda prilagođeno nešto statistički, u smislu nekakvog rada. Tako da, evo, o tome ne bih govorila, međutim, danas kad imamo situaciju da, vidjeli ste i kroz raspravu koju smo čuli ovdje, a i kroz medije, da pojedini ministri i kojima nije to oblast, nebitno, ili zastupnici, znaju mnogo toga u pravosuđu na neki vrlo neobičan način, onda mi svi moramo najmanje konstatirati da se pravosuđe nalazi u problemu i da uistinu neke stvari moraju se pokrenuti sa mrtve točke, ali ne uistinu na ovakav način. Kad sam čula danas kroz ovu raspravu dok ovdje sjedim, svako se utrkuje, a svi se zalažemo za jedno, da treba tu nešto promijeniti. Kako je moguće da ovaj Dom u ovakvoj nekakavoj jedinstvenoj stvari ne može doći do jedinstvenog zaključka što to treba napraviti kada su u pitanju promjene u organizacijskom i svakom drugom smislu kako bi Bosna i Hercegovina temeljem pravosuđa bila pravna država i kako bi u njoj vladala vladavina zakona? Stoga, ja bih ovdje dodala još samo segment nefunkcioniranja institucija, posebno činjenicu da nemamo demokratskog nadzora nad obavještajno-sigurnosnim sektorom i onda se posebno trebamo pitati zašto mi ove probleme rješavamo, zašto se možda i došlo do ovog problema i da li je ovo način da ove probleme trebamo rješavati na ovakav način? O načinima kojim su se kreirali i vodili ti procesi govori i činjenica da je Ustavni sud BiH prihvatio gotovo sve moje navode koje sam uputila po zahtjevu na apelacije po Zakonu o kaznenom postupku i po Zakonu o Obavještano-sigurnosnoj agenciji, međutim, podsjetit ću vas, kad ovdje pričam, to su zakoni kroz koje se izravno vršila faktički povreda temeljnih ljudskih prava. Sve je to koštalo državu, ali suština je u tome da su se upravo temeljem ovih zakona radile zlouporabe pravosuđa i radili su ih pojedinci koji su upravo danas glasnogovornici nekih stvari kako možda ili zabavljamo na ovakav način javnost ili kako je građanima dosta toga. Podsjetit ću vas, mi smo u prošlom sazivu tražili na prijedlog Vijeća ministara, na prijedloge ministra, da implementiramo te odluke kako do toga ne bi došlo. Znate gdje su zaustavljene? U ovom Domu. 41 Pa ja pitam pojedinačno, nebitno što se radi o novom sazivu, što se to promijenilo u određenim politikama? Zašto danas pričamo, a zašto do jučer nismo proveli zakone na samo jedan jedini način koji je to kazao Ustavni sud BiH kako bi dobili učinkovito pravosuđe i pravosuđe koje po tim propisima ne bi dozvoljavalo nikakvu zloupotrebu niti kršenje temeljnih ljudskih prava bilo kojeg od pojedinca? Sve ovo govorim s jednim ciljem, podržat ću sve ono što doprinosi uspostavi neovisnog, učinkovitog, profesionalnog i apolitičnog pravosuđa, ali sve iza čega ćemo svi stati, ako pričamo o jednom cilju, a to je vladavina prava, a nije način da se mi danas izjašnjavamo kroz ovu raspravu, ne znam, o stotinu nekih zahtjeva, ovamo, tamo, a u konačnici su gotovo isti ili slični. Nećemo doći do rezultata i bojim se da ćemo poslati neku drugu poruku, da je upravo ova rasprava nekom poslužila da se neke stvari skrenu sa pozornosti i sa pravog puta. Hvala vam ljepa, nadam se da ni na kakav način nisam izazvala kod bilo koga neko nerazumjevanje ili neku drugu raspravu koja bi vodila u nekom pravcu, nego uistinu još jednom se osvrćem i pozdravljam sve ono što je bilo u okviru ovog Doma kao doprinos raspravi u smislu funkcioniranja Bosne i Hercegovine kao pravne države pred kojom će svi ljudi biti jednaki pred zakonom. Hvala ljepo. Zastupnik Damir Arnaut, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Hvala predsjedavajuća. Evo, ne mogu se složiti da se ništa ne može uraditi. Ovi svi zaključci su jako dobro koncipirani, međutim, kako ne bi ostalo na ovoj raspravi i na ovim zaključcima, upravo sam iz tog razloga predložio i formiranje istražne komisije i istražne komisije upravo i služe kad imamo ovakav problem da se parlamentarno tijelo duboko pozabavi tim problemom, da duboko istraži sve detalje tog problema i da preduzme određene korake, a s obzirom da smo usvojili Zakon o parlamentarnom nadzoru, nije samo Poslovnik koji nam je na raspolaganju, nego zaista robusne zakonske mjere koje mi kao Parlament, a time i to parlamentarno tijelo koje osnujemo danas ukoliko tako odučimo će imati na svom raspolaganju. Samo koristim ovu priliku, da se ne javljam kasnije, imamo prijedlog zaključka kolege Borenovića da se glasanje obavi nakon okončanja rasprave po svakoj tački pojedinačno. Podsjećam da imamo više presedana, na kraju krajeva, o akcizama smo se izjašnjavali nakon okončanja rasprave o zakonima koji su se ticali usvajanja akciza, tako da, ovaj, mislim da je zahtjev opravdan i da ga treba staviti na glasanje, a potom se onda, ukoliko bude usvojen, izjasniti o svim zaključcima vezanim za ovu tačku dnevnog reda prije prelaženja na tačku 2. dnevnog reda. Hvala.
Zahvaljujem zastupniku. Zastupnik Predrag Kožul, povreda Poslovnika. Izvolite zastupniče.
Pa ja ću, evo, upravo citirati članak 82. stavak (2) Poslovnika koji, ne moram ga citirati, svi ga imate, koji jasno kaže da prijedlog kolege Borenovića nije u skladu sa ovim člankom, 42 odnosno člankom 2. Poslovnika i to je vrlo jasno. Nisam se javio da pročitam stavak Poslovnika samo, koji je vrlo jasan, nego da ukažem ono što sam već više puta govorio, da će upravo ova točka, evo, i na ovakav način, staviti u drugi plan ovu 2. točku dnevnog reda koja nam je, rekao bih, i urgentnija, pa i bitnija. Dakle, idemo na glasanje kako bi potencijalno neki zastupnici napustili ovaj Dom i ne sudjelovali u drugoj točki dnevnog reda. Ja to tako, ispričavam se, pretpostavljam makar ne mora biti tako ali ... Hvala.
Hvala lijepa. Zastupnik Damir Arnaut, povreda Poslovnika. Izvolite zastupniče.
Dakle, član 187. je vrlo jasan, da Dom može neko pitanje regulisati zaključkom, ali ja vas podsjećam, znači, u više navrata je ovaj Dom odlučio zaključkom da se o, da glasa o pojedinačnim tačkama dnevnog reda prije okončanja rasprave o cijelom dnevnom redu i jedan od tih zaključaka smo usvojili, je li, kad je bilo izjašnjavanje o akcizama i gospodin Kožul je ja mislim tada sa dvije ruke glasao za to. Hvala.
Zahvaljujem. Zastupnik Zukan Helez, ispravka krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Upravo Vama kolegice predsjedavajuća, Vi ste rekli u Vašem izlaganju da ne bismo trebali iznositi pojedinačne slučajeve. Upravo pojedinačni slučajevi čine zbir nerada ili pogrešnog rada sudija, tužilaca, članova VSTV-a. Svakako jedan pojedinačni slučaj je jako zanimljiv, a to je da su papiri od jednog visokog dužnosnika od suda do suda nestali, i tako je završeno procesuiranje. Sad direktno Vas pitam, postoji tužilac u Srednjebosanskom kantonu, iz Travnika, koji djevojčici prvi razred, drugi, srednje škole piše seksulane poruke, poziva je na sex. Dođu roditelji, ja sam to lično gledao, dođu roditelji, pokažu. Ja kao državni zastupnik ne znam šta da kažem tim ljudima, jedino što je normalno da kažem jest da odu, da prijave, da u policiju itd. Ljudi ne smiju, on i dalje tamo radi i po pričama, čini mi se Islamović se zove, iza njega stoji njegov, njegovi zaštitnici su članovi jedne tamo moćne stranke. I sad, gledajte, ja kao državni zastupnik ne znam kako da pomognem čovjeku. Evo, pitam javno i gospodina Tegeltiju, ne znam ni ko je sad predsjednik suda, tužilac glavni, evo pozivam ih da dođu i to ispitaju. Znači, kako će ti jadni roditelji, ovaj, da kažu, a šta biste vi uradili da se to desi vašem djetetu? I ti pojedinačni slučajevi su upravo, to nas je ponukalo jer niz pojedinačnih slučajeva, pa ne mogu biti skupa svi slučajevi, znači to i jest takva tema da je sve odvojeno. I ovo danas, rekao je, čini mi se, ne znam, neko od kolega, da smo mi trebali odmah da reagujemo, odmah sutradan vanredna sjednica da bude samo što je čovjek sjeo u kafanu da priča na tu temu sa nekim tamo s kim ne bi smio nikako da sjedne i pojedinačni slučajevi i jesu doveli do ovakve situacije. Hvala vam lijepo. 43
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih za raspravu niti za ispravke. Imamo situaciju da su određeni zastupnici tražili da glasamo. Ja bih ipak ostala ovdje jer gospodin Damir Arnaut je govorio o članku koji govori kada nemamo jasno definirano određeno pitanje u Poslovniku, onda se zaključkom može. Ja ovdje nemam članova Kolegija kako bi se usuglasila s nekim oko određenih stvari, imam jasan Poslovnik koji kaže da članak 87. stavak (2) Dom će na svakoj sjednici nakon utvrđivanja dnevnog reda prvo raspravljati o svim pitanjima koja su dnevnom redu, a nakon rasprave o svim točkama provest će glasanje o materijalima prema redoslijedu usvojenih točaka u skladu sa Poslovnikom. Evo, ja bih se toga isto pridržavala, u ovom trenutku ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu i dajem pauzu od sat vremena za ručak. [[PAUZA]] Dame i gospodo možemo krenuti sa nastavkom. Evo budući smo iscrpili prvu točku dnevnog reda, imali smo ovdje poslovničku odredbu gospodina Arnauta, ne vidim ga. Idemo dalje, idemo na drugu točku dnevnog reda, Ad. 2. Informacija Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o kontroli i upravljanju prilivom masovnog broja migranata i izbjeglica u Bosnu i Hercegovinu s osvrtom na aktualnu sigurnosnu i humanitarnu situaciju na području Unsko-sanskog kantona
Hvala poštovana predsjedavajuća. Uvažene kolegice i kolege po pitanju ove tačke dnevnog reda, samo trenutak ako mi dozvolite, evo čisto prije svega da vas upoznam sa nekim statističkim pokazateljima, da kažem tako, sa današnjim danom. U Bosni i Hercegovini je registrovano, dakle, do 24.06. – 10.595 ilegalnih migranata, od toga njih 9.919 iskazalo namjeru za azil, a njih samo 196 je podnijelo zahtjev poslije toga za azil i odma da kažem u toku postupka nisu se pojavili, pretpostavka je da su napustili Bosnu i Hercegovinu i zbog toga se zaključkom, da kažem tako, obustavlja postupak o azilu. Po osnovu readmisije iz drugih država, prije svega iz Republike Hrvatske mi 44 smo prihvatili 324 osobe, a isto tako po osnovu readmisije drugim državama, uglavnom Republici Srbiji mi smo predali isto, takođe isti broj 324 strana državljanina. Ne bi vas sad upoznavao sa ovim koliko se u svakom prihvatnom centru nalazi migranata, to je čisto jedna statistika i vidjeli ste ovdje, mislim da ima u Informaciji koju ste dobili, ako se pogleda vidjećete onda da je u toku 2018. godine, čitave, dakle, 2018. godine u Bosni i Hercegovini registrovano negdje oko 23.000 ilegalnih migranata. Ako uzmemo da je za prvih šest mjeseci, evo negdje nešta preko 10 hiljada migranata i ako se, a za pretpostaviti je tako, nastavi ova dinamika mi mislimo da se neće uvećati broj migranata u odnosu na prošlu godinu, čak pitanje je diskutabilno da li će se dostići cifra od prošle godine, čime se može konstatovati, dakle, da nema nekog drastičnog povećanja migranata kao što je se to ponekad pokušavala tako stvoriti jedna percepcija da je došlo do enormnog povećanja, pa se baratalo, ne znam, sa 200, 300 posto itd. itd. što evo u suštini u skladu sa ovim pokazateljima ne govori u prilog tome. Ja bih rekao samo da ti migranti u Bosnu i Hercegovinu dolaze iz pravca EU, dakle iz Bugarske, iz Grčke, jednom rutom preko Srbije u Bosnu i Hercegovinu, drugom rutom iz Grčke preko Albanije, Crne Gore u Bosnu i Hercegovinu i da je negdje, mislim do sada, u toku prošle godine ukupno odvraćeno negdje oko i spriječeno oko 15 hiljada migranata da uđe u Bosnu i Hercegovinu, a negdje prema ovim procjenama i pokazateljima otprilike na tom nivou biće i što se tiče ove godine. Dakle, ključni problem ovih migracija je, dakle, što i rješavanja ovih migracija, bio bi da sa jedne strane zapriječimo koliko je god moguće više i bolje istočnu granicu Bosne i Hercegovine, da nam ti migranti ne ulaze, iako vi svaki odbijeni ulazak kad vratite te migrante, grupu, jednog itd. imamo situaciju da po sedam, osam, devet, pa čak i deset puta jednog migranta vraćamo i u nekoj opciji vjerovatno on uspije da uđe u Bosnu i Hercegovinu. I druga je stvar, nakon njihovog ulaska u Bosnu i Hercegovinu njihov humanitarni tretman ovdje u Bosni i Hercegovini. Samo da kažem da smo što se tiče istočne granice Bosne i Hercegovine pokušavali i donijeli jedan Akcioni plan hitnih mjera, koji je usvojio Savjet ministara, prvenstveno se fokusirajući na jačanje tog dijela granice gdje oni ulaze i da je tu ključni problem kadrovska, prije svega, nepopunjenost Granične policije. Više od 1/5 Granične policije je nepopunjeno i neraspolaganje određenim finansijskim sredstvima, dakle da se Granična policija BiH tehnički bolje opremi kako bi se bolje suprotstavila, odnosno kako bi bolje zaštitila našu granicu. Međutim, mi nismo imali razumijevanja ni kod, da kažem tako, ni kod 2018. godine kod donošenja budžeta, to se prenijelo i na ovu godinu po osnovu privremenog finansiranja da se povećaju sredstva Graničnoj policiji prije svega za popunjavanje negdje preko 500 policijskih službenika, niti smo dobili niti jednu jedinu marku za tehničko opremanje Granične policije vezano za sprečavanje ilegalnih migracija. Drugu stvar, ti migranti kad uđu, dakle, u Bosnu i Hercegovinu njihov jedini cilj je i želja da što pre tranzitiraju preko Bosne i Hercegovine i idu dalje u Zapadnu Evropu. Zato su oni napravili, da kažem tako, jednu, neku vrstu prirodne zakonitosti da nakon ulaska u Bosnu i Hercegovinu idu dalje prema zapadnom dijelu granice Bosne i Hercegovine i uglavnom ta se ruta kreće prma Unsko-sanskom kantonu, jel' tu im je najbliže, da kažem, nakon što uđu u Republiku Hrvatsku da uđu u Šengen zonu, tj. da uđu u Sloveniju i onda su oni praktično na prostoru EU. Od 23 hiljade migranata koji su u prošloj godini ušli u Bosnu i Hercegovinu negdje, pa da kažem tako, blizu 20 hiljada njih je izašlo iz Bosne i Hercegovine, što znači da oni tranzitiraju, da nemaju namjeru da se zadržavaju. A ako uzmemo ovih deset i po hiljada za ovu godinu negdje 4 hiljade, ako ih je sada po našim procjenama unutar Bosne i Hercegovine, četiri do pet hiljada što znači da ih je preko 50% izašlo iz Bosne i Hercegovine. 45 Da vam ne uzimam puno vremena, evo kažem mi smo sučeljeni sa teškom materijalnom, finansijskom situacijom, nema uopšte dodatnih resursa za rješavanje ovog pitanja i ovih problema i nažalost osim Ministarstva bezbjednosti niko se više ni od državnih institucija, ni od entitetskih, odnosno institucija nižeg nivoa ne smatra odgovornim za rješavanje ovog pitanja i ovog problema, tako da je na Ministarstvo bezbjednosti ne samo spala zaštita granice Bosne i Hercegovine vezano za sprečavanje ulazka, nego i humanitarni tretman tih migranata. Mi brinemo i o njihovom odjevanju i o njihovoj ishrani i o njihovoj zdravstvenoj zaštiti itd. itd. naravno uz pomoć određenih partnera, prije svega Crvenog krsta BiH, nekih humanitarnih organizacija i na taj način rješavamo taj problem, a kažem još jednom, to apsolutno nije uloga Ministarstva bezbjednosti. Jedino pomoću koju dobijamo u finansijskom smislu to je EU, za prošlu godinu dobijali smo posebna neka sredstva iz EU, a ove godine se sva sredstva koja se dodjeljuju Bosni i Hercegovini terete na teret IPA fondova, odnosno povlače se iz ukupnog iznosa IPA fondova, što znači ako uzmete 10 miliona pa date na rješavanje tog humanitarnog problema onda će na drugim projektima koji se finansiraju iz IPA projekata biti taj iznos smanjen. Ja sam vam, ovdje u ovoj Informaciji imate i određenu vrstu pregleda utroška sredstava od strane međunarodnih organizacija, to su samo finansijska sredstva koja se, kažem tako, terete na račun Bosne i Hercegovine, neka posebna sredstva koja oni dobijaju kao vlastite fondacije mi ne raspolažemo tim podacima, niti možemo odlučivati o utrošku tih sredstava i tu vam je taj pregled. Šta da vam kažem kad je u pitanju, evo da kažem, Unsko-sanski kanton. To je zaista bio i sada je još uvijek jedan složen i bezbjednosni problem zato kako god vi pokušate da napravite neke centre unutar Bosne i Hercegovine mi ne možemo obezbijediti ni kapacitet popunjenosti tih prihvatnih centara ni do 50% [[govornik se upozorava na vrijeme]] a ustvari imate gore prenatrpanost u Unsko-sanskom kantonu. I evo obzirom da sam vremenom ograničen reću samo da je Predsjedništvo više puta od nas tražilo informaciju o hitnim mjerama koje mi predlažemo kako bi se spriječio ulaz tih migranata. Mi smo predlagali nekoliko varijanti, između ostalog jedna od varijanti je da angažujemo i Oružane snage BiH, s tim da bi vojska bila nenaoružana i da bi isključivo radila pod nadležnošću Granične policije i da bi samo se angažovala po pitanju sprečavanja ilegalnih migracija. Drugi prijedlog je bio da na pogodnim mjestima zapriječimo žicu. Treći prijedlog je bio da još neke policijske agencije osim državnih agencija i MUP-a Republike Srpske mogu pružiti pomoć na zaštiti ove granice, ali ne postoji tu saglasnost u Predsjedništvu oko toga i mogu da vam kažem da nijedna od tih mjera nije prošla. A mi ... činjenicu da nemamo finansijskih sredstava ne dobijamo finansijska sredstva ni za kadrovsku popunu Granične policije, ni za tehničko opremanje nemamo petih, šestih i desetih alternativa. Hvala.
Hvala. Zastupnik Šemsudin Dedić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Hvala predsjedavajuća. Poštovana predsjedavajuća, dame i gospodo zastupnici prije svega svima vama hvala što ste podržali održavanje današnje sjednice i podržali tačku dnevnog reda kada je u pitanju migrantska kriza u našoj zemlji. Očito da preko dvije godine imamo problem koji se ne rješava na najbolji način tako da svakim danom je sve teže pogotovo građanima Bihaća, Velike 46 Kladuše, Unsko-sanskog kantona koji definitivno nose najveći teret migrantske krize. Slabo funkcionisanje naših institucija, slaba koordinacija različitih nivoa vlasti je dovela do toga da danas imamo i humanitarni, ekonomski i socijalni, ali i politički problem. Politički iz razloga što na području drugog entiteta vlada entiteta ne želi migrante i sve radi kako bi ti migranti što prije bili u tranzitu prebačeni na područje Federacije, tj. na područje Unsko-sanskog kantona. Mi smo ovih dana svjedoci konstantno u medijima da smo imali temu migrantske krize i različiti nivoi vlasti su održali svoje tematske sjednice, prije svega Gradsko vijeće Grada Bihaća, Skupština Unsko-sanskog kantona, Parlament Federacije i evo danas i mi održavamo svoju sjednicu tematsku, tj. pod dnevnim redom kako smo je definisali i sa osvrtom na Unsko-sanski kanton. Ja ću samo reći da od 18 zaključaka Gradskog vijeća Bihaća 9 zaključaka se odnosi na državni nivo, tj. na državne, na Vijeće ministara, ministarstva i državne organe i institucije. Kada je u pitanju tematska sjednica Skupštine Kantona od 15 zaključaka 7 zaključaka se također odnosi na više nivoe vlasti, tj. prije svega na državni nivo i na sjednici Predstavničkog doma Parlamenta Federacije smo također usvojili 5 zaključaka od toga 3 zaključka se najdirektnije odnose na državni nivo. Uglavnom neki od zaključaka su i slični, a odnose se uglavnom na donošenje strategije upravljanja migrantskom krizom koko bi se teret ravnomjerno rasporedio unutar BiH i smanjio direktan pritisak na Bihać i na Unsko-sanski kanton. Zatim jačanje Granične policije, veći angažman u zaštiti državne granice. Traženje od Ministarstva vanjskih poslova da reaguje prema institucijama Republike Hrvatske s obzirom da migranti koji se zadese na njihovoj teritoriji vraćaju se na područje Unsko-sanskog kantona na jedan nedefinisan način. Pored toga traži se od Ministarsva sigurnosti upravljanje migrantskim centrima. Parlament Federacije je od 5 zaključaka, od dva zaključka koja su, evo sam ministar Mektić je rekao, nedostatak i finansijskih sredstava, mi smo obezbijedili iz federalnog budžeta 4 miliona konvertibilnih maraka kako bi pomogli zdravstvenim institucijama, kako bi pomogli uspostavljanju boljeg sigurnosnog stanja na području Kantona. Traži se između ostalog od Vijeća ministara izmjene Zakona o strancima koji se odnosi na ograničenje broja osoba koje mogu zatražiti azil u Bosni i Hercegovini. Pored toga Skupština Kantona takođe na jučerašnjoj sjednici je donijela svoje zaključke, između ostalog da se pokrenu aktivnosti po pitanju izmjena i zakona, ali da se uglavnom, ovo što je ministar Mektić rekao, obezbijede finansijska sredstva za koja sam ja imao priliku da gledam dopis koji je poslao Vigemark našem predsjedavajućem Vijeća ministara, nudeći finansijska sredstva ali i da Vijeće ministara kao institucija preuzme upravljanje migrantskom krizom, tj. da ta strategija koju donesemo i sve ono što je prati da se i primjenjuje. Moj kolega Jasmin Emrić takođe je danas predložio sedam zaključaka, također ja i on smo ovdje sa područja te izborne jedinice Unsko-sanskog kantona za koje evo tražićemo podršku Parlamentarne skupštine, tj. vas danas ovdje. I ja neću puno sad, možemo puno toga pričati, uzeti onaj vremena kada su u pitanju diskusije, ja ću predložiti zaključak po pitanju ove tačke dnevnog reda koji glasi: Da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH podržava zaključke donesene na tematskim sjednicama Gradskog vijeća Bihać, Skupštine Unsko-sanskog kantona i Predstavničkog doma Parlamenta Federacije BiH po pitanju migrantske krize, te zadužuje Vijeće ministara BiH i druge državne organe i institucije da u skladu sa svojim nadležnostima pristupe realizaciji istih, te o poduzetim mjerama u roku od 30 dana dostave informaciju Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. I zamolio bih da ove sve zaključke i naše diskusije da ono i što donesemo da to u konačnici i popratimo i realiziramo, jer neće biti onda svrhe da zaključke predlažemo. Danas smo imali primjera da iz 2017. imamo zaključke po prethodnoj tačci koji nisu realizirani, tako 47 da evo po pitanju ove tačke dnevnog reda zamolio bih vas damo podršku ovim zaključcima, ljudima i institucijama sa terena i nadam se da ćemo u narednom periodu brže reagirati po ovom pitanju. Hvala.
Hvala. Zastupnik Jasmin Emrić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem. Evo htio bih samo reći neki svoj dojam kako bi ova rasprava bila potpunija, a on bi trebao biti na sljedeći način izrečen. Onaj tko zadnjih mjesec, mjesec i pol dana, dva nije bio u Gradu Bihaću, u Velikoj Kladuši, u Unsko-sanskom kantonu taj ne može imati osjećaj migrantske krize koja je toliko vidljiva u ovom sjeverozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine. Stoga ja razumijem ovu Informaciju Vijeća ministara da je ovako i postavljena, jer očigledno oni ne razumiju ovaj problem, ne vide ga, ne osjete i ova Informacija je štura, ona ne daje suštinu i čak nema ni potpune podatke što mene začuđuje, jer imamo nadležne institucije koje moraju u svakom trenutku imati ažurne podatke po pitanju migrantske krize i migrantske situacije. Zbog toga ja pozivam Vijeće ministara da do petka dođe u Unsko-sanski kanton i održi hitnu ili vanrednu sjednicu Vijeća ministara po pitanju migrantske krize, nema opravdanja da nema para za migrantsku krizu. Mi moramo naći financijska sredstva, ako je problem u financijskim sredstvima, ali nije problem jer za migrantsku krizu mi ne znamo od juče, za migrantsku krizu se znalo i 2012. i 2013. i 2015. i 2016. godine. I 2016. godine Vijeće ministara na svojoj sjednici usvojilo Strategiju u vezi, u oblasti migracija i azila i Akcijski plan za 2016- 2020. godina i određeno nadležno tijelo koje će koordinirati sve poslove u vezi s migracijama u Bosni i Hercegovini i sve agencije su uključene u Koordinacijsko tijelo i u Operativni štab, u Operativni štab su uključene sve agencije i onda se desi da evo nemamo sve niti podatke u ovoj Informaciji, odnosno nema podataka uopće za Unsko-sanski kanton. Nema podataka da tamo imaju privremeni prihvatni centri i Miral i Bira i Sedra i Borići i da je to jedna vrlo teška i neizvjesna situacija i sigurnosna situacija visokog rizika i visokog rizika zdravstveno- epidemiološka situacija koju očigledno slabo razumiju nadležne institucije. Jer da razumiju onda ne bi imali ovakvu situaciju u Unsko-sanskom kantonu. Bez obzira što znamo da migranti imaju težnju i da idu ka granici s EU u ovom sjeverozapadnom dijelu BiH mi moramo napraviti sistem koji će kontrolirati kretanje migranata. Ne može se desiti da nitijedna policijska agencija, niti jedno tijelo ne provede bilo kakvu akciju na Željezničkoj stanici u Sarajevu i da spriječi tako masovan dolazak migranata u Unsko-sanski kanton. Hiljade migranata, nelegalnih migranata legalno dolazi u Unsko-sanski kanton. Ako želimo pomoći sigurnosnoj i zdravstveno-epidemiološkoj situaciji u Unsko-sanskom kantonu onda moramo danas hitno djelovati i prekinuti ovu rutu, jer je situacija, kao što sam rekao, visokog rizika. Ja ovo ne dramatiziram, možda više emotivno nego što bi trebali, ali situacija je vrlo ozbiljna i želim da se na takav način i shvati. Primjera radi, Uprava policije MUP-a Unsko- sanskog kantona u periodu 01.01.2019. godine do 19.06.2019. godine u Unsko-sanskom kantonu legitimisala je 17.021 migrant, pa iz ove informacije vidite koliko je to ozbiljna situacija. U periodu 01.01. do 19.06.2019. godine na području Unsko-sanskog kantona talgo vozom pristiglo je 9.833 migranta. U ovom izvještajnom periodu policijski službenici Uprave policije MUP-a Unsko-sanskog kantona evidentirali su 147 krivičnih djela koja su počinili 48 migranti. Zatim, evidentirano 84 slučaja narušavanja javnog reda i mira, 145 svih vrsta prekršaja, da previše ne odugovlačim i također su evidentirali 483 ostala događaja ili incidentna situacija. U Unsko-sanskom kantonu u ovim privremenim prihvatnim centrima desile su se masovne tuče, pokušaji ubojstva, ubojstva, požari, sve ono što se moglo desiti desilo se je, a nažalost nadležne agencije nisu pravovremeno reagirale, jer da jesu onda ne bi imali ovako haotično i vrlo teško i humanitarno pitanje u Unsko-sanskom kantonu. Ja ovdje moram reći da me čudi da nema podataka da su ostale policijske agencije evidentirale bilo kakvo krivično ili prekršajno djelo u ovom izvještajnom periodu – da li su išta radile, ima li takvih podataka? Evo u MUP-u Unsko-sanskog kantona ima. Ima li Kanton Sarajevo? Pa migranti iz Sarajeva dolaze u Bihać, nelegalni migranti legalno dolaze u Bihać iz Sarajeva, pa i tu ih treba kontrolirati. Moramo podijeliti teret migrantske krize ako želimo dobro ovom sjeverozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine prije svega, jer trenutno je situacija goruća u tom dijelu Bosne i Hercegovine. Rekao sam, imamo Strategiju, imamo akcijske planove, imamo nadležne agencije – šta treba? Treba samo da radimo, samo da radimo u skladu sa Zakonom o strancima i Zakonom o azilu, ništa drugo. Provedite zakon svi visokopozicionirani predstavnici agencija u Koordinacijskom tijelu za pitanja migracija i u Operativnom štabu za pitanje migracija, morate raditi svoj dio posla. Pa ne može biti u Informaciji da, da evo npr. u jednom od zaključaka tog koordinacijskog sastanka, odnosno 32. sastanka Koordinacijskog tijela i Operativnog štaba, kaže – u slučaju preopterećenosti Centra za migrante Ušivak. Pa ja ne mogu doći sebi da on već nije preopterećen, a mi se gušimo u Unsko-sanskom kantonu. Znači, sve ćemo pustiti da dođe u Unsko-sanski kanton. Pa ne može tako, to nije sistem kontrole i upravljanja migracijama u Bosni i Hercegovini, to Strategija ne propisuje, niti akcijski planovi. Ima strateški cilj 4. koji jasno kaže šta treba uraditi kada su u pitanju nezakonite migracije i o tome sam predložio i zaključke. S obzirom da je vrijeme pri kraju, evo predlažem sljedeće zaključke: 1. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Vijeća ministara BiH, Ministarstva sigurnosti BiH, Koordinacijskog tijela za pitanja migracija i Operativnog štaba za pitanja migracija u Bosni i Hercegovini da hitno sve raspoložive policijske snage koordinirano angažiraju na čuvanju istočne granice Bosne i Hercegovine od nelegalnih prelazaka migranata, kao i permanentno kontroliranje kretanja migranata na ruti istočna granica, granica s Republikom Srbijom i Crnom Gorom – sjeverozapadna granica, granica s Republikom Hrvatskom Bosne i Hercegovine kako bi se smanjio priliv migranata na području Unsko-sanskog kantona. 2. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Vijeća ministara BiH, Ministarstva sigurnosti BiH, Koordinacijskog tijela za pitanja migracija i Operativnog štaba za pitanja migracija u Bosni i Hercegovini da u skladu sa strateškim ciljem 4. – unaprijediti borbu protiv nezakonitih migracija u Bosni i Hercegovini, Strategije u oblasti migracija i azila i Akcionog plana za period 2016- 2020. hitno izvrši izmjenu planirane mjere pod tačkom 4.7. na način da ista glasi – izgradnja objekata migracionih centara privremenog karaktera uzduž aktivne migrantske rute istočna granica, granica s Republikom Srbijom i Crnom Gorom – sjeverozapadna granica, granica s Republikom Hrvatskom Bosne i Hercegovine radi ravnomjerne raspoređenosti na cijelom teritoriju Bosne i Hercegovine i pariteta u broju prihvaćenih migranata u istima. Bez ove mjere mi ne možemo upravljati migracijama u Bosni i Hercegovini. 49 3. Zadužuje se Ministarstvo sigurnosti BiH, Koordinacijsko tijelo za pitanja migracija i Operativni štaba za pitanja migracija u Bosni i Hercegovini da u skladu s navedenom izmjenom planirane mjere 4.7. izradi akcijski plan provođenja iste sa hitnim rokovima realizacije, te da hitno pristupe izvršenju iste mjere radi sprječavanja daljnjeg pogoršanja humanitarne, sigurnosne i zdravstveno- epidemiološke situacije na području Unsko-sanskog kantona zbog masovnog priliva nelegalnih migranata. 4. Zadužuje se Ministarstvo sigurnosti BiH, ovo je zaključak broj 4, Koordinacijsko tijelo za pitanja migracija i Operativni štaba za pitanja migracija u Bosni i Hercegovini da zbog trajanja krizne situacije u oblasti migracija u Bosni i Hercegovini revidiraju Strategiju u oblasti migracija i azila s posebnim fokusom na izvršenje svih planiranih aktivnosti strateškog cilja 4. – unaprijediti borbu protiv nezakonitih migracija u Bosni i Hercegovini, Akcijskog plana za period 2016-2020. te da sve rokove [[govornik se upozorava na vrijeme]] s potrebnom hitnosti za izvršenje. 5. Zadužuje se, zaključak broj 5, zadužuje se Vijeće ministara BiH, Ministarstvo sigurnosti BiH, Koordinacijsko tijela za pitanja migracija i Operativni štab za pitanja migracija u Bosni i Hercegovini da zbog trajanja višemjesečne krizne situacije u Unsko-sanskom kantonu usljed masovnog priliva nelegalnih migranata hitno koordinirano djeluje, te da radi potpunog i pravovremenog provođenja Zakona o azilu i Zakona o strancima obezbijede potrebna financijska sredstva, da kadrovski i materijalno-tehnički ojačaju terenske urede nadležnih agencija i tijela, a posebno Službe za rad sa strancima, Terenski centar Bihać, kako bi se narušena sigurnosna i zdravstveno-epidemiološka situacija ublažila i držala pod kontrolom. 6. Zadužuje se Vijeće ministara BiH i Ministarstvo sigurnosti BiH da putem nadležnih organa, agencija i tijela prikupe sve [[govornik se upozorava na vrijeme]] dokaze i slučajeve kršenja Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Hrvatske o suradnji u predaji i prihvatu osoba kojim je boravak protuzakonit i u daljnjem tekstu Sporazum o readmisiji, od strane Granične policije Republike Hrvatske [[govornik se upozorava na vrijeme]] te da se na osnovu utvrđenih činjenica uputi prosvjedna nota nadležnim institucijama Republike Hrvatske kako bi se broj incidentnih slučajeva kršenja Sporazuma o readmisiji sveo na minimum i 7. Da se zadužuje Vijeće ministara BiH da od Međunarodne organizacije za migracije traži financijski izvještaj o utrošku sredstava za prva četiri mjeseca 2019. godine iz budžeta IPA projekta pod nazivom – Posebne mjere za podršku odgovoru na izbjegličku i migrantsku situaciju u Bosni i Hercegovini, financijski izvještaj treba sadržavati utrošak financijskih sredstava od strane IOM-a, UNHCR-a i UNICEF-a po sintetičkim i analitičkim kontima, te detaljno prikazati i obrazložiti utrošak svake pojedinačne stavke u domaćoj valuti, odnosno konvertibilnim markama. Obavezuje se Vijeće ministara da po pribavljanju financijskog [[govornik se upozorava na vrijeme]] dostavi Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH na uvid i informiranje. Hvala.
Hvala. 50 Molim sve zastupnike i zastupnice da se pridržavaju Poslovnika, naročito kada uzimaju vrijeme na prijedloge zaključaka, a iste ćemo pročitati prilikom glasanja, i znate da ih možete dostaviti u pismenoj formi i da ste praktično u obvezi to uraditi. Zastupnik Dženan Đonlagić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Znači, kada govorimo o migranskoj krizi, nema više nikakve dileme da događaji i aktivnosti migranata prije svega na prostoru Unsko-sanskog kantona, ali i u drugim područjima zemlje su postali pitanje oko kojeg se zaista više ne može šutjeti. S tim u vezi, želim napomenuti ili podsjetiti nas još jednanput da je i član Predsjedništva BiH, gospodin Željko Komšić, tražio održavanje hitne sjednice Predsjedništva BiH zbog alarmantne, pogotovo sigurnosne situacije u Bihaću. Predsjedavajući Predsjedništva BiH, Milorad Dodik, je zapravo pokazao svojim glasanjem na sjednici Predsjedništva da ne želi rješavanje migrantske krize. Podsjetimo se da je upravo Milorad Dodik bio taj prvi koji je predložio izvođenje pripadnika Oružanih snaga BiH u maju 2018. godine. Pitao je, parafraziram, zbog čega Armija postoji, šta rade ako ne mogu stati na granicu i slično. Podsjetimo se također kako se radi o licima, i to je ovdje već nekoliko puta naglašeno, koji su u najvećem broju nezakonito ušli na teritoriju Bosne i Hercegovine i koji sada zapravo svojim aktivnostima vrše direktan napad na stanje sigurnosti građana Bosne i Hercegovine sa mogućnosšću da takvo stanje eskalira do izrazito neželjenih razmjera. Na toj sjednici Predsjedništva BiH bila je pripremljena odluka koja je sadržavala da Predsjedništvo BiH naloži ministrici odbrane u Vijeću ministara BiH da zapovijedi uporabu i razmještaj vojno-policijskih, inžinjerijskih, izviđačkih, kao i drugih postrojbi Oružanih snaga BiH. Ono što posebno želim naglasiti, radi podrške i pomoći patrolama Granične policije BiH u kontroli granice BiH, prvenstveno sa Srbijom i Crnom Gorom, radi spriječavanja ilegalnih prelazaka državne granice. Prema ovom prijedlogu upotreba i razmještaj postrojbi Oružanih snaga BiH ne podrazumijeva korištenje naoružanja i bojevih sredstava. Nažalost, taj takav prijedlog odluke nije prošao na vanrednoj sjednici Predsjedništva BiH koja je za pozitivan ishod podrazumijevala konsenzus sva tri člana Predsjedništva. Rekao sam da Milorad Dodik u funkciji predsjedavajućeg Bosne i Hercegovine nije podržao takav prijedlog odluke i nažalost, kao što smo čuli i izlaganja ovih i analize resornog ministra Mektića, vrlo je teško riješiti ovaj problem u Bosni i Hercegovini ukoliko se ne riješi, odnosno ukoliko se uzroci migrantske krize ne stave pod kontrolu, a to je zapravo granica. Dakle, propusnost granice i spriječavanje ilegalnih prelazaka granice Bosne i Hercegovine, dok se to pitanje ne riješi, vrlo teško ćemo upravljati ovim problemom koji je evidentan u Bosni i Hercegovini. S tim u vezi, mi smo kao Klub poslanika predložili jedan zaključak, da pokušamo još jedanput naglasiti ili podstaći nadležne institucije da poduzmu sve neophodne mjere i angažuju sve raspoložive kapacitete u okviru svojih nadležnosti, naravno uključujući i angažovanje Oružanih snaga BiH na human način i bez upotrebe sile i naoružanja, a sve u cilju rješavanja migrantske krize. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Zastupnik Nermin Nikšić, rasprava. Izvolite zastupniče. 51
Zahvaljujem predsjedavajuća. Dakle, građani Bosne i Hercegovine suočeni su sa posljednicama velike krize izazvane svakodnevnim povećanjem broja migranta na području Bosne i Hercegovine, a koji opet u Bosnu i Hercegovinu dolaze, da sad ne pobrajamo iz kojih sve zemalja. Očito je kako Bosna i Hercegovina kao država ne može riješiti taj problem, problem tih ljudi koje nisu riješile ni vlade njihovih država, ali koje očito ne mogu da riješe ni vlade puno većih i jačih evropskih i svjetskih sila. Rekao bih kako je sav teret migranske krize pao na Unsko-sanski kanton, naročito na Grad Bihać, a u posljednje vrijeme problemi sve više eskaliraju i na području Tuzlanskog kantona. Smatram kako je politika popuštanja Vijeća ministara, pa i Predsjedništva pred Miloradom Dodikom doprinijela da država ne koristi sve instrumente koji joj stoje na raspolaganju kako bi se teret migrantske krize ravnomjerno rasporedio na oba entiteta. Podsjetimo se kako je komesar MUP-a HNK napravio neku vrstu državnog udara kada je vratio migrante sa granice Kantona za što nije snosio nikakve posljedice. U isto vrijeme naše državne institucije su kapitulirale pred Hrvatskom i Srbijom koje svaki dan nelegalno vraćaju migrante u Bosnu i Hercegovinu čak i kada nisu iz Bosne i Hercegovine ušli u te zemlje, dok to naše nadležne institucije nijemo posmatraju. Enormnim prlivom migranata ugrožena su prava građana Bosne i Hercegovine, ali i prava samih migranata. Svima je jasno i oni sami to ne kriju, da ne žele, dakle, migranti ne kriju da ne žele ostati u Bosni i Hercegovini. Zato smatram kako bi mi u Bosni i Hercegovini zbog onoga što smo ne tako davno, početkom '90.-tih godina, prošli morali pokazati puno više suosjećanja prema patnji i strahotama koje prolazi ogromna većina tih ljudi. Bilo bi vrlo važno da se sistemski okrenemo rješavanju ovog problema, pri čemu je jasno da su se državne institucije povukle i problem prepustile Unsko-sanskom kantonu, njegovim lokalnim zajednicama. Takvo ponašanje smatram neodgovornim i nedopustivim. Nama je, naime, jasno da migrante u Bosnu i Hercegovinu dovode organizirani kriminal, da ih dovode krijumčari koji se bave trgovinom ljudima i ilegalnim prelaskom granice tražeći način da zarade na patnji tih ljudi. Dakle, radeći kao ogranizovana kriminalna grupa, oni se bogate na krijumčarenju ljudima, dok posljedice tog kriminala osjete migranti nažalost kasno, kada već dođu na odredište na koje nisu željeli, ali i građani bh. gradova koji sve više trpe posljedice. Zato želim istaći kako očekujem i tražim od Vijeća ministara, Ministarstva sigurnosti i Ministarstva vanjskih poslova, Ministarstva civilnih poslova, Službe za poslove sa strancima, Granične policije, te ostalih policijskih organa u Bosni i Hercegovini da pronađu, jer nažalost ima i takvih, one uposlenike u svojim institucijama koji nesavjesno obavljaju svoju dužnost, a zatim prikupe dokaze o trgovini ljudima i krijumčarima, otkriju ih i spriječe u vršenju krivičnih dijela i procesuiraju. Također, očekujem i tražim da Tužiteljstvo i Sud BiH, Državna agencija za istrage i zaštitu i druge nadležne državne institucije prekinu puteve ilegalnog ulaska migranata na teritoriju Bosne i Hercegovine i hitno procesuiraju sve izvršioce i saučesnike u vršenju krivičnih dijela krijumčarenja migranata. Tražim da se svi nadležni organi na nivou države uključe u pronalasku smještaja migranata u migrantske centre, osiguraju im boravak, hranu, zdravstvenu njegu, ali i da se uključe u utvrđivanje tačnog identiteta migranata, otkrivanjem pasoša i drugih identifikacionih dokumenata koje oni kriju. U ovom dijelu posebno pozivam predstavnike Međunarodne zajednice da ne morališu lažno, te da se uključe i pruže pomoć našim državnim institucijama, pogotovo kantonalnim i lokalnim vlastima. Ponavljam, migranti ne žele ostati u Bosni i Hercegovini ali je potpuno licemjerno od onih koji su zatvorili granice Evropske unije da drže pridike Bosni i Hercegovini i na taj način pokazuju neku lažnu brigu za migrante. Na kraju, smatram kako se sve nadležne institucije moraju angažirati kako bi oni koji su se obogatili na tuđoj nesreći, oni koji su se obogatili 52 trgovinom ljudima ostanu bez zarade, odnosno da im ona bude oduzeta. Samo efikasno postupanje nadležnih organa može spriječiti krijumčare da nam dovođenjem velikog broja ljudi stvore krizu koja je naprimjer u Unsko-sanskom kantonu postala nepodnošljiva do te mjere da sad građani ovog kantona napuštaju Bosnu i Hercegovinu. Zahvaljujem.
Hvala. Zastupnica Edita Đapo, rasprava. Izvolite zastupnice.
Hvala uvažena predsjedavajuća. Pa, evo, dosta toga je rečeno, i kao što neko reče, o migrantima i migrantskoj krizi mogli bismo pričati dosta dugo, obzirom da nas se to sviju tiče i da znamo da, je li, Vijeće ministara nije donijelo tu strategiju upravljanja migrantima i nije uspostavilo dobru koordinaciju sa nižim nivoima vlasti, tako da se teret migrantske krize prenio na Unsko-sanski kanton. Ja ću se malo nadovezati na diskusiju gospodina Nikšića koji je govorio, evo, o trgovini ljudima i prema Izvještaju IOM-a, odnosno Međunarodne organizacije za migrante, procjenjuje se da je u mrežu, je li, te krijumčarske mreže migranata, ušlo oko 40 miliona eura, odnosno na osnovu, razgovora sa migrantima i intervjuisanja tih migranata procjenjuje se da oko 1.500 eura košta transfer kroz Bosnu i Hercegovinu. Ja sam postavila pitanje Sudu BiH i zahvaljujem se predsjedniku na odgovoru i, evo, mogu vidjeti da dolazi do povećanja broja procesuiranih slučajeva kada se radi o migratima. 2017. godine to su bile četri osobe sa samo 10 mjeseci, ove godine to su četri osobe ali sa tri godine i više, a samo u '19. godini su već osuđene dvije osobe na četri godine i skoro 8.000 maraka. Dakle, problem krijumčarenja je nešto čime, što zaista Vijeće ministara, odnosno ministar sigurnosti treba zaustaviti. Stoga, predlažem zaključak da koordinacijsko tijelo za migracije, dakle, koje predvodi ministar Mektić, mora uspostaviti bolju koordinaciju sa udarnom grupom za borbu protiv trgovine ljudima i ilegalnim migracijama kako bi se suprotstavili sve bolje toj mreži, je li, koja se bavi trgovinom i krijumčarenjem ljudi. Moj drugi zaključak bi bio da Vijeće ministara mora uložiti dodatne napore i mora učiniti apsolutno sve u diplomatskom smislu kako bi se uspostavile bolje veze sa Frontex-om zbog zaštite granica, ali i sa Europol-om i Eurojust-om upravo zbog ovog krijumčarenjem ljudima. Hvala vam.
Hvala. Zastupnik Branislav Borenović, rasprava. Izvolite zastupniče.
Hvala uvažena predsjedavajuća. Uvažene kolegice i kolege parlamentarci. Evo, iskoristit ću priliku nekoliko minuta, neko iskustvo koje sam doživio kao parlamentarac koji je proveo dva dana u Unsko-sanskom kantonu i potpuno je drugačije kad na lice mjesta odete i vidite kako to izgleda, nego kada gledate i na televiziji, ili slušate ili čitate 53 vijesti. Ovdje se zaista radi o jednoj krizi koja ima svoju, sigurno je, i humanitarnu i ekonomsku i bezbjedonosnu ali i zdravstvenu dimenziju i to niko ne može da negira i vrlo je važno kako i na koji način se odnositi prema svim ovim izazovima kada je u pitanju migrantska kriza. Realnost je takva da s jedne strane migranti vrlo jednosnostavno ulaze kroz, u Bosnu i Hercegovinu kroz granicu, a vrlo teško izlaze iz Bosne i Hercegovine na drugoj strani što znači da se tu radi o odgovornosti istih ljudi koji vode institucije, koji su zaduženi da čuvaju granicu, kontrolišu granicu Bosne i Hercegovine i zato treba biti vrlo oprezan i treba zahtjevati da sve institucije odgovorno rade svoj posao. Potpuno se slažem da koordinacija policijskih struktura, to jest bezbjedonosnih institucija mora biti dovedena na perfektan nivo, bukvalno u svakom sekundi, svakoj minuti se mora sve znati i mora biti ta koordinacija dovedena do savršenstva. Evidentno je da svi ti ljudi koje je, najveći dio njih je muka natjerala, da se razumijemo, mada ima tu i bezbjedonosno interesantnih osoba i zato je važno biti jako oprezan. Najveći dio njih želi što prije sa tačke A doći na tačku B i doći na taj game, kako oni zovu, i pokušati preći granicu i ući u Evropsku uniju i ići dalje prema drugim zemljama Evropske unije i to je njhov cilj. I to je njihov cilj, vjerujte nema tu pomoći da im ponudite sto drugih lokacija sa A kategorijom i ne znam ni ja, de lux. Njih interesuje isključivo, to sam u razgovoru sa njima saznao, biti što bliže granici gdje će kopnenim putem pokušati preći tu čarobnu liniju i biti u Evropskoj uniji i onda preko Slovenije ići dalje prema Austriji, Italiji, Švajcarskoj, Njemačkoj, Francuskoj itd. Nemojte da živimo u iluzijama da će se riješiti migrantska kriza ako se rasporede, ne znam ni ja, centri po čitavoj teritoriji Bosne i Hercegovine. Ja sam, moje mišljenje je da to ništa neće riješiti i da je to apsolutno je samo zabluda za sve nas. Ja mislim da je ovdje najvažnije kako sve institucije koje imaju odgovornost i imaju nadležnost za kontrolu, praćenje, upravljanje migrantskom krizom kako da se stave u puni pogon. Znam da nije nimalo jednostavno ljudima koji se bave ovim, da je najveći dio njih ostavljen samim, i to sam i vidio u Unsko-sanskom kantonu, da su bez obzira koliko daleko od Banja Luke, Sarajeva, Mostara, da su ti ljudi ostavljeni sami, treba im pomoći. Treba im zaista pomoći, ne samo finansijski, vjerovatno i kadrovski, ali sigurno i sa ljudima koji su dovoljno obučeni da mogu da se bave ovim stvarima. Nevjerovatno tamo ima svega nekoliko ljudi u Službi za strance, zaista svega nekoliko ljudi u Službi za strance, zaista svega nekoliko ljudi. Nevjerovatno je da im nedostaje ljudi na graničnim prelazima, nevjerovatno je da im nedostaje policijskih službenika. S druge strane, imamo situaciju da kada ulaze migranti oni provedu nekoliko sati ili svega jedan dan, jednu noć na dijelovima Republike Srpske i, naravno, svi gledaju da što prije dođu prema Unsko-sanskom kantonu jer je to jedina ruta koja je kopnenim putem za njih, omogućava im ulazak u Evropsku uniju. Ja mislim da treba sve učiniti da Granična policija, jedna, druga, treća, četvrta, peta, svaka policijska struktura u koordinaciji sa ključnim ljudima iz Savjeta ministara BiH i i svim institucijama i naravno pravosudnim institucijama ako je moguće pokuša upravljati ovom krizom na što bolji ili konkretniji način. Finansijska pomoć je neophodna, ali isto tako tamo kad smo razgovarali, moramo biti svi svjesni činjenice da ljudi koji žive u Bihaću, koji žive u Kladuši, koji žive, ne znam ni ja, u Bužimu, u drugim gradovima u Unsko-sanskom kantonu, su s pravom u strahu, nervozni, frustrirani, osjećaju da jednostavno se utapaju u jednu situaciju u kojoj je jako teško kontrolisati šta se može desiti u narednih mjesec, dva, tri. I ja razumijem i podržao sam tada potpuno ljudski ideju o izmještaju migrantskog centra sa lokacije koja je u gradu na lokaciju koja je malo dalje od grada ali koje je dovoljno blizu tom game-u, kako ga oni zovu, toj jednostavno liniji gdje oni pokušavaju preći granicu i otići u zemlje Evropske unije gdje ih ili ćete spriječiti ili ćete ne znam ni ja šta uraditi. Ja mislim da je neophodno učiniti napor i vidjeti koje su to lokacije kao 54 što je ova Vučijak koja je dovoljno blizu Bihaću, to jest granici, a nije u samom gradu i na neki način rasterećuje sam grad u odnosu na one potrebe koje ima svaki građanin i stanovnik Bihaća koji hoće da živi jednim životom u kojem je stalno pod pritiskom da li se može desiti neki bezbjedonosni problem i šta se može desiti sa ogromnim brojem ljudi koji dolaze svakodnevno u Bihać. To je nešto što treba da bude rezultat podrške svih, i finansijske ali isto tako i kadrovske i s te strane smo spremni da damo maksimalnu podršku, ali vjerujete nisu, mislim da živite u zabludi, da neka rješenja koja vidim čak i iz ovih zaključaka su potpuno nesprovodiva, nerealna. Moramo znati šta je trenutno stanje na terenu i šta se to dešava i kako što bolje, efikasnije kontrolisati granicu to jest zatvoriti je na način da ne može se na migrantskoj krizi stvarati korist za špekulatne, za trgovce ljudima. Ja nisam vidio nijedan slučaj da je neko priveden, da je zatvoren, da se nalazi u zatvoru, da je neka grupacija, da je neka grupa ljudi sankcionisana. Ti ljudi ulaze, plaćaju, sasvim normalno prelaze preko granice, čak brže nego mi koji moramo pokazati pasoš ili ličnu kartu. Znači, to je organizvana trgovina ljudima, lako ulaze, ali ovamo imaju gvozdenu zavjesu kada je u pitanju izlazak iz Bosne i Hercegovine. Sada se postavlja pitanje kako je to moguće? Ista granica, sa jedne strane je potpuno meka, soft, s druge strane je ono što se kaže gvozdena, ne može se izaći i tu treba vidjeti šta je moguće rješenje. Mislim da je važno da smo danas otvorili tu temu, da o tome razgovaramo i da vidimo šta institucije, nadležne institucije, mogu dodatno uraditi kad je u pitanju podrška i građanima i ljudima koji se svakodnevno suočavaju sa ovim stvarima. Ali vjerujete, sad da im date, evo, nemojte se ljuditi, da napravite migrantski centar u centru Sarajeva i u dva hotela, nije to rješenje. To su ljudi koji iz očaja su pobjegli, najveći dio njih, iz zemalja koji su zahvaćene određenim krizama i žele što prije samo da prolete, projure kroz Bosnu i Hercegovini kao tranzitnu zemlju i da odu negdje, u neke treće zemlje gdje će imati više sreće, a da ne govorim o evidenciji koja mora postajati jer tu ima dosta, dosta bezbjedonosno interesantnih ljudi koji mogu napraviti određene probleme i vjerovatno imaju potupno druge motive zašto se nalaze ili u tranzitu ili u samoj Bosni i Hercegovini. Hvala.
Hvala zastupniku. Evo sada ću ja uzeti riječ za raspravu. Evo, u okviru ove Informacije Vijeća ministara BiH o kontroli i upravljanju priliva masovnog broja migranata i izbjeglica u Bosni i Hercegovinu sa osvrtom na aktuelnu sigurnosnu i humanitarnu situaciju na području konkretno Unsko-sanskog kantona ili Grada Bihaća raspravljamo na jedan način i zapravo, evo, nakon određenog broja rasprava uistinu se vidi, ne samo iz rasprava koliko je da kažem, važno ovo pitanje migrantske krize, a možda još na najbolji način ovdje se, pojedinci su zapravo ukazali kad dođete uistinu u određeno mjesto, kada se s tim susretnete, kada tu živite, kada tu prolazite, i sama sam bila svjedokom i svjedočimo svaki dan, bez obzira iz kog mjesta dolazimo, a ja osobno ovdje govorim i kao neko ko dolazi iz te, to je i moja izborna jedinica, evo, uz uvažavanje dva kolega koja se tu nalaze, ali o tom želim pričati na jedan drugi način uvažavajući da se ovdje radi o nadležnosti koja je u isključivom domenu Bosne i Hercegovine. Žalosti i činjenica da mi posebno moramo naglašavati da institucije ne znam, grada i Unsko-sanskog kantona faktički krše zakonske odredbe, ali na neki način vapijući time da institucije Bosne i Hercegovine pokušaju nešto riješiti. 55 Naravno da je ovo svakako pitanje koje je ovdje, kao što je i kazano, a svi mi dobro znamo i treba ga promatrati i sa aspekta humanitarnog ali i sigurnosnog, zdravstvenog i svakog drugog problema. Ja bih uistinu rekla, evo, slušala sam ja aktuelnog zastupnika, odnosno ministra sigurnosti koji sebe također drži odgovorim za ovo pitanje, što je naravno u skladu sa ovlastima i dužnostima koje on ima kao rukovoditelj tijela uprave na koncu, ne samo kao ministar, kao dio vlasti, jer on sebe ne voli predstavljati kao političkom osobom iako je prvenstveno, naravno, to kao i svi mi drugi i ovdje nazočni. Ja bih rekla i pozvala institucije da svako radi svoj dio posla, da se institucije Vijeća ministara, naravno, bave svim onim što je u njihovom domenu, ali prvenstveno oko ispoštivanja zakona. Ovdje se od samog ministra, od zastupnika čulo, a svi mi dobro znamo da ove probleme koje mi imamo sa migracijama su upravo problemi zbog toga što se ne poštuju vlastiti zakoni ove zemlje, Zakon o strancima i Zakon o azilu. Sve ove druge stvari koje se pokušavaju riješiti na način da se predoče određene privremene mjere, da se formiraju nekakva povjerenstva itd., pa se u njima iskaže, ne znam, treba Granična služba određeni broj, pa treba financijska sredstva itd. Zar je to problem? Imam osjećaj da je to upravo onaj izgovor kad ne želimo nešto napraviti idemo formirati neko povjerenstvo, ovi su nam nešto predložili, mi ćemo danas, sutra imati neki odgovor i na kraju, gdje si bio, nigdje, šta si uradio, ništa. Postao je problem iz dana u dan sve veći i sve složeniji. Stoga, ja ću opet reći i ovi zaključci koje mi danas ovdje predlažemo, mislim šta su to ti zaključci koji mogu biti važniji i snažniji od onoga što danas imamo na snazi, a to su zakoni? Uz svo uvažavanje, kako mi možemo prihvatiti prijedloge, ne znam ni ja, Gradskog vijeća Grada Bihaća, a moramo odgovoriti na apel tih ljudi. Stoga, moj bi poziv bio da institucije Vijeća ministara sukladno svojim nadležnostima rade svoj posao, a naravno, imajući u vidu da ne smijemo zanemariti ni činjenicu humanitarnog karaktera ovog problema i njom nek se bave institucije, ali na način koji treba. Humanitarni karakter treba ostaviti, također postoje institucije koje to rade sukladno svojim poslovima i ovlastima. Stoga osobno mislim dobro je da smo mi obavili ovu raspravu, ali nažalost iz ove rasprave mislim da neće proisteći ništa što će doprinijeti ukoliko se odgovorni unutar institucija ne budu ponašali u skladu sa važećim zakonom, a žalosno je da pozivamo nekoga i da imamo nekakve zaključke, da nekog obvezuje poštivanje zakona itd. Da se ovo pitanje iz razonoraznih razloga politizira pa govori i o tome, neko spomenuo, ne znam, da li , kako se ponašao ravnatelj MUP-a kantona HNŽ-a, pa i naprimjer prijedlozi oko izgradnje nekog privremenog smještaja za migrante u naselju Vučijak itd. I tome moramo prići na jedan način da to rješava Bosna i Hercegovina i institucije Bosne i Hercegovine. Ako postoji u jednom mjestu također apeli jednog stanovništva kao što je Bihać i ovdje se mora čuti da postoji i apel hrvatskog stanovništva koje živi tamo, moraju se uvažiti i neke druge činjenica da također je to teren koji snabdjeva vodom stanovnike Bihaća i treba voditi računa, naravno, i o geološkom položaju i o svim drugim segmentima za koje nisam ja, a niti pola nas pozvani da o tome razmišljamo i razgovaramo. Tako da se nadam i vjerujem da će institucije Bosne i Hercegovine, konkretno Vijeća ministara koji su zaduženi za provedbu zakona učiniti sve da u konačnici oni prvi ispoštuju zakona, a i sve druge prijedloge kad je u pitanju migrantska kriza rješavaju na jedan sustavan i odgovoran način u skladu sa svojim ovlastima i onda će to podrazumijevati data rješenja, a i nekakvo rješavanje problema s kojima se danas susrećemo, prije svega, ne znam evo i sa aspekta zdravstvenih, i sa sigurnosnih, i svakih drugih rizika, jer nemojmo to zanemariti, to nije mali problem, a svi smo mi odgovorni za ovo. Nećemo se mi oprati ako ovdje se iziđe lijepo pred govornicu i kaže, ja to trebam, ovaj je to učinio, itd. Hajmo uliniti konkretan potez, hajmo ispoštovati, hajmo vidjeti, hajmo zatražiti u situaciji sadašnji već koji imamo, znamo da imamo, ne znam, ilegalan broj, zašto se nije u određenim slučajevima postupilo u skladu sa Zakonom o strancima, zašto ne sa Zakonom o azilu? Dok ne odgovorimo takve stvari i ne kažemo ko je 56 odgovoran, ništa od ove priče ovdje u ovom Parlamentu. Naravno da je ona problem i još jednom ću ponoviti, žalosti da se pojedine lokalne zajednice itd. moraju same boriti na način kršeći svjesni da to nije, naravno, njihov samo problem, nego problem i institucija države, a očito država pokazuje slabost i trebamo se svi zapitati gdje nas ovo vodi, ne samo po pitanju migrantske krize, ne zaboravimo, maloprije smo pričali o jednoj važnoj temi koja se tiče ogledala države i funkcioniranja nje kao pravne države, pa hajmo još podsjetiti na neke druge stvari pa se zapitajmo je li na takav način doprinosimo njenom opstanku i njenom evropskom putu i njenoj budućnosti za sva tri konstitutivna naroda i sve građane koji u njoj žive? Hvala ljepa. Ne vidim više prijavljenih, zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Molim vas, koliko je potrebno za glasanje, hoćete li ..? ____________(?) Pola sata. Pola sata. Pola sata i vidimo se na glasanju. U pet sati, znači, vidimo se na glasanju. [[PAUZA]]
/nije uključen mikrofon/
Tražite pojedinačno?
[[nije uključen mikrofon]] Da, o svakom zaključku....
Molim Vas, to ste trebali tražiti na početku prijedlog zaključka, jer o svim zaključcima glasamo u paketu tako i o Vašim. Molim vas da se izjasnimo o paketu zaključka.
[[nije uključen mikrofon]] Svaki zaključak ima broj predsjedavajuća ...
Jeste, ima, glasamo. Dajem na glasanje prijedlog zaključka. [[zajednička diskusija]] Ne, ne, ne, molim vas, glasamo o prijedlogu zaključaka Jasmina Emrića zastupnika. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Prvi. 61
Prvi, prvi zaključak, pojedinačno. Od ukupno 28 nazočnih – za 22, protiv nema, 6 suzdržanih. Konstatiram da je zaključak broj 1. zastupnika Jasmina Emrića dobio potrebnu većinu. Izjašnjavamo se o prijedlogu zaključka broj 2. Od ukupno 28 nazočnih – za 21, nema protiv, suzdržanih 7. Postoji opća i entitetska većina. Konstatiram da smo usvojili prijedlog zaključka broj 2. zastupnika Jasmina Emrića. A sada vas molim da se izjasnimo, odnosno da primimo k znanju Godišnje izvješće Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća Bosne i Hercegovine za 2018. godinu, jer nam je to bila podloga za raspravu na ovoj današnjoj sjednici. Pa vas molim da se izjasnite. Od ukupno 28 nazočnih – za nema, protiv 16, suzdržanih 12. Konstatiram da nemamo opće većine i da nismo primili k znanju informaciju Vijeća ministara. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] A nije problem, molim vas ponovite glasanje. ____________(?) Ovo za Izvješće.
[[nije uključen mikrofon]] tehničku korekciju zaključaka, pva tri zaključka tehnička korekcija, ....
Je li isti broj zaključaka, samo je? [[isključen mikrofon]] Molim Vas prema evidenciji službe različit je tekst i dostavljeno je kad smo krenuli sa glasanjem. Pa vas molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključaka koje smo dobili, koji su proistekli iz rasprave. Molim vas da se izjasnimo.
/nije uključen mikrofon/
Molim vas da se izjasnimo. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Da. Od ukupno 28 nazočnih – za 19, nema protiv, suzdržanih 9. Postoji opća ali ne postoji entitetska većina u entitetu Republika Srpska, naknadno usuglašavanje. Glasujemo o prijedlogu zaključka zastupnika Dženana Đonlagića, Vlatka Glavaša i Zlatana Begića. Treba li da čitam prijedlog zaključka? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
[[nije uključen mikrofon]] Ne trebate čitati, samo ako mogu .... zaključak 3. i 4. dakle, povlačim, ostaju samo 1., 2. i 5.
1., 2. i 5. molim vas prijedlog zaključka 3. i 4. je povučen od strane predlagatelja. Znači, damo prijedlog zaključka zastupnika Nermina Nikšića sa prema materijalu koji je dostavljen 1., 3. i 5. Molim vas da se izjasnimo.
1., 2. i 5.
1., 2. i 5. pardon 1., 2. i 5. Od ukupno 28 nazočnih – za 22, protiv nema, suzdržanih 6. Postoji opća ali ne postoji entitetska većina u entitetu Republika Srpska, naknadno [[zajednička diskusija]] Molim vas da ponovo glasamo. Od ukupno 28 nazočnih – za 22, protiv nema, suzdržanih 6. Postoji opća, postoji entitetska većina. Konstatiram da smo usvojili prijedlog zaključka zastupnika Nermina Nikšića prema prijedlogu dostavljenom prema materijalu, to su zaključci 1., 2. i 5. Sad glasamo o prijedlogu zaključka zastupnice Edite Đapo. Treba li da pročitam prijedloge zaključaka? ____________(?) Ne treba.